Duklja (grad)

**Duklja** ( – **Doklea**, **Dokleja**; *Dioclea* – **Dioklea**, **Diokleja**) je najznačajniji urbani centar za rimskoga razdoblja na području suvremene Crne Gore, u okolici Podgorice, u okviru provincije Prevalis.

Od 69. godine n.e. *Duklja* spominje se kao *municipijum* pod Flavijevcima a izuzetan strateški položaj dobila je za vrijeme Vespazijana i kasnije.

## Položaj
Grad *Duklja* nalazi se u ravnici, između ušća rijeka Zete i Morače, te ušća riječice *Širalije* u *Zetu*. Bio je opasan snažnim bedemima, pojačan s kulama.

Kopnena je veza bila jedino prema istočnoj strani gdje su, na *Morači* i *Širaliji*, bili podignuti mostovi radi izlaska na glavnu rimsku komunikaciju koja je tuda prolazila - *Via Narona*.

## Naziv
Ime grada *Duklje* potječe od ilirskoga plemena **[[Dokleati|Dokleata]]** () koje je imalo naselja sjeverozapadno od grada, prema današnjem Nikšiću. Prvi se puta *Duklja* spominje kao *Diokleja* kod Ptolomeja sredinom 2. stoljeća.

## Car Dukljanin
U 4. stoljeću *Duklju* (*Diokleju*) *Aurelije Viktor* iznosi tvrdnju kako je ona rodno mjesto Diklecijanovo.

Historiografija za takvo što ne nalazi pouzdana dokaza, premda u crnogorskoj narodnoj predaji postoji legenda o **Caru Dukljaninu** koji je progonio kršćane.

## Unutarnji izgled
Plan grada *Duklje* imao je oblik nepravilnog višekutnika što je odraz konfiguracije terena na kojem se nalazio, a koji je omeđen rijekama.

Grad su uzduž i poprijeko presijecale dvije glavne ulice. U točki njihova presjecanja nalazio se glavni gradski trg - forum.

U gradu *Duklji* postojala je *trijumfalna kapija* (slavoluk), hramovi, palače, stambene zgrade, kapije na izlazima grada, bazilika na forumu, sporedne uređene ulice. Glavni vodovod dolazio je s rijeke Cijevne, no misli se kako je postojao i vodovod doveden s rijeke *Širalije*.

Jedna se *nekropola* nalazila na južnom dijelu grada, a druga na sjeveroistočnoj strani, na mjestu zvanom *Lovišta*.

*Duklja* je bila važan trgovački, financijski, politički i kulturni centar.

## Slaveniziranje Duklje
Oko 401. godine grad *Duklju* su opustošili *Zapadni [[Goti]]*, a *Istočni Goti* su ih slijedili 486. godine.

Uslijedio je katastrofalni potres 518. godine. No, grad *Duklja* obnovljen je 536. u vrijeme cara Justinijana I. Velikog.

Od 620. godine grad *Duklju* napadaju Slaveni koji su je vremenom osvojili i pretvorili je u svoj politički i gospodarski centar.

Povijesni izvori bilježe da je u 9. stoljeću grad *Duklja* i dalje postojao.

Ljetopis popa Dukljanina, nastao koncem 12. stoljeća, izvješćuje kako se u gradu *Duklji* okrunjuju posljednji kraljevi *[[Dukljansko kraljevstvo|Dukljanskoga kraljevstva]]* iz prve povijesne crnogorske dinastije Vojislavljevića.

## Arheološka istraživanja
U drugoj polovici 19. stoljeća otpočela su arheološka iskopavanja na lokalitetu grada *Duklje*.

Pozornost svjetske javnosti pobudilo je otkriće ranokršćanske *Podgoričke čaše* 1873. godine koja se danas nalazi u Ermitažu u Sankt Peterburgu.

Po nalogu crnogorskog knjaza Nikole I. Petrovića, ruski znanstvenik *Pavle Rovinski* od 1890. do 1892. godine obavljao je iskopavanja.

Od 1893. godine iskopavanja lokaliteta grada *Duklje* obavljao je engleski arheolog *M.Moonro*.

Godine 1913. godine talijanski arheolog *Piero Sticotti* objavio u Beču do sada najkompletniju monografiju o gradu *Duklji* koja je 1999. godine prevedena na crnogorski i tiskana u izdanju Matice crnogorske.

Istraživanja su nastavljena poslije Drugog svjetskog rata u razdoblju od 1954. do 1962. godine, kad se radilo više na istraživanju nekropola nego na otkopavanju arhitekture grada. Lokalitet ni danas nije u cjelosti istražen.

## Vanjske veze
* Piero Sticotti: ''"Rimski grad Doclea u Crnoj Gori"'', Beč, 1910. - Podgorica, 1999. (odlomak)
* O arheološkim istraživanjima na lokalitetu grada Duklje