Sergej Tolstov

**Sergej Pavlovič Tolstov** (Sankt Petersburg, 1907 - Moskva, 1976) bio je rusko-sovjetski arheolog i etnograf. Istakao je se na područima arheologije, povijesti primitivnih naroda, te antičke i srednjovjekovne historije naroda srednje Azije, istražujusti oblasti religije, društvenog sistema i probleme etnogeneze.

## Život
Rođen u Sankt Peterburgu 1907. godine kao sin kozačkog oficira, Pavla Sergejeviča Tolstova. Tolstovi su imali dugu porodičnu povijest u ruskoj armiji te je Sergej dobio prvo obrazovanje u vojnim školama.

Od 1923. studirao je na Moskovskom državnom univerzitetu, gdje je diplomirao na etnološkom fakultetu 1930. godine . Pohađao je istovremeno dva fakulteta: fizičko-matematički te historijsko-etnološki.

Između 1929. i 1936. bio je istraživač u Muzeju naroda Sovjetskog Saveza. Studentsku praksu je 1935. obavio u Povolžju i u oazi Horezm među Turkmenima. Godine 1937 vodio je arheološku i etnografsku ekspediciju s malom ekipom u Horezmu za Moskovski univerzitet, za koji pothvat je bio pokretač i prvi urednik. Ekspedicijom će otkriti i pokrenuti istraživanje brojnih arheoloških spomenika Horezma, na primjer Toprak-kale, što će uroditi njegovim kasnije čuvenim djelom *Drevni Khwarezm*. Tih godina je predložio klasifikaciju i datiranje arheoloških kultura, pokrivajući razdoblje od neolitika do srednjeg vijeka. 
 
U to vrijeme (1939) je držao novostvorenu katedru etnologije predavajući kurs *Historija naroda srednje Azije*. Godine 1942. je postigao doktorat historijskih nauka s temom disertacije *Drevni Horezm*. Iste godine je imenovan za direktora Instituta za etnografiju Akademije znanosti SSSR-a, čime je postao najviše rangirani etnograf Sovjetskog Saveza. Sljedeće godine je imenovan za dekana Historijskog fakulteta.

Aktivno je sudjelovao je u Drugom Svjetskom Ratu i za to je nagrađen državnom medaljom nakon rata. Zatim su slijedile brojna državna i akademska priznanja i nagrade.

Godine 1953. je postao dopisni član Akademije nauka Sovjetskog Saveza u odsjeku za historijske nauke;

Nastavio je ekspedicije u Horezmu, uz pomoć stručnjaka za religiju drevnog Horezma, Jurja Rapoporta.

U posljednjem desetljeću života je izgubio radnu sposobnost zbog niza moždanih udara. Umro je u Mosvki za vrijeme Brežnjeva (1976). Pokopan je na groblju Kuncevo. Ostavio je preko tristo akademskih radova.

## Akademski put
* 1929-1936: istraživač za Muzej naroda Sovjetskog Saveza;
* 1939-1951: katedra kao profesor etnologije;
* 1942: doktorat;
* 1942-1966: direktor Instituta za etnografiju Akademije znanosti SSSR-a;
* 1943-1945: dekan Historijskog fakulteta;
* 1950: počasni radnik znanosti i tehnologije Uzbekistanske SSR;
* 1951: počasni djelatnik znanosti i tehnologije Tadžikistanske SSR; 
* 1953: dopisni član Akademije nauka Sovjetskog Saveza u odsjeku za historijske nauke;
* 1956: dopisni član Njemačke akademije znanosti;
* 1957: zaslužni znanstvenik Kara-Kalpak ASSR;
* 1969: vanjski član Njemačke akademije znanosti;

## Djelo
* *Drevna kultura Uzbekistana* (1943)
* *Tragovima drevne horezmske civilizacije* (1948)
* *Drevni Horezm. Iskustvo historijskih i arheoloških istraživanja* (1948)

## Nagrade i priznanja
* 1944 – Medalja «Za obranu Moskve»
* 1945 – Medalja «Za pobjedu nad Njemačkom u Velikom domovinskom ratu 1941-1945.»
* 1945 – Orden Crvene zastave rada
* 1946 – Medalja «Za hrabar rad u Velikom domovinskom ratu 1941-1945.»
* 1949 – Državna nagrada Sovjetskog Saveza za dugogodišnja istraživanja i za djelo *Drevni Khorezm*
* 1957 – Orden Crvene zastave rada
* 1975 – Ordenom prijateljstva naroda

## Vanjske veze
* Profil na stranici Ruske Akademije Nauka.

## Napomene

## Reference

## Bibliografija