open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Supruga Xiao

**Supruga Xiao**, koja je nosila čin carske supruge ** ''Shufei'' ** (蕭淑妃, osobno ime nepoznato) (? - 655?) je bila konkubina kineskog cara Gaozonga (Li Zhi) iz dinastije Tang. Ispočetka je bila njegova miljenica te mu je rodila sina Li Sujieja i dvije kćeri - Princezu Yiyang i Princezu Gao'an. Međutim, ubrzo ju je careva supruga carica Wang počela smatrati suparnicom, te je kao protutežu na dvor dovela novu konkubinu Suprugu Wu (kasnije poznatu kao Wu Zetian). Car Gaozong se, pak, odmah zaljubio u Suprugu Wu koja je stekla ogroman politički uticaj. Nekadašnje suparnice Supruga Xiao i Carica Wang su se odlučile udružiti kako bi je uklonile sa dvora. Supruga Wu se, međutim, pokazala daleko spretnijom u dvorskim spletkama te ih je obje optužila za čaranje, a što je car Gaozongu bilo razlogom da ih obje 655. smijeni, a Suprugu Wu učini caricom. Carica Wu ih je potom dala uhapsiti, te naredila da im se odrežu ruke i noge te ih se stavi u bačve s vinom; obje su žene nakon nekoliko dana umrle u najgorim mukama.

## Napomene i literatura

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 51 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/tan07.htm .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 76 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/ntan13.htm .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 199, 200.
Carica Wang (Gaozong)

**Carica Wang** (王皇后, osobno ime nepoznato) (? - cca. 655) je bila kineska carica iz dinastije Tang. Bila je prva supruga cara Gaozonga i caricom je proglašena nedugo nakon njegovog stupanja na prijestolje 649. Ubrzo se ispostavilo da car daleko veću naklonost iskazuje svojoj konkubini Supruzi Xiao, koja je, za razliku, od Carice Wang, rodila sina i dvije kćeri. Uplašena da bi je Supruga Xiao mogla istisnuti s mjesta carice, caru Gaozongu je predložila da za konkubinu uzme Suprugu Wu (kasnije poznatu kao Wu Zetian), jednu od konkubina Gaozonogovog pokojnog oca cara Taizonga. Supruga Wu je trebala biti protuteža Supruge Xiao, ali se ubrzo ispostavilo da je Gaozong u nju smrtno zaljubljen, zbog čega je stekla značajan politički uticaj. Supruga Xiao i Carica Wang su se stoga udružile kako bi je istisnule s dvora. Supruga Wu se, međutim, pokazala spretnom u političkim i dvorskim spletkama, te je svoje suparnice optužila za čaranje. To je caru Gaozongu bio povod da ih 655. smijeni i Suprugu Wu proglasi novom caricom. Carica Wu je potom Caricu Wang i Suprugu Xiao dala pogubiti na izuzetno okrutan način - objema su ženama odrezane noge i ruke, te su uronjene u bačve s vinom gdje su nekoliko dana kasnije umrle u najgorim mukama.

## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 51.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/tan07.htm 
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 76.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/ntan13.htm 
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 199, 200.
Peada od Mercije

**Peada** (? - proljeće 656), sin Pendin, bio je kratkotrajni kralj južne Mercije od očeve smrti u novembru 655. do smrti u proljeće sljedeće godine.

Peadin otac, po vjeri pagan je kao Bretwalda dominirao anglosaksonskim kraljevstvima. Beda Uvaženi ga, pak, opisuje kao "naočitog mladića" koji je, nakon očeve pogibije u bitci kod Winwaeda zavladao južnom Mercijom; sjevernu je sebi kao ratni plijen pripojio kralj Oswiu od Nortumbrije te Peadu učinio svojim vazalom. Peada je zamolio svog sizerena za ruku njegove kćeri Alchflaed. Oswiu je pristao, ali jedino pod uvjetom da se Peada prethodno pokrsti. Peada je pristao te ga je krstio biskup Finan od Lindisfarnea.

Postavši prvim kršćanskim kraljem Mercije, Peada je nastojao širiti novu vjeru među svojim podanicima. Međutim, već na sljedeći Uskrs ga je supruga, prema Bedinim navodima, "izdala" i dala ubiti.

## Povezano
* Porodično stablo kraljeva Mercije

## Reference
655.

__NOTOC__
Godina **655.** (**[[rimske brojke|DCLV]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 655. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Klotar III nasljeđuje Klodviga II kao kralj Franaka.
* Bizantsko-arapski ratovi: Bitka jarbola (kod današnjeg mjesta Finike u Turskoj) u kojoj rašidunska flota pod komandom Abdullah bin Sa'ad bin Abi Sarha nanosi veliki poraz bizantskoj floti cara Konstansa II te uspostavlja arapsku pomorsku hegemoniju nad Istočnim Mediteranom.
* Carica Saimei stupa na prijestolje Japana.
* Muslimanska osvajanja: Arapske vojske zauzimaju Hurasan.
* 15. 11. &ndash; Bitka kod Winwaeda: Nortumbrijski kralj Oswiu nanosi poraz mercijskom kralju Pendi koji pri tome gine (ili 654).
* Pendu na prijestolje Mercije nasljeđuje njegov sin Peada.


## Rođenja

## Smrti
* 1. 9. &ndash; Papa Martin I (u egzilu)
* 15. 11. &ndash; Penda, kralj Mercije (u borbi)
* 27. 11. &ndash; Klodvig II, kralj Franaka
* Carica Wang
* Supruga Xiao

## Reference
Eowa od Mercije

**Eowa** (ili **Eawa**; ? - 642) je bio mercijski velmoža, odnosno sin kralja Pybbe i brat kralja Penda; prema tekstovima *[[Historia Brittonum]]* i *[[Annales Cambriae]]* je bio kralj Mercije, odnosno kao kralj sudjelovao i poginuo u bitci kod Maserfielda 642. Na temelju tako oskudnih podataka nije jasno da li je bio zajednički vladar Mercije, odnosno bratov vazal, ili možda čak vazal i saveznik njegovog neprijatelja Oswalda od Nortumbrije. Nekoliko kasnijih vladara Mercije - Ethelbald, Offa i Ecgfrith su bili njegovi neposredni potomci.

## Povezano
* Porodično stablo kraljeva Mercije

## Reference
656.

__NOTOC__
Godina **656.** (**[[rimske brojke|DCLVI]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 656. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Nakon smrti Osmana ibn Affana, na mjesto kalifa dolazi Alija.
* U Asuki japanska carica Saimei nakon požara gradi velebnu palaču, koju će tamošnji narod, zbog ogromnih troškova i desetine hiljada angažiranih ljdui, nazvati "Ludim kanalom". 
* Oswiu od Nortumbrije anektira Merciju.
* Dio muslimana, nezadovoljan izborom Alije za kalifa, se diže na oružje pod vodstvom Muhamedove udovice Ajše čime započinje Prva fitna ili prvi građanski rat među muslimanima. U bitci kod Bassoraha (današnja Basra u Iraku) snage vjerne kalifu odnose pobjedu.
* kraj godine - Nakon što je budući car Zhongzong od Tanga proglašen krunskim princom, njegov otac car Gaozong naređuje da se njegova palača preuredi u taoističku opatiju.


## Rođenja
* 26. 11. - Car Zhongzong od Tanga

## Smrti
* Uthman ibn Affan, kalif (atentat)
* Peada, kralj Mercije (atentat)
* Cui Dunli, kineski kancelar
* Li Daozong, kineski carski princ

## Reference
Car Zhongzong od Tanga

**Car Zhongzong od Tanga** (唐中宗) (26. novembar 656 – 3. jul 710), osobno ime **Lǐ Xiǎn** (李顯), nekad za vrijeme života i **Li Zhe** (李哲) i **Wu Xian** (武顯), bio je četvrti po redu kineski car iz dinastije Tang koji je vladao u dva navrata - nakratko 684. godine te od 705. do smrti 710.

Car Zhongzong je bio sin cara Gaozonga i carice Wu (kasnije poznate kao Wu Zetian). Oca je naslijedio nakon njegove smrti 684. Majka ga je, međutim, nakon samo dva mjeseca svrgnula u korist mlađeg brata cara Ruizonga. Zhonzong je degradiran u status princa, prognan i stavljen u kućni pritvor. Šest godina kasnije je dotadašnja carica majka Wu preuzela carsko prijestolje, dok je car Ruizong proglašen krunskim princom.

Međutim, do godine 698. su se spletke i sukobi na dvoru carice Wu toliko intentivirale, da je ona, nastojeći ih smiriti, u aprilu 698. pozvala svog sina natrag na dvor poslije 14 godina egzila. Šest mjeseci kasnije ga je imenovala krunskim princom. 20. februara 705. je, pak, izveden dvorski puč na kome je Wu Zetian svrgnuta, a Zhongzong tri dana kasnije vraćen na carsko prijestolje. . Nakon toga je vladao pet godina, ali ga kineske historije opisuju kao slabog vladara kojim su manipulirale dvorske klike; stvarnu vlast je držala njegova supruga carica Wei i njen ljubavnik Wu Sansi (nećak Wu Zetian).

Godine 710. je car Zhonzong umro, navodno zbog trovanja od strane svoje supruge. Ona je potom svog sina Li Chongmaoa imenovala za cara, ali je samo dva tjedna svrgnuta u puču koju su vodili Zhonznogova sestra princeza Taiping i Ruizongov sin Li Longji (kasnije car Xuanzong), nakon čega je Ruizong vraćen na vlast.

### Preci


## Povezano
* Mala pagoda divlje guske

## Napomene i literatura

* *[[Book of Tang]]*, vol. 7.
* *[[New Book of Tang]]*, vol. 4.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/ntan01.htm 
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 200, 202, 203, 204, 206, 207, 208, 209, 210.

|-

|-
Fitna

**Fitna** (također *fitnah* ili *fitnat*) (فتنة) je arapska riječ koja, ovisno o kontekstu, može označavati razdor, nemire, obmane ili kaos. Etimologija riječi sugerira kako se originalno upotrebljavala kako bi opisivala metalurške postupke kojima se otpaci i nečistoće odvajaju od čistog i kvalitetnog metala. Kasnije je, u islamskoj literaturi dobila novo značenje, pogotovo u tekstovima apokaliptičke tematike, kako bi opisala teška vremena koja  vjernike stavlja na kušnju, odnosno pod strahoviti pritisak da se odreknu vlastite vjere radi svjetovnog dobitka ili spašavanja života, često ni ne znajući čine li dobro ili zlo.

U svom užem smislu se fitna odnosi na historijske događaje vezane uz neslogu i sukobe među muslimanima. To se odnosi na prvi muslimanski građanski rat koji se u Rašidunskom Kalifatu vodio od 656. do 661. nakon ubistva kalifa Osman ibn Affana, potom na drugi građanski rat koji se od 683. do 685. vodio za vlast nad Omejadskim kalifatom, i, rjeđe, na događaje koji su u Španiji doveli do raspada Kordovskog Kalifata na taife.

## Veze
* Iskušenje
* Dajjal

## Literatura

## Vanjske veze
* Islam Q&A
Fitna (razvrstavanje)

**Fitna** može značiti:
* Fitna, arapska riječ koja najčešće označava nemire, razdor, pogotovo u islamskom kontekstu
* Prva fitna (656–661), prvi veći oružani sukob među samim muslimanima
* Druga fitna (cca. 680/683 - cca. 685/692), drugi veći oružani sukob među samim muslimanima
* ''Fitna'' (film), kontroverzni kratki film Geerta Wildersa iz 2008.
Bitka jarbola

**Bitka jarbola** (arapski: معركة ذات الصواري, romanizirano *Dhat Al-Sawari*) ili **Bitka kod [[Finike|Feniksa]]** je bila pomorska bitka koja se za vrijeme bizantsko-arapskih ratova odigrala godine 655. ispred obale Likije između arapsko-muslimanske rašidunske flote na jednoj, i bizantske flote pod carem Konstansom II sa druge strane. Predstavljala je prvi veći okršaj između bizantske i novosnovane arapske mornarice. Bizantinci, koji su u prethodne dvije decenije na kopnu trpili samo poraze u sukobima u Arapima, uzdali su se u svoju dotadašnju nadmoć na moru. I ona je, međutim, dovedena u pitanje kada su Arapi na novoosnovanom Levantu počeli graditi vlastite ratne brodove, te tako stvorenu flotu iskoristili da bi 649. osvojili Cipar i 654. Rodos. Arapski vojskovođa Abdullah ibn Saad je ta područja nastojao iskoristiti kao baze sa kojih bi poduzeo napad na Konstantinopol; Konstans II je okupio veliku flotu da to spriječi. Kada su se obje flote srele, došlo je do sukoba u kome su obje strane pretrpile velike gubitke. Historijski izvori sugeriraju da su Bizantinci potcijenili svoje protivnike, odnosno koristili neadekvatnu taktiku, pregusto grupirajući vlastite brodove i omogućivši Arapima bolju pokretljivost. Na kraju su Arapi odnijeli prevagu i nanijeli Bizantincima veliki poraz, a sam Konstans II je bijegom jedva izvukao živu glavu. Bitka jarbola je ustanovila arapsku pomorsku hegemoniju na Istočnom Mediteranu, ali do planiranog napada na bizantsku prijestolnicu nije došlo zbog izbijanja građanskog rata među samim muslimanima sljedeće godine. To je Konstansu II dalo dragocjeno vrijeme da se pripremi za nastavak muslimanske ofenzive deceniju kasnije.
Prva fitna

**Prvi islamski građanski rat** (656–661), također poznat i kao **Prva [[fitna]]** (, *Fitnat Maqtal Uthmān* – "Fitna Osmanovog ubistva") je naziv za prvi veliki građanski rat u islamskom kalifatu. Nastao je kao borba oko toga tko ima pravo biti legitimni kalif. Spor je doveo do kraja jedinstva muslimanske ume te pokrenuo procese koji će dovesti do podjele islama na šijitske i sunitske sekte.

Fitna je počela kao niz ustanaka protiv kalifa Alija – koga šijiti smatraju prvim imamom, a suniti četvrtim i posljednjim od pravednih kalifa –uzrokovanih kontroverznim ubistvom njegovog prethodnika Osmana ibn Afana. Trajala je gotovo sve vrijeme Alijeve vladavine, a okončalo ju je Muavijino preuzimanje kalifata i osnivanje omejadske dinastije, kao i mirovni sporazum između njega i Hasana ibn Alija.

## Fusnote


## Literatura
* 
* 
* 
* 
* 

;Enciklopedije
*
657.

__NOTOC__
Godina **657.** (**[[rimske brojke|DCLVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 657. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Kineska vojska dinastija Tang pod carem Gaozongom nanosi poraz Tujueima.
* 2. 6. &ndash; Papa Eugen I umire i kasnije je kanoniziran.
* 26. 7. &ndash; Prva fitna - Bitka kod Siffina u kojoj snage Alije, boreći se protiv Muavije za islamski kalifat, osvajaju Anbar.
* 30. 7. &ndash; Vitalijan nasljeđuje Eugena I kao 76. papa.
* Car Gaozong naručuje izradu farmakološkog priručnika, odnosno službene materie medice u kojoj su opisane 833 različite supstance koje se koriste u medicinske svrhe.
* Sveta Hilda osniva opatiju na obali Yorkshirea kod Whitbyja.


## Rođenja

## Smrti
* 1. 6. &ndash; Papa Eugen I

## Reference
Whitby

**Whitby** je gradić, luka i civilna parohija u Engleskoj smještena u općini Scarborough u grofoviji Sjeverni Yorkshire. Nalazi se 76&nbsp;km od Yorka i 36&nbsp;km od Middlesbrougha. Smješten je na ušću rijeke Esk. Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, parohija Whitby je imala 13.594 stanovnika.

Prvi podaci o naselju datiraju iz 656. godine kada je u tadašnjem *Streonshalu* (staroengleski) Oswy, kršćanski kralj Nortumbrije, osnovao opatiju Whitby pod prvom opaticom Hildom. U njemu je godine 664. održan Sinod u Whitbyju. Godine 867. su samostan uništili vikinški pljačkaši, a ponovno je podignut 1078. U tom periodu je grad stekao svoje današnje ime *Whitby*, (od "bijelog naselja" na staronordijskom). U 18. vijeku je Whitby postao središte brodogradnje i kitolova, kao i trgovine mineralima i gagatom.

Whitby je poznat kao nalazište fosila amonita. Zeleni amoniti se nalaze i na grbu Gradskog vijeća. Danas se ekonomija temelji na turizmu i ribolovu. Predstavlja najbližom lukom planiranoj seriji vjetroelektrana na obali Sjevernog mora. Željeznicom i autobusima je spojen sa Sjevernim Yorkshireom i ostatkom Sjeveroistočne Engleske. Whitby se često pojavljuje kao mjesto radnje književnih djela, filmova i TV-serija; najpoznatiji takav slučaj je *[[Dracula (roman)|Dracula]]*, roman Brama Stokera.

## Izvori

## Vanjske veze

* Whitby Town Council
* Whitby Web Cam Live 180 degree high resolution view of Whitby
* Mapping the Town: the history of Whitby, presented by Julian Richards (BBC Radio 4) (RealAudio format)
* 
* Tide times for Whitby from the BBC and Easytide.
* ''Whitby Coastal Walk'' BBC Coast programme
Opatija Whitby

**Opatija Whitby** () je naziv za nekadašnji benediktinski samostan čije se ruševine nalaze na stijeni East Cliff iznad grada i luke Whitby u sjeveroistočnoj Engleskoj. Osnovan je godine 657. pod imenom Streoneshalh od strane Oswiua, kršćanskog kralja Nortumbrije; bio je dvojni samostan - za redovnike i redovnice; za prvu opaticu je Oswiu imenovao Hildu, nećaku bivšeg kralja Edwina. U njemu je godine 664. održan Sinod u Whitbyju kojim su anglosaksonski kršćani preuzeli rimski, umjesto dotadašnjeg keltskog metoda računanja Uskrsa. Između 867. do 870. su vikinški napadi doveli do napuštanja samostana. Obnovljen je 1078. od strane Reinfrida, bivšeg vojnika u službi Williama Osvajača koji je postao redovnik te novu opatiju organizirao po benediktinskim pravilima. Godine 1540. je samostan ukinut za vrijeme velikog ukidanja koje je tokom engleske Reformacije proveo kralj Henry VIII.

Napušteni samostan je svejedno ostao impozantna građevina, te je služio kao svojevrsni orijentir pomorcima, a što spominje i Bram Stoker u svom znamenitom romanu *[[Dracula]]*. Godine 1914. su ga za vrijeme prvog svjetskog rata oštetili njemački bojni krstaši za vrijeme bombardiranja britanske obale.

## Izvori

* Information About Whitby Abbey
* History of Whitby Abbey
* Whitby History
Hilda od Whitbyja

**Hilda od Whitbyja** ili **Hilda od Whitbyja** (c. 614&ndash;680) je bila anglosaksonska princeza, kršćanska redovnica, poznata kao osnivačica i prva opatica samostana u Whitbyju, a koja se danas slavi kao svetica.

Bila je kćer Hererica, nećaka kralja Edwina od Nortumbrije. Zajedno sa kraljem i mnogim njegovim podanicima se pokrstila 627. Kada je imala 33 godine odazvala se na poziv sv. Aidana i postala redovnicom. Godine 657. je postala prvom opaticom samostana u Whitbyju.

Beda Uvaženi, rođen osam godina prije njene smrti, opisuje je kao sposobnu upraviteljicu i oličenje kršćanskih vrlina.

## Literatura
* Bede (1996) *[[Historia ecclesiastica gentis Anglorum|The Ecclesiastical History of the English Church and People]]*, Oxford University Press, World classics series.
* Bradley, Ian (1999) *Celtic Christianity*, Edinburgh University Press.
* Cavill, Paul (1999) *Anglo-Saxon Christianity: exploring the earliest roots of Christian spirituality in England*, London: Collins, Fount paperback.
* Hume, Basil (1996) *Footprints of the Northern Saints*, London: Darton, Longman & Todd.
* Thurston, H. (1910) *St. Hilda.*
* Warin, Anne (1989) *Hilda*, Lamp Press.
* 

## Reference

* Sister Hilary OHP; (2003). *St. Hilda of Whitby*, Order of the Holy Paraclete, St. Hilda's Priory, Sneaton Castle, Whitby YO21 3QN.

## Vanjske veze

* St. Hilda Page at St. Wilfrid's
* St. Hilda on Melvyn Bragg's *[[In Our Time (BBC Radio 4)|In Our Time]]*, 5 April 2007 (BBC Radio 4)
Bitka kod Sifina

**Bitka kod Sifina** () odigrala se za vrijeme Prve fitne ili muslimanskog građanskog rata u julu 657. na obali Eufrata u Siriji, između snaga rašidunskog kalifa Alije i pobunjenog sirijskog guvernera Muavije. Sukob je izbio nakon kontroverznog ubistva prethodnog kalifa Osmana ibn Afana, koga je naslijedio Alija; Muavija, rođak ubijenog kalifa, nije se složio za Alijinom odlukom da se ne sudi Osmanovim ubicama. Alija je sa svojim snagama pokušao ugušiti pobunu, a dvije vojske su se srele kod Sifina. Borba je završila s velikim krvoprolićem, ali bez pobjednika, nakon čega su se obje strane složile kako će spor nastojati riješiti arbitražom. Ali, ni ona nije dala rezultata, te su se podjele među muslimanima nastavile sve do Muavijinog dolaska na mjesto kalifa i osnivanja dinastije Omejada. Različita tumačenja događaja prije, za vrijeme i poslije bitke su jedan od razloga za raskol između sunitskih i šijitskih muslimana.

## Vanjske veze

* playandlearn.org
* academyofislam.org
* Al-islam.org
* i-cias.com
* IslamiCity.com
Eugen I

**Sv. Eugen I.** je bio papa od 10. kolovoza 654. do 2. lipnja 657. godine. Poznat je kao jedan od rijetkih papa koji je izabran i pontifikat započeo za života svog prethodnika.

Bio je rodom iz rimskog Aventina, sin izvjesnog Rufinijana. U mladosti se zaredio i vršio niz dužnosti u rimskoj Crkvi. 18. juna 653. su njegovog prethodnika, Martina I uhapsile bizantske vlasti zato što je, protivno volji cara Konstansa II sazvao Lateranski koncil na kome je osuđen monotelitizam. Martin je odveden u Konstantinopol gdje mu se sudilo. U međuvremenu je u kolovozu Eugen izabran za novog papu. Za razliku od svog prethodnika, nije se htio zamjerati caru, kao ni carigradskom patrijarhu Petru, pa u službenom pismu nije spominjao svoj stav o monotelitizmu. Kada je za to čuo narod, nije mu dozvolio da napusti Bazilike sv. Marije prije nego što javno osudi monotelitizam. Vjeruje se kako je Eugen bijes bizantskog cara izbjegao jedino zato što je car bio previše zaposlen ratom protiv Arapa.
Bitka kamile

**Bitka kod Basre**, također poznata i kao **Bitka kamile** ili **Bitka al-Džamal**, odigrala se 656. godine kraj Basre u današnjem Iraku, između vojske arapsko-muslimanskog rašidunskog kalifa Alija na jednoj i pobunjenika na čelu sa Muhamedovom udovicom Aišom na drugoj strani. Predstavljala je prvi veći okršaj u međumuslimanskom sukobu, odnosno građanskom ratu poznatom kao Prva fitna. U njemu je Ali odnio pobjedu i zarobio Aišu koja je odvedena u Medinu.

## Vanjske veze
* 
*  (volume XV.)
* 
* 
*
Prepucij

**Prepucij** (hrvatski oblik) ili **prepucijum** (bosanski i srpski oblik) (od lat. *Praeputium* , *Preputium*, tj. "kožica") je kožni nabor koji prekriva glavić penisa. Dakle, to je dvostruka kožna prevlaka na vrhu penisa. Ona je pomična i lako ju je prevući s penisa, te tada glavić ostaje slobodan. U erekciji se prepucijum povlači sa glavića.

Obrezani muškarci nemaju prepucijuma, odnosno on se kirurškim putem uklanja. Razlozi za obrezivanje mogu biti vjerski (na primjer muslimani i Židovi), medicinski (npr. kod fimoze) ili kulturološki (npr. Amerikanci).

### Povezano
* Penis
* Glavić penisa
Materia medica

**Materia medica** je latinski izraz koji doslovno znači "medicinske tvari", a koji označava cjelokupno znanje o pojedinim supstancama koje služe u farmakološke crkve. Izraz potiče iz knjige *De materia medica* (O ljekovitim tvarima), farmakološkom priručniku koga je u 1. vijeku n.e. napisao grčko-rimski ljekar Pedantije Dioskorid. Izraz se koristio sve do 20. vijeka kada se umjesto njega koristi farmakopeja.

## Literatura
*
Vitalijan (papa)

**Sv. Vitalijan** ( je bio papa od 30. srpnja 657. do 27. siječnja 672. godine.

Rođen je kao sin izvjesnog Anastazija u mjestu Segni u Laziu. Za razliku od svojih prethodnika Martina I i Eugena I zauzeo je pomirljiv stav prema bizantskom pro-monotelitskom caru Konstansu II i patrijarhu Petru. Kada je 668. Konstans došao u Rim, papa ga je svečano dočekao. Nakon Konstansovog ubistva na Siciliji, Vitalijan je pružio podršku njegovom nasljedniku Konstantinu IV u borbi protiv uzurpatora Mezezija. To je nastojao iskoristiti kako bi cara odvukao od monotelitstva prema kršćanskoj ortodoksiji, ali u tome nije imao potpunog uspjeha.
Sofia (rijeka)

**Sofia** je rijeka na sjeveozapadu Madagaskara duga 328&nbsp;km, koja uvire u Zaljev Mahajamba u Mozambičkom kanalu.

## Geografija
Rijeka *Sofia* izvire južno od Ankaizina, na oko 1 100 m nadmorske visine. U svom gornjem dijelu, do mjesta Antsakalai, *Sofia* je planinski brzak, velikog pada sa prosječnim protokom od 10 m/km. Nakon Antsakalaja ulazi na visoravan Androna na nadmorskoj visini od 200 m, od tu teče kao nizinska rijeka. Na tom platou prima brojne male pritoke i nastavlja svoj tok prema jugozapadu. 

Sve desne (sjeverne) pritoke *Sofije* su male i kratke, od 20 do 50&nbsp;km, ali su mu lijeve (južne) velike. To su; Mangarahara i Anjoboni sa svojom pritokom Bemarivo. Mangarahara uvire u Sofiju kod mjesta Antsahabe, nakon što obadvije rijeke uđu u veliku obalnu dolinu. Nakon tod Sofia, naglo skreće prema zapadu i više manje pravilno teče do spoja sa svom najvećom pritokom Bemarivo, kod mjesta Anahidrano. Nakon toga Sofia teče nadalje još jedno 70&nbsp;km do Zaljeva Mahajamba na zapad, gdje ima veliku deltu (20 x 10&nbsp;km) na uviru u Mozambički kanal.

U svom donjem dijelu *Sofia* ima široko korito, sa niskom pješčanom obalom, tako da često plavi okolne ravnice, za velikih kiša.

Ukupna duljina rijeke *Sofia* je 328&nbsp;km, visinska razlika od izvora do ušća je 1 100 m, a površina njena sliva iznosi 27 315&nbsp;km².

## Povezano
* Rijeke Madagaskara
## Napomene

## Vanjske veze
* Estuaries on the northwestern coast of Madagascar As Seen From Orbit, sa portala peakwater.org
Puno opštenje

**Puno opštenje** (en. *full communion*) je izraz koji u kršćanstvu označava da dvije ili više kršćanskih Crkava nemaju nikakvih prepreka u priznavanju jedna druge. To znači da pripadnici jedne sestrinske crkve mogu uzimati pričešće (euharistiju) u drugoj sestrinskoj crkvi. Na latinskom se to zove *communio*, što znači "zajednički" ili "dijeljenje u zajedničkom"; na engleskom je to *Communion*, a na grčkom, κοινωνία, *[[koinonia]]*.

## Povezano
* Ekumenizam
Bazen

:*Ovo je glavno značenje riječi "Bazen". Za druga značenja vidi [[Bazen (razdvojba)]]*

**Bazen** je objekt s umjetno zatvorenom vodenom masom, koji se koristi za plivanje iz sporta, razonode ili relaksacije. Postoji više standardnih veličina: najveći je olimpijski bazen, dužine 50 m i širine 25 m. Dimenzije bazena mogu biti veće ili manje od toga, pravilnih ili nepravilnih oblika, na otvorenom, u zatvorenom prostoru, u pokretnim objektima, najčešće putničkim brodovima i luksuznim jahtama, i od raznih materijala: metala, plastike, stakloplastike, ili betona.

Prema namjeni, bazeni također se dijele na javne (na usluzi građanima) i privatne (koje koristi samo vlasnik i njegovi gosti). Bazene je moguće naći u brojnim zdrastvenim ustanovama, klubovima, hotelima, centrima ljepote. Također, bazeni sa grijanom vodom ili podvodnim vodenim mlazom koriste se za masažu ili terapije. Bazeni se koriste i za vježbe ronilaca, spasilačkih službi i simulaciju bestežinskog stanja za astronaute.

Bazeni su u većini slučajeva dizinficirani klorom, bromom i mineralnim sredstvima radi prevencije širenja bakterija, virusa, algi, i larvi kukaca korištenjem filtera koji bazenima omogućavaju adekvatan protok vode. Radi mogućih negativnih efekata kemijskih sredstava, u novije vrijeme traže se i alternativna, eko-kompatibilna sredstva.

## Povezano
* Plivanje
* Plaža
* Kupalište

## Galerija

Datoteka:SRC Salate bazeni.jpg|Otvoreni bazen
Datoteka:Ankerskogen svoemmehall1.JPG|Zatvoreni bazen
|Bazen na brodu za krstarenje
Datoteka:Olympic Games Beijing 2008.jpg|Bazen za skokove u vodu


## Vanjske veze

* Bazeni i oprema za bazene - totalshop.rs  
* howstuffworks.com 
* Povijest bazena - inventors.about.com
Ambalavao

**Ambalavao** je grad na jugoistoku Madagaskara od 30 559 stanovnika  u *Provinciji Fianarantsoa* i *Regiji Gornja Matsiatra (Haute Matsiatra)*, administrativni centar istoimenog *Distinkta Ambalavao*, koji se nalazi 56&nbsp;km južno od Fianarantsoe.

*Ambalavao* je poznat po svojim tipičnim kućama sa velikim balkonima ukrašenim sa dekorativnim drvenim balustradama. U gradu živi najviše pripadnika malgaškog naroda Betsileo.

## Historija
*Ambalavao* i njegova okolica bila je poprište sukoba između plemena Betsileo i Bara i u 18. vijeku i Betsilea i Merina na početku 19. vijeka, u borbi za teritorije i prevlast. Kod mjesta Ambohimandroso (najstarije naselje u kraju) - kod stijene Ifandana - vojska Betsilea počinila je masovno samoubistvo, radije nego da se preda merinskoj vojsci kralja Radame I.  Danas je taj lokalitet ima značaj svetog mjesta za Betsileje.

Grad je počeo formirati od kraja 19. vijeka za vrijeme francuske kolonijalne uprave kada je *Ambalavao* odabran da postane administrativni centar distinkta, - tad su izgrađene prve veće građevine u mjestu (zgrade uprave, škola, bolnica), 1916. izgrađena je cesta do Antananariva.

## Geografske i klimatske karakteristike
*Ambalavao* se nalazi na rubu madagaskarske visoravni i južne obalne ravnice, u kojoj živi narod Betsileo. Grad leži u kotlini okruženoj planinama, od kojih je najveći granitni Masiv Andringitra sa vrhom Bobi (drugi po veličini u Madagaskaru sa svojih 2 658 m). Sedam kilometara južno od grada, nalaze se tri stijene, - zvane tri fratra koje zovu i vrata juga, one su dugo vremena bile orjentiri za avione.

*Ambalavao* ima mješavinu tropsko - umjereno kontinentalne klime s prosječnom temperaturom od 20&nbsp;°C.

## Transport i privreda
*Ambalavao* je udaljen 456&nbsp;km od glavnog grada Antananarivom, s kojim je povezan nacionalnom cestom br. 7, preko Fianarantsoe.

*Ambalavao* je grad u kome je većina aktivnosti vezana poljoprivredu i stočarstva. Francuzi su ostavili traga u vinogradarstvu, tako da je grad danas poznat po malim vinarijama, i vinogradima - Soavita
 koji se prostiru u okolici.

*Ambalavao* ima jedan od najvećih sajmova žive stoke na otoku, na kojem se prodaje puno zebua. Grad je među Malgašanima odavno poznat po proizvodnji ručno rađenog papira - antaimoro, znanje izrade donijeli su arapski trgovci i doseljenici početkom 16. vijeka. Pulpu za papir rade od kore grmolike biljke avoha, u koju ubace osušene cvijetove za dekoraciju..

Na udaljenosti od 47&nbsp;km nalazi se Nacionalni park Andringitra, sa brojnim planinarskim stazama i špiljama, a svega par kilometra južnije Park prirode Anja sa brojnim lemurima.

## Povezano
* Popis gradova na Madagaskaru

## Napomene

## Vanjske veze

* Ambalavao na portalu Office National du Tourisme de Madagascar  
* Fotografije iz Ambalava
Zvjezdani Grad

**Zvjezdani Grad** (ruski: Звёздный Городок) je ime vojnog naselja sjeverno od Moskve gdje se pripremaju budući kozmonauti u Gagarinovu centru za obuku kozmonauta.

Od šezdesetih godina prošlog stoljeća, ovdje su se pripremali svi kozmonauti za svoje svemirske letove. Prvi sovjetski kozmonauti bili su ujedno i prvi stanovnici ovog grada. Zajedno s njima su živjele i njihove obitelji, civilno i vojno osoblje. Stanovnici i zaposlenici bili su jedini svjedoci njegova postojanja, jer je grad bio tajni objekt sovjetskog zrakoplovstva i iz tog razloga nije bio ucrtan ni na jednom zemljovidu SSSR-a.

Danas se u Zvjezdanom Gradu čuvaju modeli svih važnijih svemirskih letjelica bivšeg Sovjetskog Saveza. Tu je i golemi hidrolaboratorij za simulaciju bestežinskog stanja, planetarij izrađen u Istočnoj Njemačkoj koji može projicirati i do 9.000 zvijezda i slično.

Čuva se i ured u kojem je bio smješten Jurij Gagarin, mnoge uspomene vezane uz njega ali i uz ostale kozmonaute.

## Povezano
* Sovjetski tajni gradovi
* Sovjetski zatvoreni gradovi
Knjiga Mormona

**Knjiga Mormona** je sveti tekst mormona. Prvi put je objavljena 1830. godine od strane Džozefa Smita, osnivača mormonizma. Prema Smitovim tvrdnjama, on je Mormonovu knjigu preveo sa zlatnih ploča, koje mu je 1827. godine uručio anđeo Moroni, dok je prema mišljenjima većine ne-mormonskih naučnika knjigu napisao sam Smit. Mormonova knjiga sadrži tekstove o jevrejsko-hrišćanskoj civilizaciji koja je od 600. pne. postojala na tlu Amerike i koja je u 5. veku posle Hrista uništena od strane paganskih američkih Indijanaca. Arheolozi nisu pronašli tragove postojanja ove civilizacije. Prema tvrdnjama iz Mormonove knjige, Isus Hrist se posle uskrsnuća pojavio na tlu Amerike, gde je propovedao pripadnicima ove civilizacije. Mormonova knjiga je objavljena i na srpskom jeziku od strane Crkve Isusa Hrista svetaca poslednjih dana (Mormonske crkve). 

## Istorijska autentičnost

Arheolozi i istoričari su skeptični prema tvrdnjama iz Mormonove knjige. Kritike ove knjige su podeljene u četiri glavne grupe:
* Nepostojanje veze između lokacija opisanih u Mormonovoj knjizi i američkih arheoloških nalazišta.
* Pominjanje životinja, biljaka, metala i tehnologija u Mormonovoj knjizi za koje areholozi i istoričari nisu našli dokaza u pred-kolumbovskoj Americi. Stavke koje se često pominju su goveda, konji, magarci, volovi, ovce, svinje, koze, pšenica, čelik, mesing, lanci, gvožđe, scimitari i kočije.
* Nepostojanje ligvističke veze između bilo kog američkog domorodačkog jezika i bliskoistočnih jezika.
* Nepostojanje DNK veze koja povezuje Indijace sa narodima drevnog Bliskog istoka. Tradicionalni stav Mormonove knjige tvrdi da su Indijanci potomci Izraelićana koji su migrirali oko 600. pne. Međutim, DNK ispitivanja ne pokazuju postojanje bliskoistočnih komponenti u genima Indijanaca

Mormonova knjiga sadrži mnoge jezičke sličnosti sa Biblijom kralja Džejmsa. U nekim slučajevima, cele odlomci Biblije su ponovljeni u Mormonovoj knjizi. Ponekad je izvor potvrđeni, kao u Drugoj Nefijevoj knjizi, gde su citirano 18 poglavlja Knjige proroka Isaije.

Većina mormona smatra Mormonovu knjigu istorisjki tačnim delom. U okviru mormonskog pokreta postoje apologetske grupe koji pokušavaju da izmire razlike na različite načine. Najviše dela od ovih grupa su objavili Zadužbina za dnevna istraživanja i mormonske studije i Zadužbina za apologetsko informisanje i istraživanje, koje pokušavaju da predstave Mormonovu knjigu kao tačnu istoriju, boreći se protiv argumenata koji kritikuju njenu istorijsku autentičnost ili da pomire istorijske ili naučne činjenice sa tekstom knjige. Jedan od najčešćih skorašnjih argumenata je model ograničene geografije, koji pretpostavlja da su ljudi iz Mormonove knjige naseljavali samo ograničenu geografsku regiju bilo u Srednjoj Americi, Južnoj Americi ili oblasti Velikih jezera.

## Izvori
Tsiribihina (Madagaskar)

**Tsiribihina** je velika rijeka na jugozapadu Madagaskara duga 200&nbsp;km, koja uvire u u Mozambički kanal.

## Geografija
Porječje rijeke *Tsiribihine* je treće po veličini u Madagaskaru, ali je po količini voda na drugom mjestu, odmah iza porječja rijeke Betsiboka. *Tsiribihina* nastaje spajanjem rijeka Sakeni i Mania, u močvarnoj dolini Betsiriri, na visini od oko 100 m kod mjesta Ankazondrigitra. Nakon tog teče u pravcu sjevera nekih desetak kilometara i kod mjesta Anosimena, prima svoju najveću pritoku sa desne strane rijeku Mahajilo. Nakon tog naglo zavija i teče u pravcu zapada preko masiva Bemaraha (400 m) uskim zavojitim kanjonom dugim 15&nbsp;km. Nakon izlaska iz kanjona na obalnu ravnicu, potpuno mjenja karakter, - sporo teče u vrlo širokom koritu (na pojedinim mjestima 4 – 5&nbsp;km), jako meandrira i ima brojna jezera i mrtve rukavce. Za velikih kiša, često plavi i uzrokuje velike nevolje farmama uz njene obale

Nakon što prođe gradić Belo, Tsiribihina uvire u Mozambički kanal 50&nbsp;km sjeverno od grada Morondava u velikoj delti širokoj 35&nbsp;km.

Rijeka je plovna gotovo cijelom svojom dužinom do kanjona u masivu Bemaraha.

Ukupna duljina rijeke *Tsiribihina* je oko 200&nbsp;km, a površina njena sliva iznosi 49 800&nbsp;km². Njena najveća pritoka Mahajilo dug je 260&nbsp;km.

Svakih pet godina malgaški narod Sakalava okupi se kod mjesta Belo, na obalama rijeke kako bi proslavili obred **Fitampoha** (*pranje kraljevskih [[relikvija]]*). Za vrijeme ovog rituala prisjećaju se na duhove svojih predaka i drevnih kraljeva.

## Povezano
* Rijeke Madagaskara
## Napomene

## Vanjske veze
* Tsiribihina, Topos Rivières, na portalu madamax.com
Nova Španija

**Vicekraljevstvo Nova Španija** () je bila španska kolonija u Americi koja je postojala između 1535. i 1820. godine. Ovo vicekraljevstvo je obuhvatalo teritorije današnjih država Arizona, Kalifornija, Kolorado, Severna Dakota, Južna Dakota, Montana, Nevada, Novi Meksiko, Teksas, Oklahoma, Vajoming i Juta u SAD, kao i teritorije do Gvatemale u Srednjoj Americi, pod čijom su jurisdikcijom bile i Generalne kapetanije Kube i Gvatemale, kao i teritorije Floride, Luizijane i Nutke, sa glavnim gradom Meksikom.

Nova Španija nije imala pod svojom upravom samo ove teritorije, nego i arhipelag Filipine u Aziji i nekoliko manjih ostrva u Okeaniji, kao što je Gvam.

Nakon poraza koji su Špancima nanele trupe Agustina de Iturbidea i Visentea Gerera, celokupna teritorija vicekraljevstva je stekla nezavisnost. Vicekraljevstvo Nova Španija je neposredna istorijska prethodnica iz koje je nastao današnji Meksiko.

## Literatura
* Casalola, Gustavo. Editorial Trillas. ed. Seis siglos de historia gráfica de México, tomo 1. Ciudad de México. .
* De Valle Arizpe, Artemio. De la Nueva España (Editorial Lectorum edición). Guadalajara (Jalisco). .
* Esquivel Milán, Gloria; Enrique Figueroa Alfonso. Historia de México (Editorial Harla edición). Oxford.
* Fuentes Mares, José. Editorial Océano. ed. Historia Ilustrada de México, de Hernán Cortés a Miguel de la Madrid. Tomo II. Ciudad de México. .
* González Obregón, Luis. Botas & Alonso Editores. ed. Croniquillas de la Nueva España. Toluca, Estado de México.
* Humboldt, Von, Alexander. Ensayo político sobre el reino de Nueva España. Madrid, España. .
* Krauze, Enrique. Siglo de caudillos, biografía política de México —1810-1910—. Puebla de Zaragoza: Editorial Tusquets. .
* Maquivar, María del Consuelo. De lo permitido a lo prohibido, iconografía de la Santísima Trinidad en la Nueva España. Monterrey: Editorial Porrúa.
* Moreno, Salvador; Alma E. Silva (1997). Historia de México, tercer curso. Ciudad de México: Ediciones Epsa. .
* Rosas, Alejandro. Mitos de la historia mexicana. De Hidalgo a Zedillo. Ciudad de México: Editorial Planeta. .
* Roselló Soberón, Estela. Así en la tierra como en el cielo: manifestaciones cotidianas de la culpa y el perdón en la Nueva España de los siglos XVI y XVII. Colegio de México. .
* Treviño, Héctor Jaime. Historia de México, tercer curso. Monterrey: Editorial Castillo. .
* Vasconcelos, José. Breve Historia de México. Guadalajara: Editorial Trillas. .
* Vigil, José María. México a través de los siglos, tomo X. Ciudad de México: Editorial Cumbre.
* Villalpando, José Manuel. El virrey, memorias de la virreina de Gálvez donde relata cómo Carlos III impidió la independencia de Nueva España. Morelia: Editorial Planeta. .
Pancho Villa

**Francisco (Pancho) Villa** [fɾanˈsisko ˈpantʃo ˈbiʝa] (pravo ime **José Doroteo Arango Arámbula**; Rancho de la Coyotada, San Juan del Río, 5. juna 1878. – Parral, 20. jula 1923.), meksički revolucionar.

Datum njegovog rođenja još je uvijek sporan. Malo obrazovanja dobio je u seoskoj školi koju je vodila Katolička Crkva. Postao je odmetnik u 16. godini, ubivši sina zemljoposjednika koji mu je silovao mlađu sestru. Ukrao je konja i pobjegao u planine Meksika na sjeveru zemlje. Pridružio se bandi koju je vodio Francisco Villa, a poslije njegove smrti, preuzeo je njegov identitet.

1911. potukao je vojsku Porfirija Diaza, u korist Francisca Madera. General Victoriano Huerta osudio ga je na smrt. Dva puta je zauzimao glavni grad Meksika. Iako su kolale glasine da će on postati novi predsjednik Meksika, to se nije dogodilo. Kada je vlada SAD-a, priznala legitimnost režima na čelu kojeg je bio diktator Venustiano Carranza, skupio je 1500 ljudi i 9.3. 1916. napao grad Columbus u Novom Meksiku. Ubijeno je 18 osoba, ukradeno oko 100 konja i mula, te opljačkane zalihe hrane, oružja i municije.

Po završetku revolucije 1920., dobio je čin generala, mirovinu, i predao je zapovjedništvo nad svojim snagama koje su ratovale na sjeveru Meksika. Vratio se u državu Chihuahuu, i nastavio raskalašeni život. Ubijen je 20.7. 1923. u 46. godini.
Francisco Madero

**Francisco Ignacio Madero** (30.10. 1873. - 22.2. 1913.) bio je među vođama meksičke revolucije i prvi predsjednik Meksika nakon svrgavanja Porfirija Diaza.

Rodio se u mjestu Parras u državi Coahuila. Njegova obitelj bila je španskog porijekla, a uz to je bila i jedna od najbogatijih u Meksiku. Bio je političar i pisac, član Protureizborne stranke.

Želio je napraviti oligarhijsku demokraciju da se zadovolje i domaće i strane elite. Rekao je da neuka javnost nema što odlučivati tko će biti izabran na javnu dužnost. Poveo je Meksičku revoluciju i pripada najkrvavijem njenom razdoblju (1913-1917). Prvi je šef države koji se vozio avionom. Nakon dolaska na vlast, nije ispunio izborna obećanja pa ga je u državnom udaru svrgnuo general Victoriano Huerta. Madero je ubijen 4 dana nakon uhićenja, u 39. godini. Zemlju je tek kasnije uspio donekle stabilizirati predsjednik Venustiano Carranza.
Victoriano Huerta

**José Victoriano Huerta Ortega** (Colotlán, 23.12. 1850. - El Paso, Teksas, 13.1. 1916.), meksički predsjednik i diktator.

Rodio se u državi Jalisco. U 17. godini prijavio se u vojsku, iskazao se na bojnom polju i upisao se na vojnu akademiju u gradu Chatapultec. Kada je Francisco Madero došao na vlast, zakleo mu se na vjernost i dobio čin generala. No, istodobno je kovao urotu kako svrgnuti predsjednika koji je zamijenio diktatora imenom Porfirio Diaz. Uhitio je Madera i dao ga streljati. Preuzeo je dužnost predsjednika, ali je uveo vojnu diktaturu koja nije bila po volji vladi SAD-a. Nakon okupacije grada Veracruz i ustanka koji su poveli Pancho Villa, Emiliano Zapata i Álvaro Obregón, Huerta je morao otići s položaja koji je obnašao. Otišao je u egzil, prvo na Jamajku, potom u Englesku, pa Španiju i SAD, gdje je stavljen je u kućni pritvor. Umro je od trovanja alkoholom u 65. godini.
El Paso, Texas

**El Paso** je grad u američkoj saveznoj državi Teksas, na rijeci Rio Grande. Rijeka ga razdvaja od meksičkog grada Ciudad Juáreza u saveznoj državi Chihuahua. Grad, koji se nalazi u podnožju planine Juárez, broji 606.913 stanovnika, čime je šesti po veličini u Teksasu i 22. u SAD-u. Zajedno sa Ciudad Juárezom broji 2.049.648 stanovnika. Gradom prolazi međudržavna autocesta 10.

Ime grada dolazi od španskog *El Paso de Norte*, u značenju "put na sjever".

## Demografija

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službena stranica
Jednog lepog dana

**Jednog lepog dana** ili **Jednog lijepog dana** se može odnositi na:
* Tistega lepega dne, jugoslavenski (slovenski) film iz 1962. godine, koji se distribuirao pod naslovom *Jednog lijepog dana*.
* Jednog lepog dana (TV drama), jugoslavenska TV-drama iz 1974.
* Jednog lepog dana (film), jugoslavenski igrani film iz 1988.
* One Fine Day, američki igrani film iz 1996. distribuiran pod naslovom *Jednog lijepog dana*
* On a Clear Day, britanski igrani film iz 2005. distribuiran pod naslovom *Jednog lijepog dana*.
One Fine Day (film)

***One Fine Day*** je američki igrani film snimljen 1996. u režiji Majkla Hofmana sa Mišel Fajfer i Džordžom Klunijem u glavnim ulogama. Po žanru je romantična komedija, a protagonisti dvoje poznanika - samohranih roditelja koji se dogovore jedno drugom čuvati decu.

Film nije izazvao oduševljenje kod kritike, a i matični studio ga je smatrao komercijalnim podbačajem. Pesma *For the First Time* nominovana je za Oskar za najbolju pesmu.

## Radnja

Kluni je u ulozi Džeka Tejlora, uspešnog novinara, čija je rutina radnog dana narušena kada ga žena iznenada ostavi. Sada je prinuđen da preuzme ulogu roditelja, a mora da spremi priču koja mu je od velikog značaja za posao. Postaje rasejan i pomalo neodgovoran otac, a u isto vreme, manje profesionalan na poslu. Isti scenario dogodio se i arhitekti Melani Parker (Fajferova), koja mora da pripremi odličnu prezentaciju za jedan skup projekat, a u isto vreme da pazi na sina, krijući ga od šefa koji ne voli malu decu. Zbog toga se njih dvoje dogovaraju da na smenu čuvaju decu, pa iako se ne podnose, ubrzo ne mogu jedno bez drugog.

## Uloge

## Vanjske veze
*
One Fine Day

**One Fine Day** se može odnositi na:

U **muzici**:
* "One Fine Day" (pjesma), pjesma iz 1963. koju su napisali Gerry Goffin i Carole King
* One Fine Day (bend), rock bend iz Hamburga
* ''One Fine Day'' (Cornerstone Roots album), EP benda Cornerstone Roots
* ''One Fine Day'' (Tomomi Kahala album), album Tomomi Kahale
* "One Fine Day," pjesma benda Marillion sa albuma *[[This Strange Engine]]*
* "One Fine Day," pjesma benda Offspring sa albuma *[[Conspiracy of One]]*
* "One Fine Day," pjesma Davida Byrnea i Briana Enoa sa albuma *[[Everything That Happens Will Happen Today]]*

U **ostalim medijima**:
* ''One Fine Day'' (film), igrani film iz 1996. sa Michelle Pfeiffer i Georgeom Clooneyem
* ''One Fine Day'' (knjiga), dječja knjiga koju je napisala Nonny Hogrogian
* ''One Fine Day'' (IPTV Serija), američka IPTV serija
* ''One Fine Day'' (TV serija), južnokorejska dramska serija
The Fabulous Baker Boys

***The Fabulous Baker Boys*** je američki igrani film iz snimljen u režiji 1989. u režiji Stiva Klouvsa. Po žanru je drama sa elementima mjuzikla, a naslovni protagonisti dvojica braće (koju tumače braća Džef i Bo Bridžis) koji kao pijanisti koji zajedno nastupaju u noćnim klubovima sve dok ne angažiraju zanosnu pevačicu (koju tumači Mišel Fajfer).

Bio je nominovan za četiri Oskara, između ostalih i za Oskar za najbolju glavnu glumicu, ali nije osvojio nijednog. Fajferova je osvojila Zlatni globus za najbolju glavnu glumicu, ali ne i nagradu BAFTA za koju je bila nominovana.

## Radnja

Pijanisti Frenk i Džek nastupaju u malim klubovima i od toga ne zarađuju mnogo. Stoga odlučuju da unaprede svoj posao angažujući atraktivnu pevačicu Suzi. Publika oduševljeno prihvata Suzi i broj njihovih angažmana se povećava. Međutim, sve će krenuti po zlu kada ljudi budu želeli isključivo pevačicu a ne njih, i kada Džek pokuša da je osvoji.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Memoirs of a Geisha (film)

**Memoari jedne gejše** () je američki igrani film snimljen 2005. u režiji Roba Maršala i u produkciji Stivena Spilberga. Predstavljao je adaptaciju popularnog istoimenog romana Artura Goldena iz 1997. godine. Radnja mu je smeštena u Japan u godinama pred, za vreme i neposredno posle drugog svetskog rata te opisivao život tadašnjih gejša.

Bio je nominovan za šest Oskara, a osvojio je tri i to: *Oskar za najbolju fotografiju, Oskar za najbolju scenografiju i Oskar za najbolji kostim*. Džang Ciji je bila nominovana za nagradu BAFTA za najbolju glavnu glumicu. Bio je veliki bioskopski hit širom sveta 2005. godine.

U Japanu, gde je prikazivan pod nazivom *„Sajuri“ (Sayuri)*, po imenu glavne junakinje, izazvao je velike kontroverze. Deo javnosti nije prihvatio da sve glavne uloge tumače kineske glumice. U susednoj Kini je zabranjen zbog navodno blagonaklonog stava prema prostituciji i ignorisanja japanskih ratnih zločina i *[[kuća za utehu]]*.

## Radnja

Čijo je sa svega devet godina nasilno dovedena u kuću gejši, dok joj sestru prodaju. Ubrzo je shvatila da posao gejše nije toliko težak kako je mislila, i da, naprotiv, pruža ženi mogućnost da postane bogata i samostalna. Glavna gejša kuće kojoj i Čijo pripada je sujetna i veoma privlačna Hatsumomo, koja uviđa u kakvu će lepoticu izrasti Čijo, pa je zato svakodnevno maltertira i uvlači u nevolje. Videvši to, Mameha, najpoznatija gejša u gradu, uzima Čijo pod svoju zaštitu i uči je veštinama kojima treba da vlada jedna kurtizana. Čijo ubrzo postaje Sajuri - najtraženija i najlepša gejša u gradu. Problemi sa ljubomornom Hatsumomo, koji su se nastavili, nisu bili ni upola teški, koliko i beznadežna situacija u kojoj se Sajuri kasnije našla kada je shvatila da se zaljubila u jednog čoveka. To je bio Ken, stariji muškarac koji je uvek obasipao pažnjom, i pomagao joj kada joj je bilo najteže. Srećom, počinje i Drugi svetski rat, posle kog Sajuri neće postojati kao gejša, već kao slobodna žena koja živi sa čovekom koga voli.

## Uloge

## Zanimljivosti
* Tri glavne glumice, (Sajuri, Hatsumomo i Mameha), provele su određeno vreme u *kampu za gejše*, kako bi naučile tradicionalne veštine gejši (ples, pevanje, japansku čajnu ceremoniju).

## Vanjske veze
*
Memoirs of a Geisha

***Memoirs of a Geisha*** je roman američkog pisca Arthura Goldena objavljen godine 1997. Roman u prvom licu opisuje fiktivni život gejše koja radi u Kyotu prije, za vrijeme i poslije drugog svjetskog rata. Doživio je veliki uspjeh i postao svjetskim bestselerom. Istovremeno je u japanskoj javnosti izazvao kritike i kontroverze zbog senzacionalističkog pristupa temi i brojnih faktografskih pogrešaka.

Mineko Iwasaki, gejša koju je Golden intervjuirao za vrijeme pripreme pisanja romana, tužila ga je za klevetu ustvrdivši da je naslovni lik temeljen na njoj i pogrešno prikazan kao prostitutka. Spor je kasnije riješen sudskom nagodbom.

Osam godina kasnije je po njemu snimljen istoimeni film sa Zhang Ziyi u naslovnoj ulozi.

## Literatura
* McAlpin, Heller. "Night Butterflies; Memoirs of a Geisha". *[[Los Angeles Times]]*, November 30, 1997. Pg. 8.
* Dalby, Liza. "Geisha". 1983. pp.&nbsp;54–64 (prostitution); pp.&nbsp;109–112 ("deflowering" and mizu-age).