open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nuncij

**Nuncij** (lat. *nuntius* - glasnik, vjesnik), odnosno **apostolski nuncij**, papinski je poslanik pri nekoj vladi, odnosno stalni diplomatski predstavnik Svete Stolice pri nekoj državi s kojom Sveta Stolica ima regularne diplomatske odnose. Prema Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima nuncij ima isti rang kao i veleposlanik (odnosno nalazi se u razredu zajedno s veleposlanicima i pronuncijima). 

Diplomatsko predstavništvo na čijem čelu se nalazi nuncij naziva se **nuncijatura**, a tako se naziva i obavljanje službe nuncija.

Nunciji su u pravlu titularni nadbiskupi, ne pripadaju katoličkoj hijerarhiji u državi primateljici i osnovna im je zadaća razvijanje diplomatskih odnosa s državom primateljicom i skrb u svezi s Katoličkom crkvom u državi primateljici.

U mnogim pretežito katoličkim državama, nuncij je uvijek doajen diplomatskog zbora (tako i u Hrvatskoj), a ukoliko to nije, Sveta Stolica u takvim državama akreditira pronuncija (primjer je bivša SFRJ), koji se nalazi u istom razredu kao i nuncij.
Pronuncij

**Pronuncij** je stalni diplomatski predstavnik Svete Stolice u državi primateljici koja papinskom predstavniku ne daje automatski status doajena diplomatskog zbora.

U prošlosti titulu pronuncija dobivao je apostolski nuncij koj bi stekao zvanje kardinala, ali bi nastavio obavljat nuncijsku funkciju.

Sveta Stolica imenovala je, primjerice, pronuncija u SFR Jugoslaviji.

## Poveznice
* Šef diplomatske misije
* Nuncij
Otpravnik poslova

**Otpravnici poslova** (fran. *chargé d'affaires*) najniži je razred šefova diplomatskih misija prema Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima. Oni se akreditiraju kod ministra vanjskih poslova.

Treba razlikovati **stalnog otpravnika poslova** - fran. *chargé d'affaires en pied* od **privremenog otpravnika poslova** - fran. *chargé d'affaires ad interim (a.i.)*.

## Chargé d'affaires ad interim (a.i.)
**Privremenog otpravnika poslova** postavlja veleposlanik pred svoj odlazak iz zemlje primateljice, bilo privremeni (npr. zbog odlaska na konzultacije u svoju zemlju, korištenja godišnjeg odmora, ili bilo kojeg razlog izbivanja iz zemlje primateljice) ili definitivni (kada odlazi s dužnosti veleposlanika u zemlji primateljici, do dolaska novog veleposlanika). Privremeni otpavnik poslova ne može imenovati drugog otpravnika poslova. Ukoliko on iz bilo kojeg razloga (teška bolest, smrt i dr.) ne može dalje obavljati tu funkciju do povratka veleposlanika, ministar vanjskih poslova zemlje šiljateljice mora uputiti uvodno pismo kojim imenuje novog otpravnika poslova. 

## Chargé d'affaires en pied (en titre)
**Stalnog otpravnika poslova** akreditira ministar vanjskih poslova države šiljateljice uvodnim pismom kod ministra vanjskih poslova države primateljice. Po rangu je to šef diplomatske misije trećeg i najnižeg razreda (nakon veleposlanika i poslanika).
KFOR

**Kosovske snage** (engleski: *Kosovo Force*), poznatije pod engleskom skraćenicom **KFOR**, predstavljaju međunarodne mirovne snage pod vodstvom NATO-a čiji je zadatak čuvanje reda i mira, odnosno stvaranja sigurnosti na Kosovu nakon kosovskog rata, odnosno povlačenja jugoslavenskih, odnosno srpskih snaga.

KFOR je na Kosovo ušao 12.6. 1999. na temelju Rezolucije Vijeća sigurnosti UN 1244.

Trenutno KFOR broji oko 7.427 vojnika.

## Kontingenti različitih država
Na svom vrhuncu je KFOR brojao 50.000 vojnika iz 39 različitih država - članica i nečlanica NATO-a. U aprilu 2007. je KFOR, prema podacima sa službene stranice, imao 16.000 iz 34 države.

Države s najviše vojnika u KFOR-u:
*  (7.000 - danas 1.480)
*  (6.000 - danas 1.507)
*  (5.000 - danas 1.409)
*  (19.000 - danas 5)
*  (7.000 - danas 807)
*  (4.000 - danas 100)
*  (10)
*  (187)
*  (3) 
 

Ostale države-članica NATO-a su uključivale :
 

Ostale države ne-članice NATO-a su uključivale:

## Komandanti KFOR-a
# Mike Jackson (, 12.6. 1999 - 8.10. 1999.), 
# Klaus Reinhardt (, 8.10. 1999 - 18.4. 2000),
# Juan Ortuño Such (, 18.4. 2000 - 16.10.- 2000), 
# Carlo Cabigiosu (, 16.10. 2000 - 6.4. 2001),
# Thorstein Skiaker (, 6.4. 2001 - 3.10. 2001),
# Marcel Valentin (, 3.10. 2001 - 4.10. 2002),
# Fabio Mini (, 4.10. 2002 - 3.10. 2003),
# Holger Kammerhoff (, 3.10. 2003 - 1.9. 2004),
# Yves de Kermabon (, 1.9. 2004 - 1.9. 2005),
# Giuseppe Valotto (, 1.9. 2005 - 1.9. 2006),
# Roland Kather (, 1.9. 2006 - 31.8. 2007),
# Xavier de Marnhac (, 31.8. 2007 - danas).

## Izvori

* KFOR official site (NATO)
* K-For: The task ahead (from BBC News, June 13, 1999)
* First deaths in K-For operation (from BBC News, June 14, 1999)
* Memorial honors soldiers' sacrifices June 2002: 68 soldiers have died since KFOR entered Kosovo.
* Nato force 'feeds Kosovo sex trade' (from The Guardian, May 7, 2004)
* Radio KFOR
Ambasada

**Ambasada** ili **veleposlanstvo** (franc. *ambassade* < tal. *ambasciata*, od srlat. *ambactia*: služba, od gal. *ambactus*: sluga), diplomatsko predstavništvo najvišeg ranga zemlje šiljateljice u zemlji primateljici. Također termin označava zgradu tog predstavništva. Veleposlanstvo se u pravilu otvara u glavnom gradu zemlje primateljice, a mogu se na temelju posebnog prethodnog odobrenja zemlje primateljice, pojedini odjeli kao sastavni dijelovi veleposlanstva, otvoriti i u nekom drugom gradu.

## Predradnje za otvaranje veleposlanstva
Nakon uspostave diplomatskih odnosa i dogovora o otvaranju veleposlanstva ili poslanstva, uobičajno je da država imenovanja uputi, u glavni grad države primateljice, diplomatskog djelatnika niže razine koji će obaviti sve pripreme (prostor za ured, za stanovanje i dr.) te otvoriti veleposlanstvo i organizirati dolazak veleposlanika. Tom djelatniku ministar vanjskih poslova države primateljice daje "uvodno pismo" (fran. *letre d'introduction*) adresirano na ministra vanjskih poslova države primateljice u kojemu navodi svrhu akreditacije diplomatskog djelatnika. Do dolaska veleposlanika taj djelatnik obavlja dužnost privremenog otpravnika poslova (fran. *charge d'affaires ad interim*).

Nakon što je navedeni djelatnik dovršio povjerene mu poslove, obavješćuje svoje ministarstvo vanjskih poslova koje mu zatim javlja prijevozno sredstvo i točno vrijeme dolaska veleposlanika u glavni grad države primateljice. Otpravnik poslova o tome notom obavješćuje ministarstvo vanjskih poslova države primateljice.

Novodošlog veleposlanika dočekuje predstavnik protokola, a sve do predaje vjerodajnice drži se da je on u zemlji inkognito.

## Povezani članici
* Diplomatska misija
Konzularni zbor

**Konzularni zbor** (fran. ***corps consulaire***) je skup svih šefova konzularnih ureda sa sjedištem u istom mjestu (gradu) države primateljice. U širem smislu, konzularni zbor uključuje i druge konzularne dužnosnike. Za razliku od diplomatskog zbora, koji je jedinstven i postoji samo u glavnom gradu države primateljice, konzularni zbor može postojati u svakom mjestu u kojem postoje više konzularnih ureda.

Na čelu konzularnog zbora nalazi se **dojen konzularnog zbora** (od franc. *doyen* - dekan, najstariji član). Doajen je najviši po razredu šef konzularnog ureda koji je ujedno i najstariji o datumu izdavanja egzekvature, pri čemu karijerni šefovi konularnih ureda imaju prvenstvo u odnosu na počasne konzularne dužnosnike istog razreda.

Doajen obavlja uglavnom protokolarne i druge poslove u ime konzularnog zbora, kao što su čestitanja, intervencije kod mjesnih tijela u pogledu prava konzularnih dužnosika. Novopridošli šef konzularog ureda pojetit će doajena konzularnog zbora prigodom dolaska i odlaska iz države primateljice.

Kratica **CC** (od *corps consulaire*) uobičajna je, primjerice, kao oznaka za registarske tablice automobila konzularnih djelatnika, i sl.

## Poveznice
* Diplomatski zbor
Ministar

**Ministar** je član vlade zadužen za određeni resor, odnosno područje. Obično je visoki državni dužnosnik. Ministar je podređen predsjedniku vlade i njemu je odgovoran, a ovisno o ustavnopravnom uređenju države, može biti odgovoran i parlamentu. Osobu za određenu ministarsku dužnost obično predlaža predsjednik vlade, ali ona mora uživati i povjerenje u parlamentu.

Ministar koji nema posebno dodjeljen resor obično se naziva **ministar bez lisnice** (***bez resora*** ili ***bez portfelja***).

U diplomaciji, ministar je šef diplomatske misije drugog razreda, akreditiran kod šefa države države primateljice. Također, *ministar-savjetnik* i *opunomoćeni ministar* su diplomatska zvanja visokog ranga.
Ministar vanjskih poslova

**Ministar vanjskih poslova** član je vlade i šef resora nadležnog za međunarodne odnose i vođenje vanjske politike svoje zemlje (u pravilu ministarstva vanjskih poslova). Ministar vanjskih poslova upravlja službom vanjskih poslova. Jedan je od visokih političkih dužnosnika koji je po svojoj funkciji ovlašten predstavljati svoju državu prema inozemstvu i za predstavljanje mu nije potrebna punomoć (jer po međunarodnom pravu mu nije potrebna; smatra se jednim od redovitih tijela vanjskog zastupanja države. Može sklapati međunarodne ugovore u ime svoje države bez posebne punomoći). Njegove izjave obvezuju državu. Po stupanju na dužnost, običaj je da ministar vanjskih poslova diplomatskim putem najavi drugim državama svoje stupanje na dužnost. Nije neuobičajno da ministar vanjskih poslova zauzima položaj potpredsjednika vlade, a ponekad sam premijer (predsjednik vlade) vodi resor vanjskih poslova.

Opseg ovlasti ministra vanjskih poslova različit je u pojedinim državama, ali se u osnovnim funkcijama podudaraju. U SAD-u dužnost ministra vanjskih poslovama obavlja državni tajnik (*Secretary of State*), dok u nekim latinskoameričkim zemljama nosi naziv *canciller*.

## Poveznice
* Ministarstvo vanjskih poslova
Persona non grata

**Persona non grata** (lat.: *nepoželjna osoba*, *neprihvatljiva osoba*, *osoba koja se ne uvažava*) izraz je koji se u diplomaciji koristi za osobu - šefa diplomatske misije i druge diplomate, čije prisustvo na području države primateljice nije poželjno, odnosno za koju država primateljica zahtjeva odlazak sa svog područja. Suprotni pojam je **persona grata**.

Razlozi zbog koji se osoba proglašava osobom *non grata* mogu biti vezani uz nju samu (npr. zbog njezinih izjava ili ponašanja kojima su povrijeđeni interesi, čast i dostojanstvo države primateljice, ili ako je teško povrijedila propise države primateljice), u prekid diplomatskih odnosa ili uz rat, međutim država primateljica nije obvezna navesti razloge (članak 9. *Bečke konvencija o diplomatskim odnosima*). Tu će osobu njezina država (država šiljateljica) morati opozvati, odnosno okončati njezine dužnosti. Opoziv mora uslijediti u razumnom roku, a sve do odlaska *persona non grata* zadržava imunitete i privilegije. Ukoliko ne bude opozvana, država primateljica može odbiti priznati tu osobu za člana misije.
Diplomatski zbor

**Diplomatski zbor** (franc. ***corps diplomatique***) je jedinstveni skup (tijelo) svih diplomatskih predstavnika akreditiranih u jednoj državi, odnosno njezinom glavnom gradu. Uključuje sve akreditirane šefove dipomatskih misija (veleposlanike, visoke predstavnike, apostolske nuncije) koji predstavljaju svoju zemlju u državi primateljici. U širem smislu, uključuje u i šefove dipomatskih misija pri međunarodnoj organizaciji koje imaju sjedište u toj državi, ali i ostale strane diplomatske predstavnike u službi u diplomatskim predstavništvima u toj državi i članove njihove obitelji.

Kao skupno tijelo, diplomatski zbor nastupa kolektivno u protokolarnim i ceremonijalnim prilikama, kao što su inauguracije šefa države, krunidba, proslava nacionalnog praznika, svečane sjednice parlamenta, ovisno o lokalnim običajima. Tada mu se daje određeno počasno mjesto, poštujuči načelo jedinstvenosti diplomatskog zbora.

Akcije diplomatskog zbora mogu imati političku važnost u odnosu prema državi primateljici, kao što su npr. zajednički demarši prema vladi države primateljice. Djelovanje diplomatskog zbora može biti usmjereno i na odnose unutar samog zbora, kao npr. distanciranje i ograđivanje od ponašanja pojedinih diplomata ili izražavanje potpore i zahvalnost pojedinom diplomatu, najčešće odlazećem veleposlaniku. Diplomatski zbor nastupa zajednički i u svezi s diplomatskim povlasticama i izuzećima u odnosu na druga pitanja. 

Kratica **CD** (od *corps diplomatique*) uobičajna je, primjerice, kao oznaka za diplomatske registarske tablice automobila, i sl.

## Doajen diplomatskog zbora
Na čelu diplomatskog zbora je **doajen diplomatskog zbora** (od franc. *doyen* - dekan, najstariji član). Doajen je šef diplomatske misije najvišeg razreda koji je od svi članova diplomatskog zbora najranije predao svoje akreditive (vjerodajnice). U nekim zemljama (uglavnom zemljama s katoličkom tradicijom) papinski nuncij uvijek je doajen diplomatskog zbora, bez obzira na vrijeme predaje svojih akreditiva.

Ustanova doajena uređena je odredbama običajnog međunarodnog prava. Doajen diplomatskog zbora u određenim prilikama (svečanim, protokolarnim, ali u nekim pitanjima sigurnosti) istupa u ime diplomatskog zbora pred državom primateljicom, on brani interese dilomatskog zbora kao cjeline, ili u njegovo ime upućuje demarše. Uobičajno je da se novopristigli šef diplomatske misije obraća doajenu (odnosno posjećuje ga u njegovoj rezidenciji) radi upoznavanja s pitanjima ceremonijala i običaja države primateljice. 

U Republici Hrvatskoj dužnost doajena diplomatskog zbora vrši papinski nuncij.

## Poveznice
* Šef diplomatske misije
* Konzularni zbor

## Vanjske veze
*  Američki diplomatski zborovi od 1893. do danas
Diplomatski protokol

**Diplomatski protokol** je skup pravila i običaja o ponašanju u međudržavnim odnosima, diplomatskom ophođenju, ceremonijalu i kurtoaziji.

Riječ *protokol* je grčkoga podrijetla, a isprva je označavala vrpcu ili pečat koji se lijepio na dokumente kao dokaz njegove izvornosti. Danas protokolom nazivamo i svojevrsni međunarodni sporazum, zbirku pisanih i običajnih normi međusobnog ponašanja država i njihovih predstavnika, kao i posebnu ustanovu ili više njih koje se bave primjenom navedenih normi.

Bečka konvencija o diplomatskim odnosima propisuje neka ustaljena pravila. To je minimum pravila, nepoštivanjem kojeg može izazvati ne samo diplomatske nesporazume, nego i ozbiljne sporove među državama. Mnoga pitanja iz diplomatskog protokola, međutim, nisu uređena međunarodnim ugovorima. To se ponajprije odnosi na pitanje ceremonijala, reda prvenstva i povlastica. Zbog toga se ta pitanja rješavaju na temelju međunarodnog običajnog prava, općeprihvaćene prakse, domaćim zakonodavstvom, te ustaljenim tradicijama i običajima država. Neka pravila, prije nekog zajedničkog događaj, države mogu međusobno dogovoriti posredstvom protokola.

## Literatura
* Stanko Nick, *Diplomacija: Metode i tehnike*, Barbat, 1997.
* Serres, Jean, *Practical Handbook of Protocol*, 2010 Edition, Editions de la Bièvre, 3 avenue Pasteur - 92400 Courbevoie, France. 
* Serres, Jean, *Manuel Pratique de Protocol*, XIe Edition, Editions de la Bièvre, 3 avenue Pasteur - 92400 Courbevoie, France. 
* Forni, P.M. *Choosing Civility: The 25 Rules of Considerate Conduct*. New York: St. Martin’s Griffin Edition, October 2003. .
* McCaffree, Mary Jane, Pauline Innis, and Richard M. Sand, Esquire. *Protocol: The Complete Handbook of Diplomatic, Official and Social Usage, 35th Anniversary Edition*. Center for Protocol Red Book Studies, LLC April 2013.
Vojni izaslanik

**Vojni ataše** (*vojni attaché*) ili **vojni izaslanik** član je diplomatskog predstavništva svoje zemlje u državi primateljici ili pri međunarodnoj organizaciji (npr. NATO, UN i sl.). Vojni ataše ima diplomatski status te sve imunitete i privilegije koje redovno uživa diplomatsko osoblje. Organizacijski odgovara šefu diplomatske misije. Ova funkcija pojavila se početkom 20. stoljeća.

Vojni ataše zadužen je za afirmacija oružanih snaga i obrambene politike svoje države. On prati i izvještava o vojnoj, vojno-političkoj i gospodarskoj situaciji u zemlji primateljici. Savjetuje veleposlanika o sigurnosnoj i obrambenoj politici, te je zadužen je za odnose s ministarstvom obrane svoje zemlje, ali je, kao časnik za vezu, zadužen i za odnose s lokalnim vojnim vlastima. Vojni ataše predstavlja i zastupa oružane snage svoje zemlje u državi primateljici. Po posebnom ovlaštenju obavlja preliminarne pregovore o svim oblicima vojne suradnje među državama. Osim toga, zadužen je i za dogovaranje i organizaciju meðudržavnih bilateralnih susreta vojnih predstavnika.

U veleposlanstvu, odnosno diplomatskom predstavništvu mogu djelovati vojni, pomorski i zrakoplovni ataše. U diplomatskim misijama SAD-a, ataše koji je od navedenih tri najduže na dužnosti, naziva se još i *obrambeni ataše* i on je nadređen ostalima u svim dužnostima koje spadaju u djelokrug vojnih atašea.

Države šiljateljice ne šalju svoje vojne atašee u svako svoje diplomatsko predstavništvo, već obično u one države s kojima imaju ili žele ostvarivati vojnu suradnju. Vojni ataše se ne akreditira u zemlji primateljici (to čine samo veleposlanici), već se samo notificira ministarstvu vanjskih poslova države primateljice te ministarstvu obrane.

Svi vojni atašeji u jednoj državi primateljici čine vojno-diplomatski zbor.

## Poveznice
* Vojna diplomacija
* Diplomacija
* Vojska
* Ataše
Ataše

**Ataše** (*[[francuski jezik|franc.]] attaché, [[španski jezik|španj.]] agregado*) najniže je zvanje u diplomatskoj hijerarhiji, prvo kojemu se priznaje diplomatski status. Obično se dodjeljuje mlađim osobama - početnicima, koji tek započinju svoju diplomatsku karijeru.

Kada se govori o atašeu valja razlikovati atašea - početnika u diplomatskoj profesiji od atašea - člana diplomatske misije koji ima posebnu stručnu i tehniču spremu i kao takav je pridodan misiji da izravno surađuje sa šefom misije i svojoj oblasti pa obično ima i visok rang. Tako npr. postoji vojni ataše, ataše za kulturu, ataše za suradnju s medijima, trgovinski ataše i sl.

## Poveznice
* Vojni ataše
Špijunaža

**Špijunaža** kao pojam označava obavještajne djelatnosti koje se sastoje od odavanja ili saopćavanja drugoj osobi (ili ratnoj strani, državi ili organizaciji) sakupljene podatke ili činjenice što predstavljaju tajnu (vojnu, službenu, ekonomsku, industrijsku...). Međunarodno pravo regulira špijunažu isključivo u oblasti ratnog prava dok špijunaža u mirnodopskim uvjetima spada pod kazneno pravo pojedine države.

Osobe koje se bave špijunažom nazivamo špijunima, a sredstva i načini kojima oni dolaze do podataka su razni: uhođenje, potajno motrenje kretanja, rada ili neke druge aktivnosti promatrane strane, dostavljanje podataka, potkazivanje ili cinkanje i slično.

Najpoznatija stvarna špijunka vjerojatno je Mata Hari, a fikcijski špijun James Bond.

## Veze

* Kontrašpijunaža
* Industrijska špijunaža
* Špijunski žanr
Bijela knjiga

**Bijela knjiga** (eng. *white paper*) je dokument koji sadrži stajalište vlade, organizacije, udruženja ili kompanije. Ime je dobiveno zbog bijelih korica uveza koji se koristio za ovakve dokumente, za razliku od plavih korica koje se nalaze na većini vladinih izvještaja. Danas se bijele korice ne koriste toliko često.

Bijelu knjigu piše tim eksperata na određenu temu: izvještaj o vladinoj politici, dokument čija namjena je da podučava industrijske potrošače. Bijela knjiga služi kao pomoć ljudima prilikom donošenja odluka.

U modernoj britanskoj ili irskoj terminologiji, bijela knjiga je izjava o vladinoj politici.
Cenzura

**Cenzura** je postupak nadziranja slobode izražavanja. Cenzura se može provoditi u širokom rasponu korištenih sredstava i postupaka, od uništavanja nepoželjnih sredstava izražavanja, preko brisanja ili precrtavanja nepoželjnih dijelova, do mijenjanja, izokretanja, odnosno falsificiranja onih dijelova koji se ne podudaraju sa svjetonazorom ili zakonskim odredbama vlasti ili urednika.

Vlast može cenzuru provoditi u skladu sa zakonodavstvom ili neslužbeno, u sklopu tajnih službi.

Cenzura je postupak koji je svojstven autoritarnim državnim sustavima, ali u ime zaštite javnog ćudoređa nije nepoznata niti u demokratskim sustavima.

Krajnji oblik u policijskim državama jest autocenzura.

## Historija

Književnu cenzuru u današnjem smislu uveli su crkveni koncili (Prvi nicejski koncil 325., koncil u Efezu 431.) zabranom nekih tekstova kao dogmatski neispravnih, heretičkih spisa. Praksa osude spisa štetnih za vjeru i morala nastavljena je i u srednjem vijeku. U 13. vijeku su pojedini univerziteti bili određeni da vrše cenzuru nad rukopisima. Po papinskoj odredbi iz 1501. biskupi moraju brižljivo ispitati spise. Knjige izdane protivno zabrani često su se spaljivale. Papa Pavao IV izdao je 1589. **Index librorum prohibitorum**, popis djela koja vjernici nisu smjeli čitati. U evropskim državama, kroz čitav niz političkih peripetija, politička, kulturalna i moralna cenzura mijenjale su svoje forme vjekovima.
Cenzuru su vršili koncili, staleži, policija, kraljevski komesarijati za štamparije.

Ukidana i ponovno uspostavljana, cenzura kao preventivno sredstvo traje do danas u mnogim državama. Francuska revolucija (1789.) proglasila je potpunu slobodu misli i štampe, ali je već Direktorij uveo preventivnu cenzuru. Cenzura je normalna ratna organizaciona mjera na raznim područjima (u umjetnosti, publicistici i literaturi). Pozorišnu cenzuru poznavali su već stari Heleni; pojedine drame prije izvođenja cenzurirali su arhonti; koja je u Francuskoj uvedena u 15. vijeku.

U 20 veku se na udaru cenzure našla osim književne i nova filmska umetnost. Ta cenzura se provodila u danas propalim komunističkim režimima, ali se provodila i još uvek provodi u zapadnim državama.

## Povezano
* Filmska cenzura
* Cenzura na internetu
Skolioza

**Skolioza** je nepravilan rast kičmenog stuba sa krivljenjem u jednu ili dve strane koje se vremenom pogoršava i raste. Skolioza se najcesce pojavljuje kod devojcica. Bolest u najgorim slucajevima moze biti i smrtonosna ili da dovede do toga da osoba koja boluje postane invalidsko lice.
Bihevioralna geografija

**Bihevioralna geografija** je pristup u antropogeografiji koji proučava ljudsko ponašanje upotrebom rastavljenog pristupa. Bihevioralni geografi se usredotočuju na kognitivne procese koji čine podlogu za prostorno zaključivanje, stvaranje odluka i ponašanje.

Zbog imena često se netočno misli da bihevioralna geografija ima korijene u biheviorizmu. Budući da je naglasak na spoznaji, jasno je da to nije predmet.

Kognitivni procesi uključuju percepciju i spoznaju okoline, traženje putova, stvaranje kognitivnih mapa, mjesno pričvršćivanje, razvoj stavova o prostoru i mjestu, odluke i ponašanje temeljeni na nesavršenom znanju nečijih okruženja te brojne druge teme.

Pristup prihvaćen u bihevioralnoj geografiji blisko je povezan s onim u psihologiji ali se primiče istraživačkim pronalascima iz mnoštva drugih disciplina uključujući ekonomiju, sociologiju, antropologiju, planiranje prijevoza i mnoge druge.
Grupe za pritisak

**Grupe za pritisak** (pressure groups) ili interesne grupe su grupe (nevladine organizacije) koje ne žele da postanu vlada već žele da utječu na vladu-zastupnike (u donošenju odluka itd.). Postoje dvije vrste grupa za pritisak: promotivne (cause groups) i protektive (promotional groups) grupe.

**Protektivne grupe** su grupe koje se bore za samo jedan segment društva. To mogu biti udruge doktora ili udruge profesora ili udruge ratnih vojnih invalida itd. Članstvo u te grupe je rezervisano samo za pripadnike tih grupa. Ove grupe su najčešće insajderi.

**Promotivne grupe**, kao što sam naziv kaže, bore se za promociju nekog većeg cilja. Oni ne promovišu interese samo jednog segmenta društva nego čovječanstva u cjelini. Takve grupe su npr: Greenpeace, Friends of the Earth itd. Ovo su ekološke grupe koje se bore za korist svih ljudi na planeti. Njihovo članstvo je otvoreno za sve ljude svih uzrasta i radi toga su mnogo brojnije of protektivnih grupa-Kraljevska udruga za očuvanje ptica (The Royal Society for the protection of birds) je najveća interesna grupa sa oko milion članova (to je više od članova sve tri britanske nacionalne stranke zajedno). Ove grupe su najčešće autsajderi.

Nekada je teško otkriti razliku između ove dvije vrste grupa zato što ponekad one čine stvari koje su karakteristične za druge grupe. Na primjer BMA (British Medical Association-Britanska medicinska udruga) u posljednje vrijeme podržava akciju protiv pušenja koja je u krist svih ljudi a ne samo doktora. Slično tome BDA (Britich Dental Association- Britanska zubarska udruga) podržava fluorizaciju vode koja je ponovo u korist svih ljudi a ne samo stomatologa.

Nekada interesne grupe postanu političke stranke. Tako je u Velikoj Britaniji (a i drugim zemljama svijeta) ekološka udruga postala Green Party. Da bi razumjeli razlog za to morat ćemo pogledati razlike između interesnih grupa i političkih stranaka. Nekada političke stranke liče više na interesne grupe nego na stranke. Na primjer stranka penzionera očito želi da unaprijedi život upravo tog segmenta društva ali često nemaju mnogo zastupnika u parlamentu pa više izgledaju na grupu nego na stranku. To su takozvani hibridi (između grupa i stranaka).

Glavni zadatak interesnih grupa je, kao što je već rečeno, da utiče na vladu. To one čine kroz svoje razne akcije- akcije interesnih grupa.
Topografija

**Topografija** je geografski pojam, koji se bavi opisivanjem i proučavanjem Zemljinih površinskih elemenata, fizičkogeografskih karakteristika, kao visina i nagib . 

Razumjevanje topografije je važna za mnogo znanosti i djelatnosti. Tako je u prostornom uređenju, agrikulturi i hidrologiji potrebno radi određivanja razvodnica, označavanje vodnih tokova i označavanja vodnih površina. Tako je topografija važan izvor podataka za razumijevanje. Topografska istraživanja se koriste i u arhitekturi i crtanju različite infrastrukture, kao npr. prometna. Usto, topografija ima izuzetnu važnost u arheološkim istraživanjima, od trenutka određivanja mjesta sondažnih kopova, do određivanja visine pojedinih slojeva.

Dogovoreni simboli za pojedine objekte i društveni inventar nazivaju se kartografski ili topografski znakovi.
Zastava Australije

**Zastava [[Australija|Australije]]** izabrana je na javnom konkursu među 30.000 predloga. Umanjena britanska zastava u uglu govori o značajnoj ulozi britanskog kraljevstva za Australiju. Zvezde na plavoj podlozi predstavljaju sazvežđa Južni krst, a vode poreklo sa ranije zastave pobunjenih kopača na kojoj su predstavljale nebo zajedničko svim ljudima, kao simbol slobode. Zvezde su sedmokrake, jer prestavljaju Australiju sa njenih šest država i teritorija.
Marija Perović

**Marija Perović** (Beograd, 15.12. 1972.) je prva žena filmski i televizijski reditelj u istoriji Crne Gore.

## Biografija
Rođena je u Beogradu. Ima kćerku Saru, a živi u Podgorici i Beogradu.

Pored karijere filmskog i TV reditelja, Marija Perović je predavač na Fakultetu Dramskih Umjetnosti na Cetinju.

Jedan je od osnivača producentske kuće *[[Katun Movies]]* sa sjedistem u Podgorici. Godine 2007. je radila kao producent, reditelj i scenarista dugometražnog igranog filma „Gledaj me“, a koji je trenutno u post produkciji. Za scenario filma „Gledaj me“ po motivim romana „Dječak iz vode“, Ksenije Popović 2006. godine je dobila prve nagrade na konkursima za produkciju Ministartva kulture republike Crne Gore, i Ministarstva kulture republike Hrvatske za koprodukciju.

Godine 2004. je bila Reditelj i saradnik na scenariju, *[[Opet pakujemo majmune]]* prvog dugometražnog igranog filma u Crnoj Gori poslije rata. Dobila nagradu za najbolju režiju na Jugoslovenskom filmskom festivalu u Novom Sadu.

Kao TV reditelj uradila preko 300 televizijskih emisija za RTS, TVCG, podgorički TV IN i beogradsku TV Avalu. Bila je Scenarista i reditelj većeg broja reklama, namjenskih spotova i filmova.

Bila je jedan od reditelja prve TV sapunice na Balkanu „Vila Marija“. Na TV IN Podgorica je u sezoni 2002/2003. godine bila urednik, autor i voditelj emisije o filmskoj umjetnosti *Cinema matine*, a isto tako emsiije *Film Klub* na TV Avala u sezoni 2006/2007 godine.

Izabrana je za predsjednik Udruženja Filmskih Stvaralaca Crne Gore. Napisala je preko 500 filmskih kritika i eseja u podgoričkim *[[Vijesti (Pogorica)|Vijestima]]*, i mjesečnik *Mobil ART* . Članica je međunarodnog udruženja filmskih kritičara FIPRESSCI.

## Vanjske veze
* Marija Perović na IMDb
Tersit

U grčkoj mitologiji **Tersit** ili **Terzit**, sin Agrijev, bio je obični vojnik u grčkoj vojsci za vrijeme trojanskog rata.

Homer ga je detaljno opisao u *[[Ilijada|Ilijadi]]*, u II knjizi, iako je u priči igrao malu ulogu. Opisan je kao krivonog, hrom i slegnutih ramena. Glava mu je bila šiljata, a bio je proćelav. Bio je vulgaran, opscen, pomalo retardiran, i Homer ga je izrugivao. Agamemnona je nazivao pohlepnim, a Ahileja kukavicom, zbog čega ga je Odisej udario Agamemnonovim skeptrom.
Deringer

**Deringer** *(također Derringer)* je kolokvijalni naziv za vrstu džepnog pištolja kratke cijevi i velikog kalibra.

Ime izvira od američkog proizvođača oružja Henryja Deringerja (1786-1868), koji je razvio kratki velikokalibarski pištolj s jednom cijevi. Punio je sprijeda, a koristio je kapisle. Od godine 1852. do 1868 je proizvedeno približno 15.000 primjeraka. Pištolji su imali kalibar od .33 in (8 mm) do .51 (12,95 mm) i imale cijev dugu 1 inč (25 mm) do 4 in (102 mm). S takvim pištoljem kalibra .44 in je John Wilkes Booth 14. aprila 1865 ustrijelio predsjednika SAD Abrahama Lincolna.

Kasnije se naziv *deringer* koristio za sve jednocijevne, ali i dvocijevne pištolje kratke cijevi i velikog kalibra. Najpoznatiji modeli imaju dvije cijevi (jednu na drugom), meci im se pune straga, a pri tome je cijev na preklapanje (kao kod lovačkih pušaka). Zbog nepreciznosti i malog dometa je praktičan samo za korištenje iz neposredne blizine.

Deringer se u klasičnim vesternima, s obzirom da ga se moglo lako sakriti, pojavljuje kao standardno oružje dama i profesionalnih kockara.
Segregacija

**Segregacija** (lat. segregare - razlučiti, rastaviti) je razdvajanje ljudi na osnovu različitih kriterija koji se u pravilu kose sa načelima ljudskih prava i sloboda.

## Vrste segregacije
Razdvajanje može biti na osnovu raznih kriterija: rasnih, etničkih, nacionalnih, vjerskih, spolnih.

Postoje dva glavna oblika segregacije:
* stvarna(de facto) segregacija
* pravna segregacija

### Pravna segregacija
Pravna segregacija je ona segregacija koja je ugrađena u ustavnopravni poredak ojačana kaznenim mjerama, a sprovode je društvene institucije, uključujući i škole.

### Stvarna segregacija
Stvarna segregacija je ona segregacija koju susrećemo svakodnevno u našim životima, a predstavlja izraz nesnošljivosti između ljudi, a koja se najčešće temelji na predrasudama.

## Važniji događaji vezani uz ukidanje segregacije
* 1948, predsjednik Sjedinjenih Američkih Država Harry Truman naredio je desegregaciju vojske Sjedinjenih američkih država;
* 17. maja 1954. godine, Vrhovni sud Sjedinjenih Država donio je odluku kojom je rasna segregacija u državnim školama proglašena neustavnom.

## Vanjske veze
* saopštenje za javnost helsinškog komiteta za ljudska prava o segregaciji u BiH
Lista gradova u Kostariki

Ovaj članak donosi **popis gradova u [[Kostarika|Kostariki]]**.

## Popis gradova prema broju stanovnika

Sljedeća lista donosi tablicu gradova u Kostariki prema stanju iz 2000. godine, odnosno popisu što ga je izvršio *Instituto Nacional de Estadística y Censos*.

## Reference


## Vanjske veze

* Costa Rica Database City search with population, elevation, road maps, satellite photographs and more.
Štrajk

**Štrajk** označava zajedničku obustavu rada više zaposlenih. Štrajk je obično rezultat nezadovoljstva radnika sa upravom firme. Tokom industrijske revolucije štrajk je postao važno oružje u borbi između poslodavaca i zaposlenih.
Giorgio Bassani

**Giorgio Bassani** (4.3. 1916 - 13.4. 2000.) bio je italijanski pisac, pjesnik, esejist, urednik i intelektualac.

Bassani se rodio u židovskoj porodici, a obrazovao se na Univerzitetu u Bologni, gdje je veliki utjecaj na njega imao Benedetto Croce. Mladost su mu označile antisemitski zakoni Mussolinijeve vlade, zbog čega je sudjelovao u antifašističkom pokretu, a kraće vrijeme bio i pritvoren 1943. godine.

Pisati je počeo još 1940. godine, objavivši prvi roman pod pseudonimom. Kasnije je postao ugledni pisac, čije je najpoznatije djelo *[[Vrt Finzi-Continijevih]]*.

Kao urednik je izazvao kontroverzu objavivši *[[Il Gattopardo]]*, roman umrlog pisca Giuseppea Tomasija de Lampeduse, s vlastitim uredničkim intervencijama.

## Izvori
* internetculturale.it :: Giorgio Bassani. Il giardino dei libri :: CRONOLOGIA DELLA VITA  
* Comune di Codigoro - Biblioteca "G. Bassani" :: Biografia  
* Istituto di Istruzione secondaria superiore “G. Baruffi”, Ceva :: Girgio Bassani  
* www.italialibri.net :: Il romanzo di Ferrara - Bassani 
* Jonathan Keates, 2000, Giorgio Bassani, osmrtnica u The Guardianu
* dio materijala je iz članka u italijanskoj wikipediji, verziji od 13.12. 2006..

## Vanjske veze
*  
* cronologia.leonardo.it :: Giorgio Bassani  
* Italica - Grandi narratori del '900 - Giorgio Bassani: Biografia  
* A useful short bibliography is available at www.giorgiobassani.it/works.htm.
Sylvia Plath

**Sylvia Plath** (27.10. 1932 – 11.2. 1963) bila je američka pjesnikinja, spisateljica romana i novelistica.

Iako najpoznatija po svojoj poeziji, Plath je također napisala polu-autobiografski roman, *[[The Bell Jar]]* pod pseudonimom Victoria Lucas, u kome je opisala svoju brobu s depresijom. Zajedno s Anne Sexton, Plath se pripisuje promicanje ispovjedne poezije - književnog pravca koga su stvorili Robert Lowell i W.D. Snodgrass.

Plath je također poznata po privatnom životu koji su obilježili duševni problemi i brak s engleskim pjesnikom Tedom Hughesom. On je okončan Plathinim samoubistvom, nakon koga je postala feministička ikona i mučenica.

## Bibliografija
### Poezija
* *The Colossus and Other Poems* (1960)
* *[[Ariel (Plath)|Ariel]]* (1965)
* *Three Women: A monologue for three voices* (1968)
* *Crossing the Water* (1971)
* *Winter Trees* (1972)
* *The Collected Poems* (1981)
* *Selected Poems* (1985)

### Proza
* *[[The Bell Jar]]* (1963) pod pseudonimom "Victoria Lucas"
* *[[Letters Home]]* (1975)
* *[[Johnny panic and the bible of dreams|Johnny Panic and the Bible of Dreams]]* (1977)
* *The Journals of Sylvia Plath* (1982)
* *The Magic Mirror* (1989), Plath's Smith College diplomski rad
* *The Unabridged Journals of Sylvia Plath*, uredila Karen V. Kukil (2000)

### Dječje knjige

* *The Bed Book* (1976)
* *The It-Doesn't-Matter-Suit* (1996)
* *Collected Children's Stories* (UK, 2001)
* *Mrs. Cherry's Kitchen* (2001)
 
## Reference

## Biografije

* *Sylvia Plath* (2004, Chelsea House, Great Writers Series) by Peter K. Steinberg, 
* *Sylvia Plath: Method & Madness (A Biography)* (2004, Schaffner Press, 2Rev Ed) by Edward Butscher, 
* *Sylvia Plath: A Literary Life* (2003, Palgrave Macmillan, 2Rev Ed) by Linda Wagner-Martin, 
* *Her Husband: Ted Hughes & Sylvia Plath, a Marriage* (2003, Viking Adult) by Diane Middlebrook, 
* *Rough Magic: A Biography of Sylvia Plath* (1991, Da Capo Press) by Paul Alexander, 
* *The Death and Life of Sylvia Plath* (1991, Carol Publishing) by Ronald Hayman, 


## Ostala djela o Plath

* Film iz 2003. godine *[[Sylvia (2003 film)|Sylvia]]*, s Gwyneth Paltrow u naslovnoj ulozi, opisuje odnos Plath s Hughesom.
* *Ariel's Gift: Ted Hughes, Sylvia Plath, and the Story of* Birthday Letters (2002, W.W. Norton) by Erica Wagner | 
* *Giving Up: The Last Days of Sylvia Plath* by Jillian Becker (a friend with whom Plath spent her last weekend) (Ferrington, London, 2002).
* *Sylvia Plath: The Wound and the Cure of Words* (1992, Johns Hopkins University) by Steven Gould Axelrod | 
* *The Silent Woman: Sylvia Plath and Ted Hughes* (1995, Vintage) by Janet Malcolm | 



## Vanjske veze

* SylviaPlath.info 
* Sylvia Plath Info Blog
* Sylvia Plath page
* Literary Encyclopedia biography
* Biography of  Sylvia Plath 
* Sylvia Plath Poem at Blackbird
* Sylvia Plath at Neurotic Poets
* Sylvia Plath's Gravesite
* Poetry of Sylvia Plath 
* Listen online: "November Graveyard" 
* Силвија Плат: Поезијата е тиранска дисциплина - интервју со Силвија Плат
John le Carré

**David John Moore Cornwell**, poznatiji pod pseudonimom **John Le Carré** (Poole, 19. listopada 1931. – London, 12. prosinca 2020.) bio je britanski autror kriminalističkih i špijunskih romana. Jedan je od rijetkih pisaca koji je u svojim špijunskim romanima realistično prikazao međunarodnu špijunažu, čiji je protagonist i sam bio.

## Biografija i književni rad
Le Carré je rođen u engleskom gradu Pooleu, a obrazovao se u Bernu i Oxfordu. Kao učitelj na Etonu bio je od 1956. Do 1958. I radio je za Britansko ured za vanjske poslove.

Za vrijeme ranih 1960-ih Le Carré je počeo pisati djela o podzemlju koja okružuje britansku špijunžu. Njegovo prvo djelo, *[[Poziv za mrtve]]* (1961.) predstavlja nam Georgea Smileya, pametnog, starijeg detektiva koji se pojavljuje u mongim Le Carréovim kasnijim romanima. Kritične i popularne reakcije na Le Carréov treći roman, *[[Špijun koji se sklonio u zavjetrinu]]* (1963.) uvjerile su ga da radi kao cijelovremeni pisac. Taj roman je Le Carréu ujedno donio i prestižini Somerset Maugham Award. Uslijedili su mnogi trileri, uključujući i popularnu trilogiju – *[[Dečko, dama, kralj, špijun]]* (1974.), *[[Savršeni školarac]]* (1977.) i *[[Smileyevi ljudi]]* (1980.) – u kojem se Smiley bori protiv obavještajne agencije iz Sovjetskog Saveza. *[[Dečko, dama, kralj, špijun]]*, *[[Smileyevi ljudi]]*, i jedan kasniji roman, *[[Savršeni špijun]]* (1986.) ekranizirani su za izvođenje na televiziji. *[[Mala bubnjarka]]* (1983.), koja govori o konfliktu na Srednjem Istoku i *[[The Russia House (film)|Ruska kuća]]* (1989.) koja je inspirirana Le Carréovim posjetom na Moskovski sajam knjiga, su pretvoreni u jako popularne filmove. Le Carréovi romani se smatraju se realnim opisivačima političke kilme u Hladnom ratu, preiodu između Drugog svjetskog rata (1939.-1945.) i početka 1990-ih, tj. 1991. u kojem su se SAD (i saveznici) i SSSR (i saveznici) politički i ratno nadmetali.

Tri kasnija romana – *[[Tajni hodočasnik]]* (1991.), *[[Noćni menađer]]* (1993.) i *[[Naša igra]]* (1995.) – pokazali su Le Carréovu intenciju da i dalje piše o likovima i vremenu špijunaže unatoč raspadu komunizma i kraju Hladnog rata. No naredne godine dolazi *[[Krojač Paname]]* (1996.) u kojem je skroz izmjenio i likove i formu korupcije: u romanu zli ljudi žele preokrenuti *Dogovor o Panamsokm kanalu*. *[[The Constant Gardener|Brižni vrtlar]]* (2001.) je smješten u serdištu političkog konflikta u Keniji u kojem srednjovječni britanski diplomat traži ubojicu svije žene, aktivistice za ljudska prava. Na špijunski roman vratio se romanom *[[Apsolutni prijatelji]]* (2004.) koji je smješten u svijetu međunarodne politike nakon 11. rujna.

Umro je 12. prosinca 2020. godine od posljedica pneumonije; imao je 89 godina.

## Djela

## Reference

## Reference
* Microsoft Encarta - John le Carré 

## Vanjske veze
* John le Carré homepage
* John le Carré resource site 
* The Mission Song Reviews  at Metacritic.com
* John le Carré biography on Books and Writers 
* 1989 NPR Interview of le Carré
Ken Kesey

**Kenneth Elton Kesey** (17.9. 1935 – 10.11. 2001) bio je američki pisac, najpoznatiji po svom romanu *[[One Flew Over the Cuckoo's Nest (roman)|Let iznad kukavičjeg gnijezda]]*, kao i kontrakulturna ikona jkoja je, po mnogima, predstavljala poveznicu između Beat generacije 1950-ih i hipija 1960-ih.

Ken Kizi je bio veliki promoter LSD-a na području San Franciska. Početkom 1960-ih preselio se u La Hondu, posjed pedeset milja južno od San Francisca, gdje je razvio pravu psihodeličnu komunu. La Honda je postala okupljalište umjetnika, pjesnika i muzičara. Tu je Kesey počeo s praksom "acid test"ova, tj. okupljanja istomišljenika radi zajedničke konzumacije halucinogenih sredstava i rasprava o učincima. Oni koji su htjeli sudjelovati na njegovim acid-testovima bili su obavezni obući se što luđe i platiti simboličan doprinos u iznosu od jednog dolara, pri čemu je svatko mogao konzumirati količinu halucinogenih sredstava koliko je mogao podnijeti. Oni kojima je LSD poticao kreativnost imali su na raspolaganju muzičke instrumente. Svatko je s tim instrumentima mogao raditi što je htio, a najčešce ih je upotrebljavala grupa The Warlocks, koja je kasnije postala slavna pod imenom Grateful Dead.

Kizi je došao u kontakt s drogama kad se dobrovoljno javio za eksperimentisanje s LSD-om u jednoj bolnici, a potom i zaposlio kao noćni čuvar na njenom psihijatrijskom odjelu. Tu je otkrio mnoštvo droga i dobio inspiraciju za roman *[[Let iznad kukavičjeg gnezda]]*.

## Djela
Poznatija Keseyeva djela uključuju:
* *[[One Flew Over the Cuckoo's Nest (roman)|One Flew Over the Cuckoo's Nest]]*. New York: Viking. 1962.
* *[[Sometimes a Great Notion (roman)|Sometimes a Great Notion]]*. New York: Viking. 1964.
* *Genesis West* peti tom izdan u jesen 1963. godine u slavu Kena Keseya. Ovaj tom uključuje Keseyeva djela i intervju s Gordonom Lishom.
* *[[Kesey's Garage Sale]]*. New York: Viking. 1973.
* *[[University of Oregon Press#Northwest Review Book series|Northwest Review Book: Kesey]]*, zbirka bilješki, rukopisa i crteža originalno izdana 1977. godine, ponovno izdana 2001. godine od strane kuće University of Oregon Press.
* *[[Demon Box (roman)|Demon Box]]*. New York: Penguin. 1986.
* *[[Caverns (roman)|Caverns]]*. New York: Penguin. 1990.
* *[[The Further Inquiry]]* (scenarij). New York: Viking. 1990.
* *[[Sailor Song]]*. New York: Viking, Penguin. 1992.
* *[[Last Go Round]]* (with Ken Babbs). New York: Viking. 1994.
* *Twister* (drama). New York: Viking. 1999.
* *Kesey's Jail Journal: Cut the Motherfuckers Loose. New York: Viking. 2003.

== Izvori ==


* 
* Charters, Ann (ed.). *The Portable Beat Reader''. Penguin Books. New York. 1992.  (hc);  (pbk)
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Official Website of Ken Kesey
Charles Webb

**Charles Webb** (San Francisco, 9.6. 1939.- 16. jun 2020) je američki autor nekoliko romana, od kojih je najpoznatiji prvi, *[[The Graduate (roman)|Diplomac]]*, po kome je snimljen enormno popularbni film.
Kurt Vonnegut

**Kurt Vonegat mlađi** (*Kurt Vonnegut, Jr.*; 11. novembar 1922. – 11. april 2007.) je bio američki pisac poznat po svojim radovima u kojima je mešao satiru, crni humor i naučnu fantastiku. Neki od njih su *[[Klanica pet]]* (1969), *[[Kolevka za macu]]* (1963) i *[[Doručak za šampione]]* (1973).

## Vanjske veze

* Dejan Anastasijević: Čovek koji je topio glečere, Vreme br. 850

## Reference
Thomas Pynchon

**Thomas Ruggles Pynchon, Jr.** (8.5. 1937) je američki pisac iz New Yorka, poznat po dugim i složenim proznim djelima. Potekao je s Long Island i proveo dvije godine u ratnoj mornarici prije nego što je diplomirao engleski jezik na Univerzitetu Cornell. Nakon što je objavio nekoliko novela krajem 1950-ih i početkom 1960-ih, započeo je rad na romanima po kojima je danas najpoznatiji: *[[V.]]* (1963), *[[The Crying of Lot 49]]* (1966), *[[Gravity's Rainbow]]* (1973), *[[Vineland]]* (1990), *[[Mason & Dixon]]* (1997) i *[[Against the Day]]* (2006).

Pynchona mnogi čitatelji i kritičari smatraju jednim od najboljih suvremenih pisaca. Dobitnik je MacArthurove stipednije kao i Nacionalne književne nagrade, a često ga se naziva kandidatom za Nobelovu nagradu za književnost. I beletristička i publicistička djela koriste različite stilove i pokrivaju širok dijapazon tema, uključujućči historiju, nauku i matematiku. Pynchon je također poznat po tome što izbjegava osobni publicitet: postoji malo fotografija koje su dostupne javnosti, a od 1960-ih je njegova lokacija i identitet čest predmet spekulacija i glasina.

## Vanjske veze

* "Thomas Pynchon and the myth of invisibility" : a review of *Against the Day* in the TLS, December 1st, 2006.
* The Thomas Pynchon Wiki
* Official UK publisher's site 
* The Ancestry of Novelist Thomas Pynchon 
* HyperArts Pynchon Pages 
* Discussion group for ''Against the Day''
* ''Against the Day'' Blog
* ''Lineland: Mortality and Mercy on the Internet's Pynchon-L@Waste.Org Discussion List''  by Jules Siegel, Christine Wexler, et al.
* Literary Encyclopedia biography
* Prüfstand 7 Information about the movie featuring scenes from *Gravity's Rainbow*
*  Pynchon Index 
* The Pynchon-L mailing list 
* Daily Telegraph article with Pynchon letter 
* *[http://www2.ham.muohio.edu/~krafftjm/pynchon.html Pynchon Notes] ,* a journal operated by Miami University in Oxford, Ohio
* pynchonoid.blogspot.com
* San Narciso Pynchon Page, hosted in Claremont, California, "a town that looks a lot, in fact, like San Narciso"
* Spermatikos Logos 
*  Tęcza Grawitacji ('Gravity's Rainbow') , a Polish Pynchon site
* Pynchonesque , art inspired by Thomas Pynchon
B. S. Johnson

**B. S. Johnson ** (Bryan Stanley Johnson) (5.2. 1933 - 13.11. 1973) bio je engleski romanopisac, pjesnik, književni kritičar i filmaš. Poznat je po nizu eksperimentalnih romana koje je napisao od sredine 1960-ih. Oni nisu doživjeli veliki uspjeh, pa je Johnson pao u depresiju, zbog koje je, isto kao i zbog porodičnih problema, izvršio samoubistvo. Nakon smrti je stekao kult-status.

## Bibliografija (romani)
* *Travelling People* (1963).
* *[[Albert Angelo]]* (1964).
* *Trawl* (1966).
* *The Unfortunates* (1969).
* *[[House Mother Normal]]* (1971).
* *[[Christie Malry's Own Double-Entry]]* (1973).
* *See the Old Lady Decently* (1975).

## Bibliografija (antologije čiji eje urednik B S Johnson)
* *The Evacuees* (1968).
* *London Consequences: A Novel* (1972).
* *All Bull: The National Servicemen* (1973).
* *You Always Remember the First Time* (1975).

## Izabrana filmografija
* *You're Human Like the Rest of Them* (1967).
* *Paradigm* (1969).
* *Unfair* (1970).
* *Fat Man On A Beach* (1973).

## Biografija
* Jonathan Coe. (2004) *Like A Fiery Elephant: The Story of B.S. Johnson*. Picador.

## Akademsske studije
* Philip Tew. (2001) *B. S. Johnson: A Critical Reading*. Manchester University Press.
* Philip Tew, Glyn White. (2007) *Re-reading B.S. Johnson*. Palgrave Macmillan

## Vanjske veze
* A 'B.S. Johnson' Website .
* Interview with Paul Tickell, director of 'Christie Malry's Own Double Entry'

## Napomene i reference
Marcel Pagnol

**Marcel Pagnol** (28.2. 1895 – 18.4. 1974) bio je francuski romanopisac, dramatičar i filmaš. Godine 1946. postao je prvi filmaš izabran u Francusku Akademiju.

U početku je radio kao profesor engleskog jezika, a poslije se posvetio kazalištu i filmu (kao producent i režiser). Osnovao je književnu reviju "Fantasio", koja danas izlazi pod imenom "Les Cahiers du Sud". Bio je član Francuske akademije.

Od kazališnih djela ističu mu se "Trgovci slavom" (u suradnji s P. Nivoixom), satira na ratne profitere, "Jazz", drama o starom znanstveniku koji faustovski žali za mladošću, trilogija ("Marius", "Fanny", "Cesar") u kojoj je u "sentimentalnom" osvjetljenju prikazan lučki ambijent Marseillea.

Najveći mu je dramski uspjeh "Topaze", satirična komedija u kojoj je komika zalivena dobrom dozom gorčine (tema: korupcija, idolatrija novca). Napisao je i uspomene "Slava mog oca", "Dvorac moje majke", "Vrijeme tajni". Režirao je niz filmova ("Pisma iz mog mlina", 1954.).

## Vanjske veze

* 
* Site officiel de Marcel Pagnol  
* Marcel Pagnol 1895–1974  on *Books and Writers*
John Fowles

**John Robert Fowles** (31.3. 1926 &ndash; 5.11., 2005) bio je engleski romanopisac i esejist. Najpoznatiji je po romanima *[[The Collector]]* i *[[The French Lieutenant's Woman]]* koji su adaptirani u zapažene filmove.

## Bibliografija
* (1963) *[[The Collector]]*
* (1964) *[[The Aristos]]* ()
* (1965) *[[The Magus (novel)|The Magus]]* (revised 1977)
* (1969) *[[The French Lieutenant's Woman]]*
* (1973) *[[Poems]]*
* (1974) *[[The Ebony Tower]]*
* (1974) *[[Shipwreck]]* 
* (1977) *[[Daniel Martin (roman)|Daniel Martin]]*
* (1978) *[[Islands]]*
* (1979) *[[The Tree]]*
* (1980) *[[The Enigma of Stonehenge]]*
* (1982) *[[A short history of Lyme Regis]]*
* (1982) *[[Mantissa]]* (Hardback: ; Paperback: )
* (1985) *[[A Maggot]]*
* (1985) *[[Land]]*
* (1990) *[[Lyme Regis Camera]]*
* (1998) *[[Wormholes - Essays and Occasional Writings]]*
* (2003) *The Journals - Volume 1*
 
## Vanjske veze
* BBC obituary of John Fowles
* The New York Times obituary of John Fowles
* FowlesBooks.com
* The New York Times Featured Author: John Fowles - Reviews and articles from The New York Times
* Fair or Fowles? - Interview with John Fowles at The Guardian
* The Guardian Book Authors: John Fowles - Biography, list of articles and interviews at The Guardian
* 
* 
* ''The Paris Review'' Interview
* http://www.johnfowles.org.uk/johnfowles/  a page about the author by his New Jersey based namesake