Lucifero Martini

**Lucifero Martini** (Firenca, 25. III. 1916. - Rijeka, 10. V. 2001.) italijanski pjesnik, prozaist i novinar koji je veći dio svoga života proveo u Rijeci, gdje je živio i djelovao do smrti.

## Život
Rođen u Firenci od roditelja porijeklom iz Pule, djetinjstvo proveo u Istri i Gorici, diplomirao ekonomiju na Univerzitetu u Trstu. 

Mobiliziran u talijansku vojsku 1941. a u septembru 1943. preživio odmazdu u Kafeloniji  (Grčka) u septembru 1943. Antifašista, ljevičar (član Talijanske komunističke partije) pridružuje se partizanskom pokretu otpora, a u januaru 1944. prelazi u Istru i sudjeluje u Narodnooslobodilačkoj borbi. Sve do osnivanja Unije Talijana za Istru i Rijeku radi na kulturnim programima te u organizaciji štampe na talijanskom jeziku za Istru i Kvarner.

Na kraju rata član je Jugoslavenske komisije na Mirovnoj konferenciji kao blizak suradnik Edvarda Kardelja i u svojim internacionalističkim idealima zagovara pripajanje Julijske krajine socijalističkoj Jugoslaviji. U međuvremenu je bio član redakcije "Il Nostro Giornale" (Naše novine) iz Pule, koje su bile glavni prokomunistički medij u gradu sve do istarskog egzodusa kada su istarski Talijani skoro u potpunosti ispraznili nakon pariškog mirovnog ugovora 10. II. 1947. po kome nije data nikakva autonomija Istri i Rijeci. Zbog svojih natpisa je bio uvjetno kažnjen na dvije godine zatvora od strane anglo-američkih vlasti u Puli. Nakon toga Martini postaje glavni urednik dnevnih novina iz Rijeke "La Voce del Popolo". Dugo godina je bio i glavni urednik tjednika "Panorama" te osnivač i urednik časopisa za kulturu "La Battana".

Martini se kao književnik iskazivao u raznim literalnim područjima, poeziji, prozi (pripovjetke i romani), drami i radiodrami. Pored toga je bio književni i filmski kritičar. Zahvaljujući njegovom novinarskom i književnom radu stvoreni su i časopisi kao "Arte e lavoro" (umjetnost i rad) i "Orizzonti" (H*orizonti*).

## Martinijeva poetika

Pjesnički tok Lucifera Martinija temelji se u kreativnim korijenima svog iskustva u partizanskom ratu, s druge strane u humanističkim idealima. Martini crpi iz ta dva vrela, između sjećanja na proživljeno i žaljenja zbog neispunjenih ideala te je njegova poezija njihalo između intimističkog, refleksivnog i društvenog. Martinijeva poetika je *tout court* povezana s  neorealizmom u književnosti.

## Proza

U trideset godina književne aktivnosti Martini je napisao petnaestak proznih djela između kratkih romana i opširne pripovijesti sa specifičnom temom: pola stoljeća života etničke i lokalne zajednice. 

Martinijev prvijenac je drama "Naći se slobodnim" (*Ritrovarsi liberi*) napisana 1945. za partizansku kazališnu družinu *Otokar Keršovani*. Bila je to prva drama na talijanskom jeziku stvorena u partizanskim redovima, ali na žalost rukopis se izgubio.

U svojm djelima Martini se inspirira nedavnom prošlošću, partizanskoj borbi koja mu je referentna točka u promatranju devijacija sadašnjosti. Budućnost Talijana Istre i Rijeke je u borbi za oslobođenje i u stvaranju novog humanijeg socijalističkog društva oslobođenog nacionalističkim trvenjima. Pripovjedački je povezan s neorealizmom i verizmom, najprikladnijim za iskazivanje "angažiranih" tema kojima se Martini bavio. Napuštanje tješiteljske literature bijega od stvarnosti u korist angažirane umjetnosti u cilju promjene stvarnosti, a ne samo u njenom opisivanju jeste karakteristika socrealizma, ali i neorealizma.

U Martinijevom opusu dva se elementa ponavljaju: individualac koji se kreće u društvu o kome izražava suknje, nade, izvjesnost i sjećanje koje se vraća u vrijeme oslobodilačkog rata i revolucionarne ideale - književnost imuna na ljudske slabosti.

## Martini - kritičar i povjesničar
Lucifero Martini je trideset godina bio kritički kroničar štampe, radija, televizije i filma napisavši stotine članaka, eseja i kritike knjievnosti i umjetnosti.

U povijesnom smislu Martini ima dva memoristička djela: *Parlano i protagonisti* (Govore sudionici, 1976), "posvećeno Riječanima, Talijanima i Hrvatima, koji su se borili i poginuli za socijalističku revoluciju" i *I protagonisti raccontano* (Sudionici pripovijedaju, 1983), u kojima Martini zapisuje svjedočanstva partizana iz Italije koji su sudjelovali u partizanskom ratu u Jugoslaviji.

## Djela

### Zbirke pjesama
Poezija Lucifera Martinija objavljena je u sljedećim antologijama nagrađenih radova na natječaju "Istria Nobilissima":

* *Nel segno del mare*, 1971 (U znaku mora)
* *La bora spegne il fuoco*, 1973 (Bura gasi vatru)
* *Aroma d'alga*, 1974 (Ukus alge)
* *Vento sul mare*, 1975 (Vjetar na moru)
* *L'erba non è ancora verde*, 1978 (Trava još nije zelena)
* *Anca cussì*, 1982 (I takò)
* *Tempo nostro*, 1987 (Naše vrijeme)
* *Schegge di tempo*, 1990 (Skice vremena)
* *L'alba di domani*, 1995 (Jutro sutra)
* *L'ultima sponda*, 1998 (Posljednja obala)

Ostale objavljene zbirke:

* *Nuvole in cielo*, Fiume 1975 (Oblaci na nebu)
* *Somiglianze*, Fiume 1982 (Sličnosti
* *Colloquio con la città*, 1987 (Razgovor s gradom, prevedeno na hrv.srp.)

### Romani i pripovijesti
Objavljeno u antologijama "Istria Nobilissima"

* *Giorni di dolore*, 1972 (Dani boli)
* *L'ultima paura*, 1974 (Posljednji strah)
* *Il muro della memoria*, 1977 (Zid sjećanja)
* *Il ritorno*, 1979 (Povratak)
* *L'ultimo giorno dell'anno*, 1983 (Posljednji dan u godini)
* *Il sentiero*, 1985 (Staza)

Objavljeno u časopisu "La Battana":

* *L'appuntamento*, s.d.

Ostali objavljeni romani:

* *Erba di casa*, EDIT, Fiume 1966 (Trava doma)
* *La lunga strada*, 1985 (Duga cesta)
* *La scelta*, EDIT, Fiume 1987, ponovno objavljen 2007, (prevedeno, *Opredjeljenje*, Čakavski sabor: Istarska naklada; Edit))
* *La casa nuova*, 1987 (Novi dom, preveden na hrv.srp. ICR Rijeka 1989.)

### Povijesni ogledi

* *Parlano i protagonisti*, Rovigno 1976 (Govore sudionici)
* *I protagonisti raccontano*, Pola 1983 (Sudionici pričaju)

## Izvori

* Milani, Nelida, Dobran, Roberto (cur.), *Le parole rimaste. Storia della letteratura italiana dell'Istria e del Quarnero nel secondo Novecento*, 2 voll., Società di Studi e di Ricerche "Pietas Julia" di Pola - Unione Italiana - EDIT, Fiume 2010.
* Pellizzer, Antonio, *Voci nostre: antologia degli scrittori del gruppo nazionale italiano di Jugoslavia*, EDIT, Fiume 1985.
* Scotti, Giacomo, *E di me resterà una sillaba, una parola? In memoriam Lucifero Martini (1916 - 2001)*, in "Unione Italiana", Anno II, n. 8, Fiume-Capodistria 2001.
* Simonovich, Mario *Il discorso letterario di Lucifero Martini*,  "La Battana", 173, Fiume 2009.