open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rost-Gasser M1898

Revolver Rast-Gasser M1898 je bio standardni revolver Austro-Ugarske, odnosno austrijske vojske od 1898. do 1938. godine.

## Historija
Krajem 19. vijeka, u carskoj vojsci je bilo jasno da revolver Gasser M1870 ne zadovoljava potrebe. Konstrukter August Rast iz tog razloga na osnovi ovog revolvera pravi novi u manjem kalibru (8mm). Godine 1898, carska vojska preuzima ovaj model i uvodi ga kao standard.

## Tehnika
Revolver je imao zatvoreni ram i meci su punjeni od nazad otvaranjem Abadie-zatvarača koji je u isto vrijeme blokirao oroz. Izrađivan je u fabrici Leopold Gasser u Beču. Proizvodnja je prekinuta tek poslije Prvog svjetskog rata sa izrađenih 180.000 komada. Zbog dugog vremena proizvodnje, ovaj revolver je bio rasprostranjen i van granica Austro-Ugarske. Jedan od većih korisnika je bila i kraljevina Jugoslavija.

## Tehnički podaci
* Kalibar: 8mm Gasser
* Dužina: 22.3&nbsp;cm
* Žljebovi: 4 u smjeru kazaljke na satu
* Težina: 935 g
* Kapacitet: 8 metaka

## Reference
Wildcat metak

**Wildcat** (), odnosno **wildcat metak** () je izraz kojim se u SAD i šire opisuju meci proizvedeni po pojedinačnim specifikacijama, odnosno koji nisu dizajnirani za masovnu proizvodnju i ne predstavljaju standard za proizvodnju municije i vatrenog oružja. Takvi meci se obično proizvode kako bi optimizirali jednu od performansi (snaga, veličina ili efikasnost) već postojećeg ili standardne municije.

Razvoj i korištenje wildcat metaka u pravilu nema svrhe kod vojske i policije; oni uglavnom služe kao hobi sportskim strijelcima, lovcima, oružarima. Postoje bezbrojne vrste različitih wildcat metaa; jedan od izvora za oružarsku opremu navodi preko 6000 različitih wildcat metaka.

## Reference

## Vanjske veze
* The Wild Cat: An Endangered Species?  *Guns* magazine, Dec 2000 by Charles E. Petty
* Loading Wildcat Cartridges: a Few Simple Considerations Make Life Much Easier  *Guns* magazine, August 2005 by Charles E. Petty
* Wildcat Cartridges wildcat cartridge descriptions at The Reload Bench
* Reloading Techniques: .22 Win. Magnum Rimfire , Performance Shooter, April 1996
* What is a Wildcat?  A gunsmiths description of Wildcat Cartridges.
2 mm (kalibar)

Ovaj članak opisuje municiju za streljačko oružje čiji je metak u rasponu od **kalibra 2&nbsp;mm** (.079 in).

Dužina se odnosi na veličinu čahure. UD se odnosi na dužinu cijelog metka. Sve mjere su u mm (in).

## .079 in / 2 mm meci

## Povezano
* 2&nbsp;mm (.079 in) - 3 mm (.118 in) - 4 mm (.157 in) - 5 mm (.197 in) - 6 mm (.236 in) - 7 mm (.276 in) - 8 mm (.315 in) - 9 mm (.354 in) - 10 mm (.394 in) - 11 mm (.433 in) - 12 mm (.472 in) - 13 mm (.5118 in)
2 mm Kolibri

**2&nbsp;mm Kolibri** (također poznat i kao **2.7&nbsp;mm Kolibri Car Pistol** ili **2.7×9&nbsp;mm Kolibri**) je najmanji metak koji je komercijalno dostupan u svijetu. Godine 1910. ga je patentirao, a godine 1914. počeo proizvoditi austrijski urar Franz Pfannl, uz financijsku podršku Georga Grabnera. Dizajniran je za istoimene pištolje Kolibri - u poluautomatskoj i sporometnoj verziji - koji su se reklamirali kao oružje za neposrednu samoobranu.

Ime je dobio po kolibriju, koji se smatra najmanjom od svih ptica.

## Opis
Metak teži 5,3 grama (82 zrna), sa promjerom 3 milmetra (0.12&nbsp;in) na najširem, i dužinom 11&nbsp;mm (0.43&nbsp;in) od dna čahure do vrha zrna. Prostor glave se nalazi na grlu metka. Samo zrno teži 0,2&nbsp;g (3&nbsp;grains), i procijenjeno je kako ima normalnu brzinu 200&nbsp;m/s&nbsp;(650&nbsp;fps), odgonsono enegriju od 4.0 džula.

Metak nije bio dobro prihvaćen. Izuzetno mala veličina 2&nbsp;mm je učinila brigu i punjenje pojedinačnih metaka teškom, a metak je bio prilično slab. Literatura sugerira da je mogao probiti tek 10–40&nbsp;mm šperploče. Metak je također imao problema sa preciznošću, s obzirom da tehnologija u to vrijeme nije mogla precizno užljebljivati cijev, pa se metak nije mogao vrtiti.

Metak i pištolji su se prestali proizvoditi 1938.

Danas uglavnom služe kolekcionarima, pri čemu se pojedinačni metak može prodati za oko 70 US$.

## Veze
* 2 mm (kalibar)

## Izvori
Slender: The Eight Pages

***Slender: The Eight Pages***, skraćeno ***Slender***, je besplatna first person survival horror video igra, koja je kao beta izdana 2012. u verzijama za Microsoft Windows i OS X. Radnja se temelji na urbanoj legendi/internetskoj memi o Slender Manu (Vitkom čovjeku) koji otima djecu.

U proleće 2013. je izdan nastavak pod nazivom **.
Smith & Wesson Model 1

**Smith & Wesson Model 1** je prvo vatreno oružje koje je proizvela američka kompanija Smith & Wesson, odnosno prvi komercijalno dostupni revolver koji je koristio integralne obručnoopaljujuće (rimfire) metke umjesto zasebnih barutnih punjenja, kapisli i zrna. Koristio je cilindar (doboš) sa sedam metaka kalibra .22 Short. 

Godine 1860. je uvedena modifikacija poznata kao Model 1, Second Issue. Treća značajnija modifikacija je uvedena 1868. godine poznata kao The Model 1, Third Issue - najznačajnija je bila zaobljena cijev i užljebljeni cilindar. Model 1 se prestao proizvoditi 1882.

## References

## Literatura
* *Smith & Wesson "tip-up" revolvers explained* ebook by Gerard Henrotin (H&L Publishing - HLebooks.com 2012)
.44 Henry

**.44 Henry**, također poznat kao **.44 Rimfire**, **.44 Long Rimfire** ili **11x23mmR** (11x23mm rimfire) bio je obručastoopaljujući metak razvijen od američke kompanije za proizvodnju oružja New Haven Arms Company, koji je ime dobio po njenom vodećem dizajneru Benjaminu Tyleru Henryju. Sastojao se od olovnog zrna od 12,96 ili 14 g, te metalne (bakrene, kasnije mjedene), čahure prečnika 11,3&nbsp;mm te crnog barutnog punjenja od 26-28 "zrnaca". Metak je obično imao brzinu od 343&nbsp;m/s.

Henry je metak 1860. proizveo i patentirao kako bi ga koristio za Henry Model 1860, prvu masovnije proizvođenu i korištenu brzometnu pušku (repetirku) u SAD. Ona je stekla veliku popularnost u američkom građanskom ratu, prije svega među vojnicima Unije. Godine 1866. je isti kalibar koristila i puška Winchester Model 1866, koju su 1870-ih koristili Francuzi u francusko-pruskom i Turci u rusko-turskom ratu. Koristili su je i civilni korisnici, prije svega vlasnici revolvera Smith & Wesson Model 3.

Metak je, usprkos popularnosti, imao relativno slabe balističke performanse, pa su puške imale efektivni domet tek do ispod 200 m, u mnogo čemu slične oružju koje koristi modernu pištoljsku municiju .45 ACP.

## Izvori
Henryjeva puška

**Henryjeva puška repetirka** () je brzometna puška sa cijevnim magazinom koju se proizvodila od 1860. do 1866. i bila poznata kao prva američka brzometna puška u širokoj upotrebi. Ime je dobila po svom dizajneru Benjaminu Tyleru Henryju, isto kao i metak .44 Henry, koji je koristila. Temeljila se na ranijoj puški Volcanic. Ukupno je proizvedeno 14.000 komada, a vrhunac proizvodnje je bio za vrijeme građanskog rata 1864. kada se proizvodilo 290 komada mjesečno. 

U ratu su je uglavnom koristili pripadnici vojske Unije, gdje se obično dodjeljivala najistaknutijim vojnicima ili najboljim strijelcima. S obzirom da je dobar strijelac znao opaljivati 28 metaka u minuti, mnogi vojnici, uvjereni da će im spasiti život, su je znali kupovati od vlastite plaće. Usprkos slabih balističkih performansi metka .44 Henry, smatrala se superiornijom od svih dotadašnjih sporometki, te su joj pripisani uspjesi Unijinih brojčano inferiornijih snaga nad snagama Konfederacije u bitci kod Franklina te američkih trupa protiv Indijanaca u ratu Crvenog oblaka. Sami Indijanci su ih iskoristili kako bi porazili američku vojsku u bitci kod Little Big Horna 1876.

## Izvori
**Napomene**

**Literatura**
* Hartford Michigan Military History .
* American Rifleman, May 2008; (Henry Repeating Arms) founder, p.&nbsp;26.
* Sword, Wiley. *The Historic Henry Rifle: Oliver Winchester's Famous Civil War Repeater*. Lincoln, Rhode Island : Andrew Mowbray Publishers, 2002.
* Compared: .357 Mag. Henry Big Boy, Marlin 1894C and Uberti 1873 Rifles by Chuck Hawks.

## Vanjske veze
* Henry rifle at the Texas Gun Collectors Association website 
* Renowned Henry Rifle expert Leroy Merz
* Advertisement and Henry rifle at Winchester Mistery House 
* More about the patent
* Henry Repeating Arms Company - website of the modern Henry Repeating Arms Company
* Website of A. Uberti Firearms 
* Reference site of Civil War Era Henry Rifles sold at Past Auctions. Excellent photography and descriptions
Snider-Enfield

**.577 Snider-Enfield**, poznatija kao **Snider-Enfield** bila je sporometna puška ostraguša, koja je služila kao standardno oružje Britanske vojske od 1867. do 1871. godine. Predstavljala je prvu britansku vojničku pušku ostragušu, i prvu pušku koja je koristila integralni metalni metak kalibra .577 in (14,5&nbsp;mm). Dizajnirao ju je američki oružar Jacob Snider, a uvedena je kao zamjena za sprednjaču Pattern 1853 Enfield, za koju se nakon prusko-austrijskog rata 1866. vjerovalo da je zastarjela. Sniderova puška je i sama originalno nastala kao sprednjača, ali je konvertirana u ostragušu. Snider-Enfiled je relativno kratko bila u upotrebi među samim britanskim trupama, mada se prilično istakla u bitci kod Magdale 1868. u kojoj su Britanci uništili vojsku etiopskog cara Tewdorosa II. Godine 1871. ju je zamijenila superiornija puška Martini-Henry, koja je ispočetka bila dizajnirana kao ostraguša. Međutim, u Britanskoj indijskoj vojsci je ostala u upotrebi sve do kraja 19. vijeka.

## Izvori

## Vanjske veze
* '''Video of shooting Snider-Enfield M1866 artillery carbine''' 
* Information on the Snider Rifle and their patterns 
* Loading and Firing a Snider Enfield
* '''Video of shooting Snider-Enfield M1866 artillery carbine'''
Rukometna reprezentacija Novog Zelanda

**Rukometna reprezentacija Novog Zelanda** predstavlja Novi Zeland na međunarodnim rukometnim natjecanjima. Aktualni izbornik reprezentacije je Ludovic Galliegue.

Novozelandksa reprezentacija nikada nije imala većeg uspjega na međunarodnim natjecanjima, ne uspjevši se kvalificirati ni na svjetsko prvenstvo ni na olimpijski turnir. Na kontinentalnoj razini, reprezentacija je s godinama došla do drugog mjesta, odmah iza Australije, koja joj je najveći rival. Na kupu nacija, najbolji plasman im je drugo mjesto, ostvareno 1994., 1996., 2004., 2006., 2010., 2012. i 2014. godine.

## Nastupi na međunarodnim natjecanjima

## Vanjske veze
* Službena stranica Saveza
.22 Short

**.22 Short** predstavlja varijantu obručastoopaljujuće municije za streljačko oružje kalibra .22 (5.6&nbsp;mm). Razvijen je 1857. za prvi revolver kompanije Smith and Wesson. Predstavljao prvi metalni metak proizveden u SAD.

Originalno punjenje se sastojalo od metka s masom od 29 "zrna" (1,88 g) ili 30 zrna (1,94 g) i 4 "zrna" (260&nbsp;mg) crnog baruta. Originalni metak .22 je postao .22 Short kada je 1871. uveden metak .22 Long (Dugi).

Iako je razvijen za neposrednu samoobranu, te mada se još uvijek ponekad koristi kod nekoliko džepnih pištolja i mini-revolver, današnji .22 Short uglavnom služi kao "tihi metak" za rekreativne strijelce. .22 Short je bio popularan u mini-streljanama koje su organizirali sajmovi i saloni za igru; nekoliko proizvođača je proizvodilo "galerijske" puške i pištolje isključivo za .22 Short. Zbog niskog povratnog udarca i preciznosti, .22 Short se koristio na Olimpijskim igrama za natjecanja brzoj pištoljskoj paljbi na 25 m sve do 2004. godine, a nakon toga je korišten i za streljački dio modernog petoboja sve dok nije zamijenjen zračnim pištoljima.

Neke vrste startera koriste slijepe metke .22 Short.

## Izvori

## Vanjske veze
* Ballistics By The Inch .22 Results (including .22 Short).
Smith & Wesson Model 3

**Smith & Wesson Model 3** je revolver koji je originalno proizvodila američka kompanija Smith & Wesson od 1870. do 1915. godine. Ispaljivao je jedinstvene (metalne) metke kalibra .44 (11&nbsp;mm) (.44 Henry), a punio se preko colindra koji se pomicao *top-break* metodom. Već na samom početku je tvrtka Smith & Wesson razvila dva modela - jedan za američku vojsku, koji je koristio metak .44 S&W American sa vanjskim podmazivanjem; te drugi za Rusko Carstvo, koji je koristio metak .44 Russian. Godine 1871. ga je američka vojska pod nazivom Schofieldov pištolj () uvela kao svoj prvi standarndni pištolj. Dvije godine kasnije zamijenjen mnogo poznatijim Coltom 1873. Posao sa Rusijom je umalo Smith & Wesson doveo do bankrota, jer su ruski oružari u Tuli obrnutim inženjeringom stvorili vlastitu neovlaštenu kopiju jednake kvalitete. Usprkos svega, stekao je veliku popularnost među civilima, a od kojih je najpoznatiji Wyatt Earp, koji ga je koristio u znamenitom obračunu kod O.K. Corrala.

Od 2000. ga za kolekcionare i streljačke entuzijaste proizvode Smith & Wesson, Armi San Marco i Uberti.

## Izvori
Čokonjar

**Čokonjar** je naseljeno mesto grada Zaječara u Zaječarskom okrugu u Srbiji. Prema popisu iz 2002. bilo je 173 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 204 stanovnika).

Nalazi se na levoj dolinskoj strani Jelašničke reke, 1&nbsp;km uzvodno od njenog ušća u Timok. Smešteno je zapadno od pruge Zaječar-Negotin, 16,5&nbsp;km severoistočno od Zaječara.

## Historija
Selo je dobilo ime po obližnjem brdu Čoka (285 m), gde je i prvobitno osnovano krajem 18. i početkom 19. veka od povratnika, nekedašnjih stanovnika sela Koprivnice, izbeglih u Vlašku zbog turskog zuluma.

Pominje se prvi put 1811. godine, a do 1840. je fizionomski deo Koprivnice. Zatim dobija status samostalnog naselja.

## Demografija
U naselju Čokonjar živi 139 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 43,5 godina (41,9 kod muškaraca i 44,9 kod žena). U naselju ima 42 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 4,12.

Ovo naselje je u uglavnom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Life on Mars (TV serija)

**Život na Marsu** (eng. *Life on Mars*) britanska je ZF/kriminalistička TV serija u produkciji producentske kuće Kudos Film & Television. Serija se u Ujedinjenom Kraljevstvu prikazivala na BBC-ju od 9. siječnja 2006. do 10. travnja 2007. U Hrvatskoj je serija započela s prikazivanjem 4. svibnja 2009. na HRT-u. Ukupno je snimljeno 16 epizoda.

"Život na Marsu", koji je naziv dobio po Bowievoj pjesmi, prati policijskog detektiva Sama Tylera koji se, nakon prometne nesreće, nađe u 1973. godini. Cijelo je vrijeme serije nejasno da li je Sam zaista putovao kroz vrijeme, ili se radi o njegovim halucinacijama u komi.

Nastavak "Života na Marsu" zove se "Ashes to Ashes". Također je snimljena i američka, španska i ruska inačica serije.

## Uloge
* John Simm kao detektiv Sam Tyler
* Philip Glenister kao detektiv Gene Hunt
* Liz White kao policajka Annie Cartwright
* Dean Andrews kao narednik Ray Carling
* Marshall Lancaster kao detektiv Chris Skelton

## Vanjske veze
* Službena stranica 
*
.577/450 Martini-Henry

**.577/450 Martini-Henry** je metak sa centralnim opaljenjem i punjenjem od crnog baruta koji je služio kao puščana municija britanskih i imperijalnih sve dok ga nije zamijenio kalibar .303 korišten u puškama Lee-Metford, Martini-Enfield i Lee-Enfield. Uveden je 1871. kao zamjena za raniji .577 Snider, odnosno kao municija za novu pušku Martini-Henry. Njegova najpoznatija upotreba je bila u Zulu ratu i sudanskoj kampanji, ali se već krajem 19. vijeka smatrao zastario; nastavio se proizvoditi sve do prvog svjetskog rata kada je na njegovom temelju proizveden zapaljivi spitzer metak koji je britansko ratno zrakoplovstvo koristilo protiv njemačkih cepelina.

## Izvori
* *Cartridges of the World 4th Edition*, by Frank C. Barnes, DBI Books, p.&nbsp;214.


## Vanjske veze
* Martini Henry—information on the Martini-Henry and Martini-Enfield rifles, and cartridges thereof.
* .577/.450 Martini-Henry Rifles
Martini-Henry

**Martini-Henry** je bila britanska sporometna puška ostraguša koja se proizvodila od 1871. do 1889. i služila kao standardna puška Britanske vojske. Nastala je kao zamjena za .577 Snider i, za razliku od nje, bila ispočetka dizajnirana sa stražnjim zatvaračem. Karakteristika joj je bila višekutna cijev. Ime je dobila po svom dizajneru Alexanderu Henryju i njegovm švicarskom kolegi Friedrichu von Martiniju. Najpoznatija je po korištenju u Zulu ratu, kada su neki njeni nedostaci (prije svega slab domet) tumačeni kao jedan od razloga za poraz u bitci kod Isandlwane. Kasnije je stvoren niz različitih varijanti uz manja poboljšanja. U SAD se proizvodila neovlaštena kopija poznata kao Peabodyjeva puška, koju su Turci 1870-ih sa uspjehom koristili protiv Srba i Rusa. Već krajem 1880-ih su britanske vojne vlasti zaključile da je zastarjela te da je treba zamijeniti s brzometnim repetirkama i municijom kalibra .303. U upotrebi je u manjoj mjeri ostala i do kraja prvog svjetskog rata, uglavnom među pozadinskim jedinicama. U Afganistanu se, bilo u originalnoj, bilo u rukom kopiranim verzijama koristi do danas.

## Vanjske veze
* .577/.450 Martini-Henry Rifles
* martinihenry.com
* Martini Henry rifle 1881 
* Martini Metford MkIV 1886 
* Official Report of the Calcutta International Exhibition, 1883-84, Military Exhibits
* Rifles of Advanced Age Remain in Use in Afghanistan
Posmatranje

**Posmatranje** je osnovna metoda svake nauke; sastoji se u planskom i objektivnom opažanju, registrovanju i tumačenju pojava i događaja koji su direktno ili indirektno dostupni jednom ili većem broju posmatrača. Cilj posmatranja može biti da se opišu karakteristike i utvrde zakonitosti ponašanja, ali može biti, na osnovu manifestnog ponašanja, i zaključivanje o unutrašnjim dispozicijama koje stoje iza vidljivog ponašanja. Postoji više vrsta posmatranja: naturalističko posmatranje i posmatranje uz pomoć instrumenata; prigodno i sistematsko posmatranje; strukturisano i nestrukturisano posmatranje, posmatranje sa učešćem i slično.
Život na Marsu (razvrstavanje)

Život na Marsu je izraz kojim se koristi naučno istraživanje mogućnosti održavanja različitih životnih oblika na planetu Mars. Također može označavati:

* ''Život na Marsu'' (TV serija), britanska TV-serija
** ''Život na Marsu'' (američka TV serija), njen američki remake
** ''La Chica de Ayer'' (TV serija), njen španski remake
** ''Tamna strana Mjeseca'' (TV serija), njen ruski remake
Mirosaljci

**Mirosaljci** može biti selo u Srbiji:

* Mirosaljci (Lazarevac), naselje u gradskoj opštini Lazarevac grada Beograda ili
* Mirosaljci (Arilje), naselje u opštini Arilje u Zlatiborskom okrugu.
Predsjednički izbori u Crnoj Gori 2013.

**Izbori za predsjednika Crne Gore 2013.** održani su 7. aprila.

## Pozadina i izborna kampanja

Vladajuća Demokratska partija socijalista Crne Gore je odlučila da kandiduje izlazećeg predsednika Filipa Vujanovića, zbog njegove velike popularnosti. Međutim DPS-ov koalicioni partner Socijaldemokratska partija Crne Gore je odbila da podrži Vujanovića i poručila da je njegova kandidatura protiv-ustavna budući da se kandidovao po treći put, dok crnogorski Ustav dozvoljava samo dva. Iz tih razloga SDP je podnijela žalbu Ustavnom sudu. 15. februara međutim Ustavni sud je odbio žalbu.

Vujanovićeva kandidatura preslikava kandidaturu bivšeg srpskog predsjednika Borisa Tadića na izborima 2012. i zbog toga DPS je ne smatra spornom. Razlog zbog kojeg SDP nije podržao Vujanovića je dugogodišnji rivalitet između lider SDP-a Ranka Krivokapića (inače poznat po nacionalističkim pristupima) i crnogorskog predsjednika (koji je više puta kontrirao Krivokapićevom nacionalizmu) .

S druge strane Demokratski front, Socijalistička narodna partija Crne Gore i Pozitivna Crna Gora su odlučili da pruže podršku lideru Fronta Miodragu Lekiću kao nezavisnom kandidatu opozicije.

## Kandidati
* Filip Vujanović, uz podršku Demokratske partije socijalista.
* Miodrag Lekić, uz podršku Demokratskog fronta, Socijalističke narodne partije i Pozitivne Crne Gore.

Žrebanjem je određen redosled kandidata na glasačkom listiću:
1. Filip Vujanović
2. Miodrag Lekić

## Rezultati

## Napomene

## Reference
Mirosaljci (Arilje)

**Mirosaljci** su naselje u Srbiji u opštini Arilje u Zlatiborskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 847 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 896 stanovnika).

## Demografija
U naselju Mirosaljci živi 669 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 41,2 godina (40,1 kod muškaraca i 42,4 kod žena). U naselju ima 250 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,39.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).

## Reference

## Vanjske veze
* Prezentacija sela na sajtu opštine Arilje 
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
* Mirosaljci - selo kod Arilja
Miodrag Lekić

**Miodrag Lekić** (Bar, 21. novembar 1947) je crnogorski profesor, političar i bivši jugoslovenski diplomata. Bio je predsednik bivšeg Demokratskog fronta.

## Biografija

Lekić je rođen u Baru 1947. godine. Završio Fakultet političkih nauka u Beogradu, radio je kao profesor u barskoj Gimnaziji i kao direktor Informativnog i Kulturnog centra Bar. Bio je član Izvršnog vijeća SR Crne Gore kao republički sekretar za obrazovanje, kulturu i fizičku kulturu a potom ministar inostranih poslova u Vladi Mila Đukanovića (1992-1995).

Bio je ambasador SFR Jugoslavije u Mozambiku i Lesotou, i dugogodišnji ambasador SR Jugoslavije u Italiji. Živi u Rimu, gde aktivno učestvuje u društvenom životu Italije, i predaje međunarodnu politiku na Univerzitetu La Sapienca i Univerzitetu Libera Universita Internacionale.

Autor knjige "*Moj rat protiv rata*", piše za "Dan", "NIN", "Politiku" i italijanski časopis „Limes".

2012. godine na poziv nekih crnogorskih opozicionih stranaka postao je osnivač i prvi predsednik koalicije Demokratski front.

Oženjen je i otac dve ćerke.

## Reference
Demokratski front (Crna Gora)

**Demokratski front** je bila politička koalicija u Crnoj Gori, na čijem se čelu nalazio bivši ministar spoljnih poslova Crne Gore i ambasador Savezne Republike Jugoslavije u Italiji Miodrag Lekić. Koaliciju čine tri političke partije: 
* Nova srpska demokratija (lider Andrija Mandić)
* Pokret za promjene (lider Nebojša Medojević)
* grupa nestranačkih ljudi, bivše krilo Socijalističke narodne partije Crne Gore pod vođstvom nekadašnjeg partijskog lidera i vođe opozicije Predragom Bulatovićem
* Demokratska stranka jedinstva (lider Zoran Žižić)
* niz nestranačkih intelektualaca i javnih ličnosti

Demokratski front predstavlja koaliciju koja je nastupila na parlamentarnim izborima u Crnoj Gori, krajem 2012. godine, kao oponent vladajućoj Demokratskoj partiji socijalista.

Socijalistička narodna partija je izašla 5. avgusta 2012. godine na konferenciju, sa saopštenjem da će pristupiti Demokratskom frontu, samo ukoliko se toj partiji omogući da na izbornoj listi ima 40 svojih kandidata, odnosno jednu polovinu, a da ostalih 40 mesta podele Nova srpska demokratija i Pokret za promjene. Socijalistička narodna partija je posle razgovora na kraju odbila učešće u DF-u ali je jedan deo njenih članova pod vođstvom Predraga Bulatovića odlučilo da samostalno pristupi ovoj koaliciji.

Na parlamentarnim izborima 2012. DF osvaja 22,8% glasova, 20 poslanika i time je postala najjača opoziciona snaga u crnogorskom parlamentu.

## Program
Demokratski front sebe definiše kao „asocijaciju slobodnih ljudi, političkih i društvenih subjekata, okupljenih oko cilja demokratske promjene i dostojanstvenog života u Crnoj Gori“.

Demokratski front kao svoje osnovne ciljeve navodi „zaustavljanje tragičnih međunacionalnih podjela, spriječavanje daljeg moralnog razaranja Crne Gore, obnavljanje ekonomske snage zemlje, izgradnju modernih demokratskih institucija i podizanje građanskog povjerenja u iste, odbranu i očuvanje još neotuđenih i nepotrošenih resursa za budućnost generacijama koje će tek doći“.

## Kontroverze
Lideri ove partije su osumnjičeni da su u toku izbora u oktobru 2016. godine učestvovali u pokušaju državnog udara. Međutim, lideri partije su odbacili ovakve optužbe kao neosnovane, a čitav proces nazvali montiranim.

## Reference

## Vanjske veze
* Internet stranica Demokratskog fronta 
* Fejsbuk stranica Demokratskog fronta
Socijalistička narodna partija Crne Gore

**Socijalistička narodna partija Crne Gore** je socijaldemokratska stranka u Crnoj Gori. Njen predsjednik je Vladimir Joković, a pripada grupi stranaka srpskog naroda u Crnoj Gori.

## Historija

Nastala je iz ogranka vladajuće Demokratske partije socijalista Crne Gore 1998. godine. Osnivač i prvi predsjednik stranke je bio bivši crnogorski predsjednik Momir Bulatović.

Na izborima 1998. stranka nastupa samostalno pod vođstvom Momira Bulatovića, osvaja 35,62% glasova i 29 poslanika plasirajući se na drugo mesto iza koalicije *Da živimo bolje* (DPS-NS-SDP). Bulatović je 19. maja 1998. postao predsednik savezne vlade SRJ i SNP ulazi u vlast na federalnom nivou sa Miloševićevim SPS-om.

Posle saveznih izbora 2000. i pada Slobodana Miloševića u Srbiji, pro-evropska i reformska struja Predraga Bulatovića preuzima liderstvo i dolazi u sukob sa Momirom Bulatovićem, koji je zatim zbog odluke glavnog odbora SNP-a da uđe u koaliciju sa DOS-om, napustio SNP i formirao Narodnu socijalističku stranku.

Posla toga zajedno sa Srpskom narodnom strankom i Narodnom strankom, SNP ulazi u unionističku koaliciju *Zajedno za Jugoslaviju*. ZZJ osvaja drugo mesto na izborima 2001. i preko 40% glasova, ali usled nemogućnosti formiranja vlade sa LSCG-om, izbori se ponavljaju. Na izborima sledeće godine, ZZJ menja ime u *Zajedno za promjene*, ali je sa skoro 38% glasova ipak poražena od koalcije koju je vodio DPS.

Bila je lider opozicije, prosrpska stranka sve do izborno kraha koalicije unionista na parlamentarnim izborima 2006. godine, i bila je glavna politička stranka na referendumu o nezavisnosti koja je kampanjisala za opciju državne unije sa Srbijom 2006. godine, na kojoj je opcija *NE* za dlaku izgubila. Istog trena rezultate nije priznala nezavisnost Crne Gore, i sastavila je Bijelu knjigu, koja je raspravljala o upitnosti referendumskih rezultata i iznosila statističke podatke o nelogičnostima i prekršajima vladajuće koalicije Mila Đukanovića.

Na parlamentarnim izborima 2009. godine, po drugi put u istoriji, nastupa samostalno, nakon neuspjeha da se formira jedinstvena lista cjelokupne opozicije odbijanjem Liberalne partije Crne Gore i kraha u pregovorima sa Novom srpskom demokratijom i Pokretom za promjene. SNP je na ovim izborima svojila 16,5% glasova i 16 poslanika u skupštini i time je posle izbore bila prva opoziciona stranka.

Na parlamentarnim izborima 2012. godine, propodaju ponovo pregovori sa Novom i PzP-om, oko ulaska SNP u tek formirani Demokratski front. Zbog toga SNP odlučuje još jednom samostalni nastup, ali jedan deo članstva pod vođstvom Predraga Bulatovića i Milana Kneževića, napušta stranku i prelazi u Front. SNP je na izborima osvojila treće mesto iza vladajuće koalicije i Fronta, odnosno 11,06% glasova i 9 poslanika, i time izgubila je 7 poslanika u poređenju sa 2009.

## Izborni rezultati SNP

## Predsjednici SNP

## Vanjske veze
* Zvanični sajt
Nova srpska demokratija

**Nova srpska demokratija** (**NOVA**, **NSD**) je politička stranka u Crnoj Gori, koja okuplja dio pripadnika srpskog naroda. Osnovana je 1998. godine kao Srpska narodna stranka, a transformacijom nekadašnje Srpske liste nastaje Nova srpska demokratija. Njen predsjednik je Andrija Mandić. Himna joj je „Bože pravde“, a zastava srpska trobojka. NOVA je od 2012. članica koalcije Demokratski front.

## Nastanak - iz koalicije u stranku
NOVA je nastala iz velike većine članova nekadašnje Srpske narodne stranke, predvodnika srpske nacionalne političke alijanse Srpska lista, iz Narodne socijalističke stranke Crne Gore i iz nevladine organizacije Matica Boke, kulturne institucije koja se bavila čuvanjem tradicije i istorijskog nasljeđa Boke kotorske. Grupa političkih disidenata ove opcije je pod vođstvom poslanika Dobrila Dedeića osnovala Stranku srpskih narodnjaka, koja je zajedno sa Strankom srpskih radikala i NVO Srpsko nacionalno vijeće Crne Gore oformirala koaliciju Srpska nacionalna lista, koja okuplja grupu protivnika ovom ujedinjenju. Šest poslanika (5 od SNS i 1 od NSS CG) od ukupno dvanaest nekadašnje Srpske liste u skupštini je pripalo NOVoj, odnosno oni poslanici koji su ostali pri bojkotu parlamenta zbog odluke o priznanju kosovske nezavisnosti. 540 od 542 glasova na skupštini SNS je podržalo ovo ujedinjenje, a osnivačka skupština je održana u Podgorici 24. januara 2009. godine. SSN-u su uglavnom pripali članovi podgoričkog odbora. Jedan maleni dio je u Boki kotorskoj osnovao regionalnu stranku pod vođstvom poslanice Jovanke Matković u Herceg-Novom pod imenom Srpski klub.

## Reference

## Vanjske veze
* Zvanični veb sajt 
* Zvanični Youtube kanal
* Zvanični blip.tv kanal 
* Promotivni spot
FK Jedinstvo Gornji Matejevac

**Fudbalski klub Jedinstvo** je fudbalski klub iz Gornjeg Matejevca i trenutno se takmiči u Zoni Centar, četvrtom rangu takmičenja u srpskom fudbalu.

## Trenutni sastav tima

**[[Golmani (fudbal)|Golmani]]**
* Marko Milošević
* Bojan Ilijić

**[[Odbrana (fudbal)|Odbrana]]**
* Milan Milošević
* Milan Cojić
* Vlada Zdravković
* Nikola Cvetković
* Nikola Milojković
* Marko Nikolić

**[[Sredina (fudbal)|Sredina]]**
* Nikola Miljković
* Dalibor Đorđević
* Stefan Cvetković
* Martin Nikolić
* Nenad Miljković
* Peđa Gocić
* Aleksandar Rašić
* Marko Nikolić

**[[Napad (fudbal)|Napad]]**
* Mihailo Zdravković
* Miloš Milojević
* Miloš Petković
Demokratska stranka jedinstva

**Demokratska stranka jedinstva** je opoziciona politička stranka u Crnoj Gori. Njen predsjednik je dugogodišnji poznati jugoslovenski i crnogorski političar Zoran Žižić, koji joj je i jedini poslanik u Skupštini Crne Gore.

Demokratska stranka jedinstva je nastala deset dana pred prve parlamentarne izborne u nezavisnoj Crnoj Gori 2006. godine, raskolom potpredsjednika Socijalističke narodne partije Crne Gore Zorana Žižića, koji je optužio vrh SNP-a za loše angažovanje oko crnogorskog referenduma za nezavisnost koji je za dlaku izgubio unionistički blok. Kako bi prošla cenzus, DSJ se priključila koaliciji okupljenoj oko Srpske narodne stranke Srpska lista. SL postaje druga izborna lista po redu i lider opozicije, a DSJ dobija svoje mjesto, a cilj joj je bio preotimanje što više glasova od suparničke opozicione koalicije SNP-NS-DSS. DSJ je obrazovala lokalne odbore samo u nekim opštinama u Crnoj Gori, zbog vrlo ograničenog ljudstva male stranke. 

Demokratska stranka jedinstva se nikada nije uključivala u predizborne kampanje, nema izborni propagandni materijal, niti poznate kontatkne podatke, pa ni detaljno određenu politiku i hijerarhijsko članstvo, što je čini jedinom takvom političkom strankom na izbornoj sceni u Crnoj Gori. 

Po crnogorskom priznanju samoproglašene nezavisnosti Kosova, Zoran Žižić je zajedno sa svim poslanicima Srpske liste prešao u bojkot crnogorskog parlamenta, ali je potom napustio zajednički klub i prišao izmirenju sa SNP CG uoči predstojećih parlamentarnih izbora 2009. godine. Demokratska stranka jedinstva je učestvovala u svim pregorovima o stvaranju jedinstvene opozicione liste, no koji su se završili sa neuspjehom. Našavši se izvan svih užih predizbornih dogovaranja, Demokratska stranka neće učestvovati na izborima.
Brescia (provincija)

**Provincija Brescia** (talijanski: *Provincia di Brescia*) je jedna od 110 talijanskih provincija, koja se nalazi u regiji Lombardija u Sjevernoj Italiji.

Glavni i najveći grad provincije je Brescia od 189 902 stanovnika, udaljen 95 km istočno od Milana sjedišta regije. 
## Geografija
*Provincija Brescia* prostire se istočno od talijanskih provincije Provincije Bergamo po Dolina Poa, na površini od - 4 783 km², do obronaka Alpa na sjeveru.

U *provinciji* živi 1 238 044 stanovnika  (2011. godine).
## Reference

## Vanjske veze
* Službene stranice Provincije Brescia
Varese (provincija)

**Provincija Varese** (talijanski: *Provincia di Varese*) je jedna od 110 talijanskih provincija, koja se nalazi u regiji Lombardija u Sjevernoj Italiji.

Glavni grad provincije (ali ne i najveći) je Varese od 79 793 stanovnika, udaljen 60 km sjeverozapadno od Milana sjedišta regije. 
## Geografija
*Provincija Varese* prostire se sjeverno od talijanske provincije Provincije Milano po obroncima Alpa do švicarske granice, od obala Jezera Maggiore preko Jezera Lugano do Jezera Varese na površini od - 1 199 km².

U *provinciji* živi 871 886 stanovnika  (2011. godine).
## Reference

## Vanjske veze
* Službene stranice Provincije Varese
Jovan Mladenović

**Jovan** (*Mladenović*; Dobrača kod Arilja, 11. septembar 1950) je Arhiepiskop kragujevački i Mitropolit šumadijski, a ranije je bio episkop zapadnoamerički.

Osnovnu školu je završio u rodnom selu. Sa jedanaest godina odlazi u manastir Sv. Arhangeli u Klisuri u kojem ostaje kao iskušenik. Krajem 1963. godine prelazi u manastir Studenicu gde ostaje trideset godina. Godine 1969. završava Monašku školu SPC u manastiru Ostrogu sa odličnim uspehom a zatim odlazi na služenje vojnog roka u Sloveniju u Vipavu. U manastiru Studenici 1971. godine prima monaški postrig. Tu ga episkop žički dr Vasilije (Kostić) rukopolaže u čin đakona i postavlja za sabrata manastira Studenice. Iste godine se upisuje se u petorazrednu Bogosloviju Svetog Save u Beogradu, koju završava 1974. godine sa odličnim uspehom. Bogoslovski fakultet upisuje iste godine, a diplomira 1980. godine i 25. jula postaje studenički iguman gde je od 1983. do 1989. godine prošao zvanja od sinđela, protosinđela i arhimandrita. Na zasedanju Svetog arhijerejskog sabora SPC 1993. godine postaje episkop tetovski i vikar srpskog patrijarha sa dužnostima arhijereja za eparhije SPC u Makedoniji. Hirotoniju je izvršio 25. jula 1993. godine u manastiru Studenici Njegova svetost patrijarh srpski gospodin Pavle uz učešće 24 episkopa. Naredne godine izabran je za episkopa zapadnoameričkog, a osam godina kasnije (2002), posle smrti episkopa Save Vuković postaje episkop šumadijski. Dok je bio u SAD izgradio je crkve u Moragi, Los Anđelesu, Džeksonu, Judžinu itd. Postarao se da se objave dela vladike Nikolaja na engleskom jeziku. Trenutno je na čelu jedne od eparhija koja ima najviše vernika u SPC gde se takođe stara o izgradnji i završavanju velikog broja hramova i izdavačkom delatnošću. Na Svetom arhijerejskom saboru 2004. godine održanom u manastiru Žitomislić izabran je u Sveti arhijerejski sinod Srpske pravoslavne crkve. Odlukom Svetog arhijerejskog sabora 2024. godine odlikovan je činom Arhiepiskopa i Mitropolita.

## Vanjske veze
* Zvanična biografija na sajtu Šumadijske eparhije
* Документарна емисија о Епископу Шумадијском Господину Јовану из 2015. године
Episkop humski

**Episkop humski** je nekadašnja titula vikarnog arhijereja u Srpskoj pravoslavnoj crkvi. Bila je počasna titula pomoćnom episkopu mitropolita dabrobosanskog.

Odlukom Svetog arhijerejskog sabora Srpske pravoslavne crkve, održanog u maju 2004, za vikarnog episkopa humskog izabran je Maksim Vasiljević. Od 2006. on je episkop zapadnoamerički, a dužnost humskog episkopa je upražnjena.

## Povezano
* Maksim Vasiljević
* Mitropolija dabrobosanska
* Humska eparhija
Špijuni za mir

**Špijuni za mir** (en. *Spies for Peace*) bili su grupa antiratnih aktivista koja je objavila planove britanske vlade nakon nuklearnog rata. Godine 1963. oni su provalili u vladin tajni bunker, Regionalno sjedite vlade broj 6 (RSG-6) u Warren Rowu. Tamo su fotografisali i kopirali dokumente koji su uključivali predstavnike svih centralnih odjela vlade, a koji su održavali zakon i red, komunicirali sa preživjelom populacijom i kontrolisali preostale resurse. Javnost nije bila upoznata sa planiranjem rezultata nuklearnog rata sve dok to nisu razotkrili "Špijuni za mir".

## Vanjske veze
* Anarhisti 60-ih koji su otkrili nuklearne tajne
Okeanijski kup nacija 2010.

**Oceanijski kup nacija 2010.** je bilo četvrto izdanje Oceanijskog kupa nacija koje se održalo u novozelandskom gradu Poriruji od 8. do 10. svibnja 2010. godine. Sudjelovale su ukupno tri momčadi, i to reprezentacije Australije, Novog Zelanda i Cookovog Otočja.

Igralo se u dvokružnom grupnom sistemu tako da je svaka momčad igrala međusobno dva puta, a rangiranje je određeno prema broju bodova ostvarenih u međusobnim susretima. Prvak je, sa stopostotnim učinkom, postala Australija. Drugoplasirani je bio Novi Zeland s dvije pobjede i dva poraza, a bez pobjede, na trećem mjestu, bili su Cookovi Otoci.

Turnir je ujedno služio i kao kvalifikacijsko natjecanje za Svjetsko prvenstvo 2011. u Švedskoj.

## Pregled turnira

### Rezultati po kolima

----

----
----

----

----
----

----

## Konačne statistike

}}" align="}" valign="}" |

| width="}" align="}" valign="}" |

|}

## Vanjske veze
* Službena stranica
Ola Lindgren

**Ola Lindgren** (Halmstad, 29. veljače 1964.) je umirovljeni švedski rukometaš i reprezentativac, aktualni izbornik reprezentacije Finske. Ranije je bio izbornik reprezentacije Švedske, zajedno sa Staffanom Olssonom. 

Tokom igračke karijere, Lindgren je igrao ili na poziciji lijevog vanjskog ili onoj pivota. Karijeru je započeo 1981. u švedskom HK Drottu, gdje se vratio nakon dvogodišnjeg igranja za njemački TSV Dutenhofen. Drott ponovo napušta 1995. godine te prelazi u HSV Düsseldorf, gdje od 1996. do 1998. obavlja funkciju trenera-igrača. Istu funkciju imao je u HSG Nordhornu, gdje je igrao do 2003. godine, nakon čega je još 6 godina (do 2009. godine) boravio u klubu kao trener. 

Na reprezentativnom nivou, Lindgren je igrao od 1986. do 2003. godine, postigavši 482 gola u 376 nastupa. S reprezentacijom je bio četverostruki europski prvak, dvostruki svjetski te trostruki osvajač srebrne medalje na Olimpijskim igrama. Svemu tome, nadodao je još i dva srebra i dvije bronce sa svjetskih prvenstava. 

Kao trener, od 2009. do 2010. je vodio Rhein-Neckar Löwen, a od 2012. godine vodi švedski IFK Kristianstad. Još dok je radio u Nordhornu, 2008. godine, on i bivši reprezentativni kolega Staffan Olsson postali su izbornici rukometne reprezentacije Švedske, s kojom su osvojili srebrnu medalju na Olimpijadi 2012. godine u Londonu.
Staffan Olsson

**Staffan Olsson** (Uppsala, 26. ožujka 1964.) je umirovljeni švedski rukometaš i reprezentativac, aktualni pomoćni trener kluba Paris Saint-Germain te bivši izbornik reprezentacije Švedske, zajedno s bivšim reprezentativnim kolegom, Olom Lindgrenom. 

Prvi klubovi za koje je Olsson igrao bili su švedski Skånela IF i HK Cliff, nekon kojih kratko boravi u njemačkom TV Hüttenbergu. Nakon jednosezonskog povratka u Cliff, Olsson odlazi u njemački TV Niederwürzbach, odakle ga, nakon 4 sezone, kupuje THW Kiel. U Kielu je Olsson, u 219 utakmica, postigao 613 golova te se tih 7 sezona može smatrati krunom njegove klupske karijere. Četiri je puta bio nacionalni prvak, tri puta osvajao nacionalni kup, dva puta Kup EHF-a, a 2000. godine je igrao i finale EHF-ove Lige prvaka. Nakon Kiela, vraća se u Švedsku gdje igra za Hammarby IF, ali ga u travnju 2004. napušta i dva mjeseca igra za CB Ademar León, prije nego se ponovo vraća u Hammarby, gdje se i umirovio 2006. godine. 

Za reprezentaciju je debitirao 18. listopada 1986. protiv Norveške te je u 18 godina igranja postigao 855 golova u 358 nastupa. Sa Švedskom je bio višestruki svjetski i europski prvak, a osvojio je i tri olimpijska srebra. Dva je puta bio i srebrni te brončani na svjetskim prvenstvima. Posljednju utakmicu za reprezentaciju odigrao je 2004. godine, protiv Njemačke. 

Trenersku sezonu započeo je 2005. godine kada postaje trener-igrač Hammarbyja. Od 2006., radi u klubu samo kao trener prve momčadi. Godine 2008., zajedno s Olom Lindgrenom, postaje izbornik švedske reprezentacije s kojom 2012. godine osvaja srebro na Olimpijskim igrama. Hammarby je napustio 2011. godine kako bi se posvetio reprezentaciji, koju je s Lindgrenom vodio do 2016. godine. U međuvremenu je, od 2015. godine, postao pomoćnik Zvonimiru Serdarušiću u Paris Saint-Germainu.

U braku je, a sa suprugom Marie ima dvoje djece.
Otvorena lista

**Preferencijalno glasovanje** ili **otvorena lista** je vrsta proporcionalnog izbornog sustava u kome birači osim mogućnosti glasovanja za određenu listu imaju pravo zaokruživanja određenog kandidata s te liste, što se razlikuje od sustava "zatvorenih" lista, gdje građani glasuju samo za željenu listu, a poredak kandidata na listi određuju stranke odnosno kandidati sami.

## Primjena preferencijalnog glasovanja u Hrvatskoj

Na izborima za Europski parlament 2013. godine primjenjeno je preferencijalno glasovanje, članak 13 Zakona o izborima zastupnika iz Republike Hrvatske u Europski parlament glasi:

Na izborima 2013. prvih 6 kandidata s liste HDZ, HSP AS, BUZ dobilo je povjerenje građana kojim su izabrani u parlament EU. Broj glasova nije bio raspodijeljen onako kako su bili poredani stranački kandidati:

```
% glasova
 1. Dubravka Šuica       12,92
 2. Andrej Plenković     15,41
 3. Davor Ivo Stier       5,75
 4. Ivana Maletić         1,83
 5. Zdravka Bušić         1,68
 6. Ruža Tomašić         26,58
11. Zdravko Krmek         2,70
```


Iz toga je vidljivo da su prva četiri izabrana kandidata prošla "test" izbora i apsolutni i relativni dobivenim brojem glasova, dok Zdravko Krmek s 2,70 % glasova je daleko od 10 % traženih Zakonom da bi se ugurao u prvih šest. Druga lista na izborima (SDP, HNS, HSU) ima bitno drugačiju raspodjelu glasova:

```
% glasova
 1. Tonino Picula                47,34
 2. Biljana Borzan                7,50
 3. Marino Baldini                0,69
 4. Oleg Valjalo                  0,57
 5. Sandra Petrović Jakovina      1,62
 6. Jozo Radoš                    6,84
```


Ovdje se Jozo Radoš nije uspio "ugurati" među prvih 5 jer nije dobio više od 10% glasova, a samo prva dva kandidata s liste imaju značajniji postotak glasova svog biračkog tijela.

## Izvori
Zdravka Bušić

**Zdravka Bušić** (1950 - ) je hrvatska političarka i članica HDZ. Diplomirala je političke znanosti i dovršila poslijediplomski studij bibliotekarstva i informatike. Radila je kao savjetnica hrvatskog predsjednika Franje Tuđmana. Dva puta je s liste HDZ izabrana u Hrvatski sabor, a na izborima 2013. je izabrana među prvih 12 hrvatskih članova Europskog parlamenta.

Brat Zdravke Bušić je bio Zvonko Bušić, bivši hrvatski politički emigrant koji je u SAD 1976. izveo otmicu aviona i proveo 32 godine u zatvoru zbog ubojstva policajca.
Rukometna reprezentacija Cookovih Otoka

**Rukometna reprezentacija Cookovog Otočja** predstavlja Cookove Otoke na međunardnim rukometnim natjecanjima. Reprezentacija je bez ikakvog uspjeha na međunarodnoj razini, a najbolji rezultat na kontinentalnom prvenstvu im je treće mjesto, osvojeno 2002., 2004., 2006., 2008. i 2010. godine.

## Nastupi na međunarodnim natjecanjima

## Vanjske veze
* Informacije
Rukometna reprezentacija Nove Kaledonije

**Rukometna reprezentacija predstavlja Nove Kaledonije** predstavlja Novu Kaledoniju na međunarodnim rukometnim natjecanjima. 

Reprezentacija je bez nastupa na međunarodnim natjecanjima, dok je na kontinentalnim prvenstvima imala uspjeha. Na prvenstvu 2008. godine postali su prvaci, ispred Australije, koja je jedina oceanijska reprezentacija s međunarodnim natjecanjima. Ipak, od 2010. godine nisu sudjelovali na kontinentalnim prvenstvima. 

## Nastupi na međunarodnim natjecanjima
Ivana Maletić

**Ivana Maletić** (Šibenik, 12. listopad 1973 - ) je hrvatska političarka i članica HDZ. Magistrirala je ekonomiju i preko 14 godina je radila u hrvatskom Ministarstvu financija, a bila je i član pregovaračkog tima Hrvatske za pristupanje EU. Neko vrijeme je bila i zamjenica ministra financije. Na izborima 2013. je izabrana kao jedna od 12 prvih hrvatskih članova Europskog parlamenta.
Davor Ivo Stier

**Davor Ivo Stier** [~ štî:r] (Buenos Aires, 6. siječnja 1972.) je hrvatski desničarski političar, poznat kao jedan od najistaknutijih članova HDZ-a. Po struci je politolog. Javnosti je postao poznat od bliskih suradnika Jadranke Kosor nakon što je ona 2009. preuzela stranku. Izabran je u Hrvatski sabor na izborima 2011. godine, a potom jeizborima 2013. je izabran kao jedan od prvih 12 hrvatskih članova Europskog parlamenta. Tamo je stekao bliske veze s kolegom i stranačkim drugom Andrejem Plenkovićem, i često se u medijima navodio kao jedan od prvih predstavnika mlade i ranijim "pretpolitičkim" temama i sukobima neopterećene generacije vodećih političara HDZ-a, mada se, zbog odrastanje u emigraciji u ideološkom smislu smještao među stranačku desnicu. Nakon što je Plenković 2016. pobijedio na izborima 2016. godine, Stier je postao potpredsjednik Vlade, a potom i ministar vanjskih poslova. S tog mjesta je u lipnju 2017. odstupio na mjesto političkog tajnika stranke.

## Povezano

* Ivan Stier
Andrej Plenković

**Andrej Plenković** (Zagreb, 8. travnja 1970.) je hrvatski pravnik, diplomat, političar i predsjednik 14. i 15. Vlade Republike Hrvatske u službi od 2016. Predsjednik je i Hrvatske demokratske zajednice od 2016.

Magistrirao je pravne znanosti. Od 1994. do 2011. je bio na različitim funkcijama u hrvatskom Ministarstvu vanjskih poslova i smatra se jednim od najiskusnijih hrvatskih diplomata. Godine 2011. je kao član HDZ izabran na izborima u Hrvatski sabor, a godine 2013. je izabran za jednog od prvih 12 hrvatskih članova Europskog parlamenta.

U lipnju 2016. je nakon pada Oreškovićeve vlade, za koju je hrvatska javnost, ali i dio članstva HDZ optuživao predsjednika stranke Tomislava Karamarke, Plenković je od njega zatražio da podnese ostavku a sam sebe predložio za novog vođu stranke. Nakon toga je pobijedio na izborima za predsjednika stranke, a na izborima održanim u rujnu iste godine je HDZ pod njegovim vodstvom uvjerljivo osvojio relativnu većinu u novom sazivu Hrvatskog sabora. Nakon sklapanja nove koalicije sa strankom MOST-om i još nekoliko manjih stranaka, izabran je za novog predsjednika Vlade Republike Hrvatske.

## Reference
Sandra Petrović Jakovina

**Sandra Petrović Jakovina** (Zagreb, 21. ožujak 1985 - ) je hrvatska političarka. Po struci je diplomirana pravnica. Od 2005. je članica SDPH. Početkom 2012. je postala najmlađom članicom Hrvatskog sabora sa liste SDP, zamijenivši Nadu Čavlović Smiljanec. Javnosti je, međutim, postala poznata tek kada je u proljeće 2013. objavljena njena kandidatura na izborima za Europski parlament, odnosno kada se doznalo da je u braku s ministrom poljoprivrede Tihomirom Jakovinom. Njeno stavljanje na listu je u dijelu javnosti tumačeno kao primjer nepotizma u vladi Zorana Milanovića. Usprkos toga je izabrana 15. travnja 2013. 

## Vanjske veze
* Članak na index.hr
Oleg Valjalo

**Oleg Valjalo** (19. studenog 1970 - ) je hrvatski političar i član SDPH. Po struci je ekonomist, te je radio na izvršnim poslovima u nekoliko banaka i ugostiteljskih tvrtki. Od 2010. je bio gradski vijećnik u Dubrovniku, a od 2011. bio zamjenik ministra turizma u vladi Zorana Milanovića. Godine 2013. je izabran među prvih 12 hrvatskih zastupnika u Europskom parlamentu.

## Vanjske veze
* Ministarstvo turizma Republike Hrvatske - Oleg Valjalo
Biljana Borzan

**Biljana Borzan** (Osijek, 29. studenog 1971 -) je hrvatska političarka i članica SDPH. Pažnju javnosti je prvi put privukla na izborima 2007. godine, na kojima je SDPH u Osijeku i Istočnoj Slavoniji ostvario neočekivano dobar rezultat. Na tim i izborima 2011. godine je izabrana u Sabor. Godine 2013. je izabrana među prvih 12 hrvatskih zastupnika u Europskom parlamentu.

## Vanjske veze
* Biografija na web-stranici Hrvatskog sabora
Nikola Vuljanić

**Nikola Vuljanić** (Karlovac, 25. lipnja 1949. – Karlovac, 2. ožujka 2024.), hrvatski političar, najpoznatiji kao jedan od osnivača Hrvatskih laburista i jedan od prvih dvanaest hrvatskih zastupnika izabranih 2013. u Europski parlament.

Vuljanić je prije umirovljenja radio kao profesor anglistike i kroatistike. 

Prije stvaranja Laburista je bio član Hrvatske narodne stranke, te je služio kao njen zastupnik u Hrvatskom saboru od 2004. do 2008. Godine 2011. je izabran za zastupnika Hrvatskih laburista. Prije izbora u Europski parlament je služio u Europskom parlamentu služio kao jedan od promatrača. 

## Vanjske veze
* Laburist Nikola Vuljanić postaje zastupnik u Europskom parlamentu
1470-e

**1470-e** su decenija koja je počela 1. januara 1470. i završila 31. decembra 1479. 

## Događaji

## Reference