Anton de Kom

**Cornelis Gerhard Anton de Kom** (Paramaribo, 1898. &ndash; Sandbostel, 1945.), surinamski borac otpora i antikolonijalistički pisac. Uhapšen je u Surinamu, a protest protiv njegovog hapšenja uzrokovao je dvoje smrti. De Kom je kasnije prognan u Nizozemsku gdje je napisao *Wij slaven van Suriname* („Mi robovi Surinama”), antikolonijalnu knjigu. Tokom Drugog svjetskog rata pridružio se otporu, uhapšen i poslat u koncentracione logore gde je i umro. Godine 2020. de Kom je dodat kao predmet u Nizozemskom Kanonu, hronološki spisak od pedeset ključnih događaja i ljudi iz nizozemske historije koji će se predavati u školama.

## Biografija

De Kom je rođen u Paramaribu, Surinam, od poljoprivrednika Adolfa de Koma i Judith Jacoba Dulder. Njegov otac je rođen kao rob.

De Kom je završio osnovnu i srednju školu i stekao diplomu knjigovodstva. Radio je za *Balata Compagnieën Suriname en Guyana*. Dana 29. jula 1920. dao je ostavku i otišao na Haiti gdje je radio za *Societé Commerciale Hollandaise Transatlantique*. 1921. odlazi u Nizozemsku. Dobrovoljno se prijavio u vojni odred *Huzaren* (nizozemski konjički puk) godinu dana. Godine 1922. počeo je raditi za konsultantsku kuću u Hagu. Godinu dana kasnije je otpušten zbog reorganizacije. Potom je postao prodajni predstavnik koji je prodavao kafu, čaj i duvan za jednu firmu iz Haga, gdje je upoznao svoju buduću suprugu Nel.

Pored svog rada, bio je aktivan u brojnim ljevičarskim organizacijama, uključujući nacionalističke indonezijske studentske organizacije i Links Richten („Ciljajte lijevo”) i pisao za komunističke časopise poput De Tribune. Često je se služio pseudonima Adek ili Adekom. Godine 1929. de Kom je bio govornik na 18. partijskom kongresu Nizozemske komunističke partije ( C PN) gdje je naglasio da narod Surinama živi u siromaštvu i bez prava, a na njegovo oduševljenje donesena je rezolucija da se slogan promijeni u „*[[Indonezija]], Surinam i [[Curaçao]], trenutnu i punu nezavisnost od Holandije*”.

De Kom i njegova porodica otišli su u Surinam 20. decembra 1932. i stigli 4. januara 1933. godine. Od tog trenutka kolonijalne vlasti su ga pomno pratile. Pokrenuo je konsultantsku kuću u kući svojih roditelja. Oko kuće su se okupljale velike grupe, jer je de Kom pomagao Javancima i Indijancima u njihovoj ponovnoj emigraciji. De Komu je ponuđeno oružje za zaštitu, ali je on odbio da uzme oružje, jer nije želio krvoproliće. Uhapšen je 1. februara dok je bio na putu do ureda guvernera Brama Rutgersa sa velikom grupom sljedbenika. 3. i 4. februara 1933. njegovi sljedbenici su se okupili ispred ureda državnog tužioca tražeći De Komovo puštanje na slobodu. Dana 7. februara velika gomila okupila se na Oranjepleinu (koji se trenutno zove Onafhankelijkheidsplein). Pričalo se da će De Kom biti pušten na slobodu. Kada je masa odbila da napusti trg, policija je otvorila vatru, ubivši dve osobe i ranivši 22.

### Izgnanstvo u Nizozemsku
Dana 10. maja 1933. de Kom je poslan u Nizozemsku bez suđenja i prognan iz svoje rodne zemlje. Njegov dolazak najavio je *De Tribune* koji je očekivao da će ga dočekati sa 25.000 revolucionara.  Pojavilo se preko 2.000 ljudi, de Kom je održao kratak govor i nastavio put do Haga.

De Koma je inspirisao *Zuid-Zuid-West* (1926) Alberta Helmana koji je završio žestokim antikolonijalnim epilogom. Tokom svog boravka u Nizozemskoj, često je bio nezaposlen i odlučio je da napiše svoju knjigu o historiji Surinama i o ropstvu pod nazivom *Wij slaven van Suriname* („Mi robovi Surinama ”) koja je objavljena u cenzurisanom obliku 1934.  je bio pod pritiskom da ne objavi knjigu, a *Centrale Inlichtendienst* (tajna služba) je zahtijevala i dobila preliminarni primjerak kršeći slobodu štampe.

De Kom je učestvovao u prosvjedima za nezaposlene, putovao u inostranstvo sa grupom kao step plesač, te je 1939. bio angažovan za *werkverschaffing* (rad za pomoć nezaposlenima), program sličan američkom WPA. Držao je predavanja za ljevičarske grupe, uglavnom komuniste, o kolonijalizmu i rasnoj diskriminaciji.

### Drugi svjetski rat
Nakon nemačke invazije 1940. godine, njegovi spisi su zabranjeni. De Kom se pridružio holandskom otporu, posebno komunističkoj partiji u Hagu. Pisao je članke za podzemni list *De Vonk* komunističke partije, uglavnom o teroru fašističkih grupa na ulicama Haga (veći dio njihovog terora bio je usmjeren protiv Jevreja).

Dana 7. augusta 1944. de Kom je uhapšen. Zatvoren je u hotelu Oranje u Sheveningenu i prebačen u nizozemski koncentracioni logor *Camp Vught*. Početkom septembra 1944. godine poslan je u Oranienburg-Sachsenhausen, gdje je bio prisiljen da radi u tvornici aviona Heinkel. De Kom je umro 24. aprila 1945. od tuberkuloze u logoru Sandbostel kod Bremervördea (između Bremena i Hamburga), satelitski logor koncentracionog logora Neuengamme. Sahranjen je u masovnoj grobnici. 1960. godine njegovi posmrtni ostaci su pronađeni i prenešeni u Nizozemsku. Tamo je sahranjen na Nacionalnom groblju časti u Loenenu. 1982. godine posthumno je odlikovan Spomen krstom otpora.

## Porodica
De Kom je bio oženjen Nizozemkom Petronellom Borsboom. Imali su četvero djece. Njihov sin Cees de Kom živi u Surinamu. Njegov unuk Antoine de Kom je nizozemski pisac i pjesnik.

## Posledice
Dio njegovog neobjavljenog romana *Ons bloed is rood* („Naša krv je crvena”) pojavio se u *Adeku* (1983). Godine 1988. Surinamska organizacija radnika i nezaposlenih (SAWO) podnijela je prijedlog općini Amsterdam za imenovanje trga po Antonu de Komu. Trg u Amsterdam-Zuidoost u blizini trgovačkog centra preimenovan je u Anton de Komplein. Na trgu se nalazi skulptura Antona de Koma kao spomenik njegovom životu i djelima, koju je isklesao Jikke van Loon. SAWO je nastavio sa peticijom Vladi za rehabilitaciju.

Godine 2008. *Vereniging Ons Suriname* je ponovo otkrio rukopise koji su izgubljeni 1960-ih. Rukopisi su sadržavali filmski scenario *Tjiboe*, dijelove romana *Ons bloed is rood* i *Om een hap rijst* („Za malo riže”), te nekoliko priča o Anansiju, pauku koji predstavlja vještinu i mudrost u narodnim pričama naroda Akan. Arhive su Michielu van Kempenu poklonili djeca Antona de Koma Ad i Judith de Kom, a izloženi su u Muzeju književnosti.

Godine 1981. Pontewerfstraat u Frimangronu, Paramaribo, preimenovan je u Anton de Komstraat. Dana 17. oktobra 1983. Univerzitet u Surinamu je preimenovan u Anton de Kom Univerzitet u Surinamu u čast De Koma. Godine 2007. *LBR Lecture*, godišnje predavanje protiv rasizma i diskriminacije u organizaciji Muzeja otpora, preimenovano je u Predavanje Antona de Koma. Dokumentarni film o njemu, *Mir, sjećanja na Antona de Koma*, autorice Ide Does, snimljen je 2012. godine.

Godine 2020. de Kom je dodat kao tema u Nizozemskom Kanonu. De Kom je prvi građanin Surinama koji je dodat u 50 vitalnih predmeta koji se predaju u nizozemskim školama. Ingrid van Engelshoven, nizozemska ministrica obrazovanja, naglasila je da se treba pozabaviti i sjenčanim stranama društva. Film o Antonu Komu je u izradi od 2020.

## Bibliografija
* Anton de Kom: *Wij slaven van Suriname* (1934  ; necenzurirano izdanje 1971). Engleski prijevod: *We Slaves of Surinam*, 1987 (Izdavač: Palgrave Macmillan).

## Galerija slika

Paramaribo - Straatnaambord Anton de Komstraat.jpg|Ulica koja nosi ime Anton de Kom u Paramaribu
Anton de Komplein 150.jpg|Građanski centar Anton de Kom civic u Amsterdamu
Anton de Komplein Amsterdam Zuidoost 03 PM07.jpg|Spomenik Antonu de Kom u Amsterdam
Anton de Komstraat (Paramaribo) birthplace of Anton de Kom and monument (1985).jpg|Rodno mjesto Antona de Kom u Paramaribu


## Napomene

## Reference

## Literatura

## Vanjske veze
* Anton de Kom na Suriname.nu (na holandskom)
* Anton de Kom u Digitalnoj biblioteci za holandsku književnost (na holandskom - *Wij slaven van Suriname* (1934); *Strijden ga ik* (1969), dostupno za besplatno preuzimanje)
* Anton de Kom u Werkgroep Caraïbische Letteren (na holandskom)