open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Organizacija za zabranu hemijskog oružja

**Organizacija za zabranu hemijskog oružja (OZHO)** () je međunarodna organizacija sa sedištem u Hagu, Holandija.
Osnovna funkcija organizacije je da kontroliše da li zemlje potpisnice konvencije o zabrani hemijskog oružija poštuju istu.

Organizacije je 2013. dobila Nobelovu nagradu za mir uz obrzloženje Nobelovog komiteta da je organizacija uz konvenciju o zabrani hemijskog oružja „definisala upotrebu hemijskog oružja tabuom po međunarodnom pravu“.

## Organizaciona struktura
Delovanje Organizacija za zabranu hemijskog oružja i njenih tela je definisano konvencijom o zabrani hemijskog oružja. Glavno telo organizacije je konferencija država članica koja se održava godišnje svaka zemlja članica ima jednako pravo glasa na konferenciji. Zemlje članice su uglavnom predstavljene stalnim predstavnikom pri organizaciji i uglavnom su u pitanju ambasadori država članica u Holandiji.
Na konferenciji se odlučuje o svim bitnim temama koje se tiču organizacije, odobravanju smernica, izricanju kaznenih mera za zemlju članicu itd. **Izvršni savet** je izvršno telo organizacije i sastoji se od 41 države članice koje imenuje konferencija na dvogodišnji mandat. Izvršni savet se bavi finansiranjem organizacije i sarađuje sa generalni sekretarijatom o svim pitanjima koja se tiču konvencije. **Tehnički sekretarijat** sprovodi većinu odluka saveta i to je telo gde većina zaposlenih radi. Glavne aktivnosti organizacije vrše verifikacijono odeljenje i inspekcijsko odeljenje.

## Inspekcije
### Postrojenja za uništavanje hemijskog oružja
Inspekcije se vrše u svim postrojenjima za unuštavanje hemijskog oružija. Inspektori vrše provere uspešnosti uništavanja hemijskog oružja i količine koja je uništena. Što se itče ugroženosti inspektora na mestima gde se vrše provere, vrše se procene preko sigurnosnih kamera.

### Industrija
Inspektori proveravaju da li države članice poštuju konvenciju o zabrani hemijsko oružja i dali su industrijske aktivnosti države potpisnice ispravno deklarisane u skladu sa preuzetim obavezama iz konvencije. Intenzitet i učestalost inspekcija zavisi od tipa hemikalije.

## Rukovodstvo

OZHO vodi generalni direktor kojeg direktno imenuje konferencija država članica na četvorogodišnji mandat. Od osnivanja organizacije do danas bilo je tri direktora.

Prvi generalni direktor organizacije odslužio je samo jednu godinu svog drugog mandata pošto je smenjen od strane država članica uz obrzloženje da nema poverenje država članica. Međutim pravi razlog Bustanijeve smene je zato što je tražio da se izvrši inspekcija u Iraku, time je smetao Sjedinjenim Državama i njenim planovima za invaziju Iraka. Naknadno je administrativni tribunal međunarodne organizacije rada presudio da je njegova smena neosnovana, određeno je da se Busaniju isplati obeštećenje od 50.000 € i sve plate za ostatak mandata i pravne torškove.

## Reference

## Vanjske veze
 
* Zvanična veb stranica
1935. na televiziji

## Globalni televizijski događaji
* 13. februar - U 20:15 iz studija Radio-PTT Vision u Parizu emitirana 15-minutna emisija u kojoj je nastupila glumica Béatrice Bretty; taj se datum ponekad navodi kao početak rada francuske državne televizije.
* 22. mart - U Berlinu TV-stanica Fernsehsender Paul Nipkow otpočinje s redovnim emitiranjem programa Deutscher Fernseh-Rundfunk, državne televizije Trećeg rajha.
* 26. april - Radio-PTT Vision otpočinje redovno emitiranje preko odašiljača na Eiffelovom tornju.
* jun - Suzy Wincker postaje prva službena spikerica francuske državne televizije.
* 11. septembar - BBC emitira posljednju emisiju prema zastarjelom sistemu mehaničke televizije Johna Logieja Bairda; istovremeno počinju priprema za početak emitiranja novog sistema iz posebnog studija Alexandra Palace u Londonu.
* 10. novembar - Georges Mandel, francuski ministar pošte, telegrafa i telefona, službeno inaugurira rad Radio-PTT Vision u sistemu od 180 linija po slici. 
*

## Izvori
2. dodjela Oscara

**2. dodjela Oscara** je održana 3. aprila 1930. kao dio banketa u dvorani Cocoanut Grove u Hotelu "Ambassador" u Los Angelesu. Na njoj je losanđeleska Akademija odala priznanje najboljim filmskim ostvarenjima premijerno prikazanim u periodu od 1. augusta 1928. do 31. jula 1929. godine. Predstavljala je prvu takvu ceremoniju koja je bila javno prenošena preko radija, kao i prvu tokom koje pobjednici nisu bili unaprijed poznati.

Organizatori su broj nagrada sa dvanaest smanjili na sedam. Također, nominacije nisu bile javno poznate, iako se o njima naširoko špekuliralo u Hollywoodu i medijima.

Specifičnost 2. dodjele je bila u tome da je ona predstavljala jedini slučaj u kome nijedan film nije dobio više od jednog Oscara. *[[The Divine Lady]]* je, pak, postao jedini film nagrađen Oscarom za najbolju režiju koju nije bio prije toga nominiran za najbolji film.

Organizatori su također zaključili kako je pauza od osam mjeseci iza isteka roka za nominacije i same dodjele preduga, pa je odlučeno da se sljedeća - 3. dodjela Oscara - održi već u novembru. Tako je 1930. bila jedina godina u historiji tokom koje su održane dvije dodjele Oscara.

## Nagrade

Pobjednici su navedeni prvi i **podebljanim tekstom**.

## Reference

## Vanjske veze
* FilmSite.org writeup of 1928/29 Academy Awards
* Academy Awards Database
3. dodjela Oscara

**3. dodjela Oscara** je održana 5. novembra 1930. u Hotelu "Ambassador" u Los Angelesu. Na njoj je losanđeleska Akademija odala priznanje najboljim filmskim ostvarenjima premijerno prikazanim u periodu od 1. augusta 1929. do 31. jula 1930. godine. Odluka Akademije da se nagrade dodjeljuju tri, umjesto dotadašnjih osam mjeseca nakon isteka roka za premijere, dovela je da toga da 1930. bude jedina godina u kojoj su održane dvije dodjele Oscara.

Najveći pobjednik dodjele je bio film *[[All Quiet on the Western Front (1930 film)|All Quiet on the Western Front]]*, čiji je producent i režiser Lewis Milestone postao prva ličnost koja je iste godine osvojila dva Oscara - za najbolji film i najbolju režiju, što će kasnijih godina postati uobičajeno kod svih dodjela Oscara.

Film *[[The Love Parade]]* je imao dotada rekordnih šest nominacija, ali nije uspio osvojiti nijedan Oscar.

Kod 3. dodjele Oscara je prvi put uvedena nova kategorija - Oscar za najbolji zvuk.

## Nagrade

Pobjednici su navedeni prvi i označeni **podebljanim tekstom**.

## Reference

## Vanjske veze
* Academy Awards Database
Alexander (arhipelag)

**Alexander** (engleski: *Alexander Archipelago*) je arhipelag od 1 100 pacifičkih otoka na jugoistoku Aljaske u uskom pojasu zvanom Aljaska Panhandle.
## Geografija
Arhipelag ima površinu od 35 000 km², prostire se od Tjesnaca Dixon na jugu do Zaljeva Glacier na sjeveru u dužini od nekih 500&nbsp;km. Velik dio tog rijetko naseljenog kraja dio je nacionalnog parka - Tongass National Forest.

Arhipelagu je dalo ime Američko geodetsko društvo - 1867. u čast ruskog cara Aleksandra II.

Najveći otoci arhipelaga su Chichagof, Admiralty, Baranof, Kupreanof, Kuiu, Mitkof, Wrangell, Prince of Wales, Etolin i Revillagigedo.

A najveći gradovi su Sitka na otoku Baranof i Ketchikan na Revillagigedu.
## Privreda
Stanovnici arhipelaga se uglavnom bave ribarstvom, drvnom industrijom, rudarstvom te lovom i uzgojem krznaša.

Vrlo razvedena obala i otoci razdvojeni od kopna dubokim uskim kanalima, pejzaž su slikovitog kraja koji je poznat pod imenom Unutrašnji prolaz (Inside Passage). U tom kraju koji svake godine posjećuje sve više turista, nacionalni parkovi; Glacier Bay i Wrangell–St. Elias zajedno s kanadskim parkovima Kluane i Tatshenshini - Alsek formirali su najveće zaštićeno područje na svijetu, koje je uvršteno na Listu svjetske baštine.
## Historija Arhipelaga Alexander
Sve do dolaska prvih bijelaca otoci arhipelaga bili su dom indijanaca Tlingit i Haida, koji su poznati po svojim stupovima - totemima.
Prvi Evropljanin koji je doplovio do arhipelaga, bio je ruski moreplovac - Aleksej Čirikov 1741. nakon njega otoke su istraživali portugalski moreplovci Juan José Pérez Hernández (1744.), Juan Francisco de la Bodega y Quadra (1745.) i Jacinto Caamaño (1792.). Zadnji moreplovac koji je detaljno oplovio i precizno kartografirao arhipelag bio je britanski oficir George Vancouver za ekspedicije provedene 1793. / 1794.

Sve do 1867. arhipelag je kao i ostala Aljaska bio pod vlašću Carske Rusije, a nakon toga Sjedinjenih Američkih Državama, koje su tad kupile Aljasku.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Alexander Island Detailed Geography''
4. dodjela Oscara

**4. dodjela Oscara** je održana 10. novembra 1930. u Hotelu Biltmore u Los Angelesu. Na njoj je losanđeleska Akademija odala priznanje najboljim filmskim ostvarenjima premijerno prikazanim u periodu od 1. augusta 1930. do 31. jula 1931. godine.

Sama ceremonija je bila poznata po tome što je tokom nje 9-godišnji Jackie Cooper, dijete-glumac nominirano za ulogu u filmu *[[Skippy (1931 film)|Skippy]]*, zaspao naslonjen na Marie Dressler, te se probudio tek kada je objavljeno da je ona dobila Oscar za najbolju glumicu.

Na samoj dodjeli je najveći pobjednik bio Cimarron, koji je bio nominiran u tada rekordnih sedam kategorija, te prvi koji je osvojio više od dvije nagrade (uključujući Oscar za najbolji film). Predstavljao je prvi vestern kome je to uspjelo, a punih 59 godina (sve do Dances With Wolves) nijedno ostvarenje žanra nije ponovilo to dostignuće.

Sam Cooper je tada postavio rekord kao najmlađa ličnost ikada nominirana za Oscara, i držao ga punih 50 godina.

## Nagrade

Pobjednici su navedeni prvi i označeni **podebljanim tekstom**.

## Višestruke nominacije i nagrade

Sljedećih sedam filmova je dobilo višestruke nominacije:

* **7 nominacija:** *[[Cimarron (1931 film)|Cimarron]]*
* **4 nominacije:** *[[Skippy (1931 film)|Skippy]]* i *[[Morocco (1930 film)|Morocco]]*
* **3 nominacije:** *[[The Front Page (1931 film)|The Front Page]]* i *[[A Free Soul]]*
* **2 nominacije:** *[[Holiday (1930 film)|Holiday]]* i *[[Svengali (1931 film)|Svengali]]*

Sljedeći film je dobio više nagrada:

* **3 nagrade:** *Cimarron*

## Reference

## Vanjske veze
* Academy Awards Database
Katmai

**Katmai** je ime stratovulkana visokog 2 047 metara  na jugozapadu Aljaske.
## Geografija
*Katmai* leži na sjeveru Poluotoka Aljaska, gotovo na njegovom samom početku u masivu Aleuti udaljen oko 425 km jugozapadno od Anchoragea 

*Katmai* ima promjer od 10 km, a u samom centru kalderu dimenzija 4.5 x 3&nbsp;km, koja je nastala za posljednje erupcije vulkana - 1912., kad je eksplodirao krater Novarupta, udaljen 10&nbsp;km. Ona se čula 1 200 km kilometara uokolo, a tone pepela zatrpale su i stotine kilometara udaljene krajeve i zamračile Aljasku na par mjeseci. Ta erupcija je gotovo potpuno raznijela planine Broken i Baked, a tone lave koje su se izljevale iz novog kratera formirale su 800 - metara duboku Novaruptinu kalderu.

Tad je formirana i **Dolina deset hiljada dimova** (Valley of Ten Thousand Smokes) velika 145 km², puna fumarola iz kojih se pušu sumporne pare.

Danas je *Katmai* zajedno sa *Dolinom deset hiljada dimova* i Novaruptom dio nacionalnog parka - Katmai. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Mount Katmai'' na portalu Encyclopædia Britannica
Kanal Dunav – Crno more

**Kanal Dunav – Crno more**, umjetni kanal u Rumunjskoj, u historijskoj pokrajini Dobrudži, kojom rumunjska država izlazi na more. Kanal je dugačak 67 km i plovna je veza između Dunava i Crnog mora, kojom je nekadašnji plovni put skraćen za približno 400 km. Time se značajno skraćuje plovni put između Sjevernog i Crnog mora preko Dunava, Majne i Rajne.

## Geografija
Kanal spaja rijeku Dunav kod grada Cernavode i Crno more sa dva kraka: sjeverni kod grada Năvodarija i južni kod grada Agigee, oba predgrađa najvećeg rumunjskog primorskog grada, Constanţe. Razlog gradnje kanala nalazi se u zemljopisnoj pojavi naglog skretanja Dunava ka sjeveru, pri čemu se on udaljava od Crnog mora, praveći veliki luk i mnogo duži plovni put. Drugi razlog njegove izgradnje je zaobilaženje delte Dunava, teške za navigaciju.

## Historija
Prve želje za izgradnjom kanala iznešene su još sredinom 19. vijeka. Gradnja je odlagana oko sto godina zbog nedostatka novčanih sredstava potrebnih za izvođenje. Međutim, rumunjske vlasti su smanjile cijenu izgradnje korištenjem političkih zatvorenika kao radne snage. Kanal se počeo graditi još 1950-ih godina i bio je mjestom radnih kampova nekoliko tisuća političkih zatvorenika rumunjske komunističke vlasti. Mnogi su radeći na njegovom prokopavanju umrli od iznemoglosti, zbog čega je ovaj kanal nazvan i "Kanal smrti". Gradnja kanala je posebno bila brza za vrijeme vladavine Ceauşescua, a završena 1984. – 1987., pa je sveukupno trajala duže od 30 godina.

Danas mogućnosti kanala još uvijek nisu iskorištene, a neki ovo smatraju i propalom investicijom s obzirom da skraćenje plovnog puta nije značajno, a potreba za održavanjem je ogromna, pošto se ulaz u kanal iz Dunava nalazi na mjestu gdje rijeka taloži ogromne nanose.

## Podaci
* Dužina: 67 km 
* Širina: 70-90 m 
* Dubina: oko 7,0 m 
* Isplativost: oko 50 godina (po procjeni)

## Povezano

* Kanal Rajna – Majna – Dunav
* Kanal Dunav – Bukurešt
Kanal Rajna – Majna – Dunav

**Kanal Rajna – Majna – Dunav** (*Kanal Majna – Dunav*, *RMD kanal* ili *Evropski kanal*), umjetni kanal u Bavarskoj (Njemačka), spaja rijeke Majnu i Dunav, na pravcu od Bamberga, preko Nürnberga do Regensburga. Osigurava plovnu vezu između delte Rajne (kod Rotterdama u Nizozemskoj) i delte Dunava u istočnoj Rumunjskoj, povezujući Sjeverno more i Atlantski ocean sa Crnim morem. Završen je 1992. godine i dugačak je 171 km.

Od Bamberga do Fürtha, kanal prati dolinu Regnitza, pritoke Majne. Od Fürtha do iza Rotha, prati dolinu Rednitza, pritoke Regnitza. Kanal tada prolazi kroz Franačku Juru i spaja se sa rijekom Altmühl blizu Dietfurta. Od Dietfurta do Kelheima na Dunavu, kanal teče kroz dolinu Altmühla.
Kielski kanal

**[[Kiel]]ski kanal** (*Nord-Ostsee-Kanal*), 98 km dug kanal koji povezuje Sjeverno s Baltičkim morem i tako skraćuje put za 519 km.

Prva veza između dva čvora je bio Eiderski kanal koji je završen 1784. Imao je dužinu od 43 kilometra i činio je dio 175 kilometra dugog vodenog puta od Kiela na Baltičkom moru do ušća rijeke Eider u Sjeverno more. Bio je 29 metara širok i 3 metara dubok.

U junu 1887. počela je izgradnja novog kanala u kojoj je sudjelovalo 9000 radnika. Novi kanal je službeno otvoren 20. 6. 1895. Da bi se zadovoljio sve veći promet kanal je proširen između 1907. i 1914. godine. Poslije Prvog svjetskog rata kanal je internacionaliziran. Adolf Hitler je poništio njegov međunarodni status 1936. godine. Poslije Drugog svjetskog rata kanal je ponovo otvoren za sve brodove.
Harry Partch

**Harry Partch** (1901 – 1974) bio je američki kompozitor, najpoznatiji kao pionir mikrotonalna muzike i eksperimentalna muzika te nekonvencionalnog korištenja muzičkih instrumenata. Partch se smatra jednom od vodećih ličnosti poratne muzičke avangarde, te jednim od najvećih američkih kompozitora 20. vijeka.

## Diskografija
* *The World of Harry Partch* (Columbia Masterworks MS 7207 & MQ 7207, 1969)
* *Delusion of the Fury* (LP Columbia Masterworks M2 30576, 1971; CD Innova 406, 2001)
* *Enclosure II* (early speech-music works) (Innova 401)
* *Enclosure V* ("On a Greek Theme") (Innova 405)
* *Enclosure VI* ("Delusion of the Fury") (Innova 406)
* *The Seventeen Lyrics of Li Po* (Tzadik, 1995). ASIN B000003YSU.
* *Revelation In The Courthouse Park* (Tomato Records TOM-3004, 2003)

### Doc
* *Enclosure I* (Innova 400, VHS)
* *Enclosure IV* (Innova 404, VHS) "Delusion", "Music of HP" 
* *Enclosure VII* (Innova 407, DVD) "Delusion", "Dreamer", Bonus Album, "Revelation"
* *Enclosure VIII* (Innova 399, DVD)
* *Musical Outsiders: An American Legacy - Harry Partch, [[Lou Harrison]] & [[Terry Riley]]*

### Bibliografija
* Blackburn, Philip (1998). *Harry Partch: Enclosure III*. Saint Paul: Innova. .
* Gilmore, Bob (1998). *Harry Partch, A Biography,* New Haven: Yale University Press.
* Partch, Harry (1974). *Genesis of a Music*. New York: Da Capo Press. .
* Partch, Harry (1991). *Bitter Music: Collected Journals, Essays, Introductions and Librettos,* Champaign: University of Illinois Press.

## 
## Reference
* bio Allmusic 

## Kolekcije linkova
* www.harrypartch.com 
* Corporeal Meadows
Kanal Volga – Don

**Kanal Volga – Don** (rus. *Волго-Донской канал*) je kanal u Rusiji koji povezuje rijeke Volgu i Don na najkraćoj kopnenoj udaljenosti. Pušten je u promet 1. 6. 1952. nakon četiri godine gradnje čime je došlo do prekretnice u historiji transporta s obzirom da je Kaspijsko more dobilo vezu s Crnim morem odnosno svjetskim oceanima. Kanal se proteže duljinom od 101 km od čega 45&nbsp;km otpada na rijeke i rezervoare. S trenutačnim kapacitetima kanal može primiti brodove maksimalne duljine 140 m, širine 16,6 m, te gaza od 3,5 m. Od 1980-ih Rusija razmatra gradnju dodatnog crnomorsko-kaspijskog kanala s većim kapacitetima.

## Povezano
* Saobraćaj u Rusiji
God Bless Our Homeland Ghana

**"God Bless Our Homeland Ghana"** (srpskohrvatski: *Bože blagoslovi našu domovinu Ganu*) je nacionalna himna Gane, službeno usvojena 1957. godine. Autor glazbe je Philip Gbeho, koji je ujedno napisao i originalni tekst, ali je on odbačen netom nakon državnog udara 1966. godine. Tada je službeni tekst bio onaj Gideona Donkora, ali je i on, tokom 1970-ih zamijenjen onim što ga je, u sklopu nacionalnog natjecanja, napisao student Michael Kwame Gbordzoe. Tekst himne popraćen je i svečanom prisegom domovini.

## Vanjske veze
* Ghana: ''God Bless Our Homeland Ghana'' - Audio of the national anthem of Ghana, with information and lyrics 
* Ghana national anthem, instrumental version
* Ghana national anthem, vocal version
* '''Hail the name of Ghana''' - MIDI Instrumental
Ustav Gane

**Ustav Gane** je najviši zakonski dokument u Gani. Ustav je na snagu stupio 28. travnja 1992. godine nakon referendumske podrške od 92% pristupnika. Ustav definira fundamentalna politička načela, isto kao i strukturi i ovlasti pojedinig grana vlasti, strukturu sudstva i legislature te nabraja temeljna građanska prava i obaveze. 

## Reference
Srb

**Srb** je selo u planinskom dijelu Hrvatske smješteno u jugoistočnom dijelu Like.

## Geografija
Nalazi se u dolini izvora rijeke Une na cesti koji spaja Donji Lapac i Knin, istočno od Gračaca.

Mjesni odbor Srb obuhvaća naselja: Begluci, Brotnja, Dabašnica, Drenovac Osredački, Dugopolje, Kaldrma, Kunovac Kupirovački, Kupirovo, Neteka, Osredci, Suvaja, Srb, Tiškovac Lički i Zaklopac.

## Stanovništvo
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2011. u Srbu živi 472 stanovnika.

## Historija
Dana 27. jula 1941, u toku drugog svjetskog rata, u Srbu je došlo do ustanka naroda protiv ustaša. Ustanak u Srbu se poslje rata slavio kao Dan ustanka naroda.

## Izvori
Opšti izbori u Srbiji 1997.

Početkom **jeseni 1997.** održani su **neuspeli izbori za predsednika Republike Srbije**. Drugi krug ovih izbora je bilo za vreme vlasti Slobodana Miloševića jedino izjašnjavanje građana Srbije na državnom nivou na kojem je najveći broj glasova osvojio kandidat neke druge stranke (dr Vojislav Šešelj, kandidat Srpske radikalne stranke). Kako, međutim, prema objavljenim zvaničnim rezultatima, u tom drugom krugu na izbore nije izašlo po tadašnjem izbornom zakonu neophodnih 50% upisanih birača, ovi izbori su proglašeni neuspelim i izborni postupak je ponovljen kasnije iste godine, kada je pobedio Milan Milutinović.

Demokratska stranka, Demokratska stranka Srbije, Građanski savez Srbije i izvestan broj manjih stranaka su bojkotovale celokupan izborni proces 1997., uglavnom bez značajnijeg uspeha.

U prvom krugu izbora, održanom 21. septembra 1997., pravo glasa je imalo **7.188.544** građana upisanih u birački spisak. Na izbore je izašlo njih **4.131.487** (**57,47%**). Važećih listića je bilo **3.973.029** (96,16%), a nevažećih 155.860 (3,77%).

Obzirom da nijedan od kandidata nije osvojio natpolovičnu većinu birača koji su glasali, održan je drugi krug izbora 5. oktobra 1997. u kojem su učestvovali Zoran Lilić, kandidat SPS-JUL-ND, i dr Vojislav Šešelj, kandidat Srpske radikalne stranke.

U drugom krugu izbora, održanom 5. oktobra 1997., pravo glasa je imalo **7.210.557** građana upisanih u birački spisak. Na izbore je izašlo njih **3.531.063** (**<font color="red">48,97%</font>**). Važećih listića je bilo **3.425.213** (97,00%), a nevažećih 104.223 (2,95%).

## Neslaganja u zvaničnim rezultatima izbora
Kao i na brojnim drugim izborima u Srbiji tokom devedesetih godina -{XX}- veka, osim brojnih suštinskih nepravilnosti, i u samim zvaničnim rezultatima postoje izvesne sasvim neobjašnjive *računske* nepravilnosti. Rezultati kakvi su gore predstavljeni objavljeni su u Službenom glasniku Republike Srbije i odgovaraju podacima iz zvaničnih publikacija Republičkog zavoda za statistiku.

Beogradski Centar za slobodne izbore i demokratiju, međutim, u svojim publikacijama „Analiza izbornih rezultata u Srbiji 1990&ndash;1997" (dr Zoran Lučić) i "-{Guide through electoral controversies in Serbia}-", ukazuje da se u prvom krugu ovih izbora dobijaju drugačiji rezultati ako se u zvaničnim podacima samog Republičkog zavoda za statistiku jednostavno saberu pojedinačni podaci po biračkim mestima:

Kao i u svim ostalim ovakvim slučajevima, broj glasova se u gornjoj tabeli razlikuje *jedino za kandidate na vrhu tabele*. Podaci iz drugog kruga se, međutim, u potpunosti slažu kada se ovako uporede.

Na CeSID-ovom mrežnom mestu  i (verovatno odatle) preneto u nekim medijima mogu se naći i sledeći podaci:
* Prvi krug 21. septembra 1997.: 7.188.544 upisanih birača, 4.126.109 izašlih, 3.968.300 važećih listića, 1.473.621 glasova za Zorana Lilića, 1.125.140 za dr Vojislava Šešelja, 851.633 za Vuka Draškovića i 517.906 za ostale.
* Drugi krug 5. oktobra 1997.: 7.210.557 upisanih birača, 3.524.257 izašlih, 3.419.437 važećih listića, 1.730.581 glasova za dr Vojislava Šešelja, 1.688.856 za Zorana Lilića.
Fumarola

**Fumarola** (od latinskog *fumus* = dim) je pukotina (ventil) na zemljinoj površini iz kojih šište vulkanske pare i plinovi.

## Karakteristike
Magma koja leži relativno blizu površine, je uzročnik vodene pare jer ona zagrijava podzemne vode, koje pod pritiskom pronalaze put da izbiju na površinu. S druge strane plinovi kao ugljični dioksid, sumporni dioksid i sumporovodik se najčešće emitiraju izravno iz magme. Fumarole su često prisutne u blizini aktivnih vulkana za vrijeme razdoblja njihovog relativnog mirovanja između dviju erupcija.

Fumarole su usko povezane s termalnim izvorima i gejzirima. U područjima gdje se razina podzemnih voda diže blizu površine, fumarole mogu postati vruća vrela. Fumarola bogata sumpornim plinovima zove se **solfatara**, a fumarola bogata ugljičnim dioksidom zove **mofeta**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Fumarole'' na portalu Encyclopædia Britannica
Novarupta

**Novarupta** ponekad zvana i *Katmai-Novarupta* je vulkanska kaldera visoka 841 metara u nacionalnom parku - Katmai na jugozapadu Aljaske.

Njezina silovita erupcija, koja je počela 6. juna 1912., trajala je 60 sati i danas se smatra za najveću vulkansku erupciju u 20. vijeku. Novarupta je latinska riječ koja znači *novi lom*.
## Historija nastanka
Za vrijeme erupcije Novarupta je izbacila oko 28 km² tefre (čestice pepela koje su kasnije pale) nekih 32 km u stratosferu. Pepeo je padao u nanosima do 30&nbsp;cm, u radijusu od gotovo 7 800 km² i pretvorio je obližnu veliku zelenu dolinu u pustoš koja je danas poznata kao **Dolina deset hiljada dimova**. Unutar tog područja, potoci lave ispunili su dolinu *Knife Creek* (koja ima oblik slova V) nanosom stijena i pepela visokim 200 metara. Pepelom je zatrpan i grad Kodiak, udaljen oko 160&nbsp;km od kratera. Silovita eksplozija čula se na udaljenost od čak 1200&nbsp;km, sve do Juneaua, do kojeg je zvučni val dospio nakon sat vremena.

Ta erupcija je gotovo potpuno raznijela planine Broken i Baked, a tone lave koje su se izljevale iz novog kratera formirale su 800 - metara duboku Novaruptinu kalderu i nešto manju na vulkanu Katmai udaljenom 10&nbsp;km, koji je imao također erupciju.

U svega par dana nakon eksplozije, oblak pepela prekrio je zapad Kanade i nekoliko američkih saveznih država, on se do 17. juna spustio do Alžira. Javnost tadašnjeg svijeta mislila je da je taj oblak pepela, prašine i sumpornih para posljedica neke katastrofe koja je pogodila Kinu, jer je slijedeće godina suša pogodila Indiju - jer nije bilo uobičajenih ljetnih monsuna.

Iako nitko od ljudi nije poginuo od posljedica erupcije, stradalo je mnogo biljnog i životinjskog svijeta po južnoj Aljasci - gušeći se pod pepelom. Nastradali su čak i lososi, pa ih gotovo nije bilo sve do 1919. pa je i zamro ribolov na njih. Nakon erupcije je nekoliko prvih bijelačkih naselja u okolici potpuno uništeno, pa su ih njihovi stanovnici zauvjek napustili. Kako u svakoj nesreći ima i nečeg dobrog, - tako je Novarupta potpuno istrijebila komarce iz te regije, ali se pretpostavlja da je istovremeno na desetke hiljade ptica i sisavaca pomrlo od gladi i dišnih tegoba uzrokovanih pepelom i sumpornim parama.
## Geografija
*Novarupta* leži na sjeveru Poluotoka Aljaska, gotovo na njegovom samom početku u masivu Aleuti udaljena je oko 425 km jugozapadno od Anchoragea i svega 10&nbsp;km od vulkana Katmai. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Novarupta'' na portalu Encyclopædia Britannica
Nacionalni park Katmai

**Katmai** (engleski: *Katmai National Park and Preserve*) je nacionalni park i rezervat prirode na jugozapadu Aljaske u Sjedinjenim Američkim Državama.

## Karakteristike
Nacionalni park Katmai je ogromna površina potpune divljine, jedinstvenih geoloških karakteristika.
Park je poznat po brojnim jezerima, rijekama, divljim planinama, šumama, močvarama i nepatvorenoj divljini i posebno velikom broju grizlija (mrkih medvjeda). Svako ljeto posjetitelji mogu promatrati grizlije kako love losose duž rijeke Brooks. Pored njih u parku ima losova, vukova, Sobova, lisica i rosomaha, uz veliki izbor ptica. Do ulaza u park kod kampa Brooks na jezeru Naknek, može se doći jedino hidroavionom, a slikovite obale parka, sa fjordovima, hridima, zaljevima i vodopadima dostupne su jedino brodovima ili hidroavionima.

## Geografija
Park leži na sjeveru Poluotoka Aljaska na njegovom vrhu kod Tjesnaca Shelikof. Sam nacionalni park ima površinu od 14.869 km², a rezervat prirode dodatnih 1694 km².

## Historija
Katmai je proglašen nacionalnim spomenikom 1918. nakon silovite erupcije vulkana Novarupta 1912. Njegove granice su mjenjane više puta od 1931. sve do 1980. kad je proglašen nacionalnim parkom i rezervatom prirode.

### Erupcija

Erupcija kratera Novarupta 1912., pretvorila je zelenu dolinu u pepelom pokrivenu pustoš koja je danas pozanata pod imenom Dolina deset hiljada dimova (Valley of Ten Thousand Smokes). Ona se tako zove zbog velikog broja fumarola koje su prvi put opažene 1916., ali su se vremenom počele gasiti, kako se pepel hladio, tako da se danas iz samo ponekih još uvijek dimi. Pretpostavlja se da se vrh obližnje vulkanske planine Katmai urušio, kad se magma ispod njega istrošila, zbog tog je njen krater danas postao jezero ispunjeno vodom. Nakon erupcije rijeka Ukak i njezine pritoke su probile kanjone preko naslaga magme i pepela u Dolini deset hiljada dimova.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene starnice parka  
* ''Katmai National Park and Preserve'' na portalu Encyclopædia Britannica
Beringov prolaz

**Beringov prolaz** je tjesnac između najistočnije točke (169º44'W) Azije i najzapadnijeg mjesta Amerike (168° 05' W), što znači da se proteže između Rusije i SAD-a (Aljaska).

Ovaj tjesnac kao i Beringovo more južno od njega dobili su ime po Vitusu Beringu, istraživaču iz Danske, koji je preplovio tjesnac 1728. godine.

## Geografija
Prolaz je širok oko 85 km a dubina mu je samo oko 30 do 50 m. Spaja Čukotsko more na sjeveru (rubno more Arktičkog oceana) s Beringovim morem (najsjevernije rubno more Tihog oceana). Krajnja točka Azije na zapadu je rt Dežnjov, a na istoku to je rt Prince of Wales na Aljasci.

Kroz Beringov prolaz u kojem se nalaze Diomedovi otoci prolazi međunarodna datumska granica. Tjesnac se zaledi samo ponekad, kad se temperatura spusti ispod –70°C.

## Historija
### Rana historija
Prije još oko 10.000 godina, u periodu ledenog doba, Beringov prolaz je bio kopneni most – nazvan Beringija – između ova dva kontinenta koja sad razdvaja. Prema danas važećim teorijama, smatra se da su tim putem prvi ljudi došli u Sjevernu Ameriku. 

### Otkrivanje
Pred kraj vladavine Petra Velikog cijeli Sibir je već bio u ruskom posjedu. Još se nije znalo, da li postoji kopnena povezanost Sibira s Amerikom. Car je dao zadatak Vitiusu Beringu, danskom pomorcu, da razjasni to pitanje. 

Bering je 1725. kopnom prešao Sibir do poluotoka Kamčatke, odakle je 1728. morskim putem jedreći prema sjeveru, stigao do Arktičkog oceana. Pri tome nije nigdje naišao na kopno. U kolovozu 1728. Bering zbog vrlo lošeg vremena na 67°18´ sjeverne širine okreće ekspediciju i vraća se na jug. Prošao je prolazom koji je kasnije po njenu dobio ime, no konačan dokaz da ne postoji kopnena veza između dvaju kontinenata time nije dobijen. Zbog toga, 5 godina kasnije Bering kreće na drugu ekspediciju. 

Kasnije je (tek 1736.) u Jakutskom arhivu pronađen izvještaj o putu ruskog Kozaka Semjona Dežnjeva, trgovca i lovca na krzna, koji je 1645. s družinom na brodicama krenuo od Kolime na istok. Ekspediciji je cilj bio doći morskim putem do rijeke Anadir na jugu Čukotskog poluotoka. Zbog lošeg vremena, vratili su se na polazište, i tek 1648. Dežnjov otkriva najistočniju točku Azije koja kasnije dobiva ime po njemu, rt Dežnjov.

Time je on bio prvi koji je dokazao odvojenost kopna Azije i Amerike 80 godina prije Beringa i 130 godina prije Cooka.
Somalijski nacionalni univerzitet

**Somalijski nacionalni univerzitet** (, , ) je javni nacionalni univerzitet koji se nalazi u glavnom gradu Somalije, Mogadišuu. U početnim godinama nakon osnivanja jezik predavanja na univerzitetu bio je talijanski. Za vrijeme građanskog rata u Somaliji rad univerziteta bio je prekinut. Službeno je nastavio sa radom u avgustu 2014. godine

## Vanjske veze
* Jaamacada Ummada Soomaaliyeed

## Reference
Mount Afadjato

**Mount Afadjato** je najviša planina u Gani, visoka 885 metara. Planina se nalazi nedaleko od sela Liati Wote i Gbledi, u regiji rijeke Volte, nedaleko od granice s Togom. Zanimljivo je da se, neka 3km sjeveroistočno, nalazi vrh Aduadu, visok preko 900m. Iako je taj vrh situiran u Togu, postoje vjerovanja kako je upravo on najviši vrh Gane. 

Sam naziv planine dolazi od riječi "Avadzeto" (ewe jezik: "rat s grmljem"), a potiče od činjenice da je planina prepuna biljnog raslinja koje može izazvati ozbiljne iritacije kože.
Milja

**Milja** je jedinica mjere za duljinu, koja se upotrebljavala ili se još uvijek upotrebljava u nekoliko različitih sustava.
Postoji više različitih vrsta milje, od kojih su dvije najvažnije i jedine se danas upoterbljavaju:
:**kopnena milja** – 1609,344 m
:**[[nautička milja]]** – 1852 m

## Historija

Milja se prvi put javlja u Starom Rimu i određuje udaljenost od 1000 dvokoraka, odnosno 2000 koraka, gdje je dvokorak imao pet stopa. 
:Rimska milja je iznosila oko 1480 metara. 
Današnja kopnena milja je precizno definirana i unificirana 1959. godine dogovorom Australije, Kanade, Novog Zelanda, Republike Južna Afrika, Velike Britanije i Sjedinjenih Američkih Država, pri čemu je za definiciju uzeta odredba britanskog parlamenta iz 1593. godine koja je milju definirala kao 1760 yarda, dakle 5280 stopa.
:**Kopnena milja iznosi 1609,344 m.**
Postojale su i druge milje u uporabi:
:Irska milja iznosi 6721 stopu ili 2048,56 m
:Škotska milja iznosi 5951 stopu ili 1813,86 m
:Staroengleska milja iznosi 5000 stopa ili 1524 m
:Danska milja (ista kao i Njemačka milja) iznosi 24000 danskih stopa ili 7532,5 m
:Švedska milja iznosi 36000 švedskih stopa ili 10687 m

Danas se pod pojmom milja, bez ikakvih dodataka imenici, podrazumjeva kopnena milja koja je u upotrebi još samo u SAD i UK i nekim zemljama Commonwealth-a.

## Veze

* Anglosaksonske mjere
* Imperijalni sustav mjera
* Američki sustav mjera

## Vanjske veze
* Pretvorba mjernih jedinica  konverter-jedinica.com
Karska vrata

**Karska vrata** () su morski prolaz koji spaja Barentsovog mora na zapadu i Karskog mora na istoku, između arhipelaga Novaja Zemlja i otoka Vajgača. Duga su 33 km, široka oko 45 km, a najmanja dubina je 52 m. Velikim dijelom godine su zaleđena, otežavajući ili potpuno onemogućavajući normalnu pomorsku plovidbu. Vrata su u historiji bila vrlo važna u istraživanjima Sjevernog morskog puta.
Miramax Films

**Miramax Films**, američka filmska kompanija specijalizirana za distribuciju nezavisnih i stranih filmova. Kompaniju su osnovali braća Bob i Harvey Weinstein 1979. godine. Danas je jedan od vodećih svjetskih filmskih i televizijskih studija s filmotekom od preko 700 filmova, među kojima su i znameniti nezavisni filmovi poput *[[Pakleni šund|Paklenog šunda]]*, *[[Zaljubljeni Shakespeare|Zaljubljenog Shakespearea]]*, *[[Chicago (2002.)|Chicaga]]*, *[[Dobri Will Hunting|Dobrog Willa Huntinga]]*, *[[Engleski pacijent|Engleskog pacijenta]]*, *[[Reservoir Dogs]]a*, *[[Seks, laži i videovrpce]]* i mnogih drugih.

Godine 1993. tvrtku je kupila *[[The Walt Disney Company]]*, no zadržala je znatan nivo neovisnosti pod upravom braće Weinstein. Godine 2010. *Disney* je prodao *Miramax* Filmyard Holdingsu.

## Napomene

## Vanjske veze

* Službene stranice
Austrijsko-turski rat (1716–1718)

**Austrijsko-turski rat** vođen od 1716. do 1718. godine je bio šesti po redu ratni sukob između Austrijskog i Osmanskog carstva. Istovremeno sa ovim, vođen je i Tursko-mletački rat (1714-1718). Oba rata su završena potpisivanjem mira u Požarevcu 1718. godine.
## Uzroci
Turska je bila nezadovoljna odredbama Karlovačkog mira po kojima je Veneciji pripala Moreja (Peloponez) i delovi Dalmacije, te je 1714. godina napala Mletke i uspela da osvoji Moreju 1715. godine. U Dalmaciji Turci nisu imali uspeha, štaviše nakon što se i Austrija uključila u rat izgubili su nekoliko mesta u Hercegovini, a Mleci su se dolinom Neretve probili do Mostara.
## Rat

Kako nije mogla sama da se odbrani od Osmanlija Venecija je sklopila savez sa Austrijom, koja je kao garant Karlovačkog mira zapretila Turcima koji su na to odgovorili objavom rata. Veliki vezir Silhadar Damat Ali-paša je s proleća 1716. sakupio vojsku i krenuo ka Beogradu, dok je flota započela blokadu mletačkog Krfa. U početku su Turci imali nekih uspeha, prešli su u Srem i Bačku i popalili mnoga naselja pa su stradali između ostalih Sremski Karlovci i manastir Krušedol. Početkom avgusta Turci su opkolili Petrovaradinsku tvrđavu i započeli bombardovanje. Posadi tvrđave je uskoro stigla u pomoć vojska predvođena Eugenom Savojskim, vrhovnim zapovednikom austrijskih trupa u ovom ratu. On je uspeo da razbije tursku opsadu 5. avgusta 1716. nakon samo četiri sata borbe. U bici kod Petrovaradina stradalo je 2.212 austrijskih i preko 6.000 turskih vojnika, među kojima i sam veliki vezir Damat Ali-paša.

Posle pobede kod Petrovaradina, austrijska vojska je do kraja godine oslobodila ceo Banat sa Temišvarom.

Austrijanci su 16. juna 1717. godine prešli Savu i započeli opsadu Beograda. Turska vojska predvođena novim velikim vezirom Halil-pašom krenula je iz Jedrena kao pomoć opkoljenom Beogradu. Oni su poraženi 16. avgusta, a sledećeg dana austrijska vojska je ušla u Beogradsku tvrđavu.

## Mir

Svi ovi događaji naterali su Turke da traže mir. Mir je sklopljen u Požarevcu 21. jula 1718. godine. Prema odredbama Požarevačkog mira Turci su predali Habzburškom carstvu Banat, jugoistočni Srem, deo severne Bosne, severnu Srbiju i Malu Vlašku. Mletačka republika nije uspela da povrati Peloponez i Krit ali je zadržala Jonska ostrva i gradove Prevezu i Artu, dok je u Dalmaciji dobila oblasti oko Sinja, Imotskog i Vrgorca.

Ovakvo stanje se zadržalo do sledećeg austrijsko-turskog rata (1737-1739) i Beogradskog mira kojim je ovaj rat završen.

## Povezano
* Bitka kod Petrovaradina
* Požarevački mir
* Kraljevina Srbija (1718-1739)

## Literatura
*
Falus

**Falus** je objekt koji imitira oblik penisa u erekciji. Bilo koji objekt koji simbolički nalikuje penisu može se također nazivati falusom, no za takve se objekte ipak češće kaže da su falički (kao npr. u izrazu "falički simbol"). Takvi objekti koristili su se od drevnih vremena da simboliziraju plodnost.

## Etimologija

Riječ "falus" potiče, preko latinske imenice *phallus*, od grčke riječi φαλλός, koja se može dovesti u vezu s protoindoeuropskim korijenom **bʰel-* "naduti se", koji se prepoznaje i u staronordijskom i modernom islandskom *boli* ("bik"), u staroengleskom *bulluc* ("vol") i grčkom φαλλή ("kit").

## Drevne kulture

Falus, maketa muškog polnog organa, nošen je kao simbol plodnosti u procesijama u mnogim antičkim verskim obredima s ciljem da se potakne plodnost zemljišta, životinja i ljudi i tako spriječi nemoć i slabost.

U staroj Grčkoj falus (φαλλός) je isprva kolac od drva ili kamena, a onda i duguljasti komad drveta na kojem je bila obješena maketa penisa u erekciji napravljena od crvene kože; ta se maketa nosila u ophodima. Falus je u Grčkoj osobito povezivan s kultom Dioniza, boga plodnosti i vina, pa odatle potiče i veza tog simbola s antičkom komedijom. Za vrijeme svetkovina posvećenih Dionizu, kao što je Dionizijski festival, falus se nosio u ophodu, a bio je izrađen od smokvina drva. Falus je također povezivan s Hermesom, pod čijom su zaštitom pašnjaci, usjevi i stada; on je isprva predstavljan s falusom i bradom, a poslije je postao mladić, zaštitnik trgovaca. Njegov sin Pan, bog-jarac, bio je prikazivan s penisom u erekciji. Ponekad bi se zazivao i poseban bog Phalēs kao personifikacija falusa. Pravi falički bog bio je Prijap, poznat po freskama u Pompejima; bio je zaštitnik vrtova i plašio je lopove. Falus se u ophodu nosio i tijekom rimskih Liberalija, koje su u nekim aspektima nalikovale Dionizijskom festivalu) u Ateni. U staroj Grčkoj je falus bio simbol plodnosti. U Grčkoj i Italiji kult falusa se održao do kraja antike. 

U Egiptu se falus povezuje s bogom plodnosti Minom, koji je bio mumificiran, ali mu se vidio falus, dok je na glavi nosio krunu Amona-Ra. Minov je simbol salata, jer su ju Egipćani smatrali afrodizijakom i faličkim simbolom, jer ima oblik klipa iz kojeg izlazi bijela tekućina. Također, Set je svom bratu Ozirisu odsjekao falus i bacio ga u Nil. Rimljani su nosili faličke amajlije protiv zlog oka. Nordijski bog Frey je bio bog ljubavi, a pronađeni su njegovi kipići s falusom.

## Arhitektura

Oblik falusa se primijenjuje i u arhitekturi. 2003. godine je održano natjecanje The World’s Most Phallic Building (Najfaličkija zgrada na svijetu). Naime, dotada se najfaličkijom zgradom smatrala Wiliamsburg Bank Building u Brooklynu, New York. Neki među nafaličkijim kandidatima su bili Florida State Capitol, Torre Agbar i vodeni toranj u Ypsilantiju. Vodeni toranj je pobijedio. Također, u Londonu postoji zgrada zvana “Kristalni falus” i “Londonski krastavac”. Popularni falički simboli su visoki tornjevi, neboderi takvog oblika i obli visoki dimnjaci kraj tvornica.
Crvena Volta (rijeka)

**Crvena Volta** je rijeka koja teče kroz sjevernu Ganu i predstavlja međunarodno granicu sjeverne Gane. Ukupnog toka oko 320m, Crvena Volta ulijeva se u veću Bijelu Voltu na sjeveroistoku Gane, a teče i kroz Burkinu Faso.
1. venecijanski filmski festival

1. **[[Venecijanski filmski festival|međunarodni filmski festival u Veneciji]]** je održan od 6. do 21. augusta 1932. Originalno zamišljen kao dio 18. Venecijanskog bijenala, danas se smatra prvim međunarodnim filmskim festivalom. *[[Dr. Jekyll and Mr. Hyde (1931 film)|Dr. Jekyll and Mr. Hyde]]* je bio prvi prikazani film. Tokom održavanja Na njemu nisu dodijeljene službene nagrade, ali su zato proglašeni neslužbeni pobjednici u nekoliko kategorija, temeljenih na izjašnjavanju publike.

Sljedeći festival je održan 1934. godine, nakon čega je postao godišnja manifestacija, koja se redovno održavala do 1942. godine.

## Nagrade
* Najomiljeniji glumac: Fredric March u *[[Dr. Jekyll and Mr. Hyde (1931 film)|Dr. Jekyll and Mr. Hyde]]*
* Najomiljenija glumica: Helen Hayes u *[[The Sin of Madelon Claudet]]*
* Najuvjerljiviji režiser: Nikolai Ekk za *[[Road to Life (1931 film)|Putjovka v žiznj]]*
* Najbolja tehničko savršenstvo: Leontine Sagan u *[[Mädchen in Uniform (1931 film)|Mädchen in Uniform]]*
* Najoriginalnija priča (fantastika): Rouben Mamoulian za *[[Dr. Jekyll and Mr. Hyde (1931 film)|Dr. Jekyll and Mr. Hyde]]*
* Najzabavniji film: René Clair za *[[À nous la liberté]]*
* Najdirljiviji film: Edgar Selwyn za *[[The Sin of Madelon Claudet]]*

## References

## Vanjske veze
* Venice Film Festival:1932  at Internet Movie Database
Walt Disney Pictures

**Walt Disney Pictures** je američka filmska produkcijska kuća u vlasništvu *[[The Walt Disney Company]]* koja uglavnom proizvodi obiteljske i dječje filmove namjenjene za sve uzraste. Jedina iznimka je film *[[Pirati s Kariba: Prokletstvo Crnog bisera]]* iz (2003.) koji je u SAD-u bio označen oznakom PG-13, što znači da nije bio namjenjen djeci ispod 13 godina.

Kompanija je osnovana 1983. godine nakon izdvajanja iz Walt Disney Productions. U njenom sastavu je Walt Disney Animation Studios (ranije poznat kao Walt Disney Feature Animation) i Disney Toon Studios. Cjelokupna produkcijska kuća je dio Buena Vista Motion Picturesa.

## Djelomična filmografija
* Snjeguljica i sedam patuljaka, (1937.)
* Pinokio, (1940.)
* Bambi, (1942.)
* Pepeljuga, (1950.)
* Petar Pan, (1953.)
* Mala sirena, (1989.)
* Kralj lavova, (1994.)
* Potraga za Nemom, (2003.)
* Pirati s Kariba: Prokletstvo Crnog bisera, (2003.)
* Pirati s Kariba: Mrtvačeva škrinja, (2006.)
* Pirati s Kariba: Na kraju svijeta, (2007.)
* Čarobnjakov šegrt, (2010.)
* Pirati s Kariba: Nepoznate plime (2011.)

## Povezano
* The Walt Disney Company
* Walt Disney Music Publishing

## Vanjske veze
* Službena stranica
Filemon i Baukida

**Filemon i Baukida** (grčki: Φιλήμων και Βαυκίς) je priča iz grčke mitologije, jedna od brojnih varijacija mita o Velikom potopu, ali i priča o skromnosti kao vrlini koju bogovi ipak nagrađuju.

To je priča o siromašnom, bogobojaznom bračnom paru ostarjelih Frižana koji su jedini pružili gostoprimstvo Zeusu i Hermesu, prerušenima u putnike, koje su im puno bogatiji susjedi uskratili. Njih su bogovi za nagradu - jedine spasili od poplave koja je satrla čitav taj kraj, a njihovu kolibu preobrazili u hram, u kojem su oni na vlastiti zahtjev proveli ostatak života kao njegovi svećenici. Ispunili su im i njihovu skromnu želju da umru u istom trenutku, tako što su ih pretvorili u stabla.

Ta priča došla je do današnjih dana preko Ovidija a ne u grčkom orginalu, koju ju je zabilježio u 8. knjizi svojih *[[Metamorfoze|Metamorfoza]]*. Varijacije te priče - motiv su raznoraznih bajki brojnih naroda.
## Priča o Filemonu i Baukidi
Zeus i njegov sin Hermes, željeli su vidjeti kakvi su ljudi u tom kraju, i koliko su gostoljubivi, zato su preobučeni u obične ljude, pokucali na hiljade vrata - ali ih nitko nije htio primiti, jer su bili sebični i tvrda srca. Na kraju su ih ugostili *Filemon i Baukida* u svojoj bijednoj kolibici, pokrivenoj slamom na kraju sela.

Oni su ih doista srdačno primili, - dali su im da su operu noge (to je bio za Grke vrhunac ljubaznosti), posjeli za jadan stol i ponudili skromnom večerom. Za početak dok su čekali da se skuha supa od kupusa i suhog mesa, jeli su masline, ukuhani drijen, rotkve, kuhana jaja i sir. Nakon supe na red su došli orasi, smokve, datulje, šljive, jabuke, grožđe i saće meda. Filemon je gostima stalno natakao svoje ne baš staro vino, i tad je primjetio da koliko god gosti popiju - krčag ostaje stalno pun, to mu je bio znak da nema posla sa običnim ljudima već bogovima.

Zbog tog su se prestrašili da nisu dostojno počastili svoje goste pa su potrčali vani da zakolju svoje jedino blago - gusku, i prinesu je kao žrtvu bogovima. Guska im je pobjegla i potražila utočište između nogu bogova. Oni su joj doista pružili zaštitu - rekavši starcima da je poštede, dodavši da su bogovi i razlog njihova dolaska, i svoju namjeru da sve druge zbog opakosti - kazne.

Zatim su se svi zajedno uputili prema vrhu - dok su se uspinjali čitava dolina pretvorila se u jezero, a sve kuće nestale osim njihove kolibe koja se pretvorila u visoki hram. Tad su bogovi zapitali starce za njihovu želju, a oni su im odgovorili da žele biti njihovi svećenici - u hramu koji se upravo stvorio pred njihovim očima, i da žele umrijeti u isti čas. Bogovi su im želju ispunili - jer dok su umirali Filemon se pretvarao u hrast a Baukida u lipu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ovidije Metamorphoses, VIII, 611-724'' 
* ''Philemon and Baucis'' na portalu Encyclopædia Britannica
Put u život (film, 1931)

***Put u život*** ili ***Pasoš za život*** () je sovjetski crno-bijeli film snimljen 1931. u režiji Nikolaja Eka, poznat kao prvo zvučno ostvarenje u historiji sovjetske kinematografije. Radnja se temelji na istinitim događajima, odnosno prikazuje osnivanje Boljševske radne komune, eksperimentalne institucije koju je početkom 1924. osnovao Matvej Pogrebinski, funkcionar OGPU, sa ciljem da rehabilitira uličnu djecu koristeći moderne pedagoške metode Makarenka. Fiktivni lik, odnosno alter ego Pogrebinskog, se u filmu zove Nikolaj Sergejev, a tumačio ga je poznati sovjetski glumac Nikolaj Batalov; glavni protagonist, je, pak, mladi delinkvent Mustafa Fert koga je glumio marijski glumac i pjesnik Jivan Kirilja.

Put u život je imao veliki uspjeh, prije svega na međunarodnom planu, pa je godine 1932. osvojio nagradu publike na 1. međunarodnom festivalu filma u Veneciji. Samo nekoliko godina kasnije je, međutim, završio u "bunkeru", jer je Genrih Jagoda, Pogrebinskijev mentor i šef NKVD po kome je komuna bila prozvana, pao u Staljinovu nemilost i likvidiran u Velikoj čistki; Kirilja je, pak, istovremeno bio uhapšen i umro u zatvoru tokom drugog svjetskog rata.

*Put u život* je iz bunkera izašao 1957. godine kada je prvi put restauriran.

*[[Pedagoška poema (film)|Pedagoška poema]]*, sovjetski biografski film posvećen Makarenku iz 1955. godine, se ponekad na Zapadu navodi pod istim naslovom.

## Vanjske veze
* «Путёвка в жизнь»  в «Энциклопедии отечественного кино»
*
5. dodjela Oscara

**5. dodjela Oscara** je održana 18. novembra 1932. u Hotelu Ambassador u Los Angelesu. Na njoj je losanđeleska Akademija odala priznanje najboljim filmskim ostvarenjima premijerno prikazanim u periodu od 1. augusta 1931. do 31. jula 1932. godine.

U svrhu njene promocije je Walt Disney neposredno prije same ceremonije producirao kratki film *[[Parade of the Award Nominees]]* u kome je predstavljao neke od najpoznatijih nominiranih ličnosti.

*[[Grand Hotel (film)|Grand Hotel]]* je na ovoj ceremoniji postao jedini osvajač Oscara za najbolji film nomiran za tu i nijednu drugu kategoriju. Također je postao posljednji film koji ju je osvojio bez nominacije za najboljeg režisera sve do *[[Driving Miss Daisy]]* (1989).

Godine 1932. su prvi put uvedene kategorije Oscara za kratki film, pri čemu je Disneyev *[[Flowers and Trees]]* postao prvi nagrađeni film u boji.

## Nagrade

Pobjednici su navedeni prvi i oznčaeni **podebljanim tekstom.**

## Višestruke nominacije i nagrade

Sljedećih sedam filmova je dobilo višestruke nominacije:

* **4 nominacije:** *[[Arrowsmith (film)|Arrowsmith]]* i *[[The Champ (1931 film)|The Champ]]*
* **3 nominacije:** *[[Bad Girl (1931 film)|Bad Girl]]*, *[[Shanghai Express (film)|Shanghai Express]]* i *[[Dr. Jekyll and Mr. Hyde (1931 film)|Dr. Jekyll* and *Mr. Hyde]]*
* **2 nominacije:** *[[The Guardsman]]*

Sljedeći filmovi su dobili više nagrada:

* **2 nagrade:** *[[Bad Girl (1931 film)|Bad Girl]]* i *[[The Champ (1931 film)|The Champ]]*

## Reference

## Vanjske veze
* Academy Awards Database