open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
725.

__NOTOC__
Godina **725.** (**[[rimske brojke|DCCXXV]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 725. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Anbasa ibn Suhajm al-Kalbi, valija Al-Andalusa, ratuje preko Pirineja: zauzeo je Carcassonne nakon opsade i Nîmes bez otpora, čime je dovršio osvajanje Septimanije. Zatim hara na severu u Burgundiji, sve do Autun i Sensa.
* Karlo Martel je napao Bavarsku, poginuo je vojvoda Grimoald. Nasleđuje ga Hugbert (do 736), u početku potčinjen Franačkoj. Vratio je natrag biskupa Korbinijana koji nastavlja širenje vere.
*  Pošto je nominalno vizantijska Korzika izložena muslimanskim napadima, lombardski kralj Liutprand je zauzima.
* Maslama ibn Abd al-Malik, polubrat kalifa Hišama, ratuje protiv Vizantinaca u Maloj Aziji 725-26.
* U Egiptu, visoki porezi među Koptima izazivaju nezadovoljstvo, a potom i ustanak protiv omejadske arapske vlasti.
* Anglosaksonski redovnik Beda Uvaženi piše traktat *[[The Reckoning of Time|On the reckoning of time]]* (*De temporum ratione*) u kome objašnjava srednjovjekovno računanje Uskrsa.
* U Kini budistički redovnik, astronom i strojar Yi Xing stvara satni mehanizam kako bi pokretao vlastitu obručastu sferu.
* Car Xuanzong od Tanga je ponudio žrtvu Feng Shan na planini Tai.



## Rođenja

## Smrti
* 23. 4. &ndash; Wihtred, kralj Kenta
* Tonyukuk, gokturski kancelar Kutluk Khana, Kapagan Khana i Bilge Khana

## Reference
Zapinjača

**Zapinjača**, **zapor** ili **nemirnica** (; ; ) je uređaj kod mehaničkih satova koji kontinuirano kružno kretanje zupčanika konvertira u oscilatorno ili recipročno kretanje. Zupčanici napajaju nemirnicu koja oscilira naprijed-nazad konstantnom brzinom. Svakim njenim pokretom mehanička poluga pokreće zupčanike u jednom smjeru te se kazaljke sata pomiču unaprijed istom brzinom. Svaki mehanički sat zbog toga proizvodi zvuk "kucanja".

## Povezano

* Mehanički mehanizam na portalu heta.hr
De temporum ratione

***De temporum ratione*** (sh. "O računanju vremena") je traktat koji je godine 725. na latinskom napisao anglosaksonski redovnik Beda Uvaženi. U njemu je opisan antičko i ranosrednjovjekovno shvaćanje kozmosa, odnosno kretanje nebeskih tijela i različite metode kojima se ono koristi za računanje vremena. U njemu se poseban naglasak stavlja na metode kojima je Dionizije Mali nastojao računati Uskrs, odnosno njegove razlike od metoda razvijenih u keltskom kršćanstvu. Tekst također predstavlja vrijedan izvor od pret-kršćanskim, odnosno paganskim kalendarima, uključujući anglosaksonski kalendar.

## Vanjske veze
* ''De Temporum Ratione'' in Latin from Patrolgia Latina.
724.

__NOTOC__
Godina **724.** (**[[rimske brojke|DCCXXIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 724. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Neuspela pobuna protiv Karla Martela u Neustriji na čelu sa Ragenfridom.
* 26. 1. - Omejadski kalif Jezid II ibn Abd al-Malik (720&ndash;724) umire te ga nasljeđuje brat Hisham ibn Abd al-Malik (724&ndash;743). Pokrovitelj je umetnosti, prosvete i vere, održava kalifat na okupu, ali mnogi vojni neuspesi i smanjeni prihodi će dovesti do krize i pada dinastije samo sedam godina posle njegove smrti.
* februar - Arapsko-hazarski ratovi: Al-Džarah ibn Abdulah je naneo veliki poraz Hazarima između reka Kura i Aras; zauzeo je Tbilisi, Kavkasku Albaniju, zemlje Alana, prvi je muslimanski komandant koji je prošao kroz Darijalsku klisuru (reka Terek).
* 3. 3. - Japan u Nara periodu: carica Genshō abdicira u korist nećaka, Car Shōmu vlada do 749.
* 15. 8. - Car Car Xuanzong od Tanga je smenio svoju suprugu Wang nakon što je otkrio da koristi magiju kako bi se ponovo zbližili (ona umire najesen). Faktička gospodarica palate postaje supružnica Wu (do smrti 737/8, posmrtno carica Zhenshun).
* Muslimani u Transoksijani: "Dan žeđi" - Turgeši su porazili muslimansku vojsku u današnjem Tadžikistanu.
* K'ak' Tiliw Chan Yopaat postaje kralj majanskog grada Quiriguá.


## Rođenja

## Smrti
* Rotrude od Trevesa, franačka vojvotkinja i supruga Karla Martela (r. 690)
* Fogartach mac Néill, veliki kralj Irske
* Tonyukuk, turkijski veliki vezir i vrhovni komandant vojske (približni datum)

## Reference
K'ak' Tiliw Chan Yopaat

**K'ak' Tiliw Chan Yopaat**, (ranije poznat pod nadimicima **Cauacovo Nebo**, **Kawakovo Nebo**, **Buts’ Tiliw** i **Butz’ Ti’liw**) je bio najveći od svih vladara drevnog majanskog grada-države Quiriguá, koji je njime vladao od 724 do 785. Najvažniji događaj njegove vladavine – i cjelokupne historije grada Quiriguá– zbio se godine 738. (9.15.6.14.6 prema majanskom kalendaru), kada je njegova vojska porazila suparnički grad Copán. Tamošnji vladar Uaxaclajuun Ub'aah K'awiil (ranije poznat kao "18 Zec") je bio zarobljen, te mu je kasnije odrubljena glava. Historičari su zaključili kako je time dotada vazalna Quiriga postala jednom od majanskih velesila, te je decenijama uživala prosperitet, između ostalog, zahvaljujući i kontroli trgovačkih puteva prema Karipskom moru. Nakon K'ak' Tiliwove smrti Quiriga više nije nikada doživjela tako dobra vremena.

## Izvori

## Izvori

* 
* 
* 
*  
* 
*
Wihtred od Kenta

**Wihtred** (cvaa. 670 – 23. april 725) je bio kralj Kenta od oko 690/691 do smrti. Bio je sin kralja Ecgberhta I i brat Eadrica. Na prijestolje je došao u konfuznom periodu 680-ih, kada je Kent nakratko bio osvojen od zapadnosaksonskog kralja Caedwalle a potom bačen u dinastijske sukobe. Neposredni prethodnik mu je bio Oswine od Kenta, za koga se drži da je poticao od Eadbalda, iako ne istoj lozi kao Wihtred. Nedugo nakon stupanja na prijestolje, Wihtred je izdao znameniti zakonik —Wihtredov zakon— kasnije sačuvan u rukopisu poznatom kao *[[Textus Roffensis]]*. Tamo skupljeni zakoni su obratili veliku pažnju na prava Crkve, kao i uveli kazne za nevaljane brakove i ispovijedanje paganstava. Wihtred je vladao dugo, ali njegova vladavina nije zabilježila važnijih događaja. Godine 725. su ga naslijedili sinovi Æthelberht II, Eadberht I i Ælfric.

## Fusnote

## Literatura

;Primarni izvori
* Bede, *[[Ecclesiastical History of the English People]].* Translated by Leo Sherley-Price, revised R.E. Latham, ed. D.H. Farmer. London: Penguin, 1990. 
* 
* 

;Sekundarni izvori
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
726.

__NOTOC__
Godina **726.** (**[[rimske brojke|DCCXXVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 726. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Bizantski car Lav III Isavrijac donosi ukaz kojim su zabranjeni svi vjerski prikazi, čime počinje veliki ikonoborački spor u kršćanstvu.
* Kralj Ine od Wessexa abdicira kako bi otišao na hodočašće u Rim, te prijestolje ostavlja Æthelheardu.
* Na prijestolje Mercije dolazi kralj Æthelbald.
* Na području Mediterana zabilježena seizmička aktivnost uslijed koje erumpira vulkan Thera, dok veliki zemljotres pogađa grad Jerash (u današnjem Jordanu).
* Bizantsko-arapski ratovi: Omejadska vojska pod Maslamom zauzima i pustoši bizantski grad Cezareju.
* Orso Ipato je izabran za dužda Venecije i imenovan za rimskog konzula od strane cara Lava III.
* Dúngal mac Selbaig je svrgnut sa prijestolja Dál Riatae; novi kralj postaje Eochaid mac Echdach.
* U Japanu, prema predaji, održan prvi sumo turnir.


## Rođenja
* 9. 1.- Car Daizong od Tanga

## Smrti
* Anbasa ibn Suhaym Al-Kalbi, omejadski guverner al-Andalusa (Španija)

## Reference
Dúngal mac Selbaig

**Dúngal mac Selbaig** je bio kralj Dalriade početkom 8. vijeka, s time da većina historičara njegovu vladavinu okvirno smješta u period od 723. do 726. godine. Na prijestolje je došao poslije abdikacije svog oca Selbacha mac Ferchaira, koji je otišao u samostan. Vladati je prestao kada je na prijestolje došao Eochaid mac Echdach iz klana Cenél nGabráin. Srednjovjekovna pjesma *[[Duan Albanach]]* mu daje naziv Dúngal **Nestrpljivi** navodi da je vladao sedam godina.

*[[Annals of Ulster]]* sugeriraju da je nakon svrgavanja barem neko vrijeme ostao vladati svojim klanom Cenel Loairn, te da mu je otac izašao iz samostana u neuspjelom pokušaju da ga vrati na vlast. 734. je pobjegao u Irsku pred izvjesnim Oengusom. Dvije godine kasnije se vratio, ali je uhvaćen zajedno sa bratom Feredachom, a njegova dalja sudbina nije poznata.

## Vanjske veze
* The Annals of Ulster at CELT (translated)
Eochaid mac Echdach

**Eochaid mac Eochaid** je bio kralj Dalriade (suvremena zapadna Škotska) od 726. do 733. Bio je sin Eochaid mac Domangairta.

Eochaid je na prijestolje došao tako što je - prema implicitnim sugestijama srednjovjekovnih izvora - svrgnuo prethodnog kralja Dungala mac Selbaiga. Dungalov otac Selbach je izašao iz samostana kako bi pokušao sina vratiti na vlast, ali je 727. od strane Eochaidovih sljedbenika poražen kod mjesta *Irros Foichnae*.

Oskudni podaci sugeriraju da ga je naslijedio Muiredach mac Ainbcellaig, koji je bio Dúngalov nasljednik na mjestu kralja/poglavara klana Cenél Loairn. Eochaidov sin Áed Find je, pak, kasnije postao kralj Dalriade.

## Vanjske veze
* Annals of Ulster at CELT (translated)
* Annals of Tigernach at CELT
* ''Duan Albanach'' at CELT (translated)
Sumo

je *full-contact* sport gdje hrvač (*[[rikishi]]*) nastoji drugog hrvača izbaciti iz kružnog borilišta (*[[dohyō]]*) ili ga natjerati da dotakne pod s bilo kojim dijelom tijela osim stopala. Sport je nastao u Japanu, gdje se danas jedino ima profesionalni status. Općenito se za njega koristi izraz *gendai budō* (moderna japanska borilačka vještina), iako je takvo tumačenje pogrešno s obzirom da sport ima historiju staru nekoliko vijekova.

Kroz sumo su očuvane mnoge drevne tradicije, a i današnji sport ima mnoge ritualne elemente, kao korištenje čišćenja solju, a što potiče iz doba kada se sumo koristio u šintoističkoj religiji. Život *rikishija* je, pak, strogo kontroliran, a pravila određuje Sumo udruženje. Većina sumo hrvača moraju živjeti u zajedničkim "sumo učilištima" - u Japanu poznatim kao *[[heya]]* - gdje se svaki aspekt njihovog dnevnog života – od prehrane do načina odijevanja –temelji na strogom tumačenju tradicije.

## Literatura

* 
* 
* 
* Sharnoff, Lora (1993). Grand Sumo. Weatherhill. .
* 

## Vanjske veze

* Nihon Sumo Kyokai Official Grand Sumo Home Page
* The Sumo Forum
* Banzuke.com
* Sumo FAQ 
* Sumo introduction including biographies and autographs
* Searchable Sumo Database
* Szumo.hu
* Sumo Fan Magazine
* Sumo News and Analysis
* Info-Sumo.net (in French)
* Mainichi Daily News: Sports Sumo News
* British Sumo Federation
* Official website: "Sumo East and West," Documentary Film about Americans in the Ancient Art of Sumo
Orso Ipato

**Orso Ipato** () bio je treći tradicionalni dužd Venecije (726&ndash;742), odnosno prvi čije je postojanje potvrđeno historijskim izvorima. Početkom 8. vijeka je izabran kako bi vodio Venecijance i dobio titulu *[[dux]]* (vojvoda), koja se sa vremenom na venecijanskom dijalektu promijenila u *dužd*. 

Orso je porijeklom bio iz grada Heraclea. Bizantski car Lav III ga je priznao za dužda, te mu dao titulu *[[hypatos]]*. Njegovi potomci su na temelju te titule dobili prezime "Ipato". Od njega također potiče plemićka porodica Orseolo. Orso je godine 742. ubijen - pri čemu dio historičara smatra kako je najvjerojatnije poticatelj bio Eutihije, ravenski egzarh), nastao je interregnum tokom koga su se izmijenila četiri *[[magister militum]]a* prije neg što je za dužda izabran Orsov sin Teodato.

## Izvori
* Norwich, John Julius. *A History of Venice*. Alfred A. Knopf: New York, 1982.
Aethelheard od Wessexa

**Æthelheard** (što na staroengleskom znači 'Plemenita krma'; ? - 740), također navođen i kao **Ethelheard** ili *Æþelheard*, bio je kralj Wessexa od 726. do 740. Njegovo porijeklo nije pouzdano; postoji jedan nepouzdani izvor koji navodi da je bio šurjak svog prethodnika Inea; u svakom slučaju se može pretpostaviti da bi mogao biti prvi kralj Wessexa koji nije poticao od starog kralja Cynrica.

Kada je Ine godine 726. abdicirao i otišao u Rim da bi se zaredio, nije ostavio nijednog nasljednika, nego je jednostavno rekao da kraljevstvo, prema Bedi, vode "mlađi ljudi". To je dovelo do dinastijskog spora između Æthelhearda i njegovog suparnika Oswalda. Historičari pretpostavljaju da je Oswald mogao imati bolju osnovu za svoje pretenzije, jer ga *[[Anglosaksonska kronika]]* naziva potomkom ranog kralja Ceawlina. Međutim, Æthelheard je na kraju pobijedio, a moguće je da mu je u tome pomogao Æthelbald od Mercije, s obzirom da je ostatak vladavine Aethelheard proveo kao mercijski vazal. Godine 733. je, pak, Aethelbald svejedno preoteo niz teritorija od Wessexa, uključujući kraljevsko imanje Somerton.

*Kronika* navodi kako je njegova supruga Frithugyth godine 737. išla na hodočašće u Rim.

Æthelhearda je naslijedio Cuthred, za koga se pretpostavlja da mu je bio rođak ili brat.

## Povezano
* Porodično stablo kuće Wessex

## Reference
Šime Balen

**Šime Balen** (Jablanac kod Senja, 7. 2. 1912. — Zagreb, 16. 3. 2004) hrvatski novinar, publicist, putopisac i prevoditelj.

## Biografija
Na Sušaku je maturirao na Trgovačkoj akademiji te potom upisao Ekonomsko-komercijalnu visoku školu u Zagrebu. Sudjelovao je u demonstracijama omladine protiv šestojanuarske diktature. Sudjelovao je u ranom ustaškom pokretu. Hapšen je i osuđivan više puta. U zatvoru je od "nacionalnog revolucionara" prišao komunistima. U KPJ ušao je 1935. godine (dok je bio u zatvoru).

Treći je glavni urednik Vjesnika 1943-1945, čiji je bio suosnivač.

Bio je vijećnik AVNOJ-a i ZAVNOH-a. Nakon rata bio je zastupnik u Saboru NR Hrvatske i poslanik u Privremenoj narodnoj skupštini Jugoslavije, član delegacije FNRJ u UN-u i na zasjedanju UNESCO-a te predstavnik za štampu u ambasadi FNRJ u Washingtonu.

Nakon povratka iz SAD-a postao je direktor Tanjuga (1947-1948). Od 1962. bio je direktor Nakladnog zavoda "Znanje" do penzionisanja 1966.

## Enigmatika
Kao srednjoškolac 1929. i 1930. godine bavio se enigmatikom (zagonetaštvom) i to u "Omladini" (Zagreb) i "Zagonetki" (Zagreb). Objavio je pedesetak zagonetaka (sklanjaljki, homonima i dr.). Kasnije se više nije bavio zagonetaštvom.

## Djela
* "Staniša Opsenica", 1944.
* "Istra u narodnooslobodilačkoj borbi", 1945.
* "Lipovac", 1947.
* "Pavelić", 1952.
* "Inicijativni odbor ZAVNOH-a", 1969.
* "Na zelenim kupolama Zečjaka", 1977.
* "Jablanac (1179.-1979.) Povijesna skica prigodom 800. obljetnice", 1979.
* "Izgubljeni na Velebitu", 1980.
* "Velebit se nadvio nad more", putopisni zapisi s planine, 1985.
* "Sveta laž", 1991.
* "Prva sjećanja: Panos - rat, glad, prevrat, seoba ", 1993.

Prevodio je s engleskog Williama Faulknera, Ernesta Hemingwaya, Erskinea Caldwella, Franka Norrisa, Francisa Scotta Fitzgeralda, Benjamina Franklina i dr.

Dubravko Horvatić ga je uvrstio u svoju antologiju *"Hrvatski putopis : od XVI. stoljeća do danas"*, a **Željko Poljak** u antologiju *"Hrvatska planinarska književnost"*.

## Nagrade (izbor)
* Partizanska spomenica 1941.
* Plaketa za životno djelo Društva prevoditelja
* Nagrada HND-a "Milan Grlović"
* "Vjesnikova" zlatna plaketa (dvaput)

## Reference
Lista pozivnih brojeva u Hrvatskoj

Ovo je spisak pozivnih fiksnih i mobilnih brojeva u Hrvatskoj. Međunarodni pozivni broj za Hrvatsku je 385.

## Fiksna telefonija
Za fiksnu telefoniju u Hrvatskoj pozivni brojevi su određeni prema županijama.

## Mobilna telefonija

## Ostalo

* 0800 - besplatni pozivni brojevi
* 060 - komercijalni telefonski pozivni brojevi
* 062 - jedinstven pristupni broj za cijelu državu za posebne usluge, objedinjuje više pozivnih brojeva u jedan; naplaćuje se kao lokalni poziv

## Izvori
* T-com: Međumjesni saobraćaj u Hrvatskoj
Car Daizong od Tanga

**Car Daizong od Tanga** (唐代宗) (9. januar 727 – 23. maj 779), osobno ime **Li Yu** (李豫) (uvedeno 758. nakon proglašenja za krunskog princa), rođen kao **Li Chu** (李俶), bio je car Kine iz dinastije Tang koji je vladao od 762. do smrti.

Car Daizong je bio najstariji sin cara Suzonga te postao prvi car dinastije koji je na prijestolje došao kao najstariji sin prethodnog vladara. Njegov dolazak na vlast se zbio za vrijeme krvavog Anshi ustanka; u njemu je sudjelovao kao general na čelu carskih trupa koje su zajedno sa Huige (ujgurskim saveznicima) uspjele osloboditi prijestolnice Chang'an i Luoyang od snaga ustaničke države Yan. Početkom njegove vladavine, godine 763. ustanak je konačno ugušen, ali je država bila trajno oslabljena; to se prije svega odrazilo kroz snaženje regionalnih vojnih komandanata kao Tian Chengsi, Li Baochen i Liang Chongyi koji su se pretvorili u gospodare rata koji su svojim oblastima vladali kao *de facto* nezavisnim državama, s tek kurtoaznim odnosom prema carskoj vlasti. Ta se unutrašnja slabost odmah odrazila i na vanjskom planu, a što je najbolje iskoristilo susjedno Tibetansko Carstvo uspjevši potisnuti kinesku vlast sa većine zapadnih teritorija; Tibetanci su čak 763. nakratko uspjeli zauzeti prijestolnicu Chang'an, iako su odatle ubrzo protjerani.

Cara Daizonga, poznatog i po budističkoj pobožnosti, su tradicionalni historičari, s druge strane hvalili zbog toga što je dao ukloniti korumpiranog dvorskog eunuha Li Fuguoa bez obzira što mu je dugovao prijestolje, ali je ostatak vladavine bio proveo pod štetnim uticajem eunuha kao što su Cheng Yuanzhen i Yu Chao'en, odnosno kancelara Yuan Zaija. Njegova vladavina se, pak, često tumači kao početak dominacije eunuha na dvoru dinastije Tang.

## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 11 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 6 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 218, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225.

|- style="text-align: center;"

|-

|-
727.

__NOTOC__
Godina **727.** (**[[rimske brojke|DCCXXVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 727. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Bizantsko-arapski ratovi: Omejadske trupe pod Abdallah al-Battalom i Muavijom ibn Hišamom zauzimaju i pustoše grad Gangra te bez uspjeha pokušavaju zauzeti Nikeju.
* Papa Grgur II osuđuje ikonoborstvo, čime dolazi u sukob sa bizantskim dvorom ikonoboračkog cara Lava III. 


## Rođenja
* Yang Yan, kineski ministar pod carem Dezongom

## Smrti
* Yi Xing, kineski astronom, strojar i budistički redovnik (r. 683)

## Reference
Çankırı

**Çankırı** je glavni grad istoimene provincije - Çankırı u centralnoj Turskoj od 74 192 stanovnika.
## Geografija
Grad leži oko 140&nbsp;km sjeveroistočno od Ankare, u plodnoj dobro navodnjenoj dolini na oko 800 m nadmorske visine.
## Historija
*Çankırı* ima izuzetno dugu i bogatu historiju koja seže još u hetitsko doba; u antici je bio poznat pod grčkim nazivom **Gangra**, od čega su nastali **Changra**, **Kandari**, **Kanghari** te, s dolaskom Turaka Seldžuka i njegov današnji naziv.
## Vanjske veze

* Službene stranice grada
Muavija ibn Hišam

**Muavija ibn Hišam** (*Mu'awiyah ibn Hisham*; ) bio je arapski omejadski princ i vojskovođa, poznat kao sin kalifa Hišama ibn Abd al-Malika. Najviše se istakao u bizantsko-arapskim ratovima, vodeći niz pohoda protiv bizantskih gradova u Maloj Aziji, a pri čemu mu je pomagao stric Maslama. Na posljednjim od tih pohoda je godine 737. pao sa konja i poginuo.

Muavija je poznat po tome što je sa berberskom konkubinom imao sina po imenu Abd ar-Rahman I. On je godine 750. izbjegao pokolj članova omejadskog klana od strane novog abasidskog kalifa te pobjegao u al-Andalus, osnovavši Kordovski Emirat.

## Izvori

## Izvori
* 
* 
*
Opsada Nikeje (727)

**Opsada [[İznik|Nikeje]]** se zbila za vrijeme bizantsko-arapskih ratova 727. (ili, prema nekim historičarima 728.) kada je arapsko-muslimanska omejadska vojska pod Muavijom ibn Hišamom pokušala zauzeti Nikeju, maloazijski grad i sjedište tadašnje bizantske teme Opsikion. Grad je pod opsadom bio četrdeset dana sve dok se Arapi nisu povukli. Tadašnji bizantski car Lav III Isavrijac je takav ishod proglasio Božjim znakom kojim se odobrava njegova kontroverzna ikonoboračka politika, pošto je to bila njegova dinastička pobeda jer je zapovednik grada bio njegov zet.

## Literatura
*
Sava Centar

**Sava Centar** je kongresni, kulturni i poslovni centar, namenjen za raznovrsne multi-funkcionalne aktivnosti, koji se nalazi u glavnom gradu Srbije, Beogradu. On ima salu za publiku koja je najveća u celoj zemlji, kao i u bivšoj Jugoslaviji.

## Historija

Izgradnja Sava Centra trajala je tri godine, od 1976. do 1979, a izgrađen je po zamisli arhitekte Stojana Maksimovića koji je bio i šef konstruktorskog tima. Radovi su morali da se ubrzaju van predviđenog roka, zbog već zakazanog godišnjeg sastanka Međunarodnog monetarnog fonda koji je trebalo da bude održan u Sava centru, što je prouzrokovalo i odustajanje od plana da glavna sala ima rotirajuću pozornicu.

Dvoranu je svečano otvorio predsednik SFRJ Josip Broz Tito, 15. maja 1977. godine, a već iduće 1978. u njoj je održan XI kongres Saveza komunista Jugoslavije.

## Dimenzije
Sava Centar ima 69.300 m² korisnog i 100.000 m² ukupnog prostora, uključujući koncertnu salu sa 3.672 sedišta, 15 konferencijskih sala, izložbeni prostor, kao i brojne druge objekte. On godišnje ugosti više od pola miliona posetilaca.

## Parking prostor
U skorašnje vreme renovirani prostor za parkiranje Sava Centra otvoren je 16. avgusta 2006. godine i on sada ima kapacitet od 410 parking mesta.

## Događaji
Sava Centar je bio domaćin mnogih značajnih međunarodnih kongresa i skupova kao što su: OEBS, Godišnji sastanci MMF i Svetske banke, 55. Godišnja generalna skupština Interpola, 6. UNCTAD, Generalna skupština UNESKO, FOREKS, FISIT, 9. Samit nesvrstanih.
Sava Centar je takođe bio domaćin i mnogih značajnih umetničkih programa i ugostio je velike umetnike, kao što su: Lučano Pavaroti, Plasido Domingo, Monserat Kabalje, Majls Dejvis, Henrik Šering, B. B. King, Zubin Mehta, Vladimir Aškenjazi, Johan Štraus orkestar, Moskovski filharmonijski orkestar, Okazu filharmonijski orkestar i mnoge druge. U njemu su takođe održani i izbor za Mis Srbije, kao i selekcioni festivali za učešće na takmičenju za Pesmu Evrovizije, pod nazivima Beovizija i Evropesma i idejni je tvorac, pokretač i organizator tradicionalnog letnjeg festivala (Summertime festival).

## Vanjske veze

* Zvanična internet prezentacija Sava Centra
* Stranica sa zvanične internet prezentacije grada Beograda
Sniglet

**Sniglet** je neologizam, popularizovan od komičara/glumca Rich Hall tokom njegove karijere 80-ih na HBO komediji *[[Not Necessarily the News]]*. Svaka epizoda je prikazivala redovan segment o snigletima, koje je Hall opisao kao "*any word that doesn't appear in the dictionary, but should*" (). Hallovi sopstveni snigleti, zajedno sa podnescima fanova, su prikupljeni u nekoliko tomova, počev od "*Sniglets*" i "*More Sniglets*". Mnogi snigleti su portmanteau reči, u komičnom stilu često pripisivanom da potiče od Lewis Carroll-a.

## Vanjske veze
* Additional Sniglet Examples 
* Arnie Ten official website
* The Pseudodictionary, "The dictionary for words that wouldn't make it into dictionaries." A collection of user-submitted neologisms.
* Unwords.com  A collection of made-up words and definitions created by everyday people, out of necessity or for humor.
Fnord

**Fnord** je štamparsko predstavljanje dezinformacije ili nevažne informacije sa namerom da navede na pogrešan put sa implikacijama zavere.
728.

__NOTOC__
Godina **728.** (**[[rimske brojke|DCCXXVIII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 728. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Langobardski kralj Liutprand započinje pohode sa ciljem da potpuno osvoji bizantski Ravenski egzarhat.


## Rođenja

## Smrti
* Ine od Wessexa
* Jarir ibn 'Atiyah al-Khatfi, arapski pjesnik i satiričar

## Reference
Savet za inostrane odnose

**Savet za inostrane odnose** () je nezavisna i nestranačka inostrana politička organizacija, koja je osnovana u 68. ulici u Njujorku 29. jula 1921. godine. Ova organizacija broji oko 2.000 članova koji pripadaju najelitnijim krugovima vlasti, preduzetništva, finansija, komunikacija i univerziteta u Sjedinjenim Država. 

Među osnivačima su se nalazili mnogi koji su, posle Prvog svetskog rata, učestvovali u potpisivanju Versajskog ugovora: pukovnik Edvard Mendel Haus, Volter Lipman, Džon Foster Dals, Alen Dals i Kristijan Herter. Osnivanje Saveta za inostrane odnose finansijski su pomogli Džon Pijerpont Morgan, Džon D. Rokfeler, Bernard Baruh, Pol Varburg, Oto Kan i Jakob Šif. Svoje ciljeve Savet je kontinuirano izlagao kroz razne publikacije, od kojih je najpoznatiji časopis "*Inostrani poslovi*" (Foreign Affairs). Pored toga, često su stavovi ove organizacije izlazili u posebnim tematskim časopisima, kao što je "*Studio*". 

Osnivači Saveta za inostrane odnose učestvovali su u donošenju Povelje Društva naroda (Volter Lipman, Alen Dals i Kristijan Herter). Savet za inostrane odnose je sa svojim članstvom bio zastupljen i prilikom osnivanja organizacije Ujedinjenih nacija 1945. godine u američkoj delegaciji bilo je 47 članova Saveta, uključujući Edvarda Stetijusa, tadašnjeg državnog sekretara, Džona Fostera Dalsa, Nelsona Rokfelera, Adlaja Stivensona i prvog predsedavajućeg Ujedinjenih nacija, Aldžera Hisa.

## Vanjske veze
* Zvanični sajt Saveta za inostrane odnose
Džarir ibn Atija

**Džarir ibn Atija al-Hafti Al-Tamimi Al-Nadždi** (*Jarir ibn `Atiyah al-Khatfi Al-Tamimi Al-Najdi*; ) (cca. 650 &ndash; cca. 728) bio je arapski pjesnik i satiričar iz doba Omejadskog Kalifata. Bio je rodom iz plemena Kulaib, ogranak klana Banu Tamim. Rodio se u al-Yamamahu, ali je dugo vremena proveo u Damasku na dvoru omejadskih kalifa.

O njegovom životu se relativno malo zna. Bio je miljenik Al-Hajjaj bin Yousefa, moćnog guvernera današnjeg Iraka. Stekao je reputaciju zahvaljujući dugogodišnjem sukobu i suparništvu sa svojim kolegama Farazdaqom i Akhtalom. U Damasku je posjetio dvor kalifa Abd al-Malika i Al-Valida I, ali ga obojica nisu najbolje primili. Sa druge strane je uživao veliku naklonost kalifa Omara II, poznatog po svojoj pobožnosti. 

Njegov opus se uglavnom sastoji od satire i eulogije.
Yang Yan

**Yang Yan** () (727–781), kurtoazno ime **Gongnan** (公南), bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Tang, koji je služio kao kancelar na početku vladavine cara Dezonga. Zaslužan je za reformu poreznog sistema koji je smanjio davanja seljaka te natjerao trgovce da plaćaju porez, ali je okrivljen da je svoj položaj zloupotrijebio kako bi se svetio političkim protivnicima. Godine 781. je smijenjen sa dužnosti i nedugo potom pogubljen.

## Fusnote i reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 118 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 145 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 225, 226, 227.
* A history of China from 7 BC to 1279 
* Chinaknowledge.de article
* Article on foreign relations during the Tang dynasty
Car Dezong od Tanga

**Car Dezong od Tanga** (唐德宗) (27. maj 742 – 25. februar 805), osobno ime **Li Kuo** (李适), bio je car Kine iz dinastije Tang koji je vladao od 779. do 805. Bio je najstariji sin cara Daizonga. Njegova vladavina od 26 godina je bila treća najduža u historiji dinastije Tang (čiji su vijek nadmašili jedino car Xuanzong i car Gaozong). Na samom početku je car Dezong nastojao vladati kao pažljiv i štedljiv car, u svrhu čega je reformirao državne financije i stvorio novi porezni sistem. Njegovi pokušaji da suzbije sve veću moć regionalnih gospodara rata, međutim, kao i loše vođenje tih kampanja, izazvali su niz ustanaka koji ga umalo nisu koštali vlasti i uništili dinastiju Tang. Nakon što je preživio ta iskušenja, prema gospodarima rata je postao pretjerano oprezan, dozvolivši im da još više ojačaju u odnosu na centralnu vlast; istovremeno se sve više oslanjao na eunuhe koji su postali vodeća sila na dvoru. Bio je paranoičan prema državnim velikodostojnicima za koje je držao da imaju previše vlasti, te je posljednje godine vladavine proveo uglavnom ignorirajući savjete svojih kancelara.

## Reference

* Encyclopedia Britannica
* 任士英 (2005) 正說唐朝二十一帝 Taipei (台北): 聯經. 
* *[[Knjiga Tanga]]*, vols. 12 , 13 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 7 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 222, 223, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236.
729.

__NOTOC__
Godina **729.** (**[[rimske brojke|DCCXXIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 729. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Battle of Ravenne u kojoj italijanski kršćani u nastojanju da očuvaju običaj štovanja slika i potaknuti od pape Grgura II, nanose veliki poraz bizantskoj vojsci cara Lava III Izaurijca koji je Italiji silom pokušao nametnuti ikonoborstvo; nakon bitke je voda rijeke Po toliko zagađena krvlju da građani Ravenne sljedećih šest godina neće jesti ribu koja je tamo ulovljena.


## Rođenja

## Smrti
* Shen Quanqi, kineski pjesnik iz doba dinastije Tang
* Princ Nagaya, japanski carski princ

## Reference
Ikonodulstvo

**Ikonodulstvo** ili **ikonodulija** (od  eikón, ikone = slike; ;dulija = štovanje) je vjerski pokret koji zagovara štovanje svetih slika - ikona. Članovi ovog pokreta se nazivaju **ikonoduli** (rijetki oblik: **ikonofili**).

Suprotnost od tog pokreta, odnosno protivljenje štovanju svetih slika se naziva **ikonoklazam** ili **ikonoborstvo**.

Tumačenje Deset zapovijedi u judaizmu izričito zabranjuje izradu i štovanje svetih slika (slike, skulpture, itd.), a sličan stav ima i islam. Kod kršćana se razvio malo drugačiji odnos prema svijetu slika.

Među kršćanima se tako proširilo uvjerenje da je Isus Krist je vlastitim život i smću na križu ukinuo zapovijedi Starog zavjeta, pri čemu se kao presedan navode pravila o obrezivanju i ritualnoj čistoći hrane. Isti su se kriteriji primijenili i na dotadašnje judaističke zabrane proizvodnje svetih slika.

Ovom tumačenju su se u 8. vijeku unutar kršćanstva suprotstavili ikonoborci, te počeli uništavati svete slike. Ikonodulima je u to vrijeme teološku podršku pružao Studion Sveti Teodor i sv. Jovan Damaskin. Spor konačno je konačno riješen godine 787. Drugim nikejskim saborom, odnosno formulom kojim je svete slike dozvoljeno obožavati (dulija; δουλια "dulija" = obožavanje, iskazivanje počast), ali ne i pripisivati nadnaravna svojstva (λατρια, λατρεια; latrija] = izjednačavanje s ). Ovaj stav dijele i katolici i pravoslavci. 

Razlika između pojmova i latrija dulija je malena, pa je ponekad teško reći što je tu zapravo oblik obožavanja, a što nije. U srednjem vijeku , Rimokatolička crkva je snažno podržavala štovanje određenih sakralnih objekata (čudesna slika, medalje, itd.), svetaca i njihove relikvije, kao i obožavanje Presvetog Sakramenta (euharistija). Za vrijeme Reformacije su protestanti nakon toga reagirali novim valom ikonoklazma.

## Povezano
* Ikonoklazam
* Ikonografija
* Idolatrija
* Ikonolatrija
Bitka kod Ravenne (729)

**Bitka kod Ravenne** se odigrala godine 729. kod grada Ravenna između bizantske vojske cara Lava III na jednoj i pobunjenog italijanskog stanovništva na drugoj strani. Uzrok pobune je bio ukaz kojim je car, kao sljedbenik ikonoboračkog pokreta, naredio uništavanje svih slika i prikaza. Tome se suprostavio papa Grgur II, ali i lokalno stanovništvo. Car je na ustanike poslao veliku vojsku, ali je ona teško poražena. Prema navodima kroničara, rijeka Po je bila toliko zagađena prolivenom krvlju da se stanovnici Ravenne nisu šest godina usudili jesti tamo ulovljenu ribu.

Bitka je zadala težak udarac autoritetu bizantskih careva u Italiji, te označila početak kraja bizantskog papinstva, natjeravši pape da se sve više okreću vjerskim pitanjima manje opterećenim Langobardima i Francima.
Princ Nagaya

**Nagaya** (長屋王 *Nagaya-no-ōkimi* or *Nagaya-ō*) (684 – 20. mart 729) je bio japanski princ i političar iz Nara perioda, odnosno sin princa Takechija (unuk cara Temmua).

Od 720. i smrti Fujiwara no Fuhitoa postao je najmoćniji ministar na carskom dvoru. Zbog toga je došao u sukob sa članovima klana Fujiwara. Četiri Fuhitova sina su ga 729. lažno optužili za niz zločina, te je pogubljen zajedno sa nekoliko članova svoje porodice.

Njegova smrt je vezana uz legende o kletvi koja je pogodila članove porodice Fujiwara, ali i suvremene građevinske kompanije koje su uznemirile njegov grob.

## Reference

## Literatura
* The Cambridge History of Japan
Shen Quanqi

**Shen Quanqi** () (cca. 650 – 729), također poznat i kao **Yunqing** (), bio je kineski pjesnik iz doba dinastije Tang. Bio je rodom iz prefekture Neihuang (内黄) u provinciji Xiangzhou (相州), odnosno današnjeg Henana.

Godine 675. je Shen Quanqi prošao ispit za državnog službenika. Služio je kao učenjak na carskom dvoru i uživao potporu Zhang Yizhija (張易之). Nakon što je 705. carica Wu Zetian a Zhang Yizhi smaknut, Shen Quanqi je optužen i zatvoren pod optužbom za korupcijom. Pušten je iz tamnice, ali potom prognan u Huanzhou (驩州), odnosno današnji Hoan Châu u Vijetnamu. Na kraju se vratio na carski dvor.

Napisao je niz pjesama uključujući Pjesme u pet stihova (五言律詩). Pisao je zajedno sa Song Zhiwen (宋之問), i njih dvoje su bili poznati kao par "Shen-Song" (沈宋).

## Izvori
Gazi Husrev-begova medresa

**Gazi Husrev-begova medresa** je najstarija odgojno-obrazovna institucija u Bosni i Hercegovini i jedna od rijetkih u svijetu koja u kontinuitetu radi nepunih 470 godina. Osnovana je 26. redžeba 943. godine po Hidžri (8. januara 1537. godine po gregorijanskom kalendaru). Njen osnivač je unuk turskog sultana Bajazida II, najznamenitiji namjesnik i dobrotvor Bosne Gazi Husrev-beg, čija vakufnama čini trajnu organizacijsku i programsku osnovu rada ove škole. Poznata je pod imenom *Kuršumli medresa* po olovnim kupolama koje je prekrivaju (Kuršumlija). Prvobitno ime je nosila po imenu Gazi Husrev-begove majke, turske princeze iz Seldžučkog sultanata, u čiju slavu je i sagrađena, Seldžuklija.
 
Zahvaljujući vakifovoj mudroj i dalekovidoj oporuci iz navedene Vakufname da se u školi, pored duhovnih i tradicionalnih znanosti, izučava *"i drugo što bude potrebno s obzirom na običaj i mjesto"*, Gazi Husrev-begova medresa je cijelo vrijeme svoga postojnja bila u punom znanstveno-pedagoškom dosluhu s prilikama i vremenom u kojem je djelovala. Gazi Husrev-begovu medresu završilo je više hiljada bošnjačkih alima, imama, hatiba, mualima, muftija, hafiza, ali i renomiranih filozofa, umjetnika i znanstvenika.

Gazi Husrev-begova medresa danas djeluje kao srednja škola. Školovanje traje četiri godine. Nastava se izvodi na bosanskom jeziku po Nastavnom planu i programu koji donosi Rijaset Islamske zajednice Bosne i Hercegovine, a odobrava Ministarstvo obrazovanja i nauke Kantona Sarajevo. Svršenici Gazi Husrev-begove medrese mogu nastaviti školovanje na bilo kojem fakultetu u Bosni i Hercegovini i na mnogim fakultetima u inostranstvu, posebno u islamkom svijetu.

Medresa je škola internatskog tipa i, u pravilu, svi redovni učenici stanuju u internatu, to njezinim učenicima i učenicama, pored redovne nastave, omogućava raznovrsne vannastavne aktivnosti kroz različite sekcije, klubove i kružoke. Posebno su se na tom planu afirmirali horska sekcija, koja ima desetak snimljenih audio i video kaseta ilahija i kasida, te list Zemzem koji kontinuirano izlazi od 1968. godine.
Gazi Husrev-begova medresa djeluje kao jedinstvena škola sa muškim i ženskim odjeljenjima. 

## Izvor
* IZ Bosne i Hercegovine
Inkscape

**Inkscape** je vektorsko–grafički program za crtanje distribuiran pod GNU-ovom opštom javnom licencom. Dostupan je u operativnim sistemima Linux, FreeBSD, Mac OS X, Microsoft Windows. Iskazani cilj je da ovaj program postane moćna grafička alatka u potpunosti u skladu sa standardima XML, SVG i CSS. Ipak, Inkscape-ova implementacija standarda SVG i CSS je još uvek nepotpuna. Najuočljiviji je nedostatak podrške za animaciju i SVG fontove.

Inkscape ima višejezičku podršku, čak i za komplikovana pisma, što je opcija koju trenutno ne podržava većina komercijalnih aplikacija za vektorsku grafiku. Među jezicima na koje je lokalizovan je i srpski.

## Vanjske veze

* Oficijelni veb-sajt 
* Inkscape vesti kategorija na Gnomedesktop.org
Staniša (Skender-beg) Crnojević

**Staniša (Skender-beg) Crnojević** (1457.-oko 1530.), jedan od trojice sinova zetskoga Gospodara Ivana Crnojevića, primio islam i kao osmanski sandžak-beg vladao Zetom.

*Ivan Crnojević* je 1485. morao poslati *Stanišu* u Carigrad kao gest da se odriče oružane borbe protivu Osmanskoga Carstva. Tamo *Staniša* konvertira i prihvaća islam. Njegov djed, Stefan I. Crnojević, bio je oženjen *Vojislavom*, rođenom sestrom albanskoga nacionalnoga heroja Skenderbega i uzeo je *Staniša* ime *Skender-beg*. 

Nakon uzastopnih oružanih pobuna, osmanske su vlasti 1513. postavile *Stanišu - Skender-bega* za sandžak-bega Zete u Skadru.

Za njegovoga vladanja je proces islamizacije stanovnista Zete još više uzeo maha. No, *Staniša - Skender-beg* je vjerovao kako je on sam povijesno utemeljen u Zeti. Koristio je pečat dinastije Crnojevića a potpisivao se kao *"sandžak zetski i čitave [[duklja]]nske zemlje Gospodar"*.

Umro je vjerojatno oko 1530. godine.

## Zanimljivost
*Mahmut-paša Bušatlija* iz *Skadra*, koji je koncem 18. stoljeća poduzimao opsežne vojne napade na *Crnu Goru*, tvrdio je kako je direktan potomak *Staniše - Skender-bega* i kako mu je *Crna Gora* i prijestolnica Cetinje "đedovina". U tim je napadima *Mahmut-paša* tijekom Bitke na Krusima 1796. doslovno izgubio glavu, odsječena mu je i kao jezivi simbol crnogorske vojne pobjede donijeta na Cetinje.
Ayn Rand

**Ayn Rand** (; IPA: IPA|/ˈaɪn ˈrænd/; rođena kao **Alisa Zinovjevna Rozenbaum** ) je rusko-američki filozof, romansijerka, dramaturg i scenaristkinja rođena 2. februara 1905. u Sankt Peterburgu u Rusiji, a umrla 6. marta 1982. u Njujorku. Poznata je po romanima u kojima je obrađivala filozofiju objektivizma. U Sjedinjene Države se doselila 1926, da bi 1935. i 1936. radila kao filmski scenarista i pozorišni producent. Značajniji je književni uspjeh doživjela sa romanima The Fountainhead (u prevodu na ) iz 1943. i Atlas Shrugged (u prevodu na ) iz 1957.

Svoje političke stavove je iznosila kroz svoja književna djela, pri čemu je naglašavala prava individualaca bez obzira na posljedice po društvo u cjelini. Fokus njenog rada je na pojedincu. Bila je protivnik svakog oblika kolektivizma u koje spadaju i fašizam, staljinizam, komunizam te socijalizam i socijalna država. Promovisala je etički egoizam suprotan od etike altruizma. Kako sama kaže: „Nisam zagovornica kapitalizma, već egoizma; ipak, ne zagovaram ni egoizam, već zdrav razum. Ako neko prepozna moć zdravog razuma i prihvati ga i slijedi, sve ostalo dolazi samo po sebi“.

## U popularnoj kulturi
Godine 1999. je na temelju istoimene biografije Barbare Brenden snimljen biografski TV-film *[[The Passion of Ayn Rand (film)|The Passion of Ayn Rand]]* gdje je lik Ayn Rand tumačila Helen Mirren.

## Izabrana djela

## Reference

## Vanjske veze
Bezistan

**Bezistan** je tržnica ili trgovačka kuća u bazaru, odnosno čaršiji, rađena je većinom od kamena, pokrivena sistemom više kupola ili bačvastim svodom. Uz glavnu prostoriju u kojoj se trguje često su u nizu smješteni, poput boksova ili spremišta, dućani sa skupocjenom robom i zanatske radnje.

Građeni su u periodu Osmanske vladavine, a u Bosni i Hercegovini većinom u Sarajevu, Mostaru i Travniku. 

Do danas sačuvani bezistani su:
* Brusa bezistan, danas muzej u Sarajevu,
* Gazi Husrev-begov bezistan, u Sarajevu, koji i danas služi trgovini.
Gazi Husrev-begov bezistan

**Gazi Husrev-begov bezistan** je jedan od očuvanih bezistana u Sarajevu, koji i danas služi svojoj namjeni-trgovini. Bezistan je dio zadužbine Gazi Husrev-bega. Izgrađen je 1555. godine u neposrednoj blizini Kuršumli medrese, Begove džamije i Sahat-kule, sa kojima je povezan istočnim ulazom. Pravougaonog je oblika sa ulazima, koji omeđuju 109 m dugu ulicu u kojoj su smještene male trgovine. Duž bezistana paralelno se pruža Gazi Husrev-begova (Zlatarska) ulica. U gradnji su učestvovali dubrovački majstori. Zbog nešto niže temperature koja je postignuta gradnjom ispod nivoa okolnih ulica, prvobitna namjena bezistana je bila trgovina namirnicama. To i danas čini kupovinu u toplim, ljetnim danima, ugodnom. Svojim izgledom Gazi Husrev-begov bezistan podsjeća na Kapali čaršiju i bezistane u Istambulu ili souk u gradovima na istoku.

Pored bezistana je postojao i tašlihan koji je građen u isto vrijeme kad i bezistan, također kao vakuf Gazi Husrev-bega. U požaru 1879. godine pretrpio je velika oštećenja, a posljednje zidine tašli hana nestale su 1912 godine.

## Izvori
## Референце
Sandžak-beg

**Sandžak-beg** (tur. *Sancakbeyi*) je naziv za upravnika ili vladara jednog sandžaka, podoblasti unutar vilajeta, tj. jedne od provincija Osmanlijskog carstva. Turska riječ *Sancakbeyi* znači doslovce gospodar (*[[beg]]*) zastave ili barjaka (tur. *sancak*).
Kroz vijeme su osmanski sultani razvili sustav administrativnih podjela da bi lakše upravljali zemljama nakon širenja u osvajačkim pohodima. U pograničnim krajevima je najvažnija upravna jedinica bila *[[sandžak|sancak]]* a sandžak-beg je pak bio podređen *[[beglerbeg]]u* («begu nad begovima») koji je upravljao ejaletom i zapovijedao svojim podređenim sandžak-begovima u ratu. U nekim slučajevima sandžak-beg je direktno odgovarao za svoje postupke na Uzvišenoj kapiji u Istanbulu, tako da je uživao u statusu relativne upravne autonomije prema beglerbegu. Djelatnost sandžak-bega je ličila na funkcije beglerbega ali u skromnijim razmjerima. Kao i beglerbeg, sandžak-beg je svoje prihode crpio iz poreza, koji se obično sastojali od prihoda gradova, pristaništa i luka unutar granica svog sandžaka. U svojoj pokrajini bio je zadužen prije svega za održavanje reda, za hapšenje i za kažnjavanje prestupnika, za potjeru razbojnika, za istragu protiv krivovjeraca, za opskrbu vojske ili za slanje materijala za gradnju brodova, kada bi to sultan naredio.
Iznad sandžak-bega je se za vrijeme Tanzimata (v. Midhat-paša) pojavio čin *[[Valija|valije]]*, vrhovnog namjesnika koji upravlja Vilajetom (1867.) i koji mijenja nestalog čina *beglerberga*.

## Povezano
* Beglerbeg
* Beg
Stara skopska čaršija

**Stara skopska čaršija** (, , ) je najveća čaršija na Balkanu van Istanbula i nalazi se u Skoplju, Republika Makedonija

## Istorija Stare skopske čaršije
Stara skopska čaršija je bila trgovački centar još od 12. veka. Postoje i navodi o tome da su trgovci iz Dubrovnika i Venecije počeli da je grade. Do prve polovine 20. veka je Stara skopska čaršija bila sastavni deo starog grada u Skoplju, kompaktna celina i po površini znatno veća nego danas kada je mnogo manja po površini i sastoji se od više celina razdvojenih saobraćajnicama. Danas se njen najveći deo nalazi između Dušanovog mosta, Bit-pazara i Skopske tvrđave Kale.

## Najznačajniji objekti
U okviru Stare skopske čaršije se nalazi veliki broj objekata prvobitno izgrađenih u vreme kada je Skoplje pripadalo Osmanskom carstvu. Neki od najznačajnijih objekata koji i danas postoje su:

* Skopsko kale
* Čifte hamam
* Daut-pašin hamam
* Kapan han
* Kuršumli han
* Suli han
* Bezistan (Skoplje)
* Crkva svetog Spasa u Skoplju
* Isa-begova džamija
* Mustafa-pašina džamija
* Bit-pazar

## Vanjske veze
* Internet sajt Republike Makedonije o programu revitalizacije Stare skopske čaršije 
* [Tekst autora Mileta Radenkovića pod naslovom „Poslednji dani Bit-pazara“, objavljen 12. januara 2008. u dnevnom listu [Politika (novine)]]

## Reference
OpenML

**Open Media Library** (*OpenML*) je slobodno, višeplatformsko okruženje razvijeno od strane **Khronos Group**. Namena su mu snimanje, prenos, obrada, prikaz i sinhronizovanje digitale multimedije. Ovo obuhvata dvodimenzionu i trodimenzionu grafiku, zvuk i video, razne sisteme ulaza i izlaza podataka, i mrežne komunikacije.

## Povezano
* OpenGL

## Vanjske veze
* Sajt OpenML
* Sajt Khronos Group
Lista muzeja u Beogradu

Ovo je spisak muzeja u Beogradu.
## Umetnički muzeji

* Narodni muzej, Trg republike 1a, tel. 624-322
* Muzej primenjene umetnosti, Vuka Karadžića 18, tel. 2626-494
* Muzej savremene umetnosti, Ušće 10 blok 15, tel. 311-5713

## Kulturno-istorijski muzeji

* Etnografski muzej, Studentski trg 13, tel. 328-1888
* Istorijski muzej Srbije, Đure Jakšića 9, tel. 3287-242, 2187-360
* Jevrejski istorijski muzej, Kralja Petra I 71/1, tel. 2622-634 
* Muzej istorije Jugoslavije, Botićeva 6, tel. 3671-485
* Konak kneginje Ljubice, Kneza Sime Markovića 3, tel. 638-264
* Konak kneza Miloša, Rakovički put 2, tel. 2660-422
* Muzej Banjičkog logora, Veljka Lukića Kurjaka 3, tel. 669-690
* Beogradska tvrđava, Kalemegdan, tel. 631-766, 630-825
* Muzej grada Beograda, Zmaj Jovina 1, tel. 638-744, 
* Muzej ilegalnih partijskih štamparija, tel. 664-643
* Muzej 4. juli, Bulevar kneza Aleksandra 10/a,
* Muzej Jugoslovenske kinoteke, Kosovska 11, tel. 324-8250
* Muzej Mladenovca, Mladenovac, Vlajićeva 68, tel. 823-2969
* Muzej pozorišne umetnosti, Gospodar Jevremova 19, tel. 626-630
* Muzej Srpske pravoslavne crkve, Kralja Petra 5 tel. 328-2593
* Pedagoški muzej, Uzun Mirkova 14, tel. 2625-621, 2627-538
* Vojni muzej, Kalemegdan, tel. 334-3441, 334-4408
* Dositejev i Vukov muzej, Gospodar Jevremova 21, tel. 625-161
* Zavičajni muzej Zemuna, Glavna 9, tel. 617-766, 617-752
* Zavičajni muzej Žarkova ,ul.Ace Joksimovic br 2 Žarkovo

## Memorijalni muzeji i komemorativne kolekcije

* Legat Milice Zorić i Rodoljuba Čolakovića, Rodoljuba Čolakovića 2, tel. 663-173
* Legat Paje Jovanovića i kolekcija Petra Popovića, Kralja Milana 21/IV, tel. 334-0176
* Manakova kuća, Gavrila Principa 5, tel. 633-335
* Memorijalna galerija Petra Dobrovića, Kralja Petra I 36/IV, tel. 262-2163
* Memorijalni muzej Jovana Cvijića, Jelene Ćetković 5, tel. 322-3126
* Memorijalni muzej Nadežde i Rastka Petrovića, Ljube Stojanovića 25, tel. 767-140
* Muzej afričke umetnosti, Andre Nikolića 14, tel. 2651-654
* Muzej Arčibalda Rajsa, Bulevar vojvode Mišića 73, tel. 656-122
* Muzej fizičke kulture, Blagoja Parovića 156, tel. 355-5000, lok. 103
* Muzej FK "Crvena zvezda", Ljutice Bogdana 1a, tel. 322-4412
* Muzej Tome Rosandića, Vasilija Gaćeše 3, tel. 651-434
* Spomen-muzej Ive Andrića, Andrićev venac 8/I, tel. 323-8397

## Tehnički i prirodno-istorijski muzeji

* Muzej automobila, Majke Jevrosime 30, tel. 334-2625, 324-1566
* Muzej nauke i tehnike, Skender-begova 51, Tel: 303-7850, www.muzejnt.rs
* Muzej Nikole Tesle, Krunska 51, tel. 243-3886, www.tesla-museum.org
* Muzej vazduhoplovstva, Aerodrom "Nikola Tesla", Surčin, tel. 2670-992, 3104-749, kontakt@muzejvazduhoplovstva.org.rs
* Prirodnjački muzej, Njegoševa 51, tel. 344-2149, 344-2568
* PTT muzej, Palmotićeva 2, tel. 3210-325
* Železnički muzej, Nemanjina 6, tel. 3610-334-1566
Vstajenje Primorske

***Vstajenje Primorske*** (poznata i kao ***Vstala Primorska***, po početnim rečima poslednje strofe), slovenačka rodoljubna pesma i neslužbena himna Primoraca. Pesma je postala popularna u vreme italijanske okupacije Primorske, kada je sprovođena italijanizacija Slovenaca budući da je Rapalskim sporazumom Primorska pripojena Italiji. Pesma je bila popularna i u narodnooslobodilačkoj borbi.

Autor teksta je Lev Svetek Zorin, a kompozitor je Rado Simoniti. Napisana je 7. februara 1944. u zaselku Križna Gora iznad Vipavske doline.

## Tekst


Nekdaj z bolestjo smo v sebe zaprli
svoje ponižanje, svoje gorje,
krik maščevanja na ustnih zatrli,
ga zakopali globoko v srce.

Toda glej, planil vihar je presilen,
kot pajčevine raztrgal okov,
šinil je zopet žar novega dneva,
tja do poslednjih primorskih domov.

Strojnice svojo so pesem zapele,
zrak je pretreslo grmenje topov,
širne poljane so v ognju vzplamtele,
klic je svobode vstal sredi gozdov.

Vstala Primorska si v novo življenje,
z dvignjeno glavo korakaj v nov čas!
V borbah, ponižanju, zmagah, trpljenju
našla si končno svoj pravi obraz!


## Vanjske veze

* Osnovna šola Srečka Kosovela, Sežana: ''Poznate primorsko himno? Ne?'' 
* Vstajenje Primorske - primorska himna ; tekst, snimka i notni zapis]
* V kamen vklesan spomin na Vstajenje Primorske 
* Spomenik ob razgledu, ki je navdihnil nastanek primorske himne
* Po sledeh primorske himne 
* ''Primorska himna'', igrano-dokumentarni film