open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Potres u San Franciscu 1906.

**Potres u San Franciscu 1906.** bio je snažan potres koji je pogodio San Francisco i obalu Sjeverne Kalifornije u 5:12 18. aprila 1906. Najšire prihvaćena procjena magnitude potresa je 7,9 Mw, ali iznose se i druge vrijednosti, od 7,7 pa čak do 8,25. Glavni epicentar bio je na moru, oko 3,2 km od grada. Potres se osjetio od Oregona do Los Angelesa i sve do centralne Nevade. Potres i požar koji je uslijedio pamte se kao jedna od najvećih prirodnih katastrofa u historiji SAD-a uz uragan u Galvestonu 1900. i uragan Katrina 2005. Procjenjuje se da je od potresa i požara stradalo preko 3.000 ljudi i to predstavlja najsmrtonosniju prirodnu katastrofu u historiji Kalifornije.

## Panorame

## Povezano
* Arnold Genthe i George R. Lawrence, fotografi potresa
* Komitet pedesetorice (1906)
* Lista potresa u SAD

## Reference

## Literatura

* *Double Cone Quarterly*, Fall Equinox, svezak VII, br. 3 (2004).
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Wald D. J, Kanamori, Hiroo, Helmberger, D.V. and Heaton, T. H, Source study of the 1906 San Francisco Earthquake , bilten Američkog seizmološkog društva, sv. 83, br. 4, str.&nbsp;981-1019, august 1993.
* Winchester, Simon, *A Crack in the Edge of the World: America and the Great California Earthquake of 1906*, "HarperCollins Publishers", New York, 2005. 

;Savremeni izvori o katastrofi
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Članak iz 2010. s izvrsnim fotografijama 
* Zemljotres i požar 1906, Nacionalne arhive
* Zemljotres u San Francisku  originalni izvještaji *[[Times (magazin)|Timesa]]*
* Geološka tura zemljotresa u San Francisku, 100 godina kasnije, Američki geološki institut
* Zemljotres u San Francisku  - web stranica s informacijama za studente.
* Veliki zemljotres i požar 1906. na stranici Muzeja San Franciska
* Mapa razorene oblasti i linkovi na fotografije 
* Kolekcija Idit Irvajn: Fotografije zemljotresa u San Francisku 1906.
* Zemljotres 1906. u Palo Altu
Potres u Kašmiru 2005.

**Potres u Kašmiru 2005.** (poznat i kao **Južnoazijski potres** ili **Veliki pakistanski potres**) je bio potres velikih razmjera sa centrom u Azad Kašmiru (Pakistanski Kašmir) i Sjeverozapadnoj pograničnoj pokrajini. Dogodio se u 8:50:38 po pakistanskom standardnom vremenu (3:50:37 UTC) dana 8. oktobra 2005. godine. Registrovan je kao potres jačine ili 7,6 ili 7,7 po Richteru, što ga čini sličnim onome koji je pogodio San Francisco 1906. godine, Kuetu 1935. ili Gudžarat 2001. godine. Od 8. novembra, službeni izvještaj Vlade Pakistana o smrtnosti glasio je 79.000 mrtvih, dok službe govore o dodatnih 1.400 žrtava na indisjkom dijelu Džamua i Kašmira, te četiri osobe koje su poginule u Afganistanu.

## Žrtve

## Reference

* "A crisis of neglect". (6. novembar 2005). *[[New Straits Times|New Sunday Times]]*, str. 18.
* "Pneumonia hits Pakistan quake zone". (8. novembar 2005). *New Straits Times*, str. 6.
* "Quake death toll now 87,350". (29. novembar 2005). *New Straits Times*, str. 6.

## Vanjske veze

;Informacije
* Kashmir charitable trust UK 
*  Kashmir Relief & Development Foundation (KRDF) 
*  Summary report on Muzaffrabad Earthquake 
* Special Event Page, Amateur Seismic Centre, India
* national volunteer movement 
* Geological Survey of Pakistan
*  - News and information on the earthquake related to  and .
* PakistanQuake.Com
* Oxfam America's South Asia Earthquake page 
* MuzaffarabadOnline.Com 
* Islamic Charity Ummah Welfare Trust Helps Those Affected 

;Multimedija
* Earthquake Picture Gallery 
* Kashmir Earthquake Appeal (KRDF Videos) 
* Severe Earthquake Jolts Pakistan GEO TV (Videos)
* Annotated google map of the earthquake area, with photos (Map) 
*  Why did the news interest fade so quickly on the 2005 Kashmir quake? - Produced by Yuli Yang (News Documentary)
*  Life in Kashmir Half a Year after the Quake (Part I) - Produced by Yuli Yang (News Documentary)
*  Life in Kashmir Half a Year after the Quake (Part II) - Produced by Yuli Yang (News Documentary)
*  Journal of relief work in Pakistan (pictures, text, audio)

;Novinski članci
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Komentari
* One year on Kashmir Earthquake haunts survivors by Zafar Sharif 
* Christian Science Monitor October 14, 2005
* 
* 
* 
* "Why did the news interest fade so quickly on the 2005 Kashmir quake?" - Produced by Yuli Yang / May 2006 (News Documentary)
* "Kashmir: politics of an Earthquake" by Jan McGirk  19. 10. 2005.

;Općenito
* [''Conflict in Kashmir: Selected Internet Resources by the Library, University of California, Berkeley, USA''; [University of California at Berkeley] Library Bibliographies and Web-Bibliographies list]
Potres u Peruu 2007.

**Potres u Peruu 2007.** je bio veliki potres koji je pogodio srednju obalu Perua 15. augusta 2007. godine u 23:40:58 UTC (18:40:58 lokalno vrijeme) i trajao je dvije minute. Hipocentar je lociran 150&nbsp;km jugozapadno od Lime, na dubini 30,2&nbsp;km. Nacionalni informativni centar za potrese geološkog topografskog instituta SAD-a je izjavio da je to bio snažan potres, s jačinom od 7,9 na skali momentne magnitude.

## Upozorenja o cunamiju
Upozorenja o cunamiju odmah nakon potresa objavljena su za Peru, Ekvador, Čile i Kolumbiju, ali su kasnije povučena. Upozorenja za cunami su također objavljena za Panamu i Kostariku, te je postavljena straža za Nikaragvu, Gvatemalu, El Salvador, Meksiko i Honduras. Sve uzbune su povučene nakon što je cunami od 10 cm došao do obale.

## Posljedice
Gradovi Ica, San Vicente de Cañete i Chincha Alta su najviše pogođeni, ali se potres osjetio i u gradovima Pucallpa, Iquitos, Contamana, Trujillo, Cajamarca i u glavnom gradu Limi, gdje je potres razbio prozore u centru grada. Četiri osobe su poginule kada se srušila crkva u Ici. Ti ljudi su se sklonili u vjerski centar tražeći sklonište. Peruanska vlada je objavila da je 350 ljudi poginulo i da je 827 ljudi povrijeđeno.

## Reference
Potres na Hindukušu 2015.

**Potres u Hindukušu 2015.** bio je potres magnitude 7,5 po Richteru koji je pogodio područje Indijskog potkontintenta 26. 10. 2015. u 9:09 sati po zapadnoeuropskom vremenu (UTC±0), odnosno u 13:39 sati po afganistanskom vremenu (UTC+4:30). 40 minuta nakon potresa područje je ponovno pogodio manji potres magnitude 4,8 po Richteru, a nakon njega područje je pogodilo još dvanaest potresa magnitude 4,1 po Richteru. Epicentar potresa iznosio je 210&nbsp;km. Istoga dana, Pakistanske vlasti objavile su smrt 386 ljudi, uglavnom Pakistanaca. Osim u Pakistanu žrtava je bilo i u Tadžikistanu i Kirgistanu.

## Evakuacija stanovništva

### Pakistan
Na najgore pogođenom sjeveru Pakistana istoga dana vojne i civilne agencije bile su pokrenule opsežnu operaciju spašavanja i ubrzanog popravljanja cesta i putova kako bi se dospjelo do žrtava u nepristupačnim planinskim područjima. Premijer Pakistana Nawaz Sharif bio je pokrenuo sve respoložive snage javnog reda i mira, vojsku i policiju u službi potpune evakuacije stanovništva na pogođenom području.

### Afganistan
Predsjednik parlamenta Abdullah Abdullah sazvao je hitnu sjednicu kako bi sa zastupnicima raspravio o razmjerima katastrofe i daljnjim koracima ka stabilizaciji zemlje.

### Indija
Premijer Indije, Narendra Modi, kontaktirao je afganistanskog predsjednika Ashraf Ghania i pakistanskog premijera Nawaz Sharifa i ponudio pomoć.

### Ujedinjeni narodi
Glavni tajnik Ujedinjenih naroda Ban Ki-moon naredio je mobilizaciju i pružanje pomoći Pakistanu i Afganistanu.

## Poginuli

## Izvori

## Vanjske veze
* Izvještaj s Američkog državnog geološkog instituta 
* Tehnički izvještaj Državnog geofizičkog indijskog istraživačkog instituta
Bitka kod Alarcosa

**Bitka kod Alarcosa** je slavna almohadska pobjeda u al-Andalusu nad snagama kastilijanskog kralja Alfonsa VIII. koja se odigrala 18. jula 1195.

## Tok bitke
Nakon što je odbio napade na al-Andalus, almohadski kalif Abu Jusuf Jakub al-Mansur je 1190. prisilio na primirje kršćanske kraljeve Kastilje i Leona. Kad je negdje oko 1194. isteklo primirje, Alfonso VIII je navalio na zemlje današnje provincije Seville, što je natjeralo Abu Jusufa Jakuba da napusti svoju sjevernoafričku prijestolnicu Marakeš i krene sa vojskom na Iberijski poluotok protiv kršćana.

Kastilijanci su uspjeli iznenaditi muslimansku stražu, ali im to nije pomoglo jer su podcjenili veličinu almohadske vojske. Abu Jusuf Jakub, kom se pridružila konjica Pedra Fernándeza de Castra - Kastilijanaca (Alfonsov neprijatelj), žestoko je potukao Kastilijance. Bitka se odvila na polju nedaleko od zamka Alarcos (arapski: al-Arak), pored grada Ciudad Reala.
 
Alfonso i njegova vojska pobjegli su u Toledo i Alarcos, dok se Abu Jusuf Jakub trijumfalno ušetao u Sevillu, gdje su ga prozvali *Al-Manṣūr Billāh* (Božji pobjednik). Godinama nakon tog poraza Alfonso VIII, se čak i uz podršku aragonskog kralja, nije usudio suprostaviti Almohadima koji su haračili njegovim zemljama, pa su oni zauzeli Montánchez, Trujillo, Santa Cruz i Talaveru i uništiili vinograde oko Toleda.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Battle of Alarcos''
Montánchez

**Montánchez** je naselje i općina od 1,732 stanovnika na zapadu Španjolske u Autonomnoj pokrajini Ekstremadura (Provincija Cáceres).

## Geografija

Montánchez leži nedaleko od izvora rijeke Salor (pritoka Taja), udaljen pedesetak km jugoistočno od svog administrativnog centra Cáceresa.

## Historija

Iako je nastao još za rimskih vremena, prvi put je dokumentiran tek 1095. kao muslimanska utvrda.
Od 1166. je pod kršćanskom vlašću, ali su ga Mauri ponovno zauzeli 1196.
Tako da je tek od 1230. trajno pod kršćanskom vlašću, kad ga je zauzeo kralj Alfonso IX od Leona.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Ajuntament de Montánchez''
Metalni meteoriti

**Metalni meteoriti** ili **sideriti** su meteoriti sa velikim udjelom metala.

Za metalne se meteorita smatra da su zapravo dijelovi raspršenih jezgri asteroida kod kojih je bilo došlo do diferencijacije (rastapanja i potonuća metala u jezgru). Mogu sadržavati različite količine metala Nikla, po čemu se i dijele na **heksahedrite** (4,5 - 6,5% Ni), **oktahedrite** (6,5 - 13% Ni) i **ataksite** (16 - 30% Ni). 

Varijacije u strukturi metalnih meteorita su rezultat omjera dvije slitine nikla i željeza - kamacita i tanita, koji svojim kristaliziranjem tvore jezgre matičnih asteroida. Mnogi metalni meteoriti imaju u sebi i primjese minerala grafita, triolita, raznih silikata i sl. koji im daju karakterističan izgled.

Ovo je strukturna klasifikacija, a postoji još i kemijska (na osnovi udjela elemenata galija i germanija). Na metalne meteorita otpada najveći dio meteorita, ako računamo po masenom udjelu.

## Heksahedriti
Ovi meteoriti sadrže samo kamacit (ne i tanit) i ne pokazuju Widmanstättenove figure nakon poliranja i jetkanja. Ponekad pokazuju vrlo fine paralelne linije zvane Neumanove linije, koje su rezultat udara.

## Oktahedriti
Oktahedriti sa sastoje od kamacita i tanita. Kada se poliraju i jetkaju, pokazuju poznate Widmanstätenove figure, strukture dosad pronađene u meteoritima. Laboratorijsko stvaranje ovih figura je nemoguće jer zahtijeva tisućljeća postupnog hlađenja. Izgled ovih figura ovisi o brzini hlađenja jezgre asteroida, te o količini tinita na raspolaganju. Mogu se podijeliti po debljini pojaseva kristala kamacita na:
* grublje (>3,3 mm, Ni: 5 - 9%)
* grube (1,3 - 3,3 mm, Ni: 6,5 - 8,5%)
* srednje grube (0,5 - 1,3 mm, Ni: 7 - 13%)
* fine (0,2 - 0,5 mm, Ni: 7,5 - 13%)
* finije (<0,2 mm, Ni: 17 - 18%)
* plesitične (<0,2 mm, kamacite spindles Ni: 9 - 18%).

## Ataksiti
Ovi meteoriti sadrže skoro samo tinit (ne i kamacit). Poliranje i jetkanje ne daju vidljivi uzorak, međutim, pod mikroskopom se mogu vidjeti vrlo fine Widmanstätenove figure. Vrlo su rijetki i dosad nije zabilježen nijedan slučaj pronalaska ovog meteorita nakon opažanja pada meteora. Najveći poznati meteorit uopće je ataksit Hoba West (Namibija, 1920), od oko 60 metričkih tona, ali se ne može istraživati jer ga je Namibijska vlada proglasila nacionalnim spomenikom.

## Izvori
* Metalni meteoriti
Institut za istraživanje mira Frankfurt

**Institut za istraživanje mira Frankfurt**  (, , akr. **PRIF** ili **HFSK**) je njemački  istraživački institut posvećen istraživanju mira i konflikta. Osnovana je 1970 godine od strane vlada Savezne države Hessen i dio je Leibniz-Institut mreže. Sa preko 90 zaposlenih PRIF je najveći institut za istraživanje mira u Njemačkoj. Jedan od zadataka instituta je provođenje istraživanja o tokovima konflikta i nasilja koja mogu da budu korisna u praksi izgradnje mira. PRIF pruža potrebne informacije i preporuke javnosti i donosiocima odluka. Specijalizovana biblioteka u okviru instituta je otvorena za javnost. Institut blisko sarađuje sa institucijama visokog obrazovanja, a naročito sa Johann Wolfgang Goethe univerzitetom u Frankfurta na Majni i Tehničkim univerzitetom u Darmstadtu.

## Izvori

## Povezano
* Institut za društvena istraživanja
* Štokholmski međunarodni institut za mirovna istraživanja

## Vanjske veze
*  Službene stranice SIPRI-ja
Breezy

***Breezy*** je američki igrani film snimljen 1973. godine u režiji Clinta Eastwooda. Po žanru je romantična drama, a protagonist, čiji lik tumači William Holden, je sredovječni poslovni čovjek koji slučajno sreće mladu i privlačnu hipijevsku djevojku po imenu Breezy. Radnja prikazuje kako se između njih dvoje, usprkos razlika u godinama i svjetonazorima, razvije prijateljstvo, a potom i ljubav, ali kako ona izaziva neprijateljstvo okoline. *Breezy* je Eastwoodu predstavljao prvi film koji je režirao, a u kome nije tumačio glavnu ulogu.

## Uloge
*William Holden ... Frank Harmon
*Kay Lenz ... Edith Alice 'Breezy' Breezerman
*Roger C. Carmel ... Bob Henderson
*Marj Dusay ... Betty Tobin
*Joan Hotchkis ... Paula Harmon
*Lynn Borden ... Harmonova družica preko noći
*Shelley Morrison ... Nancy Henderson
*Eugene Peterson ... Charlie
*Richard Bull ... Ljekar
*Clint Eastwood ... Čovjek u gomili na molu (cameo nenaveden na špici)

## Reference

## Literatura
*
*

## Vanjske veze
*
*
Louis Zorich

**Louis Zorich** (12. februar 1924 – 30. januar 2018) bio je američki glumac, najpoznatiji po ulozi protagonistovog oca Buda Buchmana u televizijskom sitkomu *[[Mad About You]]*. Zorich je bio oženjen za uglednu glumicu Olympiju Dukakis sa kojom je imao troje djece.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Angel Tompkins

**Angel Tompkins** (20. decembar 1942 -) je američka glumica i bivša manekenka, najpoznatija po ulogama zavodnica u hollywoodskih filmovima 1970-ih. Od 1990-ih se bavi sindikalnim radom.

## Izvori

## Vanjske veze

*
Superdad

***Superdad*** () je američka filmska komedija snimljena 1973. godine u režiji Vincenta McEveetyja. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Bob Crane je otac zabrinut što se njegova tinejdžerska kćerka (čiji lik tumači Kathleen Cody) druži sa dečkom (čiji lik tumači Kurt Russell) koga smatra "problematičnim". Radnja prikazuje kako namjesti da je prime na udaljeni koledž, ali kako taj plan izazove neželjene posljedice kada kćer dozna za njega i iz inata se počne družiti sa još "problematičnijim" hipicima.

## Uloge

* Bob Crane ... Charlie McCready
* Barbara Rush ... Sue McCready
* Kurt Russell ... Bart
* Joe Flynn ... Cyrus Hershberger
* Kathleen Cody ... Wendy McCready
* Joby Baker ... Klutch
* Dick Van Patten ... Ira Kushaw
* Bruno Kirby ... Stanley Schlimmer
* Judith Lowry ... Majka Barlow
* Ivor Francis ... Dr. Skinner na TV
* Jonathan Daly ... Rev. Griffith
* Naomi Stevens ... Mrs. Levin
* Nicholas Hammond ... Roger Rhinehurst
* Jack Manning ... Mirovni sudac
* Jim Wakefield ... Kućni menadžer
* Ed McCready ... Taksist
* Larry Gelman ... Mr. Schlimmer
* Stephen Dunne ... TV voditelj
* Allison McKay ... Sekretarica
* Leon Belasco ... Vozač limuzine
* Sarah Fankboner ... Izviđačica
* Christina Anderson ... Gang
* Ed Begley Jr. ... Gang
* Don Carter ... Gang
* Joy Ellison ... Gang
* Ann Marshall ... Gang
* Michael Rupert ... Gang

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Robert Forster

**Robert Wallace Forster Jr.**, rođen kao **Robert Wallace Foster Jr.** (Rochester, NY, 13. srpnja 1941. – Los Angeles, CA, 11. listopada 2019.) bio je američki filmski i televizijski glumac. Njegove najznačajnije uloge uključuju onu Johna Cassellisa iz filma *[[Medium Cool]]* (1969.), Maxa Cherryja iz filma *[[Jackie Brown]]* (1997.), Eda Galebraitha u seriji *[[Breaking Bad]]* te šerifa Franka Trumana u trećoj sezoni serije *[[Twin Peaks]]*.

Forster je odigrao brojne filmske uloge tokom karijere, a osim navedenih, ističu se i one u filmovima *[[Reflections in a Golden Eye (film)|Reflections in a Golden Eye]]* (1967.), *[[The Black Hole]]* (1979.), *[[Alligator (film)|Alligator]]* (1980.), *[[Me, Myself & Irene]]* (2000.), *[[Mulholland Drive (film)|Mulholland Drive]]* (2001.), *[[The Descendants]]* (2011.), *[[Olympus Has Fallen]]* (2013.), *[[London Has Fallen]]* (2016.) i *[[What They Had]]* (2018.). Uloga u Tarantinovom filmu *[[Jackie Brown]]* (1997.) donijela mu je nominaciju za Oscara za najbolju sporednu mušku ulogu, kao i nominaciju za Nagradu Saturn u istoj kategoriji. Nekoliko nominacija dobio je i za ulogu Scotta Thorsona u filmu *[[The Descendants]]*.

Što se televizijskih uloga tiče, osim spomenutih, imao je značajne uloge i u serijama *[[Banyon]]* (1971–1973) i *[[Heroes (američka TV serija)|Heroes]]* (2007–2008); bio je inicijalni prvi izbor za ulogu šerifa Harryja Trumana u Lynchovoj seriji *[[Twin Peaks]]*, ali je morao odbiti ulogu zbog ranije dogovorenog angažmana, tako da je ona na kraju pripala kanadskom glumcu Michaelu Ontkeanu. Ipak, nakon što je Ontkean odbio izići iz mirovne kako bi reprizirao svoju ulogu u trećoj sezoni serije, Forster je dobio ulogu Harryjeva brata, šerifa Franka Trumana. Za ulogu Eda u seriji *[[Braking Bad]]* je dobio Saturna za najbolju gostujuću televizijsku ulogu.

Glumu je diplomirao 1964. godine na Univerzitetu u Rochesteru, gdje je inicijalno trebao studirati pravo. Karijeru je započeo 1967. godine, a posljednja uloga bila mu je ona Eda u filmu *[[El Camino: A Breaking Bad Movie]]*, koji je izašao 11. listopada 2019. godine; istoga dana, Forster je umro od posljedica tumora na mozgu u Los Angelesu.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* DVD Talk Interview 
* House Petrelli Interview 12/08, Part 1
Ina Balin

**Ina Balin** (rođ. **Rosenberg**; 12. novembar 1937 – 20. jun 1990) bila je američka glumica, najpoznatija po ulozi Natalie Benzinger u filmu *[[From the Terrace]]*.

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Dwando

***Dwando*** () je indijski igrani film snimljen na bengalskom jeziku 2009. godine u režiji Sumana Ghosha. Predstavlja remake poljskog filma *[[Dekalog II]]* iz 1989. godine. Protagonistica, čiji lik tumači Ananya Chatterjee je žena kojoj je muž obolio od tumora na mozgu, a ona ostala trudna sa drugim muškarcem. Radnja prikazuje kako dolazi starom ljekaru (čiji lik tumači Soumitra Chatterjee) i pita ga za prognozu, pri čemu o odgovoru ovisi hoće li zadržati dijete ili ne.

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Dekalog III

***Dekalog III*** je poljski igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja treći dio ciklusa, odnosno epizodu TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja je inspirirana sa trećom zapovijedi "Sjeti se da svetkuješ dan Gospodnji!" Protagonist, čiji lik tumači Daniel Olbrychski je varšavski takist koji se sprema slaviti Božić sa svojom porodicom, ali ga prije toga žena sa kojom je imao ljubavnu vezu (a čiji lik tumači Maria Pakulnis) zamoli da joj pomogne u nevolji.

## Uloge
* Daniel Olbrychski – Janusz
* Maria Pakulnis – Ewa
* Joanna Szczepkowska – żona Janusza
* Artur Barciś – motorniczy tramwaju
* Krzysztof Kumor – lekarz
* Dorota Stalińska – pracownica PKP jeżdżąca na deskorolce
* Włodzimierz Musiał – pracownik izby wytrzeźwień
* Henryk Baranowski – Krzysztof
* Jacek Kałucki – milicjant

## Vanjske veze
*
Dekalog I

***Dekalog I*** je poljski igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskoga premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja prvi dio ciklusa, odnosno TV-serije *[[Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja je inspirirana zapovijedi "Ja sam Gospodin, Bog tvoj, nemoj imati drugih bogova uz mene!" i prikazuje kako racionalistički i ateistički profesor (čiji lik tumači Henryk Baranowski) provodi vrijeme sa svojim 10-godišnjim sinom (čiji lik tumači Wojciech Klata) radeći na kućnom kompjuteru, te na temelju njegovih proračuna zaključi kako led kojim se sin voli klizati neće puknuti.

## Uloge
* Henryk Baranowski – Krzysztof
* Wojciech Klata – Paweł, syn Krzysztofa
* Maja Komorowska – Irena, siostra Krzysztofa
* Artur Barciś – mężczyzna siedzący nad lodem
* Ewa Kania – Ewa Jezierska, matka Marka, kolegi Pawła
* Maria Gładkowska – Ania, koleżanka Krzysztofa ucząca Pawła angielskiego
* Aleksandra Kisielewska – matka Jacka
* Agnieszka Brustman – szachistka
* Maciej Borniński – ojciec Jacka
* Magdalena Sroga-Mikołajczyk – dziennikarka przeprowadzająca wywiad z dyrektorem szkoły

## Vanjske veze
* 
*
Dekalog II

***Dekalog II*** je poljski igrani films snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja drugi dio ciklusa *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]*, odnosno TV-serije inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja je inspirirana drugom zapovijedi "Ne uzimaj imena Gospodina, Boga svoga, uzalud!" Protagonist, čiji lik tumači Aleksander Bardini kome dolazi žena (čiji lik tumači Krystyna Janda) čiji je muž teško bolestan, a ona sama trudna sa drugim muškarcem, te od njega traži da donese prognozu kako bi odlučila o tome da li da zadrži dijete ili abortira.

Godine 2009. je u Indiji snimljen neslužbeni remake pod naslovom *[[Dwando]]*.

## Vanjske veze
* 
* 
*
Dekalog IV

***Dekalog IV*** je poljski igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja četvrti dio ciklusa, odnosno epizodu TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja je inspirirana sa četvrom zapovijedi "Poštuj oca i majku da dugo živiš i dobro ti bude na zemlji!" Protagonsitica, čiji lik tumači Adrianna Biedrzyńska, je djevojka koja živi u idiličnom odnosu sa ocem (čiji lik tumači Janusz Gajos) prije nego što taj odnos naruši majčino pismo koje razotkriva veliku tajnu.

## Uloge
* Adrianna Biedrzyńska - Anka
* Janusz Gajos - Michał, ojciec Anki
* Artur Barciś - kajakarz
* Adam Hanuszkiewicz - profesor w Akademii Teatralnej
* Andrzej Blumenfeld - Adam, przyjaciel Michała
* Tomasz Kozłowicz - Jarek, chłopak Anki
* Elżbieta Kilarska - matka Jarka
* Helena Norowicz - okulistka
* Aleksander Bardini - ordynator
* Jan Tesarz - taksówkarz.

## Vanjske veze
*
Dekalog V

***Dekalog V*** je poljski igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja skraćenu verziju, odnosno remake cjelovečernjeg igranog filma *[[Kratki film o ubijanju]]*, odnosno petu epizodu TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja se temelji na petoj zapovijedi "ne ubij" i prikazuje kako mladić ubije taksista prije nego što će biti uhapšen, osuđen na smrt i obješen. *Dekalog V*, koji je u odnosu na film imao nešto manje eksplicitno prikazano nasilje, se smatra inferiornim u odnosu na originalnu filmsku verziju, odnosno najslabijim od svih deset filmova ciklusa.

## Uloge
* Mirosław Baka - Jacek
* Krzysztof Globisz - Piotr
* Jan Tesarz - taksist
* Zbigniew Zapasiewicz - policijski inspektor
* Barbara Dziekan-Wajda - blagajnikca
* U ostalim ulogama
** Aleksander Bednarz, Jerzy Zass, Zdzisław Tobiasz,
Artur Barciś, Krystyna Janda, Olgierd Lukaszewicz

## Izvori

## Vanjske veze
*
Branka Prpa

**Branka Prpa** (Split, 1953.), istoričarka, publicistkinja i bivša direktorka Istorijskog arhiva Beograda (sr).

## Biografija
Branka Prpa rođena je u Splitu 5. aprila 1953, u tadašnjoj Narodnoj Republici Hrvatskoj (Federativna Narodna Republika Jugoslavija).

Godine 1972, protivno željama sopstvene porodice, napustila je rodni grad i otišla studirati u Beograd. Studije je započela na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Beogradu.

Nedugo poslije, udala se (Jovanović) i rodila je sina Ivana. Zajedno sa porodicom nastavila je živjeti u glavnom gradu i nakon završetka studija. Magistrirala je i doktorirala istorijske nauke.

Godine 1988. izdana je njena knjiga o Srbima u Dalmaciji naslovljena *Srbsko-dalmatinski magazin 1836-1848: preporodne ideje Srba u Dalmaciji*. Prpa je poznatija javnosti kao partnerka ubijenog beogradskog žurnaliste i vlasnika novina Slavka Ćuruvije, s kim je živjela u izvanbračnoj zajednici. Bila je uz svoga nevjenčanog supruga na dan njegova ubistva u aprilu 1999, kad je na njih izvršen prepad ispred ulaznih vrata u njihovu stambenu zgradu, kom je prilikom Prpa bila onesviještena.

## Lični život
Njen je sin dramaturg Ivan Jovanović, iz prvoga braka. U braku sa Slavkom Ćuruvijom nije imala djece.

## Djela
### Knjige
; *spisak nepotpun*
* *Srpski intelektualci i Jugoslavija: 1918-1929.*, Beograd : Clio, 2018, , 410 str.

; *uredila*
* *Živeti u Beogradu. Dokumenta uprave grada Beograda*, vol. 3, Beograd: Istorijski arhiv Beograda, 2005.

### Radovi
: *spisak nepotpun*
* »Ilirska ideja kod Srba u Dalmaciji«, *Zbornik radova o povijesti i kulturi srpskog naroda u Socijalističkoj Republici Hrvatskoj*, 1, 1988, 137-152.
* »Između Istoka i Zapada. Kulturni identitet i kulturno-civilizacijska uporišta«, *Tokovi istorije*, 3–4 (Beograd), 1997.
* »Procesi modernizacije i položaj žene u Srbiji tokom XIX i prve polovine XX vijeka«, u: *Srbija u modernizacijskim procesima 20. veka*, Beograd: Institut za noviju istoriju Srbije, 1994, 361-66.
* »Milan Grol — književnik i političar« u: *Liberalna misao u Srbiji: prilozi istoriji liberalizma od kraja XVIII do sredine XX veka*, 2001, 373-383.

## Reference
*Bol se leči pameću, *Ilustrovana Politika*, 3. decembra 2003.
*Šta je srpska tradicija, *[[Vreme]]*, 20. januara 2005.
Salor

**Salor** je rijeka na zapadu Španjolske duga 120 km, lijeva pritoka rijeke Tajo.

## Karakteristike

Salor se formira od nekoliko manjih vodotoka na terenu općine Montánchez, oni izviru na obroncima masiva Montánchez (dio Toledskog gorja.
Od izvora Salor teče prema sjeverozapadu, preko grada Alcántare gdje dvadesetak kilometara nizvodno na samoj granici sa Portugalom ima ušće u Tajo.

Sliv rijeke velik je 167 km², i proteže se preko provincije Cáceres.

Na rijeci je podignuto nekoliko akumulacijskih jezera, a najveće je *Pantano de Valdesalor*.
Za potrebe jezera 1964. izgrađena je brana *Salor* duga 542 i visoka 21 m.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Plan de Gestión de la ZEC “Río Salor”''
Operacija Badr (1973)

**Operacija ''Badr*** (; *ʻAmaliyat Badr*) ili *'Plan *Badr*** (خطة بدر; ''Khitat Badr'') bila je šifrirano ime za [[egipat]]sku vojnu operaciju sa ciljem da se prijeđe [[Sueski kanal]] i zauzme [[Bar Lev linija]] koju su [[Izrael]]ci držali na njegovoj istočnoj obali. Operacija je započela 6. oktobra istovremeno sa [[Sirija|sirijskim]] napadom na [[Golanska visoravan|Golansku visoravan]] čime je otpočeo [[Jomkipurski rat]].

Egipatske snage su se za operaciju počele obučavati još 1968. godine, ali planiranje počelo 1971. godine uz intenzivno korištenje zavaravanja neprijatelja. Na samom početku operacije, u Egiptu poznate pod jednostavnim nazivom **Prelazak*' (العبور; *al-'obour''), jurišni pioniri su koristili vodene topove da brzo stvore breše u pješačnom zidu na istočnoj obali kanal te postavili pontone, omogućivši prijelaz egipatskih oklopnih snaga. Egipatska pješadija je potom na juriš zauzela Bar-Lev utvrde Bar Leva prije kontranapada izraelske pješadije i oklopnih snaga.

Napad je u potpunosti iznenadio Izraelce, te je do 7. oktobra prijalz bio potpun, a istočna obala Kanala zauzeta od strane pet ehipatskih divizija. Pješadija je uspostavila mostobrane u dužini od 160&nbsp;km. Nakon kraćeg zatišja 7. oktobra izraelske oklopne rezerve su izvršile kontranapad u blizini Ismailije. Egipatske snage su, koristivši protivtenkovsko oružje uspjele odbiti napad, a potom proširiti mostobran. Do kraja 8. oktobra egipatske snage su uspjele prodrijeti u Sinaj u dubini od 15&nbsp;km.

Iako je Egipat na kraju poražen u ratu, u njemu, kao i u arapskom svijetu se Operacija Badr slavi kao jedan od najvećih uspjeha u egipatskoj vojnoj historiji, odnosno arapskih pobjeda u arapsko-izraelskom sukobu.

## Izvori
Masakr subotnje večeri

**Masakr subotnje večeri** () je naziv za niz političkih događaja koji su se zbili u subotu 20. oktobra 1973. godine u Washingtonu tokom službene istrage vezane uz aferu Watergate. Otpočeli nakon što je tadašnji američki predsjednik naredio svojem ministru pravde Elliotu Richardsonu da smijeni Archibalda Coxa, nezavisnog specijalnog tužioca zaduženog za istragu. Richardson je to odbio učiniti i umjesto toga je smjesta dao ostavku. Nixon je nakon toga istu zapovijed dao njegovom zamjeniku Williamu Rickelshausu, koji je također odbio i dao ostavku. Kada je ista zapovijed dana vrhovnom pravobraniocu Robertu Borku, trećerangiranom funkcionaru Ministarstva pravde on je ispočetka mislio također dati ostavku, ali se predomislio te je smijenio Coxa. Reakcija javnosti na događaje je bila katastrofalna po Nixona, s obzirom da se uvriježilo mišljenje da namjerno opstuira istragu koja bio otkrila njegovu umiješanost u skandal. Već nakon jedanaest dana je imenovan novi specijalni tužilac, a Kongres SAD se našao pod pritiskom da započne postupak opoziva predsjednika koji će nepunih godinu dana kasnije dovesti do Nixonove ostavke.
Pobuna na atenskoj Politehnici

**Pobuna na atenskoj Politehnici** je naziv za sukob do koga je u novembru 1973. došlo na atenskom Nacionalnom tehičkom univerzitetu (Politehnici) između ljevičarskih studenata na jednoj, i grčkih vojnih i policijskih snaga odanih tadašnjem pro-amneričkom diktatorskom režimu. Otpočeo je 14. novembra kada su studenti zauzeli Univerzitet i odbili pokušaj policije da zavede red. 15. novembra su se pobunjenim studentima, demonstrirajući na ulicama, priključili radnici i seljaci. 16. novembra je hunta počela slati trupe na ulice, kada je došlo do prvih sukoba u kojima su korišteni Molotovljevi kokteli. Vojska je zavela red tek kada su 17. novembra tenkovi prodrli u Univerzitet. Smatra se da je u sukobima poginulo oko 40 civila. Ustanak nije uspio srušiti režim, ali ga je ozbiljno uzdrmao - vođu hunte, koji se smatrao previše "mekanim" je svrgnuo brigadir Dimitrios Ioannidis, čiji će režim biti smijenjen nakon fijaska izazvanog turskom invazijom Cipra a u Grčkoj ponovno uvedena demokracija. Po ustanku je ime dobila radikalno lijeva teroristička organizacija Revolucionarna organizacija 17. novembra.
Let 769 kompanije JAT

**JAT-ov let 769** je 11. septembra 1973. godine avionom Sud Aviation SE-210 Caravelle 6-N u vlasništvu jugoslavenskog avioprijevoznika JAT Yugoslav Airlines trebao dovesti putnike iz Skoplja (u tadašnjoj SR Makedoniji) u Titograd (današnja Podgorica) u SR Crnoj Gori. Prilikom prilaska Titogradskom aerodromu avion je udario u planinu Maganik pri čemu je uništen, a svih 35 putnika i članova posade je poginulo. Naknadna istraga je za nesreću okrivilu loše obučeno osoblje na kontrolnom tornju i neispravni radar.

## Vanjske veze
* View of Babin zub (Grandmother's tooth) peak
* Maganik mountain
* Memorial plate of JAT's aeroplane crash in 1973
Vojin Lukić

**Vojin Lukić** (Subotica, kod Koceljeve, 4. decembar 1919 — Beograd, 25. oktobar 1997), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i društveno-politički radnik SFR Jugoslavije i SR Srbije. U periodu od 1963. do 1965. godine obavljao je dužnost Saveznog sekretara za unutrašnje poslove SFRJ.

## Biografija
Rođen je 4. decembra 1919. godine u selu Subotici, kod Koceljeve. Poticao je iz imućne seljačke porodice.

Gimnaziju je završio 1938. godine u Šapcu i potom se upisao na Pravni fakultet u Beogradu. Još kao učenik gimnazije, pristupio je omladinskom revolucionarnom pokretu i postao član Saveza komunističke omladine Jugoslavije (SKOJ). Jula 1941. godine primljen je u članstvo Komunističke partije Jugoslavije (KPJ).

Učesnik Narodnooslobodilačke borbe je od 1941. godine. Borio se najpre u Valjevskom partizanskom odredu, a potom je bio borac u Prvoj proleterskoj udarnoj brigadi i Prvoj krajiškoj udarnoj brigadi.

Godine 1945. prebačen je u Odeljenje za zaštitu naroda (OZNA), gde je bio referent, šef odseka i načelnik odeljenja. Od 1949. do 1953. je bio načelnik Uprave državne bezbednosti (UDBA) grada Beograda.

Od 1953. do 1962. godine obavljao je funkciju državnog sekretara za unutrašnje poslove Narodne Republike Srbije, a od 1963. do 1965. Saveznog sekretara za unutrašnje poslove Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije. Godine 1965. postavljen je na dužnost organizacionog sekretara Centralnog komiteta Saveza komunista Srbije.

Posle Četvrtog plenuma CK SK Jugoslavije, održanog jula 1966. godine na Brionima, i smene Aleksandra Rankovića, okarakterisan je kao „rankovićevac“ i septembra 1966. godine na Šestom plenumu CK SK Srbije, smenjen sa funkcije. Ubrzo potom je zajedno sa Aleksandrom Rankovićem isključen iz članstva Saveza komunista Jugoslavije. Kasnije tokom otkrivanja zloupotreba u Upravi državne bezbednosti (UDBA), protiv njega je bila podignuta optužnica i bio je uhapšen, ali je ubrzo abolicijom Savezne skupštine SFRJ, bio pušten na slobodu i oslobođen krivične odgovornosti.

Od 1968. do 1972. godine je radio kao advokat, ali je 1972. godine bio uhapšen i osuđen na 18 meseci zatvora, zbog verbalnog delikta. Prva presuda je ukinuta, da bi u oktobru 1973. bio osuđen na dve i po godine zatvora za „neprijateljsku propagandu”.

Godine 1989. u Beogradu je objavio knjigu „*Sećanja i saznanja - obračun sa Aleksandrom Rankovićem i Brionski plenum*“.

Umro je 25. oktobra 1997. godine u Beogradu, a sahranjen je u rodnom selu Subotici.

Nosilac je Partizanske spomenice 1941. i drugih jugoslovenskih odlikovanja, među kojima su Orden Republike sa zlatnim vencem, Orden zasluga za narod sa zlatnom zvezdom, Orden bratstva i jedinstva sa zlatnim vencem, Orden rada sa crvenom zastavom i dr.

## Reference

## Literatura

* *Jugoslovenski savremenici - Ko je ko u Jugoslaviji*. „Hronometar“, Beograd 1970. godina.
Kizilkum

**Kizilkum** (uzbečki *Qizilqum*; kazaški *Қыzыlқұm*; u prevodu *crveni pesak*) je pustinja koja se prostire kroz Kazahstan, Uzbekistan i manjim delom kroz Turkmenistan, jugoistočno od Aralskog jezera, između reka Amu Darja i Sir Darja.

Nalazi se blizu grada Buhara. Pokriva površinu od km², što je čini 11. pustinjom po površini na svetu. Poljoprivredna naselja nalaze se oko reka i oaza, gde se gaji pamuk, pirinač i pšenica. Polunomadska plemena gaje „karakul“ ovce i kamile.

Vodu joj donose Sir Darja iz Tjen Šana i Kriškog gorja, dok se vode sa Pamira i iz Hindukuša slivaju u Turansku niziju Amu Darjom. Zbog poplava reka retki stanovici nizije su ranije često stradali, a sada je na Sir Darji izgrađen sistem brana koji sprečava poplave i omogućuje navodnjavanje žednog tla.

Većina velikih oaza Kizilkuma nalazi se uz obod pustinje, gde su kanali kopani još pre nekoliko godina, da bi se uhvatila voda planinskih reka. Oaze dobijaju električnu energiju iz hidroelektrana na Sir Darji (Ferhatska elektrana i druge). Navodnjeno tlo je pretvoreno u pamučna polja.

## Geografija
Teritorija pretežno čini velika ravnica nadmorske visine do 300 m iznad nivoa mora, sa nekoliko depresija i visoravni. Površinu najvećim delom pokrivaju peščane dine (barkani); na severozapadu postoje velike oblasti pokrivene takirom (slojem gline); postoji i nekoliko oaza. Postoje poljoprivredna naselja duž reka i u oazama.

## Fauna
Fauna Kizilkuma obuhvata izuzetno retke vrste, poput stepske, sajga antilope (*Saiga tatarica*) i velikog varana, koji može da dosegne dužinu od 1,6 metara. Postoji rezervat prirode Kizilkum, u pokrajini Bukara, osnovan 1971. godine. Rezervat se prostire na 101.000&nbsp;km² i smešten je na plavnom tlu (tugaj) Amu-Darje, blizu naselja Dargan Ata. Fauna obuhvata: Bukara jelena (lokalna varijanta običnog jelena), divlje svinje (*Sus scrofa*), fazana (*Phasianus colchicus*), surog orla (*Aquila chrysaetos*) i dr.

Drugi rezervat (ili ekološki centar), „Đejran”, nalazi se 40&nbsp;km južno od Bukare. Ukupna površina rezervata iznosi 51.450&nbsp;km². U njemu se uzgajaju retke životinjske vrste kao što su: gazele (*[[Gazella subgutturosa]]*), divlji konj Prževalskog (*Equus przewalskii*), kulan (*Equus hemionus*) i velika droplja (*Otis tarda*). Rezervat je osnovan 1977. godine.

## Privreda
Lokalno stanovništvo velike površine Kizilkuma upotrebljava za ispašu stoke (pretežno ovaca, baktrijskih kamila i jednogrbih kamila).

Kizilkum je poznat po nalazištima zlata, uranijuma, bakra, aluminijuma, srebra, prirodnog gasa i nafte. Razvoj većine čuvenih nalazišta zlata u Murantauu započeo je ranih 1960-ih. Centri rudarstva i topioničke industrije su Navoj, Zarafšan, Učkuduk. Velika industrijska preduzeća su: NGMK i uzbečko-američko zajedničko ulaganje "Zarafshan-Newmont". Centri proizvodnje gasa su Gazli i Mubarek.

## Galerija

Datoteka:Sand-dune.JPG|Najveći deo područja pokriven je peščanim dinama.
Datoteka:Cattle.JPG|Lokalno stanovništvo koristi velika područja Kizilkuma za gajenje stoke.


## Povezano
* Karakum
* Kultura Andronova
* Ostrvo Ajdar

## Vanjske veze

* Fotografije Uzbekistana Priroda Životna sredina
* Fotografije Kizilkuma
Ramlat al-Sabatain

**Ramlat al-Sabatain** () je pustinja na sjeverozapadu Jemena koja se širi preko granice na jug Saudijske Arabije. Prostire od visoravni Hadramaut te se blago spušta prema sjeveru i spaja s pustinjom Rub' al Khali.

Teren pustinje je depresija, prošarana dinama i pokriva područje od oko 96,5 do 241&nbsp;km, otprilike 10.000 km². To područje uključuje onaj kraj kojeg su srednjovjekovni arapski geografi zvali Sajhadom. On je uključivao dijelove muhafaza al-Džaufa, Mariba i Šabve, te jugozapadne dijelove saudijske pokrajine Nadžran.

## Reference

## Vanjske veze

* Fotografije Jacka Jacksona 
* Confluence degree project, fotografije iz pustinje
Katarakti na Nilu

**Katarakt** je prag u riječnom koritu preko kojeg voda pada u slapovima.

## Katarakti na Nilu
Poznati su katarakti na Nilu, bilo ih je šest:
* Prvi katarakt nalazi se kod Asuana (). To je ujedno jedini katarakt koji se nalazi u modernom Egiptu, ostali se danas nalaze u Sudanu.
* Drugi katarakt je bio u Nubiji, danas se nalazi u Naserovom jezeru ()
* Treći katarakt se nalazi kod mjesta Tombosa/Hanneka ()
* Četvrti katarakt je poplavljen akumulacijskim jezerom Merowe 2008. godine ()
* Peti katarakt je kod utoka rijeke Atbara u Nil ()
* Šesti katarakt je kod drevnog mjesta Meroë ()

## Reference
Aralkum

**Aralkum** ili **Aralska pustinja** je pustinja koja je nastala pozemljenjem (punjenje unutarnjih voda organskim materijalom) Aralskog jezera, odnosno prostire se gdje je nekad bilo njegovo dno. Graniči se pustinjama Kizilkumom i Karakumom. Nalazi se južno i istočno od ostataka Aralskog jezera. Prostire se u Uzbekistanu i Kazahstanu. Novonastalo Sjeverno Aralsko jezero raste zbog nasipa, a Južno Aralsko jezero nastavlja opadati čime se pustinja dodatno širi, sve do 2010. kada je djelimice ponovno napljavljeno. Nakon toga voda je nastavila opadati, ovog puta još ozbiljnije.

Pojavila se 1960-ih. Još nudi životni prostor biljkama i životinjama, no rastućim povlačenjem obalne zone i pripadajuće vode vegetacija se povlači nazad i prepušta područje suhom pustinjskom području. To područje je mjestom nastajanja slanih i pješčanih oluja. Ovo loše utječe na floru i faunu šireg okružja kao i na ljudsko zdravlje.

Do danas je bilo samo malo istraživačkih prinosa o Aralskoj pustinji, posebice kao životnom prostoru, budući je ovo relativno nova prostorna jedinica. Razmatra se mnogo radova na temu Aralskog jezera s pozemljenim područjem.

## Galerija

Datoteka:Aralship2.jpg|Pozemljena područja Aralskog jezera
Datoteka:Aral Sea Bed.jpg|Suho dno Aralskog jezera


## Povezano
* Aralsko jezero
* Dezertifikacija
* Incident boginja na otoku Vozroždenija
* Južno Aralsko jezero
* Sjeverno Aralsko jezero
* Barsa Kelmes
* Komisija za bazen Čadskog jezera
* Popis jezera koja se isušuju
* Popis ekoloških katastrofa

## Reference

## Literatura
* René Létolle, Monique Mainguet: *Der Aralsee. Eine ökologische Katastrophe*. Springer Verlag, Berlin, Heidelberg 1996, 
* Christian Opp: *Vom Aralsee zur Aralkum: Ursachen, Wirkungen und Folgen des Aralsee-Syndroms*. In: Glaser, R. & K. Kremb (Hrsg.): *Asien*. (Reihe Planet Erde) Wiss. Buchgesellschaft Darmstadt 2007, S. 90-100

## Vanjske veze

* Walter Wucherer: Primary succession on the dry sea floor of the Aral Sea, arhivirano 25. 2. 2009. na Internet Archiveu 
* Siegmar-W. Breckle: Combating desertification and rehabilitation of the salt deserts in the region at the Aral Sea, arhivirano 5. 3. 2010. na Internet Archiveu
Abu Jusuf Jakub al-Mansur

**Abu Jusuf Jakub al-Mansur** (-, oko 1160. - Marakeš, 22. januar 1199.) bio je treći kalif iz Almohadske dinastije koji je vladao Al-Andalusom i Sjevernom Afrikom 
od 1184. do 1199. Njegova vladavina bila je zenit Almohada.

## Biografija

Na tron je stupio uz ponešto teškoća - 29. jula 1184. kad mu je umro otac Abu Jakub Jusuf. Nevolje su ga dočekale u novembru kad su se pobunila neka alžirska plemena i zauzela grad Alžir i još poneke gradove.

*Abu Jusuf* je do 1188. uspio smiriti svoje sjevernoafričke zemlje, pa se uputio sa vojskom 
na Iberijski poluotok da odbije učestale napade Portugalaca i Kastilijanaca na Al-Andalus. Njegov pohod potrajao je punih sedam godina - sve do Bitke kod Alarcosa (18. jula 1195.), kad je odlučno pobijedio vojsku kastilijanskog kralja Alfonsa VIII. i stekao titulu *Al-Manṣur* (Pobjednik). 
Sljedeće godine nastavio je nizati pobjede i zauzimati španjolske teritorije, ali Madrid nije uspio zauzeti.

Pobijedivši sve svoje neprijatelje, *Abu Jusuf* se vratio u Marakeš, u kom se smirio i malo pomalo odrekao vladanja u korist svog sina Muhamed al-Nasira koji je vladao umjesto njega.
*Abu Jusuf* se posvetio izgradnji većih javnih zgrada i sređivanju stanja u svom kalifatu, dobar dio njegovih građevina stoji još i danas.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Abu Yusuf al Mansur''
Trujillo (Španjolska)

**Trujillo** je grad i općina od 9,193 stanovnika na zapadu Španjolske u Autonomnoj pokrajini Ekstremadura (Provincija Cáceres).

## Geografija

Grad se prostire na brdu u dolini riječice Tozo (pritoka Taja), udaljen 40 km istočno od svog provincijskog centra Cáceresa.

## Historija
Trujillo je izrastao još za rimskih vremena kao **Turgalium**. Puno značajniji bio je za srednjeg vijeka, kad je u njemu oko 1475. rođen Francisco Pizarro konkvistador - Perua. U gradu još uvijek stoji njegova palača i grobnica u crkvi *Santa María de la Concepción*.

Današnji Trujillo je trgovačko - transportni centar poljoprivrednog kraja, koji ima i nešto prehrambene industrije (mlinovi) usko povezene sa onom iz Cáceresa.

Grad ima muzej vina i sira, po kom je poznat pa domaćin godišnjeg festivala sira na kom se okupe brojni španjolski proizvođači. Poznat je i po koridi.

## Pobratimski gradovi

*  Almagro, Španjolska
*  Batalha, Portugal
*  Castegnato, Italija
*  Santa Fe de Antioquia, Kolumbija
*  Piura, Peru
*  Trujillo, Honduras, Peru
*  Trujillo, Honduras, Honduras

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Ajuntament de Trujillo''
Law & Order: Special Victims Unit (sezona 21)

Dolje se nalazi popis epizoda američke TV-serije ***[[Law & Order: Special Victims Unit]]*** od premijere 21. sezone u sezoni (2019–2020).

## Format
Jamie Gray Hyder, koja se pojavljivala epizodno od epizode "Težina naših izbora" do epizode "Pravniče, ovo je Kineska četvrt" je unapređena u glavnu postavu u epizodi "Sanjamo vilenjake robote".

## Uloge
### Glavne
* Mariska Hargitay – Olivia Benson
* Kelli Giddish - Amanda Rollins
* Ice-T - Fin Tutuola 
* Peter Scanavino - Dominick Carisi ml.
* Jamie Gray Hyder - Katriona Tamin (epizode 8-24)

### Epizodne
* Tamara Tunie - dr. Melinda Warner (epizoda 6)
* Jamie Gray Hyder - Katriona Tamin (epizode 4-7)

## Epizode




## Izvori i napomene
Nacionalni spomenici u Jablanici (BiH)

Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za opštinu Jablanica (BiH) se nalaze sljedeći spomenici:
* Memorijalni kompleks Bitka za ranjenike na Neretvi, istorijsko područje.  Nacionalni spomenik čine: zgrada Muzeja, manifestacioni prostor sa otvorenom scenom i zborište na desnoj obali Neretve, ostaci mosta sa prilaznim pješačkim stazama na obje obale, stara lokomotiva „serija 73“ na desnoj obali i zgrada Bunkera na lijevoj obali Neretve. 
* Nekropola sa stećcima Dugo polje na Blidinju, historijsko područje   
* Nekropola sa stećcima Ponor, historijsko područje    
* Nekropola sa stećcima Risovac, historijsko područje    
* Prahistorijski tumulusi, nekropole sa stećcima i nišanima u selu Sovići, grobljanska cjelina 
## Reference
Svjetska baština u Peruu

Kronološka lista svjetske baštine u Peruu po godini upisa na UNESCO-vu listu:
# 1983. – Grad Cusco
# 1983. – Brdska utvrda Inka Machu Picchu
# 1985. – Svetište Chavín de Huántar
# 1985. – Nacionalni park Huascarán
# 1987. – Nacionalni park Manu
# 1988. – Ruševine Chan Chana *
# 1990. – Nacionalni park Río Abiseo s arheološkim parkom
# 1991. – Stari dio Lime s franjevačkim samostanom
# 1994. – Linije i crteži na tlu u Nazcu i Pampas de Jumana
# 2000. – Historijski centar grada Arequipa
# 2009. – Stari grad Caral
# 2014. - Qhapaq Ñan, andski sustav puteva (zajedno s Kolumbijom, Argentinom, Čileom, Ekvadorom i Bolivijom)

## Lista predložene svjetske baštine Perua
# 1996. - Historijski centar grada Trujillo
# 1996. - Arheološki kompleks Pachacamac
# 2002. - Historijski centar grada Cajamarca 
# 2005. - Jezero Titicaca
# 2011. - Arheološki kompleks Kuelap
# 2013. - Astronomski kompleks Chankillo

## Povezano
* Lista mjesta svjetske baštine u Americi
Pedro Fernández de Castro (kastiljski plemić)

**Pedro Fernández de Castra - Kastilijanac** (-,  oko 1160. - Maroko, 18. august 1214.) bio je kastilijanski plemić i kraljevski majordom, poznat po vrludanju između Kraljevine Kastilje i Kraljevine Leon.

## Historija

Rođen je kao član u moćne kastilijanske porodične dinastiji Castro, koja je tokom 12. vijeka uspjela umnožiti svoje bogatstvo i moć zahvaljujući trzavicama između Kraljevine Kastilje i Kraljevine Leon, služeći naizmjenično kraljevima obaju kraljevstva.

Kao i mnogi drugi mladi plemići toga doba i Pedro Fernández je započeo političku karijeru još za života svog oca Fernanda Rodrígueza, radivši kao guverner po nekim kastilijanskim gradovima. I on poput oca imao stalni kontakt sa leonskim dvorom, posjećujući svog ujaka kralja 
Fernanda II.

Zbog tog ga je u ljeto 1189. kralj Alfonso VIII od Kastilje protjerao, tako je počeo njegov dvadesetogodišnji egzil u Leonu, gdje je dobio posao na dvoru.

Negdje između 1190. - 1191. leonski kralj Alfonso IX postavio ga je za svog majordoma. 
Početkom 1192. vratio se nakratko na dvor Alfonsa VIII iz Kastilje ali je i nadalje zadržao svoja imanja i položaje u Kraljevini Leon.

Po svemu sudeći izgleda da je 1195. sudjelovao u Bitci kod Alarcosa i to na maurskoj strani, pa se zbog tog nije mogao vratiti u Kastilju.

U kompliciranoj političkoj situaciji prije Bitke kod Navas de Tolosa (1212.) postao je gorljivi zagovornik ideje ponovnog zaoštravanja odnosa između Kraljevine Leon i Kraljevine Kastilje što ga je koštalo karijere, jer u međuvremenu došlo do zbližavanja dvaju kraljevstva, pa su ga u oba proglasili neprijateljem i protjerali.

Posljednje dvije godine svog života proveo je u Maroku gdje je i umro.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Pedro Fernández de Castro''
Santa Cruz del Retamar

**Santa Cruz del Retamar** je grad i općina od 2,946 stanovnika u sredini Španjolske u Autonomnoj pokrajini Kastilja-La Mancha (Provincija Toledo).

## Geografija

Santa Cruz del Retamar se prostire duž potoka Arroyo de Gualavisa (pritoka Alberchea), udaljen 40 km sjeverno od svog provincijskog centra Toleda i nekih šesdesetak km jugozapadno od Madrida.

## Historija

Po predanju *Santa Cruz* je osnovao sredinom 15. vijeka Gutierre de Cárdenas, komandant leonske vojske, ali je naselje vjerojatno puno starije. Pouzdano se zna da je status grada (villa) dobio 1486.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Ajuntamento de Santa Cruz del Retamar''