open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skuminljev sindrom

**Skuminljev sindrom** (**Skuminov sindrom**) je dobio naziv prema ruskom psihijatru Viktoru Skuminu. On je proučavao i opisao ovu bolest u 1978. godini, kao — .

Skuminljev sindrom povezan je sa mehaničkim ventilom srca i manifestuje se kroz iracionalan strah, anksioznost, depresija i poremećaj sna. Ovaj sindrom često praćena astenija.

Alen Karpentьe – član Francuske akademije nauka, i rukovodilac odeljenja za kardiovaskularnu hirurgiju Evropske bolnice ime Žorž Pompidu u Parizu, – veruje, što Skuminov sindrom razvija kod četvrtine pacijenata sa veštačkom srdačno ventilom. Moguće je da je sličan problem se javlja prilikom obavljanja poslova na sprovođenju veštačkog srca.

## Indikacije
* Klinička depresija
* Fobija
* Insomnija
* Strepnja, anksioznost odvajanja
* Astenija

## Terapija
Neophodno je lečenje u bolnici. Važan postupak za liječenje sindroma je psihoterapiju.

## Povezano
* Ljudsko srce
* Viktor Skumin

## Reference

## Literatura
# 
# Bobina L. A. Sindrom Skumina kak nozologičeskaя forma. // K Zdorovью čerez Kulьturu. – 2010. – №18. – S. 22-36. 
# [Filatov A. T., Skumin V. A. Psihoprofilaktika i psihoterapiя v kardiohirurgii. — [Kiev]: Zdorovьe, 1985. — 72 s. — (Biblioteka praktičeskogo vrača. Psihiatriя)]
# Harvard Library: [Skumin VA. Nonpsychotic mental disorders in patients with acquired heart defects before and after surgery (review)](http://hollis.harvard.edu/primo_library/libweb/action/display.do;jsessionid=785C7FBE65FACF0077EE7CEB8D9A14A5?tabs=detailsTab&ct=display&fn=search&doc=TN_medline6758444&indx=2&recIds=TN_medline6758444&recIdxs=1&elementId=1&renderMode=poppedOut&displayMode=full&frbrVersion=3&vid=HVD&mode=Basic&vl(117501629UI1)=all_items&tab=everything&vl(51615747UI0)=creator&vl(1UI0)=exact&dscnt=0&scp.scps=scope%3A%28HVD_FGDC%29%2Cscope%3A%28HVD%29%2Cscope%3A%28HVD_VIA%29%2Cprimo_central_multiple_fe&vl(freeText0)=%20Skumin%20%2C%20V%20A&dstmp=1470542885592)
# US National Library of Medicine National Institutes of Health: Skumin VA. Nurse's role in medico-psychological rehabilitation of patients with artificial heart valves

## Vanjske veze
* 
* Le syndrome de Skoumine
* 
*
Opsada Daraje

**Opsada Daraje** je predstavljala niz ofanzivnih operacija koje su tokom građanskog rata sirijske vladine snage poduzimale od novembra 2012. do augusta 2016. sa ciljem da preuzmu nadzor nad Darajom, predgrađem glavnog grada Damaska koje je tada bilo pod kontrolom pobunjenika iz Islamske unije Adžnad al-Šam, formalno podređenih Sirijskoj slobodnoj vojsci. Daraja, koja se nalazi 8 km jugozapadno od središta Damaska, predstavljala je jedno od žarišta otpora vladi Bašara al-Asada, a u ljeto 2012. pobunjenici su je nakratko zauzeli i time ona postaje njihovo najbliže uporište središtu glavnog grada. Od tada traju i nastojanja Asadovih snaga da je stave pod svoj nadzor. U proljeće 2013. Daraja se našla opkoljena, ali se uspjela održati sve do 2016. godine kada su vladine snage uspjele zauzeti neke od okolnih farmi, koje su bile ključne za ishranu stanovništva opkoljenog grada. Dana 25. augusta pobunjenički vođe prihvatili su ponudu vladinih snaga da sporazumno napuste grad, odnosno odu u Idlib na sjeveru zemlje, koji se nekoliko godina nalazi pod pobunjeničkim nadzorom. Nju je iskoristilo 700 pobunjenika i oko 300 članova njihovih porodica.
Ramakrišna

**Ramakrišna** (rođen kao **Gadadhar Chattopadhyay** ili **Chatterji**; Kamarpukur, Bengal, 18. veljače 1836. - Kolkata, 16. kolovoza 1886.) bio je indijski vjerski reformator i mistik.

O njegovu životu poznate su uglavnom legende. Potječe iz siromašne brahmanske obitelji, u mladosti je bio sklon mistici. Bio je svećenik božice Kālī u hramu blizu Kolkate, u kojem se posvetio asketizmu, jogi i tantričkim obredima.

U neohinduističkom duhu zastupao je stajalište o potpunoj istovrijednosti svih religija. U borbi protiv kastinskog ekskluzivizma i fanatizma vjerskih sekti bio je Gandhijev preteča. Sljedbenici su ga smatrali svetim čovjekom. Njegov učenik Vivekananda počeo je po cijelome svijetu osnivati misije, koje do danas prevode i promiču djela indijskog vedantskog naučavanja.

## Izvori
;Bilješke i literatura
* Rāmakrišna, Hrvatska enciklopedija, www.enciklopedija.hr, pristupljeno 29. kolovoza 2016.
* Ramakrišna, Proleksis enciklopedija, proleksis.lzmk.hr, pristupljeno 29. kolovoza 2016.
* Borna Lulić, ''Indija - zemlja žudnje za Bogom'', Nova prisutnost, časopis za intelektualna i duhovna pitanja 01/2011., Hrčak, hrcak.srce.hr, pristupljeno 29. kolovoza 2016.

## Vanjske veze
;Ostali projekti

;Mrežna mjesta
* Ramakrishna Math and Ramakrishna Mission, stranice organizacije posvećene promicanju nauka Ramakrišne
Daraja

**Daraja** () je predgrađe Damaska, glavnog grada Sirije. Nalazi se oko 8&nbsp;km jugozapadno od središta Damaska i administrativno pripada guvernatoratu Damask.

Daraja je od samih početaka građanskog rata 2011. godine bila jedno od žarišta otpora vladi predsjednika Bašara al-Asada. U ljeto 2012. su iz grada povučene vladine snage, te su nadzor preuzeli pobunjenici, a Daraja postala njihovo najbliže uporište središtu glavnog grada. U martu 2013. su vladine snage započele opsadu koja je nakon pune tri godine završena njihovim sporazumnim povlačenjem pobunjenika.

## Reference

## Vanjske veze
* http://www.bbc.co.uk/news/magazine-36893303 Syria's secret library - BBC News
Longitudinalan

**Longitudinalan** (prema lat. *longitudo*, genitiv *longitudinis*: duljina), koji se odnosi na duljinu, uzdužni. 

Izraz longitudinalan se može odnositi na:
* longitudinalni val je val gdje čestice titraju u smjeru širenja vala. Najvažniji primjer longitudinalnih valova su valovi zvuka u zraku. U tekućinama i plinovima samo se rasprostiru longitudinalni valovi.
* longituda ili zemljopisna dužina je koordinata na Zemljinoj površini. 

## Izvori
Kolumbijski građanski rat

**Unutrašnji oružani sukob u Kolumbiji** () je naziv za dugotrajni oružani sukob koji se od sredine 1960-ih vodi u Kolumbiji između vlade na jednoj te nekoliko radikalno lijevih paravojnih formacija koji u zemlji nastoje uvesti komunistički, odnosno socijalistički poredak. Sukob je svoje korijene imao u dugogodišnjim sporovima oko podjele poljoprivrednog zemljišta, a koje su krajem 1940-ih eskalirali u krvave sukobe između pristaša tradicionalno suparničkih kolumbijskih političkih stranaka - konzervativaca i liberala - poznatih kao *[[La Violencia]]*. Iako je glavna gerilska formacija FARC nastala kao oružano krilo Kolumbijske komunističke partije, veliki dio poraženih liberala im je pružio podršku. Sukob je od samih početaka dobio šire dimenzije, prije svega u kontekstu Hladnog rata, s obzirom da su vladu podržavale SAD, a gerilce SSSR i Kuba; sa druge strane je postao jedan od sukoba niskog intenziteta s obzirom da gerilci nisu bili u stanju svrgnuti režim, ali ni režim nije bio u stanju iskorijeniti gerilu. To se najčešće tumači time da su ljevičarski gerilci od samog početka preuzeli nadzor nad zabačenim područjima u kojima se uzgajala koka, odnosno prepoznali proizvodnju i distribuciju kokaina kao glavno sredstvo za financiranje svoje borbe. Sukob je dodatno zakomplicirale i aktivnosti radikalno desnih paravojnih formacija koje su također svoju borbu protiv ljevičara financirale na isti način. Sukob, u kome su sve strane, u većoj ili manjoj mjeri, izvodile ubistva, otmice i druge zločine nad civilima, se povremeno smirivao uz pokušaje pronalaženja političkog rješenja. Oni su kulminaciju postigli u ljeto 2016. kada su kolumbijska vlada i FARC postigli sporazum o prekidu vatre.

## Vanjske veze

* Overview of Colombian–FARC Peace Process
Šivanje

**Šivanje** je proces spajanja (povezivanja) dijelova nekog plošnog materijala; tkanine, kože, poliestera..., 
pomoću igle i konca provlačenjem konca kroz taj materijal i formiranjem šivaćih bodova.

## Karakteristike

Šivanjem se stvara niz prolazaka petlji konca kroz materijal (šivaći bodovi) u jednakim razmacima, pa se tako formiraju rubovi i šavovi. Šav je spoj u kojem niz uboda spaja dva ili više slojeva materijala, a služi za povezivanje dijelova šivanih proizvoda. Šivati se može ručno, samo uz pomoć šivaće igle, ili strojno (mašinski), uz pomoć šivaće mašine.

Kod šivanja šivaćom mašinom poslužioc radi simultano sa mašinom kod spajanja dijelova odjeće, da formira niz jednolikih šivaćih bodova, konaca koji povezuju slojeve šivanoga materijala. 
Odjeća, obuća, cerade i slične stvari uobičajeno se šivaju strojno, jer takav šav osigurava solidnu čvrstoću, i po karakteristikama je sličan spojenim materijalima u pogledu elastičnosti, čvrstoće, trajnosti i sigurnosti.

Kod šivanja univerzalnim i specijalnim šivaćim materijalima, šav se vodi ručno na određenom razmaku od ruba materijala, a automatski pri šivanju šivaćim automatima, kompjuterski vođenim (CNC) šivaćim mašinama i robotima.

Kod šivanja se često koriste i različiti pomoćni alati za formiranje kompliciranijih šavova, te se odabiru potrebne skupine i tipovi šivaćih bodova i šavova.

Kako se u industriji šiva u sklopu pojedinih operacija proizvodnje, potrebno je da se izradi tehnološka analiza, a na osnovi nje planovi operacije rada i montaže, što je osnova organizacije proizvodnih procesa u konfekciji, obućarstvu, tapetarstvu, krznarstvu i sličnim djelatnostima gdje se šiva.

## Historija

Dok su krajem paleolita, tadašnji malobrojni stanovnici Sjeverne Evrope svoju odjeću pravili od životinjskih 
koža koje bi spajali kožnim trakama, bušeći rupe nezgrapnim kostima ili ušiljenim kamenom, dotle su stanovnici Južne Evrope već koristili nešto poput igle od kosti i šivali tkanine.

Tkanje i vezenje razvijeno je u drevnim civilizacijama Bliskog istoka, ali je alat za šivanje zadugo zaostajao u odnosu na tehnike predenja i tkanja.

Važan napredak dogodio u srednjem vijeku, kad su u Evropi napravljene prve igle od metala.

Iako se još u 18. vijeku već prelo i tkalo mašinama na vodeni pogon, sve do 19. vijeka šilo se isključivo rukom, tad je Barthélemy Thimonnier u Parizu patentirao 1830. prvu šivaću mašinu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''šivanje'' na portalu Hrvatska enciklopedija
Konac

**Konac** je pređa kružnog promjera od dvije (ili više) međusobno uvijenih niti neograničene duljine.

Proces izrade konca zove se **končanje**, kod njega se jednonitne pređe spajaju međusobnim uvijanjem. 
Višenitni konci mogu se izraditi končanjem u jednom stupnju, kada se sve niti spajaju istovremeno, ili u više stupnjeva, pa se tako formiraju *kordne konstrukcije*.
 
Pa se tako naprimjer četveronitni konac može izraditi istovremenim končanjem četiriju jednonitnih pređa u jednom stupnju, ali i u dva stupnja, kada se u prvom stupnju najprije spajaju po dvije niti i stvara dvonitna pređa, a zatim se u drugom stupnju, po dvije dvonitne pređe spajaju međusobnim uvijanjem u četveronitni konac. Isto tako proizvode se konci koji sadrže i do tridesetak niti. 
Kod stupnjevanog končanja je smjer uvijanja u pravilu naizmjeničan.

Nakon končanja, konci se bojaju i po potrebi dorađuju, a nakon tog pakiraju.
Upotrebne karakteristike konaca u velikoj mjeri zavise o njihovoj konstrukciji i vrsti pređe od koje su izrađeni.

## Karakteristike

**[[pamuk|Pamučni]]  konac** je kompatibilan sa tkaninama izrađenih od vlakana biljnog porijekla, kao što su pamuk i lan, ali i za tkanine  
napravljene od celuloznih vlakana.
Nije prikladan za većinu sintetskih tkanina, koje se ne skupljaju kod pranja - jer se ne rasteže, to je dobro je za tkanine, ali ne i za pletiva, koja zahtijevaju rastezljivost.
Jako se koristi u izradi ručnih radova, kod vezenja, čipkanja, pletenja, heklanja. 
Konac za šivanje pretežno se također izrađuje od pamučnih vlakana, ali sve češće i od mješavina pamučnih i sintetičkih vlakana (poliester), pa čak i od samo sintetičkih vlakana.

**[[Svila|Svileni]] konac** uz to što je vrlo tanak, ima i veliku elastičnost i čvrstoću, pa se često koristi za šivanje svilenih i vunenih tkanina. Specijalni svileni konac, koji ima oko tri puta veći promjer od običnog, koristi se za ručno šivanje dugmadi, jer je izuzetno jak i za razne dekorativne efekte.

**[[Najlon]]ski konac** je čvrst, jako rastezljiv, ali tako da ne mijenja dužinu, te je zbog toga pogodan za zavjese i vrlo rastezljiva pletiva.

**[[Poliester]]ski konac** ima slične karakteristike, te je prikladan za razne sintetičke i prethodno isprane tkanine, i za pletene tkanine od sintetičkih vlakana.

Konci za šivaće mašine i ručno šivanje trebaju biti savitljivi i laki za umetanje u iglu, ali i glatki, otporni na trenje prilikom šivanja, dovoljno elastični da ne puknu po šavovima i otporni na pranje i kemijsko čišćenje.

Konci za specijalne namjene zahtijevaju i specifičnu doradu. Tako na primjer odijelo izrađeno od vodonepropusne tkanine, treba biti šivano isto tako sa vodootpornim koncem. 
Takav tip konca se obično podvrgava posebnom tretmanu nakon - končanja.

Konac se uobičajeno prodaje namotan na kalem, a njegova dužina i stupanj finoće, naveden je na kraju kalema.

## Reference

## Vanjske veze

* ''konac'' na portalu Hrvatska enciklopedija
Lynne Yelich

**Lynne Yelich** PC (rođ. **Zdunich**; 24. mart 1953. -) je kanadska konzervativna političarka koja je od 2000. do 2015. zastupala  Blackstrap u federalnom parlamentu te vršila nekoliko dužnosti u kabinetu premijera Stephena Harpera.

## Biografija

Rođena je u Saskattonu u provinciji Saskatchewan kao Lynne Zdunich, u obitelji hrvatskog podrijetla. Odrasla je u Kenastonu, koji uključuje izborni okrug Blackstrap, gdje je godine 2000. prvi put izabrana u kanadski Dom komuna. Ponovno je izabrana na izborima 2004, 2006, 2008. i 2011. godine.

Njenu parlamentarnu karijeru je ukinula izborna reforma, odnosno stvaranje novog izbornog distrukta  Saskatoon—Grasswood. Godine 2015. je na preliminarnim izborima za konzervativnog parlamentarnog kandidata izgubila od lokalnog sportskog komentatora Kevina Waugha.

## Reference

## Vanjske veze
*
To Each His Own (film)

***To Each His Own*** () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1946. godine u režiji Mitchella Leisena. Protagonistica, čiji lik tumači Olivia de Havilland je mlada djevojka koja za vrijeme Prvog svjetskog rata ima kratku ljubavnu vezu sa američkim zrakoplovcem (čiji lik tumači John Lund) koji će poginuti, a ona zajedno sa njim ostati trudna. Radnja prikazuje kako je dijete prisiljena ostaviti, te kako ono odraste i koga, sticajem okolnosti, sreće kao zrakoplovnog oficira (koga opet tumači Lund) u Londonu za vrijeme Drugog svjetskog rata.

*To Each His Own* je De Havilland snimila nakon dvogodišnje pauze izazvane sudskim sporom sa studijem Warner Bros.. Film je za nju predstavljao lični trijumf, zahvaljući tome što je sljedeće godine za njega osvojila Oscar za najbolju glumicu.

Godine 1969. je u Bollywoodu snimljen remake pod naslovom *[[Aradhana (film, 1969)|Aradhana]]*.

## Uloge

* Olivia de Havilland ... Miss Josephine 'Jody' Norris
* Mary Anderson ... Corinne Piersen
* Roland Culver ... Lord Desham
* Phillip Terry ... Alex Piersen
* Bill Goodwin ... Mac Tilton
* Virginia Welles ... Liz Lorimer
* Victoria Horne ... Bolničarka Daisy Gingras
* Griff Barnett ... Daniel Norris
* Alma Macrorie ... Belle Ingram
* Bill Ward ... Gregory - mlađi
* Frank Faylen ... Babe
* Willard Robertson ... Dr. Hunt
* Arthur Loft ... Bernadock Clinton
* Virginia Farmer ... Mrs. Cora Clinton
* Doris Lloyd ... Miss Pringle
* Clyde Cook ... Mr. Harkett
* Ida Moore ... Miss Claflin
* Mary Young ... Mrs. Nix
* John Lund ... Kapetan Bart Cosgrove / Gregory Pierson

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
La granduchessa si diverte

***La granduchessa si diverte*** () je italijanska crno-bijela filmska komedija snimljena 1940. godine u režiji Giacoma Gentilomoa. Predstavlja adaptaciju teatarskog komda *La corona di stras* Uga Falene. Protagonistica, čiji lik tumači Paola Barbara, je balerina čija trupa dolazi nastupati u neimenovanu evropsku državu gdje se ispostavi da je fizičkim izgledom gotovo identična tamošnjoj vladarici (čiji lik također tumači Barbara), a što izazove niz komičnih nesporazuma.

## Vanjske veze
*
FARC

**Revolucionarne oružane snage Kolumbije** (, skr. **FARC**), također poznate i kao Revolucionarne oružane snage Kolumbije - Narodna vojska (; skr. FARC-EP) je ljevičarska paravojna formacija koja od 1964. vodi oružanu borbu portiv kolumbijske vlade sa ciljem da je zamijeni sa režimom marksističko-lenjističke orijentacije, odnosno, prema vlastitim tvrdnjama, siromašne seljake u krajevima zemlje pod svojim nadzorom nadzorom zaštiti od oduzimanja zemlje i nasilja. FARC je formalno nastao 1964. kao oružano krilo Kolumbijske komunističke partije, ali je podršku uživao i među ne-komunističkim bivšim pristašama Kolumbijske liberalne partije, koji su nekoliko godina ranije bili upetljani u seriju krvavih sukoba sa pristašama desnice poznatih kao La Violencia (Nasilje). Iako FARC nikada nije bio u stanju provesti revoluciju, odnosno svrgnuti kolumbijsku vladu, kojoj je iz hladnoratovskih razloga snažnu logističku i obavještajnu pomoć bila pružala SAD, iskazao se kao jedan od najefikasnijih ljevičarskih gerilskih pokreta u Latinskoj Americi. To se prije svega tumači njegovom bezobzirnošću, odnosno spremnošću da svoje aktivnosti financira "običnim" kriminalnim aktivnostima, kao što su otmice u svrhu naplate otkupnine, ali i proizvodnjom i distribucijom kokaina. FARC je od SAD i EU službeno proglašen terorističkom organizacijom, ali su posljednjih decenija trajali napori da se, po uzoru na neke slične sukobe u Latinskoj Americi, on okonča političkim kompromisom gerilaca i vlasti. 2016. godine su predstavnici vlade i FARC-a potpisali sporazum o prekidu vatre koji se smatra prvim korakom prema mirnom rješenju sukoba.
Maksim III Carigradski

**Maksim III** (), roden kao **Manuel Hristonim** (), je bio vaseljenski patrijarh Carigrada od 1476 do smrti. Također je poznat i kao učenjak. U pravoslavnoj crkvi se slavi kao svetec pri čemu mu spomendan pada na 17. novembar.

## Život
Manuel Hristonim je vjerojatno bio žitelj Peloponeza u današnjoj Grčkoj. Postao je veliki eklezijarh (glavni sakristan) Carigradske patrijašije. Taj je položaj nakon pada Carigrada (1453) preuzeo ovlasti *[[skeuophylax|skeuofilaksa]]*, odnosno brige o svetom blagu i relkvijama Patrijaršije i na tom se položaju Manuel sukobljavao sa patrijarhom Genadijem Skolarijem na ekonomskim potanje. Manuel je pod pokroviteljstvom Demetriosa Kircesa, sekretara osmanskog sultana, a zajedno sa velikim kartofilaksom Georgiosom Galesiotesem, uticao na život carigradske crkve više od dvije decenije.

Godine 1463. je stao na stranu patrijarha Joasafa I protiv zahtjeva političara Georgiosa Amirucesa, grčkog plemića iz bivšeg Trapezuntskog Carstva, da oženi drugu ženu, jer je to predstavljalo bigamiju po kršćanskom kanonskom paravu. Zbog podrške Joasafu, sultan Mehmed II je dao Manuelu odrezati nos.

Godine 1465. (ili početkom 1466.) Manuel je potakao izbor Marka II na mjesto patrijarha, a kasnije se suprotstavljao patrijarsima koje su podržavale druge frakcije kao što su Simeon Trapezuntski i Dionisije I, koji je 15. januara 1467 njega i Georgiosa Galesiotesa smijenio sa upravnih dužnosti u crkvi.

Njih dvojica su, međutim, uskoro povratili svoj uticaj. Manuel je tako uspio povratiti naklonost sultana Mehmeda II, te je u proljeće 1476. sam imenovan za carigradskog patrijarha. S obzirom da je još uvijek bio laik, prvo se zamonašio i uzeo religijsko ime Maksim, a sljedeći dan je  posvećen kao episkop i ustoličen kao patrijarh od strane mitropolita  Herakleje. Njegovo stolovanje je označilo kraj perioda nevolja u tamošnjoj Crkvi, te je predstavljalo doba mira i sloge. Maksim je umro 3. aprila 1482.

Njegovo glavno književno djelo je "*[[Monodijum]] o [[pad Carigrada|zauzimanju Carigrada]]*".

## Izvori
__FORCETOC__

## Vanjske veze
*  ''Historia politica et patriarchica Constantinopoleos'', Cap IX: P. Maximus, (pr. Martin Crusius, 1584) (primarni izvor)
Il conte Ugolino (film, 1908)

***Il conte Ugolino*** () je italijanski crno-bijeli kratki nijemi film snimljen 1908. godine u režiji Giuseppea de Liguora, kome je to bio režijski debi. Temelji se na jednome od prizora iz znamenitog Danteovog epa *[[Pakao (ep)|Pakao]]* i prikazuje kako grof Ugolino della Gherardseca (koga tumači sam de Liguoro), osuđen da vječnost provede u krugu Pakla predviđenog za izdajnike proždire lubanju svog neprijatelja Ruggiera degli Ubaldinija koji ga je bio zatvorio u toranj i izgladnio na smrt, prislivši da prije toga kao kanibal pojede vlastite sinove.

## Izvori


## Vanjske veze
*
Ruggieri degli Ubaldini

**Ruggieri degli Ubaldini** (fl. 1271 &ndash; Viterbo, 15. septembar 1295) bio je italijanski katolički svećenik koji je od 1278. do smrti služio kao nadbiskup Pise i imao značajnu ulogu u burnim političkim zbivanjima u tom gradu, gdje se, kao i ostatak Italije, odvijao sukob gvelfa i gibelina. Ruggieri je bio blizak prijatelj tamošnjeg podeste (gradonačelnika), grofa Ugolino della Gherardsece, koga je na prevaru zarobio, svrgnuo i sa sinovima zazidao u toranj Torre dela Muda gdje su umrli od izgladnjivanja. Ruggierov lik je ovjekovječio Dante u svom znamenitom epu *[[Pakao (ep)|Pakao]]*, gdje su i Ruggieri i Ugolino završili u krugu Pakla predviđenog za izdajnike, a gdje mu Ruggiero stalno proždire lubanju.

## Literatura
* Giovan Battista Ubaldini, *Istoria della casa degli Ubaldini e de' fatti d'alcuni di quella famiglia*, Firenze, Sermartelli, 1588.
* Antonio Munoz, *Roma di Dante*, Milano-Roma, Bestetti e Tumminelli, 1921.
*Vittorio Sermonti, *Inferno*, Rizzoli 2001.
*Umberto Bosco and Giovanni Reggio, *La Divina Commedia - Inferno*, Le Monnier 1988.
Il conte Ugolino (film)

***Il conte Ugolino*** () je italijanski crno-bijeli historijski film snimljen 1949. godine u režiji Riccarda Frede. Protagonist, koga tumači Carlo Ninchi, je grof Ugolino della Gherardesca, italijanski plemić i vojskovođa koji u doba sukoba Gvelfa i gibelina u 13. vijeku dolazi na vlast u Pisi. Radnja prikazuje kako će ga njegov najbolji prijatelj kardinal Ruggieri degli Ubaldi (koga tumači Peter Trent) izdati, zarobiti i svrgnuti. Film nije postigao komercijalni uspjeh, a što se tumači izuzetno mračnom završnicom, u kojoj se Freda dosljedno držao historijskih činjenica.

## Uloge
*Carlo Ninchi ... Grof Ugolino della Gherardesca
*Gianna Maria Canale ...  Emilia
*Peter Trent ... Kardinal Ruggieri
*Piero Palermini ...  Balduccio
*Carla Calò ...  Haidée
*Luigi Pavese ... Sismondi
*Ugo Sasso ... Fortebraccio

## Vanjske veze
*
Amplituda (razvrstavanje)

**Amplituda** (lat. *amplitudo*: obujam, veličina) može značiti širina, raspon, opseg. Izraz amplituda ima više značenja:
* amplituda, u fizici, je maksimalan pomak iz ravnotežnoga položaja čestice pri titranju ili čestice medija pri širenju valova. Amplituda vala jednaka je amplitudi oscilatora koji je izvor vala. Titranje kod kojega se amplituda postupno smanjuje naziva se prigušeno titranje.
* amplituda (elektrotehnika), u elektrotehnici, je vršna vrijednost, najveća apsolutna vrijednost veličine koja se vremenski pravilno mijenja, bilo sinusno (harmonijski) bilo impulsno.
* amplituda (meteorologija), u meteorologiji, je razlika između najniže i najviše vrijednosti neke veličine; na primjer dnevna, mjesečna ili godišnja amplituda temperature.
* amplituda (oceanografija), u oceanografiji, je visinska razlika od dna doline do vrha brijega vala. Kod morskih mijena amplituda je visinska razlika između najniže vode nakon oseke i najviše vode nakon plime.
* amplituda (astronomija), u astronomiji, je luk obzora (horizonta) između istoka (istočne točke) i središta nebeskoga tijela u trenutku njegova izlaska, odnosno između zapada (zapadna točka) i središta nebeskoga tijela u trenutku njegova zalaska. U pomorstvu je amplituda Sunčeva izlaska i zalaska važan element za kontrolu devijacije kompasa, a izračunava se s pomoću nautičkih tablica. 

## Izvori
Kundtova cijev

**Kundtova cijev** je mjerni instrument kojim se akustični stojni valovi koje proizvodimo kod svih muzičkih instrumenata mogu učiniti vidljivim. To je staklena cijev zatvorena na objema krajevima čepovima, a na jednom čepu je pričvršćen stakleni štap. Ako stakleni štap  trljamo mokrom krpom, nastat će longitudinalno titranje štapa pa ćemo čuti visoki ton. Ti se valovi prenose na zrak ili na neki drugi plin u cijevi i nastaje stojni val zbog refleksije (odbijanja zvučnih valova) na gornjem čepu. Pri tom razmak čepova mora biti takav da uz gornji čep nastaje čvor, a uz donji, na kojem je pričvršćen štap. Stavimo li u cijev sitnu prašinu, ona će se skupljati u čvorovima, a u trbusima razrijediti. Kako je razmak između čvorova pola valne duljine *λ/2*, lako možemo izračunati frekvenciju *f* zvuka koga proizvodi stakleni štap, i to prema izrazu:

: v = f \cdot \lambda 

gdje je: *v* - brzina zvuka u plinu koji je u cijevi, a*f* - frekvencija. 

Želimo li izračunati brzinu zvuka u nekom plinu, stavimo ga u tu cijev umjesto zraka. Frekvencija staklenog štapa je ista kao i prije, samo je valna duljina u plinu druga. Poznajemo li brzinu zvuka u zraku, i izmjerimo valnu duljinu u zraku i plinu, onda se brzina zvuka u plinu izračuna iz razmjera: 

: \frac{v}{v_1} = \frac{\lambda}{\lambda_1} 

## Titranje žice glazbala

Napeta i na krajevima učvršćena žica može izvoditi transverzalne mehaničke titraje, okomito na smjer žice. Time što je žica na krajevima učvršćena već je unaprijed određeno da se na njenim krajevima stvaraju čvorovi stojnog vala. Povučemo li gudalom po sredini žice, ona će izvoditi harmonijsko titranje i pri tom ćemo čuti ton. Onaj ton koji nastaje kod titranja žice gdje je samo jedan trbuh po sredini zove se **osnovni ton**. Tome osnovnom tonu pripada osnovna frekvencija *f<sub>0</sub>* i valna duljina *λ<sub>0</sub>*. Kako je razmak od čvora do čvora, to jest duljina *l* žice jednaka polovini valne duljine, to jest:

:l = \frac{\lambda_0}{2} 

a budući da je:

: \lambda_0 = \frac{v}{f_0} 

gdje je *v* - brzina zvuka, to je:

:l = \frac{v}{2 \cdot f_0} 

pa je:

:f_0 = \frac{v}{2 \cdot l} 

Znači da je broj titraja obrnuto razmjeran s duljinom žice, to jest duža žica imat će manji broj titraja nego kraća. 

Dotaknemo li napetu žicu prstom u sredini i stavimo li je u titranje, pa onda prst uklonimo, žica će titrati tako da će imati 3 čvora i 2 trbuha i ćut ćemo prvi gornji ton. Valna duljina je sada: 

:\lambda_1 = \frac{1}{2 \cdot \lambda_0} 

a frekvencija *f<sub>1</sub>*. Iz toga proizlazi da je:

:\frac{v}{2 \cdot f_1} = \frac{v}{2 \cdot f_0} 

pa je:

: f_1 = 2 \cdot f_0 

Znači da je sada frekvencija dvostruko veća od osnovne frekvencije. 

Pritisnemo li žicu u svakoj trećini njene duljine, nastat će na njoj 4 čvora i dobit ćemo drugi gornji ton. Valna duljina je sada 

:\lambda_2 = \frac{1}{3 \cdot \lambda_0} 

a frekvencija *f<sub>2</sub>*. Iz toga proizlazi da je:

:\frac{v}{f_2} = \frac{v}{3 \cdot f_0} 

pa je:

: f_2 = 3 \cdot f_0 

Znači da je sada frekvencija trostruko veća od osnovne frekvencije.

## Izvori
Ugolino della Gherardesca

**[[Grof]] Ugolino della Gherardesca** (o. 1220 &ndash; mart 1289), grof Donoratica, bio je italijanski srednjovjekovni plemić, političar i vojskovođa, poznat po sudjelovanju u borbi gvelfa i gibelina u 13. vijeku, kao i po tome da je često mijenjao strane, postavši arhetip izdajnika među svojim suvremenicima. Skončao je na izuzetno okrutan način, tako što je sa svojim sinovima zatvoren u toranj gdje su umrli od izgladnjivanja. Kasnijim generacijama je najpoznatiji po tome što ga je Dante ovjekovječio u jednom prizoru svog epa *[[Pakao (ep)|Pakao]]* gdje se sreo sa svojim neprijateljem, također izdajničkim kardinalom Pise Ruggierom degli Ubaldinijem.

## Vanjske veze
*World of Dante Multimedia website that offers Italian text of Divine Comedy, Allen Mandelbaum's translation, gallery, interactive maps, timeline, musical recordings, and searchable database. The gallery contains numerous artistic renditions of Inf.33, the Ugolino episode.
*The Princeton Dante Project
Susceptibilnost

Izraz **susceptibilnost** (prema kasnolat. *susceptibilis*) je višeznačan: 

* električna susceptibilnost (oznaka *χ<sub>e</sub>*) je fizikalna veličina kojom se opisuje svojstvo dielektrika da se u električnom polju mogu polarizirati. Ona iznosi:

:\chi_{\text{e}}\ = \varepsilon_{\text{r}} - 1

gdje je: *ε<sub>r</sub>* - relativna dielektrična permitivnost tvari. Mjerna jedinica električne susceptibilnosti je broj jedan. 
* magnetska susceptibilnost (znak *χ<sub>m</sub>*) je fizikalna veličina kojom se opisuje svojstvo tvari da mogu biti magnetizirane u magnetskom polju. Iznosi: 

:\chi_{\text{m}}\ = \mu_{\text{r}} - 1

gdje je: *μr* - relativna magnetska permeabilnost tvari. Magnetska susceptibilnost je pozitivna za feromagnetične i paramagnetične tvari, a negativna za dijamagnetične tvari. Mjerna jedinica magnetske susceptibilnosti je broj jedan. 

## Izvori
Oscilator (razvrstavanje)

Izraz **oscilator** (njem. *Oszillator*, fran. *oscillateur*, prema lat. *oscillare*: njihati se) je višeznačan:

* oscilator (fizika) je fizikalni sustav unutar kojega se odvijaju oscilacije (titranje), tijekom kojih se jedna ili više fizikalnih veličina mijenja. U mehaničkom oscilatoru (na primjer njihalu) energija u idealnom slučaju beskonačno dugo prelazi iz kinetičke u potencijalnu i obratno, dok se u stvarnosti ukupna energija djelomično gubi na trenja i otpore pa se oscilacije prigušuju. Atomi i molekule, na temperaturama višim od apsolutne nule, također su oscilatori.

* harmonički oscilator ili harmonijski oscilator je mehanički sklop čestice mase *m* i opruge konstante elastičnosti *k* ili neki drugi mehanički sustav koji se takvim fizikalnim modelom može prikazati. Takav sklop harmonički titra.

* oscilator (elektrotehnika) je elektronički sklop za stvaranje titraja stalne amplitude. Frekvencija titraja najviše ovisi o vrijednosti ugrađenih električnih zavojnica, električnih kondenzatora i električnih otpornika. Različite vrste oscilatora grade se za pojedine frekvencije, od najnižih (dijelovi herca) do najviših (do 30 GHz i više). U sklopovima oscilatora primjenjuju se pojačala s pozitivnom povratnom vezom ili pak element s negativnim dinamičkim otporom.

## Izvori
Srbija voz

**Srbija voz a. d.** je privredno Društvo za železnički prevoz putnika i glavni nosilac svih aktivnosti, u organizacionom i putničko-komercijalnom smislu za potrebe kako u unutrašnjem tako i međunarodnom saobraćaju. Park putničkih kola broji 797 kola.
Vučna vozila čine električne i dizel lokomotive i motorni vozovi. Većina aktivnih lokomotiva su električne lokomotive serija 441 i 461. Od dizel lokomotiva u eksploataciji su lokomotive serije 661 i 666, kao i manevarka 621.
## Aktivni vozni park
### Električne lokomotive

## Dizel lokomotive

### Elektromotorni vozovi

### Dizel-motorni vozovi

## Park putničkih kola

Putnička kola 1. klase:
* **A, Al** - 5 kola
* **Aeelmt** - 6 kola
* **Am, Alm** - 22 kola
* **At, Alt** - 12 kola

Putnička kola 1. i 2. klase:
* **AB, ABl** - 31 kola
* **ABm, ABlm** - 15 kola

Putnička kola 2. klase:
* **B, Bl** - 115 kola
* **Beelmt** - 20 kola
* **Bm** - 9 + 9 + 66 + 3 kola
* **Bt, Blt** - 28 kola

Putničk kola 2. klase sa restoranom:
* **BR** - 5 kola
* **BR, BRl** - 14 kola
* **BRtl** - 5 kola

Restoran vagoni:
* **WReelm** - 3 kola 
* **WRl** - 8 + 4 kola

Kušet vagoni:
* **Ac, Acl** - 15 kola
* **Bc, Bcl** - 28 kola
* **Bcm** - 13 + 7 kola

Spavaća kola:
* **WLB, WLBl** - 25 + 27 kola

## Povezano
* Železnice Srbije
* Infrastruktura železnice Srbije
* Srbija kargo

## Izvori

## Vanjske veze

* Red vožnje - Srbija voz, zvanična veb stranica.
* Srbija voz, zvanična veb stranica.
* Službena stranica Direkcija za železnice 
* Propisi (železnički saobraćaj) 
* Sindikat železničara Srbije
* Unija sindikata srpskih železnica
* Sindikat izvršnih službi srpskih železnica 
* Železnica: Do Novog Sada duplo više putnika, Z. Radović, Večernje novosti, 4. februar 2016.
Srbija kargo

**Srbija kargo** je privredno Društvo za železnički prevoz robe i glavni nosilac svih aktivnosti, u organizacionom i transportno-komercijalnom smislu. Društvo za prevoz robe je zaduženo da pronađe najbrže pravo rešenje za transportne potrebe korisnika ovih usluga. 
Park teretnih kola broji 3717 kola. Vučna vozila čine električne i dizel lokomotive. Većina aktivnih lokomotiva su električne lokomotive serija 441, 444 i 461. Od dizel lokomotiva najmasovnije su lokomotive serije 661, kao i manevarke 621 i 641.

## Aktivni vozni park
### Električne lokomotive

### Dizel lokomotive

## Park teretnih kola

## Izvor

## Povezano
* Železnice Srbije
* Infrastruktura železnice Srbije
* Srbija voz
* Lokomotiva
* Vagon

## Vanjske veze

* Zvanični veb sajt „Srbija kargo“ 
* Službena stranica Železnice Srbije A. D.
* "Srbija kargo" predstavio najsavremenije "INNOFREIGHT" teretne vagone za prevoz kontejnera , Zvaničan veb sajt „Srbija kargo“.
* Službena stranica Direkcija za železnice 
* Propisi (železnički saobraćaj) 
* Sindikat železničara Srbije
* Unija sindikata srpskih železnica
* Sindikat izvršnih službi srpskih železnica
Vjekoslav Jeleč

**Dr. sc. Vjekoslav Jeleč, dr. med**., specijalist neurokirurg (Doboj, 1961) jest hrvatski neurokirurg i političar. 

## Obrazovanje i karijera
Rođen je u Doboju 1961. godine, gdje završava osnovnu i srednju skolu. Diplomirao je 1984. na medicinskom fakultetu u Tuzli. Od 1985. do 1989. radi na odjelu kirurgije Kliničke bolnice u Tuzli. Godine 1988. započinje specijalizaciju iz neurokirurgije, a 1993. polaže specijalistički ispit za neurokirurgiju na KBC Rebro i stječe zvanje specijaliste neurokirurga. Od 1993. godine radi kao odjelni liječnik na Odjelu za neurokirurgiju KB Dubrava te je stalni sudski vještak Zagrebačke županije iz područja neurokirurgije. Godine 2003. stječe zvanje magistra znanosti te brani doktorsku disertaciju 2013. godine na Veterinarskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu. Također je član Hrvatskog neurokirurškog društva, EANS-a i WFNS-a. Autor je i koautor više stručnih znanstvenih i kongresnih radova. Početkom 2020. godine postaje docent.

## Politička karijera
Član je HSLS-a i obnašao je dužnost dopredsjednika te stranke. Vijećnik je Gradske skupštine Grada Zagreba i član u Odboru za zdravstvo i Odboru za međugradsku i međunarodnu suradnju. Jedan je od osnivača i dva puta dopredsjednik udruge "Prsten". Od 2016. godine član je Upravnog Odbora Hrvatske matice iseljenika. Godine 2016. bio je kandidat na parlamentarnim izborima u 11. izbornoj jedinici dijaspore. Godine 2017. postaje pročelnik gradskoga ureda za zdravstvo Grada Zagreba.

## Nagrade
Godine 2009. dobiva priznanje Internacionalne lige kao liječnik desetljeća. Nositeljje "Večernjakovog pečata – Naše gore list" u Mostaru 2012. godine. Godine 2013. dodijeljeno mu je priznanje za dugogodišnji Općine Usora te postaje počasni građanin Usore. 

## Vanjske veze
*Profil na web-stranici Skupštine Grada Zagreba
*Profil na stranici KB Dubrava
Sinaksar

**Sinaksar** ili **Sinaksarion** ( - kompilacija) je zbornik crkvenih tekstova, žitija i službi posvećenih određenom crkvenom prazniku i ili svetitelju, koji se čitaju tokom bogosluženja, poređanih po kalendarskim danima.
The Emperor Waltz

***The Emperor Waltz*** () je američki filmski mjuzikl snimljen 1948. godine u režiji Billyja Wildera. Scenario su napisali Wilder i Charles Brackett inspirirani historijskom anegdotom o danskom pronalazaču Valdemaru Poulsenu koji je početkom 20. vijeka tadašnjem austro-ugarskom caru Franji Josipu I demonstirao uređaj za snimanje zvuka nadajući se da će dvor financirati njegovu masovnu proizvodnju. Protagonist filma, koga tumači Bing Crosby, je američki trgovački putnik koji dolazi u Beč kako bi uvjerio cara (koga tumači Richard Haydn) da za potrebe da kupi gramofon i tako potakne prodaju tih novih uređaja među stanovništvom. Radnja prikazuje kako njegov zadatak zakomplicira to što se zaljubi u lijepu aristokratkinju (čiji lik tumači Joan Fontaine) povezanu sa carskom porodicom.

Wilder je, nedugo nakon trijumfa sa filmom *[[The Lost Weekend]]*, originalno namjeravao snimiti posvećen pripadnicima američkih oružanih snaga stacioniranim u Evropi poslije Drugog svjetskog rata (a što će se kasnije pretvoriti u *[[A Foreign Affair]]*). Kada se pripremao za snimanje filma, posjetio je Evropu i bio duboko potresen tragovima ratnih razaranja kao i otkrićem nacističkih koncentracionih logora. Zbog toga je privremeno odustao od tog filma i umjesto toga je odlučio snimiti "laganu" muzičku komediju, koja je također trebala predstavljati svojevrsni nostalgični homage njegovoj rodnoj Austriji.

Wilder je osigurao angažman Crosbyja, koji je tada uživao vrhunac popularnosti, te od studija Paramount Pictures uspio ishoditi ne samo odobrenje projekta, nego i tada relativno skupi film u boji. Snimanje su, međutim, obilježili brojni problemi, prije svega vezani uz to da se Crosby sa njime sukobljavao na setu, ali i loše vremenske prilike u kanadskom nacionalnom parku Jasper čije su lokacije "glumile" austrijske Alpe. Pored toga se Wilder još uvijek nije najbolje snalazio sa novom tehnologijom, te je bio nezadovoljan bojama i izgledom vegetacije i rekvizita koja je bila drukčija od one koju je zamislio, odnosno se sjećao iz svoje mladosti. Iako je bio dovrešn još 1946. godine, u kino-dvoranam se pojavio tek dvije godine kasnije. Usprkos svega, *The Emperor Waltz* je imao relativno solidne komercijalne rezultate, a kasnija kritika prema njemu nije imala prevelike zamjerke.

## Uloge
* Bing Crosby as Virgil Smith
* Joan Fontaine as Grofica Johanna Augusta Franziska
* Roland Culver as Baron Holenia
* Lucile Watson as Princess Bitotska
* Richard Haydn as car Franjo Josip
* Sig Ruman as Dr. Zwieback
* Harold Vermilyea as Komornik
* Julia Dean as Nadvojvotkinja Stephanie
* Bert Prival as Šofer
* Alma Macrorie as Gostioničarka
* Roberta Jonay as Sobarica
* John Goldsworthy as Obersthofmeister

## Izvori
;Fusnote

;Literatura

* 

## Vanjske veze
* 
*
Nit

**Nit** (od praslavenskog nitъ) je izraz za sve što je tanko i liči na konac (ali je puno tanje), zapravo neformalna mjera za najtanje.

Kako još u Grčkoj mitologiji postoji priča o Arijadninoj niti kojom je pomogla Tezeju da izađe iz 
Labirinta. Jasno je da se radilo o paukovoj niti, koja ima promjer od samo 0.003 mm, za usporedbu nit svile je deset puta šira sa svojih 0.03&nbsp;mm.

Za antičke Grke (a i za sve ljude do 19. vijeka) to je bila mjera za nešto najtanje što se može vidjeti i mjera za - gotovo ništa. Zato se i govori - visio je o niti, kad se netko nađe u beziglednoj situaciji.

Nit može značiti i neprekinut niz nečeg, što se može pratiti kako se razvija, teče, kao radnja na filmu ili romanu, pa kad se zakomplicira čovjek izgubi - nit.

Nit ili *Nat* je i mjerna jedinica iz informatike za količinu iformacija, koja se za razliku od drugih jedinica gdje je baza logaritma cijeli broj, određuje - prirodnim logaritmom. 
Formula za nit je log2*e*&nbsp;≈&nbsp;1,443 bita.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Nit'' - Hrvatski jezični portal
Pređa

**Pređa** je dug kontinuirani spoj upredenih (uvijenih) vlakana koja se koristi za pletenje, tkanje ili za neku drugu tehniku izrade tekstilnih 
proizvoda.

## Karakteristike

**Predena pređa** izrađuje se - predenjem koje može biti ručno ili strojno, od kratkih prirodnih ili sintetičkih vlakana. 
Ona je voluminozna i mekana je na dodir, a iz njezine površine strše kraća ili dulja vlakanca, što zavisi od sistema predenja.

Postoji razlika između češljane pređe, koja ima relativno glatku površinu i grebene pređe koja je dlakavija.
Pređa može biti jednonitna ili višenitna, u slučaju kad su dvije ili više sastavnih niti višenitne pređe međusobno čvrsto uvijene, zovu se - konac. Međusobnim uvijanjem dvaju ili više konaca dobija se pređa kordne konstrukcije.

Od stupnja uvijanja ovisi koliko će biti čvrsta pređa, nižim se pravi mekša, tako se pređa za tkanje više uvijaju da budu su čvršće, glađe i kompaktnije, od onih za pletenje.

**Filamentna pređa** izrađuje se od filamentnih vlakana, koja su velike duljine pa ih nije potrebno upredati, već se istovremeno s namatanjem u 
završnoj kemijskoj fazi ispredanja, tek vrlo malo uvijaju. Može se sastojati samo od jednoga vlakna, tad se zovu *monofilamenti*, takva je naprimjer svila, ili od više njih. 
Glatke filamentne pređe za tekstilnu industriju se najčešće teksturiraju (kovrčaju), da im se povećava voluminoznost, mekoća, rastezljivost i elastičnost.

**Efektne pređe** (ili *[[Tekstura|Teksturirane]] pređe* su one koje imaju raznorazne reljefne efekte, odnosno teksture i bolju termoizolaciju.
To se postiže vidljivim promjenama debljine, ili različitim drugim nejednolikostima, od slabo uvijenih dijelova, do pojačanih,  i na brojne druge načine. Neke su pređe jezgraste konstrukcije; kod njih je središnja nit (jezgra) obavijena nekom drugom niti, kao kod *srme* kod koje pamučnu ili lanenu jezgru obavija zlatna ili srebrna nit.

## Reference

## Vanjske veze

* ''pređa'' na portalu Hrvatska enciklopedija
O Caçulha do Barulho

***O Caçulha do Barulho*** je brazilska crno-bijela filmska komedija snimljena 1949. godine u režiji Riccarda Frede. Protagonist je mladić koji ima sklonost upadati u nevolje iz kojih ga uvijek izvlače njegovih šestoro braće. Radnja prikazuje kako se zaljubi u italijansku pjevačicu, ali i dođe u sukob sa gangsterima koji vode mrežu bijelog roblja lažno nudeći djevojkama angažman u Hollywoodu. Freda je film snimio za vrijeme boravka u Brazilu gdje je bio snimao *[[Guarany (film)|Guarany]]*. Iako je okupio neke od tada najpopularnijih brazilskih zabavljača i bio napravljen u stilu *[[chanchada]]*, danas se smatra jednim od opskurnijih naslova Fredine filmografije.

## Vanjske veze
*
*Profil na portalu Cinemateca Brasileira
Kaiserwalzer (film, 1953)

***Kaiserwalzer*** () je austrijski crno-bijeli filmski mjuzikl snimljen 1953. godine u režiji Franza Antela. Radnja se događa početkom 20. vijeka i pokazuje niz komičnih nesporazuma vezanih uz austro-ugarskog nadvojvodu (koga tumači Rudolf Prack) i njegovog ađutanta (koga tumači Gunther Philipp) koji zamijene identitete prilikom boravka u Bad Ischlu.

## Uloge
* Maria Holst ... Kaiserin Elisabeth von Österreich
* Rudolf Prack ... Erzherzog Ludwig  
* Winnie Markus ... Luise Pichler - Lehrerin  
* Gunther Philipp ... Sein Adjutant Ltn. Zauner  
* Hans Holt ... Resinger - Lehrer in Ischl  
* Oskar Sima ... Bachmaier - Konditor  
* Ilse Peternell ... Mizzi - Seine Tochter  
* Paul Westermeier ... Hauptmann Krause  
* Angelika Hauff ... Tänzerin Anni Wührer  
* Erik Frey ... Graf Ferry  
* Pepi Glöckner-Kramer ... Anna Riegler  
* Harry Hardt ... Fürst Montenuovo  
* Willy Danek ... Kaiser Franz Joseph von Österreich
* Erich Dörner ... Veterinär Krallitschek  
* Ellen Lauff ... Gräfin Mansfweld

## Izvori


## Vanjske veze
* 
*
Ivan Bersenjev

**Ivan Nikolajevič Bersenjev** (; 23. april 1889 - 25. decembar 1951) bio je ruski i sovjetski glumac, poznat, između ostalog, i kao prva osoba koja je tumačila lik Josipa Broza Tita (u decenijama bunkeriranom filmu *[[U planinama Jugoslavije]]*).

## Vanjske veze
*
John Marshall Macdonald

**John Marshall Macdonald** (Dunedin, 9. studenog 1920. – 16. prosinca 2007.) je bio novozelandski forenzički psihijatar, najznačajniji po formuliranju koncepta Macdonaldove trijade psihopatskih/sociopatskih karakteristika. Macdonald je svoju karijeru posvetio kriminalnoj psihologiji i kriminalnom profiliranju, a njegova trijada nastala je upravo kao rezultat profiliranja serijskih ubojica. 

Za života je objavio seriju tekstova i knjiga iz oblasti forenzičke psihijatrije i kriminalne psihologije u kojima se bavio općim pitanjima, ali i pojedinim tipovima počinitelja i kaznenih djela. Među njegovom bibliografijom ističu se *Psychiatry and The Criminal: A Guide to Psychiatric Examinations for The Criminal Courts* (1976.), *The Murderer and His Victim* (1961.; koautori Stuart Boyd i James Galvin), *Rape Offenders and Their Victims* (1971.), *Indecent Exposure* (1973.), *Homicidal Threats* (1968.) i *Armed Robbery: Offenders and Their Victims* (1975.). Dio njegove bibliografije sačinjavaju samostalni radovi, a dio je napisan i u koautorstvu.
Mauvaise Graine

***Mauvaise Graine*** () je francuski crno-bijeli igrani film snimljen u režiji Billyja Wildera (na špici navedenog kao Billie Wilder) i Alexandera Eswaya. Po žanru je mješavina melodrame i kriminalističkog filma. Protagonist, kloga tumači Pierre Mingand, je mladi plejboj, sin uglednog i bogatog ljekara kome otac, nezadovoljan njegovim neodgovornim načinom života, oduzima luksuzni automobil i tako ga potakne da se, sticajem okolnosti, priključi bandi kradljivaca automobila. Radnja prikazuje komplikacije koje nastanu kada se zaljubi u sestru jednog od kradljivaca (a čiji lik tumači Danielle Darrieux.  plejboj

Wilderu, koji je također sudjelovao u pisanju scenarija, ovo je bio režijski debi. Film je snimio nedugo nakon što je emigrirao iz Njemačke uslijed dolaska nacista na vlast. Prema Wilderovom sjećanju, film je sniman u izuzetno teškim uvjetima - na autentičnim lokacijama umjesto studija te je kasnije tvrdio da je svojim stilom i tonom predstavljao "Novi val četvrt vijeka prije nego što je Novi val postao poznat". Wilder je prije same premijere filma emigrirao u Hollywood gdje će, nakon što se uspio nametnuti kao uspješan scenarist, svoj sljedeći film režirati tek osam godina kasnije.

## Uloge
* Danielle Darrieux : Jeannette
* Pierre Mingand : Henri Pasquier
* Raymond Galle : Jean « la cravate », le frère de Jeannette
* Jean Wall : le « Zèbre »
* Paul Escoffier : le docteur Pasquier, père d'Henri
* Michel Duran : le chef de bande
* Marcel Maupi : l'homme au panama
* Georges Malkine : le secrétaire
* Georges Cahuzac : le monsieur
* Gaby Héritier : Gaby
* Paul Velsa : l'homme aux cacahuètes

## Reference

## Vanjske veze
*
Maksim IV Carigradski

**Maksim IV** (), prethodno poznat kao **Manasije** (), bio je pravoslavni monah i episkop, koji je od 1491. do 1497. bio vaseljenski patrijarh Carigrada.

## Život
Bio je iguman manastira Vatopedi na Svetoj gori prije nego što ga je patrijarh Simeon I Carigradski imenovao mitropolitom Sera, gdje je stolovao pod religijskim imenom Manasije.

U prvim mjesecima 1491. je uz podršku drugih monaha sa Svete gore izabran za patrijarha Carigrada. Prilikom izbora je promijenio ime u Maksim, a što je bio jedini takav slučaj u historiji Vaseljenske patrijaršije gdje se monaško ime obično zadržavalo tokom cijele crkvene karijere. Kao patrijarh se borio za prava pravoslavaca na teritorijama pod vlašću Mletačke Republike.

Za vrijeme njegovog stolovanja su se o njemu počele javljati glasine koje nisu precizno opisane u izvorima, ali koje su dovele do njegovog svrgavanja početkom 1497.

Nakon svrgavanja je ostao aktivan u crkvenom životu, te je čak kovao zavjere protiv svog nasljednika Nifonta II prije nego što je prisiljen na povlačenje u manastir Vatopedi, gdje je kasnije i umro.

## Izvori
__FORCETOC__

## Vanjske veze
* ''Historia politica et patriarchica Constantinopoleos'', Cap XII: P. Maximus, (trans. Martin Crusius, 1584)   i