Aulo Gelije

**Aulo Gelije** (, cca. 125 - iza 180) bio je rimski pisac i gramatičar, najpoznatiji po djelu *Atičke noći* (*Noctes Atticae*), u kome je u nizu kratkih crtica zabilježio brojna zapažanja na temu gramatike, filozofije, historije i antikvarstva. Djelo je značajno zato što donosi niz citata, odnosno fragmenata i kratkih prikaza ranijih antičkih autora čija su djela inače bila izgubljena, te se stoga smatra jednim od najdragocjenijih izvora podataka o antičkom svijetu.

## Ime
Srednjovjekovni rukopisi *Atičkih noći* često kao autorovo ime navode "Agellius", a taj oblik koristi i Priscijan. Umjesto tog oblika, Laktancije, Servije i sveti Augustin navode *A. Gellius*. Znanstvenici su od renesanse nadalje žustro raspravljali o tome koje je od dva prenesena imena točno (smatrajući da je jedno od njih iskvaren oblik) prije nego što su se u moderno doba konačno odlučili za oblik *Gellius*.

## Život
Jedini izvor podataka o životu Aula Gelija jesu detalji zabilježeni u njegovim vlastitim spisima. Ti podaci ukazuju na to da je Gelije rođen između 125. i 128. godine nove ere. Potjecao je iz dobre obitelji koja je bila dobro povezana u društvu i možda bila afričkog porijekla, ali vjerojatno je rođen u Rimu, a sigurno je u tom gradu odrastao . Prisustvovao je Pitijskim igrama 147. godine i boravio je duže vrijeme u Ateni. Gelije je retoriku učio kod Tita Kastricija i Sulpicija Apolinara, filozofiju je učio kod Kalvizija Taura i Peregrina Proteja, a uživao je i prijateljstvo i pauke Favorina, Heroda Atika i Frontona.

Vratio se u Rim, gdje je vršio pravosudnu dužnost. Pretor ga je imenovao da djeluje kao sudija u građanskim parnicama, pa je velik dio vremena, koje bi radijo posvetio književnom stvaralaštvu, provodio obavljajuće svoje sudske dužnosti.

## Djelo
Njegovo jedino poznato djelo, *Atičke noći* (), nosi naslov po tome što je započeto tijekom dugih noći zime koju je proveo na Atici. Poslije je djelo nastavio pisati u Rimu. Sastavljeno je na temelju svojih zabelješki (*adversaria*) o raznovrsnim neobičnostima koje je čuo u razgovorima ili ih je pročitao u knjigama. Te se zabilješke odnose na gramatiku, geometriju, filozofiju, povijest i mnoge druge teme. Jedna je priča, na primjer, basna o Androklu, koja je često uključena u kompilacije Ezopovih basni, ali izvorno ne potječe od njega. Interni dokazi naveli su Leofranca Holford-Strevensa da zaključi kako je djelo objavljeno 177. godine.

Ovo djelo, koje je namjerno lišeno nekog slijeda ili rasporeda, podijeljeno je u dvadeset knjiga. Sve su sačuvane, osim osme, od koje je do nas došla samo njezin sadržaj. *Atičke noći* dragocjene su zbog uvida koji pružaju u prirodu društva i stvari koje su zanimale učene ljude tog vremena, kao i zbog brojnih ulomaka iz djela izgubljenih antičkih autora.

*Atičke noći* bile su dosta čitane u antici. Pisci koji su se koristili ovom kompilacijom uključuju Apuleja, Laktancija, Nonija Marcela, Amijana Marcelina, anonimnog autora *[[Historia Augusta|Augustovske historije]]*, Servija i Augustina; no najzapaženije je to koliko je Gelijevo djelo koristio Makrobije, "koji, ne spominjući njegovo ime, doslovno citira Gelija svude u *Saturnalijama* i stoga ima najveću vrijednost utvrđivanje točnosti [Gelijevog] teksta".

## Izdanja
Prvo izdanje (*[[editio princeps]]*) objavio je u Rimu 1469. Giovanni Andrea Bussi, imenovani biskup Alerije. Najranije kritičko izdanje objavio je Ludovicus Carrio 1585. godine, objavio Henricus Stephanus; međutim, projicirani komentar postao je žrtvom osobnih svađa. Bolje je poznato kritičko izdanje Johanna Friedricha Gronoviusa; iako je cijeli život posvetio radu na Geliju, umro je 1671. prije no što je njegovo djelo moglo biti dovršeno. Njegov sin Jakob Gronovius objavio je većinu očevih komentara o Geliju 1687. i iznio revidirani tekst sa svim očevim komentarima i drugim materijalima u Leydenu 1706. godine; ovo kasnije izdanje postalo je poznato kao "Gronoviana". Prema Leofrancu Holford-Strevensu, "Gronoviana" je ostala standardni Gelijev tekst više od stotinu godina, sve do izdanja Martina Hertza (Berlin, 1883–1885; postoji i manje izdanje istog autora, Berlin, 1886), koje je revidirao C. Hosius, 1903, s bibliografijom. Svezak odabranih djelova, s bilješkama i rječnikom, objavio je Nall (London, 1888.). Postoji engleski prijevod W. Beloea (London, 1795) i francuski prijevod (1896). Noviji prijevod na engleski jezik napisao je John Carew Rolfe (1927) za Loeb Classical Library. U novije vrijeme čini se da je izdanje Petera K. Marshalla (Oxford University Press, 1968, 1990 (ponovno izdano s ispravkama) rašireno u tiskanom kao i u digitalnom formatu s otvorenim pristupom.

## Reference

## Literatura
### Engleski prijevodi
*
* John Carew Rolfe (1927), *The Attic Nights of Aulus Gellius*. Loeb Classical Library. 3 Volumes. , , 

### Studije
* Anderson, Graham. (1994). "Aulus Gellius: a Miscellanist and His World," in *Aufstieg und Niedergang der römischen Welt*, vol. II.34.2. Berlin and New York: Walter de Gruyter.
* Beall, S. (1997). "Translation in Aulus Gellius." *The Classical Quarterly*, 47(1), 215–226.
* Ceaicovschi, K. (2009). "Cato the Elder in Aulus Gellius." *Illinois Classical Studies*, (33-34), 25–39.
* Lakmann, Marie-Luise. (1995). *Der Platoniker Tauros in der Darstellung des Aulus Gellius.* Leiden, The Netherlands, and New York: Brill.
* Garcea, Alessandro. (2003). "Paradoxes in Aulus Gellius." *Argumentation* 17:87–98.
* Gunderson, Eric. (2009). *Nox Philologiae: Aulus Gellius and the Fantasy of the Roman Library.* Madison: Univ. of Wisconsin Press.
* Holford-Strevens, Leofranc. (2003). *Aulus Gellius: An Antonine Scholar and his Achievement.* Oxford: Oxford Univ. Press.
* Holford-Strevens, Leofranc. (1982). "Fact and fiction in Aulus Gellius." *Liverpool Classical Monthly* 7:65–68.
* Holford-Strevens, Leofranc, and Amiel Vardi, eds. (2004). *The Worlds of Aulus Gellius.* Oxford: Oxford Univ. Press.
* Howley, Joseph A. (2013). "Why Read the Jurists ?: Aulus Gellius on Reading Across Disciplines." In *New Frontiers: Law and Society in the Roman World.* Edited by Paul J. du Plessis. Edinburgh:  Edinburgh University Press.
* Howley, Joseph A. (2018). *Aulus Gellius and Roman Reading Culture. Text, Presence, and Imperial Knowledge in the* Noctes Atticae. Cambridge: Cambridge University Press.
*  Johnson, William A. (2012). "Aulus Gellius: The Life of the *Litteratus*" In *Readers and Reading Culture in the High Roman Empire: A Study of Elite Communities. Classical Culture and Society.* Oxford; New York:  Oxford University Press. 
* Ker, James (2004). "Nocturnal Writers in Imperial Rome: The Culture of Lucubratio." *Classical Philology*, 99(3), 209–242. 
* Keulen, Wytse. (2009). "Gellius the Satirist: Roman Cultural Authority in Attic Nights." Mnemosyne Supplements 297. Leiden, The Netherlands, and Boston: Brill.
* McGinn, Thomas A.J. (2010). "Communication and the Capability Problem in Roman Law: Aulus Gellius as Iudex and the Jurists on Child-Custody." *RIDA* 57, 265–298.
* Russell, Brigette. (2003). "Wine, Women, and the Polis: Gender and the Formation of the City-State in Archaic Rome." *Greece & Rome*, 50(1), 77-84

## Vanjske veze

* ''Attic Nights'' (Latin text: complete; English translation: Preface thru Book 13)
* ''Attic Nights'' (Latin text: Books 1‑11, 13, 20)