Pjesma Eurovizije 2002.

**Eurosong 2002.** bilo je 47. izdanje Eurosonga, koje se održalo u Estoniji, nakon što su godinu ranije u Kopenhagenu Tanel Padar, Dave Benton i 2XL pobijedili s pjesmom "Everybody". EBU i Eesti Televisioon (ETV) izabrali su tallinnsku Saku Suurhall za mjesto održavanja natjecanja. Voditelji su bili estonska operna pjevačica Annely Peebo i glumac Marko Matvere. Bio je to prvi Eurosong koji je održan u nekoj od bivših republika Sovjetskog Saveza.

Na natjecanju su sudjelovale ukupno 24 države. Austrija, Belgija, Cipar, Finska, Makedonija, Rumunjska i Švicarska vratile su se nakon ispadanja godinu dana ranije zbog loših rezultata, dok zbog istog razlove na ovom izdanju nisu sudjelovale Irska, Island, Nizozemska, Norveška i Poljska; bio je to prvi i jedini put da su Irska i Norveška ispale s Eurosonga. Latvija je također trebala biti među potonjom skupinom, ali kada je Portugal potvrdio da zbog internih sukoba u nacionalnoj televizijskoj kući neće sudjelovati ove godine, Latvija je uskočila kao zamjena.

Ovo se ispostavilo kao jako zanimljivo jer će upravo latvijska pjesma, "I Wanna", koju je izvodila Marie N, pobijediti u Tallinnu ispred Malte, Ujedinjenog Kraljevstva, Estonije i Francuske. Drugo mjesto za Maltu bio je najbolji plasman u historiji te zemlje na Eurosongu. S druge strane, iako je Danska bila jedan od favorita prije početka natjecanja, zauzela je posljednje (24.) mjesto, što mi je bio najgori rezultat do tada.

Službeni slogan natjecanja bio je "A Modern Fairytale" (sh. "Moderna bajka"), što je motiv koji se provlačio i kroz razglednice zemalja sudionica. Bio je to prvi put u historiji natjecanja da je Eurosong imao službeni slogan.

## Organizacija

### Izbor dvorane

Nedugo nakon iznenađujuće estonske pobjede u Kopenhagenu, mediji su počeli pisati kako postoji mogućnost da ETV neće moći organizirati natjecanje u Estoniji zbog nedostatka prikladne dvorane, kao i novca. Temeljem tih informacija, Malta i Nizozemska ponudile su se kao potencijalni zamjenski organizatori za slučaj da ETV doista ne bude mogao organizirati natjecanje. Ipak, situacija se smirila kada je ETV kroz niz humanitarnih aktivnost uspio skupiti dio novca, dok je Vlada Estonije odobrila ostatak potrebnih sredstava, tako da je time potvrđeno kako će se Eurosong ipak održati u Estoniji.

Službena potvrda ove informacije stigla je 19. lipnja 2001. godine. Za dvoranu domaćina odabrana je Saku Suurhall u Tallinnu, koja je bila izgrađena 2001. godine i koja je s kapacitetom od 10,000 mjesta bila najveća dvorana u Estoniji. Dvorana je svoj naziv dugovala tvrtci za proizvodnju pića, Saku Õlletehase AS.

### Format

Na natjecanju su sudjelovale ukupno 24 države - 17 najbolje plasiranih s prošlog Eurosonga i sedam povratnica koje su, zbog tadašnjih pravila, bile "ispale" s Eurosonga 2001. godine. Ove potonje zamijenile su šest najlošije plasiranih država s prethodnog izdanja, kojima je bilo "zabranjeno" nastupati 2002. godine zbog lošeg plasmana. Inicijalno su u finalu trebale biti 22 zemlje, ali EBU je naknadno dozvolio Izraelu i Portugalu pravo nastupa, povećavši tako broj sudionica na 24. Ipak, Portugal je na kraju odbio nastupiti zbog internih problema u nacionalnoj televiziji, tako da je to mjesto pripalo Latviji. Raspored nastupanja izvučen je 9. studenog 2001. godine.

## Sudionici

## Izvođači s ponovnim nastupom

Sljedeći izvođači ranije su, u različitim ulogama, nastupili na Eurosongu:

## Komentatori i prezenteri

## Indicenti

### Komentari

Natjecanje je izazvalo kontrovrzu nakon što su televizijski komentatori iz Belgije i Švedske pozvali svoje sunarodnjake da ne glasuju za Izrael, što je naišlo na kritike. Izrael je na kraju dobio 0 bodova od Švedske i samo 2 boda od Belgije, završivši ukupno na 12. mjestu.

### Navodna zamjena glasova

Kao i neke ranije, odnonso naredne godine, i Eurosong 2002. godine bio je meta špekulacija da su neke zemlje međusobno razmjenjivale vlastite glasove, što je protivno pravilima Eurosonga. Prema norveškim novinama *[[Dagbladet]]*, predsjednik francuske delegacije izjavio je kako mu je ciparski kolega prišao s prijedlogom da dvije zemlje razmjene glasove. Uz Cipar, među optuženim zemljama našle su se i Grčka, Rusija, Makedonija, Malta i Rumunjska.

## Reference

## Vanjske veze

*