open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eochaid Mugmedon

**Eochaid Mugmedón** ("gospodar robova", ) je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, bio veliki kralj Irske u 4. vijeku, najpoznatiji kao otac Nialla od Devet Talaca te predak dinastija Uí Néill i Connachta.

Prema *[[Lebor Gabála Érenn]]u* i na njemu temeljenim izvorima, Eochaid je bio sin prethodnog velikog kralja Muiredach Tírecha, odnosno potomak Conn Cétchathacha. Muiredacha je svrgnuo i ubio ulsterski kralj Cáelbad sin Cronn Bradruía, ali je Cálbad vladao samo godinu dana prije nego što ga je svrgnuo i ubio Eochaid. 

*Lebor Gabála* navodi da je za vrijeme vladavine bez borbe uzimao danak u stoci (*bórama*) od Leinstera. Prema sagi "Pustolovine sinova Eochaida Mugmedona", imao je dvije supruge - Mongfind, kćer Fidachovu, koja mu je rodila četiri sina: Briona, Aililla, Fiachraea i Fergusa; te Cairenn Chasdub, kćer Sachell Balba, kralja Saksonaca, koja je rodila njegovog najpoznatijeg sina, Nialla. 

Nakon vladavine od sedam ili osam godina, Eochaid je umro od bolesti u Tari, Naslijedio ga je Mongfindin brat Crimthann mac Fidaig, kralj Munstera. Keating mu vladavinu datira u period 344-351, a *[[Annals of the Four Masters]]* u 357-365. Daniel P. McCarthy, na temelju irskih anala, njegovu smrt smješta u godinu 362.

## Dinastija Connachta
                 Conn Cétchathach
                        |
                        |
                  Art mac Cuinn
                        |
                        |
                 Cormac mac Airt
                        |
                        |
                Cairbre Lifechair
                        |
                        |
                Fiachu Sraibtine
                        |
                        |
                Muiredach Tirech
                        |
                        |
                Eochaid Mugmedon
           + Mongfind        + Cairenn
              |                  |
     _________|_________         |
     |        |        |         |
     |        |        |         |
   Brion  Fiachrae  Ailill     Niall
       (The Connachta)           |
       __________________________|_______________________________________________________
       |          |       |      .      |           |        |             |            |
       |          |       |      .      |           |        |             |            |
 Conall Gulban  Endae   Eógan    .   Coirpre    Lóegaire  Maine  Conall Cremthainne  Fiachu
                          |      .      |           |              ________|________
                          |      .      |           |              |               |
                     Muirdeach   . Cormac Caech  Lughaid     Fergus Cerrbel      Ardgal
                          |      .      |        (u. 507)           |
                          |      .      |                          |
                   Muirchertach  .   Tuathal                   Diarmait mac Cerbaill
                     mac Ercae   .   Maelgarb               
                      (u. 536)    .   (u. 544)                   (u. 565)
                                 .
       (Sjeverni Uí Néill)       .                 (Južni Uí Néill)

## Izvori
Nath Í mac Fiachrach

:*Za ostale ličnosti sa istim imenom, v. [[Nath Í]]*

**Feradach Dathí** (? - cca. 445) , također poznat kao **Nath Í**, sin Fiachraea sina Eochaid Mugmedona, bio je legendarni kralj Connachta i veliki kralj Irske iz 4. ili 5. vijeka. Lično ime mu je bilo Feradach, a nadimak Dathí ("brzi") je stekao zbog vještine kojom je na sebe stavljao oklop. Legende govore kako je odlazio preko mora u osvajačke pohode, te da je u jednom od njih, u Alpama, ubijen udarom groma. Kamen za koga se govori da obilježava njegov grob je dio arheološkog kompleksa u Rathcroghanu kraj Tulska u Grofoviji Roscommon.

## Izvori

* 
* 
* 

## Literatura
* 
*
Lóegaire mac Néill

**Lóegaire** (*[[floruit]]* 5. vijek; ? - cca. 462), također poznat i kao **Lóeguire**, je polulegendarni kralj Tare, odnosno ličnost koju tradicionalni irski anali opisuju kao velikog kralja Irske. Tradicionalno se tvrdi da je bio sin velikog kralja Nialla od Devet talaca. U nekoliko kršćanskih hagiografija se opisuje kao neprijatelj Svetog Patrika, a što su historičari naveli kao opravdanje za nedostatak važnosti njegovih potomaka u kasnijim periodima. Ratovao je protiv Leinstera, čemu, zajedno uz niz nadnaravnih elemenata, neke od priča pripisuju njegovu smrt.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Ó Corráin, Donnchadh (ed.), Genealogies from Rawlinson B 502. University College, Cork: Corpus of Electronic Texts. 1997.
* 
* 
* 
* 
*
Coirpre mac Néill

**Coirpre mac Néill** (*[[floruit|fl]]*. *[[circa|c]]*. 485&ndash;493). , također poznat kao **Cairbre** ili **Cairpre**, je polulegendarni irski kralj. Navodi se da je bio sin Nialla od Devet talaca. Dio historičara vjeruje Coirpre uspostavio dinastiju južnih Uí Néilla u središtu Irske, dok Irski anali sugeriraju da su Coirprevi uspjesi kasnije pripisani Muirchertach Macc Ercaea. Coirpre se u kršćanskoj hagiografiji biskupa Tirechána navodi kao paganski neprijatelj Svetog Patrika, te ga je svetac zbog toga prokleo da njegovi potomci nikada neće postati veliki kraljevi Irske. Coirpre je izbačen iz većine popisa velikih kraljeva, iako ne i iz onih najranijih.

U kasnijim vremenima, Coripreovi potomci, poznati kao klan Cenél Coirpri, su vladali malim državicama u Donegal Bayu (današnja Grofovija Longford) i na izvorima rijeke Boyne.

## Fusnote

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Lugaid mac Lóegairi

**Lugaid mac Lóegairi** (? - cca. 507) bio je veliki kralj Irske. Bio je jedan od dvanaest sinova ranijeg kralja Lóegaire mac Néilla, odnosno unuk Niala od Devet talaca. Prema *[[Vita tripartita Sancti Patricii]]* je zbog poganstva Sveti Patrik prokleo sve Loegaireove potomke da nikada ne postanu veliki kraljevi; izuzetak je bio jedino Lugaid, koga je tada nosila njegova majka Angias. Ona je sveca zamolila da napravi izuzetak za Lugaida. Međutim, Lugaid se također okrenuo protiv Svetog Patrika. Neki od izvora navoda da je poginuo od udara groma. Naslijedio ga je rođak Muirchertach Macc Ercae.

## Fusnote

## Izvori

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Muiredach Tirech

**Muiredach Tirech**, sin Fiacha Sraibhtinea, bio je legendarni veliki kralj Irske of u 4. vijeku. Za vrijeme očeve vladavine je komandirao vojskom; kada je jednom bio u pohodu na Ulster, njegova tri rođaka, poznata kao tri Colle, su mu ubila oca; na prijestolje je došao jedan od njih, Colla Uais. Četiri godine kasnije, Muiredach ih je uspio svrgnuti; prije toga je, međutim, čuo za proročanstvo prema kome potomci onoga tko ubije Colle nikada neće vladati Irskom. Zbog toga ih je protjerao u Albu (današnja Škotska); kada su se vratili, uzeo ih je u službu i potom poslao da osvoje Ulster. Nakon vladavine od trideset godina ga je svrgnuo Cáelbad. Njegov sin Eochaid Mugmedon je kasnije postao veliki kralj.
Cáelbad

**Cáelbad** (**Cáelbhadh**, **Caolbhadh**), potomak legendarnog junaka Conall Cernacha, bio je prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, kralj Ulstera, a potom i kratkotrajni veliki kralj Irske u 4. vijeku. Na prijestolje je došao svrgnuvši prethodnog kralja Muiredach Tirecha. Nakon samog godinu dana ga je svrgnuo Muiredachov sin Eochaid Mugmedon.
Muirchertach mac Muiredaig

**Muirchertach mac Muiredaig** (? - cca. 534), također poznat i kao **Mac Ercae**, **Muirchertach Macc Ercae** i **Muirchertach mac Ercae**, bio je, prema irskim srednjovjekovnim izvorima, veliki kralj Irske. Pripadao je klanu Uí Néill, odnosno bio sin Muiredacha, unuk Eógana i praunuk znamenitog kralja Nialla od Devet talaca. Irski anali ga spominju u godinama od 482. do 534. zbog čega neki historičari pretpostavljaju da je riječ o možda dvije historijske ličnosti koje su stopljene u jednu. Prema njima je na prijestolje došao oko 512. godine. Kao i kod drugih kraljeva iz tog perioda, navodi se da je umro na natprirodan način - utopljen u buretu vina, opečen vatrom i smrskan padajućim krovom - nakon što ga je vilenjakinja Sin uvjerila da ga napada velmoža Túathal Máelgarb, koji je poslije postao njegov nasljednik.

Njegovi potomci, poznati kao **Cenél maic Ercae**, su postali dominantni ogranak klana Cenél nEógain.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Diarmait mac Cerbaill

**Diarmait mac Cerbaill** (? - cca. 565) bio je kralj Tare ili, prema tradicionalnom tumačenju, veliki kralj Irske. Srednjovjekovna tradicija ga naziva posljednjim paganskim kraljem koji je izvodio rituale *ban-feisa* ili vjenčanja sa boginjom zemlje. Iako je predmet brojnih legendi nastalih u srednjem vijeku, smatra ga se historijskom ličnošću, čiji su potomci imali značajan uticaj na događaje u Irskoj u kasnijim vijekovima.

Genealoški izvori ga navode kao sina Fergusa Cerbella, čiji je otac Conall Cremthainne bio sin Nialla od Devet talaca; na temelju toga je Diarmat pripadao klanu Uí Néill. Na prijestolje je došao naslijedivši Tuathala Maelgarba. Bio je suvremenik Svetog Kolumbe, protiv koga je oko 560. presudio u sporu koji svetac imao sa redovnikom Finnianom iz Movillea; Kolumba, koji je tajno prepisao Finnianov tekst, morao je kopiju predati Finnianu. Kada je Kolumba to odbio učiniti, došlo je do bitke u kojoj je Diarmait poražen. Kasnije ga je ubio Áed Dub mac Suibni, kralj Cruthina u današnjem Ulsteru.

Dio historičara vjeruje da je sa Diarmaitovom smrću na duže vrijeme nestala institucija kralja Tare, odnosno velikog kralja, te da je obnovljena tek u 7. vijeku sa Domnall mac Áedom. Tradicionalni popisi kraljeva, pak, kao nasljednike navode Forggus mac Muirchertaiga i Domnalla Ilchelgacha.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork. The **Corpus of Electronic Texts** includes the *Annals of Ulster* and *the Four Masters*, the *Chronicon Scotorum* and the *Book of Leinster* as well as Genealogies, and various Saints' Lives. Most are translated into English, or translations are in progress.
* Revised edition  of McCarthy's synchronisms at Trinity College Dublin.
* The Death of Dermot at Ancient Texts.
Vostok (jezero)

**Jezero Vostok** ( - istok) je najveće od dosad identifikovanih 150 jezera ispod ledene kape Antarktika. Nalazi se na dubini od 3700 do 4100 metara ispod površine leda, ispod ruske polarne istraživačke stanice Vostok. Jezero Vostok je slatkovodno. Temperatura vode u njemu je -3&nbsp;°C.

Ruski i britanski naučnici otkrili su ovo jezero 1994. Njegovo postojanje je dokazano 1996. kombinovanim metodama radarskih merenja iz aviona, radarskih snimaka iz svemira i analizom seizmičkih talasa. Zbog svog položaja duboko u ledu ovo jezero se smatra najčistijim i nedirnutim jezerom. Voda u njemu je stara nekoliko miliona godina. I pored prosečne temperature vode od -3&nbsp;°C voda u njemu nije zaleđena, jer je pod pritiskom od 30-40 megapaskala ispod leda..

Istraživačka stanica Vostok izgrađena je 1957. Namena joj je da proučava istoriju klime. Godine 1983. tu je izmerena temperatura od -89,2&nbsp;°C, što je najniža ikad izmerena temperatura na Zemlji. Ruski, francuski i američki naučnici su 1990. ovde počeli bušenje uzoraka leda. Posle se pokazalo da je rupa koju su načinili upravo iznad jezera Vostok. Bušenje je nastavljeno do 1999, kada se stalo na oko 150 metara iznad jezera. Ta odluka je donesena da se ne bi kontaminiralo jezero (pri bušenju je korišćeno gorivo i freon). Analiza jezgra bušotine je pokazala da poslednjih 60 metara bušenja ne čini polarni led, već zaleđena morska voda. Starost leda se procenjuje na 420.000 godina, a jezero je pod ledom već 500.000 do 1.000.000 godina. Naučnici su stigli do jezera 6. februara 2012. godine.

Jezero se nalazi na glečeru koji klizi malom brzinom i nanosi sediment u njega. Dno jezera nije ravno. Razlika u nivou između njegovih krajeva je 400 metara.

Koncentracija kiseonika u jezeru je oko 50 puta veća nego u uobičajenoj slatkoj jezerskoj vodi, što zbog visokog pritiska, što zbog prisustva pukotina kojim je kiseonik prodro u led. Fosili mikroba stari 200.000 godina ukazuju da u jezeru postoje (ili su postojali) uslovi za život. Godine 2005. istraživači su otkrili da se voda u jezeru pomera za 1-2 santimetra za vreme plime i oseke, što je uzrokovano položajem Sunca i Meseca. Ova mala pomeranja vode obezbeđuju minimalnu cirkulaciju vode koja je neophodan uslov za opstanak mikroorganizama.

Ruski naučnici su 5. februara 2012. godine objavili kompletiranje najdužeg uzorka leda u istoriji (3,768 m). Tom prilikom probijen je ledeni omotač oko jezera i došlo se do njegove površine. Uzorci vode iz jezera bi trebalo da budu prikupljeni krajem 2012. kada otpočne novo leto na Antarktiku. Ruski tim takođe planira da pošalje robota da prikupi uzorke vode i sedimenta sa dna jezera. Postoji mogućnost da se otkriju novi oblici života u vodi jezera, ekosistem koji je bio odsečen od ostatka sveta milionima godina, uslovima sličnim onima koji možda vladaju na Jupiterovom mesecu Evropa.

## Reference

## Vanjske veze

* Tajne jezera Vostok - istraživanje na minus 50 stepeni 
* Termofilne bakterije u jezeru Vostok
* Izgubljeni svet jezera Vostok (BBC 2000)
Forggus mac Muirchertaig

**Forggus mac Muirchertaig** (? - cca. 566), također poznat kao **Forrgus mac Maic Ercae**, je, prema većini srednjovjekovnih izvora, bio veliki kralj Irske. Bio je sin ranijeg kralja Muirchertach mac Muiredaiga. Naslijedio je paganskog kralja Diarmait mac Cerbailla i vladao zajedno sa bratom po imenu Domnall Ilchelgach. Naslijedio ih je rođak Ainmuire mac Sétnai.

## Literatura

* 
* 
* 
*
Domnall Ilchelgach

**Domnall mac Muirchertaig** (? - cca. 566), poznat kao **Domnall Ilchelgach** (Domnall od Mnogih prevara) i **Domnall mac Maic Ercae**, bio je, prema srednjovjekovnim izvorima, veliki kralj Irske. Pretpostavlja se da je bio sin Muirchertach mac Muiredaiga i pripadao sjevernom ogranku dinastije Uí Néill. Na prijestolje je došao poslije smrti paganskog kralja Diarmait mac Cerbailla. Vladao je zajedno sa bratom Forggusom, a možda i sa rođakom po imenu Ainmuire mac Sétnai. On i brat su umrli 566. nakon čega ih je, prema dijelu izvora, naslijedio Ainmure. Imao je dva sina - Eochaida i Áeda - koji su poslije postali veliki kraljevi.

## Literatura

* 
* 
* 
* 
*
Eochaid mac Domnaill

**Eochaid mac Domnaill** (? - 572), također poznat kao **Eochaid Find** ("lijepi"), bio je irski kralj koji se ponekad u srednjovjekovnim popisima navodi kao veliki kralj Irske. Bio je sin kralja Domnall Ilchelgach (u. 566) i unuk kralja Muirchertach mac Muiredaiga (u. 534), koji su se također smatrali velikim kraljem. Pripadao je klanu Cenél nEógain, sjevernom ogranku dinastije Uí Néill. Vladao je u Ailechu od 565. do 571., odnosno zajedno sa svojim stricem Báetán mac Muirchertaigom (u. 572) od 569. Godine 572. je oba kralja kod Glenn Geimina (Glengiven u današnjoj Grofoviji Londonderry)
porazio i ubio Crónán mac Tigernaig, kralj Ciannachte .

## Reference

## Literatura

* *Annals of Ulster* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* *Annals of Tigernach* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* Byrne, Francis John (2001), Irish Kings and High-Kings, Dublin: Four Courts Press, 
* Charles-Edwards, T. M. (2000), *Early Christian Ireland*, Cambridge: Cambridge University Press, 
* Geoffrey Keating, *History of Ireland* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
Londonderry (grofovija)

**Grofovija Londonderry** (, noviji oblik , ) je jedna od 32 historijske grofovije na Irskom otoku, koja se nalazi na sjevernom dijelu otoka, u pokrajini Ulster. Grofovija danas pripada britanskoj krunskoj zemlji Sjeverna Irska. Administrativni centar grofovije je grad Coleraine, a najveći i najznačajniji - Londonderry.

Danas pojam Grofovije Londonderry ima više istorijsko značenje, a nema upravni značaj (kao i drugih 5 okruga u okviru Severne Irske), pošto je 1972. g. Severna Irska dobila novu područnu podelu na Savete.

## Položaj i granice okruga
Okrug Deri se nalazi u severnom delu Irskog otoka i sevrozapadnom delu Severne Irske i graniči se sa:
* sever: Atlantski okean,
* istok: okrug Antrim,
* jug: okrug Tiron,
* zapad: okrug Donegol (Republika Irska).

## Prirodni uslovi
Londonderry je po prostranstvu jedan od srednjih irskih okruga - zauzima 15. mesto među 32 okruga.

**Reljef:** Veći deo Grofovije Londonderry je ravničarsko do brežuljkasto područje, 100-200 metara nadmorske visine. Ovo je posebno osobeno za zapadni i istočni deo kruga. Mestimično se izdižu niska brda. Na krajnjem jugu okruga izdiže se jedina planina u ovom delu države, planina Sperin, visine do 678 m.

**Klima** Klima u okrugu Deri je umereno kontinentalna sa izrazitim uticajem Atlantika i Golfske struje. Stoga grad odlikuje blaga i veoma promenljiva klima.

**Vode**: Okrug Deri na severu izlazi na Atlantski okean, koji u ovom delu ima razuđenu obalu. Najveće rijeke u Grofoviji Londonderry su Foyle, koji formira zapadnu granicu grofovije i Bann, koji formira istočnu. Na krajnjem jugoistoku grofovije je jezero Lough Neagh, najveće na Irskom otoku.

## Stanovništvo

Po podacima sa Popisa 2011. godine na području grofovije Londonderry živelo je oko 230 hiljada stanovnika. Ovo je neznatno više nego na Popisu 1841. godine, pre Irske gladi i velikog iseljavanja Iraca u Ameriku. Međutim, poslednje tri decenije broj stanovnika okruga raste po stopi približno 1% godišnje.

**Etnički i verski sastav** - Stanovništvo okruga je podeljeno između većinskih Iraca rimokatoličke veroispovesti (56%) i britanskih doseljenika protestantske veroispovesti (42%). Prvi preovlađuju u zapadnim i središnjim, dok su drugi u većini u istočnim delovima grofovije.

**Gustina naseljenosti** - Grofovija Londonderry ima gustinu naseljenosti od preko 110 st./km², što je veoma blizu proseku Sjeverne Irske (preko 120 st./km²). Severni, primorski deo okruga je bolje naseljen nego južni, unutarkopneni.

**Jezik**: U cijeloj grofoviji se službeno se koristi engleski.

## Povezano
* Irske grofovije
* Londonderry
* Coleraine

## Vanjske veze

* dmoz.org/Londonderry Okrug Deri - podaci
Et

**Et** ima više značenja:

* Et (naselje)

Takođe, **et** može da se odnosi i na:
* @, tipografski karakter koji se koristi u adresi elektronske pošte

## Povezano
* ET
Lipa (novac)

**Lipa**, hrvatska novčana jedinica, stoti dio jedne kune, nazvana po drvetu lipi.

## Izdane kovanice
Izdane su samo kovanice i to u apoenima od 1, 2, 5, 10, 20 i 50 lipa. Sve kovanice na licu (aversu) imaju brojčanu oznaku koliko lipa predstavljaju i grančicu lipe u cvatu, dok je na naličju (reversu) svake kovanice druga biljka.

## Biljke na reversu
* jedna (1) lipa - kukuruz
* dvije (2) lipe - vinova loza
* pet (5) lipa - hrast lužnjak
* deset (10) lipa - duhan
* dvadeset (20) lipa - maslina
* pedeset (50) lipa - velebitska degenija

## Vanjske veze
* Katalog suvremenog hrvatskog novca
Ecija Ojdanić

**Ecija Ojdanić** (Drniš, 26. lipnja 1974.), hrvatska je kazališna, televizijska i filmska glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Zlatni dvori" kao Irena Begovac (2016.-2017.)
* "Kud puklo da puklo" kao Barbara Murgić (2014.-2015.)
* "Larin izbor" kao Nela Zlatar (2011.-2012.)
* "Mamutica" kao Jelena Kovačević (2008.-2010.)
* "Sve će biti dobro" kao Karla Radić (2008.-2009.)
* "Zauvijek susjedi" kao Kristina (2008.)
* "Operacija Kajman" kao Višnja (2007.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao Beti (2007.)
* "Kazalište u kući" kao Cica Maglić (2006.-2007.)
* "Bibin svijet" kao Ilona Radić (2006.)
* "Naša mala klinika" kao kirurška inspektorica (2006.)
* "Bumerang" kao psihijatrica Olga (2006.)
* "Zlatni vrč" kao Duda (2004.)
* "Novo doba" kao Renči (2002.)
* "Naši i vaši" kao Lucija "Luce" (2001.-2002.)

### Filmske uloge
* "Ministarstvo ljubavi" kao Dunja (2016.)
* "Hitac" kao Anita (2013.)
* "Lea i Darija - Dječje carstvo" (2011.)
* "Iza stakla" kao Boškova pratilja (2008.)
* "Tri priče o nespavanju" (2008.)
* "Pravo čudo" kao Cvita (2007.)
* "Libertas" kao vila #2 (2006.)
* "I galebovi su se smijali" (2005.)
* "Oprosti za kung fu" kao rodilja #2 (2004.)
* "Ne dao Bog većeg zla" kao gospođa (2002.)
* "Ante se vraća kući" kao TV voditeljica (2001.)
* "Starci" kao Zelga (2001.)
* "Je li jasno, prijatelju?" (2000.)
* "Život sa žoharima" kao policajka (2000.)
* "Da mi je biti morski pas" (1999.)
* "Tri muškarca Melite Žganjer" (1998.)
* "Territorio Comanche" kao Jasmina (1997.)
* "Rusko meso" (1997.)
* "Isprani" (1995.)

## Vanjske veze
* 
* Stranica na Kazalište Kerempuh
Leona Paraminski

**Leona Paraminski** (Zagreb, 22. kolovoza 1979.), hrvatska filmska, televizijska i kazališna glumica.

## Biografija
### Karijera
Glumiti je počela već u osnovnoj školi u Vrbovcu, a njena prva uloga bila je uloga Pepeljuge u osnovnoškolskoj predstavi. Akademiju je upisala 1997. godine i završila 2001. Leona je već odigrala mnogobrojne kazališne uloge, a dobitnica je «Zlatne Arene 2002.» za glavnu žensku ulogu u filmu Davora Žmegača "Prezimiti u Riju".

Proglašena je 2. najatraktivnijom ženom na temelju glasovanja portala Iskon 2005., slično se plasirala i u istraživanju provedenom u «Globusu». Ona i Mia Begović kume su «CineStara».

### Privatni život
Bila je u sretnoj dugogodišnjoj vezi s glumcem Kristijanom Potočkim s kojim je prekinula 2006. Bila je i u ljubavnoj vezi s Borisom Meštrovićem.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Sjenke prošlosti" kao Lamija (mlađa) (2015.)
* "Budva na pjenu od mora" kao Mila Kovač (2014.-2015.)
* "Tajne" kao inspektorica Ana (2013.-2014.)
* "Loza" kao Maja Gumulin (2011.-2012.)
* "Najbolje godine" kao Majda Botica (2009.; 2010.)
* "Dobre namjere" kao Lada Banov Kolić (2007.-2008.)
* "Obični ljudi" kao Dolores Pavlović Čerenšek (2007.)
* "Osvajanja Ljudevita Posavca" (2004.)

### Filmske uloge
* "Nije sve u lovi" kao Dijana (2013.)
* "Mezanin" kao Ona (2011.)
* "Tulum" kao Ona (2009.)
* "Pravo čudo" kao Sanja (2007.)
* "Mrtvi kutovi" kao Ana (2005.)
* "Pod vedrim nebom" kao narkomanka (2005.)
* "Seks, piće i krvoproliće" (2004.)
* "Družba Isusova" kao grofica Maria (2004.)
* "Leti, leti" kao Dina (2003.)
* "Ispod crte" kao Zrinka (2003.)
* "Prezimiti u Riju" kao Monika (2002.)
* "Suša" (2002.)
* "Polagana predaja" (2001.)
* "Nebo, sateliti" kao Jelena (2000.)
* "Najmanji čovjek na svijetu" (2000.)
* "Vinko na krovu" (2000.)
* "Četverored" kao sestra u dvorcu (1999.)
* "Bogorodica" kao Radina žena (1999.)

### Sinkronizacija
* "Ledeno doba 4: Zemlja se trese" kao Shira (2012.)
* "Princ od Egipta" kao Mirjam (2006.)

## Vanjske veze
* 
* Intervju s glumicom iz časopisa "Glorija"
Ainmuire mac Sétnai

**Ainmuire mac Sétnai** (? -569), također poznat i kao **Ainmire** ili **Ainmere**, bio je veliki kralj Irske iz klana Cenél Conaill, ogranka dinastije Uí Néill. Bio je praunuk Conall Gulbana (u. 464), osnivača ogranka. He ruled from 566-569. odnosno prvi veliki kralj iz klana Cenél Conaill.

Prije nego što je postao kralj, Ainmere je bio saveznik velmoža i prinčeva iz sjevernog ogranka dinastije Uí Néill. To su bili Forggus mac Muirchertaig i njegov brat Domnall Ilchelgach (? -566) iz klana Cenél nEógain, kao i Ainmereov rođak Ninnid mac Dauach (član ogranka Cenél nDuach klana Cenél Conaill). Godine 544/547. je sudjelovao u bitci kod Slicech (suvremena Grofovija Sligo) u kojoj su sjeverni Uí Néill potukli vojsku dinastije Connachta na čelu sa kraljem Eógan Bélom.

Godine 561. su se ti prinčevi Uí Néilla udružili sa Áed mac Echachom (u. 577), kraljem Connachta protiv dotadašnjeg velikog kralja Diarmait mac Cerbailla (u. 565) koji je pripadao južnom ogranku Uí Néilla. Porazili su ga u bitci kod Cúl Dreimnea (Sligo). Prema analima, savez je potakao Sveti Columba, a cilj je bio da Diarmaita naslijede sjeverni Uí Néill.

Godine 563. su sjeverni prinčevi u bitci kod Móin Dairi Lothaira porazili cruthinska plemena. Time su teritoriju proširili do moderne grofovije Londonderry i rijeke Bann. Ainmere je tada povratio zemlje izgubljene od njegovog osca Sétnaea.

Ainmere je mjesto velikog kralja naslijedio nakon smrti Domnalla Ilchelgacha 566. Vladao je sve dok ga 59. nije ubio Fergus sin Néilléneov (u. 570) iz klana Cenél nEógain 569. Tog Fergusa je sljedeće godine ubio Ainmereov sin Áed mac Ainmuirech (u. 598) koji je također postao veliki kralj.

Ainmere je bio oženjen za Brigid ingen Cobthaig iz dinastije Uí Cheinnselaig sa kojom je imao sina Áeda.

## Reference

## Literatura

* *Annals of Ulster* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* *Annals of Tigernach* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* *Chronicum Scotorum* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* Byrne, Francis John (2001), Irish Kings and High-Kings, Dublin: Four Courts Press, 
* Charles-Edwards, T. M. (2000), *Early Christian Ireland*, Cambridge: Cambridge University Press, 
* Geoffrey Keating, *History of Ireland* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
Báetán mac Muirchertaig

** Báetán mac Muirchertaig** (? - 572), također **Baetán Bríge**, bio je ranosrednjovjekovni irski kralj koji se često navodi kao veliki kralj Irske. Bio je sin Muirchertach mac Muiredaiga (u. 534), koji se također smatra velikim kraljem. Bio je pripadnik ogranka Cenél nEógain sjeverne dinastije Uí Néill. Vladao je iz Ailecha od 566. do 572. Od 569. Báetán je vladao zajedno sa svojim nećakom Eochaid mac Domnaillom (u. 572). Oba dva kralja je 572. kod Glenn Geimina (Glengiven u današnjoj Grofoviji Londonderry) porazio i ubio Crónán mac Tigernaig, kralj Ciannachte 

Báetánov sin Colmán Rímid se u nekim popisima ponekad navodi kao veliki kralj.

## Porodično stablo
     **Báetán mac Muirchertaig**
     | 
     |___________________________________________________________
     |                   |           |            |             |
     |                   |           |            |             |
     Colmán Rímid        Máel Umai   Forannán     Fergus        Ailill.
     |                               |            |             |
     |                               |            |             |_____________________________
     ?                         Hui Forannáin   Cenél Forgusa    |                          |
     |                                                          |                          |
     |                                                          Cenn Fáelad mac Aillila    Sabina
     Fín         =    Oswiu od Northumbrije                                                 |
                 |                                                                         |
                 |                                                                         Cuthbert od Lindisfarnea
                 Oswiu
               = ?
                 |
                 |__________________________________________
                 |                         |      |        |
                 |                         |      |        |
                 Osred I od Northumbrije    Offa   Osric?   Osana?

## Reference

## Literatura

* *Annals of Ulster* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* *Annals of Tigernach* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* Byrne, Francis John (2001), Irish Kings and High-Kings, Dublin: Four Courts Press, 
* Charles-Edwards, T. M. (2000), *Early Christian Ireland*, Cambridge: Cambridge University Press, 
* Revised edition  of McCarthy's synchronisms at Trinity College Dublin.

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
Ibn Tajmija

**Ibn Tajmija** ili **Ibn Tejmije** (; Haran, 22. 1. 1263. – Damask, 20. 9. 1328.), islamski učenjak, filozof, teolog i logičar iz hanbelijskog mezheba. Živio je u problematično doba mongolskih osvajanja i poznat je po fatvama koje odobravaju otpor, kao i po traženju vraćanja ranijoj interpretaciji Kurana i sune. Iako iza Ibn Tajmije nije ostala posebna škola, njegove ideje 600 godina kasnije postale su podlogom za razvoj fundamentalističkih pokreta poput salafizma.

## Biografija
Ibn Tajmija je rođen 1263. godine u Haranu iz poznate familije teologa. Njegov djed Abu al-Barkat Madžd ad-din ibn Tajmija al-Hanbali (u. 1255.) je bio poznati učitelj hanbelijskog fikha, a bila su poznata i učenjačka iskustva njegovog oca Šihaba al-din Abdul-Halima ibn Tajmije (u. 1284). Zbog mongolske invaazije Ibn Tajmijina porodica se seli u Damask koji je bio pod vladavinom egipatskih Mameluka. Njegov otac je predavao s minbera Umjadske džamije i Ibn Tajmija je slijedio očeve stope studirajući s učenjacima tog vremena. Upoznao je sebe sa sekularnim i religijskim naukama njegovog vremena, a predavao je pažnju i arapskoj literaturi i leksikografiji, te studirao matematiku i kaligrafiju.

Pored religijskih nauka studirao je jurisprudenciju od njegovog oca i postao je pravim predstavnikom hanbelijske škole i mišljenja. Mada je on ostao vjeran toj školi, čijom je doktrinom ovladao, on se također upoznaje sa ostalim znanjem islamskih disciplina Kurana i hadisa, te proučava teologiju (kalam) i filozofiju. Bio je poznat po osporavanju mnogih stavova sufija, šijita i kršćana. Njegov student Ibn Kajim al-Džavzija je napisao poznatu poemu "O Kristovi obožavaoci" gdje je ispitana dogma trojstva izložena od mnogih kršćanskih sekti.

Njegov problem sa vlastima je počeo kad je potpisao sa delegacijom uleme da razgovara sa Gazan-hanom o zaustavljanju njegovih napada na muslimane. Izvješteno je da se ulema nije usudila ništa reći vladaru osim Ibn Tajmije. Bio je pritvaran nekoliko puta zbog sukoba s idžmom odnosno pravnicima i teolozima tog vremena. Zadnjih petnaest godina života proveo je u Damasku. Najpoznatiji njegovi studenti i Ibn Kajim su bili na udaru obnovljenih progona. Od augusta 1320. do 1321. Ibn Tajmija je po naredbi iz Kaira bio zatvoren u citadeli u Damasku zbog podržavanja doktrine smanjenja lakoće kojom bi jedan musliman mogao rastaviti svoju ženu. Umro je u Damasku 1328. i sahranjen je van muslimanskog groblja.

## Veze
* Salafizam

## Literatura
*
Cape (poluotok)

**Poluotok Kejp** (, ) je stjenoviti poluotok koji se izvija 75&nbsp;km duboko u Atlantski ocean na krajnjem jugozapadu Afričkog kontinenta u Južnoafričkoj Republici. Na južnom kraju poluotoka nalaze se rt Point i Rt dobre nade, a na sjevernom kraju planina Table Mountain s koje se odlično vidi grad Cape Town.

## Geografija
Poluotok Kejp je nekad bio otok, koji se prije šezdesetak milijuna godina spojio s kopnom na dijelu koji se geološki razlikuje od okolnog terena jer je pješčani. Zove se i Ravnina rta (*Cape Flats*). Administrativno poluotok pripada u južnoafričkoj provinciji Western Cape a sva naselja na njemu dio su metropolitanske općine Cape Town.

Rt dobre nade koji se nalazi na poluotoku često zovu mjestom gdje se susreću Atlantski i Indijski ocean, tako da zapadnu obalu kolokvijalno nazivaju atlanskom obalom, a istočnu gdje je veliki zaljev False (*False Bay* ili Lažni zaljev) obalom Indijskog oceana. Međutim, prema Međunarodnoj hidrografskoj organizaciji koja definira granice oceana, točka razgraničenja oceana je zapravo Aguljaski rt, udaljen 120&nbsp;km jugoistočno.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Cape Point''
Aluminij-silikat

**Aluminijum silikat** je hemijsko jedinjenje staklastog sjaja sa formulom (AlO)2SiO3. Njegova gustina je 2.8 do 2.9 g/cm³. Refraktivni indeks je 1.56, Mosova tvrdoća je 4.5-7.5 (u zavisnosti od strukture), i ono ima ortorombnu kristalnu rešetku. Aluminijum silikat je nerastvoran. On se koristi kao vatrostalni materijal i u pravljenju stakla.

Neki od materijala koji sadrže aluminijum silikat su
* Andaluzit
* Silimanit 
* Kianit

Ovi materijali imaju isti hemijski sastav ali različite kristalne strukture. Aluminijum silikat se koristi kao vatrostalni materijal u građevinarstvu.

## Literatura

## Vanjske veze
* Aluminijum silikati
Oktobarska nagrada

**Oktobarska nagrada** (ili, u množini, **Oktobarske nagrade**) jesu službena priznanja za izuzetna dostignuća na polju ekonomije, nauke ili kulture koja se dodjeljuju ili su se dodjeljivala u nekim dijelovima bivše Jugoslavije nakon drugog svjetskog rata. Obično su ih dodjeljivali gradovi ili lokalne jedinice uprave (opštine) u Srbiji ili Crnoj Gori. Naziv "oktobar" se odnosi na datume u oktobru 1944. godine kada su ta područja bila oslobađana od njemačke okupacije. Od svih njih je vjerojatno najprestižnija Oktobarska nagrada Grada Beograda, kojom se obilježava oslobađanje Beograda 20. oktobra 1944.

Nakon raspada Jugoslavije, odnosno uvođenja višestranačke demokracije, u nekim od tih zajednica su Oktobarske nagrade ukinute iz političkih razloga, s obzirom da se događaji koji su se prethodno obilježavali "demokracijom" ponekad tumače kao uspostavljanje komunističke diktature.
Udruženje književnika Srbije

**Udruženje književnika Srbije** je organizacija koja okuplja profesionalne književnike u Srbiji. Osnovano je 26. maja 1905. pod imenom **Srpsko književno društvo** u Beogradu. Pod predsedništvom Milana Đ. Miličevića tajnim glasanjem izabrana je prva uprava društva od pet članova:
* Simo Matavulj, predsednik
* Jovan Skerlić, sekretar
* Dobrosav Ružić, blagajnik
* Živojin O. Dačić, knjižničar
* Rista J. Odavić, domaćin.
Osnivači i prvi članovi Srpskog književničkog društva bili su: Aleksandar Belić, Borivoje Popović, Dobrosav Ružić, Dragomir Janković, Dragoljub Pavlović, Dragutin J. Ilić, Živojin O. Dačić, Jovan Skerlić, Lujo Vojnović, Ljubomir Jovanović, Milan Đ. Milićević, Milovan Đ. Glišić, Milorad J. Mitrović, Milorad Pavlović, Nikola Vulić, Pavle Popović, Petar Odavić, Radoje Domanović, Rista Odavić, Simo Matavulj i Stanoje Stanojević.

Krajem 80-ih godina 20. veka u *[[Književnim novinama]]*, službenom glasilu Udruženja, objavljivali su se članci u kojima se kritikovao Savez komunista Jugoslavije i iskazivalo nezadovoljstvo položajem Srba u SFR Jugoslaviji. Početkom 2011. deo članova je stvorio novu organizaciju pod nazivom Srpsko književno društvo.

## Nagrade UKS
Udruženje književnika dodeljuje:
* Povelju za životno delo
* Nagradu Milan Rakić
* Plaketu UKS

## Reference

## Vanjske veze
* Udruženje književnika Srbije 
* Udruženje srpskih književnika 1905-1945, Milovan J. Bogavac, UKS
Stojan Aralica

**Stojan Aralica** (Škare, Otočac, 24. decembar 1883 — Beograd, 4. februar 1980) je bio srpski slikar i grafičar rodom iz današnje Hrvatske, koji je bio član ULUS-a, SANU i JAZU.

## Biografija
Studirao je u Minhenu i Pragu, a živeo je u Zagrebu (gde je imao privatnu slikarsku školu od 1914. do 1920. godine), Rimu, Parizu, Stokholmu i Beogradu (od 1948. godine). Jedan period svog života proveo je u selu Brestač, gde je radio kao učitelj.

Slikarski stil mu je u duhu pariskog postimpresionizma i lirske apstrakcije. Njegovo delo je puno vedrine i optimizma, sa istančanim osećajem za boju i prozračnu atmosferu mediteranskog podneblja. Najznačajnije slike: *„Motiv iz Lošinja“*, *„Žena sa slamnim šeširom“*, *„Portret B. Petronijevića“*, *„Put“* i dr.

Sahranjen je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju u Beogradu.

## Reference

## Vanjske veze

* Biografija na sajtu SANU
Centralni komitet

**Centralni komitet** (**CK**) je najviše rukovodeće tijelo u komunističkim partijama koje su postojale u 20.vijeku kao i onima koje i danas postoje. Komitet se obično sastojao od delegata koji su bili birani na partijskim kongresima. U državama u kojima su komunističke partije bile vladajuće, Centralni komitet je donosio odluke u ime Partije između dva kongresa i predstavljao je vrhovni autoritet čije su odluke bile obvezujuće za članstvo Partije. 

Također, Centralni komiteti su predstavljali Partiju prema drugim organizacijama, vodili partijske ustanove i sazivali plenarne sjednice. 

Osim izvršnoga tijela, Centralni komitet birao je Kontrolnu komisiju ili Statutarnu komisiju koja je brinula za pitanja čistoće Partije te s tim u vezi probleme kršenja Statuta i Programa, partijske discipline i žalbe. Rad i unutrašnja organizacija bili su uređeni Poslovnikom o radu kojim se utvrđivao partijski aparat sastavljen od stalnih i povremenih radnih tijela – odjeljenja, uprava i komisija.

Analogna tijela postoje i u nekim drugim ne-komunističkim ili ne-političkim organizacijama, ali obično pod drugim nazivima (Središnji odbor, Centralni odbor i sl.).
Milica Babić-Jovanović

**Milica Babić-Jovanović** (Bosanski Šamac, Austrougarska, 2. 9. 1909 — Herceg Novi, SFRJ, 24. 3. 1968) je bila srpski kostimograf i univerzitetski profesor.

## Biografija
Rođena je u trgovačkoj porodici kao ćerka Stevana i Zorke Babić (1887-1974) rođene Bisarević, 2. septembra 1909. u Bosanskom Šamcu.

Školovala se u Beču 1925—29 na Školi za primenjenu umetnost. Praksu je završila u Parizu, u fabrici tkanina *Rodie* (). Od 1930. do 1931. predavala je na Višoj ženskoj zanatskoj školi u Beogradu. Od 1. februara 1931. sa prekidima do 1964. je bila kostimograf u Narodnom pozorištu u Beogradu kao prvi školovani kostimograf u srpskom pozorištu, za to vreme opremila je oko tri stotine dramskih, operskih i baletskih predstava. Radila je najviše sa rediteljima Brankom Gavelom, Josipom Kulundžićem, Hugom Klajnom, Rašom Plaovićem, scenografima Vladimirom Žedrinskim, Stanislavom Beložanskim, Ananijem Verbickim i M. Denićem.

Bila je na umetničkom usavršavanju u Berlinu od juna 1939. do maja 1941, tada je bila i modni dopisnik „Politike“. Od 1934. predavala je na Glumačkoj školi beogradskog Narodnog pozorišta, a posle Drugog svetskog rata bila je profesor kostimografije na Akademija primenjenih umetnosti i Pozorišnoj akademiji u Beogradu (od 1950).

Sarađivala je sa pozorištima u Novom Sadu, Nišu, Šapcu, Zagrebu, Sarajevu, Banjaluci, Skoplju, Dubrovniku i Ljubljani. Na prvoj izložbi pozorišne scenografije 1938. godine u paviljonu „Cvijeta Zuzorić“ izlagala je nacrte za 17 scensko-muzičkih dela.

Kostimima je opremila filmove Živjeće ovaj narod (1947), Svi na more (1952), Njih dvojica (1955), Gospođa ministarka (1958), Mis Ston (1958).

Za rad na polju kostimografije dobila je Orden rada sa zlatnim vencem (1949), Sterijinu nagradu za kostim (1949) i plaketu grada Beograda (1964).

Bila je prvo udata 1932. za novinara, diplomatu i prevodioca Nenada Jovanovića (1907-1957), a posle njegove smrti udala se 27. septembra 1958. za književnika Ivu Andrića.

Sahranjena je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju u Beogradu.

## Reference

## Literatura
* O. Milanović, P. Vasić i A. Slijepčević: *Milica Babić, umetnik scenskog kostima* (monografija), Beograd 1973.
* Srpski biografski rečnik, tom 1, Matica srpska, Novi Sad 2004. godine, odrednica „Babić-Jovanović, Milica“, str. 335, 
* Simo C. Ćirković: Ko je ko u Nedićevoj Srbiji 1941-1944, izd. Prosveta, Beograd 2009, odrednica „Babić, Milica S.“ str. 31,

## Vanjske veze
* 
* Dnevnik Milice Babić-Andrić
* Sve žene Ive Andrića - feljton („Večernje novosti“, 17-30. septembar 2006)
General-pukovnik

**General-pukovnik** je u Vojsci Srbije bio najviši generalski čin, dok je sada to čin generala. U armijama mnogih zemalja u istom rangu je sa činom general-lajtanta, odnosno trećim generalskim činom ili sa činom generala sa četiri zvezdice.

Čin general-pukovnika prvi put je ustanovljen u Francuskoj u XVI veku. U srpskoj vojsci i Vojsci Kraljevine Jugoslavije nije postojao ali je korišćen odgovarajući čin armijskog generala. Tokom Narodnooslobodilačkog rata u NOV i POJ uveden je 1. maja 1943. godine i kao takav postojao je i u Jugoslovenskoj narodnoj armiji, Vojsci Jugoslavije i Vojsci Srbije i Crne Gore.

U ratnoj mornarici čin general-pukovnika odgovara činu admirala.

## Povezano
* Činovi Vojske Srbije 
* Činovi u Vojsci Jugoslavije
* Činovi u JNA

## Vanjske veze
* Činovi Vojske Srbije

## Izvori
* *Vojna enciklopedija*, Vojnoizdavački zavod, Beograd, 1981.
Scenograf

**Scenograf** je stvaralac i realizator likovne opreme predstave. On, u saradnji sa režiserom, donosi idejno rešenje za likovno osmišljavanje scenskog prostora pri čemu brine i o Celokupno likovno oblikovanje scenskog prostora se naziva scenografija.

## Veze
* Teatarska zanimanja 
* Filmska zanimanja
Scenografija

**Scenografija** je složenica grčkog podrijetla od riječi *scene* (grčki: **σκηνη**, što znači *pozornica*), i riječi *grafein* ( grčki: **γραφειν**, koja pak znači *pisati* ili *opisati*). Scenografija je dakle jednostavno - opis onog što je na pozornici.

Scenografija danas znači vještinu izrade likovne pozadine teatarskog, filmskog ili televizijskog djela (iluzije). Ova djelatnost se odnosi prvenstveno na likovno osmišljavanje prostora pojedinih činova (u teatru), ili kadrova (na filmu), u skladu sa tekstualnim predloškom djela kojeg treba prenijeti na scenu, u skladu s teoretskim i praktičnim aspektima predloška. Rad scenografa vezan je uz pojam prostora u kojem će se djelo zbivati, on ga mora osmisliti (izgraditi), promijeniti ga ( po potrebi djela) i smjestiti u njega protagoniste djela. Uloga scenografa je po mnogo čemu slična i koji put analogna ulozi dramaturga. Scenograf je samo dio tima koji osmišljava neko teatarsko, filmsko ili televizijsko djelo, - on je nužno vezan uz redatelja s kojim zajednički osmišljava realizaciju.

Scenografija danas nije pojam nužno vezan samo uz teatar, film ili televiziju, danas se to odnosi na svako osmišljavanje prostora namijenjeno nekoj javnoj izvedbi, od izložaba do političkih događanja.
Scenografija se seli i u virtualni svijet računalnih igara i programa, i za njih treba osmisliti prostor u kojem će se virtualne radnje zbivati.

## Literatura
* Howard, P. (2002) "What is Scenography?". Routledge. 

## Vanjske veze

* Međunarodni scenografski online žurnal ( na engleskom)
* Palatine Directory: Dizajn / Scenografija ( na engleskom)
* Scenography - The Theatre Design Website Teatarski dizajn / Scenografija ( na engleskom)
* Životopis scenografa Jaroslava Maline
Prirodno-matematički fakultet Univerziteta u Beogradu

**Prirodno-matematički fakultet** je nekadašnji fakultet Univerziteta u Beogradu. 

Nastao je 1947. godine podelom Filozofskog fakulteta na Filozofski i Prirodno-matematički fakultet. Početkom devedesetih godina 20. veka, ovaj fakultet je sporazumno ukinut i ustanovljeni su zasebni Biološki fakultet, Geografski fakultet, Matematički fakultet, Fakultet za fizičku hemiju, Fizički fakultet i Hemijski fakultet.

U svakodnevnom govoru, pod skraćenicom „PMF" najčešće se podrazumeva zgrada na Studentskom trgu 12-16 u kojoj je nekada bio smešten Prirodno-matematički fakultet, danas zgrada u posedu Hemijskog fakulteta, u kojoj prostor iznajmljuju instituti i fakulteti nastali iz nekadašnjeg PMF-a. Zgrada je izgrađena 1954. godine prema projektu arhitekata Aleksandra Sekulića i Đorđa Stefanovića, a nalazi se na mestu nekadašnjeg zatvora „Glavnjača“, dvospratnog zdanja iz XIX veka, blizu Univerzitetskog parka.

Dekani fakulteta bili su:
* Ljubiša Glišić 1947-1949
* Vukić Mićović 1949-1952
* Tadija Pejović 1952-1954
* Stojan Pavlović 1954-1956
* Simeun Grozdanić 1956-1958
* Tatomir Anđelić 1958-1962
* Pavle Radoman 1962-1963

## Reference
Stjepan Bobek

**Stjepan Bobek** (Zagreb, 3. decembar 1923 – Beograd, 22. avgust 2010) je bivši jugoslovenski fudbaler i fudbalski trener.

## Biografija

Rođen 3. decembra 1923. u Zagrebu. Već sa trinaest i po godina igrao je za prvi tim *Viktorije*, nižerazrednog kluba. Kao dvadesetogodišnjak postao je centarfor *[[1. HŠK Građanski|Građanskog]]*. 1945. godine je došao u Partizan i za „crno-bele“ je igrao sve do 1959. Za tih trinaest godina Bobek je odigrao 468 utakmica i dao 403 gola. Bio je centarfor, individualista, sjajan dribler, neobično vešt golgeter. Kasnije je dobio ulogu konstruktora igre. Igrao je za tim uživajući u pripremanju šansi saigračima. Bobekov poslednji pas najčešće je bio „pola gola“, a njegovo „rolanje“ lopte i „zlatna peta“ ostali su u Jugoslovenskom fudbalu pod Bobekovim zaštitnim znakom kao i lična kreacija. Kao fudbaler Partizana Bobek je osvojio dva prvenstva i četiri kupa. U svojstvu trenera imao je više uspeha: pet šampionskih titula, dva kupa (grčki i tuniski) i jedno prvo mesto u drugoj saveznoj ligi Jugoslavije (s Vardarom). 1995. godine izabran je za najboljeg fudbalera Partizana svih vremena.

Umro je u Beogradu 22. augusta 2010.
Sahranjen je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju u Beogradu.

## Reprezentacija
Za seniorsku reprezentaciju Jugoslavije je debitovao 9. maja 1946. u prijateljskoj utakmici protiv Čehoslovačke u Pragu, a prvi gol je postigao već u revanšu 29. septembra iste godine, kada je Jugoslavija pobedila Čehoslovačku sa 4:2. Za reprezentaciju Jugoslavije igrao je 63 utakmice i postigao 38 golova. Od dresa sa državnim grbom oprostio se 16. septembra 1956. u meču *Kupa dr. Gerea* protiv Mađarske (1:3) u Beogradu.

Bio je učesnik dva svetska prvenstva - u Brazilu 1950. i u Švajcarskoj 1954, kao i dve Olimpijade - u Londonu 1948. i u Helsinkiju 1952.

## Reference

## Vanjske veze

* Profil Stjepana Bobeka na sajtu reprezentacije Jugoslavije, SCG i Srbije
* Bobek - legenda koja traje („Večernje novosti“, feljton, 4-15. oktobar 2008)
* Umro fudbalski velemajstor Stjepan Bobek („Politika“, 22. avgust 2010)
* http://fah.forumcity.com/viewtopic.php?p=3370&sid=757fa916e8c2321f043a12b8762b67db
Gradonačelnik Beograda

**Gradonačelnik Beograda** predstavlja i zastupa Grad i vrši izvršnu funkciju u Gradu Beogradu. On je, takođe, predsednik Gradskog veća u kojem ima pravo glasa.

Gradonačelnik se bira neposredno, istovremeno kada i odbornici za Skupštinu grada i ima pomoćnika i zamenika koji ga zamenjuje u slučaju duže odsutnosti ili drugih razloga sprečenosti da obavlja svoju dužnost.

### Nadležnosti
Gradonačelnik Beograda:
* imenuje i razrešava zamenika gradonačelnika uz saglasnost Skupštine grada
* neposredno izvršava i stara se o izvršavanju odluka i drugih akata Skupštine grada
* predlaže odluke i druge akte koje donosi Skupština grada, kao i način rešavanja pitanja o kojima odlučuje Skupština grada
* stara se o izvršavanju poverenih poslova iz okvira prava i dužnosti Republike
* usmerava i usklađuje rad Gradske uprave
* predlaže postavljenje i razrešenje načelnika i zamenika načelnika Gradske uprave
* odlučuje o davanju na korišćenje, odnosno u zakup, kao i o otkazu ugovora o davanju na korišćenje, odnosno u zakup i stavljanju hipoteke na nepokretnosti koje koriste organi Grada i Gradska uprava, uz saglasnost Republičke direkcije za imovinu Republike Srbije
* naredbodavac je za izvršenje budžeta
* donosi pojedinačne akte za koje je ovlašćen zakonom, Statutom ili odlukom Skupštine grada
* obrazuje stručna radna tela za pojedine poslove iz svog delokruga
* vrši i druge poslove utvrđene Statutom i drugim aktima Grada

### Sadašnji gradonačelnik
Od izbora 2004. godine do svoje smrti, 27. septembra 2007, gradonačelnik Beograda bio je Nenad Bogdanović iz Demokratske stranke. Na izborima je izabran u drugom krugu, dobivši 50,19% glasova, a protivkandidat mu je bio Aleksandar Vučić iz Srpske radikalne stranke.

Do izbora novog gradonačelnika, dužnosti gradonačelnika vršio je Zoran Alimpić, predsednik Skupštine grada. Zamenica gradonačelnika bila je Radmila Hrustanović, a pomoćnica − Gorica Mojović.

Od 19. avgusta 2008. do 2013. gradonačelnik je bio Dragan Đilas.

## Povezano
* Spisak gradonačelnika Beograda

### Izvori
* Grad Beograd − Gradonačelnik