open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Třebíč

**Třebíč** (njemački: *Trebisch*) je grad na rijeci Jihlava u Češkoj, u pokrajini Vysočina. Nalazi se 35&nbsp;km jugoistočno od grada Jihlava i 65&nbsp;km zapadno od Brna.

Třebíč ima umjerenu klimu s čestim kišnim padavinama. Prosječna temperatura u srpnju je 18.5&nbsp;°C i -3.4&nbsp;°C u siječnju.

Třebíč je regionalno središte i u razdoblju širenja, nakon Drugog svjetskog rata, bio je treći najvažniji grad u Moravskoj
Naselja u općini Třebíč su: Borovina, Budíkovice, Horka Domky, Jejkov, Nové Dvory, Nové Město, Pocoucov, Podklášteří, Ptáčov, Račerovice, Řípov, Slavice, Sokolí,
Stařečka, Týn, Vnitřní Město i Zámostí.

Povijesno središte grada s obje strane rijeke Jihlave je 1990. godine proglašeno zaštićenom baštinom, a njegova Židovska četvrt i romanička Bazilika sv. Prokopija su 2003. godine upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

## Historija

Oko 1101. godine u Třebíču je osnovan benediktinski samostan, a grad se prvi put spominje 1277. God. 1335., grad je pripadao krljevskom gradu Znojmo, a od 1338. se počinju naseljavati Židovi. Hrvatsko-ugarski kralj Matija Korvin je poharao grad 1468. godine.

U 19. stoljeću Třebíč postaje poznat po proizvodnji obuće, otvara se Narodni dom (1871.), Gimnazija Třebíč i željeznica stiže u grad (1886.). Grad 1930-ih postaje industrijsko središte izgradnjom radničkog naselja Borovina za prizvodnju obuće. Grad se još više širi i razvija nakon Drugog svjetskog rata.

## Znamenitosti

Třebíč je izrastao oko benediktinskog samostana s kraja 12. stoljeća koji je obnovljen za vladavine kralja Vjenceslava I. (1230.-53.), ali i opet koncem 15. stoljeća. Samostanska romanička bazilika sv. Prokopija ima neke kasnije gotičke odlike kao što je rozeta na pročelju iz deset dijelova, ukrašena biljnim motivima koji predstavljeju pet redova biljaka u botanici. Tijekom 16. st. samostanske zgrade su utvrđene, a kasnije uređene u baroknom stilu. Početkom 18. stoljeća, češki arhitekt, František Maxmilian Kanka, je uredio Baziliku proširivši joj prozore, dodavši vanjske potporne stupove, jugozapadni toranj i gotičko-barokno pročelje.

Grad je sačuvao i slikovitu Židovsku četvrt s dvije sinagoge (Prednja i Zadnja) i tradicionalnim kućama.


File:Trebic podklasteri bazilika velka apsida.jpg|Bazilika sv. Prokopija
File:Bazilika svatého Prokopa v Třebíči - interiér.jpg|Bazilika iznutra
File:Jewish city model in Rear synagogue in Trebic - Žerotin's square in Třebíč, Třebíč District.jpg|Model Žerotinskog trga Židovske četvrti u Zadnjoj sinagogi
File:Svmartintr2 (01).JPG|Gradski toranj Crkve sv. Martina iz 1335. god.


## Gradovi prijatelji
Třebíč ima ugovore o partnerstvu sa sljedećim gradovima:

* Oschatz, Njemačka
* Humenné, Slovačka
* Lilienfeld, Austrija

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica grada   
* www.kviztrebic.cz  - Kulturno središte grada Třebíča  

### Ostali projekti
Jelling

**Jelling** je selo u Danskoj koje se nalazi u općini Vejle, Središnji Jutland, oko 10&nbsp;km sjeverozapadno od grada Vejle. Naselje je najslavnije po Jelinškom kamenju, tj. kamenim runama, grobnim humcima i Jelinškoj crkvi, koji su upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi 1994. godine.

Danas je "Jelingški glazbeni festival" treći glazbeni festival u Danskoj po veličini, a škola *Bredagerskolen* najveća u općini Vejle s oko 810 učenika (2009.). Jelling je željezničkom prugom Herning - Vejle povezan jednosatnom vožnjom do pruge Fredericia - Struer, dva sata od Kopenhagena.

## Historija

Jeling je navodno osnovan u 7. stoljeću, a u njemu se nalaze brojni spomenici koji datiraju u 10. i 11. stoljeće, od kojih je najpoznatiji Sjeverni humak (958.-59.) za koji se vjeruje da je bio počivalište prvog Danskog kralja, Gorma. Ispod njega se nalazi veliki kameni brod s kraja 9. stoljeća, te dva kamena s vikinškim runama. Uz njih je Gormov sin, Harald I. Danski, izgradio drvenu crkvu 965. godine u kojoj je 966. godine sahranio tijelo oca.

Jelling je do Općinskih reformi u Danskoj 2007. godine bio središte Općine Jelling koja je tada ukinuta. Dana 7. siječnja 2003. godine, općina Jelling je bila prva u Danskoj koja je omogućila svojim stanovnicima bežičnu internetsku širokopojasnu vezu do 4 Mbit, i to do 10&nbsp;km udaljenosti od središta mjesta.

## Znamenitosti

Jelingško kamenje su dva masivna kamena s runama iz 10. stoljeća od kojih je stariji i manji dao podići posljednji poganski danski kralj Gorm u spomen na svoju ženu Thyru. Rune sa ovog kamena su najpoznatije u Danskoj. Njegov natpis veli:

Drugi, veći u obliku trostrane piramide koji s dvije strane ima isklesane reljefe, a s treće natpis runama, podigao je Harald I. Danski, prvi kršćanski vladar Danske i Norveške, u spomen na svoje roditelje Gorma i Thyru. Reljefi prikazuju ornamentalne životinjske forme, tj. zmiju obmotanu oko lava, te sofisticirane uzorke pletera, ali i kršćansku temu Raspeća. Njegov natpis navodi:

Jelingški kameni brod je svetište iz 9. stoljeća u obliku uspravnog kamenja poredanog na zemlji u obliku broda, između dva kraljevska humka koje je Harald I. podigao svojim roditeljima. Danas je uglavnom uništen, a izvorno je bio dug 170 metara, što ga čini najvećim pronađenim kamenim brodom.

Jelingška crkva je kamena crkva iz 1100. godine koja je izgrađena na mjestu starije kamene crkve koju je Harald I. Danski podigao u 10. stoljeću.

## Izvori

* C. Michael Hogan, *[http://www.megalithic.co.uk/article.php?sid=17683 Jelingško kamenje]* na The Megalithic Portal. Posjećeno 22. prosinca 2010. 
* Anne Pedersen, *"The Jelling Monuments - Ancient royal memorial and modern world heritage site" in Runes and Their Secrets: Studies in Runology*, ed. Marie Stoklund, Michael Lerche Nielsen, Bente Holmberg and Gillian Fellows-Jensen, Copenhagen: Museum Tusculanum/University of Copenhagen, 2006., , str. 283.-314., te 302.

## Vanjske veze
* Službena stranica 

### Ostali projekti
Središnji Jylland

**Središnji Jylland** je danska regija nastala 2007. od bivših okruga Ringkjøbing i Århus, te dijela okruga Viborg i Vejle. Obuhvaća središnji dio poluotoka Jutlanda. Na sjeveru izlazi na zaljev Limfjord.

Reljef je nizinski (kao i ostatak Danske). Najviši vrh je **Yding Skovhøj** visok 173 m. To je najviši prirodni vrh Danske (postoje više građevine). Zapad (izlaz na Sjeverno more) je močvaran i rijetko naseljen. Na istoku je poluotok Djursland koji ima strateški važan položaj na morskom prolazu Kattegat. Iz mjesta Grenå kreću trajektne veze prema Švedskoj. U reljefu su česte morene (ostatci stijena koje su ledenjaci tijekom ledenog doba nosili sa sobom, te su preostale nakon otapanja ledenjaka) koje privlače turiste. Regiji također pripadaju manji otoci Samsø i Anholt. Glavni grad regije je Viborg, a najveći Århus (drugi danski grad po veličini).

## Općine
* Århus
* Favrskov
* Hedensted
* Herning
* Holstebro
* Horsens
* Ikast-Brande
* Lemvig 
* Norddjurs
* Odder
* Randers 
* Ringkøbing-Skjern
* Samsø
* Silkeborg
* Skanderborg
* Skive
* Struer
* Syddjurs
* Viborg
Rečenica (muzika)

**Rečenica** (, , , ) je muzička *misao* koja je zaokružena *[[harmonija|harmonskim]] završetkom* – '''''kadencom'''''.

* Rečenica koja ima pravilnu konstrukciju i obično ima 4 takta – zove se ***mala rečenica***.
* Rečenica koja ima pravilnu konstrukciju i obično ima 8 taktova – zove se ***velika rečenica***.

Ovo pokazuje da se *muzička rečenica* sastoji od 2 ili 4 *[[dvotakt]]a*.

## Izvori
Rukometna reprezentacija Alžira

**Rukometna reprezentacija Alžira** predstavlja Alžir na međunarodnim rukometnim natjecanjima, a pod ingerencijom je Rukometnog saveza Alžira. Rukometna reprezentacija uživa veliku popularnost u svojoj zemlji, gdje je rukomet drugi najpopularniji sport nakon nogometa.

Rukomet u Alžiru pojavljuje se tokom 60-ih godina, a reprezentacija svoju prvu utakmicu odigrava 1963. godine. Na međunarodnim natjecanjima pojavljuju se, doduše, tek 1976. godine, kada osvajaju drugo mjesto na prvenstvu Afrike, izgubivši od Tunisa. Ubrzo će utakmice Tunisa i Alžira postati najveće rivalstvo afričkog rukometa, u koje se s vremenom počeo miješati i Egipat, kao treća najusjpešnija afrička reprezentacija.

Zenit alžirskog rukometa trajao je od 1981. do 1989., kada osvajaju pet uzastopnih prvenstava afrike, pobijedivši redom, Obalu Bjelokosti, Kongo i tri puta Egipat. Jedan od ključnih igrača iz tog vremena bio je Salah Bouchekriou, kasniji izbornik reprezentacije. Nakon 1991., primat polako preuzimaju Tunis i Egipat tako da Alžir osvaja još samo jedno kontinentalno zlato, ono 1996. godine. Mada statistički ostaje druga najuspješnija momčad, Alžir duže vrijeme igra u sjeni okršaja Tunisa i Egipta.

Na Olimpijadi su nastupali četiri puta, tri puta ostvarivši 10. mjesto. Na svjetskim prvenstvima pojavljuju se 1974. godine, a najveći uspjeh bilo im je 13. mjesto 2001. u Francuskoj. Alžir je tako, po pitanju uspjeha na svjetskim prvenstvima, najlošiji član "Velike trojke", ne uspjevši ostvariti plasman ispod 10. mjesta, dok su i Tunis i Egipat ostvarili 4. mjesto (Egipat upravo 2001. godine), postavši tako jedine ne-europske momčadi koje su igrale u polufinalu svjetskog prvenstva.

Aktualni izbornik je Alain Portes.

## Poznati igrači

* Omar Azeb
* Abdelkarim Bendjemil
* Abdeslam Benmaghsoula
* Salah Bouchekriou
* Brahim Boudrali
* Mustapha Doballah
* Abdelkarim Hamiche
* Ali Houd
* Salim Nedjel Hammou
* Redouane Ouachria

## Poznati izbornici

*  George Bădulescu
*  Salah Bouchekriou

## Nastupi na međunarodnim natjecanjima

## Aktualni sastav

Izbornik:  Salah Bouchekriou

## Vanjske veze
Katedrala u Roskildeu

**Katedrala u Roskildeu** (danski: *Roskilde Domkirke*) je luteranska prvostolnica u gradu Roskilde na otoku Zeland u istočnoj Danskoj. Izgrađena je u 12. i 13. stoljeću s romaničkim i gotičkim odlikama i pročeljem s dva tornja koji dominiraju gradom. To je prva gotička katedrala koja je bila izgrađena od opeke, te je snažno utjecala na razvoj ovog stila u sjevernoj Europi, gdje je postao dominantan stoljećima. Zbog toga je 1995. godine upisana na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

Bila je jedinom katedralom na Zelandu sve do 20. stoljeća, a danas je jedna od vodećih danskih turističkih atrakcija koja privlači oko 125.000 posjetitelja svake godine. od 1987. u katedrali djeluje vodeći danski dječji hor, Roskildski dječaci, a u katedrali se redovito izvode glazbeni koncerti tijekom cijele godine.

## Povijest i odlike

Prema kroničaru Adamu Bremenskom, Katedralu u Roskildeu je osnovao Harald I. Danski, kralj Danske i Norveške, 985. godine izgradivši prvu drvenu crkvu na brdu iznad Roskildea koji je načinio svojom prijestolnicom. On je navodno i sahranjen u njoj, premda za to nema dokaza. U 11. stoljeću je na mjestu drvene crkve Estrid, sestra kralja Knuta Velikog i majka Svena Estridssona, dala izgraditi kamenu crkvu.

God. 1170. je započeta izgradnja današnje katedrale od opeke u romaničkom stilu, a dovršena je 1280. godine izgradnjom gotičkog kora. Roskildska katedrala je bila krunidbenom crkvom i glavnim mauzolejom danskih kraljeva od 15. stoljeća, te je zbog toga više puta proširivana i dodane su joj mnoge grobne kapele posvećene brojnim svecima.

Nakon protestantske reformacije 1536. godine, biskupski dvor se preselio u Kopenhagen gdje se od tada izvodile kraljevske krunidbe u Gospinoj crkvi (*Vor Frue Kirke*), ili u kapeli dvorca Frederiksborg. Roskildska katedrala je izbjegla sudbinu drugih crkvi koje su uništene u ikonoklastičkom pohodu luterana, samo zbog toga što je bila kraljevskim mauzolejom.

God. 1690. kralj Kristijan V. Danski je dio kora pretvorio u grobnicu za sebe, svog sina, Fridrika IV. i njegove žene.

## Odlike

Glavni oltar je djelo antwerpenskih majstora iz 1560. godine i za protestantski oltar iznimno je bogato ukrašen reljefima s prizorima Isusova djetinjstva i pasije.

U crkvi je sahranjen 21 danski kralj, 17 kraljica i brojni drugi dostojanstvenici. Znamenit je i "Kraljevski stup" na kojemu je zabilježena visina nekoliko europskih vladara od kojih su najviši bili Kristijan I. (219&nbsp;cm) i Petar I. Veliki (208&nbsp;cm).

### Kraljevske grobnice

## Vanjske veze

* Kolekcija fotografija katedrale i kraljevskih grobnica
* Roskildska katedrala Posjećeno 22. prosinca 2010.
Dvorac Kronborg

**Kronborg** je dvorac u blizini danskog grada Helsingøra (po kojemu je William Shakespeare nazvao dvorac **Elsinore** u Hamletu) na najdaljem vrhu otoka Zelanda, na najužem dijelu tjesnaca Øresund koji dijeli Dansku od Švedske. Kako je ovaj prolaz u Baltičko more ovdje širok tek 4&nbsp;km, ovo mjesto je imalo veliku stratešku važnost, a dvorac je izgrađen kao pomorska utvrda koja je kontrolirala njegov promet. Dvorac je stoljećima bio jedan od najvažnijih renesansnih dvoraca u sjevernoj Europi, te je zbog toga 2000. godine upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

## Povijest i odlike

Danski kralj Erik Pomeranski je 1420-ih izgradio moćnu utvrdu kako bi kotrolirao promet tjesnacem i naplaćivao putarinu svakom brodu koji je htio ući ili izaći iz Baltičkog mora. Utvrda iz 15. stoljeća se sastojala od niza zgrada okruženih snažnim zidinama, ali je današnji izgled, ali i ime Kronborg, dobio za kralja Fridrika II. Danskog koji ga je obnovio 1585. godine. Tada jedan od najvećih i najljepših dvoraca sjeverne Europe je nemarom radnika izgorio u plamenu 1629. godine. Samo je kapela preživjela zahvaljujući snazi svojih lukova.

Kristijan IV. Danski je uložio mnogo truda u njegovu obnovu 1639. godine, ali nije dovršio njegov interijer. Švedski general Carl Gustaf Wrangel je osvojio dvorac 1658. godine, prilikom švedske invazije, nakon čega su zidine ojačane i okružene snažnim protutopovskim bastionima. Početkom 18. stoljeća je smatran za jednu od najsnažnijih utvrda u Europi.

Od 1739. do 1900-ih, Kronborg je služio kao zatvor kojim je upravljala vojska, a 1772. godine tu je bila zatočena i danska kraljica, Karolina Matilda od Walesa, sestra engleskog kralja Đure III. Od 1785. do 1922. godine dvorac je prestao biti kraljevskom rezidencijom i njime je potpuno upravljala vojska.

God. 1816. u dvorcu su vojnici izveli Shakespearovu dramu "Hamlet", čime su obilježili 200 godina od smrti slavnog spisatelja koji je svoju dramu smjestio u ovaj dvorac. Od tada se ova drama izvodila više puta u raznim dijelovima dvorca, a od slavnih glumaca, ulogu Hamleta su igrali: Laurence Olivier, John Gielgud, Christopher Plummer, Derek Jacobi, te 2009. godine Jude Law.


Datoteka:Kronborg Castle 20090818 26.JPG|Plan dvorca i okolice
file:Kronborg Castle-Denmark-7.jpg|Unutarnje dvorište dvorca
file:Kronborg slottskirke-1.jpg|Ulaz u kraljevsku kapelu
file:Kronborg - Königszimmer 1.jpg|Soba Fridrika II. (1576.)
file:Holger danske.jpg|Holger Danac, skulptura u dvorcu


## Vanjske veze

* Dvorac Kronborg  na glifr.com. Posjećeno 22. prosinca 2010.
* kronborg slot i helsingör, kratki video. Posjećeno 22. prosinca 2010.
* Galerija fotografija Dvorca Kronborg  na remains.se. Posjećeno 22. prosinca 2010.
Kihnu

**Kihnu** (njemački: Kühnö) je estonski otok u Baltičkom moru. Površina otoka je 16,4 km², te je najveći otok u Riškom zaljevu i sedmi po veličini estonski otok. Dužina otoka je 7 km, širina 3,3 km a najviša točka je na 8,9 m nadmorske visine. Prema podacima iz 2004. godine na otoku živi 604 stanovnika raspoređenih u četiri naselja (Lemsi, Linaküla, Rootsiküla i Sääre), prosječna gustoća naseljenosti 36,87 stan./km². Zajedno sa susjednim otocima čini općinu Kihnu koja je jedna od najmanjih općina u zemlji s površinom od 16,8 km ².

## Kultura i znamenitosti

Baltički otoci Manija i Kihnu su naseljeni malenom skupinom autohtonog stanovništva čiji su muškarci godinama morali ribariti na otvorenom moru, dok su žene ostajale i skrbile za otok. Žene su postale zaštitnice tradicionalne kulture uključujući ručne radove, plesove, igre i glazbu. Vunene rukavice *ülalistmine* i prugaste suknje su poznate u mnogim zemljama. Glazba je osobito bila važna u tradiciji Kihnua, a podrazumijeva vjerske gozbe i druga slavlja, ali i drevne predkršćanske runo pjesme (Kalevalska ljestvica) koje se izvode u narodnoj nošnji ukrašenoj jakim bojama i simbolima drevnih legendi i epova.

Zahvaljujući geografskoj izolaciji i snažnom osjećaju duha zajednice i baštine predaka, stanovnici Kihnua su uspjeli sačuvati svoje obrte i običaje. Kulturni krajolik Kihnua je od 2003. godine po zaštitom UNESCO-a kao nematerijalna svjetska baština.


Datoteka:Seashore of Kihnu.jpg|Morska obala Kihnua
Datoteka:Kihnu muuseum ja Kihnu kirik.JPG|Muzej otoka Kihnu
Datoteka:Kihnu church.JPG|Kihnu crkva 
Datoteka:Kihnu-KYL%C3%84KAUPPA.jpg|Ubožnica na otoku 
Datoteka:Kihnu Virve - Laulupidu 2009.jpg|Folklorna skupina *Kihnu Virve* usljed slavlja vatre 2009. god.


## Izvori

## Vanjske veze
* Informacije o otoku
;Ostali projekti
William de Warenne, 1. earl Surreyja

**William de Warenne, 1st [[earl Surreyja|Earl of Surrey]], Seigneur de Varennes** (? - 24. jun 1088), bio je normanski plemić rodom iz mjesta Varenne (općina Bellencombre u današnjem francuskom departmanu Seine Maritime), poznat kao jedan od drugova Williama Osvajača i prvi i kratoktrajni nositelj titule earla (grofa) Surreya u Engleskoj.

Rodio se kao sin Ranulfa II de Warennea i Emme; poticao je iz porodice vojvotkinje Gunnor, supruge normandijskog vojvode Richarda I. U mladosti se istakao po vjernosti mladom vojvodi Guillaumeu (William) te sudjelovao u bitci kod Mortermera 1054. za što je kasnije nagrađen zemljom oduzetom svom pobunjenom ujaku Rogeru od Mortermera. Godine 1066. je bio među normandijskim baronima, pozvanih na savjetovanje tokom koga je Guillaume odlučio pokrenuti invaziju Engleske. U njoj je sudjelovao kao jedan od rijetkih normanskih vitezova koji se imenom spominje kao sudionik bitke kod Hastingsa. Nakon nje je za nagradu dobio brojna zemljišta u Engleskoj koja spominje *[[Domesday Book]]*.

Oko godine 1070. se oženio za flamansku plemkinju Gundred, kćer Gerboda Flamanca, prvog earla Chestera. S njom je imao četvoro djece, uključujući sina Williama koji će ga naslijediti na mjestu earla. Poslije se udao za sestru izvjesnog Richarda Goueta s kojom nije imao djece.

Oko godine 1078. su on i Gundred išli na hodočašće u Rim, ali tamo nisu mogli stići zbog borbe za investituru. Pri povratku su u Francuskoj posjetili opatiju Cluny i, duboko impresionirani tamošnjom organizacijom i načinom života, odlučili osnovati klinijevski samostan Lewes na svojim posjedima u Engleskoj.

William II Riđi je, nedugo nakon dolaska na englesko prijestolje, godine 1088. proglasio Williama de Warennea earlom Surreyja. On je kralju uzvratio time što mu je iste godine ostao odan prilikom pobune normanskih feudalaca. Opsjeo pobunjeničko uporište Zamak Pevensey, i tada je ranjen. Od zadobivenih rana je umro u Lewesu. Pokopan je u samostanu kraj Gundred. 

## Izvori

## Literatura
* 
* C. P. Lewis, "The Earldom of Surrey and the Date of Domesday Book", *Historical Research* 63 (1990)
* Notes on the family of Gerbod, Earl of Chester, and of Gundred, wife of William de Warenne, Earl of Surrey
* William Warenne , reprinted from the 1917 *Dictionary of National Biography*
* 
* Warren Family History Project  Ancestral File References
* Loyd, L.C.,'The Origin of the Family of Warenne', *Yorkshire Archaeological Journal* vol. xxxi (1933) pp.&nbsp;97–113
*
Astronomski časovnik

**Astronomski časovnik** je časovnik sa specijalnim mehanizmom i brojčanikom koji pokazuje relativne položaje Sunca, Meseca, zodijačku konstelaciju i pojedine glavne planete. 

Jedan od najpoznatijih ovakvih časovnika je na starogradskoj većnici u Pragu, Češka. Poznat je kao „Pražský orloj“. Centralni deo završen je 1410. Četiri figure se pokreću svakog sata, a „Smrt“ (predstavljena skeletom) meri vreme. Za svaki sat postoji po jedna statua Dvanaest apostola na postolju iznad sata, a svih dvanaest se pokazuju u podne. Pokazivač kalendara je dodat 1870. ispod sata.

Za vreme Drugog svetskog rata sat su gotovo uništili nacisti. Zahvaljujući herojskim naporima građana Praga najvažniji delovi sata su sačuvani. Postepeno je obnavljan do 1948. Sat je 1979. još jednom očišćen i renoviran. Prema lokalnoj legendi grad će zadesiti velika nesreća ako se sat zapusti, pa se zato stalno održava u dobrom stanju.

Olomouc, bivši glavni grad Moravske u istočnom delu Češke Republike, takođe ima jedan impresivan astronomski sat na glavnom trgu.

Muzej nauke (London) ima vernu kopiju 'Svemirske mašine', koji je 1092. konstruisao Su Sung u Kini. Ovaj veliki astronomski sat bio je visok deset metara a radio je pomoću pada vode i žive.

Astronomski sat na katedrali Lund u Švedskoj, *Horologium mirabile Lundense* napravljen je krajem 14. veka. Pošto je bio u skladištu od 1837, restaurisan i vraćen na mesto 1923. Kada radi, čuje se muzika *[[In dulci jubilo]]* sa najmanjih orgulja u crkvi, dok šest drvenih figura, koje pradstavljaju tri maga i njihove sluge, prolaze pored Bogorodice i Isusa. 

Gradska većnica u Kopenhagenu ima kompletan astronomski sat, koji se nalazi u jednoj prostoriji. Sat je pravio preko 50 godina astronom amater i profesionalni sajdžija Jens Olsen. Sklapan je od 1948. do 1955. Između 1995. i 1997. sat je kompletno restauriran.

Versajska palata u blizini Pariza (Versaj) ima raskošan stoni astronomski sat u rokoko stilu koji su jedan sajdžija i inženjer pravili 12 godina. Poklonjen je Luju XV 1754.

*Gros Horloge* (veliki sat) u Ruana je čuveni astronomski sat iz 14. veka, a nalazi se u istoimenoj ulici.

Zytglogge u Bernu je poznati astronomski sat iz 15. veka koji se nalazi u glavnom gradu Švajcarske.

Katedrala Sen Žan u Lionu takođe ima astronomski sat iz 14. veka.

Nedavno je časovničar Kristijan van der Klauv napravio ručni astrolab, „Astrolabium 2000.“ Ulis Narden takođe prodaje astronomske ručne satove, „Astrolabium“, „Planetarium“ i „Tellurium J. Kepler“.

## Vanjske veze
Operacija Falkenjagd

**Operacija Sokolov lov** (njem. *Falkenjagd*) je bila zajednička operacija Vermahta i četnika protiv partizana u Hercegovini. Vođena je februara 1944. godine.

## Tok operacije

Počela je 5. 2. 1944. godine. Iz Ljubinja, Stoca, Bileće i Trebinja dve nemačke pukovske borbene grupe, jedna iz 7. SS divizije "Princ Eugen" a druga iz 181. pešadijske divizije, ojačane delovima četničkog Trebinjskog korpusa i 14. puka domobranske 6. pešadijske divizije (oko 4.000 vojnika), počele koncentričan napad s ciljem da 10. hercegovačku udarnu brigadu i Južnohercegovački NOP odred 29. udarne divizije NOVJ unište u okruženju.

7. februara Deseta hercegovačka brigada sa partizanskom četom »Rade Pravica« zatekla se u širem prostoru Zagore kada su otkrivene pripreme trebinjskog garnizona za napad. Tog dana je borbena grupa »Heš« završavala posjedanje zaprečne linije. Komandant 7. SS divizije pukovnik Smithuber u rejonu Stoca izdaje zapovijest za napad »Falkenjagd«, u kojoj, pored ostalog naređuje da se »banditska« popovopoljska sela Veličani, Dračevo i Drijenjani te Vlahovići i Ubosko razore i popale, a sve njihovo stanovništvo pohvata, sprovede i ulogori u Ljubinju i Stocu. Istog dana, Sedmi SS pionirski bataljon iz Stoca izbio je u Vlahoviće, spalio selo i izreda ubijao zatečene stanovnike.

8. februara Deseta brigada se u očekivanju napada pomjera iz Zagore u Ljubomir, u prostor pogodniji za odbranu. Partizanski bataljon »Savo Belović« vodi neravnu borbu na Hrgudu protiv oko 200 njemačkih vojnika i četnika koji su nadirali od Stoca i pustošili selo. Bataljon »Nevesinjska puška« Sjevernohercegovačkog NOP odreda kod Zovog Dola suzbija napad oko 250 njemačkih vojnika i četnika koji su pokušali da se probiju od Nevesinja prema s. Lukavcu. Dijelovi 11. brigade suzbijaju kod Baljaka
i Pilatovaca ispade dijelova četničke Bilećke brigade i nanijevši im gubitke odbacuju ih u Bileću.

Do 16. februara okupator je prokrstario okruženi deo slobodne teritorije, spalio 5 sela i uništio 2 mosta na r. Trebišnjici. Brigada i odred 29. divizije NOVJ izbegli su odlučujuće sudare s jačim neprijateljem, ali su mu u dvadesetak manjih akcija i diverzija naneli znatne gubitke, sprečivši pljačku i masovnije represalije. Drugi delovi 29. divizije razbili su jedan nemački bataljon kod s. Gornje i Donje Meke Grude.

## Gubici

Okupator je imao blizu 200 mrtvih i preko 100 ranjenih (skoro isključivo nemačkih vojnika). Gubici jedinica 29. udarne divizije NOVJ: oko 20 mrtvih i preko 30 ranjenih boraca.

## Izvori

## Literatura
* Danilo Komnenović, Muharem Kreso: 29. HERCEGOVAČKA DIVIZIJA

## Povezano
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji
* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
Bela krajina

**Bela Krajina** () je istorijska oblast u jugoistočnoj Sloveniji, pogranična sa Hrvatskom. Glavna središta Bele Krajine su gradići Črnomelj, Metlika i Semič.

## Prirodni uslovi
Bela Krajina prirodno je određena rekom Kupom na jugu i planinama Kočevski Rog i Gorjanci na severu.

**Reljef**: Bela Krajina je kraško područje brežuljkastog i brdskog karaktera. Južni i središnji deo je blaži i povoljniji za život, dok je severni planinski - planine Kočevski Rog na severozapadu i Gorjanci na severoistoku.

**Klima**: U nižim delovima opštine vlada umereno kontinentalna klima, a u višim vlada njena oštrija, planinska varijanta .
 
**Vode**: Najveći vodotok je pogranična reka Kupa. Svi ostali vodotoci su manji i pritoke su reke Kupe.

**Živi svet**: Obeležje Bele Krajine je breza. Od gajenog bilja rasprostanjeno je uzgajanje vinove loze i proizvodnja vina.

## Stanovništvo
Bela Krajina spada u delove Slovenije koji su retko naseljeni (<50 st./km²). Pretežno stanovništvo su Slovenci, ali u Beloj Krajini postoje i zajedince Hrvata i Srba od srednjeg veka.

## Povezano
* Srbi u Sloveniji
* Opština Črnomelj
* Opština Metlika
* Opština Semič

## Vanjske veze
* http://www.belakrajina.si - Glavna stranica Bele Krajine
* Jurjevanje - najstariji folklorni festival u Beloj Krajini
392. legionarska divizija

**392. legionarska divizija** Vermahta (zvana "Plava") formirana je tokom jeseni 1943. na poligonu u Austriji od nemačkih oficira, podoficira i specijalističkih struka, i hrvatskih regruta. U borbu je uključena 1. januara 1944. u sastavu 15. brdskog korpusa Druge oklopne armije, u oblasti između Karlovca i Hrvatskog primorja. Zajedno sa potčinjenim ustaškim i domobranskim snagama, vodila je brojne operacije protiv snaga Četvrtog i Jedanaestog korpusa NOVJ.

Glavni odbrambeni zadatak divizije bilo je održavanje otvorenim saobraćajnice Zagreb - Karlovac - Rijeka i ličke magistrale. U duhu direktive štaba Druge oklopne armije o držanju inicijative, divizija je sa potčinjenim jedinicama organizovala brojne udare protiv jedinica i pozicija NOVJ.

Divizija je poražena, razbijena, a zatim i uništena tokom Ličko-primorske operacije 4. armije JA marta i aprila 1945. U borbi sa delovima 19. dalmatinske divizije kod Crikvenice poginuo je 10. aprila 1945. komandant divizije general-lajtnant Johan Mikl.

2009. je u masovnoj grobnici blizu Zaprešića otkriveno više od 4000 pripadnika ove divizije. Mještani tvrde da je za pokolj odgovorna 21. srpska divizija.

## Izvori

## Literatura
* Franz Schraml: KRIEGSSCHAUPLATZ KROATIEN, Kurt Vowinckel Verlag, Neckargemünd 1962

## Vanjske veze
* '''392. (Kroatische) Infanterie-Division''' - Axis History Factbook 
* '''392nd Infantry Division''' - vojska.net 
* '''Croatian Volunteers in the German Wehrmacht in WWII''' by Allen Milcic - feldgrau.com
Operacija Klettersteig

**Operacija Kleterštajg** (njem. *Klettersteig*) je bila vojna operacija Vermahta protiv partizana u na "Tromeđi" između Gračaca i Bosanskog Grahova.

Operaciju »Kleterštajg« je vodila 373. legionarska divizija sa III/383. i delovima I/384. u rejonu jz. Sučevići. Operacija je počela 23, a završila se 24. aprila 1944. spaljivanjem 5 sela u rejonu Turovac – Jelovac. Na toj prostoriji nalazila se 2. brigada 19. sjevernodalmatinske divizije.

## Izvori

## Povezano
* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji
Operacija Dolchstich

**Operacija Ubod kamom** (njem. *Dolchstich*, Dolhštih) je bila zajednička operacija Vermahta i snaga NDH protiv partizana u južnoj Lici i primorju. Vođena je aprila 1944. godine.

## Tok operacije

23. 4. 1944. godine 392. legionarska divizija je prilikom izvođenja operacije »Ubod kamom« naišla na jakog neprijatelja s. i ji. Babin Potok (art. 3 tenka). U rejonu Babinog Potoka nalazila se 3. brigada 35. ličke divizije.

Posle žestokih borbi snage NOVJ su odbačene, a Nemci su odbili protivnapad uz velike gubitke. Jake partizanske snage, 4 s. Senj, posle žestoke borbe povukle se prema severoistoku.

## Gubici

3. brigada 35. ličke divizije je u borbi koju je vodila 23/24. aprila protiv delova 392. legionarske divizije i 19. ustaške bojne, imala 8 mrtvih i 3 ranjena  Nemci su naveli da je "dosad 29 neprijatelja poginulo, 11 naših ranjeno."

## Izvori

## Literatura
* Petar Kleut: 35. LIČKA DIVIZIJA, Vojnoizdavački zavod, Beograd 1970

## Povezano
* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji
Big Ben

**Big Ben** () je najveća sahat kula na svetu sa zvonikom. Nalazi se u Londonu. Smešten je na severoistočnom kraju Westminsterske palače. Ime „Big Ben“ je naziv zvonika koji se nalazi unutar ove kule. 

Ova sahat kula je podignuta kao deo nove Vestminsterske palate, jer je stara izgorela u požaru u noći 22. oktobra 1834. godine. Građevinu je dizajnirao arhitekta Augustus Pugin. Big Ben je igrađen u neogotičkom stilu a njegova visina je 96,3 metara.
Prvih 61 metar kule je izgrađen od opeke obložene kamenom.

## Naziv
Naziv Big Ben se univerzalno odnosi na kulu. Međutim, Big Ben je ime zvona. Ovo zvono broji časove i teži tačno 13 tona. Smatra se da je naziv dobilo u čast Bendžamina Hola, koji je bio zadužen za izgradnju, ili u čast boksera Ben Kanta, veoma popularnog 1858, godine kada je zvono liveno. Zvono je u početku nosilo naziv Veliko Zvono.

## Satovi
### Lica
Kula ima satove na sve četiri strane i kao takva, bila je najveća na svetu sve do igradnje Alen-Bredlijeve sahat kule u Milvokiju, Viskonsin. 

Na bazi svakog od satova pozlaćenim slovima na latinskom jeziku piše: , što u prevodu znači: „Bože, čuvaj našu kraljicu Viktoriju“.

Sat i brojke dizajnirao je Avgustus Pugil. Lica sata postavljena su u železni okvir 7 metra u prečniku, podržavan sa 312 komada opal stakla. Kazaljka koja pokazuje časove dugačka je 2,7 metra, a kazaljka koja pokazuje minute 4,3 metra.

### Mehanizam
Mehanizam satova je bio završen 1854. godine, ali sama kula je bila gotova tek četiri godine kasnije 1858. godine. Satovi su ušli u upotrebu 7. septembra 1859. godine.

Tokom Drugog svetskog rata nemački bombarderi gađali su Westminstersku palaču,time su i oštetili dva sata i pojedine delove krova kule.

## Vanjske veze

* Zvanični sajt 
* Galerija slika
188. brdska divizija (Njemačka)

**188. brdska divizija** Vermahta nastala je sukcesijom i razvijanjem iz divizije broj 188, formirane u Austriji 1. decembra 1939. Oktobra 1943. ova divizija je razvijena u 188. rezervnu brdsku, koja je 1. marta 1944. preformirana u 188. brdsku i prebačena u oblast Trsta, gde je potčinjena Zapovedniku jadranskog primorja ().

Odbranu kvarnerskog i tršćanskog zaleđa 1. oktobra 1944. preuzeo je štab 97. armijskog korpusa Armijske grupe C, a 188. brdska divizija ušla je u sastav njegovih snaga. Pod komandom Zapovednika jadranskog primorja divizija je učestvovala u velikom broju operacija protiv snaga 9. korpusa NOVJ.

Krajem aprila 1945. 97. korpus našao se na udaru 4. armije JA tokom Tršćanske operacije. Zajedno sa ostalim snagama korpusa, divizija je poražena i prinuđena na predaju 7. maja 1945. kod Ilirske Bistrice.

## Vanjske veze

* '''188. Gebirgs-Divison''' - Axis History Factbook
Toranj sa satom

**Toranj sa satom** ili **sat-kula** je toranj čija je primarna ili prvotna svrha pokazivanje točnog vremena javnosti ili većem broju ljudi, najčešće stanovnicima nekog grada ili naselja. Tornjevi sa satom mogu predstavljati samostalne građevine, odnosno dio drugih građevina kao što su crkva (gdje su se razvile ili ponekad dan-danas predstavljaju dio zvonika), odnosno gradska vijećnica. Tornjevi sa satom su u tu svrhu opremljene satom, ponekad opremljenim posebnim mehanizmom koji u točnim vremenskim razmacima označava vrijeme otkucajem zvona ili jednostavnim melodijama. Tornjevi sa satom, od kojih je najpoznatiji Big Ben u Londonu, često predstavljaju lokalnu znamenitost ili vizualnu ikonu nekog grada ili naselja. Na prostoru bivše Jugoslavije se u doba Osmanskog Carstva razvio poseban oblik tornja sa satom poznat kao sahat-kula.

## Vanjske veze

* Towerclocks.org - Tower clocks database
Suhi dok

**Suhi dok** je oznaka za plitki bazen koji se može poplaviti tako da u njega uplovi neki objekt, a potom isušiti tako da se na njemu na suhom obavljaju opravke. Suhi dokovi se u pravilu koriste za izgradnju, održavanje i popravak brodova, čamaca i drugih plovnih objekata.

## Literatura
* 

## Vanjske veze

* Encyclopaedia Britannica, dry-dock
* Carnival Liberty Cruise Ship in Dry Dock in Freeport, Grand Bahamas 
* "Docks's Life". All about floating docks of shipbuilding firm "Almaz". St.-Petersburg. Russia.
Anatomska lutka

**Anatomska lutka** je izraz koji u najširem značenju označava lutke napravljene da tako, prije svega svojom veličinom, dimenzijama i izgledom što vjernije oponašaju tijelo čovjeka. Nju su u prošlosti najčešće koristili krojači i kostimografi kao pomoć pri izradi i dizajniranju, odnosno trgovci radi reklamiranja odjeće; u tom smislu se za njih koristi izraz **krojačka** ili **modna lutka**. Kasnije su se anatomske lutke počele koristiti u obrazovne svrhe, prije svega za upoznavanje učenika i studenata sa anatomijom, odnosno demonstraciju tehnika prve pomoći. U 20. vijeku su anatomske lutke postale popularne kao sredstvo za testiranje sigurnosti prometnih sredstava, prije svega u simulacijama automobilskih ili zrakopolovnih nesreća, odnosno za testiranje primjene nuklearnog oružja.

Anatomske lutke su se u Evropi počele primjenjivati u Flandriji 15. vijeku. Tada se za njih počela koristiti nizozemska riječ *mannekijn* (doslovno: "mali čovjek"), koja je ušla u francuski kao *mannequin*. Od nje potiče izraz manekenstvo koje označava profesiju kojom odjeću reklamiraju živi ljudi.

## Vanjske veze

* Gross, Kenneth - *The Dream of the Moving Statue* (Penn State Press 1992, )
* Verstappen, Stefan. The Thirty-six Strategies Of Ancient China. 1999.
Sjevernjača

**Sjevernjača** (α UMi / α Ursae Minoris / Alpha Malog medvjeda, lat: *Polaris*) je najsjajnija zvijezda zviježđa Mali medvjed. Sjevernjača je vrlo blizu sjevernog nebeskog pola, pa je pomoću nje lako odrediti pravac sjevera. Ponekad se u narodu može čuti da je Sjevernjača najsjanija zvijezda na nebu, što je zabluda. U stvarnosti je 45. po sjaju na noćnom nebu, dok je nasjajnija zvijezda zapravo Sirius. Latinski naziv *Polaris* dolazi od *Stella Polaris* (Polarna zvijezda). Vrlo rijetko je u upotrebi i grčki naziv *Cynosura* (*Κυνόσουρα*), što znači "rep psa", te *Polaris Borealis*.

Sjevernjača je od nas udaljena otprilike 430 svjetlosnih godina. Oko nje kruže još četiri zvijezde: dvije bliske zvijezde nalaze se na udaljenosti od 18 AJ (UMi Ab) i 2400 AJ (UMi B). UMi B, poznata još kao Polaris B, lako je vidljiva i malim amaterskim teleskopom.

## Polarna zvijezda

Polarna zvijezda je zvijezda najbliža nebeskom polu.

Sjevernjača (trenutna *Polarna zvijezda*, *Polaris*, *Alfa Maloga medvjeda*, *α Ursae Minoris*) je zvijezda najbliža sjevernomu nebeskom polu (udaljena 42′), gotovo nepomična na nebeskoj sferi i zbog toga pogodna za orijentaciju. Najsjajnija je zvijezda Maloga medvjeda, promjenljiva sjaja, prosječne prividne magnitude 1,9. Sjaj joj se mijenja u razdoblju od 4 dana. To je trojni zvjezdani sustav udaljen od Zemlje približno 430 svjetlosnih godina. *Sjevernjača Aa* žuti je div, cefeida mase oko 6 puta veće od Sunčeve, oko 46 puta većega promjera, 2200 puta većega sjaja i površinske temperature oko 7 200 K (6 927 °C). *Sjevernjača B* može se uočiti i s pomoću manjega teleskopa, a *Sjevernjača Ab* prvi je put snimljena 2006. s pomoću Hubbleova svemirskog teleskopa.

Na južnom nebeskom polu trenutno nema tako sjajne zvijezde u blizini da bi se mogla nazvati **Južna Polarna zvijezda**. Najbliža zvijezda je Sigma Oktant (σ Octantis) koja se ponekad naziva i Južna zvijezda.

## Reference

## Vanjske veze
* Polaris
Pauza za više taktova

**Pauza za više taktova** (, , , ) je notacioni znak kojim se označava prekid sviranja ili pevanja od više taktova u kompoziciji.

Ako muzičar-instrumentalista ili pevač prilikom zajedničkog sviranja, tj. pevanja (uz pratnju klavira, u orkestru, tj. horu i sl.) treba da *[[pauza (muzika)|pauzira]] više uzastopnih taktova, * u njegovoj deonici–štimu obično se stavlja krupan znak za pauzu, a *iznad njega broj taktova koje ne svira*, tj. *ne peva* (*vidi notacione primere desno gore i ispod*).

## Stari sistem pisanja pauza za više taktova
Osim prikazanog načina pisanja *pauza za više taktova*, često se još i danas koristi i stari sistem notiranja.

* Prikažimo ga. Znakovi za:

** **1 takt pauze** &nbsp;&nbsp;&nbsp; 
** **2 takta pauze**&nbsp;&nbsp; 
** **3 takta pauze** &nbsp;&nbsp; 
** **4 takta pauze** &nbsp;&nbsp;&nbsp;
** **5 taktova pauze** 
** **6 taktova pauze** 
** **7 taktova pauze** 
** **8 taktova pauze** 

Na osnovu prikazanih *pauza za više taktova* računaju se i kombinuju veće-duže pauze od datih.

* Gore rečeno lepo ilustruje drugi red sledećeg primera:

## Povezano

* Pauza (muzika)

## Izvori
Bujična brodska predvodnica

**Bujična brodska predvodnica** (, ) je primitivni, odnosno rani oblik brodske predvodnice, odnosno brane kojim se omogućava plovidba kada postoji razlika u nadmorskoj visini rijeke. Za razliku od kasnijih predvodnica, koje su koristile komore, odnosno dvije brane, bujična predvodnica je koristila samo jednu. Uklanjanjem predgrada bi se omogućilo brodovima da se kao u "bujici" spuste s više na nižu razinu. Kasnije bi se pregrade ponovno postavljale; obično je trebalo proći vremena prije nego što bi se razina vode s druge strane povećala za novu "bujicu".
Mengxi bitan

***Eseji bazena snova*** ili ***Eseji potoka snova*** (Pinyin: *Mèng Xī Bǐ Tán*; Wade-Giles: *Meng⁴ Hsi¹ Pi³-t'an²*; kineski: 夢溪筆談／梦溪笔谈) je knjiga koju je 1088. godine napisao kineski polimat, naučnik i državnik Shen Kuo, te u njoj nastojao temeljito izložiti sva naučna znanja i tehnološka dostignuća tadašnje Kine, uključujući i vlastita. Ime (doslovno: "Razgovori s kistom sa Bazena snova") je dobila po *Bazenu snova* (Potok snova), ogromnom imanju na koje se povukao sa dvora dinastije Song poslije pada u nemilost te se u potpunosti posvetio pisanju svog djela. Knjiga, koja se u kineskim nezavisnim izvorima prvi put spominje 1095. godine, u originalnoj je verziji imala 30 poglavlja; ta je verzija uživala veliku popularnost pred kraj Shen Kuovog života, ali je kasnije cenzurirana, odnosno "očišćena" od "problematičnih" dijelova po naređenju ministra Cai Jinga, tako da je najranija do danas sačuvana verzija potiče iz 1166. godine i sadrži samo 6 poglavlja (od toga 4 značajno promijenjena). Usprkos toga, Eseji se smatraji izuzetno vrijednim izvorom podataka o Kini, i kineskoj nauci i tehnologiji tadašnjeg doba. U njoj je She Kuo iznio neka zapažanja i hipoteze koja će se tek vijekovima kasnije pojaviti u Evropi; kao jedan od primjera se spominje geomorfologija kao objašnjenje pojave fosila u zemlji.

## Izvori

## Literatura
* Chan, Alan Kam-leung and Gregory K. Clancey, Hui-Chieh Loy (2002). Historical Perspectives on East Asian Science, Technology and Medicine. Singapore: Singapore University Press 
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 1, Introductory Orientations*. Taipei: Caves Books, Ltd.
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 3, Mathematics and the Sciences of the Heavens and the Earth*. Taipei: Caves Books, Ltd.
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 4, Physics and Physical Technology, Part 3: Civil Engineering and Nautics*. Taipei: Caves Books, Ltd.
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 5, Chemistry and Chemical Technology, Part 1: Paper and Printing*. Taipei: Caves Books, Ltd.
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 6, Biology and Biological Technology, Part 1: Botany*. Taipei, Caves Books Ltd.
* Sivin, Nathan (1995). *Science in Ancient China: Researches and Reflections*. Brookfield, Vermont: VARIORUM, Ashgate Publishing.
* Ropp, Paul S. (1990). Heritage of China: Contemporary Perspectives on Chinese History. Berkeley: University of California Press. 

## Vanjske veze
* Shen Kua: mathematician, engineer, physicist, and astronomer 
*
Aledo (Murcia)

**Aledo** je općina u južnoj španskoj regiji Murcija. Najpoznatija je po srednjovjekovnom zamku koga su podigli Mauri kako bi kontrolirali dolinu Guadalentín . Kada je Kraljevina Kastilja osvojila taifu Murcija, preuzeo ga je Red Santiaga, pod čijom je upravom nastao Torre del Homenaje.

## Vanjske veze
* Official website 
## Vanjske veze
Tmogvijski potres 1088.

**Tmogvijski zemljotres** () se zbio 16. aprila ili 22. aprila, 1088. godine (na Uskršnju nedjelju) u južnim provincijama tadašnje Kraljevine Gruzije. Ime je dobio po zamku Tmogvi u Javakhetiju, čije je uništenje posebno naglašeno u srednjovjekovnim gruzijskim kronikama. Magnituda mu je procijenjena na 6,5 na skali površinskog vala.

Smatra se jednim od najvećih zemljotresa zabilježenih u historiji Gruzije; pogodio je područje Javakhetijske visoravni na Malom Kavkazu. Nakon potresa je, po anonimnoj kronici *Život kralja kraljeva Davida*, "drhtanje tla trajalo cijelu godinu". Zamak Tmogvi je srušen, pri čemu su pod ruševinama ostali zarobljeni gospodar Kakhaber, sin Nianie, te njegova supruga.

## Napomene

## Izvori
Nasir ibn Alnas

**An-Nasir ibn Alnas** (? - 1088) bio je peti vladar Hamadidske dinastije u današnjem Alžiru, koji je vladao od 1062. do smrti.

An-Nasir je na prijestolje došao atentatom kojim je ubijen njegov prethodnik Buluggin ibn Muhammad (vl. 1055–1062). Vladavinu mu je obilježilo nastojanje da iskoristi slabost dinastije Zirida u susjednoj Ifrikiji (Tunis), izazvano invazijom beduinskog plemena Banu Hilal 1050-ih. Zahvalujući tome je An-Nasir uspio proširiti uticaj svoje dinastije na Magreb. U Tunisu su postavljeni hamadidski vazali, a pod njegovu vlast je došao i Kairouan . Na sjeveru Sahare je 1077. iz Sandrate istjerao ibadije. Na obali Mediterana je od grada Bejaia napravio drugu prijestolnicu, koja je značajno prosperirala od pomorske trgovine; An-Nasir je bio prvi vladar koji je u njegovu izgradnju angažirao italijanske majstore. S druge strane, An Nasir, koji je Banu Hilale koristio kao najamnike protiv marokanskih Almoravida, nije bio u stanju njih držati pod kontrolom, što će na duži rok dovesti do propasti države. Naslijedio ga je sin Al-Mansur ibn an-Nasir.
Mansur ibn Nasir

**Mansur ibn Nasir** (? - 1104) bio je šesti vladar hamadiske dinastije u današnjem Alžiru, koji je vladao od 1088. do smrti. Mansur je nastavio politiku svog oca i prethodnika Nasir ibn Alnasa (vl. 1062–1088), te se oslanjao na beduinske doseljenike iz plemena Banu Hilal kao najamnike u borbi protiv marokanskih Almoravida. Uz njihovu pomoć je uspio od Almoravida osloboditi dio ranije izgubljenih teritorija u Alžiru, ali se ubrzo ispostavilo da nije u stanju držati Banu Hilal pod nadzorom. Njihova sklonost pljački je ozbiljno naškodila trgovini i puteve načinila nesigurnima, pa se glavnina ekonomske djelatnosti iz prijestolnice Qalaat Beni Hammad u unutrašnjosti počela premještati na sjever, u mediteransku luku Béjaïa. Zajedno sa njim se počelo seliti i stanovništvo. Mansura je naslijedio sin Aziz ibn Mansur (vl. 1104–1121) pod kojime će Béjaïa i formalno postati prijestolnica države.
1089.

Godina **1089.** (**[[Rimski brojevi|MLXXXIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Nakon Dmitra Zvonimira (po legendi ubijenog), novi hrvatski kralj je Stjepan II.. 
* Engleski kralj William II Riđi nakon određuje da se dotada jedinstvena oblast Northumbrija podijeli na grofovije Northumberland, Durham, Yorkshire, Westmorland i Lancashire.
* U južnoj Francuskoj osnovana Opatija Cîteaux, prvi cistercitski samostan.
* 22. 6. &ndash; Vikont Gaston IV od Bearna na čelu francuskih dobrovoljaca (križara) od saragoškog emira Al-Mustaina II zauzima grad Monzón te ga predaje aragonskom kralju.
* 11. 8. &ndash; U Britaniji zabilježen veliki zemljotres.
* U Melfiju pod vodstvom pape Urbana II održan crkveni sinod na kome su doneseni ukazi protiv simonije i svećeničkog braka.
* Rama Varma Kulashekhara okrunjen za vladara u Kerali.
* Palmira razorena u velikom zemljotresu.

## Rođenja
* *nepoznati datumi*
** Dahui Zonggao, kineski zen budistički redovnik (u. 1163)
** Han Shizhong, kineski vojskovođa (u. 1151)

## Smrti
* Dmitar Zvonimir, hrvatski kralj 
* 24. 5. &ndash; Lanfranc, nadbiskup Canterburyja
* 31. 5. &ndash; Sigwin von Are, nadbiskup Kölna
* 29. 9. (ili 30. 9.) &ndash; Theobald III, grof Bloisa
* 11. 11. &ndash; Sveti Petar Igneus, italijanski benediktinski redovnik

## Reference
Rama Varma Kulashekhara

**Rama Varma** (? - 1122 ); punim imenom **Raja Sri Rama Varma, Kulasekhara Perumal**, alternativno **Ramar Tiruvati** ili **Kulasekhara Koyiladhikarikal**, bio je posljednji vladar Kasnije Dinastije Čera (Chera) sa sjedištem u Mahodayapuramu na jugozapadu današnje Indije, koji je vladao od 1089/90. do 1102. godine. Vladavinu mu je obilježila borba sa dinastijom Čola i njenim vladarom Kolothungom I, pri čemu je izgubio Mahodayapuram. Zbog toga je bio prisiljen skloniti se u Quilon odakle je s vremenom organizirao uspješan otpor Čolama. Do 1102. godine, kada je abdicirao, nije uspio povratiti prijestolnicu. Naslijedio ga je sin Kotha Varma, pod čijom je vlašću država dobila novo ime - Venad.

## Reference
Gaston IV, vikont Béarna

**Gaston IV**, također poznat i kao **Gaston Križar** (; ? - 1131) bio je vikont Béarna od 1090. do smrti.

Rodio se kao sin vikonta Centullea V. Prije nego što je naslijedio oca, sudjelovao je u Reconquisti, boreći se protiv Maura za aragonskog kralja. Oca je naslijedio 1090. godine.

Šest godina kasnije je otišao u Prvi križarski rat, ispočetka kao jedan od nižih vitezova pod vodstvom Raymonda od Toulosea, ali je s vremenom napredovao u križarskim redovima. Prilikom opsade Antiohije je vodio dio križarske vojske protiv Kerboghe. Kasnije je napustio Raymonda i priključio se Godfreyu Bouillonskom u pohodu na Jeruzalem; tada je zajedno sa Tankredom Galilejskim zauzeo Betlehem. Prilikom opsade Jeruzalema je bio zadužen za opsadne mašine, a 15. jula 1099. je bio prvi vitez koji je ušao u grad.

Kroničari navode kako su ga iskustva sa *[[mudéjar]]ima* u Španiji uvjerila kako muslimani mogu živjeti pod kršćanskom vlašću, te ih je neposredno nakon opade bez uspjeha pokušao zaštititi od pokolja. Sa križarima je ostao do bitke kod Askelona nakon koje se vratio kući u Bearn. Do 1105. je proširio svoje teritorije - dobivši Orthez, Mixe i Ostabaret. Preko ženidbe za Talèse, kćer grofa od Ribargorze, polubrata aragonskog kralja Sancha Ramireza, stekao je Montanérès. Iako nominalno vazal akvitanskih vojvoda, do vremena GuillaumeaIX je vladao kao de facto nezavisni monarh.

Nakon smrti 1131. ga je naslijedio mladi sin Centulle VI, pri čemu je Talèse neko vrijeme služila kao regent te bez uspjeha pokušala ujediniti Béarn sa Aragonom. Pod njegovim potomcima je Béarn počeo gubiti na moći i uticaju.

## Literatura
* Steven Runciman, A History of the Crusades, vol. 1: The First Crusade and the Foundation of the Kingdom of Jerusalem. Cambridge, 1951.
* Pierre Tucoo-Chala, La Vicomté de Béarn et le Problème de sa Souveraineté, des Origines à 1260. Bordeaux, 1961.