open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Coturnix ypsilophora

***Coturnix ypsilophora*** je australazijska prepelica iz porodice fazanki.

## Rasprostranjenost i stanište
Rasprostranjena je u poljoprivrednim područjima, vlažnim gustim travnjacima, slatkovodnim močvarnim područjimai rubovima otvorenih šuma, a može se čak vidjeti i uz cestu. Živi Nove Gvineje, Malim sundskim otocima, sjevernoj, istočnoj, jugoistočnoj i jugozapadnoj Australiji i Tasmaniji, iako je nema u bezvodnim krajevima. Uvedena je na Fidži i Novi Zeland.

## Izgled
Duga je 17-20 centimetara, a teška je 65-140 grama. Boja joj varira, od crveno-smeđe do sivo-smeđe s finim bijelim prugama. Šarenica oka je crvena do žuta, kljun crn, a noge i stopala narančasto-žute boje. U Tasmaniji, ova prepelica je tamnija i veća nego kopnene ptice, te ima blijedo žutu šarenicu. Ženka ove ptice je veća od mužjaka. Pilići slično izgledaju kao odrasla ženka, samo imaju tamno-smeđe oči.

## Ponašanje
Hrani se u jutarnjim satima ili navečer na tlu, uglavnom raznim sjemenkama ili kukcima

*Coturnix ypsilophora* gradi dobro skriveno gnijezdo u udubinama u tlu, koje je obloženo travom i skriveno u debeloj travi ili visećoj vegetaciji, nedaleko od vode. I mužjak i ženka inkubiraju jaja. U gnijezdu se nalazi sedam do deset jaja, a inkubacija traje dva tjedna. Pilići napuštaju gnijezdo brzo nakon što se izlegnu, perje dobivaju nakon 10-12 tjedana starosti.

## Izvori
*www.birdlife.org
*birdsinbackyards.net 
*birdkeepinginaustralia.com
Roxburghshire

**Roxburghshire** zvan i **County of Roxburgh** bio je jedan od tradicionalnih historijskih 
škotskih countya nastao oko kraljevskog grada Roxburgha, po kojem je dobio ime. Kad je on razoren i 
napušten krajem 15. vijeka prijestolnica je postao Jedburgh.

Roxburghshire je kao county postojao do 1970-ih kad je ukinut. On danas služi 
samo u statističke svrhe i nema nikakvu administrativnu funkciju.
## Geografija
Roxburghshire se prostirao na jugoistoku duž granice sa Kraljevinom Engleskom. 
Po dolinama između rijeka Tweed i Teviot, na sjeveru sve do brdovitog 
masiva Cheviot na jugoistoku i doline Liddesdale na jugozapadu.

Danas se teritorij Roxburghshira, nalazi u potpunosti unutar Područnog vijeća 
Scottish Borders.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Roxburghshire'' na portalu Encyclopædia Britannica
Cheviot (masiv)

**Cheviot** (engleski: *Cheviot Hills*) je planinski masiv na istoku Britanije, koji se prostire duž škotsko-engleske granice, između Scottish Bordersa i Northumberlanda.

## Geografija
Cheviot je relativno niski masiv blago zaobljenih brda, dug 50 km. Po istoku je građen od velikih vulkanskih stijena, a tu se nalazi i najviši vrh Cheviot, visok 816 metara.

Brda su strma, ali blago zaobljena, ispesjecana dubokim kotlinama i gotovo pusta, osim nekoliko pastirskih koliba. Ima puno tragova da su bila naseljena još od prahistorije. Dalje prema zapadu niže se pojas nižih brda građenih od škriljca i pješčenjaka, dobro obložena glacijalnim morenama, koje formiraju tresetišta.  Ona su sve do kraja Drugog svjetskog rata 
bila dobro pošumljena.

Danas je većina zemljišta masiva pod kontrolom Komisije za šume i Nacionalne komisije za šumske parkove, a velik dio masiva koji se prostire po Northumberlandu proglašen je nacionalnim parkom.

## Reference

## Vanjske veze
* Cheviot Hills na portalu Encyclopædia Britannica
Teviot (rijeka)

**Teviot**  je rijeka na jugoistoku Škotske duga 32 km pritoka rijeke Tweed.
## Geografija
Teviot izvire na obroncima planine Comb, na granici Scottish Bordersa i Dumfries i Gallowaya, od tamo 
teče u pravcu sjeveroistoka preko terena historijskog countya Roxburghshire do svog ušća u rijeku Tweed kod 
grada Kelso. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''River Teviot'' na portalu Encyclopædia Britannica
Moderato cantabile (film)

***Moderato cantabile*** je francusko-italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1960. u režiji Petera Brooka. Predstavlja adaptaciju istoimene pripovjetke Marguerite Duras. Protagonistica, čiji lik tumači Jeanne Moreau je Anne Desbarèdes, supruga, majka i domaćica iz buržujske porodice koja živi ispraznim i monotonim životom sve dok u baru slučajno ne upozna mladog muškarca iz radničke klase po imenu Chauvin. Radnja prikazuje kako zločin kojemu su zajedno svjedočili postaje izgovorom za međusobne susrete i rasprave o tome koji je bio njegov motiv. Moreau je na Kanskom festivalu za svoju ulogu dobila nagradu za najbolju glumicu.

## Uloge
* Jeanne Moreau ... Anne Desbarèdes
* Jean-Paul Belmondo ... Chauvin
* Pascale de Boysson ... Vlasnik bara
* Jean Deschamps ... M. Desbarèdes
* Didier Haudepin ... Pierre
* Colette Régis ... Mlle Giraud
* Valeric Dobuzinsky ... Ubica (kao Valéric)

## Vanjske veze
*
Ross i Cromarty

**Ross i Cromarty** (škotsko-gelski *Ros agus Cromba*) bio je jedan od tradicionalnih historijskih countya na sjeveru Škotske.

Ross i Cromarty je kao county postojao do 1990-ih kad je ukinut. On danas služi 
samo u statističke i ceremonijalne svrhe kao Namjesništvo (lieutenancy area) 
i nema nikakvu administrativnu funkciju.
## Geografija
Ross i Cromarty se prostirao od Sjevernog mora na istoku do Atlantika na zapadu.

County - Ross i Cromarty nastao je tek 1889. ujedinjenjem dotadašnjih countya Ross-shire i Cromartyshire. Ross-shire je bio veći jer je unutar njega bio veći sjeverni dio otoka Lewis i Harris i dobar dio Highlanda.

Manji Cromartyshire prostirao se oko grada Cromartya, te uz granicu sa Sutherlandom uz nekoliko manjih enklava unutar Ross-shira.

Danas se teritorij Ross i Cromartya, nalazi podjeljen između područnih vijeća Highland i Comhairle nan Eilean Siar.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Ross and Cromarty'' na portalu Encyclopædia Britannica
10. berlinski filmski festival

**Berlinski međunarodni filmski festival 1960.** () je bilo deseto po redu izdanje Berlinskog filmskog festivala (Berlinale), održano od 24. juna do 5. jula 1959. godine u tadašnjem Zapadnom Berlinu.

Na njemu je glavnu nagradu osvojio španski film *[[El Lazarillo de Tormes]]*.

## Nagrade
Sljedeće nagrade su osvojene na temelju odluke žirija:
* Zlatni medvjed: *[[El Lazarillo de Tormes]]*, rež. César Fernández Ardavín
* Srebrni medvjed za najboljeg režisera: Jean-Luc Godard za *[[Breathless (1960 film)|À bout de souffle]]*
* Srebrni medvjed za najbolju glumicu: Juliette Mayniel u *[[The Fair (film)|Kirmes]]*
* Srebrni medvjed za najboljeg glumca: Fredric March u *[[Inherit the Wind (1960 film)|Inherit the Wind]]*
* Izvanredna nagrada žirija Srebrni medvjed: *[[Les Jeux de l'amour]]*, rež. Philippe de Broca
* Nagrada za omladinski film
** Najbolji kratki film za omladinu: *Nguoi con cua bien ça*
** Najbolji dokumentarni film za omladinu: *Jungle Cat*, rež. James Algar
** Najbolji cjelovečernji film za omladinu: *[[Inherit the Wind (1960 film)|Inherit the Wind]]*, rež. Stanley Kramer
* Nagrada za omladinski film - počasni spomen
** Najbolji kratki film za omladinu: *Ballon vole*, rež. Jean Dasque
** Najbolji dokumentarni film za omladinu: *Mandara*, rež. René Gardi
** Najbolji cjelovečernji film za omladinu: *[[The Angry Silence]]*, rež. Guy Green
* Nagrada FIPRESCI
** *[[The Angry Silence]]*, rež. Guy Green
* OCIC Award
** *[[The Angry Silence]]*, rež. Guy Green
* C.I.D.A.L.C. Award
** *[[El Lazarillo de Tormes]]*, rež. César Fernández Ardavín

## Reference

## Vanjske veze
* 10th Berlin International Film Festival 1960
* 1960 Berlin International Film Festival 
* Berlin International Film Festival:1960  at Internet Movie Database
Liddesdale

**Liddesdale** je dolina rijeka Liddel na jugoistoku Škotske.
## Geografija
Dolina se proteže nekih 32 km jugozapadno od planine Peel Fell do rijeke Esk koja uvire u Solway Firth.

Gornji veći dio Liddesdala leži u Područnom vijeću Scottish Borders na terenu historijskog countya Roxburghshire, dok manji donji dio leži u Područnom vijeću Dumfries i Galloway. Tu u duljini od 11 km formira granicu sa Engleskom. 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Liddesdale'' na portalu Encyclopædia Britannica
John T. Scopes

**John Thomas Scopes** (3. august 1900 - 21. oktobar 1970) bio je američki geolog, najpoznatiji po tome što je godine 1925. kao mladi srednjoškolski nastavnik u gradu Dayton u državi Tennessee bio uhapšen zbog toga što je učenike podučavao teoriji evolucije, a što je predstavljalo kršenje državnih zakona. Uslijedilo je znamenito suđenje koje je izazvalo veliku pažnju američke i međunarodne javnosti, a na kome je Scopes proglašen krivim i osuđen na globu od 100 dolara; presuda je nedugo potom poništena iz tehničkih razloga. Scopes je stvoreni publicitet iskoristio da ishodi stipendiju za nastavak školovanja, te je ostatak profesionalne karijere proveo radeći kao geolog u nekoliko vodećih američkih korporacija za naftu i gas.
Scopesov proces

**Skoupsov proces** ili **Skoupsov majmunski proces**, zvanično poznato kao **Država Tenesi protiv Džona Tomasa Skoupsa**, je bio američki sudski slučaj iz 1925. u kojem je gimnazijski nastavnik Džon Skoups bio optužen da krši tenesijski Batlerov zakon, koji je zabranjivao da se evolucija čoveka predaje u bilo kojoj školi koju finansira ta država. Suđenje je namerno pokrenuto da privuče publicitet u gradić Dejton, gde je suđenje održano. Skoups nije bio siguran da li je on ikada predavao evoluciju, ali je namerno pristao da inkriminiše sam sebe da bi slučaj imao optuženog.

Skoups je osuđen i kažnjen sa 100 dolara, ali je presuda poništena iz tehničkih razloga. Suđenje je uspelo da privuče velik publicitet u celim Sjedinjenim Državama, pošto su reporteri velikih medija hrlili u Dejton da prate dvoboj čuvenih advokata, koji su se složili da zastupaju svaku stranu. Vilijam Dženigs Brajan, tri puta predsednički kandidat, je zastupao optužnicu, dok je Klarens Darov, poznati branilac, zastupao Skoupsa. Suđenje je promovisalo kontroverzu između fundamentalista i modernista u kojoj su modernisti tvrdili da je evolucija saglasna sa religijom, nasuprot fundamentalistima, koji su tvrdili da reč božja otkrovena u Bibliji ima primat nad svim ljudskim znanjem. Zbog toga je suđenje viđeno i kao teološko nadmetanje i suđenje da li treba da moderna nauka da se uči u školama.

Suđenje je bilo inspiracija za dramu Naslediti vetar, kao i istoimeni film.

## Povezano
* Kicmiler protiv okruga Dover
* ''Inherit the Wind'' (drama)
Jedburgh

**Jedburgh** (škotski: *Jeddart*) je kraljevski grad na jugoistoku Škotske od 
4,030 stanovnika.

Jedburgh administrativno podpada pod Područno vijeće (council area) - 
Scottish Borders, a nekada je bio administrativni centar historijskog countya Roxburghshire.

## Geografija
Jedburgh leži duž obala riječice Jed pritoke rijeke Teviot, udaljen 16 km 
engleske granice.
## Historija
U tada malom Jedburghu je još u 9. vijeku podignuta crkva na mjestu gdje se danas nalaze ostatci opatije. 
Budući kralj David I osnovao je 1118. samostan za augustinske monahe iz francuskog Beauvaisa. On ga je 1147. uzdigao u rang opatije. Jedburgh je više puta 
teško stradao u pograničnim sukobima sa Englezima; 1523. je popaljen, a 1544. ponovno razaran. Opatija je napuštena - 1559. pa ju je  1637. kupio 3. earl od Lothiana. Od 1913. brigu o negovim ruševnim zidinama vodi Nacionalna komisija za spomenike.

Nekadašnji Zamak Jedburgh ležao je iznad rijeke na jugu grada, i on je podignut za vladavine kralja Davida I. On je bio prva (od pet) utvrda, koje su Škoti morali prepustiti Englezima - 1174. 
Povremeno je služio kao kraljevska rezidencija, ali kako je često padao u engleske ruke, bio je više prijetnja, nego zaštita pa su ga sami Škoti srušili 1409. Na njegovom mjestu izgrađen je zatvor u neoklasicističkom stilu kog i dalje zovu zamak.

Škotska kraljica Mary provela je izvjesno vrijeme u oktobru 1566. u kući u ulici Queen, ona je danas uređena kao muzej, sa mnogim kraljičinim relikvijama.

U Škotskoj postoji ironična pošalica - *džedburška pravda*, po kojoj te prvo objese a tek onda sude, nastala na osnovu stvarnog događaja iz prošlosti grada - kad su na vrlo sličan način tako prošli članovi bande kradljivaca, ali kao i svaka generalizacija i ona baš nema puno veze sa istinom.
## Privreda
Jedburgh je poznat po proizvodima od pletene vune, a ima i pogona koji se bave proizvodnjom predmeta od kože, elektronikom i mlinarstvom. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Jedburgh'' na portalu Encyclopædia Britannica
Inherit the Wind (drama)

***Inherit the Wind*** () je drama američkih književnika Jeromea Lawrencea i Roberta Edwina Leeja premijerno prikazana 1955. godine. Radnja je inspirirana, odnosno predstavlja rekonstrukciju znamenitog Scopesovog suđenja u gradu Dayton u državi Tennessee 1925. godine, pri čemu su imena likova i mjesto radnje izmijenjeneni. Protagonisti su dvojica uglednih pravnika koja su se tokom suđenja našla na suprotnim stranama - optužbu predstavlja Matthew Harrison Brady (temeljen na Williamu Jenningsu Bryanu), bivši predsjednički kandidat koji nastoji osuditi Bertrama "Berta" Catesa (temeljenog na Johnu T. Scopesu), srednjoškolskog nastavnika koji je prekršio zakon podučavajući teoriju evolucije; obranu pak predstavlja ugledni advokat i nekoć Bradyjev najbliži prijatelj Henry Drummond (temeljen na Clarenceu Darrowu) koji na suđenju nastoji obraniti načelo slobode izražavanja, a važan je lik i sarkastični novinar E. K. Hornbeck (temeljen na H. L. Menckenu).

*Inherit the Wind* je napisan u jeku Hladnog rata, odnosno pod snažnim uticajem makartističkih progona. Lawrence je godine 1996. u intervjuu navodio kako mu je glavna svrha bila zalaganje za slobodu izražavanja, iako će brojne kasnije generacije dramu shvatiti kao obračun između kršćanskog fundamentalizma i nauke.

*Inherit the Wind* je postao predmetom nekoliko ekranizacija na filmu i televiziji.
Japanska prepelica

**Japanska prepelica** (lat. *Coturnix japonica*) je vrsta prepelice koja živi u istočnoj Aziji.

Selica je, gnijezdi se u Mandžuriji, jugoistočnom Sibiru, sjevernom Japanu i na Korejskom poluotoku, dok prezimljava na jugu Japana i na jugoistoku Kine. Njezina staništa su travnjaci i obrađena polja, baš kao i obale rijeka.

## Izgled
Jedna je od najmanjih pripadnica reda kokoški Odrasla jedinka duga je oko 20 centimetara, od toga 3&nbsp;cm otpada na rep. Teška je oko 110-135 grama. Raspon krila je 92-101 milimetara, dok je duljina repa 35-39 milimetara. Po izgledu je dosta slična običnoj prepelici. Ima kremasto-bijele prugama iznad oba oka. Noge su joj smećkaste do blijedo-ružičaste. Kljun je sivo-crn, a na vrhu tamniji.

Izražen je spolni dimorfizam.  Kod mužjaka perje na prednjoj strani vrata i na prsima je svijetlosmeđe, s tamnijom kestenjasto-smeđom nijansom na podbratku i iznad očiju. U ženki i mladunaca prsa su pjegava.  Također, mužjaci se ističu po širim i izbočenijim prsima.

## Razmnožavanje

U gnijezdu se nalazi 7-14 jaja po svakom gniježdenju. Jaja su dimenzija  29.8x21.5 milimetara i teška 7-10 grama. Inkubacija po pravilu traje 19-20 dana. Kada se izlegnu, pilići imaju masu 6-7 grama, žuto-smeđe su boje i imaju crne pruge. Pilići su sposobni brinuti se za sebe i imati svoje potomke nakon četiri do šest tjedna, ubrzo nakon što dobiju perje. Sezona parenja varira s obzirom na mjesto. U Rusiji počinje krajem travnja i završava početkom kolovoza, dok u Japanu počinje krajem svibnja i završava u kolovozu. U rijetkim prilikama, gnijezda s jajima mogu se naći i u rujnu.

## Prehrambene navike
Ova prepelica jede mnogo vrsta sjemenki, uključujući i proso. Prehranu joj čine i mali crvi te ličinke kukaca, a za kukcima i malim beskralježnjacima najčešće poseže u ljeto. Zanimljivo je i da jede pijesak, posebno ženke dok polažu jaja u gnijezdo.

## Historija
Brojni su pisani tragovi o pozitivnom utjecaju mesa i jaja prepelice na ljudski organizam, posebno na krv i krvotok, srce, jetru, bubrege, želudac i mozak. Postoje pisani podaci o japanskoj prepelici koji datiraju iz 12. stoljeća, i tada su uzgajane i čuvane zbog pjevanja. U tim zapisima piše i da se japanski car hranio prepeličijim mesom kako bi lakše podnosio tuberkulozu. Od tada počinje ozbiljan uzgoj prepelica u Japanu. Početkom 20. stoljeća poprilično je zastupljen uzgoj prepelica u cilju proizvodnje mesa i jaja.

## Izvori
*animaldiversity
*www.gbwf.org 
*http://uzgoj-divljaci.org/index2.php?option=com_content&do_pdf=1&id=16
*agroklub
*Japanske Prepelice
Kineska prepelica

**Kineska prepelica** (lat. *Coturnix chinensis*) je najmanja vrsta prepelice.

Rasprostranjena je u svijetu od jugoistočne Azije do Oceanije s deset različitih podvrsta. Nastanjuje guste, vlažne travnjake uz planine do 1.800 metara nadmorske visine.

## Izgled
Duga je 12.5-14 centimetara, a teška je 28-40 grama. Ženka je veća od mužjaka. Raspon krila u ženke je 66-67 milimetara, dok je u mužjaka 65-78 milimetara. U prosjeku, rep mužjaka je dug 25 milimetara, dok je ženkin neznatno veći.

Prirodna boja mužjaka je tamno-smeđa sa škriljasto plavo-sivim prsima, kestenjasto-crvenim trbuhom, crnim grlom i crnom trakom ispod oka. Ženka je potpuno smeđa sa riđe-smeđim prsima i trbuhom. I mužjaci i ženke imaju crn kljun, žute do narančaste noge i stopala, te kratki, tamni smeđi rep.

## Razmnožavanje

Kineska prepelica je monogamna ptica. Gnijezdo gradi samo ženka, a kao lokaciju odabire udubine u tlu obložene travom. U gnijezdu se nalazi 4-10, rijetko čak i 14 jaja. Boja jaja varira, jaja mogu biti od žućkaste do tamno-smeđe boje. Jaja su dimenzija 24.5x19 mm i teška su 5 grama. Jaja su maslinasto zelene do smeđe boje i imaju tamno smeđe mrlje Ženka inkubira jaja 16 do 17 dana. Pilići od prvog dana jedu istu hranu kao i roditelji (krastavac, zelena salata, brašnar, kao i ostale biljke i kukci). Pilići rastu brzo, pa postaju spolno zreli nakon samo mjesec dana. O tome koliko puta se godišnje ova prepelica gnijezdi ovise količine hrane.

## Avikultura
Ova prepelica postala je jako popularna za čuvanje i uzgoj, zato što je laka za održavanje i dosta prilagodljiva, te se lako može uzgajati i u kavezima i avijarijima. Troškovi za njezinu kupnju i održavanje su vrlo maleni, te jako malo vremena koristi za hranu i vodu. Ako ima pravilnu prehranu, ženka izlegne jedno jaje dnevno. Razvijene su brojne mutacije ove prepelice, a najčešća i najvjerojatnije prva je srebrna, koja je slična kao i divlji tip, samo što joj je perje sivo ili srebrnkasto. Tu su i bijela (ne albino), razni tipovi smeđe, išarana srebrnasto-siva i mnoge druge.

## Izvori
* Heinz-Sigurd Raethel: *Wachteln, Rebühner, Steinhühner, Frankoline und Verwandte.* Verlagshaus Reutlingen, Reutlingen 1996, 
* Friedel Bernhardt, Armin Kühne; Wachteln - als Ziergeflügel halten, Eugen Ulmer Verlag, 2007, 
*www.gbwf.org 
*animaldiversity
Kišna prepelica

**Kišna prepelica** (lat. *Coturnix coromandelica*) je vrsta prepelice koja živi u južnoj Aziji.

Staništa su joj travnjaci, obrađena polja i grmovita područja nadmorske visine 2000-2500 metara. Živi u dolini Inda središnje Indije, Pakistana, Indo-gangeske ravnice i dijelova poluotoka kontinentalne Indije. Uglavnom se može vidjeti zimi dalje na jugu.

## Izgled
Prosječno je duga 15-16 centimetara. Mužjaci imaju raspon krila 93-96 milimetara, a ženke 90-97 milimetara. Mužjakov rep je dug 29-32 milimetra, dok je ženkin dug 28-31 milimetara. Mužjaci imaju crne tragove na grlu, a prsa su im smećkasto-žuta s crnim prugama.

## Razmnožavanje
Sezona parenja traje od ožujka do listopada, ali najčešće nakon prestanka jugozapadnih monsuna u lipnju. Gnijezda se nalaze u usjevima ili tankim travama u udubinama u tlu, ili su pak skrivena negdje u grmlju (uglavnom mlječika i slično grmlje) ili travi.

U gnijezdu se obično nalazi četiri ili šest jaja. Nekad više od jedne ženke postavlja jaja u isto gnijezdo. Dimenzije jaja su 27.4 mmx20.8 mm, a težina im je 6.5 grama. Inkubacija traje 17-19 dana. Nakon što se izlegnu pilići, mužjak ponekad zna postati agresivan. Pilići ostaju s roditeljima osam mjeseci nakon što se izlegnu.

## Izvori
*animaldiversity
*Rasmussen, P.C. and J. C. Anderton 2005. Birds of South Asia. The Ripley Guide. Smithsonian Institution and Lynx Edicions.
*Ali, Salim; J C Daniel (1983). *The book of Indian Birds, Twelfth Centenary edition.* Bombay Natural History Society/Oxford University Press.
*iucnredlist.org
Ćurke

**Purani** ili **ćurke** () su podporodica ptica, dio porodice fazanki, reda   kokoški. Sastoji se od jednog roda, *[[Ćurka|Meleagris]]*, s dvjema vrstama: *[[Paunastolika ćurka|Meleagris ocellata]]* i *[[Divlja ćurka|Meleagris gallopavo]]* .

## Reference
Meleagris californica

***Meleagris californica*** je izumrla vrsta purana iz Sjeverne Amerike, koja je pretežito bila rasprostranjena Kaliforniji. Postala je izumrla prije oko 10.000 godina

## Izvori
Paunastolika ćurka

**Paunastoliki puran** (lat. *Meleagris ocellata*) je vrsta purana koji pretežito živi na poluotoku Yucatanu. Rođak je udomaćenijeg divljeg purana, i prije je bio tretiran kao zaseban rod (*Agriocharis ocellata*), ali razlike između te dvije vrste su premalene da bi opravdale rodnu odvojenost.

## Izgled

Relativno je velika ptica, mužjak je dug 90-100 centimetara, a ženka 65-69 centimetara. Ženka je teška 1.9-3.6 kilograma, a mužjak 3.25-5.4 kilograma. Dosta nalikuje divljem puranu, ali mu je perje jarkije boje. Perje na tijelu oba spola je zeleno-brončane boje. Iako je ženka najčešće blijeđeg i zelenijeg perja, perje na prsima je isto kod oba spola i ne može se pomoću njega odrediti spol purana. Repno perje mužjaka i ženki je plavkasto-sivo s plavo-brončanim mjestom pri kraju sa svjetlo-zlatnim vrhom. Pjege na repu se često uspoređuju s onima kod paunova.

Glava je plava s narančastim i crvenim kvržicama, posebno izraženim kod mužjaka. Oko je okruženo "prstenom" svjetlo-crvene boje, što je najbolje vidljivo tijekom sezone parenja. Noge su tamno-crvene, te kraće i tanje nego kod divljeg purana. Mužjaci stariji od godinu dana imaju ostruge na nogama duljine 4-6 centimetara. Te ostruge su dosta tanje nego u divljeg purana.

## Ponašanje
Paunastoliki puran vrijeme najčešće provodi na tlu. Kad je u opasnosti, radije trči nego leti, iako može snažno letjeti na kratke udaljenosti. Pojavljuje se isključivo u manjim grupama. Hrani se sjemenkama, bobičastim voćem, lišćem i kukcima.

Sezona parenja počinje sredinom ožujka. Tijekom sezone parenja mužjak ženke privlači šepurenjem Ženka polaže 8-15 jaja kremaste boje sa smeđim pjegicama u dobro skriveno gnijezdo. Jaja inkubira isključivo pura, a inkubacija traje 28 dana. Mladi su potrkušci, te je jako velika mogućnost da napuste gnijezdo nakon jedne noći. Dok ne dođu do zrele dobi, mladi purići slijede svoju majku. Samo 13% purića izlegnutih u rano ljeto uspije preživjeti.

## Izvori
*Josep del Hoyo et al.: Handbook of the Birds of the World, Band 2 (New World Vultures to Guinea Fowl). Lynx Edicions, 1994, 
*James G. Dickson. The Wild turkey: biology and management. National Wild Turkey Federation (U.S.), United States. Forest Service. Stackpole Books, 1992. 
*www.wisegeek.com
Fazani

**Fazani** ili **gnjetlovi** (lat. *Phasianinae*), podporodica ptica, dio porodice fazanki, red kokoški. Sastoji se od 16 rodova .

Duguljasta su i zbijena tijela, malene glave, jakih nogu i dugačkih repnih pera. Karakterizira ih jaki spolni dimorfizam; perje mužjaka je jarkih boja i vrlo dugačko na repu. Mužjaci nemaju ulogu u podizanju mladunaca.

Potporodica ima 49 poznatih vrsta. 
* *[[Afropavo]]* - kratkorepi pauni
* *[[Argusianus]]* - plavoglavi pauni
* *[[Catreus]]* - himalajski fazan
* *[[Chrysolophus]]* - zlatni i amherstin fazan
* *[[Crossoptilon]]* - ušati fazani
* *[[Gallus]]* - prave kokoši
* *[[Ithaginis]]* - prugasti tragopan
* *[[Lophophorus]]* - monali
* *[[Lophura]]* - "kokošji" fazani
* *[[Paunovi|Pavo]]* - pravi pauni
* *[[Phasianus]]* - obični fazani
* *[[Polyplectron]]* - paunaši
* *[[Pucrasia]]* - širokorepi fazan
* *[[Rheinardia]]* - pjegavi paun
* *[[Syrmaticus]]* - dugorepi fazani
* *[[Tragopan]]* - tragopani

## Izvori
Perdicinae

***Perdicinae***, potporodica ptica, dio porodice fazanki (*Phasianidae*), reda kokoški (*Galliformes*) i obuhvaća 22 roda . To je podporodica ptica srednje veličine koje nastanjuju područje Afrike, Azije i Europe.

## Rodovi
* *[[Alectoris]]* 
* *[[Ammoperdix]]* 
* *[[Anurophasis]]* 
* *[[Arborophila]]* 
* *[[Bambusicola]]* 
* *[[Caloperdix]]* 
* *[[Coturnix]]* 
* *[[Francolinus]]* 
* *[[Galloperdix]]* 
* *[[Haematortyx]]* 
* *[[Lerwa]]* 
* *[[Margaroperdix]]* 
* *[[Melanoperdix]]* 
* *[[Ophrysia]]* 
* *[[Perdicula]]* 
* *[[Perdix]]* 
* *[[Ptilopachus]]* 
* *[[Rhizothera]]* 
* *[[Rollulus]]* 
* *[[Tetraogallus]]* 
* *[[Tetraophasis]]*
* *[[Xenoperdix]]*

## Ostali projekti

## Izvori
Rhegminornis

***Rhegminornis*** je monotipni rod purana iz ranog miocena. Opisao ga je Alexander Wetmore 1943. godine

## Izvori
Tetrijeb

**Tetrijebi** () su rod šumskih ptica iz reda kokoški (*Galliformes*) koji obuhvaća četiri vrste. Znanstvena zajednica nije jedinstvena o statusu porodice, pa se tako u starijim sistematikama svrstava u porodicu tetrijeba (*Tetraonidae*), dok ju danas veći dio zajednice smatra potporodicom tetrijeba (*Tetraoninae*) porodice fazanki (*Phasianidae*). 

Tetrijebi uglavnom naseljavaju vrhove planina. Ženke tetrijeba imaju perje crvenkastostosive boje sa crnim prugama, dok su mužjaci različito obojeni  i imaju znatno bogatije perje. Nastanjuju najčešće mirnija staništa, a hrane se pupoljcima, sjemenkama, šumskim voćem, različitim vrstama kukaca i sl.

Sezona parenja ovih ptica obuhvaća period od sredine ožujka do kraja svibnja. Mužjaci vode borbu za ženke i nastoje skupiti što veće jato ženki. Nakon parenja jedinke se razilaze. Ženka snese 4-12 jaja i na njima leži 28 dana.

Prirodni neprijatelji tetrijeba su lisica, sove, divlja mačka i dr.

## Sistematika
*Tetrijeb ruševac, *Tetrao tetrix*
*Kavkaski tetrijeb, *Tetrao mlokosiewiczi*
*Tetrijeb gluhan, *Tetrao urogallus*
**[[Tetrao parvirostris]]*
Češka zlatna kokoš

**Češka zlatna kokoš** češka je pasmina kokoši. Prvi se put spominje 1205., kada je jato čeških kokošiju predstavljeno Valdemaru II. iz Danske kao vjenčani dar za njegov brak sa češkom princezom Margaretom iz Bohemije. 

Postoje 7 soja: zlatno točkasti, šareni, zlatni, srebrni, srebrno točkasti, crni, crno-bijeli soj. Najčešći je zlatno točkasti i šareni soj. Piletlovi teže 2,3-2,80 kg, a kokoši 2-2,50 kg koje snesu oko 150-190 jaja godišnje, težine 55-60 grama. Meso je kvalitetno, sočno i mekano. Uzgaja se tradicionalno na malim poljoprivrednim gospodarstvima, veći dio života provedu na otvorenom. Otporne su i nemaju velike zahtjeve u prehrani. 

## Izvori
Bjeloprsa biserka

**Bjeloprsa biserka** (lat. *Agelastes meleagrides*) je ptica srednje veličine iz roda *[[Agelastes]]*, porodice biserki.

Duga je obično oko 45 centimetara. Perje joj je crne boje, a glava je malena i blijedo crvenkasta, kao i gornji dio vrata. Donji dio vrata, prsa i leđa su bijeli. Rep joj je dug i crne je boje, dok je kljun zelenkasto-smeđ, a stopala sivkasta. Mužjak i ženka su poprilično slični, samo je ženka malo manja od mužjaka.

Bjeloprsa biserka rasprostranjena je u suptropskim šumama zapadne Afrike (Obala Bjelokosti, Gana, Gvineja, Liberija i Sierra Leone). Ishrana joj se uglavnom sastoji od sjemenki, bobičastog voća,  i malih životinja kao što su kukci i manji mekušci. Pojavljuje se sama, u paru ili u manjim skupinama, ali najčešće u skupini od 15 do 24 jedinke. Stalno se kreće u potrazi za hranom i zauzima velika područja. Sezona parenja traje od svibnja do listopada, ponekad i tijekom cijele godine.

Zbog gubitka staništa i lova u nekim područjima, bjeloprsa biserka označena je kao osjetljiva (VU) vrsta na IUCN-ovom crvenom popisu ugroženih vrsta.

## Izvori
Agelastes

***Agelastes*** je mali rod ptica iz porodice biserki koje su rasprostranjene u vlažnim, suptropskim šumama središnje i zapadne Afrike.

Ovaj rod obuhvaća dvije vrste:
* Bjeloprsa biserka - *Agelastes meleagrides*
* Crna biserka - *Agelastes niger*

## Reference
Crna biserka

**Crna biserka** (lat. *Agelastes niger*) je vrsta ptice iz roda *[[Agelastes]]*, porodice biserki.

Živi u vlažnim šumama središnje Afrike. Naraste do veličine od 50 centimetara. Inkubacija joj traje 25 dana. Ishrana joj se uglavnom sastoji od kukaca i sjemenki. Ima velike prste da može dohvatiti tlo, ali malena stopala, tako da može letjeti.

## Izvori
Guttera

***Guttera*** je mali rod ptica iz porodice biserki.

Sastoji se od dvije vrste koje žive u šumovitim područjima subsaharske Afrike.  Za razliku od ostalih biserki, imaju karakterističnu crnu ćubu na vrhu glave. Vrste ovog roda su:

* *[[Guttera plumifera]]*
** *Guttera plumifera plumifera*
** *Guttera plumifera schubotzi*
* *[[Guttera pucherani]]*.
** *Guttera (pucherani) pucherani*
** *Guttera (pucherani) edouardi*

## Izvori
Guttera plumifera

***Guttera plumifera*** je vrsta ptice iz roda *[[Guttera]]*, porodice biserki.

Živi u vlažnim prašumama središnje Afrike. Po izgledu podsjeća na neke podvrste *[[Guttera pucherani]]*, ali ima ravniju, ne uvijenu i višu ćubu. Ima dvije podvrste: *Guttera plumifera plumifera* (južni Kamerun, obale Konga, sjeverni Gabon i sjeverna Angola) i *Guttera plumifera schubotzi* (sjever i zapad DR Kongo). Gola koža na glavi i vratu nominativne podvrste je blijede sivkasto-plavkaste boje, dok u podvrste *schubotzi* postoje neke narančaste mrljice.

## Izvori
Guttera pucherani

***Guttera pucherani*** je vrsta ptice iz roda *[[Guttera]]*, porodice biserki. 

Živi u šumovitim krajevima, otvorenim šumama i savanama. Ukupno je duga oko 50 centimetara. Perje joj je potpuno crno, s bijelim mrljama. Na vrhu glave ima karakterističnu crnu ćubu u obliku malog kovrčavog perja, koje ju razlikuje od ostalih vrsta biserki.

Monogamna je, a mužjaci i ženke najvjerojatnije su dugo u vezi. Gnijezdo je dobro skriveno u visokoj travi ili ispod grmlja. Boja jaja varira od potpuno bijele do boje kože, a u gnijezdu se obično nalazi četiri ili pet jaja.

## Izvori
Kokoš Hrvatica

**Kokoš Hrvatica** ili **dudica** hrvatska je pasmina kokoši. 

Nastala je 1917. godine u podravskom selu Torčcu križanjem domaće kokoši s pijetlovima  pasmine leghorn. U daljnjem uzgoju izlučivale su se jedinke s bijelim perjem. Kasnije je uslijedilo i križanje s pasminom wellsummer. Na državnom dobru u Karađorđevu pobijedila je u nešenju jaja 1937. godine i dobila ime Hrvatica. 

Postoje 4 soja: crveni, crni, crno-zlatni i jarebičasto-zlatni soj. Kod svih sojeva postoje bijeli podušnjaci. Crni i crno-zlatni soj ima sivkaste noge, a crveni i jarebičasto-zlatni imaju bijele noge. Najčešći je crveni soj, a najrjeđi crno-zlatni. Najviše kokoši Hrvatice ima u Podravini i Međimurju, a može se naći i u ostalim krajevima Hrvatske. Pijevci teže do 2,50 kg, a kokoši do 1,90 kg. Uzgaja se tradicionalno na malim poljoprivrednim gospodarstvima, veći dio života provedu na otvorenom. Otporne su i nemaju velike zahtjeve u prehrani. Hrvatska poljoprivredna agencija brine o razvoju i očuvanje pasmine. 

## Izvori
Biserke

**Biserke** (*Numididae*) su porodica ptica iz reda kokoši. Porodica je podijeljena na četiri roda i ukupno šest vrsta.

Znanstveno ime ove porodice potiče od poznavanja biserke (*Numida meleagris*) koja nastanjuje zemlje Atlasa još u vrijeme antike. Tada su Grci i Rimljani to područje nazivali Numidijom. Još tada se počelo s odomaćivanjem ove vrste.

## Opis
To su ptice koja sliči kokoši. Duge su između 40 i 70 centimetara, a teške su između 700 i 1600 grama. Imaju kratak, prema dolje obješen rep. Za razliku od tijela koje zbog gustog perja izgleda okruglasto, glava i vrat su im većim dijelom goli. Pored kljuna, također ima crvene rese. Perje joj je tamnoplave boje s bijelim točkicama koje potsjećaju na bisere. Ima kratka krila, a noge su joj također kratke, prsti i nokti snažni. Po tlu se kreće polako, a leti kratko. Hrani se bobicama, sjemenkama. U prirodi žive u Africi i na Madagaskaru, no odomaćenu vrstu su ljudi naselili i u druge krajeve.

Izgled im je doneo i uobičajeno ime biserka, no ponekad se koristi, za udomaćenu vrstu, i ime "perlinka".

## Ponašanje
Porodica biserki nije dovoljno poznata, osim odomaćene vrste, biserke. Najmanje tri vrste su nedovoljno proučene. Za vrste za koje postoje informacije, poznato je da su obično monogamne, isti par ostaje zajedno cijeli život, ali je kod odomaćenih biserki povremeno opažena i bigamija.

Za razliku od drugih porodica kokoški, biserke aktivno brane i sebe i svoj podmladak kljucanjem i grebanjem te udaranjem krilima.

## Rodovi i vrste
* **Rod: [[Šumske biserke]] (''Agelastes'')**
** Vrsta: Bjeloprsa biserka (*Agelastes meleagrides*)
** Vrsta: Crna biserka (*Agelastes niger*)
* **Rod: [[Numida]]**
** Vrsta: Biserka (*Numida meleagris*)
* **Rod: [[Guttera]]**
** Vrsta: *[[Guttera plumifera]]*
** Vrsta: *[[Guttera pucherani]]*
* **Rod: Acryllium**
** Vrsta: Strvinarska biserka (*Acryllium vulturinum*)


Image:Guinea fowl.jpg|Biserka
Image:Numida meleagris 2 (Walterv).jpg|Biserka s uočljivom kvrgom nalik rogu na goloj glavi
Image:Zoo América-2852-Numida meleagris.jpg|"Portret" biserke
Image:Numida meleagris.jpg|Jato biserki u Etoši, Nacionalnom parku u Namibiji


## Vanjske veze
*Guinea Fowl 
*Helmeted Guineafowl nest with twenty-six eggs! 
*Slika: Vulturine Guineafowl Kenya

#### Ostali projekti
Strvinarska biserka

***Strvinarska biserka*** (lat. *Acryllium vulturinum*) je najveća postojeća vrsta biserke i monotipska vrsta roda *Acryllium*.

Sistematički, ova biserka je samo daleko povezana s drugim članovima svoje porodice. Najbliži živući rođak joj je bjeloprsa biserka, koja živi u prašumama središnje Afrike. Za vrijeme sezone parenja odredište joj je sjeveroistočna Afrika, od južne Etiopije, kroz Keniju, pa sve do sjeverne Tanzanije.

## Izgled

Strvinarska biserka je velika ptica s okruglim tijelom i malenom glavom. Duga je 61-71 centimetar, dok je teška oko 500 grama. Ima dulja krila, vrat, noge i rep nego druge biserke. Raspon krila je 28-31 centimetara. Odrasla jedinka ima blijedo-plavu kožu na licu i crni vrat. Iako i sve druge vrste biserki nemaju perje na glavi, strvinarska biserka jako podsjeća na strvinare zbog dugog vrata i glave bez perja.

Prsa su joj kobaltno-plave boje, a ostatak perja na tijelu je crn, fino posut bijelim mrljama. Krila su tanka i zaobljena, a rep je duži nego kod ostatka porodice biserki.

Mužjaci i ženke su poprilično slični i teško se razlikuju, samo što je ženka nešto manja. Mlade ptice su uglavnom sivkasto-smeđe boje, s blago plavim prsima.

## Ponašanje
Strvinarska biserka dosta je društvena ptica. Izvan sezone parenja formira skupine s obično 25 ptica. Glavni dio ishrane čine joj sjemenke i mali beskralježnjaci (puževi, kukci, pauci i sl.). Kopnena je, i kada je uznemirena, radije će trčati nego letjeti. Unatoč otvorenom staništu, sklona je skrivati se i gnijezditi se u stablima.

Gnijezdi se na suhim i otvorenim staništima s raštrkanim grmljem i drvećem, kao što su savane i travnjaci. Obično postavlja 4-15 jaja kremaste boje u dobro skrivena gnijezda u visokoj travi. Inkubacija traje 24-28 dana.

## Izvori

## Literatura
* *Pheasants, Partridges and Grouse* - Madge and McGowan, 
*Hans von Boetticher: *Fasanen, Pfauen, Perlhühner und andere Wildhühner*, Oertel & Spörer, 11. Auflage, 2005,
Kokošine

**Kokošine ** (lat. *Megapodiidae*) su porodica ptica iz reda kokoški koja se sastoji od sedam rodova i više od dvadeset vrsta. To su zdepaste ptice srednje veličine i nalik na kokoš, s malenom glavom i velikim stopalima. Njihovo ime Megapodiidae doslovno znači *veliko stopalo* (grč. *mega* = velik, poda = *stopalo*) i odnosi se na teške noge i stopala tipična za kopnene ptice. Većina vrsta živi u šumovitim staništa, a i većina ih je smeđeg ili crnog perja. Izležene ptice su potrkušci, izlegnu se otvorenih očiju, s tjelesnom koordinacijom i snagom. Također imaju potpuno razvijeno perje te mogu trčati i loviti plijen. Kod nekih vrsta čak i mogu letjeti isti dan kad se izlegnu .

## Razmnožavanje

Kokošine ne inkubiraju jaja svojom tjelesnom toplinom kao ostale ptice, nego ih zakopaju. Njihova jaja su jedinstvena što imaju veliko žumance, koje zauzima 50-70% težine jajeta. Najbolje su poznate po tome što grade gnijezda u obliku nasipa od istrunule vegetacije, a mužjak dodaje ili sklanja otpad, te tako regulira unutrašnju toplinu. Međutim, neke vrste na drukčiji način zakopaju jaja: postoje one koje koriste geotermalnu energiju, i druge, koje se oslanjaju na toplinu suncem ugrijanog pijeska. Neke se vrste čak oslanjaju na način inkubacije ovisan o vanjskom okolišu.

Mladi kad se izlegnu nemaju jajni zub: koriste svoje snažne kandže da se izlegnu iz jajeta. Zatim prokopaju tunel do površine nasipa, ležanjem na leđima te grebanjem u pijesak i biljne tvari. Potrkušci su, izlegnu se iz jajeta s potpuno razvijenim perjem, te su odmah aktivni. Već dobivaju i sposobnost letenja, te mogu živjeti samostalno, bez pomoći roditelja.

## Rasprostranjenost
Kokošine žive u širim australazijskim područjima, uključujući otoke zapadnog Pacifika, Australiju, Novu Gvineju, te indonezijske otoke na istoku Wallaceove linije, ali također i u Andamanima i Nikobarima u Bengalskom zaljevu. Rasprostranjenost porodice smanjena je na području Pacifika s dolaskom čovjeka, te je na brojnim otočnim skupinama, kao što su Fidži, Tonga i Nova Kaledonija regionalno izumrlo većina ili sve vrste porodice.

## Reference

## Vanjske veze

* Video, fotografije i zvukovi
* Fotografije gnijezda nasipa ''M. tenimberensis''  Oriental Bird Club
Macrocephalon maleo

***Macrocephalon maleo*** je ptica srednje veličine, jedina vrsta roda *Macrocephalon*
iz porodice kokošina. Nastanjuje tropska područja, ali njen je areal bitno smanjen. Endemična je samo na indonezijskom otoku Sulawesi i klasificirana je kao ugrožena vrsta.

## Izvori

## Vanjske veze
* ARKive - Slike i videi 
* BirdLife Species Factsheet
* IUCN Crveni popis
*  
*
Megapodius

***Megapodius*** je rod ptica iz porodice kokošina, reda kokoški. To su zdepaste ptice srednje veličine, nalik na kokoš, te imaju malenu glavu i velika stopala. Žive na području od Jugoistočne Azije do sjevera Australije, te otoka zapadnog Pacifika.

Najbolje su poznate po tome što ne inkubiraju jaja svojom tjelesnom toplinom, nego ih zakopaju. Grade opsežne nasipe od istrunule vegetacije, a mužjak dodaje i sklanja otpad kako bi regulirao unutrašnju temperaturu.

## Vrste
Rod se sastoji od dvanaest živućih i jedne izumrle vrste:

:*[[Megapodius bernsteinii]]*
:*[[Megapodius cumingii]]*
:*[[Megapodius decollatus]]*
:*[[Megapodius eremita]]*
:*[[Megapodius freycinet]]*
:*[[Megapodius geelvinkianus]]*
:*[[Megapodius laperouse]]*
:*[[Megapodius layardi]]*
:*[[Megapodius nicobariensis]]*
:*[[Megapodius pritchardii]]*
:*[[Megapodius reinwardt]]*
:*[[Megapodius tenimberensis]]*
:†*[[Megapodius molistructor]]*

## Izvori

## Vanjske veze
* Video  na Internet Bird Collection
Megapodius molistructor

***Megapodius molistructor*** je izumrla vrsta ptice iz roda *[[Megapodius]]*, porodice kokošina. Njezine fosilne ostatke su našli Jean-Christophe Balouet i Storrs L. Olson u špiljama u Novoj Kaledoniji i Tongi.

## Opis
S težinom od 3.5&nbsp;kg, *Megapodius molistructor* bila je teža nego postojeće kokošine. Na Tongi, je bila najveća kopnena ptica. Fosilni materijali sastoje se od lijevog tarzometatarzusa, cijele lijeve lopatice, pola desne lopatice, gornji kraj lijeve lakatne kosti, dio desnog femur, nekoliko ungualnih falanga, prednji kraj desne lopatice, gornji kraj desne lakatne kosti, donji kraj lijeve lakatna kosti, te pola desnog femura.

## Izvori

## Vanjske veze
*Steadman, David William: The biogeography and extinction of megapodes in Oceania
*Association Endemia - Megapodius molistructor
Melanezijska kokošina

**Melanezijska kokošina** (lat. *Megapodius eremita*) je vrsta ptice iz roda *[[Megapodius]]*, porodice kokošina. Živi u Papui Novoj Gvineji i Salomonskim Otocima. Prirodna staništa su joj suptropske i tropske vlažne nizinske šume i suptropske i tropske vlažne planinske šume.

## References
* BirdLife International 2011.  Megapodius eremita.   IUCN Crveni popis ugroženih vrsta.  Preuzeto 19. srpnja 2011.
Mikronezijska kokošina

**Mikronezijska kokošina** (lat. *Megapodius laperouse*) je vrsta ptice iz roda *[[Megapodius]]*, porodice kokošina koja živi na otocima zapadnog Tihog oceana. Staništa su joj guste šume. Procjenjena populacija joj je 2000-2500 jedinki. Može biti nađena u otočnoj državi Palau, te Sjevernomarijanskim otocima chain, s nekoliko stotina jedinki u Sariganu. Navodno, nedavno je manja populacija ove ptice uvedena na Saipan.
 
Mikronezijska kokošina je zdepasta ptice srednje veličine, duga je 38 centimetara. U pojavi je uglavnom tamno-smeđe do crne boje. Glava joj je svjetlija nego tijelo, te ima blijedo-sivu ćubu, žut kljum, te crvenu golu kožu na licu. Velike noge i stopala su prljavo-žute boje. Nekad je ljudi miješaju s tamnim oblikom divlje kokoši.

Često je tiha i tajanstvena, ali postaje relativno pripitomljena na nastanjenim otocima gdje je zaštićena od smetnji. Svejed je, te jede brojnu hranu koju nađe na šumskom tlu.  Mikronezijska kokošina i neke druge kokošine su jedine ptice koje inkubiraju jaja koristeći vulkanske izvore. Posjećuje nasip s jajima nekoliko puta dnevno.

Mikronezijska kokošina (*Megapodius laperouse*) latinski naziv je dobila u sjećanje na francuskog istraživača koji se zvao Jean-François de Galaup, comte de Lapérouse.

## Vanjske veze
* BirdLife Species Factsheet.
* IUCN Crveni popis ugroženih vrsta

## Izvori
Molučka kokošina

**Molučka kokošina** (lat. *Eulipoa wallacei*) je jedina vrsta roda *Eulipoa* iz porodice kokošina. Ponekad je smještena u rod *[[Megapodius]]*.

Endem je Indonezije, pa se ograničila na brežuljkaste i planinske šume Molučkih otoka: Halmahera, Buru, Seram, Ambon, Ternate, Haruku i Bacan. Također živi i na otoku Misool u pokrajini Zapadna Papua.

Duga je prosječno oko 31 centimetar. Perje joj je maslinasto-smeđe boje, u donjem dijelu plavkasto-sivo. Podrepno područje je bijelo, a noge su tamno-maslinaste. Šarenica je smeđe boje, gola koža na licu je ružičasta, dok je kljun plavkasto-žute boje. Leđa su crvenkasto-kestenjastomrke boje, te su na njima sive pruge. Mladunci imaju smećkasto perje, crn kljun, noge i šarenicu boje lješnjaka.

Jedina je kokošina koja polaže jaja noću. Kao gnijezdo koristi nasip napravljen na suncem izloženoj plaži ili vulkanskom tlu.

## Izvori
Biačka kokošina

**Biačka kokošina** (lat. *Megapodius geelvinkianus*) je vrsta ptice iz roda *[[Megapodius]]*, porodice kokošina.

Živi isključivo u na otoku Biak  u Indoneziji, te njegovim satelitskim otocima Mios Korwar, Numfor, Manim i Mios Num. Njezina prirodna staništa su suptropske i tropske vlažne nizinske šume te suptropska i tropska vlažna grmovita područja. Ugrožena je zbog gubitka staništa i lova. Malo je poznatih podataka o njoj.

Duga je prosječno oko 36 centimetara. Perje joj je tamno-sivo s tankom ćubom. Lice joj je crvenkasto ili plavkasto. Noge su crvene ili tamno-sive. 

## Izvori
* BirdLife International 2011.  Megapodius geelvinkianus.   2006 IUCN Red List of Threatened Species.   Preuzeto 19. srpnja 2011.
*BirdLife
Filipinska kokošina

**Filipinska kokošina** (lat. *Megapodius cumingii*), je vrsta ptice iz roda *[[Megapodius]]*, porodice kokošina. Živi u Indoneziji, Maleziji i na Filipinima. Prirodna staništa su joj suptropske i tropske suhe šume, suptropske i tropske vlažne nizinske šume, kao i suptropske i tropske vlažne planinske šume.

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Mračna kokošina

**Mračna kokošina** (lat. *Megapodius freycinet*) je vrsta ptice iz roda *[[Megapodius]]*, porodice kokošina. Srednje je veličine, prosječno je duga oko 41 centimetar. Crnkaste je boje, te ima kratku istaknutu ćubu na glavi. Gola koža na licu joj je crvene boje, a noge su tamne. Šarenica je smeđa, dok je kljun  tamno-smeđe i žute boje. Mužjak i ženka su poprilično slični. Ova kopnena vrsta ptice živi u šumama i močvarama, uključujući šume mangrova na Molučkim otocima i otočju Raja Ampat u Indoneziji. Kao i druge kokošine, polaže jaja u nasip izgrađen od tla pomješanog s lišćem, pijeskom, šljunkom i štapićima.

Latinski naziv je dobila u sjećanje na francuskog istraživača koji se zvao Louis Claude Desaulses de Freycinet.

## Izvori
* BirdLife International 2011.  Megapodius freycinet.   IUCN Crveni popis ugroženih vrsta.  Preuzeto 19. srpnja 2011.

## Vanjske veze
* BirdLife
* IUCN Crveni popis ugroženih vrsta
Narančastonoga kokošina

**Narančastonoga kokošina** (lat. *Megapodius reinwardt*)  je vrsta ptice iz roda *[[Megapodius]]*, porodice kokošina.

Ova vrsta sastoji se od pet podvrsta koje žive na brojnim otocima Wallacee kao i u južnoj Novoj Gvineji te sjevernoj Australiji. Kopnena je ptica veličine domaće kokoši te ima perje tamne boje sa čvrstim narančastim nogama, te istaknutom ćubom na stražnjem dijelu glave. Živi uglavnom u šumovitim staništima.

Hrani se sjemenkama, opalim voćem i kopnenim beskralježnjacima. Kao i druge kokošine gnijezdi se na nasipu od pijeska, suhog lišća, te drugog biljnog organskog materijala.

Podvrste su:
* *Megapodius reinwardt buruensis* - otok Buru (jug Molučkih otoka).
* *Megapodius reinwardt reinwardt* - Mali sundski otoci, jugoistok Molučkih otoka, Aru, te jug i jugoistok Nove Gvineje.
* *Megapodius reinwardt macgillivrayi* - arhipelazi D'Entrecasteaux i Louisidade.
* *Megapodius reinwardt tumulus* - sjever Australije.
* *Megapodius reinwardt yorki* - sjeveroistok Australije.
* *Megapodius reinwardt castanonotus* istočni i središnji dio Queenslanda.

## Izvori
* Jones, Darryl N.; Dekker, Rene W.R.J.; & Roselaar, Cees S. (1995). *The Megapodes*. Oxford University Press: Oxford. 
* Marchant, S.; & Higgins, P.J. (Eds). (1993). *Handbook of Australian, New Zealand and Antarctic Birds. Volume 2: Raptors to Lapwings*. Oxford University Press: Melbourne. 

## Vanjske veze
* BirdLife
* IUCN Crveni popis ugroženh vrsta
New Lanark

**New Lanark** je malo naselje iz 18. vijeka u pitoresknom škotskom krajoliku u kom je filantrop i 
socijalist utopist Robert Owen izgradio model industrijske komune na samom početku 
19. vijeka. Još i danas stoji dobro očuvan čitav kompleks, od predionice pamuka, skladišta, prostranih i dobro osmišljenih 
radničkih nastambi, škola i trgovina koje svjedoče o Owenovom humanizmu.

Od 2001. New Lanark je uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi.
## Karakteristike
New Lanark leži udaljen 1.6 km od puno većeg Lanarka u Central Lowlandsu a administrativno podpada pod Područno vijeće - Južni Lanarkshire.

New Lanark  je izuzetan primjer industrijskog naselja s kraja 18. vijeka, smješten u slikovitom krajoliku nedaleko od slapova na rijeci Clyde. Tu je početkom 19. vijeka, Robert Owen (1771. - 1858.) izgradio model industrijske komune bazirane na proizvodnji tekstila. U njoj je formulirao i svoju utopijsku viziju društva bez kriminala, siromaštva i bijede, dok ju je vodio komuna je konstantno napredovala.
## Historija
New Lanark je osnovao 1785. kao predionicu pamuka, pokretanu vodeničkim kolima - David Dale (Owenov tast) uz pomoć partnera Richarda Arkwrighta (izumitelja tkalačkog stana). 
Predionica je radila od 1786. do 1968. Na prijelazu iz 18. u 19. vijek to je bio jedan od najvećih industrijskih kompleksa na svijetu.

New Lanark je imao 2.000 stanovnika, od kojih su 500 bila djeca pokupljena po sirotištima Edinburgha i Glasgowa.

Stari vlasnici predionice i nisu toliko loše postupali sa djecom (gledano iz ondašnje perspektive) ali su radni i životni uvjeti bili surovi i demoralizirajući, pa je u naselju cvjetao kriminal i razvrat. Sanitarni i stambeni uvjeti bili su nepodnošljivi, a njihovo obrazovanje potpuno zanemareno.

Kad je Owen preuzeo tvornicu on je čitavu situaciju preokrenuo naglavačke, uvjeren da ekonomski uspjeh poduzeća ne zavisi od nesmiljene eksploatacije radnika, već da će oni raditi bolje u boljim radnim i životnim uvjetima. Zbog tog je podigao radničke nastambe, škole i trgovine, koje su u ono vrijeme bile daleko iznad standarda svih ostalih na svijetu. 
Njegova filozofija utjecala je na kasniji razvoj socijalizma.

Owen je 1816. u New Lanarku osnovao i prvo obdanište za svoje radnike (to datad nije postojalo), koje je primalo oko 100 djece u dobi od 18 mjeseci do 
10 godina starosti. To je bila i obrazovna institucija sa dva odvojena programa za malene i one starije od 5 godina.

Stvaranje modela industrijskog naselja - New Lanark, u kojem su planiranje i arhitektura integrirane s humanijim pristupom radniku i njegovom materijalnom položaju, bila je prekretnica u društvenoj i industrijskoj historiji. Moralni, socijalni, radni i životni uvjeti na kojima je toliko inzistirao Robert Owen u New Lanarku, imali su trajan utjecaj na razvoj društva u posljednjih 
dvjesto godina. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''New Lanark'' na portalu Encyclopædia Britannica