open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cenn Fáelad

**Cenn Fáelad mac Blathmaic** (? - 675) bio je kralj Brege, odnosno, prema srednjovjekovnoj tradiciji veliki kralj Irske. Bio je sin kralja Blathmac mac Áedo Sláinea (u. 665) i brat ranijeg kralja Sechnassacha. Kao takav je pripadao klanu Síl nÁedo Sláine, ogranku Južnih Uí Néilla koji je dobio ime po djedu, također kralju Áed Sláineu (u. 604).

Na prijestolje je došao 671. ili 672. poslije bratove smrti. Ubijen je prilikom kraljevskog obilaska Irske kraj Lough Derga od strane svog rođaka i suparnika Fínsnechta Fledacha (u. 695), koji je poslije toga postao kralj.

Za vrijeme Finsnechtine vladavine je sastavljena pjesma *[[Baile Chuinn Cétchathaigh]]*, koja predstavlja prvi danas sačuvan popis irskih kraljeva. U njoj ni Cenn Fáelad ni njegov brat nisu spomenuti. Pretpostavlja se da je to učinjeno kako bi se u Finsnechtinu korist "cenzurirali" kompromitirajući navodi koji u pitanje dovode legitimnost njegove vladavine.

## Fusnote

## Literatura
* Byrne, Francis John, *Irish Kings and High-Kings.* Batsford, London, 1973. 
* Charles-Edwards, T. M. (2000), *Early Christian Ireland*, Cambridge: Cambridge University Press, 
* 
* *Annals of Ulster* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* *Fragmentary Annals of Ireland* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
Congal Cennmagair

**Congal Cennmagair** (? - 710) bio je irski vladar, i, po tradiciji, veliki kralj Irske. Pripadao je klanu Cenél Conaill, sjevernom ogranku plemena/dinastije Uí Néill. Njegov otac Fergus Fanát nije bio veliki kralj, ali njegov djed Domnall mac Áedo (u. 642) jest.

Congalov prethodnik je bio Loingsech mac Óengusso, njegov rođak, koji je ubijen 703. Congal je kao kralj vladao od 703. do 710.

Congal je bio jedan od jamaca Adomnánovog "zakona nevinih"—Cáin Adomnáin— dogovorenog na Sinodu u Birru 697. On je drugi svjetovni jamac iza Loingsecha; u dokumentu se navodi kao kralj Tyrconella, iako je možda riječ o naknadno pridodanoj tiuli.

Vladavine Loingsecha i Congala su predstavljale vrhunac moći klana Cenél Conaill, koje su potom zasjenili pripadnici suparničkog klana Cenél nEógain. Oba klana su se pokušavala proširiti na Connacht, sa različitim rezultatima. Loingsech je pri svom pokušaju poginuo, dok je Congal godine 707. izvojevao veliku pobjedu na connachtskim kraljem Indrechtach mac Dúnchadom, koji je tada poginuo. Congal nije lično učestvovao u bitci, ali Loingsechov sin Fergal jest.

Iste godine je Congal vodio pohod i u Leinsteru. Keatingova *Foras Feasa ar Éirinn* bilježi da je tada spalio crkvu u Kildareu, te implicira da je to dovelo do njegove smrti.

Congal je iznenada umro 710. Glosa u *[[Annals of Ulster]]* dodaje da je to prouzročio epileptički napad. Congal je iza sebe ostavio sinove, ali nijedan od njih nije ostavio većeg traga u historiji. To su bili Flann Gohan (u. 732) i Conaing (u. 733), obojica poginuli u borbi Cenél Conailla i Cenél nEógaina, te sin Donngal (u. 731). Na mjestu velikog kralja ga je naslijedio još jedan sjevernjak, Fergal mac Máele Dúin (u. 722) iz klana Cenél nEógain.

## Fusnote

## Literatura

* *Annals of Ulster* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* 
* 
* 
* Geoffrey Keating, *History of Ireland* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* 

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
Cathal mac Finguine

**Cathal mac Finguine** (? - 742) bio je irski kralj Munstera ili Cashela koji je *de facto* bio hegemon cijele Irske, sa moći analognom tradicionalnom velikom kralju Irske. Pripadao je klanu Eóganacht Glendamnach, ogranku plemena/dinastije Eóganachta koja je dominirala Munsterom od 7. do 10. vijeka. Njeov otac, stric, djed i pradjed su bili kraljevi Cashela, isto kao i njegov sin i unuk.

Cathalovi glavni neprijatelji su bili kraljevi iz plemena/dinastije Uí Néill - Fergal mac Máele Dúin, Flaithbertach mac Loingsig i Áed Allán; sukobi s njima su predmet detaljnih opisa u Irskim analima, ali i primjer kako sjevernjačke i južnjačke verzije različito prikazuje iste događaje. Cathal se također pojavljuje kao lik u poetskim i proznim djelima srednjoirske književnosti, često u ne baš uzornom svjetllu, kao u *[[Aislinge Meic Con Glinne]]* gdje ga opsjeda demon proždrljivosti.

Današnji historičari ga, pak, opisuju kao najmoćnijeg irskog kralja u prvoj polovici 8. vijeka, odnosno najmoćnijeg historijskog kralja rodom iz Munstera sve do vremena Briana Norua. Prema nekim tumačenjima je Cathal mac Finguine posljednji kralj spomenut u znamenitoj pjesmi *[[Baile Chuinn Chétchathaig]]*.

## Fusnote

## Literatura

* Bhreathnach, Edel (ed.), *The Kingship and Landscape of Tara*. Dublin: Four Courts Press for The Discovery Programme. 2005.
* Byrne, Francis John, *Irish Kings and High-Kings.* Dublin: Four Courts Press. 2nd revised edition, 2001.
* Charles-Edwards, T.M., *Early Christian Ireland.* Cambridge: Cambridge University Press, 2000. 
* Connon, Anne, "A Prosopography of the Early Queens of Tara", in Edel Bhreathnach (ed.), *The Kingship and Landscape of Tara*. Dublin: Four Courts Press for The Discovery Programme. 2005. pp.&nbsp;225–327.
* Duffy, Seán (ed.), *Atlas of Irish History.* Dublin: Gill & Macmillan, 2nd edition, 2000. 
* 
* Mac Shamhráin, Ailbhe, "Cathal mac Finguine (d. 742)", in Seán Duffy (ed.), *Medieval Ireland: An Encyclopedia*. Routledge. 2005. pp.&nbsp;69–70.
* Mac Shamhráin, Ailbhe, and Paul Byrne, "Kings named in *Baile Chuinn Chétchathaig* and the Airgíalla Charter Poem", in Edel Bhreathnach (ed.), *The Kingship and Landscape of Tara*. Dublin: Four Courts Press for The Discovery Programme. 2005. pp.&nbsp;159–224.

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork The **Corpus of Electronic Texts** includes the *Annals of Ulster* and *the Four Masters*, the *Chronicon Scotorum* and the *Book of Leinster* as well as Genealogies, the Metrical Dindshenchas and various Saints' Lives. Most are translated into English, or translations are in progress.
* = 25. 10. 2009.+12:54:19 The Battle of Allen trans. Whitley Stokes (Irish texts at CELT)
* The Vision of Mac Con Glinne trans. Kuno Meyer (Irish text at CELT)
Cináed mac Írgalaig

**Cináed mac Írgalaig** (? - 728) ili **Cináed Cáech**, "jednooki" bio je irski kralj Brege i veliki kralj Irske.

Cináed je bio sin Írgalach mac Conainga (u. 702), ranijeg kralja Brege. Pripadao je klanu Uí Chonaing, ogranku Cnogba (Knowth) plemena Síl nÁedo Sláine Južnih Uí Néilla.

Prema predaji je Cináed rođen polu-slijep, a razlog za to je kletva koju je Sveti Adomnán izrakao protiv njegovog oca Írgalacha zbog ubistva Niall mac Cernaig Sotala (u. 701) iz suparničkog klana Uí Chernaig u Južnoj Bregi. Cinaedova majka Muirenn (u. 748), je tada bila trudna te došla do sveca moleći ga da povuče kletvu. Prema *[[Fragmentary Annals of Ireland]]* svetac joj je rekao da će joj sin postati kralj, ali bez jednog oka.

Cináed je vladao Bregom u periodu 724-728 a Sjevernom Bregom od 718. Na prijestolje Sjeverne Brege je došao 718. naslijedivši Amalgaid mac Congalaiga (u. 718). Na mjesto kralja Brege i velikog kralja je došao ubivši svog prethodnika Fogartach mac Néilla iz klana Uí Chernaig u bitci kod Cenn Deilgdena (najvjerojatnije Kildalke u današnjoj Grofoviji Meath).

*[[Annals of Tigernach]]* opisuje kako je uspostavljao dominaciju nad drugim dijelovima Irske; dok *[[Annals of Ulster]]* šuti o tome. Godine 725. je osvojoo Ulaid, a 726. u bitci kod Mainea porazio Leinster, te od Laigina dobio što je htio. Ostaci Svetog Adomnána su za vrijeme njegove vladavine dovedeni u Irskoj, a njegov zakon ponovno stavljen na snagu 727.

Godine 728. ga je u bitci kod Druim Corcainna (ili Druim Ciarain, mjesto je danas nepoznato) porazio i ubio Flaithbertach mac Loingsig iz sjevernog klana Cenél Conaill, koji je nakon toga postao veliki kralj. Feradach mac Máele Dúin iz klana Cenél Lóegaire je također ubijen u ovoj bitci.

Sa izuzetkom Congalacha Cnogbe u 10. vijeku, bio je posljednji veliki kralj iz klana Síl nÁedo Sláine. Njegov sin Domnall mac Cináeda (u. 749) je ubijen u bitci kod Ard Ciannachte.

## Fusnote

## Literatura

* 
* *Annals of Tigernach* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* *Fragmentary Annals of Ireland* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* Byrne, Francis John, *Irish Kings and High-Kings.* Batsford, London, 1973. 
* Charles-Edwards, T.M., *Early Christian Ireland.* Cambridge University Press, Cambridge, 2000.
Wow (pjesma Kylie Minogue)

"**Wow**" je pjesma australske pjevačice Kylie Minogue, objavljena je kao drugi singl sa njenog desetog studijskog albuma *[[X (album Kylie Minogue)|X]]* u februaru 2008. godine u izdanju diskografske kuće Parlophone.

## Informacija o pjesmi
Pjesmu napisali su Minogue, Greg Kurstin i Karen Poole a producirao ju je Kurstin. Postigla je komercionalne uspjeh, dospijevajući na jedno od prvih 20 mjesta na većini top lista na koje je dospela. Pjesma je objavljena kao treći singl sa albuma *X* u Europi u junu, au Centralnoj Americi nije objavljena kao singl.

Minogue je prvi put uživo izvela pjesmu u emisiji *The Kylie Show* u novembru 2007. godine, kao jednu od novih pjesama sa njenog albuma *X*. Nastupala je u srebrnoj haljini sa resicama, a plesači su imali talasaste kostime i perike.

## Upsjeh na top listama
Minogue je izvela "Wow" na finalu četvrte sezone od *[[The X Factor]]* u 15. decembra 2007. godine. Pjesma je debitovala u Velikoj Britaniji na 32. mjestu ljestvice u 24. decembra 2007. godine, samo zbog prodatih digitalnih primeraka. Deset nedelja kasnije, pjesma je dospela na 5. mjesto. U Australiji, "Wow" je zvanično puštena na radiju u 14. januara 2002. godine. Pjesma je debitovala na 11. mestu, i ostala na lestvici šest nedelja.

Pjesma je trebala biti debitantski singl s albuma u SAD, ali je na kraju odluka pala na pjesmu "All I See" koja ima više R&B osećaja da se svidi američkim slušaocima, ali je pjesma, kad je objavljena na američkim radio stanicama, postigla priličan uspjeh, te ubrzo završila na devetnaestom mjestu dance ljestvice na Billboard.

## Popis pjesama
;Britanski CD singl 1
# "Wow"
# "Cherry Bomb"

;Britanski CD singl 2 / Australski CD singl
# "Wow"
# "Do It Again"
# "Carried Away"
# "Wow" (Death Metal Disco Scene Mix)

;Europski CD
# "Wow"
# "Can't Get You Out of My Head" (Greg Kurstin Remix)

;Evropski maxi CD
# "Wow"
# "Wow" (Death Metal Disco Scene Mix)
# "Wow" (CSS Remix)
# "Wow" (Videospot)

## Istorija objavljivanja

## Vanjske veze
* "Wow" na službenoj stranici
Esther Hill

**Esther Hill** () je bila kanadska arhitektica i prva žena arhitekt u toj sjevernoameričkoj državi.

Esther Hill je rođena u gradu Guelphu u Ontariju. Otac joj je bio učitelj i knjižničar, a majka prva žena koja je studirala na Univerzitetu u Torontu. Hill je počela pohađati sate arhitekture na Univerzitetu Alberte, sve dok program studija nije prekinut što ju je nagnalo da se i sama prebaci na Univerzitet u Torontu. Diplomirala je 1920. i tako je postala prva žena u Kanadi koja je postala arhitekt.

Prve godine posla obilježile su rodne predrasude i borba za samoafirmaciju. Dok je sticala radno iskustvo u Torontu je počela uzimati i sate urbanog planiranja. Nakon toga odlazi u New York gdje upisuje prestižni Columbia University, što joj po povratku omogućuje da postane članica Kanadskog društva arhitekata. Nakon toga je živjela na relaciji Kanada-SAD te je njezin rad zapažen i od strane značajnih udruženja arhitekata u Kanadi.

Dio njezinih crteža danas je pohranjeno u arhivu Univerziteta u Torontu.
Mustafa Polutak

**Mustafa Polutak** rođen je 1. januara 1946. godine u Goraždu. Osnovnu i srednju školu završio u Goraždu.
Vojnu Akademiju Kopnene vojske smjer artiljerija završio u Beogradu i Sarajevu od 1966. do 1970. godine. U međuvremenu (1980.-1982.) završio Komandno-štabnu akademiju u Beogradu (magistrirao. Odlukom Predsjedništva BiH 1997. unaprijeđen u čin Brigadnog generala. Penzionisan je 2000.godine. Od 2002.godine na čelu je Udruženja za zaštitu tekovina borbe za Bosnu i Hercegovinu. Objavio više stručnih članaka u časopisu "KORAK". Učesnik na više naučnih skupova sa kojih su objavljivani članci u časopisima i brošurama. Autor je knjige: "Kako smo branili Bosnu i Hercegovinu". Predsjednik je Kantonalnog odbora Foruma Seniora Socijaldemokratske Partije Bosne i Hercegovine.

## Funkcije

Funkcije koje je general Mustafa Polutak obnašao u svojoj karijeri:
* Komandant Četvrtog mješovitog artiljerijskog puka - JNA;
* Organizator i koordinator TO na teritoriji srednje Bosne
* Komandant taktičke grupe 1 "Igman",
* Operativac u ŠVK ARBiH,
* Načelnik uprave rodova GŠ ARBiH,
* Komandant 4. Korpusa ARBIH,
* Komandant Artiljerijske divizije VFBiH,
* Načelnik Uprave za mobilizaciju, organizaciju i strukturu u ZK VFBiH

## Biografija
U Jugoslovenskoj Narodnoj Armiji službovao u Visokom, Đakovu, Našicama, Kiseljaku. Obavljao komandne dužnosti od komandira voda do komandanta puk-a. Pohađao i završio više stručnih kurseva i kurs Komandanata pukova i brigada. Redovno napredovao u činu od potporučnika do potpukovnika. Jugoslovensku Narodnu Armiju napustio početkom aprila 1992. godine i uključio se u Teritorijalnu Odbranu Republike Bosne i Hercegovine (TORBiH) 08.aprila 1992.godine. U TO RBiH i Armiji Republike Bosne i Hercegovine za vrijeme rata obavljao sljedeće dužnosti: 
* 1. Organizator i koordinator TO na prostoru srednje Bosne (prostor Kiseljak, Kreševo, Fojnica, Busovača i Visoko)
* 2. Komadant Taktičke Grupe 1. "Igman"
* 3. Operativac u Štabu Vrhovne Komande Armije Republike Bosne i Hercegovine
* 4. Načelnik Uprave rodova Generalštaba Armije Republike Bosne i Hercegovine
* 5. Komandant 4. Korpusa (Mostar)
Poslije rata obavljao dužnosti:
* 1. Komandant artiljerijske divizije Vojske Federacije Bosne i Hercegovine
* 2. Načelnik Uprave za mobilizaciju, organizaciju i strukturu Zajedničke Komande Vojske Federacije Bosne i Hercegovine
Penzionisan 2000. godine.
Áed Allán

**Áed Allán** (ili **Áed mac Fergaile**) (? -743) bio je irski kralj Ailecha i veliki kralj Irske. Áed Allán je bio sin Fergal mac Máele Dúina i pripadnik klana Cenél nEógain, ogranka Sjevernih Uí Néilla.

Otac mu je, zajedno sa mnogim velmožama, godine 722. poginuo u bitci kod Almaina, boreći se protiv Murchad mac Braina iz klana Uí Dúnlainge, kralja Leinstera. Kralj Sjevernih Uí Néilla u to vrijeme je bio Flaithbertach mac Loingsig iz klana Cenél Conaill. Njemu se Áed Allán suprotstavio u bitci kod Mag Ithe 734. godine, u kojoj je poražen. Bez obzira na to, Flaithbertach je nedugho potom abdicirao (ili bio svrgnut) te je otišao u samostan Ard Macha (Armagh).

U to vrijeme je za titulu pretendenta na mjesto velikog kralja bio nužan vojni uspjeh, te se Áed Allán suprotstavio Ulaidima pod Áed Róinom i klana Dál Fiatach kod Faugharta. Tadašnji kraljevi Ulaida su kontrolirali istočni dio današnjeg Ulstera dok je sjedište klana Cenél nEógain bilo u današnjoj Grofoviji Tyrone. Áed Allán je porazio Ulaide, ubio Áed Róina i kralja Uí Echach Coboa, postavši tako gospodar Conailli Muirthemnea.

Godine 737. se Áed Allán u Terryglassu sreo sa Cathal mac Finguineom, kraljem klana Eóganachta. Vjeruje se da su tada dva vladara, s obzirom da je malo vjerojatno da je Cathal kao kralj Munstera priznavao sizerenstvo Áed Allána bili ravnopravni partneri. *Annals of Ulster* navodi da je sastanak bio uspješan, s obzirom da su se oba kralja "sporazumjela poštovati Patrikove zakone"; a što kasniji historičari tumače kao posebne privilegije za Crkvu, njene zemlje i kmetove.

Godine 738. je Áed Allán vodio pohod protiv Leinstera što je dovelo do bitke kod Áth Senaiga&mdash;kasnije poznate kao "Bitka urlika". U njoj je Áed Allán ranjen, a leinsterski kralj Áed mac Colggen iz klana Uí Cheinnselaig poginuo; u njoj je također poginuo Bran Bec iz klana Uí Dúnlainge, sin Murchad mac Brain Muta koji je bio porazio Aedovog oca 722. Bitka, za koju su ljetopisci naveli da je "po broju poginulih bila bez premca", je dovela do sumraka klana Uí Chennselaig, odnosno početka dominacije klana Uí Dúnlainge nad Leinsterom.

Sam Áed Allán je godine 743. poginuo u bitci kod Seredmaga, kada ga je porazio Domnall Midi iz klana Clann Cholmáin. Prema irskim ljetopiscima, Aed je pred smrt sastavio pjesmu u kojoj Bogu obećava da će, ako preživi, svaki grijeh nastojati otkupiti dajući blago siromašnim robovima.

Áeda Allána je Domnall Midi naslijedio na mjestu velikog kralja. Prema nekim popisima ga je na prijestolju Ailecha naslijedio Niall Frossach, ali o tome ne postoji konsenzus. Flaithbertachov sin Áed Muinderg se zove *[[rí]] u Tuaisceart*&mdash;kralj Sjevera, što sugerira da je bio glavni vladar Sjevernih Uí Néilla a možda i Domnall Midijev zamjenik&mdash;u vrijeme smrti 764. Njegov sin Máel Dúin mac Áedo Alláin (u. 788) je kasnije postao kralj Ailecha.

## Literatura
* Byrne, Francis John, *Irish Kings and High-Kings.* Batsford, London, 1973. 
* Ó Cróinín, Dáibhí, *Early Medieval Ireland: 400&ndash;1200.* Longman, London, 1995. 

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork 
* Fergal's Prophecy  by Dan M. Wiley.
Niall Frossach

**Niall Frossach** (ili **Niall mac Fergaile**) (718–778) bio je irski kralj Ailecha, koji e ponekad navodi i kao veliki kralj Irske. Bio je brat velikog kralja Áed Allána (u. 743), odnosno sin kralja Fergal mac Máele Dúina (u. 722) i pripadnik klana Cenél nEógain, ogranka Sjevernih Uí Néilla. Nadimak *Frossach* (pljusni) je po predaji dobio kada je na njegov dom u Fahanu u Inishowenu pala kiša srebra, žita i meda u trenutku rođenja.

Kraljem Ailecha je postao nakon bratove smrti. Ailechom je vladao od 743. do 770. Novi veliki kralj Domnall Midi (u. 763) iz klana Clann Cholmáin - ogranka Južnih Ui Neilla - imenovao je Áed Muinderga (u. 747) i suparničkog klana Cenél Conaill kao svog predstavnika na sjeveru (*[[Rí]] u Tuaiscertu*). To je 756. dovelo do sukoba sa Domnallom, pa je Domnall poslao vojsku Laigina koja je doprla do Mag Muirtheimnea u današnjoj Grofoviji Louth. Tu je oblast pod vlast velikih kraljeva doveo Niallov brat Áed Allán 735.

Niall je naslijedio Domnall Midija kao velikog kralja 763. Njegova vladavina je opisana kao neuobičajeno mirna. Zakon Svetog Patrika je ponovno proglašen 767. (Veliki kraljevi klana Clann Cholmáin su podržavali Zakon Kolumbe iz Ione.) Domnall Midijev sin Donnchad Midi (u. 797) je pokušao dobiti prijestolje Tare 770. kada je vodio pohod protiv Leinstera. Godine 771. Donnchad je vodio kraljevski oblizaka 771. i 772. Pretpostavlja se da je Niall abdicirao između 772. i 777. iako je moguće da se to moglo dogoditi i 770. Umro je na otoku Iona 778.

Na mjestu kralja Ailecha ga je naslijedio nećak Máel Dúin mac Áedo Alláin (u. 788), sin Áed Allána. Prijestolje na Tari, odnosno prijestolje velikog kralja je ponovno preuzeo klan Clann Cholmáin preko Donnchad Midija. Niall se oženio Dunlaith ingen Flaithbertaich (u. 798) iz klana Cenél Conaill, kćer velikog kralja Flaithbertach mac Loingsiga (u. 765) a njihov sin Áed Oirdnide (u. 819) je kasnije postao veliki kralj.

Pjesma Tuileagna Ó Maoil Chonairea *Labhram ar iongnaibh Éireann*, napisana osam stotina godina kasnije, opisuje njegove sudske presude.

## Reference

## Literatura

* *Annals of Ulster* at http://www.ucc.ie/celt/published/T100001A/index.html at University College Cork
* *Annals of Tigernach* at http://www.ucc.ie/celt/published/G100002/index.html at University College Cork
* Byrne, Francis John (2001), *Irish Kings and High-Kings*, Dublin: Four Courts Press, 
* Charles-Edwards, T. M. (2000), *Early Christian Ireland*, Cambridge: Cambridge University Press, 
* Mac Niocaill, Gearoid (1972), *Ireland before the Vikings*, Dublin: Gill and Macmillan

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork 
* Fergal's Prophecy  by Dan M. Wiley
889.

__NOTOC__
Godina **889.** (**[[rimske brojke|DCCCXCIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. 

## Događaji

* U Japanu završava era Ninna i počinje era Kanpyō.
* 20. 4. – Car Zhaozong od Tanga počinje vladati Kinom.
* Vladimir nasljeđuje Borisa I Mihaila kao vladar Bugarske.
* Knez Svatopluk I od Velike Moravske zauzima teritorije današnjih Lužičkih Srba.
* Donald II nasljeđuje Eochaida I kao kralj Škotske.
* Yasovarman I nasljeđuje Indravarmana I kao vladar Kmerskog Carstva.
* Pokušaj korejske države Ujedinjena Silla da ubire porez neposredno od seljaka izaziva masovne seljačke ustanke.
* U Italiji Forlì prvi put postaje republika.
* Bagrat Mampali započinje svoju vladavinu nad Gruzijom.
* U Portugalu Hermenegildo Gutteres, grof od Coimbre, ponovno osvaja Coimbru koja je nakon prvog osvajanja 878 bila privremeno vraćena pod vlast muslimana.
* U današnjoj Koreji osnovan hram Bongwon.
* Arnulf Karantanski daje Osnabrücku trgovačke privilegije.


## Rođenja

* Liu Yan, vladar kineske države Južni Han

## Smrti

* Ibn Qutaibah, muslimanski pisac
* Al-Dinawari, kurdski historičar i matematičar
* Sumbat I Mampali, gruzijski vladar
* Bořivoj I, prvi pšemislovićki knez Češke

## Reference
Ibn Kutajba

**Ibn Kutajba** (828 – 885 ) bio je znameniti islamski učenjak perzijskog porijekla. Bio je rodom iz Merva, a nakon što je studirao pravo i filologiju postao je kadija u Dinavaru; kasnije se preselio u Bagdad gdje je radio kao učitelj. Među sunitima se smatra jednim od tumača hadisa. Poznat je po izreci da "država ne može postojati bez vojske; vojska ne može postojati bez poreznih prihoda; poreznih prihoda ne može biti bez blagostanja; a blagostanja ne može biti bez dobre vlade".

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Imam Ibn Qutayba
Conchobar mac Donnchada

**Conchobar mac Donnchada** (ili **Conchobar mac Donnchado**) (? - 833) bio je veliki kralj Irske "sa opozicijom" (*[[rí]] Érenn co fressabra*) od 819. do smrti 833. Conchobar je bio sin Donnchad Midija, ranijeg velikog kralja Irske; majka mu je bila Fuirseach, plemkinja iz klana Dál nAraidi. Conchobar se oženio za Land, kćer ranijeg kralja Áed Oirdnidea. Imali su sina po imenu Atrí, koji je postao svećenik u Armaghu, kao još tri sina - Cathala, Eochócana i Cináeda.

Conchobar se kao historijska ličnost prvi put pojavljuje u godini 802. kada je tadašnji veliki kralj Áed Oirdnide mac Néill iz klana Cenél nÉogain, inače Conchobarov šurjak, podijelio zemlje klana Clann Cholmáin između Conchobara i Conchobarovog brata koji se zvao Ailill. Već sljedeće godine je kod Rathconnella Conchobar ubio Aillila kako bi preuzveo svu vlast. Samo pet godina kasnije, Conchobar, ovaj put u savezu sa kraljem Connaughta, pokušao je postati veliki kralj. Iako je porazio Áed Oirdnidea, za velikog kralja nije priznat sve do iza Áedove smrti 819. 

Čak i tada se Conchobar morao nositi sa opozicijom u liku Áedovog rođaka Murchad mac Máele Dúina. Potonji je sklopio savez sa Conchobarovim vazalnim klanom Síl nÁedo Sláine. Conchobar je ubrzo postao svjestan izdaje, te se 822. osvetio tom klanu "strahovitim pokoljem". Godine 823. Conchobar je sklopio savez sa Feidlimid mac Crimthainnom, kraljem Munstera (820–847). Njegovi pokušaji da Conchobar učini Munster svojim vazalom su bili neprihvatljivi Feidlimidu, te se od 827. i Feidlimid mac Crimthainn priključio opoziciji.

Conchobar je godine 833. umro u nejasnim okolnostima; njegova smrt koincidira s ponovnom eskalacijom vikinških napada na Irsku. Sahranjen je u Opatiji Clonard.

## Fusnote

## Literatura
* Hudson, Benjamin T., "Conchobar mac Donnchada (d. 833)", in the *Oxford Dictionary of National Biography*, online edn, Oxford University Press, Oct 2005 , accessed 12 Feb 2007
* Moody, T. W., Martin, F. X., and Byrne, F. J., (eds.), *Maps, Genealogies, Lists: A Companion to Irish History, Part II*, (*A New History of Ireland*, vol IX, Oxford, 1984)
Liu Yan (car)

**Liu Yan** (劉龑; 889–942) bio je kralj Nanhana u Kini (911–917) koji se kasnije proglasio carem kraljevstva Južni Han, jedne od država iz perioda Pet dinastija i Deset kraljevstava.

Liu Yanov brat Liu Yin je bio kineski službenik, koga je 905. dvor dinastije Tang imenovao regionalnim guvernerom. Dvije godine kasnije dinastija Tang je propala907. Liu Yin je iskoristio priliku da se proglasi princom od Nanpinga 909. Kada je Liu Yin godine 911. umro, Liu Yan ga je nasljedio kao kralj Nanhaija. Šest godina kasnije je sebe proglasio carem Velikog Yuèa (大越), a 919. državu preimenovao u Južni Han. Njome je vladao sve do smrti 943. Zbog geografskog položaja je bio prisiljen braniti svoju državu od suparničkih kineskih kraljevstava kao što su Južni Tang, Min i Chu, nego i od ne-kineskih naroda, prvenstveno Vijetnamaca, koji su propast dinastije Tang shvatili kao priliku da se oslobodi od kineske vlasti. Godine 939. je Liu Yan pokušao pokoriti Vijetnamce, ali u tome nije uspio.

Na unutrašnjem planu se iskazao kao relativno uspješan vladar, jer se uspio održati na vlasti četvrt vijeka. Međutim, tradicionalni kineski historičari ga smatraju relativno nevažnom ličnošću, jer svoju prijestolnicu Guangzhou nije uspio pretvoriti u veliko kulturno središte južne Kine, kao što je to uspjelo njegovim suparnicima u Hangzhouu, Nanjingu i Chengduu.

## Povezano
* Ngo Quyen
* Bitka na rijeci Bach Dang (938)

## Literatura
* 
*
Grofovija Coimbra

**Grofovija Coimbra** () je bio politički entitet, stvoren kao pomoćna administrativna jedinica za princa Ardavasta ili Sisebuta, koji je bio sin vizigotskog kraljevstva Vitice. U svom prvotnom obliku je postojala sve do arapskog osvajanja. Usprkos toga, njeni grofovi su uspostavili dugu i uglednu dinastiju kršćanskih vladara na sjeveru Iberijskog poluotoka, prvenstveno na području Kraljevine Galicije. Grofovija se postepeno širila na jug od 8. vijeka, ali su je Mauri ponovno osvojili pod Al-Mansurom godine 987. pretvorivši sjevernu Grofoviju Portugal u vojno granično područje. Na njenom području su se nalazili Coimbra, Viseu, Lamego i Santa Maria da Feira.

Grad Coimbra je u kršćanske ruke konačno došao godine 1064. (kada ga je osvojio Ferdinand Veliki od Leóna, Galicije i Kastilje, zajedno sa mozarapskim vođom Sisnando Davidesm) te je uključena u teritoriju Druge grofovije Portugal koja je obnovljena 1096.

## Popis grofova
;Kršćanski grofovi Coimbra
* Flávio Ardavast ili Sizibuto ou Sisebuto od Coimbre, princ od Hispanije (682 - 734), (sin kralja Wittize).
* Flávio Ataulfo od Coimbre - grof ili šerif (vojvoda).
* Flávio Alarico ili Atanarico od Coimbre (732 - 805)
* Flávio Athanarico od Coimbre.
* Flávio Teudo ou Theodósio od Coimbre (790 -?).
* Flávio Hermenegildo I od Coimbre (u egzilu)

;vojvode od Galicije
* Gutierre Hermenegildes od Coimbre (naselio Astorgu).
* Aloito, Osorio, Hermenegildo Gutierrez (878-920); (osvajač Coimbre) *dux bellorum* od Coimbre, grof od Galecije i grof od Portugala

;grofovi i vojvode od Coimbre
* Hermenegildo Gutierrez (878-920); (osvajač Coimbre) Dux Bellorum Coimbre
* Árias Mendes - Gutierre Melende vojvoda od Galicije, grof od Celanove e Emineu
* Gonzalo Moniz - Froila Gutierre Melende (grof od Coimbra-Celanove, osnivač Kuće Traba i loze Mariño).
* Múnio Gonzalves (983-990).
* Froila Gonzalves (990-1017).
* Mendo Luz (1017–1034).

;ponovno stvaranje
* 1064/1075&ndash;1091 Sisnando Davides
* Martinho Moniz (1091–1093).
Bongwonsa

**Hram Bongwon** (ili **Bongwonsa**) je južnokorejski budistički hram u Bongwon-dongu, naselju Seodaemun-gua u Seulu, kraj Univerziteta Yonsei.

Smješten je sjeveroistočno od univerziteta na padinama planine Ahn, predstavlja glavni hram korejskog budističkog reda Taego. Prvotno ga je 889. osnovao učitelj Doseon na mjestu današnjeg Univerziteta Yonsei. Na današnje mjesto je premješten 1748. 

Dio hrama je godine 1950. uništen za vrijeme korejskog rata. Godine 1966. je sagrađena nova dvorana, ali je kasnije premještana u drugi dio grada. Godine 1991. je, za vrijeme gradnje nove Dvorane 3000 Buda, požar uništio Glavnu Budinu dvoranu, koja je ponovno sagrađena 1994. U ljeto 2004. je otkriveno kako je serijski ubica Yoo Young-Cheol sahranio preko deset svojih žrtava na zemljištu hrama.

Danas tamo živi preko 50 redovnika koji se bave obrazovnim i socijalnim radom.

## Ejksterni linkovi

* Website hrama
Bagrat I od Klardžetija

**Bagrat I** () (? - 20. april 900) bio je gruzijski princ iz Bagratidske dinastije od Tao-Klarjetija i vladar Klardžetija od 889. do smrti. Vladaju nedoumice oko datuma Bagratove smrti. Prema Sumbat Davitis-Dzeu, kroničaru iz 11. vijeka, Bagrat je umro 20. aprila uskršnja nedjelja godine 129. gruzijske ere (909). Međutim, uskršnja nedjelja 909. je pala na 16. april; godina koincidira sa tim datumom je 900.

Bagrat je bio mlađi sin Sumbata I, osnivača loze Klardžeti u dinastiji Bagratida. Nakon Sumbatove smrti 889. godine je naslijedio svog oca kao princ Klardžetija, dok je stariji brat (i vjerojatni legitimni Sumbatov nasljednik) David postao vladar manje važnih teritorija sjeverno od Klardžetija – Adžare i Nigalija. Kao i Sumbat, Bagrat je imano nadimak Artanujeli ("od Artanudžija") te vladao sa titulom *[[mampali]]*, koristeći kao prebivalište bogato trgovačko središte Artanuji. Godine 891. se upetljao u dinastijski sukob među Bahradtidima te pomogao Adarnaseu IV da porazi Gurgena I. Nakon Bagratove smrti je Artanudži izgleda preuzeo njegov brat David, dok je ostatak podijeljen među njegovim sinovima, koji se počeli sporiti.

Bagrat je imao četiri sina:
* Najstariji sin Adarnase postao je monah i promijenio ime u Vasilije; umro je 945.
* Najstariji sin Gurgen (u. 923) postao je Bagratov neposrdni nasljednik, ali nije izgleda bio važan vladar. Imao je posthumnog sina po imenu Gurgen (vjerojatno Guaram sa natpisa Velistsikhe) koji je umnro 968.
* Gurgena je slijedio Ašot s nadimkom Kiskasi ("Promptni") (u. 939), koji je dobio bizantsku titulu *[[patriciji|patrikios]]* (πατρίκιος). Ašot je bio oženjen za sestru Georgija II od Abhazije. Njihova kćer se udala za Gurgena II od Taoa, koji je na kraju preuzeo sve njegove teritorije. Umro je 939. kao izbjeglica na dvoru šurjaka Georgija II.
* Bagratov najmlađi sin David umro je 922.

Prema Konstantinu Porfirogenitu i njegovom tekstu *[[De Administrando Imperio]]* Bagrat je također imao kćer oženjenu za rođaka Sumbata II od Klardžetija.

## Izvori
Yasovarman

**Yasovarman I** () bio je angorski kralj koji je vladao od 889. do 910.

Nakon smrti kralja Indravarmana I izbio je dinastički rat između dva sina Yasovarmana. Na kraju je pobijedio Yaovarman. Prema tumačenju L.P. Briggsa Yasovarmana otac nije smatrao svojim nasljednikom, pa je Yasovarman u svojim natpisima ignorirao i njega i Jayavarmana II, osnivača angkorske dinastije, te izradio složena porodična stabla koja su ga povezivala sa drevnim državama Funan i Chenla.

Yasovarman se pokazao kao veliki kralj. Samo u prvoj godini vladavine je sagradio preko 100 manastira (ašrama) u svojoj državi; svaki od njih je služio asketama kao i odmor kralja za vrijeme putovanja. U 893. je gradio Indratataka Baray (rezervoar) koji je bio počeo njegov otac. U sredini jezera (danas isušenog) sagradio je hram Lolei. Istovremeno je počeo graditi novi rezervoar za svoju prijestolnicu, poznat kao Yashodharatataka ili Istočni Baray, osam puta veći od prethodnog.

Najveće Yasovarmanovo dostignuće bilo je preseljenje prijestolnice iz Hariharalaye u Yashodharapuru, gdje je kambodžanska država imala svoje sjedište sljedećih 500 godina. Tamo su sagrađeni i najpoznatiji spomenici kao Angkor Wat. Kao razlog premještanja se spominje prenatrpanost stare prijestolnice hramovima sagrađenim od njihovih prethodnika i kraljeva želja da gradi vlastite. Također je sagradio put kojim je povezao staru sa novom prijestolnicom. 

Yasovarman je umro 910. i dobio posthumno ime Paramashivaloka.

## Izvori

## Literatura
* Coedes, George. *The Indianized States of Southeast Asia*. East-West Center Press 1968
* Higham, Charles. *The Civilization of Angkor*. University of California Press 2001.
* Briggs, Lawrence Palmer. *The Ancient Khmer Empire*. Transactions of the American Philosophical Society 1951.
Vladimir-Rasate

**Vladimir-Rasate** () bio je vladar Bugarske od 889. do 893.

Postao je vladar (knez) Bugarske nakon što se njegov otac Boris-Mihailo I odlučio povući u manastir nakon vladavine od 36 godine. Sačuvani pečati s natpisom "Mihailo Monah, koji je arhont Bugara" sugeriraju, međutim, da Boris I nije u potpunosti ispustio vlast.

Vladimir-Rasate je bio najstariji od Boris-Mihailovih sinova i vjerojatno jedini koji je rođen kao pagan. Prema bizantskom caru Konstantinu VII Porfirogenitu, Vladimir je učestvovao u bugarskom napadu na srpske zemlje, a koji se dogodio prije pokrštavanja Bugara. O njegovoj vladavini ima malo podataka; zna se da je 892. sklopio vojni savez sa istočnofranačkim (njemačkim) kraljem Arnulfom Karantanskim protiv Velike Moravske. Taj savez historičari smatraju uperenim protiv bizantskih interesa, što je predstavljao ozbiljan otklon od pro-bizantske politike njegovog oca. 

Vladimira se uglavnom pamti po pokušaju da iskorijeni kršćanstvo u Bugara i obnovi paganstvo. O tom događaju piše Konstantin Preslavski, prema kome je Vladimir počeo uništavati kršćanske hramove i progoniti svećenike jer ih je smatrao agentima Bizanta i neprijateljima bugarske slobode. Međutim, taj čin nije naišao na potporu naroda i plemstva, te su ga podržavali tek nekolicina boljara. Godine 893. je Boris I napustio manastir, svrgnuo sina, oslijepio ga i strpao ga u zatvor. Otada o njemu nema traga.

Poslije toga je Boris na prijestolje stavio svog trećeg sina Simeona, i to na Saboru u Preslavu, sazvanom kako bi se suzbili budući pokušaji obnove paganstva.
Sumbat I od Klardžetija

**Sumbat I** () (? - 899) bio je gruzijski princ iz Bagratidske dinastije Tao-Klarjeti i nasljednji vladar Klardžetija od cca. 870 do smrti.

Bio je sin kralja Adarnasea IV, te je primio pokrajinu Klardžeti kao apanažu gdje je vladao sa titulom *[[mampali]]*, koja je, po svemu sudeći nasljeđena nakon izumiranja loze Guaram Mampalija. Također je nosio bizantsku titulu *[[prokonzul|antipatos]] [[patricij|patrikios]]* (*antipatrikios*, ανθύπατος πατρίκιος). Sumbat je imao prebivalište u Artanudžiju (današnji Ardanuç u Turskoj), koji se do kraja 9. vijeka počeo razvijati u bogato trgovačko središte. Zbog toga je imao nadimak Artanujeli (არტანუჯელი), i.e., "od Artanudžjai". Sumbat se navodi kao "Veliki" od strane Konstantina Porfirogenita, autora *[[De Administrando Imperio]]*, gdje se njegovo ime nnavodi kao Symbatius.

Osim Klardžetija, Sumbat je pod svojom vlašću držao i Adjaru i Nigali, s obzirom da su ta dva posjeda kasnije bila pod vlašću njegovog sina Davida (u. 943). Sumbat je također imao mlađeg sina po imenu Bagrat (u. 900).

Umjetnički muzej Gruzije u Tbilisiju posjeduje relikvijarij sa kraja 9. vijeka na kome su kao donatori ispisani Sumbatova supruga Hosrovanuš i njeni sinovi Bagrat i David.

## Izvori
Rosika Schwimmer

**Rosika "Rózsa" Bédy-Schwimmer** šire poznata kao **Rosika Schwimmer** (1877-1948) bila je pacifistica, feministica i sufražetkinja, porijeklom Židovka rođena u Mađarskoj. 1897. Schwimmer je osnovala Mađarsku feminističku asocijaciju, pomogla u osnivanju Mađarskog nacionalnog ženskog vijeća, organizirala je i prvi ženski sindikat i bila je članica upravljačkog odbora Mađarskog mirovnog društva. 1913. postala je suradnik Međunarodne ženske sufražetske alijanse (IWSA). U tom je razdoblju putovala i Europom te držala lekcije o rodnoj ravnopravnosti. Također, uređivala je i magazin A No (Žena), te je od 1909. vodila odbor za dječije zdravstvo.

1914. odselila se u London odkuda je surađivala sa više europskih redakcija te je sudjelovala u osnivanju Ženske mirovne partije. 1916. postala je predjsednica Međunarodne ženske lige za mir i slobodu (WILPF). Nakon rata vratila se u Mađarsku iz koje je zbog sukoba sa novim vlastima emigriral u SAD 1921. Ipak, zbog svojih stavova nikada nije uspjela dobiti američko državljanstvo. Za boravka u SAD-u zalagala se za globalno ujedinjenje te je primila nekoliko prestižnih nagrada. 1947. bila je nominirana i za Nobelovu nagradu. Umrla je 1948. u New Yorku.

Rosika Schwimmer.jpg|Rosika Schwimmer
RosikaSchwimmer-14888.TIF|Rosika Schwimmer
Euriposov kanal

**Euriposov kanal** (grčki: Εύριπος) je najuži morski tjesnac na svijetu, između grčkog otoka Eubeje i Boetije na grčkom kopnu. Euriposov kanal je dio Egejskog mora.

## Karakteristike
Kanal je dug 8&nbsp;km, a njegova širina varira od 40 metara do 1.6&nbsp;km. Na najužem dijelu morska struja je toliko jaka (po 12 čvorova) da teče poput rijeke, svakih nekoliko sati struja potpuno promjeni smjer. Ta pojava je fascinirala već antičke grčke mislioce poput Platona koji je u svom djelu Fedon naveo Euriposov kanal kao primjer nestalnosti, kao nešto što stalno mijenja smjer. 

Na najužem dijelu kanala nalazi se grad Halkida, administrativni centar otoka Eubeja, podjeljen tjesnacem na dva dijela. Na tjesnacu su izgrađena dva mosta pored glavnog otočkog grada Halkide, noviji viseći most dug je 215 m. (na tom djelu je tjesnac širok 160 m). Drugi stariji pomični most, u centru grada Halkida izgrađen je na mjestu starijeg antičkog mosta, na najužem dijelu tjesnaca koji je tu širok jedva 40 m.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Euripus'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ninna

je bilo  nakon *[[Gangyō]]a* i prije *[[Kanpyō (era)|Kanpyōa]].* Taj period je počeo u februaru 885. i završio u aprilu 889. Vladajući carevi su bili  i .

## Promjena ere
* **20. januar 885** : Nova era je stvorena da bi označila događaj ili seriju događaja. Prijašnja era je završila i nova započela na *Gangyō* 9, na 21. dan 2. mjeseca 885.

## Događaji ere ''Ninna''
* **11. januar 887** (*14. dan 12. mjeseca 2. godine Ninna*): Kōkō je putovao u Seri-gawa da lovi sa sokolima. Prilično je uživao u ovakvoj vrsti lova, i često provodio vrijeme u njemu.
* **17. septembar 887** (*26. dan 8. mjeseca 3. godine Ninna *): Kōkō je umro u dobi od 57 godina. Kōkōv treći sin je dobio nasljedstvo (*senso*). Ubrzo nakon toga je car Uda formalno stupio na prijestolje (*sokui*).
* **12. maj 887** (*17. dan 11. mjeseca 3. godine Ninna*): Mototsune je upitao Udu za dozvolu da napusti svoje dužnosti; ali car mu je odgovorio, "Mladost ograničava moju sposobnost vladanja; ako mi prestanete davati dobre savjete, bit ću dužan abdicirati i povući se u manastir." Zato je Mototsune nastavio služiti kao carev *kampaku*.
* **887** (*8. mjesec 4. godine Ninna*): Izgrađen novi budističkih hram ; bivši učenik Kōbō-daishija je imenovan novim opatom.

## Izvori

## Literatura
* Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979). ''Gukanshō: The Future and the Past.'' Berkeley: University of California Press. ; OCLC 251325323
* Nussbaum, Louis-Frédéric and Käthe Roth. (2005). ''Japan encyclopedia.'' Cambridge: Harvard University Press. ; OCLC 58053128
* Titsingh, Isaac. (1834). *[[Nihon Odai Ichiran]]*; ou, ''Annales des empereurs du Japon.'' Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
* Varley, H. Paul. (1980). *A Chronicle of Gods and Sovereigns: Jinnō Shōtōki of Kitabatake Chikafusa.* New York: Columbia University Press. ; OCLC 6042764

## Vanjske veze
* National Diet Library, "The Japanese Calendar" -- historical overview plus illustrative images from library's collection
Kanpyō (era)

, također romanizirana i kao **Kampyō** bilo je  koje se koristilo nakon ere *[[Ninna]]* i prije ere *[[Shōtai]].* Taj je period započeo u aprilu 889. i završio u aprilu 898. Vladajući carevi su bili  i .

## Promjena ere
* **4. februar 889** : Nova era je stvorena kako bi se označavao događaj ili serija događaja. Prethodna era je završila na 27. dan 4. mjeseca 5. godine *Ninna* (889).

## Događaji ere ''Kanpyō''
* **889** (*10. mjesec 1. godine Kanpyō*): Bivšeg cara Yozeija je teško pogodila duševna bolest. Yōzei bi ulazio u palaču i dvorjanima slao najpogrdnije izraze. Postajao je sve bješniji. Davio je žene žicama muzičkih instrumenata i bacao trupla u jezero. Kada je jahao, pokušavao je gaziti ljude. Ponekad bi jednostavno otišao u planine i lovio divlje veprove i jelene.
* **4. august 897** (*3. dan 7. mjeseca 9. godine Kanpyō*): U 10. godini vladavine Uda*-tennōa* (宇多天皇10年), car Uda je abdicirao; njegov najstariji sin je dobio nasljedstvo (*senso*).
* **6. august 897** (*5. dan 7. mjeseca 9. godine Kanpyō*): Car Daigo je formalno stupio na prijestolje (*sokui*).

## Izvori

## Literatura
* Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979). ''Gukanshō: The Future and the Past.'' Berkeley: University of California Press. ; OCLC 251325323
* Nussbaum, Louis-Frédéric and Käthe Roth. (2005). ''Japan encyclopedia.'' Cambridge: Harvard University Press. ; OCLC 58053128
* Titsingh, Isaac. (1834). *[[Nihon Odai Ichiran]]*; ou, ''Annales des empereurs du Japon.'' Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
* Varley, H. Paul. (1980). *A Chronicle of Gods and Sovereigns: Jinnō Shōtōki of Kitabatake Chikafusa.* New York: Columbia University Press. ; OCLC 6042764

## Vanjske veze
* National Diet Library, "The Japanese Calendar" -- historical overview plus illustrative images from library's collection
Eochaid I od Škotske

**Eochaid mac Run**, u engleskim izvorima poznat jednostavno pod imenom **Eochaid**, je ličnost za koju se smatra kako je mogao biti kralj Pikta od 878. do 889. Bio je sin Runa, kralja Strathclydea, a vjeruje se da mu je majka mogla biti kćer Kenneth MacAlpina (Cináed mac Ailpín). Njegova vladavina se obično prikazuje kao zajedničko vladanje sa Giricom.

Jedini izvor o Eochaidovom kraljevanju je **[[Chronicle of the Kings of Alba|Kronika kraljeva Albe]]**, prema kojoj su Eochaid - sam ili zajedno sa Giricom - vladali 11 godina prije nego što su protjerani. Na prijestolje su došli poslije smrti Aeda mac Cinaede iz dinastije Alpin. Novi kralj Donald II je također pripadao dinastiji Alpin.

S obzirom na oskudne izvore, ne postoji konsenzus oko toga da li je Eochaid bio kralj.

## Literatura

* Dumville, David, "The Chronicle of the Kings of Alba" in Simon Taylor (ed.), *Kings, clerics and chronicles in Scotland 500–1297.* Fourt Courts Press, Dublin, 2000. 
* Duncan, A.A.M., *The Kingship of the Scots 842&ndash;1292: Succession and Independence.* Edinburgh University Press, Edinburgh, 2002. 
* Hudson, Benjamin T., *The Prophecy of Berchán: Irish and Scottish High-Kings of the Early Middle Ages.* Greenwood, London, 1996.
* Smyth, Alfred P., *Warlords and Holy Men: Scotland AD 80&ndash;1000.* E.J. Arnold, London, 1984 (reprinted Edinburgh UP). 

## Vanjske veze
* (CKA) The Chronicle of the Kings of Alba
Intraduktalni papilom dojke

**Intraduktalni papilom dojke** (*Papilloma intraductale mammae*) je benigni epitelni tumor dojke porijeklom od epitela. Javlja se najčešće kod žena između 30. i 50. godine.

## Makroskopski izgled
To je pojedinačni tumor smješten u završnom dijelu izvodnog kanala dojke **odmah ispod bradavice**. Veličine je od **par mm do 1&nbsp;cm**. Ne dovodi do deformacije niti do uvlačenja bradavice. Može se napipati i često se javlja krvarenje iz bradavice. 
Plavičaste je boje, gladak i mekan. Na presjeku se vidi da je resičast, rastresit i da se nalazi u cistično promijenjenom lumenu izvodnog kanala dojke.

## Mikroskopski izgled
Mikroskopski se vide papilarne (resičaste) formacije koje prominiraju u lumen izvodnog kanala. U njihovoj osnovi nalazi se izražena fibrovaskularna stroma koja je jednim krajem vezana za zid izvodnog kanala. Stromu oblaže očuvana bazalna membrana na kojoj se nalazi red mioepitelnih ćelija, a preko njega red pravilnih kockastih epitelnih ćelija, sa oblinom citoplazmom i pravilnim jedrima. Nije prisutan ćelijski pleomorfizam, kao ni patološke mitoze.

Tumor uglavnom **nije** sklon malignoj alteraciji.

## Povezano
* Ostali tumori dojke
Donald II od Škotske

**Domnall mac Causantín** (moderni gelski: *Dòmhnall mac Chòiseim*), angliciziran kao **Donald II** (? - 900) bio je kralj Pikta ili kralj Škotske (*Alba*) krajem 9. vijeka. Bio je sin Constantinea I (Causantín mac Cináeda). Donald je imao nadimak **Dásachtach**, "luđak" prema tekstu *[[Proročanstvo Berchánovo]]*.

Donald je kraljem postao nakon smrti ili svrgavanja svog prethodnika Girica (Giric mac Dúngail). Datum nije precizan, ali se obično smješta u godinu 889. Vladao je 11 godina, koje su obilježili napadi Sjevernjaka (Vikinga). Kod Innisbolena ih je porazio, ali je kasnije poginuo u borbi s njima kod Opidum Fothera [današnji Dunnottar].

Dio historičara pretpostavlja da je Donaldova pogibija došla tokom velikog pohoda norveškog kralja Haralda Lijepokosog opisanog u sagi *[[Heimskringla]]*. Proročanstvo Berchanovo tvrdi da su ga ubili Geli. U svakom slučaju, Donaldova smrt se obično smješta u godinu 900. Sahranjen je na otoku Iona. I *[[Annals of Ulster]]* i *[[Chronicon Scotorum]]* za njega koriste izraz *kralj Albe* umjesto *kralj Pikta*. Većina historičara vjeruje da je do transformacije dotadašnjeg piktskog u škotski državnopravni entitet došlo tek za vrijeme njegovog rođaka i nasljednika Constantinea II (Causantín mac Áeda).

Njegov sin Malcolm (Máel Coluim mac Domnall) je kasnije postao kralj Škotske.

## Reference

## Literatura

* Anderson, Alan Orr, *Early Sources of Scottish History A.D 500&ndash;1286*, volume 1. Reprinted with corrections. Stamford: Paul Watkins, 1990. 
* Anderson, Marjorie Ogilvie, *Kings and Kingship in Early Scotland.* Edinburgh: Scottish Academic Press, revised edition 1980. 
* Broun, Dauvit, "National identity: 1: early medieval and the formation of Alba" in Michael Lynch (ed.) *The Oxford Companion to Scottish History.* Oxford UP, Oxford, 2001. 
* Duncan, A. A. M., *The Kingship of the Scots 842–1292: Succession and Independence.* , Edinburgh: Edinburgh University Press, 2002. 
* Smyth, Alfred P., *Warlords and Holy Men: Scotland AD 80-1000.* Reprinted, Edinburgh: Edinburgh UP, 1998. 
* Sturluson, Snorri, *Heimskringla: History of the Kings of Norway*, tr. Lee M. Hollander. Reprinted University of Texas Press, Austin, 1992. 
* Woolf, Alex, "Constantine II" in Michael Lynch (ed.) op. cit.


## Eksterni linkvi
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork 
* (CKA) The Chronicle of the Kings of Alba