Terarij

**Terarijum** ili **terarij** je staklena posuda koja sadrži zemlju i biljke u okruženju različitom od njene okoline. Obično je to zatvorena posuda koja se može otvoriti radi održavanja ili pristupa biljkama unutra; međutim, terarijumi također mogu biti otvoreni sa gornje strane. Često se drže kao ukrasni predmeti.

Prozirni zidovi zatvorenog terarija omogućavaju ulazak topline i svjetlosti, stvarajući vrlo povoljno okruženje za rast biljaka. Toplina koja ulazi u zatvorenu posudu omogućava stvaranje malog ciklusa vode zbog isparavanja vlage iz tla i biljaka. Vodena para se zatim kondenzuje na zidovima posude, na kraju se vraćajući na biljke i tlo ispod. Svjetlost koja prolazi kroz prozirne zidove omogućava fotosintezu. Otvoreni terarijumi nisu zatvoreni i bolje su prilagođeni biljkama kojima je potrebno sušnije okruženje.

## Historija

Prvi terarij je napravio botaničar Nathaniel Bagshaw Ward 1842. godine. Ward je bio zainteresovan za posmatranje ponašanja insekata i slučajno je ostavio jednu od svojih tegli bez nadzora. Spore paprati u tegli su rasle i proklijale u biljku, postavši prvi poznati terarij. Trend se brzo proširio među Englezima u viktorijanskom dobu. Umjesto naziva terarij, međutim, bio je poznat kao Wardova kutija.

Ward je angažovao stolare da naprave njegove kutije za izvoz domaćih britanskih biljaka u Sydney u Australiji. Nakon mjeseci putovanja, biljke bi stigle žive i u odličnom stanju. Slično tome, biljke iz Australije poslane u London istom metodom Wardu bi pristigle u besprijekornom stanju. Njegov eksperiment je pokazao da se biljke mogu zatvoriti, bez ventilacije, te nakon toga i dalje bujati. Wardove kutije su decenijama korištene od strane Kew Gardensa za transport biljaka širom Britanskog carstva, a korištene su i tokom evropske kolonizacije Afrike za donošenje afričke robe, poput začina i kafe, nazad u Evropu.

## Tipovi
Terarijumi se obično klasificiraju u dvije kategorije: zatvorene i otvorene. Zatvoreni terarijumi su hermetički zatvoreni poklopcem, vratima ili plutom; otvoreni terarijumi imaju pristup svježem zraku, najčešće tako što se posuda ostavi otvorena ili putem rupe izbušene u posudi.

### Zatvoreni terarijum

Tropske biljne vrste, poput mahovina, orhideja, paprati i epifitnih biljaka, uglavnom se drže u zatvorenim terarijima kako bi replicirale svoje prirodno vlažno, zaštićeno okruženje u tropima. Zatvorenost terarija omogućava cirkulaciju vode, čineći terarij samodostatan. Terarijum se može otvoriti jednom sedmično, što omogućava isparavanje viška vlage iz zraka i zidova posude, kako bi se spriječio rast plijesni ili algi, koje mogu oštetiti biljke i promijeniti boju strana terarija. Skokuni se mogu koristiti za konzumiranje plijesni ili gljivica unutar terarija.

Bilo kakvo venuće biljaka ili odsustvo kondenzacije na zidovima terarija ukazuje na to da mu treba voda; zalijevanje se prvenstveno vrši pomoću boce s raspršivačem.

Zatvoreni terarij ima koristi od specifičnih mješavina tla kako bi se osigurali idealni uvjeti za rast i smanjio rizik od mikrobnog oštećenja; uobičajeni medij koji se koristi je blaži oblik treseta: mješavina tresetne mahovine, vermikulita i perlita. Smjesa treba biti sterilna kako bi se smanjio rizik od unošenja potencijalno štetnih mikroba u terarij.

### Otvoreni terarijum

Nisu sve biljke prikladne za vlažno okruženje zatvorenih terarija; otvoreni terariji su pogodniji za biljke koje preferiraju manje vlage i vlažnosti tla, kao što su biljke umjerene klime i one prilagođene suhoj klimi. Otvoreni terariji također dobro funkcioniraju za biljke koje zahtijevaju više (ali ne direktne) sunčeve svjetlosti, jer zatvoreni terariji mogu zadržati višak topline, što može ubiti biljke u unutrašnjosti. Iako otvoreni terariji zahtijevaju više zalijevanja nego zatvoreni terariji, oni ipak imaju smanjen rizik od bolesti zbog niže vlažnosti.

#### Razlika od vrta u posudi
Otvoreni terarij ne treba miješati sa vrtom u posudi. Terariji, uključujući i otvorene, omogućavaju povećanu vlažnost u poređenju sa okolinom izvan objekta, dok vrt u posudi ne pruža dodatnu vlažnost. Zbog prozirnih zidova terarija koji uzrokuju pojačavanje sunčevih zraka, on se ne smije direktno izlagati Suncu jer će intenzivna svjetlost uzrokovati opekotine na lišću. Vrt u posudi može tolerirati direktnu sunčevu svjetlost, sve dok su u njemu posađene biljke otporne na sunce. Sukulenti i kaktusi su pogodniji za vrt u posudi nego za terarij jer im oni omogućavaju da se postave na otvoreno sunce koje im je potrebno, bez opekotina.

#### Razlika od saksije za biljke
Iako i terariji i saksije služe kao posude za uzgoj biljaka, značajno se razlikuju po strukturi i funkciji. Tipična saksija je otvorena posuda, obično napravljena od keramike, plastike ili terakote, dizajnirana da zadrži zemlju i omogući prirodnu cirkulaciju zraka i drenažu. Saksije omogućavaju lako zalijevanje i pružaju fleksibilnost za širok spektar biljnih vrsta, uključujući i veće sobne biljke.

Terariji, nasuprot tome, su obično staklene posude i mogu biti zatvoreni ili otvoreni na vrhu. Zatvoreni terariji stvaraju kontroliranije okruženje recikliranjem vlage unutar posude, što povećava nivo vlažnosti i čini ih posebno pogodnim za tropske ili biljke koje vole vlagu. Otvoreni terariji pružaju djelimično zatvoren prostor za manje biljke poput sukulenata i kaktusa, iako zahtijevaju češću njegu, slično kao konvencionalne saksije za biljke. Pored svojih funkcionalnih razlika, terariji se često smatraju dekorativnim predmetima i koriste se za stvaranje minijaturnih pejzaža kao dijela uređenja doma, dok su saksije za biljke obično utilitarnijeg dizajna i upotrebe.

## Povezano
* Akvarijum
* Vrt u boci
* Ekosfera
* Staklenik
* Paludarijum
* Vivarijum
* Bonsai

## Reference

## Vanjske poveznice
* 

Pročitati više na Koliko dugo traju terarijumi?