Milan Kašanin

**Dr. Milan Kašanin** (Pelmonoštor, Austro-Ugarska, danas Beli Manastir, Hrvatska, 21. II. 1895. po starom kalendaru - Beograd, 21. XI. 1981), pripovjedač, romansijer, esejist, književni kritičar, historičar književnosti, likovni kritičar, historičar likovnih umjetnosti, kustos i direktor galerija i muzeja u Beogradu.

## Djetinjstvo i školovanje
Njegovi preci s prezimenom Popović prešli su u 18. st. iz Hercegovine u Baranju. Potiče iz siromašne seljačke porodice. Rođen je u ubogoj kući u današnjoj Ulici Vladana Desnice (ranije Vuka Stefanovića Karadžića), Belomanastircima poznatoj kao *Srpska ulica*. Njegov otac Nikola Popović i majka Anka Kašanin nisu bili vjenčani pa su on i stariji brat Radivoj Kašanin bili uvedeni u matične knjige rođenih pod majčinim prezimenom Kašanin.

Školske godine 1901/1902. upisao se u prvi razred Srpske narodne osnovne škole. U prvom, drugom i trećem razredu učiteljica mu je bila Katica Maširević iz Sombora. U četvrtom razredu došao je novi učitelj Jovan Slavković, također iz Sombora. On ga je vodio i kroz peti razred jer je 1905. godine izašao zakon da se četverogodišnje osnovne škole produžavaju na još dvije godine i time postaju šestogodišnje. Peti razred je završio 1906. godine, a od tada pa do 1914. pohađao je Srpsku pravoslavnu veliku gimnaziju u Novom Sadu, koju je već pohađao i njegov brat Radivoj. Kao i bratu, pri upisu u gimnaziju pomogao mu je učitelj Slavković, dok ga je direktor gimnazije Vasa Pušibrk, opet kao i brata, kao odličnog učenika prihvatio kao svoje dijete i izradio mu stipendiju.

Kad je imao 5 godina, a njegov brat Radivoj bio na kraju drugog razreda gimnazije u Osijeku, razboljela mu se majka od upale pluća, koja je prešla u tuberkulozu. Umrla je kad je Radivoj pošao u treći razred. Otad se o njima brinula starija majčina sestra Latinka, koja se nije udavala.

## Prvi svjetski rat
Zbog učešća u demonstracijama u Kosovskoj Mitrovici povodom umorstva Franje Ferdinanda bio je na vojnom sudu u Segedinu, ali nije osuđen. Namjeravao je da sa svojim prijateljem Svetislavom Marićem studira filozofiju u Zagrebu, ali se nije mogao upisati zbog "nepodobnosti" (bio je pod policijskom istragom), pa je 1915. godine u Budimpešti počeo studirati romansku i slavensku filologiju. Poslije prvog semestra mobiliziran je u 28. osječku domobransku regimentu, da bi se poslije suđenja vratio u vojarnu, u Pričuvnoj časničkoj školi u Zagrebu kao kadet-aspirant. Kako bi izbjegao odlazak na front, pribavio je izmišljene liječničke dijagnoze te se tri godine povlačio po bolnicama Novog Sada, Slavonske Požege, Sarajeva i Zagreba. U Zagrebu je našao utočište u Bolnici milosrdnih sestara zajedno s drugim intelektualcima (Ivo Andrić, Ivo Vojnović, Vladimir Ćorović, Niko Bartulović).

## Studij
U Zagrebu je nastavio studij. Upisao je filozofiju kod prof. Alberta Bazale (1877-1947), koji ga je htio uzeti za svog asistenta, ali je tada propala Austro-Ugarska pa se vratio u Novi Sad. Tu je postavljen za pomoćnika šefa Presbiroa Narodne uprave za Banat, Bačku i Baranju, a s Jankom Perićem radio je u redakciji "Srpskog lista", glasila SNO (Srpskog narodnog odbora).

Kad je kompozitor i političar Petar Konjović (1883-1970) pokrenuo u Novom Sadu 20. IV. 1919. novi dnevni list "Jedinstvo" kao organ Demokratske stranke, Kašanin mu se našao pri ruci, ali je ubrzo, još istog mjeseca, otišao u Pariz da na Sorboni studira historiju umjetnosti, uporednu historiju književnosti i ruski jezik s književnošću. Kao dopisnik "Jedinstva" iz Pariza više je naginjao dopisima književne i umjetničke sadržine. I pored mnogih obećanja, dugo nije dobijao stipendiju za studij u Parizu, ni honorare za dopise objavljene u "Jedinstvu". Stipendiju je dobio tek krajem 1920, kad se i oženio studentkinjom Katarinom Martinović Ljaljom, kćerkom ruskom emigranta crnogorskog porijekla. Sljedeće jeseni rodio mu se sin Mirko. Tada se podvrgao akademskoj disciplini, odložio pisanje i, sistematski učeći i polažući ispite, u proljeće 1923. godine diplomirao estetiku i historiju umjetnosti i vratio se u Beograd.

## Historija umjetnosti
Godine 1924. zaposlio se kao pisar u *Umetničkom odeljenju Ministarstva prosvete*. Dvije godine kasnije, 1926. doktorirao je s tezom *Bela crkva Karanska. Njena istorija, arhitektura i živopis*. U vrijeme priprema za 100-godišnjicu Matice srpske, primio se obaveze da - skupa s Veljkom Petrovićem (1888-1967) - proputuje Vojvodinu i istraži njenu staru umjetnost. Tada je napisao prvi dio Matičine knjige *"Srpska umetnost u Vojvodini"*, objavljene 1927, u kojoj je obradio arhitekturu, slikarstvo do prve polovine XVIII. vijeka, minijature, graverske radove i primijenjenu umjetnost. Za tu monografiju dobio je nagradu Matice srpske (1928).

Tek 1927. godine dobio je pravo radno mjesto. Postao je kustos, a sljedeće godine i upravnik beogradskog *Muzeja savremene umetnosti* (1928-1936). Kraljevski namjesnik knez Pavle povjerio mu je 1936. godine direktorsko mjesto u muzeju koji je nosio njegovo ime (Muzej kneza Pavla, danas Narodni muzej u Beogradu). Na toj dužnosti organizirao je prve velike evropske izložbe u Beogradu: *Italijanski portret kroz vekove* (1938) i *Francusko slikarstvo XIX veka* (1939). Pokrenuo je i uređivao časopis *"Umetnički pregled"* (1937-1941). Objavljivao je likovne kritike u *Politici"*, *"Vremenu"*, časopisu *"Reč i slika"* i dr. Predavao je historiju umjetnosti u *Umetničkoj školi* u Beogradu.

Penzioniran je 1945, a reaktiviran 1953. kad je postavljen za direktora Galerije fresaka, gdje je i poslije isteka mandata 1961. ostao do 1963. kao savjetnik. Organizirao je izložbe srpskih fresaka u Londonu, Edinburghu, Amsterdamu, Bruxellesu, Stockholmu, Helsinkiju, Münchenu i u Južnoj Americi. Pozivan je da drži predavanja o umjetnosti na Sorboni u Parizu, na Sveučilištu u Nancyju, u Institutu za historiju umjetnosti u Beču, na sveučilištima u Montrealu, Quebecu i Otavi.

Objavljivao je eseje iz historije umjetnosti, u kojima je naročito izražena estetska analiza. Bavio se uglavnom srednjim vijekom i srpskim slikarstvom u Vojvodini.

## Književnost
Pisanjem se počeo baviti još kao učenik gimnazije. Na konkursu somborskog lista *"Sloga"* dobio je nagradu za rad o Zmajevom nacionalizmu. U Zagrebu je surađivao u dnevnom listu *"Obzor"*, u *"Književnom jugu"* i u tada najuglednijem književnom časopisu *"Savremenik"*. Surađivao je u mnogim časopisima i listovima. Vremenom je stvorio takvu književnu kritiku koja je "analitičko-naučna i umetnička u isti mah". Pisao je pripovijetke o Vojvođanima i romane iz beogradskog života, unoseći u svoju realističku prozu izvjesne stilske i ritmičke obrte. Njegove prve pripovijetke, koje mu je 1921. godine objavio *"Srpski književni glasnik"*, otkrivale su pisca koji je ovladao zanatom i uspijevao upečatljivo kroz svoje likove oslikati i njihova unutrašnja preživljavanja, a i vanjsko okruženje tipične prečanske sredine.

U dvotomnom romanu *"Pijana zemlja"*, za koji je dobio nagradu *Cvijeta Zuzorić* (1932), nastojao je "da iz sfere svakodnevnog života dopre do duhovnog horizonta vremena" i kritički progovori o temama koje su zaokupljale njegovu generaciju. Veliki doprinos dao je osvjetljavanju srpske književnosti u srednjem vijeku. Srpska akademija nauka nagradila ga je za zbirke pripovijedaka *"Jutrenja i bdenja"* (1926) i *"Zaljubljenici"* (1929), a Kolarčeva zadužbina za prvi roman *"Trokošuljnik"* (1930). Nosilac je Oktobarske nagrade za književnost.

Značajan je njegov rad iz domena književno-historijske esejistike nastao nakon II. svjetskog rata. U briljantnoj zbirci eseja *"Sudbine i ljudi"* (1968) o nekim najznačajnijim srpskim pjesnicima, pripovjedačima i kritičarima 19. i 20. vijeka (Branko Radičević, Jovan Jovanović Zmaj, Laza Kostić, Jakov Ignjatović, Stevan Sremac, Simo Matavulj, Jovan Skerlić, Jovan Dučić i dr.), oštrinom zapažanja, upečatljivim ličnim izrazom, polemičkim tonom, novim idejama i nekonvencionalnim shvatanjima, prožetim donekle i konzervativnom tendencioznošću, dao je jedno od najznačajnijih esejističkih djela svoga vremena.

## Privatni život
Sa suprugom Katarinom (1898-1985) imao je četvero djece: Mirko, arhitekt (1921-1993), dr Ratomir Ratko, pravnik (1923), Pavle, pravnik (1935) i Marina, udata Bojić, koja je završila književnost (1937). U Beogradu je stanovao u Hilandarskoj ulici broj 30. Imao je sedmero unučadi. Unuka Zoja Bojić također je historičar umjetnosti. 

## Bibliografija
### Knjige
* *"Jutrenja i bdenja"*, pripovijetke, Beograd, 1925, 1926.
* (s Veljkom Petrovićem) *"Srpska umetnost u Vojvodini"*, Novi Sad, 1927.
* *"Zaljubljenici"*, pripovijetke, Beograd, 1928.
* *"Bela crkva Karanska. Njena istorija, arhitektura i životopis"*, Beograd, 1928.
* *"Sabrana dela I-II"*, Beograd, 1929-1932.
* *"Trokošuljnik"*, roman, Beograd, 1930.
* *"Pijana zemlja I, II"*, roman, Beograd, 1932.
* *"Jugoslavische hedengasche beldenge kunst"*, Amsterdam, 1935.
* *"Srpska umetnost u Vojvodini do velike seobe"*, Novi Sad, 1939.
* *"L' art yougoslave des nos origines a nos jours"*, Beograd, 1939.
* *"Dva veka srpskog slikarstva"*, Beograd, 1942.
* *"Umetnost i umetnici"*, Beograd, 1943.
* *"Savremeni beogradski umetnici. Reprodukcije"*, Beograd, 1953.
* *"U senci slave"*, Novi Sad, 1961.
* *"Pronađene stvari"*, eseji, Beograd, 1961.
* *"Umetničke kritike"*, Beograd, 1968.
* *"Sudbine i ljudi"*, ogledi, Beograd, 1968.
* *"Susreti i pisma"*, eseji, Novi Sad, 1974. (Anica Savić Rebac, Isidora Sekulić, Mileta Jakšić, Jovan Dučić, Pero Slijepčević, Ivan Meštrović, Toma Rosandić, Petar Konjović, Milan Milovanović, Sava Šumanović)
* *"Srpska književnost u srednjem veku"*, Beograd, 1975.
* *"Slučajna otkrića"*, eseji, Novi Sad, 1977.
* *"Izabrani eseji"*, Beograd, 1977. (Branko Radičević, Jovan Jovanović Zmaj, Laza Kostić, Jakov Ignjatović, Bogdan Popović, Jovan Dučić)
* *"Pogledi i misli"*, eseji, Novi Sad, 1978.
* *"Kamena otkrića"*, studije o umetnosti, Beograd, 1978.
* *"Priviđenja"* I, Novi Sad, 1981.
* Milan Kašanin, Svetislav Marić: *"Prepiska dvojice mladića"*, Novi Sad, 1991.
* *"Sudbine i ljudi : ogledi o srpskim piscima"*, Zagreb, 2001. (Branko Radičević, Đura Jakšić, Jovan Jovanović Zmaj, Laza Kostić, Jakov Ignjatović, Laza Lazarević, Simo Matavulj, Stevan Sremac, Ljubomir Nedić, Bogdan Popović, Jovan Skerlić, Jovan Dučić)
* *"Izabrana dela Milana Kašanina"*
: * 1. *"Srpska književnost u srednjem veku"*, Beograd, 2002.
: * 2. *"Zaljubljenici ; U senci slave : pripovetke"*, Beograd, 2003.
:: * *"Zaljubljenici"*: *"Porušeni dom"*, *"Preobraženje"*, *"Ženih"*, *"Grešnici"*
:: * *"U senci slave"*: *"Mrav"*, *"Udovica"*, *"Uoči praznika"*, *"Zaljubljenik"*, *"Parbenik božji"*, *"Vestalka"*, *"Na mesečini"*, *"Braća pravoslavna"*, *"Na pijaci"*, *"Viđenje"*, *"Seljaci"*, *"Usamljenik"*, *"Nemoć"*, *"U senci slave"*
: * 3. *"Pijana zemlja ; Trokošuljnik"*, Beograd, 2003.
: * 4. *"Priviđenja"*, Beograd, 2003.
: * 5. *"Sudbine i ljudi"*, Beograd, 2004.
: * 6. *"Susreti i pisma ; Pronađene stvari ; Misli"*, Beograd, 2004.
: * 7. *"Umetnost i umetnici"*, Beograd, 2004.
: * 8. *"Kamena otkrića ; Slučajna otkrića ; Sa Milanom Kašaninom ; O Milanu Kašaninu"*, Beograd, 2004.
### Prijevodi
* Fjodor Mihajlovič Dostojevski: *"Selo Stepančikovo i njegovi žitelji"*; *"Njetočka Njezvanova"*
* Lav Nikolajevič Tolstoj: *"Hadži Murat i druge pripovetke"*
* Gi de Mopasan (Guy de Maupassant): *"Ljubimac"*
* J. J. Anisimov
* S. S. Makuljevski
* V. M. Žirmunski: *"Istorija francuske književnosti I"*

### Predgovori, pogovori, redakcije
* Vladimir Vasić (1842-1864): *"Celokupna dela"*, Beograd, 1929.
* Jovan Grčić Milenko (1846-1875): *"Celokupna dela"*, Beograd, 1930.
* Stevan Kaćanski (1830-1900): *"Celokupna dela"*, Beograd (bez godine)
* Veljko Petrović (1888-1967): *"Sabrana dela 1-4"*, Beograd, 1930.
* Jovan Dučić (1871-1943): *"Pesme"*, Beograd, 1968.
* Jakov Ignjatović (1824-1889): *"Večiti mladoženja"*, Beograd, 1968.
* Simo Matavulj (1852-1908): *"Bakonja fra Brne"*, Beograd, 1968, 1975.
* Laza Lazarević (1851-1890): *"Švabica i druge pripovetke"*, Sarajevo, 1973.
* *"Srednjovekovne freske"*, Beograd, 1961.
* *"Žiča. Istorija. Arhitektura. Slikarstvo"*, Beograd, 1969. (priredio s Đurđem Boškovićem i Pavlom Mijovićem)
* Suurednik *"Srpskog lista"* (Novi Sad, 1918), urednik *"Letopisa Matice srpske"* (1927-1928) i *"Srpskog književnog glasnika"* (1935-1939). Uređivao je i *"Biblioteku savremenih jugoslovenskih pisaca"* (1929), pokrenuo i uređivao *"Umetnički pregled"* (1937-1941). Sarađivao je u *"Sveznanju"*, "Prosvetinoj" *"Maloj enciklopediji"* i *"Enciklopediji likovnih umjetnosti"* u Zagrebu. Zastupljen je u knjigama: Mladen Leskovac: *"Laza Kostić"* (Beograd, 1960); *"Pisci kao kritičari posle prvog svetskog rata"* (Novi Sad - Beograd, 1975).

## Suradnja u časopisima, listovima i drugim publikacijama
"Sloga" (1909-1911), "Obzor" (1917-1918), "Savremenik" (1917-1918), "Hrvatska njiva" (1918), "Omladina" (1918), "Ljubljanski zvon" (1918), "Glas Slovenaca, Hrvata i Srba" (1918), "Književni jug" (1918), "Ženski svijet" (1918), "Veliki kalendar Književnog juga" (1919), "Jedinstvo" (1919-1921), "Venac" (1921-1922, 1925-1927), "Srpski književni glasnik" (1921-1936), "Glasnik - organ Saveza bankarskih, trgovačkih i industrijskih činovnika" (1923), "Misao" (1924), "Pokret" (1924), "Letopis MS" (1924-1929, 1954, 1956, 1967-1968, 1970-1977, 1979), "Vreme" (1924-1928, 1930-1931, 1936-1937, 1940), "Kalendar 'Vardar'" (1925, 1927, 1929), "Kalendar 'Vreme'" (1925), "Godišnjak SKA" (1925), "Gruda" (1926), "Politika" (1926-1937), "Pravda" (1926, 1929-1933, 1939), "Naša domovina" (1926, 1938), "Reč i slika" (1926-1927), "Subotički dnevnik" (1926), "Starinar" (1926-1927), "Prilozi za književnost, jezik, istoriju i folklor" (1927), "Glasnik Istorijskog društva" (1929), "Jubilarni zbornik života i rada Srba, Hrvata i Slovenaca" (1929), "Društvena obnova" (1929-1930), "Les nouvelles Yougoslaves" (1929), "Narodna odbrana" (1929), "Dnevnik" (1929), "Ilustrovani list" (1929), "Hrvatska revija" (1929), "Žena i svet" (1930), "Jugosloven" (1931), "Jugoslovenski dnevnik" (1931), "Jugoslovenski glasnik" (1931), "La Yougoslavie" (1931), "Godišnjak i kalendar Srpske pravoslavne patrijaršije" (1933), "Novo doba" (1933), "Novosti" (1933, 1939-1940), "Nedeljne ilustracije" (1933), "Štampa" (1934), "Turistički Lloyd" (1934), "Museion" (Amsterdam, 1935), "Sportski turistički Lloyd" (1936), "Umetnički pregled" (1937-1941), "Jugoslavija" (1938-1939), "Kroz Jugoslaviju" (1939), "Glas juga" (1941), "Srpski narod" (1942-1943), "Novo vreme" (1943), "Donauzeitung" (1943), "Obnova" (1944), NIN (1953, 1958), "Almanah Saveza književnika Jugoslavije" (1953-1955), "Književnost" (1953-1957, 1964-65, 1969-1973, 1975), "Književne novine" (1954, 1957, 1962, 1975, 1977-78), "Zbornik MS za društvene nauke" (1955), "Slobodna Dalmacija" (1958), "Nova Makedonija" (1958), "Pobjeda" (1961), "Zbornik MS za likovne umetnosti" (1966), "Dnevnik" (1967, 1971), "Zograf" (1969), "Savremenik" (1977), "Sveske" (1977).

## Odlikovanja, portreti, rukopisi
Odlikovan je *Ordenom sv. Save I. stepena s lentom*, francuskom *Legijom časti*, holandskim ordenom *Oranj-Nasau* III. stupnja, danskim III. stupnja, poljskim *Polonija Restituta* III. stupnja i italijanskim II. stupnja.

Portrete su mu radili: Milan Konjović (1898-1993), Milenko Šerban (1907-1979), Anka Krizmanić (1896-1987) i Stojan Ćelić (1925-1992), a bistu Risto Stijović (1894-1974). Originalni rukopisi i prepiska čuvaju se u Rukopisnom odeljenju Matice srpske. Brojni rukopisi i biblioteka izgorjeli su mu za vrijeme bombardiranja Beograda.

Potpisivao se pseudonimima i šiframa: Milan Popović; A.; B. B.; J.; K.; L.; L. N.; M.; M. K.; M. M.; N.; S.; X.; Y.

## Greške
U knjizi *"Ko je ko u Jugoslaviji"*, umjesto *"Jutrenja i bdenja"*, piše *Jutarnja bdenja*. U *"Maloj enciklopediji Prosveta"*: *L'art yougoslave*, u ELZ: *L'Art yougoslave*. Po EJ *Srpska umetnost u Vojvodini* izdana 1928. U EJ pogrešan naslov *Sudbine ljudi*. U CIP-u knjige *"Zaljubljenici ; U senci slave"* piše *Zaljubljenici u senci slave*.

## Izvori
* Božidar Kovaček: *"Milan Kašanin i Matica srpska"*, *Letopis Matice srpske*, god. 181, knj. 476, sv. 5 - Novi Sad, XI. 2005. (str. 929-938)
* Milivoj Nenin: *"Pisma Milana Kašanina Tihomiru Ostojiću"*, *Letopis Matice srpske*, god. 181, knj. 476, sv. 5 - Novi Sad, XI. 2005. (str. 938-950)
* mr Drago Njegovan: *"Znameniti Srbi iz Baranje (od početka XVI. do sredine XX. veka)"*, u: *"Međunarodni naučni skup Srbi u istočnoj Hrvatskoj"*, Osijek, 2003, str. 138-139.
* Marko Nedić: *"Razgovori sa Milanom Kašaninom"*, u: *Ljetopis dvije hiljade druge*, SKD *"Prosvjeta"*, Zagreb, 2002. (str. 225-246) - Tekst je objavljen i u 8. knjizi *"Izabranih dela Milana Kašanina"*, Beograd, 2004, str. 237-255)
* Đorđe Ocić: *"Razgovori s Kašaninom"*, u: Milan Kašanin: *"Sudbine i ljudi - ogledi o srpskim piscima"*, SDK *"Prosvjeta"*, Zagreb, 2001, str. 381-394. 
* *"Bilješka o piscu"*, u: Milan Kašanin: *"Sudbine i ljudi - ogledi o srpskim piscima"*, SDK *"Prosvjeta"*, Zagreb, 2001, str. 395-397. (preuzeto iz *"Leksikona pisaca Jugoslavije"*)
* (Radivoj Brnjevarac): *"Poznati Baranjci: Dr Milan Kašanin, književnik - Cenila ga i Evropa"*, Baranjska reč, I, 9, 7 - Beli Manastir, 14. I. 1997.
* R(oksanda) Nj(eguš) i Va(so) Mi(linčević): *KAŠANIN, Milan*, *"Enciklopedija Jugoslavije"* (1-6, A-Katl-), JLZ, Zagreb, 1980-1990. (sv. 6, str. 724)
* *KAŠANIN, Milan*, *"Opća enciklopedija JLZ"*' (1-8, Dopunski svezak), JLZ, Zagreb, 1977-1988. (sv. 4, str. 302)
* *KAŠANIN, Milan*, *"Mala enciklopedija Prosveta"* (Opšta enciklopedija, treće izdanje). *Prosveta*, Beograd, 1978. (sv. 2, str. 218) + slika
* Marko Nedić: *"Odnos prema tradiciji"*, u: Milan Kašanin: *"Izabrani eseji"*, *Rad*, Beograd, 1977. (str. 191-201)
* *Kašanin Milan*, *"Popularna enciklopedija"*, BIGZ, Beograd, 1976. (str. 539)
* ok (Ostoja Kisić): *KAŠANIN dr Milan*, *"Jugoslovenski savremenici - Ko je ko u Jugoslaviji"*, *Hronometar*, Beograd, 1970. (str. 448)

## Napomena
* Cijeli tekst ove stranice preuzet je, uz suglasnost autora, iz knjige S njive do akademije.