open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paunovi

**Paunovi** (*Pavo*) su rod ptica koji uključuje dvije vrste. Ovaj rod nazivaju i *Azijski paun*.

Afrički kongoanski paun pripada rodu Afropavo, ne pripada paunovima.

## Opis
Paun se često prikazuje i najpoznatiji je kao mužjak, koji ima ogromni rep s mnoštvo perja dugog nešto više od 3 metra, koji je raznih boja. Ženka je neugledna te je smeđe boje, no neke imaju sive te smeđe tonove perja.

U paunove spadaju dvije vrste:
* Indijski paun, *Pavo cristatus* (iz Azije)
* Zeleni paun, *Pavo muticus* (iz Azije)

Indijski paun uobičajeno stanište nalazi u Indijskom potkotinentu. Mužjak indijskog pauna nacionalna je ptica Indije. Zeleni paun živi u Burmi i na indonezijskom otoku Javi. Ponekad se zeleni paun naziva i *nijemi paun*.

Indijski paun prema nekim autorima nema podvrsta, dok zeleni paun ima 3 podvrste: *Pavo muticus spicifer*, *Pavo muticus imperator* i nominatni *Pavo muticus muticus*. Obje vrste su se razvile alopatrijski. Čovjek ih obje uzgaja u zatočeništvu, čak i daleko od izvornih staništa.

## Reference
Eland

**Eland** (lat. *Taurotragus*) je rod antilopa iz porodice goveda (lat. *Bovinae*) koji obitava na afričkim savanama. Elandi su največe afričke antilope; mužjaci obično teže od 400 do 800 kg i mogu u posebnim okolnostima doseći težinu i do jedne tone. Ženke su nešto manje i obično teže od 400 do 600 kg. Elandi se javljaju u dvije vrste:
* Divovski eland (*Taurotragus derbianus*, Gray, 1847.) je najveća antilopa na svijetu; mužjaci dosežu duljinu od 220 do 290 cm, te težinu do jedne tone, dok su ženke manje i teže od 300 do 600 kg.
* Obični eland (*Taurotragus oryx*, Pallas, 1766.) je poslije divovskog elanda najveća antilopa Afrike. Obitava u savanama i ravnicama istočne i južne Afrike. Mužjaci su visoki oko 1,6 m i teže od 500 do 600 kg, dok ženeke dosežu od 340 oko 445 kg.

Krzno im je rđavo-smeđe do boje lješnjaka, a mužjaci su obično nešto tamniji od ženki, te imaju od 8 do 12 jasnih vertikalnih bijelih linija na svom torzu. Rogovi su blago uvijeni i zajedno tvore »V« oblik, do 123 cm duljine (66 cm u ženki). Ispod vrata imaju veliku krijestu kratke crne dlake, koja se spušta do polovice stomaka. Iza rogova i iznad prednjih nogu imaju velike crne mrlje. Velike uši im služe za signalizaciju. Divovski eland ima dulje noge i veće bijele oznake na nogama od običnih elanda. Rep im je dug oko 90 cm s tamnim velikim dlakama na kraju.

Elandi su preživači koji se hrane travama i lišćem, te naseljavaju cvjetne doline, savane, šumarke i otvorene livade, te izbjegavaju guste šume. Divovski elandi tvore mala krda do 25 jedinki, a obični elenadi velika krda do 500 jedinki, ali nisu osobito teritorijalne životinje. U komunikaciji s drugim pripadnicima svoje vrste elandi znaju glasno lajati i gestikulirati kretnjama tijela u znak upozorenja, te odašilju feromone (*flehmen*). Elandi u divljini žive do 25 godina, a u zatočeništvu oko 20 godina. 

Meso elanda sadrži mnogo proteina i manje masti od mesa domećeg goveda, a njihovo mlijeko ima veću koncentraciju kalcija od onog domaćih krava. Zbog toga je eland domisticiran u nekim dijelovima Afrike, gdje se prilagodio na lokalne uvjete života. U ukrajinskom zoološkom vrtu Askaniya-Nova elandi se biraju po kvaliteti mesa i količini izmuzenog mlijeka. No, njihovo domisticiranje u Europi je do sada bilo neuspješno.

## Izvori

### Ostali projekti
Taekwondo na Ljetnim olimpijskim igrama 2012.

**[[Tekvondo]]** se na Letnjim olimpijskim igrama 2012. u Londonu pojavljuje kao zvanični deo programa po četvrti put. Borbe u ovom sportu su se održavale od 8. do 11. avgusta 2012. u dvorani *[[ExCeL London]]*.

Učestovalo je ukupno 128 boraca iz 63 države u obe konkurencije raspoređenih u po 4 težinske kategorije, po četiri u muškoj i ženskoj konkurenciji. Svaka država mogla je da prijavi maksimalno 4 takmičara, po dva u obe konkurencije. U svakoj od 8 težinskih kategorija takmičilo se po 16 boraca.

## Kvalifikacije

Na takmičenjima u tekvondou učestovalo je ukupno 128 boraca podeljenih u 8 težinskih kategorija, sa po 16 boraca u svakoj kategoriji. Svaki Nacionalni olimpijski komitet je u mogućnosti da prijavi maksimalno 4 takmičara, po dva u obe polne kategorije.

Za domaćina igara, Ujedinjeno Kraljevstvo rezervisana su četiri mesta a još 4 mesta dodelila je specijalna komisija u vidu specijalnih pozivnica. Preostalih 120 boraca plasman na igre obezbedilo je preko kvalifikacionih turnira.

## Satnica

## Osvajači medalja
### Muškarci

### Žene

## Bilans medalja

## Zanimljivosti
Zanimljivo je da je čak 11 tekvondista nosilo zastave svojih zemalja na ceremoniji svečanog otvaranja igara održanoj 27. jula na Olimpijskom stadionu. To su bili:
*  - Aleksandros Nikolaidis, osvajač srebra u Pekingu 2008. i Atini 2004. godine;
*  - Nesar Ahmed Bahav, takođe nosio zastavu svoje zemlje na otvaranju igara u Pekingu 2008. godine. Osvajač srebrne medalje na svetskom prvenstvu 2007. godine;
*  - Arman Jeremjan;
*  - Davin Sorn;
*  - Seulki Kang;
*  - Gabrijel Mercedes, osvajač srebra u Pekingu 2008;
*  - Nadin Davani;
*  - Andrea Paoli;
*  - Marija Espinoza, zlatna iz Pekinga 2008;
*  - Vijam Dislam;
*  - Tamim Al-Kubati.

## Povezano
* Letnje olimpijske igre 2012.
* Tekvondo
* Tekvondo na Letnjim olimpijskim igrama

## Reference

## Vanjske veze

* Sajt organizacionog komiteta LOI 2012 
* Svetska tekvondo federacija 
* Tekvondo asocijacija Srbije
Hrana Vuković Kosača

**Hrana Vuković Kosača** je bio humski ili srpski  srednjovekovni knez iz porodice Kosača koja je imala svoje posede u jugoistočnom delu današnje Bosne i Hercegovine oko nastanka Drine. Bio je sin Vuka Kosače i mlađi brat velikog vojvode humskog Vlatka(?-1392) kome je tokom života bio podređen zbog čega o njemu ima vrlo malo istorijskih podataka.

Bio je oženjen izvesnom Ankom sa kojom je imao tri sina:
* Sandalja (1392 — 1435)
* Vukca
* Vuka

čiji su potomci predvodili Kosače krajem XIV i tokom XV veka. Pominje se u izvorima 1378. godine, ali se ne zna kada je umro, mada je to bilo sigurno pre smrti njegovog starijeg brata Vlatka 1392. godine. Kao mlađi član vlastelinske porodice najverovatnije je nosio titulu kneza sa kojom ga pominje dokument Mletačke republike iz XV veka.

## Izvori

## Povezano
* Kosače
* Sandalj Hranić
Henry III od Engleske

**Henrik III.** (Winchesterski dvorac, 1. 10. 1207. – Westminster, 16. 11. 1272), engleski kralj.

Od 1216. do 1227. u njegovo ime vladali su regenti Vilim Marshal (1216.–1219.) i Hubert de Burgh (1219.–1227.).

Bio je sin i nasljednik kralja Ivana Bez Zemlje. Vladao je 56 godina, od 1216. do svoje smrti. Suvremenici su ga znali kao Henrika od Winchestera. Bio je prvo dijete na kraljevskom prijestolju u Engleskoj još od vremena kad je kraljevao Ethelred II. Nespremni. Engleska je napredovala za vrijeme njegove vlasti. Njegov najveći spomenik je Westminster, od kojeg je napravio sjedište svoje vlade. Ondje je proširio opatiju i svetište Edvard III. Ispovjednik.

Godine 1258. parlament je od njega zatražio da prihvati reformu, Oksfordske provizije (podvrgavanje kralja kontroli vijeća od 15 članova, sazivanje parlamenta tri puta godišnje i dr.). Te reforme nadopunjene su i zamijenjene godinu dana poslije t.zv. Westminsterskim provizijama. Kad je Henrik III. odbio prihvatiti te reforme, velikaši su pod vodstvom Simona de Montforta, grofa od Leicestera digli ustanak i u bitci kod Lewesa zarobili Henrika III. (1264.). Njegov sin Edvard (kasniji engleski kralj Edvard I. Dugonogi) svladao je 1265. ustanak i ponovno vratio oca na vlast.
John od Engleske

**Ivan Bez Zemlje** (1166. - 1216) bio je engleski kralj.

Vladao je od 1199. godine. Bio je najmlađi sin Henrika II. od njegovih petero sinova. Prvotno je ostao bez posjeda koji bi mu donosili prihode pa je prozvan *John Lackland* (francuski: *Sans Terre*), "bez zemlje".

Dok je njegov stariji brat Rikard I. Lavljeg Srca bio u Trećem križarskom ratu pokušao mu je oteti krunu. Pokorio se bratu nakon njegova povratka, a po njegovoj smrti naslijedio ga je na prijestolju.

U ratovima s Francuskom izgubio je gotovo sve svoje francuske posjede. Slabljenje njegova položaja na kontinentu pratile su i domaće neprilike. Godine 1205. sukobio se sa papom Inocentom III. zbog imenovanja nadbiskupa u Canterburyju. Papa je iz toga razloga na Englesku bacio interdikt 1208. i ekskomunicirao Ivana 1209. godine. Nastali neredi, a i visoki ratni troškovi u Walesu i Irskoj, uvjetovali su samovoljniji odnos Ivana prema velikašima i bezobzirnu poreznu politiku prema svim podanicima.

Godine 1213., bojeći se da ne izgubi prijestolje, Ivan se pokorio papi i priznao se njegovim vazalom pristavši da Engleska postane papin feud. Protiv njegova načina vladanja podigli su se velikaši i prisilili ga da 15. lipnja 1215. godine potpiše i objavi *Veliku povelju sloboda* (*[[Magna Carta|Magna charta libertatum]]*) koja je ograničila kraljevu vlast i zajamčila temeljne slobode njegovim podanicima, kako velikašima, tako i slobodnjacima. Kako se nije kanio držati potpisane obveze, Ivan se obratio papi, koji ga je oslobodio prisege. Uslijed toga je izbio građanski rat tijekom kojeg je Ivan umro.

## Supruge i djeca
Ivan je imao dvije žene:
* Izabela od Gloucestera - njegova rođakinja
* Izabela od Angoulêmea
Ivan je imao djecu samo s drugom suprugom:
* Henrik III., kralj Engleske
* Rikard od Cornwalla
* Ivana, kraljica Škotske
* Izabela Engleska
* Eleonora od Leicestera
Henri II

**Henri II** može biti ime nekoliko kraljeva

* Henri II od Francuske (Anri II), kralj Francuske (1519 - 1559, vl. 1547 - 1559)
* Henry II od Engleske, kralj Engleske (1133 - 1189, vl. 1154 - 1189)
* Henri II od Navare, (Anri II), kralj Navare (1503 - 1555, vl. 1547)
* Henri II od Jeruzalema (Anri II), nominalni kralj Jeruzalema (1271 - 1324, vl. 1285 - 1324, nom.)

također može označavati i ličnosti iz višeg i nižeg plemstva:

* grof Henri II od Louvaina († 1071)
* grof Henri II od Šampanje (1166 - 1197)
* vojvoda Henri II od Lorene (1563 - 1624)
* Henri II de Montmorency (1595 - 1632)
* Henri II de Bourbon, princ Condéa (1588 - 1646)
* Henri II od Guisea (1614 - 1664)
* Jacques-Victor Henry, kraljevski princ Haitija (1804 - 1820), pretendent na prijestolje Haitija pod imenom Henri II
433 Eros

**433 Eros** je prvi otkriveni asteroid koji spada u grupu *asteroida u blizini [[Zemlja|Zemlje]]* (engl. *Near-Earth asteroids* ili *NEA*). Ime je dobio po grčkom bogu ljubavi *Erosu* (grč. Eρως). To je asteriod približnih dimenzija 13 x 13 x 33&nbsp;km, drugi po veličini NEA asteroid, odmah poslije asteroida 1036 Ganymed. Asteroid 433 Eros su otkrili astronomi Gustav Witt u Berlinu i Auguste Charlois u Nici iste noći 13. augusta 1898. godine.

## Karakteristike
On je jedan od asterioda koji prelaze orbitu Marsa, i ujedno prvi poznati asteriod za koga je utvrđeno da prelazi preko Marsove orbite. Eros je jedan od malobrojnih NEA asteroida čiji maksimalni prečnik prelazi 10&nbsp;km.

Temperatura na Erosu tokom *dana* (na strani okrenutoj Suncu) iznosi i do 100&nbsp;°C, a *noću* se spušta i do -150&nbsp;°C. Specifična težina asteroida iznosi oko 2.400&nbsp;kg/m3, te je slične gustoće kao i Zemljina kora. Rotira oko svoje osi, jednom svakih 5,27 sati.

Njegov sinodički period iznosi 846 dana (Zemljinih) i jedan je od najdužih od svih objekata u Sunčevom sistemu. Po nekim istraživanjima objekti poput Erosa mogu egzistirati na ovakvim orbitama samo oko par stotina miliona godina, prije nego što budu poremećeni utjecajem gravitacije negog drugog objekta ili planete. Simulacije predviđaju da bi Eros mogao doći do Zemljine orbite za približno 2 miliona godina. Asteroid je posjetila sonda NEAR Shoemaker 12. februara 2001. godine i napravila fotografije njegove površine a uspjela se i spustiti na njega.

## Kontroverza
U kontroverznom sudskom slučaju Gregory W. Nemitz je tvrdio da posjeduje vlasnička prava na Eros, te je zahtjevao od NASA-e da mu plati naknadu za *parkiranje* i korištenje skladišta za sondu NEAR Shoemaker od po 20 US centi na godinu. Sud je takvu tužbu odbio kao neosnovanu.

## Reference
Filipinski krokodil

**Filipinski krokodil** (lat. *Crocodylus mindorensis*) je vrsta gmaza iz reda krokodila. Endem je Filipina, a stanište su mu slatkovodna područja. Kritično je ugrožen, prema podacima istraživanja koje je provedeno 1995., u divljini je ostalo tek oko 100 jedinki ove vrste, što je čini među najugroženijim vrstama životinja na svijetu. Prijeti mu izumiranje je uzrokovano ljudskim nemarom (poput gubitka staništa i slučajne smrti uzrokovanje lovljenja ribe dinamitom). Donedavno je smatran podvrstom novogvinejskog krokodila.

## Opis
Relativno je mala vrsta s obzirom na veličinu drugih krokodila. Mužjaci u duljini tijela ne premaše tri metra, a ženke su još manje. Filipinski krokodil ima između 66 i 68 zubi, koji mu tijekom cijelog života rastu. To znači da mu zubi stalno opadaju, te mu izrastaju novi. Leđa su mu zaštićena oklopnim pločicama od kožne kosti. Ima relativno dugu njušku za krokodila. Boja mu je zlatno-smeđa, te potamnjuje što je krokodil stariji.

## Način života
Hrani se raznolikim organizmima koji žive u vodi. Na njegovu jelovniku nalaze se zmije, žabe, kornjače, kukci i manji sisavci.

Gradi relativno malo gnijezdo, oko 1,5 metara široko i pola metra visoko. U njega ženka postavlja 7-20 jaja. Inkubacija najčešće traje 85 dana. Brigu o mladuncima vodi njihova majka.

Tijelo zagrijava ležanjem na suncu, ako mu postane previše toplo, otvori usta. Može plutati na površini vode, samo su mu uši, oči i nosnice izložene, prilagođavajući plovnost gutanjem kamenja. 

## Izvori
* www.whozoo.org
* www.labin.com
* www.flmnh.ufl.edu
* www.herpaworld.com 

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Edward I od Engleske

**Edward I.** poznat i kao **Edward Dugonogi**/Edward Longshanks (London, 16. jun 1239. - Cumberland, 7. jul 1307.) bio je engleski kralj iz dinastije Anjou-Plantagenet.
## Biografija
Rođen je u braku Henrya III i Eleonore Provansalske, a ime je dobio po Edwardu III. Ispovjedniku. Bio je unuk Ivana Bez Zemlje. Odrastao je u snažnog i visokog čovjeka.

Njegov prvi brak ugovorili su 1254. godine njegov otac i Alfons X. Mudri. Kastiljski kralj je zahtijevao da on Edvarda učini vitezom. Iako je već bio isplanirao cijelu ceremoniju, Henry III. je pristao na Alfonsovu molbu. Edvard je prešao La Manche u junu i do septembra je stigao u kraljevinu Kastilju. Alfons ga je učinio vitezom 1. novembra 1254. godine, a na isti dan sklopljen je brak između Edwarda i infante Eleonore, sestre Alfonsa X. Nakon vjenčanja Edward se sa suprugom vratio u Englesku.

Edward je sudjelovao u Osmom križarskom ratu zajedno sa svojim bratom Edmundom i Lujem IX. Francuskim. Broj vitezova koji su pratili Edwarda bio je mali; pretpostavlja se da se kretao oko dvije stotine ljudi, dok drugi smatraju da ih je bilo do tisuću. Na njegovom pohodu pratili su ga supruga, brat i rođak. Prvobitni plan rata bio je da se zauzme utvrda Akra u Palestini, ali Luj je bio poslan u Tunis. Dok je Edward stigao u Tunis, Luj je već bio umro od bolesti. Veliki dio francuske vojske vratio se u Francusku, ali mali dio je ostao s Edwardom i borio se s njim u Devetom križarskom ratu.

Edward je 1272. naslijedio englesku krunu poslije smrti svoga oca te je bio primoran napustiti rat i vratiti se u Englesku. Okrunjen je po svom povratku, 19. kolovoza 1274. godine. Vladao je kao "kralj Edward" jer je, iz nepoznatog razloga, bilo odlučeno da kraljevi koji su vladali prije normanskog osvajanja Engleske neće biti uzimani u obzir pri dodjeljivanju rednih brojeva. Tek nakon smrti, kako je bio običaj za engleske vladare, postao je Edward I. jer je njegov sin vladao kao Edward II.

Bio je najuspješniji engleski vladar iz kuće Plantagenet. Odupro se partikularističkim težnjama visokog plemstva, suzio vlast klera i nastojao da cijeli britanski otok sjedini pod svojom vlašću. Od 1295. pozivao je predstavnike gradova u parlament, kojemu je priznao pravo da određuje poreze.

Nakon velške pobune 1282., svojoj je državi uspio pripojiti Wales 1284. i uključiti ga u engleski upravni sistem Rhuddlanskim statutom, sa okruzima kojima su djelokrug imali šerifi te je ratovao sa Škotima pod vodstvom Williama Wallacea od 1296. Svom najstarijem sinu, koji će nakon njegove smrti postati Edward II., dao je titulu Princa od Walesa, koju će nositi svi engleski i kasnije britanski prijestolonasljednici.

Nakon smrti Eleonore, s kojom je imao petnaestoro djece od kojih je četvoro doživjelo zrelost, Edward je 1299. godine oženio Margaretu Francusku, kćer kralja Filipa III. Francuskog, s kojom je imao još troje djece.

## Napomene

## Vanjske veze

* Edward I. na službenoj stranici Britanske Monarhije
Javanski nosorog

**Javanski nosorog** (*Rhinoceros sondaicus*) najugroženija je vrsta nosoroga s jedva 40 jedinka u divljini.

## Rasprostranjenost
Javanski je nosorog u prošlosti nastanjavao gotovo čitavu Indokinu te otoke Sumatru i Javu. 
Životni prostor javanskog nosoroga smanjuje se već 1000 godina, ali ubrzano u posljednjih 100.
Javanski nosorog trenutno živi samo na zapadu Jave u nacionalnom parku Ujung Kulon, a posljednja jedinka vijetnamskog javanskog nosoroga (*Rhinoceros sondaicus annamiticus*) uginula je 2010.

## Opis životinje
Najvažnije obilježje javanskog nosoroga je samo jedan rog, najmanji od svih vrsta nosoroga. Dostiže duljinu od jedva 20 centimetara.
Dužina tijela javanskog nosoroga varira od 2 do 4 metra, a visina od 1,4 do 1,7 metara. Vijetnamska podvrsta je u prosjeku bila manja od javanske.
Odrasle jedinke teže od 900 do 2300 kg.
Javanski nosorog ima dobar sluh i njuh, poput svih ostalih nosoroga, ali ima vrlo slab vid.
Prosječan životni vijek javanskog nosoroga je 35 godina.

## Način života
Prirodno stanište javanskog nosoroga su kišne šume i šume mangrova.
Javanski nosorozi su samci i posjeduju svoje teritorije koji iznose 12–20&nbsp;km² za mužjake, a 3–14&nbsp;km² za ženke. Teritorij označuju mokraćom i izmetom. Zbog krčenja šuma i uništenja staništa, nosorozi sve teže pronalaze dovoljno teritorija.

Javanski nosorog je pretežno noćna životinja, kada se hrani biljkama. Odrasla jedinka dnevno može pojesti do 50&nbsp;kg hrane.
Od životne važnosti za javanske nosoroge je unošenje soli, koje je otežano u njihovom sadašnjem staništu. Zbog nedostatka kopnenih izvora soli nosorozi su u NP Ujung Kulonu viđeni kako piju morsku vodu, što je inače neprirodno ponašanje.

Ženke javanskog nosoroga su skotne do 16 mjeseci, a koti se samo jedno mlado, koje s majkom ostaje do 2 godine.

## Ugroženost
Javanski je nosorog najugroženija vrsta nosoroga. Prema IUCN-u, klasificiran je kao kritično ugrožena vrsta s tendencijom daljnjeg pada brojnosti.

Opstanku javanskog nosoroga, osim smanjenja staništa, prijeti i krivolov zbog navodne ljekovitosti njegovog roga.

## Reference
Arapski vuk

**Arapski vuk** (*Canis lupus arabs*) je podvrsta sivog vuka koji se nekada rasprostirao na cijelom Arapskom poluotoku, a danas samo u malenim izoliranim područjima u južnom Izraelu, jugozapadnom Iraku, Omanu, Jemenu, Jordanu, Saudijskoj Arabiji i nepotvrđeno u nekim dijelovima Sinajskog poluotoka u Egiptu. Te je stoga upisan na IUCN-ov crveni popis kritično ugroženih vrsta (CR).

Arapski vuk je manji vuk prilagođen pustinjskoj klimi, visine oko 66&nbsp;cm i težine od oko 18&nbsp;kg. Uši su im veće u odnosu na tijelo od drugih vrsta vukova, kako bi se lakše rashlađivali. Još jedna razlika i je i način lova, naime arapski vukovi ne žive u čoporima, nego love u skupinama od 2-4 jedinke, te nikada ne zavijaju. Još jedna jedinstvena odlika su spojena dva srednja prsta na šapama (odlika za koju se smatralo da je svojstvena samo afričkim divljim psima), a od indijskog vuka se razlikuje svijetlijim krznom i manjom veličinom. Arapski vukovi imaju kratku dlaku i tanko krzno ljeti, a duge dlake na leđima ostaju duge tijekom cijele godine. Vjerojatno još jedna prilagodba protiv sunčeva zračenja.

Arapski vuk se hrani zečevima, glodavcima, kopitarima, i bilo kojim strvinama koje nađu, ali će napasti i manje domaće životinje do veličine koze. Zbog toga ih seljaci često ustrijeljuju, love u zamke i truju.
 
## Izvori

### Ostali projekti
Havajska morska medvjedica

**Havajska morska medvjedica** (lat. *Monachus schauinslandi*) je kritično ugrožena vrsta perajara, ali i jedan od najugroženijih sisavaca na svijetu, koja je endemična i živi samo na Havajskom otočju, gdje je i jedina vrsta tuljana, te zapadno od njega u morskom području Papahānaumokuākea. Pripada porodici pravih tuljana (*Phocidae*), te je jedna od samo dvije vrste iz roda *Monachus* („monaha”) kojemu pripada i sredozemna medvjedica.

Havajski naziv za ovu životinju je **ʻIlio-holo-i-ka-uaua** („pas koji trči kroz vodu”).

Mala populacija od oko 1.100 jedinki je jako ugrožena ljudskim djelovanjem, ograničenim genetičkim materijalom i bolestima. Zbog toga je predmetom aktivne biološke zaštite koja podrazumijeva preseljenja jedinki, brigu u zatočeništvu, čišćenje habitata i obrazovanje javnosti o ovoj vrsti

## Opis

Veličinom je vrlo sličan običnom tuljanu od kojega se razlikuje svjetlijim krznom i bijelim stomakom, te vitkijom linijom. Težina im može biti sve do 270&nbsp;kg, pri čemu su ženke nešto manje i lakše. Glava im je okrugla i plošna s velikim crnim očima na kratkom i debelom vratu. Vretenasto tijelo s debelim potkožnim slojem masti je prilagođeno za život u vodi. Prednji udovi su prilagođeni za kretanje u vodi, jer su prsti povezani plivaćom kožicom, a nokti su zakržljali. Stražnji udovi su potisnuti uz tijelo i služe pri plivanju kao repne peraje. Havajska medvjedica hrani se ribama, rakovima i mekušcima koje hvata oštrim zubima. Oko ustiju ima dugačke osjetilne dlake. Vid im je slabo razvijen, ali imaju dobro razvije sluh i njuh. Pretežito je noćna životinja. Prilikom zarona zatvara nosne i ušne otvore, a pod vodom može izdržati nekoliko minuta.

Na kopno izlazi radi odmora i parenja, kada zna provesti i do 10 dana u priobalnim vodama u području pustih i ne naseljenih otoka.

Havajska medvjedica se koti sa oko 100&nbsp;cm dužine, a kad odrastu, mogu doseći dužinu oko 2,4 metra. Mladunci se kote u proljeće, a majke ih doje do starosti od oko 6 tjedana, do kada značajno narastu do 90&nbsp;kg. Spolno zreli postaju u dobi od četiri godine, a očekivani životni vijek im je od 25 do 30 godina, ukoliko ne postanu plijenom mnogim grabežljivcima (uglavnom morski pas tigar i galapagoški morski pas). Skotna ženka havajske medvjedice za koćenje i podizanje mladunca traži otvorene plaže i ne napušta mladunče tijekom cijelih 6 tjedana dojenja, čak niti kako bi jela. Nakon toga trajno napušta mladunče koje se počinje samo brinuti o sebi.

## Izvori i bilješke
* Monk Seal Foundation website 

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Kubanski krokodil

**Kubanski krokodil** (lat. *Crocodylus rhombifer*) je gmaz iz reda krokodila. 

Endem je kubanske močvare Zapata i otoka Isla de la Juventud. Živi uglavnom u slatkovodnim staništima, kao što su močvare, bare i rijeke, i rijetko pliva u slanoj vodi. Kubanski krokodil je najviše od svih krokodila prilagođen kopnu.

## Opis
S obzirom na veličinu drugih krokodila, mala je vrsta, dug je 2-3.5 metra (postoje neke jedinke koje su dosegle 5 metara). Malo je manji od američkog krokodila. Mužjaci su veći od ženki. Ima kratku, široku glavu s koštanim grebenom koji se nalazi iza očiju. Ima 66-68 velikih zubi.

Ima brojne zanimljive karakteristike koje ga razlikuju od drugih krokodila, kao što su svjetlija boja odraslih jedinki, hrapavije ljuske i duge, snažne noge. Mladi krokodili imaju svjetlu šarenicu, koja s dobi postaje tamnija. 

Dobar je plivač, a također je vješt i u hodanju i skakanju, tako da se jednako dobro snalazi i u vodi i na kopnu. Kontrola temperature je važna, jer ne može metabolički proizvesti toplinu. Upija toplinu sunca ili tople vode, posebno u jutarnjim satima kada je hladan i teturav, ili nakon obroka, kada temperatura podiže metabolizam. Među ovim krokodilima postoji hijerarhija na temelju spola, veličine i naravi.

## Ishrana
Mladi kubanski krokodili hrane se malim ribama, vodenim člankonošcima i rakovima, dok prehranu odraslih čine mali sisavci, ribe i kornjače. Kubanski krokodil ima tupe stražnje zube, koji pomažu u drobljenju ljuske kad ulovi kornjaču. U zatočeništvu obično se hrani ribama ili zečevima

## Razmnožavanje
Postoje mnoge nedoumice oko stvarnog načina ponašanja prilikom gniježdenja. Iako postoje izvještaji da se gnijezde u rupama koje iskopaju, zatočeni krokodili grade gnijezdo u obliku nasipa (što je također moguće i u divljini). Ovi krokodili razmnožavaju se u svibnju i lipnju. Moguće je da se gniježdenje odvija ovisno o okolnostima (npr. dostupnost materijala za gnijezdo). Obično se u gnijezdo stavlja 30-40 jaja dugih 5-7.6 centimetara. Mali krokodili izlegnu se nakon 58-70 dana. Spol mladih određuje temperatura gnijezda. Životni vijek kubanskog krokodila je 50-75 godina.

U divljini često se križa s američkim krokodilom, jer im se početak sezone razmnožavanja poklapa. U svim slučajevima, smatra se da su hibridi plodni, i to predstavlja opasnost za genetsku čistoću vrste.

## Status zaštite
Kritično je ugrožena vrsta, misli se da je prije obitavao u Karibima. Ograničeno stanište i raspon čine ga ranjivim. Ljudi su ga lovili toliko da su ga gotovo doveli do izumiranja. Lov se znatno povećao 1990-ih godina zbog prodaje mesa privatnim restoranima. Problem je i hibridizacija, najčešće s američkim krokodilom. Nijedna od ovih prijetnji nije riješena. Provode se mjere zaštite, kao što su programi gniježdenja u zatočeništvu, ponovno uvođenje i zaštićena područja.

Fosili su mu pronađeni na Kajmanskim otocima i Bahamima. 

## Izvori
Theodor Mommsen

**Christian Matthias Theodor Mommsen** (30.11. 1817–1.11. 1903.) je bio njemački klasičar i historičar, koji se smatra najvećim klasičarem 19. vijeka. Njegov radovi na temu rimske historije se dan-danas smatraju temeljem suvremenog shvaćanja rimske epohe. 

Njegovo kapitalno djelo je *Historija Rima*, napisano u tri toma između 1854. i 1856. godine, gdje je dao jedan od najdetaljnijih prikaza Rimske Republike. Pored toga je napisao cijeli niz studija na temu rimskog prava, a poznat je i po jednom od najdetaljnijih izdanja Corpus iuris civilis.

Mommsen se pored historije bavio i politikom, služeći kao zastupnik u pruskom Landtagu, a kasnije Reichstagu. Ispočetka je bio liberal, da bi kasnije skrenuo udesno i postao žestoki nacionalist i antisemit. Za vrijeme francusko-pruskog rata se zalagao da se Francuska natjera na predaju bombardiranjem opkoljenog Pariza.

Godine 1902. dobio je Nobelovu nagradu za književnost.

## Vanjske veze

* Nobel Prize bio 
* The Nobel Prize Bio on Mommsen
* A Mommsen biography
* Theodor Mommsen biography from the Mommsen family website
* Theodor Mommsen History of Rome
* ''Römische Geschichte'' (Roman History) at German Project Gutenberg: E-Text of Vol. 1 - 5 & 8 (vol. 6 & 7 do not exist) in German.
Bauk

**Bauk** je mitska životinja u srpskoj mitologiji. Bauk je opisan kao stvorenje koje se krije na tamnim mestima, rupama ili napuštenim kućama, čekajući da zgrabi, odnese i proždere svoju žrtvu; ali može se oterati svetlom i bukom. Ima nespretan korak (baulja), a njegova onomatopeja je *bau*.

Interpretacija baukovih osobina navodi na zaključak da je bauk u stvari opis medveda, koji su već bili istrebljeni u nekim delovima Srbije i poznati samo kao legenda. Sama reč „bauk“ je isprva bila korišćena kao hipokorizam.

## U popularnoj kulturi
Bauk se koristi kao prevod engleske reči *[[goblin]]* u srpskim izdanjima dela Dž. R. R. Tolkina, koja su prvi preveli Meri i Milan Milišić. Bauk se takođe koristi kao prevod engleskog nadimka *[[Tirion Lanister|The Imp]]* u srpskom izdanju Pesme leda i vatre, koje je preveo Nikola Pajvančić. Bauk se još koristi i kao prevod engleske reči *[[ogr]]* u serijalu crtanih filmova Šrek.

## Reference
Ogr

**Ogr** je mitološko biće, veliko i zlo čovekoliko čudovište. Bauci se obično pojavljuju u bajkama, folkloru i u književnim delima kako se hrane ljudima. U umetnosti, ogri se najčešće prikazuju kao bića sa velikom glavom, kosati i bradati, velikog stomaka i sa snažnim telom.

Protagonista filma *[[Šrek]]* je ogr. Šreku je glas, sa škotskim naglaskom, pozajmio Majk Majers. Šrek nije predstavljen kao stereotipni ogr. On nije negativac već ogr koji živi u svojoj močvari i ne voli da ga uznemiravaju.

## Vanjske veze
Orao (vazduhoplovna jedrilica)

**Orao** je prva posleratna visokosposobna jedrilica proizvedena u Srbiji, po konstrukciji jednoseda visokosposobna jedrilica drvene konstrukcije sa neuvlačivom amortizovanom skijom za sletanje ispod trupa. Konstruisali su inženjeri Boris Cijan i Stanko Obad, a dva uporedo građena prototipa u fabrici Ikarus u Zemunu završena su 1949. godine. Već naredne, 1950. godine na Svetskom prvenstvu u Švedskoj jedriličar Milan Borišek osvojio je drugo mesto u generalnom plasmanu leteći na ovoj jedrilici, a tokom sledećih godina na njoj su obarani mnogi državni rekordi.

Osnovna verzija je rađena u dve varijante - Orao IIb i IIc koje su se međusobno razlikovale po obliku krila, horizontalnog i vertikalnog repa. Obe varijante napravljene su u malom broju komada.

Jedina sačuvana jedrilica ovog tipa (registracija YU-4096, fabrički broj 185) izložena je u Muzeju vazduhoplovstva — Beograd. Napravljena je 1954. godine u preduzeću Letov u Ljubljani, a potom je predata Saveznom vazduhoplovnom centru u Vršcu gde su na njoj postizani brojni rekordi. Po rashodovanju u Vazduhoplovnoj školi u Beogradu uvršćena je u muzejsku zbirku novembra 1972. godine.

## Karakteristike

## Upotreba
* 

## Povezano
* Fabrika Ikarus
* Jedrilica

## Izvor
* Ikarus Orao IIc
Ala (rijeka)

**Ala** (perz. اَءلا) je rijeka u jugozapadnom Iranu. Izvor se nalazi na južnim padinama planine Kuh-e Dovtu u pokrajini Kuhgiluje i Bojer-Ahmad na oko 2400 m visine. Tok se proteže u smjeru sjever-jug duljinom od približno 80 km. Na Marun se nadovezuje nekoliko manjih pritoka među kojima je najveći Zard, a njegovo ušće u Huzestanu mjesto je spajanja s Marunom prilikom čega nastaje rijeka Džarahi. Najveće naselje uz Alu je grad Ramhormuz.

## Veze
* Popis iranskih rijeka

## Literatura
*
Bahmanšir

**Bahmanšir** () je rijeka odnosno sporedni tok Karuna u iranskom Huzestanu koji se duljinom od oko 70 km proteže od Horamšahera do sjevernih obala Perzijskog zaljeva.

## Etimologija
Etimološko podrijetlo *Bahmanšira* temelji se na imenu sasanidskog vladara Ardašira I (180-241), poznatog po opsežnim građevinskim projektima navodnjavanja o kojima je pisao i Jakut al-Hamavi u 13. vijeku. Prema imenu ovog vladara nazvan je niz toponima među kojima i grad Bahman-Ardašir (dosl. *Ardaširova dobra volja*) u južnoj Mezopotamiji, a pretpostavlja se da je *Bahmanšir* skraćenica od identičnog imena. Masudi je u 10. vijeku spomenuo perzijsko ime *Bahmanšir* u kontekstu donjeg toka Tigrisa od Maftaha, a u „Granicama svijeta” (perz. *[[Hodud al-Alam]]*) za isti se koristi i hidronim *Dahana-je Šir*. Djela srednjovjekovnih pisaca također otkrivaju da se Karun nekada ulijevao izravno u Perzijski zaljev, što pak implicira da je tokom abasidskog perioda izgrađen kanal kojim je spojen s Arvand-Rudom. Bahmanšir je prije toga bio jedan od dva Karunova kraka − drugi se nalazi prema istoku i danas se presušen zbog čega ga se naziva slijepim Karunom (perz. *Karun-e Ama*).

## Hidrografija i hidrologija

Geološko podrijetlo sedimentnog Bahmanširovog korita datira se u holocen, a sastoji se od dva sloja gline odvojenih muljem i pijeskom na približno 35 m dubine. Izvor Bahmanšira odnosno račvanje Karuna na lijevoj obali počinje jugoistočno od grada Horamšahera, a tok se proteže usporedno sa zapadnim Arvand-Rudom. Navedene tri rijeke zajedno s morem na jugu omeđuju otok Abadan na kojem se nalazi istoimeni grad, dio Horamšahera, te niz manjih naselja koncentriranih kontinuirano uz obalu. Ovaj pojas bogat je vegetacijom, osobito datuljama. Tok Bahmanšira proteže se oko 70 km i to visinskom razlikom od svega 1,5 m, a korito je 150–500 m (prosječno 180 m) širine i ima minimalnu dubinu od 3,0 m koja se postepeno povećava prema jugu. Ušće na sjevernim obalama Perzijskog zaljeva poznato je kao Hor-e Bahmanšir i estuarijskog je tipa. Prosječni istjek iznosi 35 m³/s, iako ovisno o sezonskim poplavama Karuna može narasti do 150 m³/s. Zbog sezonskih razlika u istjeku odnosno izraženih morskih mijena koje osciliraju do 2,0 m, Bahmanšir je snažno izložen djelovanju mora i salinitet se kilometrima od ušća može kretati do 9‰. Prosječni plimni utjecaj na Bahmanšir iznosi 48 km (~70%) po duljini toka, dok je znatno izraženiji u ljetnoj kombinaciji s malim istjekom kada morske vode zahvaćaju čak i Ahvaz.

## Saobraćaj

Zbog ograničenih batimetrijskih osobina odnosno prosječne dubine od 3,4 m, Bahmanširom uglavnom plove manji ribarski i teretni brodovi. Još od konca 19. vijeka postojali su planovi za prilagođavanje korita većim teretnim brodovima čime bi se rasteretio saobraćajno opterećeniji i politički sporan Arvand-Rud, ali niti jedan od njih nije realiziran. Nad Bahmanširom je izgrađeno pet cestovnih mostova: Istgah-e Davazdah, Istgah-e Haft (Piruzi), Samen Alaemeh, Kovrah i Čuebdeh-je Seh.

## Povezano
* Karun
* Popis iranskih rijeka

## Literatura

*  
*  
*  
*  
*  

;Ostali projekti
Barz-Rud

**Barz-Rud** () je rijeka u središnjem Iranu odnosno Isfahanskoj pokrajini. Izvor se nalazi u planinama Kuh-e Karkasa na približno 2840 m nadmorske visine, a tok se proteže u smjeru zapad-istok duljinom od 55 km i sastoji se od dva dijela: planinske doline (25&nbsp;km) i nizinske unutrašnje delte bez oticanja. Duljina Barz-Ruda bitno ovisi o godišnjim dobima; ljeti je donji tok bitno kraći zbog visokih temperatura odnosno hlapljenja, dok se tijekom proljeća proteže sve do gradića Badruda. Visinska razlika između izvora i potonjeg mjesta iznosi oko 1900 m. Na gornjem toku na Barz-Rud se nadovezuje niz manjih potoka i rijeka poput Rizande i Čime-Ruda što je čini pogodnom za poljoprivredu, a najveća dolinska naselja su Abjane, Tare, Barz, Komdžan i Jarand. Najrasprostranjenije vrste drveća u dolini su jasen, topola, platana i vrba. Unatoč geografskoj izoliranosti od ostatka zemlje, arheološka nalazišta u okolici Abjane svjedoče da je područje uz Barz-Rud bilo atraktivno za naseljavanje još u starom vijeku.

## Povezano
* Isfahanska pokrajina
* Popis iranskih rijeka

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Labud (razvrstavanje)

**Labud** označava pticu iz dva roda patkarica. Pod time se, između ostalog, mogu podrazumijevati:
* grbavi labud
* crni labud

Labud može označavati i:
* Labud (zviježđe)

## Povezano
* Crni labud (razvrstavanje)
Dez

**Dez** (perz. دز) je rijeka duljine 515 km u jugozapadnom Iranu.

## Hidrografija
Izvor rijeke nalazi se na padinama Zagrosa kod mjesta Čahar-Bare u pokrajini Luristan, a ušće joj je kod naselja Band-e Kir u Huzestanu. Ulijeva se u najvodonosniju iransku rijeku Karun, a ona u Arvand-Rud odnosno Perzijski zaljev. Istjek Deza kreće se između 140 m³/s tijekom sušnih mjeseci odnosno 610 m³/s u vrijeme proljeća, dok najveća pretpostavljena granica u poplavnom petogodišnjem razdoblju iznosi 4337 m³/s odnosno 9169 m³/s za tisuću godina. Površina porječja Deza je 21.720 km², najveći pritoci su joj Rud-e Marbore, Gohar-Rud, Bahtijari, Ab-e Rudbar, Bala-Rud, a najveći gradovi kroz koje protječe Borudžerd, Kešvar i Dezful.

## Brane
Na Dezu je podignuta velika lučna brana Dez (1963.), dok su u izgradnji i Rudbar-Luristan odnosno Bahtijari (najviša svjetska brana).

Datoteka:Karun-Dez watershed Dams (Cro).png|Karta i šematski razvedeni presjek projekata glavnih brana na porječju rijeka Dez i Karun
Datoteka:Dez Dam.jpg|Deška brana


## Povezano
* Karun
* Popis iranskih rijeka

## Literatura

;Enciklopedije
*  
*  
*  
;Studije
*  
*  

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Patka

**Patka** je opšti naziv za veliki broj vrsta ptica iz familije Anatidae koja uključuje i labudove i guske. Patke su podeljenje u više podfamilija u okviru familije Anatidae, one nisu monofilična grupa (grupa potomaka koja ima jednog zajedničkog pretka) već čine takson pošto se labudovi i guske ne smatraju patkama. Patke su uglavnom vodene ptice uglavnom manje od labudova i guski i mogu se naći u rečnim i morskim vodama.

## Vanjske veze

* Media related to the Anatidae on the Internet Bird Collection
* http://forum.backyardpoultry.com/viewtopic.php?f=16&t=8030010  Backyard Poultry - Keeping Ducks as Pets
* list of books  (useful looking abstracts)
* Ducks on postage stamps 
*  - A modern illustrated guide to identification of US waterfowl.
Prave patke

***Anatinae***, potporodica ptica, pripada porodici *[[patke|Anatidae]]*, redu *[[patkarice|Anseriformes]]*. Sastoji se od 31 roda: 

## Rodovi u potporodici Anatinae

* *[[Amazonetta]]*
* *[[Anas]]*
* *[[Lophonetta]]*
* *[[Speculanas]]*

### Izumrle
* *[[Chelychelynechen]]*
* *[[Thambetochen]]*
* *[[Ptaiochen]]*

## Upitno
* *[[Aix]]* - *Tadorninae*?
* *[[Cairina]]*
* *[[Callonetta]]*
* *[[Chenonetta]]*
* *[[Nettapus]]*
* *[[Pteronetta]]*

Uz njih su u prave patke ubrajali i rodove
* *[[Asarcornis]]*
* *[[Biziura]]*
* *[[Bucephala]]*
* *[[Camptorhynchus]]*
* *[[Clangula]]*
* *[[Heteronetta]]*
* *[[Histrionicus]]*
* *[[Lophodytes]]*
* *[[Malacorhynchus]]*
* *[[Marmaronetta]]*
* *[[Melanitta]]*
* *[[Mergellus]]*
* *[[Mergus]]*
* *[[Netta]]*
* *[[Nomonyx]]*
* *[[Oxyura]]*
* *[[Polysticta]]*
* *[[Rhodonessa]]*
* *[[Salvadorina]]*
* *[[Somateria]]*

## Ostali projekti
Patka (razvrstavanje)

**Patka** može označavati:

* patka, odnosno, u širem smislu, ptica iz roda iz *Anatidae*;
** , odnosno, u užem smislu, ptica iz potporodice *Anatinae*

*
Vanzemaljac (razvrstavanje)

**Vanzemaljac** ili **izvanzemaljac** je izraz kojim se označava pojedinačni pripadnik izvanzemaljske vrste. Također može označavati:
* *[[E.T.: The Extra-Terrestrial|E.T.]]*, američki igrani film iz 1982. godine, u SFRJ distribuiran pod naslovom *Vanzemaljac*
Kornat

**Kornat** je najveći otok u arhipelagu Kornati u Jadranskom moru. Otok je dug 25,2&nbsp;km, a širok je do 2,5&nbsp;km.

## Vidi i:
* Kornati
* Nacionalni park Kornati
* Kornatska tragedija
* Spomen križevi na Kornatima

## Izvori
Joakim i Ana

**Sveti [[Sveti Joakim|Joakim]] i [[Sveta Ana|Ana]]** su kršćanski sveci, supružnici, roditelji Blažene Djevice Marije. Spomendan im je u Katoličkoj Crkvi 26. srpnja.

O Joakimu i Ani u Bibliji nema spomena, no zato se njihovo ime prvi put spominje u jednom apokrifnom spisu iz II. stoljeća. U prvih osam poglavlja toga spisa iznesene su neke pojedinosti, što se odnose na Marijino čudesno rođenje. Taj spis govori o Sv. Joakimu kao o vrlo bogatu čovjeku, ali koji je bio i pobožan i dobar pa je prihode svojih dobara dijelio u dvoje: jedan je dio davao narodu, a drugi prinosio kao žrtvu Gospodinu za otpuštenje svojih grijeha. Kad se jednog dana nalazio u hramu, prinoseći svoju žrtvu, neki Ruben, predbacivao mu je nevrijednost, zbog koje sa svojom Anom nema djece. U Izraelu, naime, nijedan pravednik nije ostao bez potomaka. To je Joakima vrlo pogodilo pa se za četrdeset dana povukao u pustinju posteći i moleći kako bi od Gospodina isprosio potomka. 

U međuvremenu je i Ana vapila Gospodinu moleći za plodnost. Ukazao joj se Božji anđeo i navijestio da će dobiti dijete. Po anđelu bio je obaviješten i Joakim te pozvan da se iz pustinje vrati kući. Poslušao je te u zahvalu prinio Gospodinu za žrtvu deset jaganjaca. Bogato je nadario i svećenika i narod. Ana je u velikoj starosti rodila kćerku i dala joj ime Marija. U trećoj godini roditelji su je prikazali Gospodinu. 

Istočni sveti Oci u svojim su propovijedima na Marijine blagdane s mnogo ljubavi, oduševljenja i pobožnosti slavili i njezine roditelje. Štovanje se Sv. Joakima na Zapadu razvilo mnogo kasnije nego na Istoku, a na Zapadu je Sv. Ana daleko više popularna nego Sv. Joakim. Njezinom je štovanju vrlo pridonio Ivan Trithemius svojom knjigom *Tractatus de laudibus sanctissimae Annae* (Rasprava o pohvalama presvete Ane – Mainz, 1494). Štovanje Sv. Ane naročito je raširena na europskom sjeveru: u Engleskoj, Francuskoj, Njemačkoj. Bretonci su prenijeli štovanje i u Kanadu.

U Kur'anu se Marijin otac naziva Imran.
3. milenijum

3. milenij je vremenski period koji je počeo 1. januara 2001., a završit će se 31. decembra 3000. godine po Gregorijanskom kalendaru.
## Događaji

* 2003. Broj stanovnika na Zemlji - 6 301 463 000
* 2007. Broj stanovnika na Zemlji - 6 671 226 000
* 2011. Broj stanovnika na Zemlji - 7 000 360 000
## Reference
1990-e

**1990-e** su decenija koja je počela 1. januara 1990. i završila 31. decembra 1999.

## Događaji
* Ujedinjenje Njemačke
* Prvi zaljevski rat
* Ugovorom iz Maastrichta  osnovana Evropska unija.
* Raspad SFRJ
* Raspad Čehoslovačke
* Genocid u Ruandi
* Južna Afrika ukinula aparthejd.
* Raspad SSSR-a, pobjeda SAD i Zapada u hladnom ratu i početak post-sovjetske ere.
* Internet postaje globalni fenomen.
* Elektronska muzika
* Hip-hop

## Vanjske veze
* Yu filmovi 1990-tih (Filmska banka)
Vinko Mihanović

**Vinko Mihanović** (Split, 23. kolovoz 1967.) je hrvatski glumac i maratonac.

## Profesionalna karijera

Prvu kazališnu predstavu je odigrao 11. kolovoza 1988. godine i to Euripidovu *Elektru* u produkciji HNK Split u režiji Paola Magellija. Od tada pa do danas odigrao više od 100 raznih uloga u gotovo 100 predstava.

1993. godine završio je Akademiju dramske umjetnosti u Zagrebu – smjer gluma. Iste godine napušta HNK Split gdje je radio tijekom studija te je otišao u HNK Rijeka. Od travnja 2001. član je profesionalnog glumačkog ansambla GKM Split. Surađivao je s brojnim redateljima i kazališnim kućama (GKL Split, HNK Zagreb, GK “Gavella”, JAK iz Malog Lošinja...).
 
Osim kao glumac, u GKM Split angažiran je kao višegodišnji voditelj glumačkih radionica za mladež. Sudionik nekoliko kazališnih radionica eksperimentalnog kazališta “Les theatrales des jeunes en Europe” u Strassbourgu organiziranih od strane Vijeća Europe. Sudionik je također i nekoliko radionica na temu “Theatre against the violence (Kazalištem protiv nasilja)" kao i glazbenih radionica "Groove mix". Pokretač je i realizator nekoliko projekta “Kazalištem protiv nasilja” i “STOP nasilju – Možemo i drugačije” .

Igrao je u nekoliko TV reklama, serija i TV drama ("Elektra", "Muka", "Passio", “Zabranjena ljubav”, *Najbolje godine*, "Larin izbor", "Ruža vjetrova"...).

Radio kao radijski voditelj te kao DJ. Veliki ljubitelj, filma, glazbe i trčanja. Prvi hrvatski glumac koji je istrčao je maraton (42km) i to onaj u Parizu 2015. godine. Uz to, istrčao je još i 11 polumaratona (21km)i brojne trke na 5000m, 6000m i 10000m.

## Izvor
*Web stranice glumca Vinka Mihanovića

## Vanjske veze
*
Reg Dean

**Tomas Reginald Din** (4. novembar 1902. - 5. januar 2013.) bio je britanski superstarac, u trenutku svoje smrti drugi najstariji muškarac u Evropi. Reg je bio posljednji živi muškarac u Velikoj Britaniji koji je rođen 1902. On je bio je najstariji britanac rođen u Engleskoj od smrti Kloda Čulsa (koji je rođen u Engleskoj i kasnije emigrarao u Ausraliju, gde je i umro).

Reg je rođen na 4. novembra 1902. u Tanstalu, Stafordšir. Bio je oženjen tri puta. Jedna od njegovih supruga je umrla, dok su druga dva braka završena razvodom. Imao je jednog sina, Kristofera Dina. Njegov nećak Nick Owen je poznat kao televizijski voditelj i sportski komentator. Reg Dean je umro 5. januara 2013. u Londonu, od prirodnih uzroka, u 110. godini života.

## Reference
Trg neznanog junaka (Tirana)

**Trg neznanog junaka** (Albanski: *Ushtari i panjohur*) je ratni spomenik u Tirani posvećen nepoznatom vojniku koji je stradao tokom ratnog sukoba sa talijanskim fašistima u Drugom svjetskom ratu. Trg se nalazi u blizini albanskog parlamenta.
1500-te

**1500-e** su decenija koja je počela 1. januara 1500. i završila 31. decembra 1509.

## Događaji

## Reference
Palača kulture (Tirana)

**Palača kulture u Tirani** (Albanski: *Pallati i Kultures*) izgrađena je u djelu Pazari i Vjeter. Izgrađena je na zahtjev Radničke partije Albanije. Prvi kamen simbolički je 1959. položio Nikita Hruščov, a zgrada je dovršena 1963. godine. Palača kulture uključuje Nacionalnu biblioteku te Nacionalni teatar opere i baleta.
Nacionalni historijski muzej (Tirana)

**Nacionalni historijski muzej** (Albanski: *Muzeu Historik Kombëtar*) u Tirani, Albanija, najveći je muzej u zemlji. Otvoren je 28. 10. 1981. godine. Muzej je projektirao albanski arhitekt Enver Faja. Gradnja ovog objekta zahtjevala je prethodno rušenje općinske zgrade u Tirani. Na samom ulazu postavljen je ogromni mozaik naslova *Albanci*.

Nacionalni historijski muzej uključuje sljedeće paviljone:
* Antika
* Srednji vijek
* Renesansa
* Nezavisnost
* Ikonografija
* Albanska kultura
* Albanski otpor u Drugom svjetskom ratu
* Komunistički genocid
* Majka Tereza
Skenderbegov trg (Tirana)

**Skenderbegov trg** u Tirani je glavni gradski trg ovoga grada koji je dobio ime po Skenderbegu 1968. godine. Na središtu trga nalazi se spomenik Skenderbega. Trg je okružen građevinama iz perioda talijanske okupacije i iz komunističkog perioda koje čine neke od najprepoznatljivijih vizura ovoga grada. Godine 2010. Kuvajt je financirao obnovu trga.
Etnocentrizam

**Etnocentrizam** je prosudba kulture drugih naroda iz aspekta vlastite kulture. Može se ticati jezika, običaja, vjere i ponašanja.

Etnocentrična osoba koristi vlastitu kulturu kao temelj za ocjenjivanje drugih kultura. Obično se vlastita kultura smatra najboljom i teži se tome, da se druge kulture mijenjaju, da više sliče vlastitoj kulturi. 

## Historija

Starogrčki historičar Herodot u 5. vijeku pne. napisao je:
:*Samo lud čovjek može vrijeđati tuđe običaje, jer da se ljude diljem svijeta upita čiji su običaji najbolji, svatko bi izabrao one svoje.* (III.38.)

Izraz etnocentrizam prvi je put koristio sociolog William G. Sumner. On ga definira kao:
:*Tehnički naziv za pogled na stvari u kojima je vlastita skupina središte svega, a svi ostali su umanjeni i ocjenjuju se u odnosu na nju*.

## Etnocentrizam i antropologija

Svi ljudi nastoje koristiti vrijednosti kulture u kojoj su rođeni. Jedan od glavnih ciljeva antropologije je ne koristiti etnocentrične ideje. Antropolozi pokušavaju vidjeti druge kulture iz gledišta osobe iz te kulture. To je također poznato kao kulturni relativizam. To je ideja, koja se protivi ideji, da su stvari uvijek iste u svakoj ljudskoj kulturi (ljudska univerzalija). Kulturni relativizam kaže, da je sve ljudsko djelovanje u odnosu na kulturu u kojoj se radnja događa. 

## Povezano
* Ekcepcionalizam
* Eurocentrizam
* Amerocentrizam
* Afrocentrizam
*
Džarahi

**Džarahi** () je rijeka u iranskoj pokrajini Huzestan koja nastaje spajanjem Maruna i Ale na 72 m visine. Zajedno s dvjema rijekama i njihovim pritocima, porječje Džarahija prostire se na 24.310 km². Tok se proteže u smjeru istok-zapad i približna duljina mu je 100 km. Ušće kod Šadegana sastoji se od goleme aluvijalne lepeze površine od 970 km² koju karakterizira visok stupanj bioraznolikosti. Tijekom sezonskog povećanja istjeka, Džarahijevo glavno korito produžuje se do Hovr-e Muse, estuarija kod Bandar-e Homeinija na sjeveru Perzijskog zaljeva. Kod Romejle je izgrađena manja brana koja se koristi za navodnjavanje.

## Povezano
* Utočište za divljač Šadegan
* Popis iranskih rijeka

## Literatura

*  
*  

;Ostali projekti