Nadmetanje Homera i Hesioda

***Nadmetanje Homera i Hesioda*** (, često se citira i na latinskom: *Certamen Homeri et Hesiodi* ili samo *Certamen*) naslov je jednog starogrčkog spisa, pisanog mešavinom proze i stiha, koji govori o legendarnom pesničkom nadmetanju između Homera i Hesioda u gradu Halkidi na Eubeji, u kojem Hesiod na kraju pobeđuje i kao nagradu osvaja tronožac, koji posvećuje helikonskim Muzama. Još u doba grčkog pisca Pausanije (2. vek) posetiocima je u svetoj spilji Muza na planini Helikonu pokazivan jedan tronožac za koji se govorilo da predstavlja ovaj Hesiodov zavetni dar. 

Sam Hesiod u u *[[Poslovi i dani|Poslovima i danima]]* govori o tome kako je kao nagradu na jednom pesničkom nadmetanju stekao tronožac i posvetio ga Muzama na Helikonu, premda neki sumnjaju u autentičnost tih stihova. U tim stihovima Hesiod govori o tome kako je morem putovao samo onda kad je iz Aulide plovio u Halkidu da bi učestvovao na igrama priređenim povodom sahrane nekog Amfidamanta. Plutarh je tog Amfidamanta identifikovao s halkidskim junakom koji je poginuo u pomorskoj bici tokom lelantinskog rata, te je zaključio da taj deo pesme predstavlja kasniju interpolaciju smatrajući da je Hesiod živeo pre lelantinskog rata. Moderni ispitivači prihvatili su Plutarhovu identifikaciju Amfidamanta, ali su odbacili njegov zaključak. Lelantinski rat vodio se između eubejskih polisa Halkide i Eretrije oko Lelantinske doline, najverovatnije u nekom razdoblju tokom poslednje trećine 8. veka pne., što se uklapa u danas prihvaćenu hronologiju za Hesioda. U tom slučaju, Hesiod je pobednički tronožac možda i dobio upravo za izvođenje svoje *[[Teogonija|Teogonije]]*, pesme za koju se čini da bi mogla biti namenjena aristokratskoj publici kakva se bi se okupila na pogrebnim svečanostima u Halkidi. Odatle verovatno potiče i izmišljena priča o Hesiodovom pesničkom nadmetanju s Homerom, koga Hesiod uopšte ne spominje. U *Nadmetanju Homera i Hesioda* Hesiod recituje odlomak iz *Poslova i dana* koji počinje stihom "Kad Plejade izađu..." Kralj Paned, koji je vodio nadmetanje, pobedu je dosudio Hesiodu, jer ovaj opeva zemljoradnju i mir, a Homer pokolj i rat.

## Datiranje i autorstvo

Tekst *Nadmetanja* koji je došao do nas svakako potiče iz 2. veka naše ere, s obzirom na to da se u 33. stihu spominje rimski car Hadrijan. Friedrich Nietzsche je pretpostavljao da je spis morao i ranije postojati u nekom izmenjenom obliku, a smatrao je da on zapravo potiče iz spisa *Muzej* sofiste Alkidamanta s kraja petog i početka četvrtog veka pne. U međuvremenu su otkrivena tri papirusna fragmenta koja potvrđuju tu teoriju. Jedan potiče iz 3. veka pne., jedan je iz 2. veka pne. (oba ova fragmenta sadrže tekst koji se uglavnom slaže s verzijom iz Hadrijanova doba), dok je treći iz drugog ili trećeg veka naše ere i predstavlja završetak Alkidamantova spisa *O Homeru* (University of Michigan Pap. 2754). 

Da poreklo *Nadmetanja* treba bar delom tražiti u klasičnom razdoblju pokazuju najbolje dva stiha iz tog spisa koja se pojavljuju u Aristofanovoj komediji *[[Mir (Aristofan)|Mir]]*. "Svakako je lakše", napominje R. M. Rosen, "pretpostaviti da je Aristofan citirao iz nekog već postojećeg teksta *Nadmetanja* nego da je Alkidamant preuzeo Aristofanove stihove za svoju priču o nadmetanju u *Muzeju*. Rosen uočava i dublje uticaje koju je neka verzija *Nadmetanja* izvršila na Aristofanove *[[Žabe (Aristofan)|Žabe]]*, te primećuje tradicionalni koncept nadmetanja u nadmudrivanju koje često uključuje zagonetke.

## Sadržaj
T. W. Allen, *Oxford Classical Text of Homer* (1912) u 5. tomu sadrži moderno izdanje grčkog teksta *Nadmetanja*. Ovaj kratki spis vrlo sažeto spominje život dvojice pesnika, njihovo poreklo i rođenje, a zatim opisuje samo nadmetanje. Oba su se pesnika nadmetala tako da je Hesiod kazivao stihove u kojima se nalazila neka protivrečnost, a Homer je morao dodati stih kojim se ta protivrečnost ukida, na primer:

:Hesiod: οὗτος ἀνὴρ ἀνδρός τ' ἀγαθοῦ καὶ ἀναλκιδός ἐστι
::: Ovaj je čovek sin junaka strašljiva mnogo
:Homer: μητρός, ἐπεὶ πόλεμος χαλεπὸς πάσῃισι γυναιξίν.
::: majka je njemu, nijedna jer žena ne ljubi rata.
:Hesiod: ὣς οἳ μὲν δαίνυντο πανήμεροι οὐδὲν ἔχοντες
::: Tako se gošćahu oni dan čitav nemajuć ništa
:Homer: οἴκοθεν, ἀλλὰ παρεῖχεν ἄναξ ἀνδρῶν Ἀγαμέμνων.
::: od kuće, već Agamemnon sve davaše ljudi gospodar.

Zatim je Hesiod postavljao pitanje, a Homer je na njega odgovarao. Na primer, Hesiod: "Šta ljudi nazivaju srećom?" Homer: "Umreti tako da si se što više naveselio, a što manje nažalostio". Nakon toga morao je svaki od pesnika recitovati najlepše stihove iz svojih pesama: Hesiod je izrecitovao ratarske stihove (*[[Poslovi i dani]]*, 384–392), a Homer ratničke (*[[Ilijada]]*, 120–133, 339–344). Publika se opredelila za Homera, ali je Paned, Amfidamantov brat, pobedu dodelio Hesiodu, jer nije, kao Homer, pevao o ratovima i prolivanju krivi, nego o mirnodopskim delima. To čini oko jedne polovine teksta, nakon čega slede opisi njihovih smrti.

## Reference

## Literatura
* 
* 
* Ford, Andrew. 2002 *The Origins of Criticism: Literary Culture and Poetic Theory in Classical Greece* (Princeton University Press).
* Graziosi, Barbara, 2001. "Competition in Wisdom" in F. Budelmann and P. Michelakis, eds. *Homer, Tragedy and Beyond: Essays in Honour of P.E. Easterling* (London) pp 57–74.
* Griffith, Mark. 1990. "Contest and contradiction in early Greek poetry" in Mark Griffith and Donald Mastronarde, eds. *Cabinet of the Muses: Essays on Classical and Comparative Literature in Honor of Thomas G. Rosenmeyer* (Atlanta) pp 185–207.
* Kahane, Ahuvia. *Diachronic Dialogues: Authority And Continuity In Homer And The Homeric Tradition*
* 
* 
* 
* 
* 
* West, M.L. 1967. "The Contest of Homer and Hesiod", *The Classical Quarterly* New Series **17** pp 433–50.

## Vanjske veze
* Dubravko Škiljan (preveo i priredio), ''Natjecanje Homera i Hesioda'' , *Latina et Graeca*, Vol. 1, No. 39/40, travanj 1997 (grčki izvornik i srpskohrvatski prijevod potpunog teksta)