open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Okeanografija

**Oceanografija** ili **okeanografija** (sintagma od grčkih riječi ωκεανός / okean = ocean + *γράφειν*/grafein = pisati), također zvana **oceanologija**, je nauka o zemljinim oceanima i njihovih međusobno povezanih ekosistema te kemijskih i fizičkih procesa. Postoje pet glavnih područja unutar te nauke, ali je definicija jednostavna, ona je nauka o oceanima.
* **biološka oceanografija** ili pomorska biologija je nauka o oceanskim biotima i njihovim ekološkim interakcijama;
* **[[kemijska oceanografija]]** je nauka o kemiji oceana;
* **geološka oceanografija** ili pomorska geologija uključuje tektoniku ploča i ostale nauke o oceanskom dnu;
* **[[meteorološka oceanografija]]** se bavi pitanjem kako atmosfera i ocean međusobno djeluju unutar hidrosfere;
* i **[[fizikalna geografija]]** koja se bavi fizikalnim obilježjima oceana (kao što su valovi, struje te struktura temperature i slanoće).

## Historija oceanografije
Rana istraživanja oceana su bila ograničena na njegovu površinu i malobrojna stvorenja koja su ribari vadili u svojim mrežama. Međutim kada su Bougainville i Cook izveli svoja istraživanja u južnom Pacifiku u svojim su izvještajima spomenuli i mora koja su posjetili. James Clark Ross je poduzao 1840. prvo moderno mjerenje dubine mora, Charles Darwin je objavio radnju o grebenima i oblikovanju atola, ali ipak postojanje ogromne strmine iza kontinentalnih šelfova nije otkriveno sve do 1849. Mauryjeva *Fizikalna geografija mora* iz 1855. je bio prvi udžbenik iz oceanografije. Polaganje sjevernoatlantskog telegrafskog kabla potvrdilo je prisutnost srednjooceanskog hrpta.

Od sredine 19. vijeka kad su naučna društva prolazila kroz poplavu novih terestričkih botaničkih i zooloških informacija, evropski historičari prirode počeli su osjećati nedostatak više nego anegdotskih znanja o oceanima. Počeci oceanografije kao kvantitativne nauke zapravo su započeli 1872. kada su Charles Wyville Thompson i John Murray (oceanograf) krenuli u Challenger ekspediciju (1872-76). Ubrzo su ostali evropski i američki narodi poslali naučne ekspedicije (kao što su učinili mnogi privatni pojedinci i institucije), a osnovani su i instituti posvećeni proučavanju oceanografije. Četiri najvažnija u Sjedinjenim Državama jesu Oceanografski institut Scripps, Oceanografski institut Woods Hole, Opservatorij Lamont-Doherty, i Univerzitet washingtonske škole oceanografije. Najvažnija nova institucija u Britaniji jest Southamptonski oceanografski centar.

Prva međunarodna oceanografska organizacija stvorena je 1901. pod imenom Međunarodno vijeće za istraživanje mora. 1921. godine u Monaku je osnovan Međunarodni hidrografski ured (IHB). Kasnije je 1966. Kongres SAD-a stvorio Nacionalni savjet za pomorska bogatstva i tehnički razvoj u čijoj je nadležnosti bilo istraživanje i proučavanje svih aspekata oceanografije. Također je omogućio da Nacionalni naučni zavod novčano podupre ljude koji su obavljali ta proučavanja na polju oceanografije.

## Vidi jođ
* Harald Sverdrup
* Hidrografija
* Jacques-Yves Cousteau
* Merkator projekt
* Plimna rezonanca

### Srodne discipline
* Geofizika
* Limnologija
* Hidrologija
Fiziologija

**Fiziologija** je jedna od temeljnih bioloških znanosti koja se bavi proučavanjem funkcija zdravog organizma s naglaskom na mehanizme koji nadziru i reguliraju životne procese, tj. održavaju homeostazu. Naziv fiziologija nastao je od grčkih riječi phisis (priroda) i logoi (diskutovati, raspravljati).

Nekada se smatralo da je ona jedna od disciplina anatomije. Međutim, primjena suvremenih znanstvenih dostignuća u izučavanju prirode i živih bića, pokazala je da su struktura i funkcija međusobno povezane i zavisne. Ipak, fiziologija je povezana, kako sa anatomijom, tako i sa biologijom, biohemijom, medicinom i drugim srodnim znanostima i znanstvenim disciplinama.

## Opis
Svaki oblik života od monomolekularnog virusa pa sve do najvećeg drveta ili do kompliciranog ljudskog organizma ima vlastite funkcionalne osobine. Stoga se golemo područje fiziologije može podijeliti na fiziologiju virusa, fiziologiju bakterija, fiziologiju stanice, fiziologiju čovjeka i mnoga uža područja. U fiziologiji čovjeka nastojimo potanko razjasniti različite funkcije u ljudskom tijelu, na primjer kemijske reakcije koje se zbivaju u stanicama, prijenos živčanih impulsa s jednog dijela tijela na drugi, kontrakciju mišića, razmnožavanje, te najsitnije pojedinosti pretvaranja svjetlosne energije u kemijsku, što podražuje oko i omogućuje nam da vidimo okolni svijet.

### Fiziologija čovjeka

Fiziologiju čovjeka možemo podijeliti na:
# Fiziologiju stanice
# Fiziologiju krvnih stanica, imuniteta i zgrušavanja krvi
# Fiziologiju srca
# Fiziologiju cirkulacije
# Fiziologiju tjelesnih tekućina i bubrega
# Fiziologiju respiracije
# Fiziologiju letenja, putovanja u svemir i ronjenja
# Fiziologiju živčanog sistema i osjetila
# Fiziologiju probavnog trakta
# Fiziologiju metabolizma i regulacije temperature
# Fiziologiju endokrinologije i reprodukcije

## Reference

## Vanjske veze
* The Physiological Society
* physiologyINFO.org  public information site sponsored by The American Physiological Society
Molekularna biologija

**Molekularna biologija** je izučavanje biologije na molekularnom nivou. Ovo područje preklapa se s drugim područjima biologije, posebice genetikom i biokemijom. Molekularna biologija teži istraživanju i razumijevanju interakcija između različitih staničnih sustava, uključujući međuodnose DNA, RNA i proteinske sinteze te učenju kako su te interakcije regulirane. 

Pišući u *[[Nature (časopis)|Nature]]*, W.T. Astbury je molekularnu biologiju opisao kao:

"... ne toliko kao tehniku nego kao pristup, pristup s gledišta takozvanih bazičnih znanosti s idejom vodiljom traženja odgovarajućeg molekularnog plana ispod razine oku vidljivih manifestacija klasične biologije. Osobito je zaokupljena oblikom bioloških molekula i ..... uglavnom je tri-dimenzionalna i strukturna - to, dakako, ne znači da je samo prerada morfologije - jer ona za razliku od morfologije uz to istovremeno mora uzeti u obzir i postanak i funkciju"


## Odnos s drugim biološkim znanostima na molekularnoj razini

Molekularni biolozi koriste posebne metode prirodne za molekularnu biologiju (pogledaj sekciju *Metode* niže u članku), ali te metode sve više kombinira s metodama i idejama iz područja genetike, biokemije i biofizike. Više ne postoji čvrsta linija koja je odjeljivala te znanstvene grane. Priložena slika je shematski prikaz jednog pogleda na odnos među tim područjima:

* *Biokemija* je studij kemijskih tvari i procesa koji se odvijaju u živim organizmima. 
* *Genetika* je studij učinaka genetičkih razlika na organizmima. To se često može uočiti ukoliko nedostaje normalna komponenta (npr. jedan gen). Proučavanje "mutanata" – organizmi kojima nedostaje jedan ili više funkcionalnih komponenti u odnosu na takozvani "divlji tip" ili normalni fenotip. 
* *Molekularna biologija* je studij molekularnih osnova procesa replikacije, transkripcije i translacije genetičkog materijala. Centralna dogma molekularne biologije koja kaže da se genetski materijal (DNA) transkribira u RNA i tada translatira u protein, pruža dobru startnu poziciju za razumijevanje ovog područja.

Puno poslova u molekularnoj biologiji je kvantitativne prirode, i u zadnje vrijeme je puno učinjeno u međuvezi molekularne biologije i kompjuterskih znanosti bioinformatici. Uz bioinformatiku, studij strukture i funkcije gena, molekularna genetika, je jedna od najperspektivnijih grana molekularne biologije.

Sve više područja biologije se počinje baviti proučavanjem molekula, ili da direktno proučavaju njihove interakcije u stanici kao stanična biologija i razvojna biologija, ili indirektno, gdje se metode molekularne biologije koriste kako bi se donijeli zaključci o populacijama ili vrstama, kao u područjima evolucijske biologije kao što su populacijska genetika i filogenetika.
Botanika

**Botanika** je grana biologije koja se bavi naučnim proučavanjem biljaka. Ime potiče od grčke reči βοτανικός, botanikós - koji se odnosi na biljke ( βοτάνη, botánē - trava, biljka). U novije vreme često se označava i terminima „nauka o biljkama" i „biologija biljaka". Obuhvata više disciplina koje proučavaju izgled, građu, rast, razviće, reprodukciju, metabolizam, fiziologiju, oboljenja, ekologiju, srodnost i evolutivnu istoriju biljaka.

Tradicionalno, botaničari su istraživali sve organizme koji nisu bili označeni kao životinje (na primer, svi oni koji vode sesilan način života, vrše fotosintezu). Napredak u poznavanju ovih „specijalnih" organizama, naročito mikroorganizama, doveo je do odvajanja zasebnih grana od botanike - u prvom redu mikrobiologije i mikologije. Još uvek je, međutim, široko rasprostranjena praksa opisivanja ovih ne-biljnih organizama u uvodnim kursevima botanike.

## Istorija botanike ukratko
Među prvim botaničkim radovima, napisanim oko 300.god. pne., su i dva velika Teofrastova dela - *Istorija biljaka* i *Uzroci biljaka* (tj. Priroda biljaka) - u kojima je opisao mnogo vrsta kao i njihovu primenu. Rimski lekar Dioskorides je dopunio Teofrastove spiskove biljaka i više pažnje posvetio upotrebi lekovitih biljaka. Ove knjige su tokom antičkih vremena bile najvažniji doprinos botanici, i na njih su se oslanjali istraživači i lekari i tokom Srednjeg veka. Sa „otkrićem" Novog Sveta, počinje i dalji razvoj botanike, jer su Evropljani došli u kontakt sa potpuno nepoznatim vrstama. Ključne tačke u razvoju botaničke misli su i Lineov sistem binomijalne nomenklature i pokušaj klasifikacije biljaka na osnovu građe cvetova, otkriće ćelije, Darvinovo uspostavljanje teorije evolucije, otkriće biljnih hormona, razviće genetike i molekularne biologije krajem 20. veka. Paralelno sa obogaćivanjem botaničkog znanja, došlo je i do značajnog unapređenja metodologije istraživanja, zahvaljujući razvoju tehnike i tehnologije.

## [[Naučna metoda|Metode]] istraživanja u botanici
Botanika se koristi kako posmatranjem, tako i komparativnim, istorijskim i eksperimentalnim metodama. Neke od ovih metoda su: sakupljanje i pohranjivanje biljnog materijala u herbarijume, posmatranje u prirodnim i veštačkim uslovima, eksperiment u prirodi i botaničkoj laboratoriji, matematička obrada dobijenih podataka.

## Botaničke discipline
* morfologija i anatomija biljaka
* sistematika biljaka
* biljna citologija
* biljna genetika
* fiziologija biljaka
* fitoekologija (ekologija biljaka)
* fitogeografija (biljna geografija)
* paleobotanika
* palinologija
Zoologija

**Zoologija** (od grčkog *zoon* "živo biće") je biološka disciplina koja se bavi proučavanjem životinja , odnosno, oblikom i građom tijela (morfologija, anatomija ) , životnim aktivnostima (psihologijom), razvojem i porijeklom (uključujući paleontologiju) , nasljednim odlikama (genetikom), odnosom s okolišem (ekologijom), rasprostranjenošću (zemljopisna rasprostranjenost) i ponašanjem životinja. Sistematiku životinja pogledaj pod sistematika životinjskog svijeta.

## Područja

* Opća zoologija (građa, život, razmnožavanje, razvoj)
* Posebna zoologija (obrađivanje zoološke raznovrsnosti)
* Sistematizacija (povijest vrste,razvrstavanje, kategorizacija)
* Morfologija (vanjska obilježja građe životinja)
* Anatomija (unutrašnja građa pojedine životinje)
* Fiziologija (životni procesi, funkcije organa )
* Biologija ponašanja (uzroci ponašanja)
* Embriologija (individualni razvoj)
* Zemljopisna rasprostranjenost
* Ekologija

## Zoolozi

Zoologijom se kao znanstvenom disciplinom bave **zoolozi**. Oni mogu svoj znanstveni rad obavljati kako u prirodi ili laboratoriju tako i u muzeju ili u zoološkom vrtu ili u kombinaciji nekih ili svih navedenih oblika rada. Većina zoologa su studirali biologiju . Međutim, zoologijom se danas bave i veterinari i šumari i geografi . Prije nego što su biologija odnosno zoologija i botanika postale samostalne znanstvene discipline, zoolozi i biolozi su završavali studij medicine .

**Poznati zoolozi**

* Alfred Edmund Brehm
* Dian Fossey
* Jane Goodall
* Bernhard Grzimek
* Konrad Lorenz

Primjeri: 

domaće životinje
* psi
* mačke
* hrčak
divlje životinje
* tigar
* puma
* medvjed
* vuk
* zebra
* ris
* crna udovica
životinje koje žive u moru
* ribe
* tuljani

gmazovi
* zmije
** piton
** kraljevska kobra
** udav
** anakonda
* gušteri
** bazilisk
** komodo varan
** varan
* krokodili
** krokodil
** aligator
* kornjače
** galapagoska kornjača
** golema želva
Komunikacija

**Komunikacija** je proces razmjene informacija preko dogovorenog sistema znakova. **Komunikacije** su znanstvena disciplina koja proučava komuniciranje.

## Oblici komunikacija
* interpersonalna komunikacija
* itrapersonalna komunikacija
* govorna komunikacija
* neverbalna komunikacija
* Aktivno slušanje
* telekomunikacija

## Oblici i komponente ljudske komunikacije
Komponente procesa komunikacije
Proces komunikacije sadrži šest ključnih komponenti: izvor, poruku, kanal, primalac,buku i povratnu spregu.
Izvor je kreator poruke,odnosno njen pošiljalac.To je jedna ili više osoba koje započinju proces komunikacije. Izvor je lice koje poseduje informacije I ima za cilj da ih prenese drugom pojedincu ili većem broju drugih lica. Kreator, odnosno pošiljalac poruke može da bude pojedinac, grupa ili organizacija.
Poruka je produkt njenog kreatora. Nju čini verbalni ili neverbalni stimulans koji utiče na primaoca ili pošiljaoca bez obzira da li je nameran ili nije.
Kanal je veza između izvora i primaoca poruke. Postoje brojni različiti kanali kojima se poruka šalje, kao što su pisma, telefoni, aksovi, kompjuteri.
Primalac je onaj koji interpretira poruku. Njegova čula primaju poruku pošiljaoca. Neke poruke mogu imati veliki broj primalaca, 
Buka je sve ono što uznemirava I ometa komunikaciju. Ona unosi zabunu I iskrivljuje poruku.
Povratna sprega je odgovor primaoca pošiljaocu poruke. Povratna sprega spaja pošiljaoca i primaoca poruke međusobno, na takav način da oni mogu istinski komunicirati.

## Komunikacijska tehnologija
## Barijere u komuniciranju

## Povezano
* lingvistika
* masovni mediji
* novina

## Vanjske veze
Nauka o materijalima

**Nauka o materijalima** je interdisciplinarna nauka, koja izučava osobine materije i njenu primenu na razna područja nauke i inženjerstva. Ona se koristi elementima primenjene fizike i hemije, kao i hemijskog, mehaničkog, građevinskog i električnog inženjerstva. Kako je pažnja medija u sve većoj meri usredsređena na nanonauku i nanotehnologiju, nauka o materijalima dobija sve veći značaj na svim univerzitetima.

## Historija
Čitave ere u istoriji Zemlje dobijale su naziv po materijalu, koji je tada bio najzastupljeniji: kameno doba, bronzano doba i doba čelika su primeri. Nauka o materijalima je jedna od najstarijih formi inženjerstva i primenjene nauke. Savremena nauka o materijalima izrasla je, direktno, iz metalurgije, dok je metalurgija izrasla iz rudarstva. Pivotalno otkriće u razumijevanju materijala dogodilo se u kasnom 19. veku, kada je Vilard Gibs pokazao da termodinamičke osobine atomske strukture u raznim fazama uslovljavaju fizička svojstva materijala. Značajni elementi savremene nauke o materijalima su ishod svemirske trke: shvatanje i inženjerstvo metalnih legura i ostalih materijala, koji su ulazili u konstrukcije svemirskih vozila. Nauka o materijalima je omogućila ova istrživanja, te je učestvovala i u razvoju drugih revolucionarnih tehnologija, kao što su plastika, poluprovodnici i biomaterijali.

Pre 60-tih godina 20. veka (u nekim slučajevima i decenijama kasnije), delovi *nauke o materijalima* bili su nazivani *metalurškim*, zbog naglaska na upotrebi metala iz 19. i ranog 20. veka. Od tada, ova nauka se proširila, te danas obuhvata sve vrste materijala, uključujući: keramiku, polimere, poluprovodnike, magnetne materijale, materijale za medicinske implante, te biološke materijale.

## Povezano
* Istorija tehnologije materijala
* Biološki materijali
* Tečni kristal

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Timeline of Materials Science  at The Minerals, Metals & Materials Society (TMS) – Accessed March 2007
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Materials Knowledge Transfer Network 
* Material Measurement Laboratory, NIST
* SubsTech (Substances & Technologies)
* Nanoscale Interdisciplinary Research Team 
* Nauka o materijalima: Sigma-Aldrich
Geodezija

**Geodezija** je znanstvena disciplina koja se bavi mjerenjem i promatranjem Zemlje, njenog gravitacionog polja i geodinamičnih pojava kao: pomicanjem polova, plimom i osekom, te gibanjem zemjine kore u trodimenzionalnom prostoru kroz vrijeme. Osobe koje se profesionano bave geodezijom zovu se geodeti.
Slobodnim riječima možemo reći da je geodezija znanost koja se bavi izmjerom zemljine površine te prikazivanjem te površine izradom planova i karata.
Anatomija

**Anatomija** ( grčki: νατομία *anatomija* i νατέμνειν *seciranje*) je grana biologije koja za cilj ima izučavanje strukture i organizaciju živih organizama. Deli se na animalnu anatomiju - **zootomija** i biljnu anatomiju - **[[fitotomija]]**. Glavne podgrupe anatomije su komparativna anatomija, histologija i humana anatomija.

Animalna anatomija podrazumeva proučavanje strukture različitih životinja i tada se naziva **komparativna anatomija** ili animalna morfologija, i može biti proučavanje jedne životinje, u kom slučaju se naziva specijalna anatomija.

## Humana anatomija
Nama najvažnija vrsta anatomije je **humana anatomija** (kako podrazumeva proučavanje jedne vrste znači da je humana anatomija takođe i specijalna anatomija). Humanu anatomiju možemo da posmatramo iz više uglova. Sa medicinskog stanovišta humana anatomija je uopšte poznavanje egzaktne forme, pozicije, oblika, veličine i odnosa različitih struktura ljudskog tela. Ovom terminu je takođe dat naziv i deskriptivna ili topografska humana anatomija. 

Ljudsko telo je u toj meri kompleksno da samo mali broj profesionalaca, tek nakon godina strpljive studije, mogu da kažu da su poznavaoci ljudskog tela. Međutim svi lekari koji proučavaju ljudsko telo se specijaliziraju na određene delove tela i to znanje usavršnjavaju. Na primer, lekar se fokusira na mozak koji proučava do detalja, dok ima opšte znanje ostatka tela. Topografska anatomija se uči neprekidnim ponavljanjem i seciranjem tela, i detaljnim upoznavanjem.

Sa morfološke tačke gledišta, humana anatomija je fascinantna nauka, jer za cilj ima proučavanje uzroke koji su doveli do trenutnog stanja tela. Pri ovom proučavanje neophodne su nauke tipa embriologija, filogenija i histologija.

Patološka anatomija (ili morbidna anatomija) je nauka koji proučava obolele organe, dok delovi anatomije koji proučava zdravu anatomiju tela mogu biti medicinska, hirurhška i površna anatomija. Komparacijom anatomije različitih rasa ljudskog roda bavi se fizička antropologija, odnosno antropološka anatomija. 

Svaka anatomska jedinica počinje prvo sa opisom strukture organa ili sistema (kao na primer nervi, nervni sistem, srce, itd.). Za ovim sledi opis razvoja, odnosno embriologija i komparativna anatomija, tj morfologija. Ovakva klasifikacija je od velikog značaja jer prvo daje dovoljno detalja o strukturi organa, i drugo, bilo ko (ne samo profesionalni medicinski radnici) može da ima u uvid u odnos i opis opšteg sistema.

## Sistemi ljudskog tela
lokomotoren sistem
* Cirkulatorni sistem
* Sistem za varenje
* Endokrini sistem
* Sistem za izlučivanje
* Imuni sistem
* Nervni sistem
* Limfatični sistem
* Mišićni sistem
* Reproduktivni sistem
* Respiratorni sistem
* Skeletalni sistem

## Organi
* Anus
* Slepo crevo
* Mozak
* Grudi
* Debelo crevo 
* Dijafragma
* Uvo
* Oči
* Srce
* Bubreg
* Grkljan
* Jetra
* Pluća
* Nos
* Jajnici
* Grlo
* Pankreas
* Penis
* Placenta
* Rektum
* Koža
* Tanko crevo
* Slezina
* Želudac
* Jezik
* Materica
Imunologija

**Imunologija** (lat. *immunitas* - otpornost, neprimljivost; grč. *lógos* - riječ, govor, u prenesenom značenju znanost) je grana biomedicinskih znanosti koja proučava cjelokupnu otpornost organizma na djelovanje stranih tvari, tj. **antigena**. U pratičnom smislu, imunologija proučava sve oblike obrane domaćina od zaraze i štetne posljedice imunosnog odgovora za domaćina. Ona je proistekla iz opažanja da su osobe nakon preboljenja određene zarazne bolesti, u pravilu otporne na tu bolest (zarazu). Od svojih se početaka razvijala pod okriljem mikrobiologije. No spoznaja da je imunološka reakcija na mikroorganizme samo jedan od imunoloških odgovora, te da taj odgovor u određenim uvjetima može izazvati gotovo svaka organska makromolekula, potaknula je razvoj imunologije kao samostalne znanosti.

Suvremena imunologija obuhvaća velik broj disciplina koje istražuju ustrojstva i fiziološke funkcije imunološkog sustava, imunost na zarazu, stanja imunološke preosjetljivosti (alergije), imunološke nedostatnosti (imunodeficijencije), imunološke reakcije na presađivanje i tumor, autoimune bolesti, kao i brojne imunodijagnostičke postupke.

### Osnovni pojmovi
**Imunost** je stanje otpornosti na mikroorganizme, tj. zarazu. Svojstveni su joj urođeni (nespecifični) i stečeni (specifični ili adapticni) mehanizmi.

**Imunološki sustav** je skupni naziv za organe, tkiva, stanice i njihove produkte koji u organizmu služe za prepoznavanje stranih bioloških tvari i obranu od njih. Organi imunološkog sustava u čovjeka su npr. timus (prsna žlijezda), koštana srž, slezena, limfni čvorovi.
Interna medicina

**Interna medicina** bavi se proučavanjem, lečenjem i sprečavanjem unutrašnjih bolesti (bolesti srca, krvi i krvnih sudova, organa za varenje, pluća i dr.). Interna medicina zasniva se na vise razlicitih uzrocnika bolesti ti uzrocnici mogu biti spoljasnji i unutrasnji endogeni,egzogeni.
Pedijatrija

**Pedijatrija** je grana medicine koja je definirana objektom svog interesa- djetetom, od rođenja do kraja adolescencije. To je, prema tomu, medicina razvojne dobi. U vezi s granicama pedijatrije posljednjih se godina vremenski raspon ljudskog života u kojem djeluje pedijatrija proširio, unatrag u prenatalnu dob do samog začeća i unaprijed do vremena poslije dosezanja zrelosti.
Kardiologija

**Kardiologija** je grana medicine koja se bavi liječenjem bolesti srca i krvnih žila. Njih možemo podijeliti na: bolesti endokarda (najčešće endokarditis), bolesti miokarda (kardiomiopatije, angina pectoris, infarkt miokarda), bolesti perikarda (najčešće perikarditis), poremećaji rada srca (aritmije), greške srčanih zalistaka (urođene i stečene), srčana insuficijencija (dekompenzacija), bolesti krvnih žila (ateroskleroza, tromboza, tromboflebitis).
Ginekologija

**Ginekologija** je grana medicine koja se bavi proučavanjem ženskog reproduktivnog sustava.

## Екстернал линкс

* Гинекологија - Бугарски портала Гинекологија, Септембер 30, 2009
* Сексологија - Бугарски портала Сексологија, Септембер 30, 2009
Plastična hirurgija

Plastična hirurgija obuhvata hirurške zahvate pri kojima se menja fizički izgled osobe. 

Reč plastika potiče iz grčkog *plast* i znači modelirati, dati oblik. 

Ovakva vrsta hirurgije ima rekonstruktivnu ili estetsku svrhu. U rekonstruktivne zahvate spadaju operacije pri kojima se ispravljaju fizičke funkcije, minimizira ili otklanja defiguracija izazvana bolešću, poremećajima pri rođenju ili nesrećama. Estetski zahvati nemaju medicinsku svrhu i nisu esencijalni za fizičko zdravlje.

## Vanjske veze
* Plastična Kirurgija Portal  - Desetak stranica o raznim elementima plastične kirurgije.
* Plastična Kirurgija u Brazilu
Zdravstvo

**Zdravstvo** ili **javno zdravstvo** bavi se opasnostima za opće zdravlje zajednice na temelju zdravstvenih analiza stanovništva. Mnoge organizacije definiraju zdravlje i promicanje zdravlja na razne načine. Svjetska zdravstvena organizacija, tijelo UN-a koje postavlja standarde i vrši svjetsko nadziranje bolesti, definira zdravlje kao "stanje potpunog tjelesnog, duševnog i društvenog blagostanja, a ne samo sloboda od bolesti ili invalidnosti".

Riječ "stanovništvo" se u ovom kontekstu može odnositi na sve od šačice ljudi do cijelih kontinenata (npr. u slučaju pandemije). Zdravstvo ima mnogo podvrsta, ali obično se dijeli na epidemiologiju, biostatistiku i zdravstvene usluge. Zdravlje okoliša, društveno zdravlje i zdravlje na radu također su važna područja zdravstva.

Cilj zdravstva je spriječiti radije nego liječiti bolest, i to kroz nadzor slučajeva bolesti i promicanje zdravog života. Osim tih djelatnosti, liječenje neke bolesti često ima ključnu važnost za sprečavanje iste bolesti kod drugih, kao što se događa kod izbijanja zaraznih bolesti. Cijepljenje i dijeljenje kondoma su neki primjeri zdravstvenih mjera.
Epidemiologija

**Epidemiologija** je nauka koja proučava širenje i faktore bolesti u ljudskom stanovništvu (*Rothman i Greenland*) te primjena te znanosti na rješavanje zdravstvenih problema (*Last, 2001.*). 

Epidemiologija se smatra temeljnim skupom metoda u svim istraživanjima javnog zdravstva, te ima veliku primjenu u kliničkoj medicini kod utvrđivanja čimbenika rizika bolesti i određivanja najboljeg zdravstvenog djelovanja u kliničkoj praksi. Epidemiologija se kao znanost bavi čimbenicima koji utječu na zdravlje i bolest pojedinaca i društava, pa u tom smislu služi kao osnova i logički temelj za intervencije u interesu javnog zdravstva i za preventivnu medicinu. 

Epidemiolog se bavi pitanjima od onih praktičnih, kao što je istraživanje epidemija, utjecaj okoliša i promicanje zdravlja, do onih teoretskih, kao što je razrada statističkih, matematičkih, filozofskih i bioloških teorija. U tu svrhu epidemiolozi koriste niz studija, od promatranja do ekperimenata, da prepoznaju kako utjecaji okoliša kao što su prehrana, HIV, stres i kemikalije objektivno dovode do posljedica kao što su bolest, zdravlje i zdravstveni pokazatelji. 

Epidemiološke se studije obično dijelena opisne, analitičke (koje proučavaju asocijacije, tj. uzročne odnose koji se obično podrazumijevaju) i eksperimentalne (taj se izraz obično odnosi na kliničko ili društveno liječenje i druge intervencije).

Epidemiolozi rade u raznim okolišima. Neki rade "na terenu", tj. u zajednici, obično u ustanovi javnog zdravstva, kao glavni stručnjaci za istraživanje i borbu protiv epidemija.
Stomatologija

**Stomatologija** je nauka koja se bavi suzbijanjem, prepoznavanjem i otklanjanjem svih bolesti zuba-, usta- i vilice.

Podela:
* Profilaksa (profilaktičko zubarstvo)
* Konzervativna stomatologija (Održavanje zuba, plombiranje...)
* Paradontologija (Održavanje i lečenje potpornog aparata zuba)
* Endodoncija (lečenje pulpe zuba i mekog zubnog tkiva)
* Protetika (nadoknađivanje zuba i tkiva)
* Maksilo-facijalna hirurgija 
* Implantologija
* Dečija stomatologija
* Ortopedija vilice
* Psihosomatika

*pogledaj:* 
* PubMed 
* Studiranje stomatologije
* Zubar
* Bolesti:
** Karijes
** Paradontoza

## Literatura
* *Forensische Zahnmedizin* von Klaus Rötzscher, BoD 2005, 
* "The World Oral Health Report 2003", WHO, Geneva, 2003.

## Linkovi
* http://www.zahnwissen.de 
* http://www.m-ww.de/krankheiten/zahnerkrankungen/index.html 
* http://www.meduni-graz.at/zmkwww/Download/Medizinerskriptum%20Zahnersatzkunde.pdf 
* Informativni portal o stomatologiji
*  Stomatoloska ordinacija
*Cenovnik stomatoloških usluga
Hrvatsko šumarsko društvo

**Hrvatsko šumarsko društvo** (HŠD) ima izvor u Hrvatsko-slavonskom gospodarskom društvu, koje je na inicijativu šumara osnovano u Zagrebu 1841. godine. Unutar njega, zaslugom šumara Dragutina Kosa 1846. godine, osnovano je šest sekcija. Šumarska sekcija utemeljena je 26. prosinca 1946. u Prečecu kraj Zagreba. Taj se dan uzima kao početak rada Hrvatskoga šumarskoga društva, iako su šumari bili u većini pri osnivanju Hrvatsko-slavonskog gospodarskoga društva.

Društvo je pokretačem svih značajnih postignuća šumarske prakse, obrazovanja i znanosti. Ako bismo nabrajali samo najznačajnije, onda su to: pokretanje donošenja "Zakona šumskoga" već 1852. te njegove stroge primjene od 1858; početak rada Gospodarsko-šumarskoga učilišta u Križevcima 1860; priprema i tiskanje znanstveno-stručnoga i staleškoga glasila "Šumarski list " 1. siječnja 1877. god., koji je otada do danas kontinuirano izlazi; priprema i sudjelovanje na Milenijskoj izložbi u Budimpešti 1896. godine, gdje su Kraljevine Hrvatska i Slavonija imale svoj izložbeni prostor, a šumarstvo i prerada drva svoj posebni paviljon; gradnja Hrvatskoga šumarskoga doma (na današnjem Mažuranićevu trgu) 1898. godine i u njemu početak rada Šumarske akademije (20. listopada 1898), kao četvrte visokoškolske ustanove Sveučilišta u Zagrebu (tada još "prislonjene" uz Mudroslovni fakultet); utemeljenje Šumarskoga muzeja u istoj zgradi; osnivanje Akademije šumarskih znanosti 1996.
Društvo danas okuplja oko 2700 članova i ponosi se kontinuitetom i "potrajnošću" svog djelovanja, bez obzira na promjene vlasti, država, tehnologija i uvjeta življenja. 

U internetska vremena više informacija o Društvu dostupno je na jedinstvenoj adresi www.sumari.hr, a tu je, osim općih informacija moguće dobiti i uvid u Imenik hrvatskih šumara, koji detaljno predstavlja biografije oko 12000 šumara, koji su ikad djelovali u Hrvatskoj, najnoviji broj ali i bibliografiju svog znanstveno-stručnog i staleškog glasila Šumarskog lista , koje je u 130 godišta, u preko 1000 svezaka objavilo preko 14000 članaka od 1650 autora.
Kognitivna psihologija

**Kognitivna psihologija** je znanost koja je usmjerena na otkrivanje psihičkih procesa koji se nalaze u osnovi ponašanja. Sama riječ "kognitivno" dolazi od latinske riječi *cognitio* što označava *[[spoznaja|spoznaju]]*, tj. mentalne procese za koje se pretpostavlja da ističu ponašanje. To pokriva široki raspon područja istraživanja, istražujući pitanja o djelovanju pamćenja, pozornosti, percepcije, predstavljanju znanja, mišljenja, kreativnosti i rješavanju problema.

Kognitivna psihologija se radikalno razlikuje od prethodnih psiholoških pristupa na dva ključna načina.
* Ona prihvaća upotrebu znanstvene metode te općenito odbacuje introspekciju kao valjanu metodu istraživanja za razliku od fenomenoloških metoda poput Freudovske psihologije.
* Ona pretpostavlja postojanje unutarnjih mentalnih stanja (kao što su vjerovanja, želje i motivacija) za razliku od bihevioralne psihologije.

Škola mišljenja proizašla iz ovog pristupa naziva se kognitivizam.

Kognitivna psihologija je jedna od najsuvremenijih dodataka psihološkom istraživanju, a razvila se kao odvojeno područje unutar discipline u kasnim 1950-im i ranim 1960-im (iako postoje primjeri kognitivnog razmišljanja kod ranijih istraživača). Termin se koristi od objavljivanja knjige *Kognitivna psihologija* Ulrica Neissera iz 1967., ali tek je knjiga Donalda Broadbenta *Percepcija i komunikacija* iz 1958. istaknula značenje kognitivnog pristupa. Od tog vremena dominantna paradigma u području bio je kognitivni model obrade informacija koje je upravo iznio Broadbent. To je način razmišljanja i mišljenja o mentalnim procesima predočenih poput softvera koji radi na računalu koji predstavlja mozak. Teorije se uobičajeno odnose na oblike ulaza, prikaza, računanja ili obrade i izlaza.

Taj način shvaćanja mentalnih procesa prodrio je općenitije u psihologiju tijekom prošlih nekoliko desetljeća, pa nije neobično pronaći kognitivne teorije unutar socijalne psihologije, ličnosti, abnormalne psihologije, razvojne psihologije; primjena kognitivnih teorija u komparativnoj psihologiji dovela je do mnogih nedavnih proučavanja u kognitivnoj psihologiji životinja.

Pristup obrade informacija na kognitivno djelovanje trenutačno se ispituje novim pristupima u psihologiji kao što su dinamički sustavi i utjelovljena perspektiva.

Zbog upotrebe računskih metafora i terminologije, kognitivna psihologija je uvelike mogla izvući korist iz procvata istraživanja u umjetnoj inteligenciji i drugim srodnim područjima tijekom 1960-ih i 1970-ih godina. Zapravo se kognitivna psihologija razvila kao jedna od značajnih aspekata interdisciplinarnog predmeta kognitivne znanosti, koja pokušava uklopiti raspon istraživačkih pristupa o misaonim i mentalnim procesima.

## Vanjske veze
* Cogprints - arhiv znanstvenih radova
* Serendip: Brain and Behavior 
* Psihologija, linkovi
Klinička psihologija

**Klinička psihologija** je disciplina unutar primijenjene psihologije, koja se bavi evaluacijom individualnih sposobnosti i crta ličnosti, s naročitim naglaskom na patološke reakcije, odnosno ponašanje koje se smatra aberantnim, ili je posljedica neke bolesti.

U svom radu klinički psiholozi se koriste velikim brojem tehnika, u prvom redu kliničkim intervjuom, te psihološkim testovima sposobnosti i upitnicima ličnosti.
## Vanjske veze
* Testovi ličnosti online
Eksperimentalna psihologija

Ako proučavamo duševne čine sa svrhom da ih opišemo, rasporedimo i odredimo uvjete i neposredne uzorke koji vode do samih tih čina tada psihologiju pobliže određujemo nazivom empirička ili **eksperimentalna [[psihologija]]** (makar ova dva izraza nisu sinonimi u strogom smislu riječi: niži je stupanj znanstvene preciznosti u empiričko psihološkom istraživanju nego li je to u eksperimentalno psihološkim istraživanjima). Tako možemo proučavati npr. strah ili srdžbu ustanovivši učinke tih psihičkih stanja na licu čovjeka, a pomoću raznih instrumenata moći ćemo registrirati promjene koje ta psihička zbivanja proizvedu u ritmu disanja, cirkulacije krvi, u električkom otporu kože.

Ali ako želimo da razumemo sta je tacno eksperimentalna psihologija trebalo bi se vratiti na same početke nastanka ove nauke. Psihologija je zvanično dobila status nauke upravo kada je počela da se bavi eksperimentima tj. kada je empirijski počela da proverava svoje predpostavke. Godina rođenja psihologije kao nauke je 1879, a mesto je Lajpcig. Tamo je osnovana prva psihološka experimentalna laboratorija zaslugom Wilhema Vundta i kasnije njegovih učenika.
Socijalna psihologija

**Socijalna psihologija** je naučna disciplina koja se nalazi između sociologije i psihologije, a bavi se društvenim ponašanjem ljudi ili interakcijama ljudi u društvenim grupama. 

Osnovno zanimanje socijalne psihologije je socijalizacija ličnosti ili kako se čovek kao biološko biće uključuje u društvenu zajednicu i postaje socijalno biće, što mu je imanentno prirodi. Takođe, socijalnu psihologiju zanimaju interakcije među ljudima unutar grupe igrupno ponašanje.

Predmet intersovanja socijalne psihologije danas je toliko širok da se može govoriti o skupu naučnih disciplina koje „pokrivaju“ sve oblike čovekovog života jer su svi oblici čovekovog života i socijalni i psihički fenomen i kao takvi predmet multi i interdisciplinarnog istraživanja pod okriljem socijalne psihologije kao svojevrsne meta društvene nauke (mogući način viđenja socijalne psihologije).
Međunarodna ekonomija

**Međunarodna ekonomija** jest znanstvena disciplina koja se bavi proučavanjem Bobane u međunarodnoj razmjeni proizvoda, odnosno roba (prof.dr.sc. Ljubomir Baban: Međunarodna ekonomija, 1998.).

Pod robom podrazumijevamo proizvode, usluge, rad, kapital, novac, devize, informacije, tehnologiju.

Međunarodna ekonomija proučava teorije razmjene, platnu bilancu, trgovinsku bilancu, međunarodne financije, tipologiju, morfologiju i strukturu svjetskog tržišta, međunarodne integracije...
Kineziologija

**Kineziologija** je znanost o kretanju. Obuhvaća 4 različita područja, prema ciljevima i po metodama rada:

# *kineziološku rekreaciju* - s temeljnim ciljevima usmjerenim na očuvanje zdravlja organizma, socijalizaciju, osmišljavanje slobodnog vremena, postizanja osjećaja zadovoljstva, a bez težnje dostizanja maksimalnih motoričkih postignuća, s posljedičnom natjecateljskom ili ekonomskom dobiti
# *kineziterapiju* - dakle sustavnu terapiju tjelesnim vježbanjem ("fizioterapiju"), s ciljem poboljsanja funkcioniranja dijela ili cjelokupnog organizma
# *kineziološku edukaciju* - sustavno tjelesno vježbanje s ciljem sustavnog poticanja razvoja temeljnih motoričkih znanja i sposobnosti ("tjelesni odgooj" u školi)
# *[[sport]]*- težnja dostizanja maksimalnih motoričkih dostignuća, s potencijalnom natjecateljskom i/ili ekonomskom dobiti.

Kineziološka psihologija tumači psihičke procese i različite oblike ponašanja djece, mladih i odraslih za vrijeme i nakon provođenja nekog od oblika tjelesne aktivnosti, tj. aktivnosti s kretanjem.
Etnologija

**Etnologija** (narodoznanstvo) je nauka koja se bavi proučavanjem naroda, njegove materijalne, socijalne, duhovne itd. kulture.

*Materijalna kultura*

*Istraživanje oblika privređivanja ili gospodarstva: lov, ribolov, poljodjelstvo, stočarstvo, [[sakupljanje]], [[voćarstvo]] i slično*. Ovdje naravno pripada i sve ono što je čovjek napravio svojim rukama, tu spadaju: graditeljstvo, odijevanje, nakit, rukotvorstvo, obrti, oružje, jelo i piće, prometna sredstva i trgovačka platežna sredstva.

*Socijalna kultura*

*Istraživanja obitelji i socijalne organizacije, tajna i totemska društva, dobni razredi, [[spolni život]], običajna prava.*

*Duhovna kultura*

Sastavni dio ovog oblika kulture je vezan uz umni rad, tu su običaji vezani uz razne poslove, razne igre, ples, razni oblici domorodačke religije, vjerovanja, folklor, usmena književnost, predodžbe o životu i različita znanja.

## Povezano
* Popis naroda svijeta

## Vanjske veze
* describes the languages and ethnic groups found worldwide, grouped by host nation-state.
Filologija

**Filologija** u širem smislu: znanost koja se bavi proučavanjem jezičnih pojava, kako gramatičkih tako i književnih. U užem smislu: samo proučavanje gramatike (za ovaj pojam preteže danas izraz *lingvistika* tj. jezikoslovlje).

## Povezano
* Klasična filologija
Morfologija (biologija)

**Morfologija** je biološka opšta nauka o strukturi i obliku organizama. Tako možemo pričati o morfologiji biljaka i morfologiji životinja kao jasno odvojenim disciplinama. Možemo posmatrati morfologiju pojedinog organizma, vrste, ili neke više taksonomske kategorije, kao i morfologiju ćelije, organa, sistema organa. Morfologija unutrašnjosti organizma naziva se anatomija.

## Zadaci i metode morfologije
Organizmi se na zemlji pojavljuju u velikom broju oblika. Zadatak morfologije je da utvrdi opšte zakonitosti koje su uzroci posebnih oblika, da ih razume i opiše/predstavi. Metode koje izaberemo mogu biti čisto opisne (kada i ne moramo biti posebno stručni) - tada se ne bavimo uzrocima morfoloških pojava, već opisujemo pojavu ili pojave i eventualno ih klasifikujemo. „Viši" stupanj bavljenja morfologijom bi bio postavljanje pitanja uzroka tih pojava, analitičkim i eksperimentalnim pristupom.

## Reference
Genomika

**Genomika** je nauka koja se izučava strukturu i organizaciju genoma. Doživljava procvat prelaskom iz 20-tog u 21. vek kada se određuje primarna struktura (mapa) ljudskog genoma (2003), tačno 50 godina od otkrića strukture DNK od strane Votsona i Krika. Usko je povezana sa biotehnologijom i kompjuterskom tehnologijama.

## Vanjske veze
* PLoS Primer: Comparative Genomics
* "The Human Genome Issue" *Nature*, February 15, 2001, no. 6822
* Genomics Online Database - http://wit.integratedgenomics.com/GOLD 
* Latest Advances In Gene Research 
* Joint Genome Institute
* The Institute for Genomic Research - http://www.tigr.org
* The Sanger Institute - http://www.sanger.ac.uk
* The National Center for Biotechnology Information - http://www.ncbi.nlm.nih.gov
* http://www.dbbm.fiocruz.br/genomics/genomics.html  
* http://www.dbbm.fiocruz.br/genome/tcruzi/tcruzi.html  (Chagas' Disease and *Trypanosoma cruzi* genome project)
* Translational Genomics Consortium
* International Genomics Consortium
* Functional Annotation of the Mouse database
* Dengueinfo.org - Dengue Virus full genome database - http://www.dengueinfo.org/
Vanjska trgovina

**Vanjska trgovina** je gospodarska djelatnost koja obuhvaća razmjenu roba i usluga s inozemstvom, odnosno sveukupnu razmjenu materijalnih i nematerijalnih dobara između zemalja.

**U užem smislu** vanjska trgovina obuhvata samo promet robe između gospodarskih subjekata iz različitih zemalja, pa je predmet vanjskotrgovinske razmjene samo ona roba koja prelazi državnu granicu, odnosno carinsku crtu jedne ili više zemalja.

**U širem smislu** vanjska trgovina, uz međunarodnu robnu razmjenu, obuhvata i razmjena gospodarskih usluga, promet kapitala i ljudi (turizam) i prijenos vijesti (npr. poštanski promet).

### Podaci
* World Bank's Trade and Production Database
* Resources for data on trade, including the gravity model 
* globaltrade.net : website for international trade services (knowledge resource/database)
Histologija

**Histologija** je biološka disciplina koja proučava tkiva. Savremena histološka metodologija se zasniva na korišćenju mikroskopa. Neformalni naziv histologije je i *mikroskopska anatomija*. 'Histopatologija' proučava obolela tkiva, i veoma je važan deoo discipline koja se zove *anatomska patologija*, pomoću koje se može jasno uspostaviti dijagnoza obolelom tkivu.

Histološka analiza počinje sa operacijom, biopsijom ili autopsijom. Dobijena tkiva se zatim stave na stakla i fiksiraju kako bi se sprečilo izumiranje uzorka. Jedan od najčešćih načina održavanja uzorka je pomoću formalina (10% rastvor formaldehida u vodi). Uzorci se zatim speru sa veoma koncentrovanim etanolom, kako bi se uzorak dehidrirao, i zatim se očisti hemikalijama kao što su hlorofopm ili ksilen. Tokom ovog celog procesa, koji traje od 12 do 16 časova, uzorak tkiva će biti u takvom fizičkim stanju da je moguće raspoznati simptome obolelog tkiva. Da bi tkivo sa svim svojim ćelijama i organelama u ćelijama bilo vidljivo, neophodno je obojiti tkivo određenim agensima koji se nadovežu na organele na osnovu naelektrisanosti.

## Početak histologije
U 19-tom veku, histologija je već postojala kao samostalna nauka. 1906 godine Nobelova Nagrada za Fiziologiju i Medicinu je dodeljena dvojici histologa, **Kamilo Goldžiju** (po kome organela Goldžijev aparat nosi ime) i **Santjago Ramon i Kahalu** (po kome su nazvane nuklearne organele Kahalova tela). Oni su uspeli da interpretiraju neuronske strukture zahvaljujući uzorcima tkiva koji su dobili.

## Klasifikacija tkiva

* **Epitelium** je tkivo koje se nalazi na površini organa i štiti organe kao što su žlezde, veliko i malo crevo, koža, jetra, pluća, bubrezi.
* **Endotelium** je tkivo koje obavija i štiti limfni sistem, kao i vene i arterije.
* **Mezotelium** se nalazi perikardialnom prostoru (srčane pretkomore)
* **Mezenhim** je tkivo koje popunjava prostor između samih organa, tipa prostor između mišića i kotiju, hrskavice, ligamenata.
* **Krv** je tkivo koje se sastoji od crvenih i belih ćelija.
* **Neuroni** su tkiva koje formiraju moѕak, kičmenu moždinu.
* **Placenta** je tkivo koje je specijalizovano za dovod hrane od majke ka fetusu.
* Nespecijalizovane ćelije (na engleskom jeziku stem cells, posrbljeno stem ćelije) su takve ćelije koje na početku razvoja mogu da formiraju bilo koje od gore navedenih vrsta tkiva.

## Srodne nauke
* Citologija je nauka koja proučava ćelije, njihove osobine, funkcije i ćelijsku deobu.
* Anatomija je nauka koja proučava unutrašnju građu organizama, vidljivu bez pomagala tipa mikroskopa.
* Morfologija je nauka koja proučava organizme u celosti, kao i njihove oblike i veličine.

## Literatura
1. Merck Source (2002). Dortlandov Medicinski Rečnik. Preuzeto 2005-01-26.

2. Štedmanov Medicinski Rečnik (2005). Stedman's Online Medical Dictionary. Preuzeto 2005-01-26.

3. Mikrobiologija, Prescott et al. (2003)

## Povezano

* Tkivo
* http://www.bloodandtissue.org/
* http://sln.fi.edu/biosci/blood/blood.html
Mikologija

**Mikologija** je biološka grana čiji su predmet istraživanja gljive. Ime potiče od grčkih reči mykes - gljiva, i logos - nauka. Mikologija je multidisciplinarna, jer proučava građu, metabolizam, biohemiju, ekologiju, evoluciju i sistematiku gljiva, oslaljajući se na metode i rezultate i drugih bioloških disciplina.

## Istorija mikologije
Mikologija je dugo bila pod okriljem botanike, gljive su sve to vreme smatrane smatrane biljnim organizmima. Prisustvo hitina i specijalne karakteristike gljiva nisu bile dovoljno ubedljiv kontraargument stanovištu da su one biljke jer vode sesilan način života. Prvi mikolozi bili su Elias Magnus Fries, Christian Hendrik Persoon, Anton de Bary i Lewis David von Schweinitz. Razvoju mikologije naročito je zaslužan njihov veliki značaj kao parazita i eventualnog izvora novih antibiotika.

Kada se pomenu gljive ne sluti se kolika je raznovrsnost ovih oblika organizama koje možemo sresti na svakom koraku u svakodnevnom životu. Gljive ulepšavaju život ljudma, ali nekad mogu pokazati i svoju negativnu stranu.

Svoje mesto gljive imaju u biotehnoloskim procesima, gde posebno treba istaći ulugu kvasca. Hleb je mekan i vazdušast zahvaljujući aktivnosti kvasaca, oni su zaslužni i za postojanje mlečnih proizvoda, vina i piva.

## Vanjske veze

* Professional organisations
** MSA: Mycological Society of America (North America)
** British Mycological Society (United Kingdom)
** Centre for Research in Fungal Diversity (Hong Kong, China)
** Društvo Medicinskih Mikologa Srbije
* Amateur organisations
** North American Mycological Association
** Mycological Society of San Francisco
* Miscellaneous links
** The WWW Virtual Library: Mycology
** MykoWeb links page 
** Mycological Glossary at the Illinois Mycological Association
Taksonomija

**Taksonomija** je biološka disciplina koja se bavi teoretskim i praktičnim definisanjem taksona, i hekdodeljivanjem taksonomskih kategorija određenim taksonima. Ime potiče od grčkih reči *tassein* - klasifikovati, i *nomos* - zakon, nauka. 

U početku taksonomija se bavila samo praksom klasifikovanja organizama (što je područje poddiscipline klasifikacije), ali je naknadno prošireno polje istraživanja i na izučavanje principa i teorija klasifikovanja. Danas biološka taksonomija daje pravila klasifikovanja organizama u složene drvolike hijerarhijske sisteme, gde se više hijerarhijski nižih taksona podvodi pod jedan hijerarhijski viši. U svojim istraživanjima, taksonomi se vode rezultatima svih ostalih bioloških disciplina, imajući na taj način multidisciplinaran pristup problemu klasifikovanja.

## Uporediti
* Sistematika
* Klasifikacija
* Taksonomske kategorije
Taksonomske kategorije

**Taksonomske kategorije** predstavljaju nivoe hijerarhije u biološkim klasifikacijama, tj. u taksonomiji. Ovim apstraktnim pojmovima dodeljuju se konkretna značenja u vidu imena neke grupe organizama (takson), čime je omogućeno određivanje hijerarhijske pozicije tog taksona među svim živim bićima. Osnovna taksonomska kategorija je vrsta, a postoje hijerarhijski i niže i više kategorije.

Glavne taksonomske kategorije su **vrsta** (na latinskom species), **rod** (lat. genus), **familija** (lat. familia), **red** (lat. ordo), **klasa** (lat. classis), **razdeo** (u botanici) odnosno **tip** ili **kolo** (u zoologiji) - lat. phylum, i **carstvo** (lat. regnum). Dodatne taksonomske kategorije nastaju dodavanjem prefiksa *pod-* ili *nad-* (lat. sub-, super-), ili su u slučaju da su niže od ranga potfamilije definisane posebnim imenom. Hijerarhija taksonomskih kategorija predstavljena je u sledećoj tabeli, gde svaka glavna kategorija sadrži bar jednu glavnu kategoriju neposredno ispod nje (tako je rod izgrađen od jedne ili više vrsta, familija od bar jednog roda itd.).

## Napomene
* Primer prikazan u tabeli je modifikovana klasifikacija skrivenosemenica od strane Kronkvista (Cronquist, 1981) i Tahtadžana (Tahtadžяn, Takhtajan, 1987). Noviji pogled na klasifikaciju skrivenosemenica možete pogledati na stranicama APG i skrivenosemenice.

* Sa otkrićem razlika između eukariotskih i prokariotskih organizama uvedena je najpre taksonomska kategorija natcarstva, sa dva taksona - Prokaryota i Eukaryota. Kasnijim istraživanjima ustanovljeno je postojanje i dovoljno velikih razlika između pravih bakterija i arhebakterija, a i između grupa unutar eukariotskih carstava. Stoga je povećan broj eukariotskih carstava (broj varira od autora do autora) a predložena je i hijerarhijski vrhunska kategorija - domen (engl. domain). Postoje tri domena živih organizama - Eubacteria (Bacteria), Archaea i Eukarya.

* Jedan od velikih problema taksonomije predstavlja i koncept vrste kod prokariotskih organizama.
 
* Poslednjih decenija raste interesovanje sistematičara za kladistiku i kladističku sistematiku. Jedna grupa autora napušta Lineov sistem taksonomije predstavljen gore pomenutim taksonomskim kategorijama (videti PhyloCode).