open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Univerzitet u Dublinu

**Univerzitet u Dublinu** (irski: *Ollscoil Átha Cliath*) je najstariji univerzitet u Irskoj, čiji je jedini konstitutivni 
koledž Trinity iz kog je izrastao, kako se praktički radi o istoj instituciji one su postale sinonimi. Njegovo službeno ime na latinskom glasi *Universitas Dubliniensis*.

## Historija i karakteristike

Univerzitet u Dublinu je izrastao iz koledža Trinity kog je 1592. osnovala Elizabeta I, kraljica Engleske i Irske pored Dublina, sa namjerom da postane univerzitet, po modelu Univerziteta u Oxfordu i Univerziteta u Cambridgeu. Međutim, kako je ostao praktički jedini koledž (istina organiziran kao visokoškolska ustanova), nije imao univerzitetski status sve do 1857. kad mu je kraljica Viktorija dodjelila patentom taj status.

Univerzitet u Dublinu je 2014. pohađalo 16.729 polaznika od toga 12.420 studenata i 4309 postdiplomanata.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Koledža Trinity i Univerziteta 
* ''University of Dublin'' na portalu Encyclopædia Britannica
Vänern

**Vänern** je veliko slatkovodno jezero u Švedskoj, - treće po veličini u Evropi nakon Ladoge i Onege u Rusiji. 
## Geografija
Vänern, leži na jugozapadu Švedske, na teritoriju historijskih pokrajina Västergötland, Dalsland i Värmland.

Jezero Vänern dugo je nekih 145 km, široko oko 81 km, s površinom od 5,650 km², što ga čini najvećim švedskim jezerom. 
Najveća dubina mu iznosi 106 metara a leži na 44 metara iznad razine mora. 
U jezero utječu brojne rijeke od kojih je najveća Klarälven, koja ima deltu na sjeverozapadu jezera pored grada Karlstada. 
Jezerske vode otječu rijekom Göta älv na jugozapadu jezera, ona teče prema zapadu do tjesnaca Kattegat u Atlantiku. Na njoj je podignuto nekoliko hidroelektrana.

Obale jezera su stjenovite i obrasle šumom, osim na jugu koji je nizinski i omogućuje ratarstvo.

Jezero Vänern je glavna točka kanala Göta - vodenog puta koji presjeca Švedsku od Göteborga na zapadu do Stockholma na istoku.

Produbljivanjem njegove dionice prema Atlantiku zvane Kanal Trollhätte, omogućeno je i oceanskim brodovima da doplove do jezerskih luka kao što su Karlstad, Lidköping, Vänersborg, Kristinehamn, Åmål, 
Säffle i Mariestad.

Oni su se razvili i kao snažni industrijski centri u kojima se proizvodi celuloza, papir, čelik i štavi koža.
## Reference

## Vanjske veze

* Kust och hav - Vänern (O jezeru Vänern)  
* ''Lake Väner'' na portalu Encyclopædia Britannica
Göta (kanal)

**Gota kanal** je kanal na jugu Švedske, koji se proteže od Atlantika preko jezera 
Vänern do Baltičkog mora.

## Karakteristike i historija gradnje
Najvećim dijelom kanal koristi postojeća brojna jezera i tako omogućuje brodovima da plove od Göteborga na zapadu do Stockholma na istoku, put dug 558 km, koji bi inače da se plovi Baltičkom iznosio 950 
km.

Prokopana dionica kanala duga je 97 km, jer se dobrim dijelom koristi i rijeka Göta älv koja otječe iz Jezera Vänern, osim na malom dijelu kod vodopada i grada Trollhättana, gdje je napravljena ustava da se premosti visinska razlika.

Ideju o kanalu imao je još švedski kralj Gustav I Vasa (vladao od 1523. do 1560.) pa se do 1610. prokopao kanal do rijeke - Eskilstunaån. Nakon tog su u slijedećih 200 godina prokopani još neki kanali. Pravi zamah otpočeo je 1790. kad je osnovana kompanija koja je dobila zadatak da prokopa kanal od rijeke Göta älv do Jezera Vänern - na taj način je do 1800. dovršena prva sekcija - Kanal Trollhätte, pa je oceanskim 
brodovima omogućeno da doplove iz Göteborga do Karlstada i ostalih luka na Jezeru Vänern.

Ipak je Kanal Göta otvoren tek 1822. kad su prokopani kanali od Vänerna preko Jezera Viken do slijedećeg velikog švedskog Jezera Vättern i dalje do zaljeva Slätbaken u Baltiku koristivši se usput manjim jezerima Boren i Roxen.

Maksimalna dimenzija brodova koji mogu ploviti kanolom je 88  x 13.20 m, dubine gaza do 5.40 m, visine do 27 m.

Na kanalu je izgrađeno ukupno 65 ustava koja omogućuju brodovima da premoste visinske razlike.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice ''Göta kanala'' }
* ''Göta Canal'' na portalu Encyclopædia Britannica }
Motala

**Motala** je grad na jugoistoku Švedske od 29,823 stanovnika.

Motala je i administrativni centar istoimene općine koja ima 41,955 stanovnika. 
## Geografija
Motala leži na istočnoj obali jezera Vättern na mjestu gdje iz njega istječe rijeka Motala ström i počinje kanal Göta, razvučena sve do slijedećeg jezera Boren.
## Historija
Iako ima crkvu još od 13. vijeka, Motola je bila selo čitav srednji vijek a i kasnije sve do 1822., kad je dovršena dionica kanala Göta do jezera Vättern.
## Privreda
Vodeća industrija u gradu je građevinska kompanija Motala Verkstad, poznata po izgradnji mostova i željezničkih pruga.

Ona je bila znana i Julesu Vernu jer je on u svom romanu 
Dvadeset tisuća liga pod morem upravo njoj povjerio zadatak izgradnje podmornice Nautilus.
## Izvor

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''Linköping'' na portalu Encyclopædia Britannica
Vättern

**Vättern** je slatkovodno jezero u Švedskoj, - peto po veličini u Evropi. 
## Geografija
Jezero Vättern, leži gotovo u sredini južne Švedske, jugoistočno od jezera Vänern, administrativno podjeljeno između grofovija Västra Götaland (zapad), Östergötland (istok) i Örebro (malim dijelom na sjeveru).

Jezero Vättern dugo je nekih 130 km, široko oko 31 km, s površinom od 1912 km², što ga čini drugim švedskim jezerom po veličini, ali ono ima samo 1 / 3  površine jezera Vänern. 
Najveća dubina mu iznosi 130 metara a leži na 89 metara iznad razine mora.

Vättern je poznat po svojim opasnim strujama, vode mu otječu rijekom Motala prema istoku i Baltičkom moru.

Istočne i zapadne obale jezera su omeđene liticama, ali između njih ima i nekoliko luka. Jezero ima i jedan veći otok - Visingsö, velik 24,5 km², koji leži na jugu i nekoliko manjih na sjeveru.

Kraj oko jezera počeo se intenzivnije razvijati nakon izgradnje kanala Göta 1832. koji koristi jezerske vode za plovni put do Stockholma.
  
Grad Jönköping na južnom kraju, je najveći urbani centar na jezeru. Grad Vadstena na istočnoj obali je značajni turistički centar, poznat po historijskim spomenicima. To su samostan sv. Brigite podignut oko 1383. sa samostanskom crkvom podignutom između 1395. - 1424), znanom kao Plava crkva zbog sivo - plavkastog vapnenca od kog je izgrađena i dvorac kralja Gustava I Vase iz 16. vijeka.

Na zapadnoj obali leži gradić Hjo koji se od kraja 18. vijeka počeo razvijati kao ladanjsko mjesto, što je ostao i danas.

Jezero Vättern je sistemom kanala povezano sa Göteborgom na Atlantiku i sa Söderköpingom, na Baltičkom moru.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Vättern'' na portalu Encyclopædia Britannica
Linköping

-{**Linköping**}- () je grad na jugoistoku Švedske od 104.232 stanovnika u užem centru i 146.416 u širem metropolitanskom području. Linköping je i administrativni centar grofovije -{Östergötland län}- koja ima 429.642 stanovnika.

## Geografija
-{Linköping}- leži duž obala rijeke -{Stångån}-, nedaleko od njenog ušća u jezero -{Roxen}-.

## Historija
Mjesto na kom leži današnji grad ljudsko je stanište od brončanog doba. Tokom srednjeg vjeka grad je izrastao u značajni trgovački centar, kog su jedino nadmašili Uppsala i Lund kao centri religije i kulture. Za vrijeme vladavine kralja Gustav I Vase u gradu je održano nekoliko važnih dijeta.
 
Linköping je 1598. bio poprište bitke građanskog rata u kom su švedski luterani pobjedili vojsku poljsko-litavskog i kratkotrajnog švedskog kralja Sigismunda III Vase i tako osigurali budućnost Luteranske crkve, ali i švedski tron dinastiji Vasa. Dvije godine kasnije na glavnom gradskom trgu -{Stora Torget}-, odrubljene su glave četvorici Sigismundovih simpatizera, taj događaj poznat je u švedskoj historiji kao Linčepinski masakr ().

Nakon požara koji je zadesio -{Linköping}- 1700. grad je počeo stagnirati i propadati. -{Linköping}- je ponovno oživio početkom 19. vijeka, kad se počela razvijati industrija, nakon izgradnje kanala -{Göta}- i Kinda i željezničke pruge–, tako da je danas značajno željezničko čvorište.

## Znamenitosti
Najveća znamenitost grada je njegova gotička katedrala, koja svoju genezu vuče iz 11. vijeka, njen današnji izgled je rezultat brojnih dogradnji i restauracija, od kojih je posljednja obavljena 1967.

## Privreda
Vodeća industrija u gradu je kompanija Saab, usko povezana sa vojskom, koji prvenstveno proizvodi lovačke avione ali i kamione i automobile. Grad ima i univerzitet koji je osnovan 1970. kao filijala Univerziteta u -{Stockholm-}-u, a od 1975. djeluje kao nezavisna institucija.
## Gradovi prijatelji
*  -{Guangzhou}-
 

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice grada'' 
* '''' na portalu
Mina Kostić

**Jasmina Mina Kostić** (rođena **Minira Jašari**; Ledine, 5. maj 1975) srpska je pop-folk pevačica romskog porekla.

Bila je učesnica druge sezone rijaliti-šoua „Farma”.

## Diskografija
### Albumi

* *Srčani udar* (2000)
* *No comment* (2002)
* *Muziku pojačaj* (2005)

### Kompilacije

* *Ilusion* (2010)

## Reference
Orest Subteljni

**Orest Subteljnij** (eng. *Orest Subtelny*, Krakov, 1941 – Toronto, 2016), kanadsko-ukrajinski povjesničar, profesor, znanstvenik i suradnik nekoliko međunarodno priznatih sveučilišta i znanstvenih institucija.

## Život
Rođen je u Krakovu u maju 1941. za vrijeme njemačkog Generalnog gubernatorstva. Njegov otac, Myroslav, bio je odvjetnik koji je živio u gradu sredinom 1930-ih i vratio se sa svojom suprugom, Ivanom, krajem augusta 1939. kako bi preuzeo mjesto u državnoj upravi. Sljedećeg dana, Njemačka je izvršila invaziju, prisilivši obitelj da se vrati u Ukrajinu, ali se Orestova majka vratila u Krakov kako bi rodila sina jer je grad imao bolnicu. Obitelj je Drugi svjetski rat provela u zapadnoj Ukrajini, a nakon dolaska Sovjetske vojske pobjegla je iz zemlje. Između 1945. i 1949. bili su u kampu za raseljene osobe u Njemačkoj prije nego što su se nastanili u Sjedinjenim Državama u Philadelphiji kao izbjeglice.

Diplomirao je na Sveučilištu Harvard 1973. godine. Bio je aktivan predavač na kanadskom Sveučilištu York u Torontu. Za Ukrajince je Subteljnij posebno značajan radi opširnog istraživačkog rada i publikacije «*Povijest Ukrajine*» (eng. *Ukraine: A History*) tiskane 1988. godine. Njegovo remek-djelo i stub ukrajinske historiografije, tijekom reformi Mihaila Gorbačova knjiga je brzo prevedena na ukrajinski i ruski i utjecala je na rast ukrajinske povijesne i nacionalne svijesti tijekom prvih godina ukrajinske neovisnosti. U svojoj povijesti Ukrajine Subteljnij je zauzeo tradicionalniji pristup, poput svojih prethodnika Mihajla Gruševskog, Dmytra Dorošenka i Ivana Krypjakevyča, pišući nacionalnu povijest, prvenstveno povijest ukrajinskog naroda.

Subteljnijev raniji rad bavio se kozačkim dobom, posebno pobunom hetmana Ivana Mazepe protiv cara Petra Velikog.

Subteljnij je umro 24. jula 2016. od raka. Sprovod je održan u Ukrajinskoj katoličkoj crkvi Svetog Dimitrija; pokopan je u groblju Park Lawn. O njegovoj smrti naširoko se izvještavalo u ukrajinskoj dijaspori i Ukrajini. Ukrajinski predsjednik Petro Porošenko objavio je izjavu u kojoj je pohvalio Subteljnijev doprinos ukrajinskoj povijesti.

## Autorova literatura
**Literatura napisana na [[Engleski|engleskom jeziku]]:**
* The Mazepists: Ukrainian Separatism in the Early Eighteenth Century (1981.).
* The Domination of Eastern Europe, Foreign Absolutism and Native Nobilities (1986.).
* Ukraine: A History (1988.).
* Ukrainians in North America (1991.).
* "Cossacks", in The World Book Encyclopedia (1997.).
* "Ukraine", in Encarta Encyclopedia (1997.).
* "Ukraine: The Imperial Heritage", Briefing Papers of the Canadian Bureau of International Studies (1996.).

## Vanjske veze
*Sveučilište York, stranica Oresta Subtiljnog
*Akademski priručnik, Orest Subteljnij
Bitka kod Krojantyja

**Bitka kod Krojantyja** () je bio okršaj koji se zbio 1. septembra 1939. godine na sjeveru Poljske na samom početku njemačke invazije, odnosno Drugog svjetskog rata, a čiji su detalji poslužili kao podloga za jednu od najpoznatijih urbanih legendi moderne historije.

Predstavljala je dio šire cjeline poznate kao Bitka u Tucholskoj šumi, odnosno nastojanja poljske Pomeranske armije da se odupre snagama njemačke 4. armije koje su nastojale zauzeti Poljski koridor. Do nje je došlo nakon što su dijelovi njemačke 76. pješadijske pukovnije pod komandom Hansa Gollnicka prešli granicu, otjerali poljske graničare. Oko 19 sati se jedna od grupa od nekoliko stotina njemačkih vojnika odmarala kraj Tucholske šume kada je zamijećena od pripadnika poljske 18. pomeranske ulanske pukovnije. Njen zapovjednik Kazimierz Mastalerz je naredio konjički juriš koji je Nijemce u potpunosti iznenadio i natjerao na panično povlačenje. Međutim, upravo u trenutku kada su Poljaci počeli goniti njemačku pješadiju je na bojište došla kolona njemačkih oklopnih automobila i otvorila vatru iz mitraljeza; tada je Mastalerz poginuo, a Poljaci natjerani na povlačenje.

Bitka je u taktičkom smislu završila neodlučno, jer su Nijemci morali odgoditi napredovanje za jedan dan. Međutim, bitku su iskoristili u propagandne svrhe. Isti dan su dovedeni strani ratni dopisnici kojima su pokazani leševi poljskih vojnika i njihovih konja, te je rečeno kako su sa kopljima i isukanim sabljama pokušali jurišati na njemačke tenkove. O tome je članak napisao italijanski novinar Indro Montanelli koji ga je opisao kao primjer poljske "hrabrosti", ali i "ludosti". Nakon toga se često navodio kao simbol poljske nesposobnosti da se prilagode modernom industrijskom ratovanju.

U stvarnosti, Poljaci nikada nisu jurišali na tenkove. Njihovi vojni priručnici i taktika su predviđali da se konjica protiv tenkova bori pješke, odnosno koriste protivtenkovske puške Wz.35 koje su iz neposredne blizine mogle probijati oklope većine tadašnjih njemačkih tenkova.

## Vanjske veze
* .
* .  Detailed account of the battle.
* .
Dedomestikacija

**Dedomestikacija** (lat. *dedomesticatio*) ili **razdomaćivanje** (**otpitomljivanje**) domaćih biljaka i životinja; proces suprotan domestikaciji. Biljke i životinje u divljini koje su potekle od domesticiranih jedinki zovu se dedomesticirane ili razdomaćene (otpitomljene) biljke i životinje; također se upotrebljavaju nazivi feralne, bezdomne, napuštene ili otuđene biljke i životinje.

Slično kao i kod introduciranih vrsta, introdukcija feralnih životinja ili biljaka u alohtone regije može dovesti do razdora ekosistema i, u nekim slučajevima, doprinijeti ekstinkciji autohtonih vrsta.

Svjetski dan napuštenih životinja obilježava se 4. aprila.

## Galerija


file:Wild Horses on Steens Mountain (6983016963).jpg|feralni konj (američki mustang), Oregon, SAD
file:Soay-sheep-arjecahn.jpg|soejska ovca, St. Kilda, Škotska
file:Nablus Street Kitten Victor 2011 -1-118.jpg|otuđeni mačić, Nablus
file:BucharestWildDogs2.JPG|feralni psi, Bukurešt
file:GrazingDonkeys.jpg|feralni magarci
file:Feral Pigeon Columba livia, Bangalore, Karnataka, India.jpg|golubovi pećinari, znani i kao golubovi: *feralne* životinje koje bez obzira na svoje svojstvo žive vrlo blizu ljudi
file:Feral Barbary Dove.jpg|feralna nubijska grlica (*Streptopelia risoria*), Tasmanija, Australija


## Povezano

* domestikacija
* napušteni kućni ljubimci
* invazivna vrsta

## Izvori

## Vanjske veze

* Svjetski dan napuštenih životinja
Ivan Visin

**Ivan Visin**, znan i kao **Ivo Vizin** (Prčanj, 1806 – 1868) je bio  pomorac i istraživač. Šesti je profesionalni morepolovac iza Magellana koji je oplovio svijet. Nakon Tome Skalice prvi je Hrvat koji je oplovio Zemlju.

## Biografija
Ivan Visin je rođen 1806. u Prčanju, u katoličkoj obitelji porijeklom iz Istre, u vrijeme okupacije Boke kotorske od strane Francuskog carstva, kada su u Dalmaciji uspostavljene Ilirske pokrajine. Pomorsku karijeru započeo je sa dvanaest godina (1818) kao "brodski mali" na jedrenjacima, te je ispit za kapetana položio u austrijskom Trstu. Zajedno sa poručnikom Federicom Bellavitom i devet članova posade otisnuo je se 11. veljače 1852. brikom *Splendido*, pod habsburškom zastavom, iz Antwerpena na put oko svijeta. Brod je bio dugačak trideset metara sa 311 tona tereta, izgrađen po Visinovoj narudžbi u brodogradilištu Andrije Zanona u Rijeci.

*Splendido* je plovio rutom prema zapadu prenoseći terete: Antwerpen – Rt Horn – Valparaiso – San Francisco – Melbourne – Honolulu – Sydney – Singapur – Bangkok – Hongkong – Rt dobre nade – Plymouth – Trst. U 1853. na putu za Kinu posada se uspješno obranila od gusarskog napada a zatim je brik preživio dva tajfuna. Iz Singapura brod je otplovio natrag za Europu, vjerojatno sa teretom porculana.

U Trst je stigao 30. kolovoza 1859. godine. Neposredno po povratku Visin je postao počasni građanin grada Trsta. Njegov pothvat je imao povijesnu važnosti za Austrijsko Carstvo, zbog čega je ga car Franjo Josip odlikovao bijelom počasnom zastavom, najvećom nagradom za zasluge u trgovačkom brodarstvu i Viteškim carskim križem reda Franje Josipa. Odlikovanje je danas izloženo u crkvi Rođenja Blažene Djevice Marije u Prčanju.

Federico Bellavista je bio jedini od odlazeće posade koji se vratio kući sa Visinom i također je odlikovan od cara Franje Josipa. Napisao je izvještaj na dvanaest stranica o putovanju *Splendida*. Zatim će stupiti u službu Austrijskog Lloyda i umrijeti u Odesi u svojim pedesetim.

## Napomene

## Reference

## Bibliografija
* 
*
Ferhadija

**Ferhadija** ima više značenja:

* Ferhad-begova džamija, džamija u Sarajevu
* Ferhadija, ulica u centru Sarajeva
* Ferhat-pašina džamija, džamija u Banjoj Luci.
Andrija Torquat Brlić

**Andrija Torquat Brlić** (Slavonski Brod, 15. svibnja 1826. - Slavonski Brod, 21. svibnja 1868.), političar i publicist.

Sudjelovao je na Sveslavenskom kongresu u Pragu 1848. godine, a te i iduće godine bio je izaslanik bana Jelačića u Parizu. Do Oktroiranog ustava zastupao je ideju austro-slavističkog preuređenja monarhije. Tijekom 1850. i 1851. bio je tajnik Matice ilirske, a od 1853. do 1857. studira pravo u Beču i potom se zapošljava kao odvjetnik u rodnom Brodu. Nakon 1861. zastupa Vojnu krajinu u Hrvatskom saboru, a kasnije biva tajnikom Društva za jugoslavensku povjesnicu i starine u Zagrebu. Bio je bliski prijatelj Matije Mesića i putopisca Tome Skalice, a kuće triju obitelji bile su smještene veoma blizu jedna drugoj. Također je osobno poznavao biskupa Strossmayera, a snaha mu je bila poznata književnica Ivana Brlić-Mažuranić. Poznavao je njemački, francuski, poljski, češki, ruski i slovački jezik, a služio se i engleskim. Poznavao je i Vuka Karadžića i Iliju Garašanina. Autor je knjige *Gramatika ilirskog jezika* iz 1854. godine, a uređivao je i pisao priloge u mnogim časopisima (*Kolo*, *Slavenski jug*, *Neven*). Njegov dnevnik pisan od 1844. do 1857. važno je vrelo za srpsku povijest i u njemu se nalazi skoro sve što je poznato o obitelji Skalica.

## Izvori
Teodot II Carigradski

**Teodot II**, također poznat i kao **Teodosije**  (grčki: Θεόδοτος ili Θεοδόσιος) je bio patrijarh Carigrada koji je služio od 1151. do 1153. 

Teodot je bio iguman Manastira vaskrsnuća u Carigradu. Njegovo dvogodišnje stolovanje, koje se zbilo za vladavine bizantskog cara Manuela I Komnena, je bilo bez važnijih događaja, a završeno je njegovom smrću. 

Spominje se u pismu koje je Georgios Tornikes, mitropolit Efeza, poslao Georgiosu Bourtzesu, mitropolitu Atene; u njemu Tornikes tvrdi kako je bio umalo linčovan od "bijesne rulje svećenstva u Aja Sofiji" kada se žalio na njihov plan da se uštedi na njegovom pogrebu. Nastojanje da mu se oduzme svečani pogreb je možda vezana uz optužbe za bogumilsku herezu, a koje je iznio Soterihos, novoizabrani patrijarh Antiohije , koristeći Teodotovu "crnu i usahlu ruku"  kao dokaz njegove hereze. Jovan Kinnamos, pak, navodi samo da je Teodot prakticirao asketsku disciplinu.  

## Izvori
Muhammadu Buhari

General major **Muhammadu Buhari** (17. prosinca 1942. – London, 13. srpnja 2025.) je bivši nigerijski vojskovođa, poznat kao vojni diktator Nigerije i njen 7. "predsjednik", a koji je 2015. izabran za predsjednika na slobodnim i demokratskim izborima.

Rodio se u muslimanskoj obitelji  koja je porijeklom iz naroda Fulani, a rodio se u državi Katsina, kao i sadašnji predsjednik.

Na vlast se popeo pučem izvršenim na Silvestrovo 1983. godine. Naime, Druga Nigerijska Republika koju je vodio civilni predsjednik Shehu Shagari bila je korumpirana i neučinkovita. To je general Buhari naveo kao razlog zašto je vojska došla na vlast. Njegova uprava isprva je bila vrlo popularna kod većine Nigerijaca. Kasnije  se pokazalo da i on ima autoritarne tendencije. Upravljajući zemljom transparentno i učinkovito, pridobio je simpatije naroda. Ono što se pokazalo kao loše su "*Dekret broj 2*" i "*Dekret broj 4*" kojima se kontrolirao narod i njegovo mišljenje o vlasti.

No, Ibrahim Babangida u Vrhovno vojno vijeće postavio je časnike srednjeg nivoa (bojnike i pukovnike). Svrgnut je s vlasti, ali je bio dio administracije kad je vladao pokojni diktator Sani Abacha (1993.-1998.).

Na izborima 2003. kandidirala ga je Svenigerijska narodna stranka , ali ga je pobijedio Olusegun Obasanjo za više od 11 miljuna glasova.

Kad su se 2007. godine održavali izbori, ponovno se kandidirao, ali je osvojio samo 18% glasova, a Umaru Yar'Adua osvojio je 70% glasova. Muhammadu nije priznao ove rezultate, jer je bilo nepravilnosti, ali ne dovoljno da se izbori ponove. Morao je posuditi novac iz banke da kupi formular kojim se prijavljuje za predsjedničkog kandidata.

On i pokojni "predsjednik" Johnson Aguiyi-Ironsi su jedini uz čija imena nije vezivana korupcija. Danas mu je jedini izvor prihoda vojna mirovina.

Marta 2010, napustio je Svenigerijsku narodnu stranku, i priključio se Kongresu naprednih promena, čiji je bio saosnivač.

Bio je predsednički kandidat nove stranke na izborima 16. aprila 2011. godine, ali je završio na drugom mestu po broju glasova. Pobedio ga je Gudlak Džonatan.

Godine 2015. je pobijedio Jonathana na predsjedničkim izborima, prilikom kojih mu je šef izborne kampanje bio David Axelrod, bivši šef izborne kampanje američkog predsjednika Baracka Obame.

## Reference
Magirama

***Magirama*** je francuski omnibus film snimljen 1956. u režiji Abela Gancea i Nelly Kaplan. Sastoji se od nekoliko zasebnih kratkih filmova kojima je zajedničko da su snimljeni widescreen tehnikom zvanom *Magirama*, a koja je gledateljima prilikom prikazivanja pružala sliku u formatu 3,66:1. Gance je tehniku razvio djelomično inspiriran tada popularnim widescreen tehnikama kao što su Cinerama i Cinemascope, ali i vlastitom tehnikom *[[Polyvision]]* koju je tri decenije ranije bio razvio za znamenite "triptih" scene u svom najpoznatijem filmu *[[Napoleon (film, 1927)|Napoleon]]*.

## Vanjske veze
*
Collège de Sorbonne

**Collège de Sorbonne** je nukleus iz kog je izrasla današnja pariška Sorbonna.

Njegovo službeno ime na latinskom bilo je Collegium Sorbonae.

## Historija i karakteristike
Collège de Sorbonne osnovao je Robert de Sorbon (1201. - 1274.), osobni ispovjednik francuskog kralja Louisa IX i teolog, koji je oko 1253. počeo sa prvim predavanjima. Uz materijalni pomoć kralja 1257. osnovao je Maison de Sorbonne, teološki fakultet za siromašne studente, koji je 1259. dobio od pape povelju za rad.

Nakon tog je Univerzitet u Parizu ubrzo izrastao u veliki evropski obrazovni centar.

Sam Sorbon bio je kancelar Univerziteta do 1258. Do samog kraja svog života ostao je veliki zagovarnik demokratizacije obrazovanja i nastavio pisati brojne vjerske traktate i komentare.

Collège de Sorbonne prestao je s radom 1792.

## Reference

## Vanjske veze
* ''La fondation du Collège de Sorbonne''
Vladimir Iljič Lenjin (film)

***Vladimir Iljič Lenjin*** ()je sovjetski crno-bijeli dokumentarni film snimljen u režiji Mihaila Roma godine 1949. godine. U njemu se prikazuje život Vladimira Iljiča Lenjina, ruskog revolucionarnog vođe i osnivača sovjetske države. Rom je u filmu koristio materijale sovjetskih državnih i partijskih arhiva, kao i filmske snimke samog Lenjina napravljene u periodu od 1918. do 1922. godine. Rom je za svoj rad 1949. godine dobio Staljinovu nagradu.

## Vanjske veze
*
* 
* Энциклопедия кино KM.ru
* [Энциклопедия кинематографа RuData.ru](http://www.rudata.ru/wiki/Владимир_Ильич_Ленин_(фильм))
Lucky Diamond Rich

**Lucky Diamond Rich** ili tek **Lucky Rich** (rođeno ime **Gregory Paul McLaren**; 1971.), »najtetoviranija osoba na svijetu«. Titulu je prethodno nosio Tom Leppard. Tetovaže mu prekrivaju čitavo tijelo, uključujući unutarnju stranu vjeđa, usta, ušiju i prepucija. Od 2006. drži Guinnessov svjetski rekord u 100-postotnoj istetoviranosti.

Rich je performansni umjetnik, ulični performer i međunarodni umjetnički festivalski performer čija djela uključuju gutanje mačeva i žongliranje različitim predmetima dok je na monociklu.

## Inspiracija i prva tetovaža

Rich se rodio na Novom Zelandu. Kao mlad dječak čitao je sa zanimanjem o najtetoviranijim ljudima. U mislima nije išao dalje od toga sve dok nije dobio svoju prvu tetovažu, malen žonglerski čunj na svojem boku.

Počeo je tetovirati svaki dio svojeg tijela, uključujući svaku pukotinu i intimno područje. Tetovirao je i nešto bijeloga preko svojih crnih tetovaža te također dodao boje. Za njegove je tetovaže bilo potrebno preko hiljadu sati bojenja, a na tome su radile stotine tetovažnih umjetnika.

## Povezano
* Body suit (tetovaža)
* Tetovažni umjetnički stil

## Izvori

## Vanjske veze

* videointervju s Amsterdamske tetovažne konvencije 2007. – YouTube
* intervju u junu 2009.
Sud časti (film)

***Sud časti*** () je sovjetski crno-bijeli igrani film snimljen 1949. u režiji Abrama Rooma. Po žanru je drama, a predstavlja adaptaciju istoimene drame Aleksandra Štejna koji je također napisao scenario. Radnja je inspirirana borbom sa kozmopolitizmom, tada aktualnom kampanjom koju je Staljinov režim pokrenuo protiv dijela sovjetske inteligencije. Protagonisti su dvojica sovjetskih naučnika koji rezultate svog istraživanja, držeći da "nauka nema granica", pošalju u SAD gdje ga koriste imperijalisti i kapitalisti, a zbog čega završe pred sudom časti koji čine njihove "pravovjerne" kolege. Iza snimanja filma je stajao sam vrh sovjetske Partije, pa je pozitivna recenzija filma objavljena u Pravdi još prije službene premijere..

## Izvori

## Vanjske veze
*
* Докладная записка агитпропа ЦК М.А. Суслову о недостатках киносценария А.П. Штейна "суд чести"
Dragan Mance

**Dragan Mance** (Beograd, 26. septembar 1962 — Beograd, 3. septembar 1985) je bio fudbaler Partizana.

## Biografija
Živeo je u Zemunu sa ocem Ferdinandom, majkom Dušankom i mlađim bratom Goranom. Bio je neoženjen. Poginuo je u saobraćajnoj nezgodi na putu Beograd — Novi Sad, na delu koji prolazi kroz Zemun, u svojoj 23. godini. Draganova devojka je bila Emilija Erčić nekadašnja jugoslovenska rukometašica.

## Fudbalska karijera
Fudbal je počeo da igra u Galenici (sadašnji „FK Zemun“) od petlića. Bio je veoma talentovan igrač tako da je sa nepunih 17 godina postao prvotimac Galenike, tadašnjeg drugoligaša. 15. septembra 1980. prelazi u FK Partizan. Poslednji gol u dresu Partizana je postigao u prvenstvenom meču Partizan - Budućnost 2:1 odigranom na stadionu JNA, 1. septembra iz penala u 8. minutu igre. Ostaće upamćen kao najveći idol Grobara.

U dresu reprezentacije Jugoslavije debitovao je u Parizu 23. aprila 1983. u prijateljskoj utakmici protiv Francuske (0:4). Iste godine odigrao je i četvrtu utakmicu za reprezentaciju, opet protiv Francuske 12. novembra u Zagrebu (0:0).

## Smrt
Mance je umro 3. septembra 1985 godine u saobraćajnoj nesreći dok je žurio na trening. Danas mnogi Grobari misle da je on legenda srpskog fudbala zato što je bio najbolji strelac i igrač u istoriji Partizana. Po njemu je takođe nastala ulica u Beogradu, nedaleko od stadiona JNA.

### Statistika
* Igrao je 5 puta za A reprezentaciju, 7 puta za mladu i 2 puta za Olimpijsku reprezentaciju Jugoslavije.
* Za FK Partizan je odigrao 279 utakmica i postigao 174 gola, od toga je u prvenstvu odigrao 117 utakmica i postigao 42 gola.
* Sa Partizanom je osvojio jednu šampionsku titulu Jugoslavije 
** **1982/83.** 
* Iste godine je bio i prvi strelac Partizana 
** **1982/83.** 

## Vanjske veze
* Južni Front 
* QPR-PFC (1984)
* Partizan - Zvezda - 2-1 - Dragan Mance -
* Dragan Mance - 22 godine od smrti 
* Istorija FK Partizan 
* Profil na sajtu fudbalske reprezentacije Jugoslavije, SCG i Srbije
Austrian Death Machine

**Austrian Death Machine** je solo projekt Tima Lambesisa, najpoznatijeg kao pjevača metalcore grupe As I Lay Dying. Projekt je zamišljen istovremeno kao parodija te u čast filmova Arnolda Scwarzeneggera.

Većina pjesama nosi ime prema poznatim Scwarzeneggerovim citatima iz filmova, kao što su: "Get to the Choppa", "Come with Me If You Want to Live", "If It Bleeds, We Can Kill It", "I'll Be Back", "I Eat Green Berets For Breakfast", "Who Is Your Daddy, and What Does He Do?"  i dr. 
## O sastavu

Prvi studijski album *Total Brutal*, na kojem je Tim Lambesis odsvirao sve instrumente, objavljen je 22. srpnja 2008., a par mjeseci kasnije EP sa božićnim temama nazvan *A Very Brutal Christmas*. Nakon nekoliko nastupa uživo, Lambesis se pridružio svom glavnom sastavu As I Lay Dying na turneji.

Iduće godine ponovno snima novi album, na kojem je gostovao pjevač Chad Ackerman iz sastava Destroy the Runner koji je oponašao glas Schwarzeneggera, te čak deset gitarista koji su odsvirali solaže. Objavljen je 29. rujna 2009. pod imenom *Double Brutal*. Unatoč tome što je Lambesis 2013. bio uhićen zbog pokušaja naručivanja ubojstva vlastite supruge, 1. travnja iduće godine objavljen je i treći album *Triple Brutal* pod izdavačkom kućom Artery Recordings.

Zbog navedenog, dana 16. svibnja 2014. Tim Lambesis je osuđen na šest godina zatvora.

## Članovi
*Tim Lambesis - vokal, gitara, bas gitara, bubnjevi

;Članovi uživo
*Emil Werstler - gitara
*Josh Gilbert - bas gitara
*Jon "The Charn" Rice - bubnjevi
*Justin Olszewski - oponašanje Arnolda Schwarzeneggera

## Diskografija
**Total Brutal* (2008.)
**Double Brutal* (2009.)
**Triple Brutal* (2014.)

## Reference

## Vanjske veze
*Službena stranica
Göta älv

**Göta älv** čita se **Geta Elv** prevedeno sa švedskog: *Rijeka Geta*, je rijeka u 
Švedskoj duga oko 93 km.

Ako se uračuna i rijeka Klarälven, koja je logički nastavak Göte, koja izvire u norveškim planinama tad je Göta 
najduža skandinavska rijeka koja ima čak 719&nbsp;km.
## Geografija
Göta izvire iz Jezero Vänern, na njegovom jugozapadu kod vodopada - *Trollhättanse* i grada Trollhättana. Od tamo 
teče u pravcu jugozapada, do svog ušća u do tjesnaca Kattegat 
u Sjevernom moru.

Izgradnjom Kanala Göta rijeka je regulirana za plovidbu, a kod vodopada Trollhättan, na mjestu gdje izvire iz jezera 
napravljena ustava da se premosti visinska razlika. Tako da danas njome čitavom njenom dužinom mogu ploviti i oceanski brodovi i to impresivnih dimenzija 
dužine 88  a široki do 13.20 m, dubine gaza do 5.40 m, visine do 27 m.

Göta ima sliva velik oko 50,229 km². U njenom gornjem podignuto je nekoliko hidroelektrana.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Göta River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Borba sa kosmopolitizmom

**Borba sa kosmopolitizmom** () je naziv za ideološku kampanju koju su sovjetske vlasti vodile pred kraj Staljinove vladavine, od 1948. do 1953. godine, protiv dijela tadašnje inteligencije optužene za skeptične i pro-zapadne tendencije, odnosno nedostatak "patriotizma" i pripadnosti sovjetskom narodu". S obzirom da je veliki dio osoba protiv kojih se kampanja vodila bila jevrejske nacionalnosti, često se navodi kako je kampanja bila odraz sve snažnijih antisemitskih tendencija u tadašnjoj sovjetskoj vlasti.

## Povezano
**[[Sud časti (film)|Sud časti]]*

## Vanjske veze
* Проект постановления ЦК ВКП(б) «О мерах по устраненю недостатков в деле подбора и воспитания кадров в связи с крупными ошибками, вскрытыми в работе с кадрами в министерстве автомобильной и тракторной промышленности»
* 

* «космополиты»  
* Советский Союз. Евреи в Советском Союзе в 1945-53 гг. 
* Борьба с «космополитизмом» в Ленинграде  
* БОРЬБА С «ОБЪЕКТИВИЗМОМ» И «КОСМОПОЛИТИЗМОМ» В СОВЕТСКОЙ ИСТОРИЧЕСКОЙ НАУКЕ: «РУССКАЯ ИСТОРИОГРАФИЯ» Н. Л. РУБИНШТЕЙНА 
* «НИЗКОПОКЛОННИКИ» И «КОСМОПОЛИТЫ»
Neofit I Carigradski

**Neofit I** () je bio patrijarh Carigrada koji je služio 1153. godine. Prije početka stolovanja je bio monah u Manastiru Teotokosa Dobročinitelja, a na mjesto patrijarha je došao poslije smrti svog prethodnika. Njegovo kratko stolovanje, koje je koincidiralo sa vladavinom bizantskog cara Manuela I Komnena, bilo je bez značajnijih događaja. Sa mjesta partijarha se povukao kako bi se posvetio asketskom životu. 

## Izvori

## Literatura
*
The Phantom Stockman

***The Phantom Stockman*** () je australijski crno-bijeli vestern film snimljen 1953. u režiji Leeja Robinsona, kome je predstavljao prvi cjelovečernji film u karijeri. Producent je bio Chips Rafferty, koji također nastupa u naslovnoj ulozi, odnosno kao Skitnica, legendarni borac za pravdu u australijskom Outbacka, koga vlasnica ranča kraj Alice Springsa (čiji lik tumači Janette Elphick) angažira da pronađe ubice njenog oca. Radnja prikazuje kako se Skitnica zapošljava na ranču pod lažnim identitetom.

Robinson se udružio sa Raffertyjem nakon što su obojica prihvatili zamisao da snimaju niskobudžetne filmove namijenjene stranoj publici, koji bi koristili konvencionalne i jednostavne zaplete, ali čija bi glavna atrakcija bile tada egzotične australijske lokacije. Film je postigao uspjeh te nakon tri mjeseca distribucije uspio vratiti uloženo. 17-godišnja Janette Elphick je zahvaljujući njemu došla u Hollywood te počela uspješnu televizijsku karijeru pod imenom Victoria Shaw.

U filmu se, tumačeći sam sebe, pojavljuje znameniti aboridžinski slikar Albert Namatjira, o kome je Robinson nekoliko godina ranije snimio dokumentarni film *[[Namatjira the Painter]]*.

## Uloge
* Chips Rafferty ...  Skitnica (The Sundowner)
* Janette Elphick ...  Kim Marsden
* Max Osbiston ...  McLeod
* Guy Doleman ...  Stapleton
* Henry Murdoch ...  Plesač
* Bob Darken ...  Roxey
* Joe Scully ...  Moljac
*George Neil
* Albert Namitjira ...  sam sebe

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* ''The Phantom Stockman at the National Film and Sound Archive
*''The Phantom Stockman'' at Australian Screen Online
*''The Phantom Stockman''  at Oz Movies
Robert de Sorbon

**Robert de Sorbon** (9. oktobar, 1201 selo Sorbon pored Rethela Francuska - 15. august, 1274., Pariz) bio je francuski 
katolički teolog, osobni ispovjednik francuskog kralja Louisa IX, - poznat po tome što je osnovao Collège de Sorbonne nukleus iz kog je izrasla Sorbonna.
## Biografija
Robert je rođen u siromašnoj seljačkoj porodici, školovao se za redovnika u Reimsu i Parizu. Svojom pobožnošću i marljivošću skrenuo je pažnju grofa od Artoisa i kralja Louisa IX, pa je 1251. postavljen za kanonika - Cambraia. Njegov uticaj na kralja porastao je nakon 1258. kad je postavljen za pariškog kanonika i dvorskog 
kapelana.

Robert je počeo predavati teologiju još 1253., - 1257. uz materijalnu pomoć kralja kupio je kuću - koja je kasnije po njemu 
nazvana **Maison de Sorbonne**. To je postao teološki fakultet za siromašne studente, koji je 1259. dobio od 
pape povelju za rad.

Ubrzo je iz njega izrasla Sorbonna veliki evropski obrazovni evropski centar.

Sam Robert de Sorbon radio je kao kancelar univerziteta do 1258., do samog kraja svog života ostao je veliki zagovarnik demokratizacije visokog školstva i pisao brojne vjerske traktate i komentare.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Robert de Sorbon'' na portalu Encyclopædia Britannica
It's a Mad, Mad, Mad, Mad World

***It's a Mad, Mad, Mad, Mad World*** (, na prostoru bivše Jugoslavije poznatiji pod naslovom ***Taj ludi, ludi, ludi, ludi svijet*** je američka filmska komedija snimljena 1963. godine, poznata kao jedna od najspektakularnijih i najuticajnijih ostvarenja žanra u drugoj polovici 20. vijeka.

Radnja filma započinje na zagušenoj kalifornijskoj cesti gdje iz zatvora nedavno pušteni pljačkaš banaka (koga tumači Jimmy Durante) strada u prometnoj nesreći te grupi slučajnih namjernika na samrti oda lokaciju opljačkanog novca; nakon što se oni ne uspiju dogovoriti o njegovoj podjeli, slijedi bjesomučna utrka u kojoj se ne biraju sredstva.

Stanley Kramer je prije snimanja filma stekao ugled kao autor zapaženih socijalno i politički angažiranih drama. Nastojeći pokazati kako je u stanju snimati žanrovski raznovrsni opus, došao je na zamisao da snimi "komediju koja će okončati sve komedije". *Mad World* je zato snimljen u stilu epskih "filmova većih od života" koji su karakterizirali tadašnji Hollywood, ali u pravilu bili historijski, ratni ili vestern filmovi. *Mad World* je tako trajao tri sata, imao enormni budžet, sadržavao spektakularne scene jurnjava, ali i također glumački ansambl koji su činili tada najpopularniji američki komičari spremni da se pojave u relativno malenim ulogama. Kramer mnoge od njih nije uspio "ugurati" u zaplet, te su mnogi, kao na primjer, Don Knotts i Jerry Lewis, pristali na cameo nastupe. Dodatna atrakcija je bilo korištenje posebnog sistema widescreen slike poznatog kao Cinerama.

*Mad World* je nakon premijere doživio ogroman uspjeh te postao treći najgledaniji film u američkim kino-dvoranama 1964. godine. Usprkos toga, zbog enormnog budžeta, trebalo je vremena da uspije vratiti uloženo. Distributeri su protiv Kramerove želje nakon premijere isjekli 38 minuta; originalna verzija je restaurirana tek 2014. godine.

Osnovni zaplet filma je, sa većim ili manjim varijacijama, kasnije korišten u nizu akcijskih komedija kao što su *[[Scavenger Hunt]]* iz 1979. i *[[Million Dollar Mystery]]* iz 1987. godine.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Writer Mark Evanier discusses his favorite movie
* Visual guide to the general release cast
** Evanier's analysis of the film's various running times 
* Still a 'Mad, Mad, Mad, Mad World'?
* Widescreen Museum article on the film
* Road scenes from ''It's a Mad, Mad, Mad, Mad World''
* Paul Scrabo's podcast focusing on the film's history, music and legacy
* Airport scenes from ''It's a Mad, Mad, Mad, Mad World'' 
* 
* Jay Weston:  It Was a "Mad World" Last Night at the Motion Picture Academy!
Namatjira the Painter

***Namatjira the Painter*** () je australijski kratki crno-bijeli dokumentarni film snimljen 1947. godine u režiji Leeja Robinsona. U njemu se prikazuje život i djelo Alberta Namatjire, znamenitog aboridžinskog umjetnika, sa posebnim naglaskom na njegov odnos sa Rexom Battarbeejem te kako je naučio slikati. *Namatjira* je bio jedan od prvih filmova u produkciji Australijske nacionalnog filmskog odbora (današnji Film Australia). Robinson je Odboru scenario poslao u januaru 1946. godine. Režija mu je povjerena jer je  Odboru tada nedostajalo školovanih režisera, a Robinson bio stekao određeno iskustvo radeći sa britanskim sineastom Harryjem Wattom na filmu *[[The Overlanders (film)|The Overlanders]]*.

Namatjira se nekoliko godina kasnije pojavio, glumeći sam sebe, u Robinsonovom igranom prvijencu *[[The Phantom Stockman]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*''Namatjira the Painter'' at IMDB
*''Namatjira the Painter'' at National Film and Sound Archive
*Complete copy of 1974 edition of film at ABC website
Eureka Stockade (film, 1949)

***Eureka Stockade*** () je britansko-australijski crno-bijeli historijski film snimljen u režiji Harryja Watta i premijerno prikazan početkom 1949. godine. Radnja se događa 1854. godine u Australiji za vrijeme zlatne groznice i prikazuje kako kopači, izritirani maltretiranjem od strane tadašnjih britanskih kolonijalnih vlasti dižu pobunu koja će, iako, ugušena, dovesti do uvođenja demokracije u Australiju. *Eureka Stockade* je napravljena u produkciji studija Ealing koji je, ohrabren uspjehom ranijeg filma *[[The Overlanders (film)|The Overlanders]]*, odlučio napraviti seriju filmova u Australiji koristeći tamošnje lokacije i glumce. Snimanje su, međutim, obilježili problemi vezani uz vrućinu, prometne nesreće i ozljede glumaca, te se odužilo te je višetruko premašen predviđen budžet. Nakon premijere je dobio loše kritike i imao slabu gledanost; Ealing je zbog toga odlučio reducirati svoje planove, iako je aktivnosti u Australiji nastavio sljedećih deset godina.

Događaji u Eureki su prije toga bili predmetom istoimenog australijskog nijemog filma iz 1907. godine, čiji je najveći dio danas izgubljen. Godine 1984. je, pak, snimljena istoimena TV-miniserija sa Bryanom Brownom u glavnoj ulozi.

## Uloge

*Chips Rafferty ... Peter Lalor
*Jane Barrett ... Alicia Dunne
*Jack Lambert ... Komesar Rede
*Peter Illing ... Raffaello Carboni
*Gordon Jackson ... Tom Kennedy
*Ralph Truman ... Guverner Charles Hotham
*Sydney Loder ... Vern
*John Fernside ... prodavač groga
*Grant Taylor ... Narednik Major Milne
*Peter Finch ... Humffray
*Alexander Cann ... McGill
*Kevin Brennan ... Black
*John Fegan ... Hayes
*Al Thomas ... Scobie
*Ronald Whelan ... Bentley
*Dorothy Alison ... Mrs Bentley
*Reg Wykeham ... Dr Moore
*Betty Ross ... Mary O'Rourke
*John Wiltshire ... Otac Smythe
*Nigel Lovell ... Kapetan Wise
*Charles Tasman ... Guverner Charles La Trobe
*Mary Ward ... Lady Hotham
*John Cazabon ... Seekamp
*Nick Yardley ... učenik 
*Paul Delmar ... Ross
*Leigh O'Malley ... Nelson
*Jean Blue ... Ma McGinty
*Marshall Crosby ... upravnik pošte
*Rex Dawe ... voditelj dražbe
*Adrianna Watton ... djevojčica
*Reg Lye ... kopač

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Eureka Stockade'' at IMDB
*''Eureka Stockade'' at Australian Screen Online
*''Eureka Stockade''  at Oz Movies
Metamorfoza (zoologija)

**Metamorfoza** ili **preobrazba** je biološki proces u kojem se životinja fizički razvija nakon rođenja, odnosno valjenja, uključujući promjene u obliku i strukturi životinje kroz ćelijski rast i diferencijaciju. Kroz proces metamorfoze prolaze neki insekti, vodozemci, mekušci, rakovi, žarnjaci, bodljokošci, plaštaši, koja je često (ali ne uvijek) praćena promjenom životnog prostora ili ponašanja.

U toku metamorfoze dolazi do:

* obrazovanja novih organa koji funkcionišu kod adulta, a larve ih nisu posjedovale; promjene kojima se obrazuju ovakvi organi nazivaju se progresivnim;
* redukcije ili potpunog gubljenja organa koji su bili neophodni larvi, a nepotrebni adultu (npr. nestaje rep punoglavca pa su odrasle žabe bez njega); promjene kojima se to dešava nazivaju se regresivnim;
* promjene na organima koji funkcionišu kako kod larvi tako i kod adulta.

## Metamorfoza kod insekata

Postoje dvije vrste metamorfoze kod insekata:

* Kompletna metamorfoza
* Nekompletna metamorfoza
## Vanjske veze

* Opis metarmofoze
* Metarmofoza leptira
Dementia 13

***Dementia 13*** () je američki crno-bijeli filmski triler snimljen 1963. u režiji Francisa Forda Coppole, poznat kao prvo cjelovečernje mainstream ostvarenje u njegovoj filmografiji.

Protagonistica, čiji lik tumači Luana Anders, je pohlepna i beskrupulozna supruga irskog aristokrata koja, zabrinuta da će ostati bez novaca, nakon njegove smrti skriva njegov leš i dolazi u njegov rodni zamak gdje će pokušati falsfificirati njegov testament. Radnja prikazuje kako se tamo suoči sa nizom bizarnih i zastrašujućih događaja koji će kulminirati njenim brutalnim ubistvom, a nakon čega u zamak dolazi psihijatar (čiji lik tumači Patrick Magee) kako bi istražio te događaje.

Film je nastao u produkciji Rogera Cormana, koji je Coppolu bio angažirao kao ton majstora na svom filmu *[[The Young Racers]]*, drami posvećenoj auto-trkama koja se bila snimala na evropskim lokacijama, uključujući Irsku. Na kraju produkcije je Cormanu ostalo nepotrošenih 22.000 US$ te je Coppoli predložio da na brzinu napiše scenario i režira film u stilu Hitchcockovog *[[Psycho|Psycha]]*. Coppola je pristao, napisavši scenarij za jednu noć, a nakon što je Cormanu objasnio da će ključna scena biti ona u kojoj "oskudno odjevena žena postaje žrtvom ubice sa sjekirom", od oduševljenog producenta je dobio slobodne ruke. Dovršeni film se, međutim, Cormanu nije svidio, jer je bio "prekratak" i nije imao "dovoljno seksa i nasilja". Coppola je zbog toga otpušten, te je angažiran Jack Hill koji je nadosnimio par scena, uključujući prolog u kome psihijatar publici objašnjava koncept duševne bolesti. *Dementia 13* se smatra jednim od manje uspjelih Coppolinih radova, iako ga kritičari smatraju solidnim žanrovskim ostvarenjem. Luani Anders je on predstavljao posljednju glavnu ulogu u karijeri; nakon nje se uglavnom pojavljivala u sporednim ulogama.

## Uloge
* William Campbell ... Richard Haloran. 
* Luana Anders ... Louise Haloran.
* Patrick Magee ... Dr. Justin Caleb. 
* Bart Patton ... Billy Haloran
* Mary Mitchell ... Kane
* Eithne Dunne ... Lady Haloran
* Peter Read ... John Haloran
* Karl Schnazer ... Simon, lovokradica
* Ron Perry ... Arthur
* Derry O'Donovan ... Lillian, sluškinja
* Barbara Dowling ... Kathleen Haloran

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* Mick Garris on ''The Naked Prey'' at Trailers From Hell
*Dementia 13 Review at Blu-ray.com
*Dementia 13 Press Release
*Dementia 13 on Amazon
Binokularni vid

**Binokularni vid** je vrsta vida u kojem životinjske vrste imaju dva oka te ih koriste zajedno u vizualnoj percepciji. Riječ "binokularno" potječe od dvije latinske riječi, *bini* za dvostruko i *oculus* za oko. Fahle (1987) navodi da dva oka imaju evolucijski šest prednosti od samo jednog.

#Daje biću rezervno oko ako je jedno oštećeno. 
#Daje šire vidno polje. Primjerice, ljudi imaju najveće horizontalno vidno polje od 190 stupnjeva, od čega 120 stupnjeva čini binokularno polje (dva oka) koje se spaja uz pomoć dva unikularna polja (svako po jedno oko) od 40 stupnjeva.
#Daje percepciju dubine i trodimenzionalnosti predmeta.
#Dozvoljava kuteve očnih linija vida, relativne jedno drugom, i onih linija relativnih nekom objektu da se odrede od slika dvaju oka. 
#Dozvoljava biću da vidi više objekata iza prepreke. To je uočio i Leonardo da Vinci, koji je primjetio da ono što promakne lijevom oku, možda neće promaknuti i desnom. 
#Daje binokularnu sumaciju koja povećava sposobnost uočavanja nerazgovijetnih objekata.

## Izvori

## Vanjske veze

* Rahul Bhola: Binokularni vid, EyeRounds.org, University of Iowa Healthcare 
* 
* Vidno polje čovjeka i sove - usporedba
Neotropska ekozona

**Neotropska ekozona** jedna je od osam ekozona koje tvore zemljinu površinu.

Fizički, obuhvaća tropske i umjerene ekoregije Srednje i Južne Amerike.

## Vanjske veze
* 
* Karta ekozona
* Eco-Index
King of the Coral Sea

***King of the Coral Sea*** () je australijski crno-bijeli pustolovni film snimljen 1954. u režiji Leeja Robinsona.  Ko-producent je bio Chips Rafferty, koji također tumači lik protagonista, profesionalnog lovca na bisere na otoku Thursday ispred obale Queenslanda. Radnja prikazuje kako nakon pronalaska leša u moru započinje istragu ubistva koja će ga dovesti u sukob sa krijumčara ilegalnih imigranata. Robinson je inspiraciju dobio zahvaljujući svom dokumentarnom filmu *[[The Pearlers]]* posvećen lovcima na bisere. Film je sniman na autentičnim lokacijama, a glumačka ekipa se obučila za podvodno ronjenje te sudjelovala u snimanju podmorskih scena. Među njima je bio i Rod Taylor, mladi australijski glumac kome je to bio filmski debi; Robinson i Rafferty su njegov lik namjerno pretvorili u Amerikanca kako bi film učinili što atraktivnijim za američko tržište. *King of the Coral Sea* je postigao uspjeh, a Tayloru je kasnije omogućio proboj u Hollywood.

## Uloge
*Chips Rafferty ... Ted King
*Charles Tingwell ... Peter Merriman
*Ilma Adey ... Rusty King
*Rod Taylor ... Jake Janiero
*Lloyd Berrell ... Yusep
*Reg Lye ... Grundy
*Charles Peverill ... Narednik Charlie Wright
*Frances Chin Soon ... Serena

## Reference

## Vanjske veze
*''King of the Coral Sea'' in the Internet Movie Database
*''King of the Coral Sea'' at the Rod Taylor Site
*''King of the Coral Sea'' at Australian Screen Online
*''King of the Coral Sea''  at Oz Movies