Josip Jović (novinar)

**Josip Jović** (Imotski, 1950.) je hrvatski novinar i publicist.

## Biografija
Josip Jović rođen je u Imotskom 1950. godine. Tokom godina pisao je članke, izvješća, političke komentare, razgovore, reportaže u ''Imotskoj krajini'', ''Slobodnoj Dalmaciji'', ''Nedjeljnoj Dalmaciji'', ''Vjesniku'', ''Danasu'', ''Panorami'', ''Hrvatskom tjedniku'', *[[TRN]]*-u, ''Novom listu'' i ''Slobodnoj BiH'', a na televiziji je djelovao na HRT-u te u hrvatskim programima radijskih postaja u Berlinu, Clevelandu i Melbourneu. Bio je glavni urednik *Imotske krajine*, ''Panorame'', *Slobodne BiH* i *Slobodne Dalmacije*. U drugoj polovici 80-ih godina 20. stoljeća, spadao je u najliberalnije novinare u Hrvatskoj, a članci su mu remetili ustajalost hrvatske šutnje, u doba kad je srpski nacionalizam Slobodana Miloševića bio u usponu. U svojim radovima tijekom 90-ih nije pisao poput drugih kritičara hrvatske državne politike jer su mu kritike bile upućene u sasvim drugom pravcu.

Ipak ni kao takav, nije bio mezimcem hrvatskih vlastiju otkako se Hrvatska osamostalila. Neslaganje ondašnjih vlastiju sa njegovom kritičnosti prema nepravednostima hrvatskog društva najbolje oslikava kada su mu državna tijela pomalo pakosno zatvorila uredništvo "Panorame" sredinom '90-ih pod izlikom - "sanitarnih razloga".  U nemilost državnog poglavara došao je prvenstveno zbog šibanja po očitim deformacijama sustava, koji je pogodovao pohlepnim udvoricama. Tako ni epizodu u tjedniku Panorami nije mogao mirno dovršiti.

Kad je bio na mjestu urednika u Slobodnoj Dalmaciji 1995. godine, bio je jedini među tiskovinama bliskih HDZ-u koji nije bio odlikovan za Dan hrvatske neovisnosti, a štaviše nije niti bio pozvan kod predsjednika Tuđmana na susret s novinarima. Uprava novina nije dobro primila njegov komentar na televiziji kako nije bilo potrebe za prijevremenim izborima. Prema upućenima, nakon što je komentirao u Slobodnoj Dalmaciji blamažu od izbora na kojima je Branko Mikša pobijedio Ivu Škrabala, usporedivši to s jednim davnim slučajem kad je Dinamo morao po političkoj odluci izgubiti utakmicu od podgoričke Budućnosti, to je bio razlog za smjenu na mjestu urednika.

## Haaški tribunal
Zbog nepoštivanja Haaškog tribunala, osuđen je 30. kolovoza 2006. godine od istog na kaznu od 20.000 eura. Prema odluci Raspravnog vijeća stoji da je iskazao "naročito flagrantno" nepoštivanje Tribunala  i "krajnji prijezir" prema Tribunalu, budući je objavio identitet i iskaz Stjepana Mesića, zaštićenog svjedoka.

## Djela
* *Dogmi usprkos*, 1989.
* *Rađanje Hrvatske*, 1992.
* *Iskušenje slobode*, 1997. 
* *Muke po Daytonu*, 1999. 
* *Sudbonosci: politički presjek Hrvatske 20. stoljeća*, 2001.
* *Život po protokolima*, 2002.
* *Lijepa naša kolonijo*, 2006.
* *Hrvatsku mi moju...*, 2011.

Suautor je u zbornicima:
* *Hrvatska trajno neutralna država* (prir. Miljenko Jerneić), 2004.
* *Andrija Šimić - izuzetna pojava među hajducima*: zbornik radova sa znanstvenog skupa "Hajduk Andrija Šimić i njegovo doba", održanog 11. studenoga 1995. u Imotskom (ur. Ivan Mimica, Mijo Milas), 2005.
* *Hrvatska i Zapadni Balkan: rasprave o suverenitetu, nacionalnom identitetu i vanjskoj politici* (ur. Miroslav Tuđman, Mate Ljubičić), 2007.
* Hrvatska nakon dvadeset godina - kako dalje?: rasprave o sadašnjosti i budućnosti Hrvatske (ur. Miroslav Tuđman), 2010.
* *Croatian generals are not guilty*, 2011.

## Izvori