Masakr u Izbici

**Masakr u Izbici** () je bio jedan od najvećih pokolja civilnog stanovništva tokom kosovskog rata. Prema izveštajima, 28. marta 1999. godine, neposredno nakon početka NATO bombardovanja, srpske snage su pobile oko 150 kosovskih Albanaca u selu Izbica u centralnom Kosovu.

Ubijeni civili su bili pretežno muškarci koje su srpske snage bezbednosti izdvojile iz grupe od nekoliko hiljada izbeglica proteranih iz okolnih oblasti Drenice. Za masakr u Izbici, i druge ratne zločine, je suđeno Slobodanu Miloševiću i njegovim saradnicima pred Međunarodnim sudom za ratne zločine u Hagu.

## Pozadina

Sela oko Izbice u dreničkoj oblasti, uglavnom su bila pod kontrolom Oslobodilačke vojske Kosova (OVK). Većina sela u tom kraju ima isključivo albansko stanovnišvo ili veliku albansku većinu. Nekontrolisano uništavanje naselja i proterivanje stanovništva izbičke oblasti nakon povlačenja međunarodnih posmatrača OEBS-KVM sa Kosova 20. marta, prouzrokovali su raseljenje i izgnanstvo hiljada ljudi. Napadi na sela u dreničkom regionu su se pojačali nakon početka NATO bombardovanja 24. marta. Mnogi kosovski Albanci su bili prisilno raseljeni iz obližnjih sela u opštini Srbica u centralnom Kosovu krajem marta 1999. Vojska Jugoslavije je granatirala sela, uljučujući i Voćnjak, Kladernicu i Leočinu, i brojni civili su tada pobegli u bezbednije oblasti.

Smeštena u podnožju planina i udaljena pola sata od najbližeg srpskog sela, kao i zbog prisustva snaga OVK, Izbica je važila kao bezbedno mesto za albanske izbeglice iz susednih oblasti koji su tu tražili utočište. Mnogi su u Izbicu pristigli nakon početka NATO bombardovanja, kada su srpske snage počele da granatiraju okolinu. Selo Turićevac granatirano je 26. marta te su njegovi stanovnici formirali konvoj i krenuli u pravcu Tušilja. Zatim su u Tušilje stigle snage MUP Srbije i VJ te je formiran drugi izbeglički konvoj koji se počeo kretati ka Klini. Otprilike u to vreme veliki broj raseljenih lica okupio se na jednom polju nadomak sela Izbica. Do 27. marta hiljade kosovskih Albanaca iz te oblasti skupilo se u Izbici.

## Ubistva
Napad na Izbicu počeo je u noći 27. marta, kada je grupa od preko pedeset srpskih policajaca, vojnika i pripadnika paravojnih formacija ušla u selo. Prema izjavama očevidaca, pripadnici srpskih snaga su nosili tamne (teget i crne) maskirne uniforme i duge noževe, a neki su imali i crnu šminku ili kape "fantomke" preko lica. Skoro svi odrasli muškarci pobegli su u planine, ostavljajući u selu uglavnom žene, decu i starce. Preostali meštani su u ranim jutarnjim časovima 28. marta napustili svoje kuće da bi se okupili u polju, dok se paljba nastavila. Oko 10 sati pre podne grupa Srba je prečešljala selo i nekolicinu preostalih stanovnika naterala u beg. Oni koji nisu mogli da pobegnu ubijeni su. Mnoge kuće u selu su zapaljene.

Između 10 i 11 sati pre podne, srpske snage bezbednosti su opkolile grupu izbeglica u polju pored Izbice, preteći da će ih ubiti i spaliti im traktore, i iznuđujući novac. Negde oko 11 sati pre podne pripadnici srpskih snaga bezbednosti su iz grupe raseljenih lica izdvojili oko 150 muškaraca, uključujući i dečake. Ženama i deci su naredili da idu u Albaniju i da se ne vraćaju. Ubrzo zatim, oko 12 časova, postrojili su muškarce i pogubili ih automatskim oružjem. Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju je utvrdio da je prilikom streljanja ubijeno najmanje 89 albanskih civila.

Kolona raseljenih koji su napustili Izbicu je još istog dana granatirana blizu Turićevca i tom prilikom je ubijeno više ljudi, uključujući i dve devojčice. Na drugom mestu, verovatno blizu Broćne, Vojske Jugoslavije je zaustavila izbeglice pored reke, a oficir im je pretio da će ih pregaziti tenkom ako ne predaju novac i dragocenosti.

## Odvoženje tela

U narednih nekoliko dana s planine su počeli da silaze preživeli muškarci, kao i neke proterane žene iz sela koje su se vratile u potrazi za rodbinom. U polju gde se masakr dogodio našli su četiri grupe streljanih muškaraca, nakon čega su krenuli da sahranjuju žrtve. Meštani koji su sahranjivali mrtve prijavili su između 146 i 166 leševa, od kojih je većina imala metak u glavi. Takođe su pronađena tela nekih žena i drugih koji su bili pobijeni noževima. Imena žrtava koje su se mogle prepoznati ubeležena su na nadgrobnom kamenu i na glavnom spisku. Neka tela su bila potpuno unakažena. Sahranjivanje žrtava je snimano, i snimci su kasnije dostavljeni stranim medijima.

Satelitski snimak koji je NATO snimio nakon masakra pokazuje oko 150 novih grobova u Izbici. Nakon što je u medijima objavljena informacija o mestu gde se nalazila masovna grobnica, srpske snage došle sa bagerima, iskopale tela, i odvezle ih u nepoznatom pravcu. NATO je 3. juna 1999. načinio novi snimak raskopane zajedničke grobnica u Izbici. Po ulasku KFOR-a na Kosovo, međunarodni istražni organi su na mestu zajedničke grobnice pronašli samo delove odeće i neke delove ljudskih tela. Ovakvi svesni napori da se sakriju ili unište dokazi o postojanju mrtvih tela su sistematski vršeni širom Kosova. Nakon rata je nekoliko stotina posmrtnih ostataka kosovskih Albanaca pokopanih u masovne grobnice po Srbiji ekshumirano i vraćeno porodicama.

## Suđenja
Masakr u Izbici je sastavni deo optužnice za ratne zločine protiv Slobodana Miloševića i drugih učesnika udruženog zločinačkog poduhvata, koja je podignuta 27. maja 1999.

U pravosnažnoj presudi Međunarodnog suda za ratne zločine, donešenoj nakon nekoliko godina suđenja (prvooptuženi Milošević je u međuvremenu umro u pritvoru), kaže se sledeće:

Ubistva u Izbici se često navode kao primer zločinačkih sredstava korišćenih u kampanji proterivanja kosovskih Albanaca.

## Izvori

## Povezano
* Masakri u Drenici
* Operacija Potkovica
* Ratni zločini u Kosovskom ratu

## Vanjske veze
* Izbica (Human Rights Watch)
* Killings in the Izbica area (Amnesty International)
* Civilians rounded up and murdered by Serbian forces  (Amnesty International)
* Massacre video matches mass grave evidence (CNN)
* Witness to Izbice Killings Speaks 
* Izbica: Images of a Massacre