open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ragnar Lodbrok

**Ragnar Lodbrok** (staronordijski: *Ragnarr Loðbrók*, doslovno "Ragnar dlakave hlače") bio je vikinški vođa iz prve polovice 9. vijeka, poznat po brojnim pljačkaškim napadaima na Zapadnu Evropu, od kojih je najspektakularniji bio na Pariz 845. godine. Grad je tada bio pošteđen od razaranja samo zahvaljujući tome što je franački car Louis Pobožni isplatio basnoslovnu otkupninu. Ragnar je nakon toga - najvjerojatnije 865. godine - zarobljen u današnjoj Engleskoj nakon brodoloma a potom pogubljen. Legende to pripisuju kralju Aelli od Northumbrije i navode kako je pogubljenje izvedeno na izuzetno okrutan način - bacanjem u jamu punu zmija otrovnica. Taj je događaj potakao Ragnarove sinove da ga osvete pokrenuvši Veliku pogansku armiju koja će opustošiti Englesku.

Ragnar je postao jedna od najpopularnijih ličnosti nordijskih saga, te se uz njega vezuju brojne legende.

U američkom filmu *[[The Vikings (1958 film)|Vikinzi]]* iz 1958. njegov je lik tumačio Ernest Borgnine. Također predstavlja protagonista TV-serije *[[Vikings (TV serija)|Vikinzi]]* gdje ga tumači australijski glumac Travis Filmel. Prije toga se pojavio kao lik u video-igrama *[[Civilization III]]* i *[[Civilization IV]]*.

## Veze
* Gavranov barjak

## Literatura
* 
* Strerath-Bolz, Ulrike (1993). Review of Rory McTurk, ''Studies in "Ragnars saga loðbrókar" and Its Major Scandinavian Analogues'', *Alvíssmál* 2: 118–19.
* Forte, Angelo, Richard Oram, and Frederik Pedersen (2005). *[http://books.google.com/books?id=_vEd859jvk0C&printsec=frontcover&source=gbs_navlinks_s#v=onepage&q=&f=false Viking Empires]*. Cambridge University Press, .
* Schlauch, Margaret (transl.) (1964). *The Saga of the Volsungs: the Saga of Ragnar Lodbrok Together with the Lay of Kraka.* New York: American Scandinavian Foundation.
* 
* 

## Vanjske veze
* Fornaldarsögur Norðurlanda and Ragnars saga loðbrókar in Old Norse from «Kulturformidlingen norrøne tekster og kvad» Norway.
836.

__NOTOC__
Godina **836.** (**[[rimske brojke|DCCCXXXVI]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. 

## Događaji

* Abasidski kalif al-Mutasim uspostavlja novu prijestolnicu u Samari (Irak).
* Presijan nasljeđuje Malamira kao kan Bugarske.
* Jovan VII Gramatik nasljeđuje Antonija I na mjestu carigradskog patrijarha. 
* Egbert od Wessexa poražen od Danaca.
* Petrus Tradonicus Pola imenovan za konzula i vojvodu Venecije.
* U Kairuanu započinje izgradnja Ukbetove džamije.
* Najstariji spomen grada Soest u Njemačkoj.


## Rođenja

* Thabit ibn Kurrah, arapski astronom
* Fujiwara no Mototsune, japanski regent (u. 891)
* Ethelbert od Wessexa
* Wei Zhuang, kineski pjesnik

## Smrti

## Reference
Incident Ganlu

**Incident Ganlu** (甘露事變 ili 甘露之變) u kineskoj historiji označava događaj koji se 14. decembra 835- godine zbio na dvoru tadašnjeg cara Wenzonga odnosno carev pokušaj da uz pomoć kancelara Li Xuna i generala Zheng Zhua likvidira eunuhe koji su dominirali državnom upravom i držali de facto vlast. Zavjera je, međutim, propala kada su eunusi shvatili što se sprema te izveli kontrapad. Li Xun, Zheng i brojni drugi zavjerenici su likvidirani, a Wenzong je došao pod još veći nadzor eunuha koji su, pak, ojačali svoju dominaciju nad upravom dinastije Tang.

## Reference
Teodot I Carigradski

**Teodot I Kasiteras** (; ; ? - januar 821) bio je carigradski patrijarh od 815. do smrti. Rođen je u Nakoileji kao sin bizantskog aristokrata i vojskovođe Mihaila Melisenosa, koji je preko sestre Eudokije bio rodbinski vezan sa carem Konstantinom V. Zahvaljujući tome je ušao u carsku upravu i postao blizak suradnik cara Mihaila I. Kao *[[spatharokandidatos]]* je podržao Lava V, koji je postao car i nakon njegovog dolaska na vlast Lava uspješno uvjerio da obnovi ikonoboračku politiku. Kada se tome nastojao oduprijeti patrijarh Nikifor I, Lav ga je smijenio te potom hitno zaredio Teodota i postavio ga na njegovo mjesto. Teodot je iste godine sazvao sinod na kome je službeno uvedeno ikonoborstvo. Teodot je nakon toga brojnim brutalnim mjerama nastojao očistiti bizantsko svećenstvo od svih protivnika ikonoborstva.

## Literatura
* *The [[The Oxford Dictionary of Byzantium|Oxford Dictionary of Byzantium]]*, Oxford University Press, 1991.
* J.B. Bury, *A History of the Eastern Roman Empire from the Fall of Irene to the Accession of Basil I (A.D. 802&ndash;867)*, London, 1912.
Antonije I Carigradski

**Antonije I** (; ? - januar 837) bio je carigradski patrijarh od januara 821. do smrti. Bio je skromnog porijekla, ali dobro obrazovan te se istakao kao pravnik u Carigradu prije nego što se zaredio. Prvo je postao monah, iguman, a onda oko 814. episkop Syllaiona u Anadoliji. Bio je ikonodul, ali je, nastojeći steći naklonost bizantskog cara Lava V, a preko njega i mjesto patrijarha, prigrlio ikonoborstvo. Car ga je imenovao u posebni teološki odbor na čelu sa budućim patrijarhom Jovanom Gramatikom, koji je tražio patrističke argumente za ikonoborstvo. Na mjesto patrijarha je došao nakon smrti svog prethodnika Teodota I. Vjernost caru je iskazao za vrijeme ustanka Tome Slavena, koga je službeno prokleo. Kasniji ikonodulski historičari navode da su ga mučile teške bolesti, koje su tumačili kao Božju kaznu za njegovo ikonoborstvo. Kasnije je posthumno anatemiziran.

## Literatura
* *The [[Oxford Dictionary of Byzantium]]*, Oxford University Press, 1991.
Jovan VII Carigradski

. 

**Jovan VII Gramatik** (grčki: Ιωάννης Ζ΄ Γραμματικός, *Iōannēs VII Grammatikos*; ? - prije 867) bio je carigradski patrijarh od 21. januara 837. do 4. marta 843.

Jovan se rodio u plemićkoj porodici armenskog porijekla; brat Arsaber mu se oženio za sestru carice Teodore. Svećenikom je postao oko 811. te se bavio izradom ikona te vodio korespondenciju sa Teodorom Studitom. Oko godine 814. je postao ikonoborac, te mu je 815. ikonoborački car Lav V povjerio da predsjeda crkvenim odborom koji će teološkim argumentima opravdati ikonoboračku politiku. Poslije sinoda na kome je ikonoborstvo formalno obnovljeno, postavljen je za igumana manastira u kome su se "preodgajali" još uvijek ikonodulski monasi.

Jovana su njegovi suvremenici drzali izuzetno obrazovanim i rječitim čovjekom, spremnim da se upušta u duge i teške rasprave kojima je branio svoje stavove. Za vrijeme vladavine cara Mihaila II postao je privatni tutor njegovog sina Teofila, te se smatra da je upravo zahvaljujući njemu budući car postao vatreni ikonoborac. Godine 830. je poslan u diplomatsku misiju na dvor abasidskog kalifa al-Mamuna. Ona je završila neuspjehom, nakon koga je slijedila nova velika eskalacija bizantsko-arapskih ratova; s druge strane, Jovan je odatle donio detaljan plan kalifove palače u Bagdadu temeljem koje je bizantski car dao izgraditi repliku u Bitiniji.

U januaru 837. ga je Teofil imenovao patrijarhom. O njegovom stolovanju postoje prilično oskudni podaci, ali se pretpostavlja da je nastavio politiku svojih prethodnika i progonio ikonodule. Godine 843. ga je smijenila rođaka, carica Teodora, kao uvod u napuštanje ikonoborstva te zamijenila sa Metodijem. Jovan je nakon toga živio najmanje dvije decenije, te se posljednji put spominje 867.

## Literatura
* *The [[The Oxford Dictionary of Byzantium|Oxford Dictionary of Byzantium]]*, Oxford University Press, 1991.
* J.B. Bury, *A History of the Eastern Roman Empire from the Fall of Irene to the Accession of Basil I (A.D. 802–867)*, London, 1912.
Presijan

Kan **Presijan** () je bio bugarski kan od 836. do 852. godine. Bio je sin plemića Zvinica i brat bugarskog kana Malamira.

Nakon uspešnog rata protiv Vizantije, Presijan je osvojio zemlju slovenskog plemena Smoljani - zapadne Rodope i zemlju od reke Strume do Egejskog mora, severnu Makedoniju i južni Epir do Jadranskog mora. Presijan je dovršio vojno-administrativno uređenje kneza Omurtaga i podelio Bugarsku na 10 upravnih jedinica.

Bugarski kan Presijan napada srpske zemlje 839. godine. Invazija je dovela do trogodišnjeg rata sa Srbijom, u kome je pobedio srpski knez Vlastimir. Vlastimirova vojska je proterala Presijana sa srpske teritorije. Pored toga što nije ostvario teritorijalnu dobit, kan Presijan je pretrpeo velike gubitke zbog srpske taktičke prednosti u brdima. Rat je završen smrću cara Teofila 842. godine, čime je Vlastimir oslobođen obaveza prema Vizantijskom carstvu.

## Povezano
* Spisak bugarskih vladara

## Reference

## Literatura

* Jordan Andreev, Ivan Lazarov, Plamen Pavlov, *Koj koj e v srednovekovna Bălgarija*, Sofia 1999.
* Vasil Zlatarski, *Istorija na bălgarskata dăržava*, 1:1, Sofia, 1918.
* (primary source), Bahši Iman, *Džagfar Tarihy*, vol. III, Orenburg 1997.
**De Administrando Imperio* by Constantine Porphyrogenitus, edited by Gy. Moravcsik and translated by R. J. H. Jenkins, Dumbarton Oaks Center for Byzantine Studies, Washington D. C., 1993
* 
* 
*
Zest

**Zest** može označavati:

* Zest (grad), grad u Njemačkoj (Soest)
* Zest (brend), brend deodoransa koga proizvodi Proctor & Gamble
* Honda Zest, vrsta automobila puštena u prodaju 2006.
* *[[HMS Zest (R02)|HMS Zest]]* britanski razarač u drugom svjetskom ratu
* Zest Airways, avio-kompanija na Filipinima
* *[[Empire Zest]]*, nizozemski ribarski brod
* *[[Zest Of]]*, album francuske pop-pjevačice Zazie iz 2008.
Nikita I od Konstantinopola

**Nikita I** (; ? - 7. februar 780 ) bio je carigradski patrijarh od 766. do smrti. Bio je slavenskog porijekla te prije stolovanja služio kao svećenik u Crkvi svetih apostola. Na mjesto patrijarha ga je postavio ikonoborački car Konstantin V godine 766. Na tom mjestu je zdušno provodio ikonoboračku politiku.

Sedam godina nakon smrti, na Drugom nikejskom saboru, koji je osudio ikonobrstvo, je službeno proklet.

## Reference
Pavle IV od Konstantinopola

**Pavle IV** (; ? - 784), poznat i kao **Pavle Novi**, bio je carigradski patrijarh od 780. do 784. U mladosti je bio pobornik ikonoborstva, ali je promijenio stav nakon dolaska na mjesto patrijarha. Tada je sazvao sabor sa ciljem da se osudi ikonoborstvo i u Bizantskom Carstvu ponovno uvede štovanje ikona. Prije nego što je sabor - koji će biti poznat kao Drugi nikejski ili Sedmi vaseljenski - održan, Pavle se razbolio te se povukao u manastir, gdje je ubrzo umro. Mjesto patrijarha je prepustio svom svjetovnom pomoćniku Tarasiju.

I pravoslavci i rimokatolici ga slave kao sveca na dan 30. augusta.

## Literatura
* *The Orthodox Church in the Byzantine Empire*, J. M. Hussey, Clarendon Press, Oxford, 1986.
Soest

**Zest** () je grad u njemačkoj saveznoj državi Severna Rajna-Vestfalija. Jedno je od 14 opštinskih središta okruga Zoest. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 48.529 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 5974040, *[[NUTS]]* (DEA5B) i *[[UN/LOCODE|LOCODE]]* (DE SOE) kod.

## Geografski i demografski podaci

Zest se nalazi u saveznoj državi Severna Rajna-Vestfalija u okrugu Zoest. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 90 metara. Površina opštine iznosi 85,8&nbsp;km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 48.529 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 566 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja




## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine 
* Njem. Savezni zavod za statistiku 
* Stalna konferencija gradova i opština 
* KommOn  - Informacioni sistem gradova, opština i okruga.
Pietro Tradonico

**Pietro Tradonico** (**Petar Tradonik**, **Petar Tradenik**, lat. *Petrus Tradonicus*; Pula, ? – Venecija, 13. septembar 864.), mletački dužd. Prema tradiciji bio je trinaesti dužd Mletačke Republike, iako je povijesno bio zapravo jedanaesti. Bio je ratnik, a ne administrator.

Podrijetlom je iz ugledne pulske plemićke obitelji koja se doselila u Veneciju. Izabran je za mletačkoga dužda prekinuvši tako dinastiju Partecipazija. Odmah nakon svojeg izbora imenovao je sina Giorgija suvladarem. Pošto je Giorgio umro prije njega, nije uspio u namjeri da zadrži duždovsku službu u obitelji sukcesijom. Bio je analfabet, a mletački državni arhivi još uvijek čuvaju neke dokumente koji sadržavaju njegov *[[signum manus]]*, uočljiv na dokumentima na mjestu potpisa. Sukobio se sa Saracenima oko Barija i Taranta, a koji su uspješno porazili Mlečane u boju kraj Suska (otočića južno od Pule), pa je stoga uz nedostatnu sreću ratovao s piratima koji su plovili vodama Jadrana. Ratovao je i protiv Slavena, pa je 839. godine krenuo velikom flotom protiv Neretljana da ih kazni zbog pljačkanja i ubijanja nekoliko mletačkih trgovaca koji su se vraćali iz Beneventa 834.–835. S hrvatskim knezom Mislavom koji je vladao Dalmacijom sklopio je mir kao i s neretljanskim princom Družakom (*Drosaico, Marianorum judice*). Njegov vojni pohod na Neretljane iz 840. nije uspio izgubivši više od 100 ljudi pa se morao vratiti u Veneciju. Neretljani su nastavili sukobljavati se s njim, pa su 846. provalili u Veneciju i opustošili susjedni lagunski grad Caorle. Tradonicovu je vlast ipak priznao Lotar I. koji je od Lotarova pakta iz 840. godine priznao nezavisnost Venecije i njihove vlasti nad lagunom sve do *[[acquas salsas]]*, što je Bizant priznao prije toga, imenovavši ga svojim spatarijem (lat. *spatharius*) i hipatom (lat. *hypatus*).

Godine 863. car Ludovik II. stigao je u Veneciju, no čini se da je tek od duždovanja Pietra Tradonica mletačka moneta izbacila naziv imperatora Zapada, zamijenivši ga s *Criste salva Venecias*.

Ubijen je 13. rujna 864. na izlazu s mise za godišnjicu posvete crkve sv. Zaharije, te je u atriju iste crkve pokopan. Urotnici su procesuirani i osuđeni, neki na smrtnu kaznu, a neki na progon.

## Vanjske veze

* ''Istarska enciklopedija'': Tradonico, Pietro
Tabit ibn Kora

**Tabit ibn Kora abu' l'Hasan ibn Marvan al-Sabi al'Harani** **** (, ; Haran (Mezopotamija, današnja Turska, 826 - Bagdad , 18. februar 901 je bio arapski matematičar i astronom.

Tabit je na prijedlog Mohameda ibn Muse ibn Šakira došao studirati u Bagdad kod Šakirovog brata Bani Musa. Bio je na čelu grupe prevodilaca koji su porijeklom bili paganski pseudo-Sabejci iz Harana. Maternji mu je bio sirijski jezik, a tečno je govorio grčki te istakao prijevodima antičkih tekstova na arapski, posebno autora kao što su Apolonije, Arhimed, Euklid i Ptolomej. Tabit je preradio Hunaynov prijevod Euklida i Ptolomejevog *[[Almagest]]a*, a samostalno je preveo Ptolemejevu *Geografiju*.

Glavni pokrovitelj mu je bio abasidski kalif al-Mu'tadidu (892 - 902), koji je s vremenom postao i njegov lični prijatelj te ga pozvao da kao gost živi na njegovom dvoru.

Od njegovih samostalnih djela je malo sačuvano. Objavio je teoriju o trepidaciji i oscilaciji ekvinokcijskih točaka, o kojoj se u srednjem vijeku dosta raspravljalo. Tabit je također objavio svoja zapažanja Sunca.

U matematici je pronašao jednadžbu za prijateljske brojeve (Tebitov broj).

Djelo mu je nastavio sin Sinan, kao i unuci Thabit i Ibrahim ibn Sinan, od kojih će potonji i sam postati veliki učenjak.

## Vanjske veze
* Stranica o Tabitu ibn Kori na Univerzitetu St. Andrews
Prijateljski broj

Prirodni brojevi *a* i *b* čine **prijateljski par brojeva** ako je zbroj pravih djelitelja broja *a* (onih koji su manji od *a*) jednak broju *b* i istovremeno zbroj pravih djelitelja broja *b* jednak je broju *a*.

Takav par nije nimalo jednostavno naći. Najmanji je (220, 284). Pravi djelitelji broja 220 su: 1, 2, 4, 5, 10, 11, 20, 22, 44, 55 i 110, a njihov zbroj je upravo 284. zbroj pravih djelitelja broja 284 je jednak 220.

Poznati francuski matematičar Fermat našao je 1636. godine drugi par prijateljskih brojeva (17 296, 18 416). Zajedno sa Decartesom, Fermat je otkrio pravilo za formiranje takvih parova.

U 18. stoljeću Euler je objavio spisak od 64 para prijateljskih brojeva, među kojima su dva bila pogrešna. Šesnaestogodišnji Talijan Paganini našao je 1867. godine par prijateljskih brojeva (1184, 1210) koji su daleko manji od Fermatovih.

Uz pomoć računala danas je pronađeno više od 600 prijateljskih parova. Prvo mjesto na listi zauzima (220,284), iza njega je Paganinijev (1184, 1210), zatim dolazi (2620, 2924) itd. Fermatov par je tek na 8. mestu.

## Parnost prijateljskog broja

U svim poznatim parovima prijateljskih brojeva, oba su parna ili, što je mnogo ređe, oba neparna. Nije poznato da li postoji mešovit par, sastavljen od jednog parnog i jednog neparnog broja. Takođe, nije poznata formula ta sve prijteljske parove, niti se zna da li ih ima konačno ili beskonačno mnogo.

## Prijateljski brojevi do 1 000 000

* 220 i 284
* 1184 i 1210
* 2620 i 2924
* 5020 i 5564
* 6232 i 6368
* 10744 i 10856
* 12285 i 14595
* 17296 i 18416
* 63020 i 76084
* 66928 i 66992
* 67095 i 71145
* 69615 i 87633
* 79750 i 88730
* 100485 i 124155
* 122265 i 139815
* 122368 i 123152
* 141664 i 153176
* 142310 i 168730
* 171856 i 176336
* 176272 i 180848
* 185368 i 203432
* 196724 i 202444
* 280540 i 365084
* 308620 i 389924
* 319550 i 430402
* 356408 i 399592
* 437456 i 455344
* 469028 i 486178
* 503056 i 514736
* 522405 i 525915
* 600392 i 669688
* 609928 i 686072
* 624184 i 691256
* 635624 i 712216
* 643336 i 652664
* 667964 i 783556
* 726104 i 796696
* 802725 i 863835
* 879712 i 901424
* 898216 i 980984

## Povezano
* Teorija brojeva
* Savršen broj
Aethelberht od Wessexa

**Æthelberht** (ili **Ethelbert**; , što znači "Veličanstveni plemić") bio je kralj Wessexa od 860 do 865. Bio je treći sin kralja Aethelwulfa i njegove prve supruge Osburge. Godine 855. ga je kralj imenovao pot-kraljem Kenta u vrijeme kada je bio na hodočašću u Rim; njegov brat Æthelbald je imenovan pot-kraljem zapadnih krakjevima. Nakon što je otac umro godine 858. Aethelbald je postao kralj Wessexa, ali je bratu ostavio vlast nad istočnim dijelovima kraljevstva, uključujući Kent. Kada je Æthelbald godine 860. umro bez djece, sve zemlje Zapadnih Saksonaca je tako naslijedio Æthelberht.

Njegova kratka vladavina se u kronikama bilježi kao doba mira. Jedini izuzetak je bio napad Vikinga na istočni Kent i njihov neuspješni pokušaj pljačke Katedrale u Winchesteru.

Aethelbert je ukinuo dotadašnji običaj zapadnosaksonskih kraljeva da svoju braću imenuju pot-kraljevima, čime je otvorio put budućem ujedinjenju Engleske.

Umro je 865. a naslijedio ga je brat Aethelred. Sahranjen je kraj brata Aethelbalda u Opatiji Sherborne.

## Izvori

|-
Fujiwara no Mototsune

, također poznat kao Horikawa Daijin, bio japanski političar, dvorjanin i državnik iz Heian perioda, poznat po tome što je učvrstio dominaciju klana Fujiwara na japanskom dvoru.

Bio je treći po redu sin Fujiwara no Nagayoshija i Fujiwara no Otoharu (藤原 乙春). Njegov stric je bio regent Yoshifusa, koji ga je usvojio nakon očeve smrti, a potom postavio za svog nasljednika na mjestu regenta. Kada je japanski car dosegao punoljetnost, Mototsune je, umjesto da odstupi s mjesta regenta, jednostavno izmislio titulu *[[kampaku]]* kojom je zadržao svoje regentske ovlasti.

Oženio se za princezu Soshi, kćer cara Ninmyoa, sa kojom je imao tri sina i tri kćeri. Jedan od tih sinova je bio Fujiwara no Tadahira, osnivač ogranka Hokke klana Fujiwara.

## Povezano
* Fujiwara regenti
* Nihon Montoku Tennō Jitsuroku, jedna od Šest nacionalnih historija Japana koju je uredio Fujiwara no Mototsune.

## Notes

## Izvori
* Brinkley, Frank and Dairoku Kikuchi. (1915). *A History of the Japanese People from the Earliest Times to the End of the Meiji Era.* New York: Encyclopædia Britannica. OCLC 413099
* Hioki, S. (1990). *Nihon Keifu Sōran*. Kōdansya. (Japanese)
* Kasai, M. (1991). *Kugyō Bunin Nenpyō*. Yamakawa Shuppan-sha (Japanese)
* Kodama, K.. (1978). *Nihon-shi Shō-jiten, Tennō*. Kondō Shuppan-sha. (Japanese)
* Nussbaum, Louis-Frédéric and Käthe Roth. (2005). ''Japan encyclopedia.'' Cambridge: Harvard University Press. ; OCLC 58053128
* Owada, T. et al. (2003). *Nihonshi Shoka Keizu Jimmei Jiten*. Kōdansya. (Japanese)
* Titsingh, Isaac. (1834). *[[Nihon Odai Ichiran]]*; ou, ''Annales des empereurs du Japon.'' Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
837.

__NOTOC__
Godina **837.** (**[[rimske brojke|DCCCXXXVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. 

## Događaji

* Pietro Tradonico izabran za dužda Venecije.
* Uen nasljeđuje Dresta IX kao kralj Pikta.
* 10. 4. &ndash; Halleyeva kometa prolazi kraj Zemlje na razdaljini od 5 miliona km; najmanjoj ikada zabilježenoj.
* Saraceni iz Egipta izvode napad na Napulj.
* Skandinavski Vikinzi prvi put napadaju Carigrad.


## Rođenja

## Smrti

## Reference
Wei Zhuang

**Wei Zhuang** (, 836&ndash;910), stilsko ime **Duanyi** (端己), bio je kineski pjesnik i državni službenik iz doba kraja dinastije Tang, najpoznatiji po pjesmama u *[[Shi (poezija)|shi]]* i *[[Ci (poezija)|ci]]* stilu.

Rodio se u porodici učenjaka u gradiću Duling (杜陵), nedaleko od prijestolnice Changan.Na karijeru, ali i na djelo, su mu značajno uticali pobune u tadašnjoj Kini. Godine 880. su ga zarobili Huang Chaovi ustanici, a što je Wei Zhuanga kasnije inspiriralo da napiše poemu *Baladu o Gospi Qin* (秦妇吟). Nakon toga je gotovo deset godina lutao zemljom prije nego što je 894. položio ''jinshi'' i ušao u državnu službu. Godine 896. je Li Maozhen digao novi ustanak. Wei Zhuang je na kraju završio u Chengduu gdje je 901. Wang Jian proglasio nezavisnu državu Raniji Shu. Wei Zhuang je podržao novi režim te ga je Wang Jian proglasio svojim premijerom. Posljednje godine života je Wei Zhuang proveo prikupljajući pjesme.

## Fusnote

## Literatura
* Ci hai bian ji wei yuan hui (辞海编辑委员会）. Ci hai （辞海）. Shanghai: Shanghai ci shu chu ban she （上海辞书出版社）, 1979.
* John Timothy Wixted, *The Song-poetry of Wei Chuang (836-910 A.D.)*, Arizona State University, 1979.
* Robin D.S. Yates, *Washing Silk*, Harvard University Press, 1988.
* Bruce E. Carpenter, ‘Problems of Style in the Tz’u Poetry of Wei Chuang’, *Bulletin of Tezukayama University* (Tezukayama Daigaku kiyo), Nara, 1975, pp.&nbsp;25–52.
* Wang, Shuizhao, "Wei Zhuang" . *[[Encyclopedia of China]]*, 1st ed.
Kill 'Em All

***Kill 'Em All*** je prvi album američkog thrash metal sastava Metallica, izdan 25. srpnja 1983. pod izdavačkom kućom Megaforce Records.

## Utjecaj
Izdan 1983. godine, *Kill 'Em All* je bio prvi album koji je kompletno sadržavao sve što je učinilo Bay Area thrash metal scenu koja se razvija tako jedinstveno, iako Metallica zapravo priznaje da je pod utjecajem NWOBHM-a (Novog vala britanskih heavy metal sastava). Nakon što je album izašao imao je puno imitatora i njihovih albuma.

Album dostiže bjesne brzine na svakoj pjesmi nebrojeći bas solo ("(Anesthesia) Pulling Teeth"), to je svjedočenje ranim utjecajima Metallice : Diamond Head, Iron Maiden, Motörhead i Venomom, sve britanski sastavi koji su kombinirali težinu i tehniku sastava Black Sabbath s brzinom i agresijom punk rocka.

Ovo je od benda napravilo totalnu anomaliju u heavy metalu ranih 1980-ih u Americi.

## Pohvale kritičara
U 1989. godine album je bio na #35-om mjestu Rolling Stone magazina koji je napravio listu 100 najboljih albuma osamdesetih.

## Pjesme na albumu
# "Hit the Lights" (J. Hetfield, L. Ulrich) – 4:17
# "The Four Horsemen" (J. Hetfield, L. Ulrich, D. Mustaine) – 7:13
# "Motorbreath" (J. Hetfield) – 3:08
# "Jump in the Fire" (J. Hetfield, L. Ulrich, D. Mustaine) – 4:41
# "(Anesthesia) Pulling Teeth" (C. Burton) – 4:14
# "Whiplash" (J. Hetfield, L. Ulrich) – 4:09
# "Phantom Lord" (J. Hetfield, L. Ulrich, D. Mustaine) – 5:01
# "No Remorse" (J. Hetfield, L. Ulrich) – 6:26
# "Seek & Destroy" (J. Hetfield, L. Ulrich) – 6:55
# "Metal Militia" (J. Hetfield, L. Ulrich, D. Mustaine) – 5:11

Pjesme na reizdanoj verziji iz 1989. :
# "Am I Evil" - 7:51 (obrada pjesme sastava Diamond Head)
# "Blitzkrieg" - 3:34 (obrada pjesme sastava Blitzkrieg)

## Zasluge
* James Hetfield - ritam gitara, pjevač
* Lars Ulrich - bubnjevi
* Cliff Burton - bas gitara
* Kirk Hammett - glavna gitara (snimanje i kompozicija)
* Jon Zazula - izvršni producent 
* Paul Curcio - producent
* Chris Bubacz - inženjer
* Andy Wroblewski - pomoćni inženjer 
* Bob Ludwig - Audio mastering
* Ron McGovney - kompozicija

## Vanjske veze
* Službena stranica
Eóganan mac Óengusa

**Uuen** ili **Eogán** (hipokoristički: *Eóganán*; ? - 839) bio je kralj Pikta i/li Fortriua u današnjoj Škotskoj od 836/837. do smrti.

Bio je sin kralja Oengusa mac Ferguse a naslijedio je svog rođaka Dresta mac Caustantina (Drest IX). Jedini spomen o njemu je pogibija u sukobu sa Vikinzima. Naslijedio ga je Uurad koji će započeti kratkotrajnu dinastiju piktskih vladara.

## Vanjske veze
* Annals of Ulster, part 1, at CELT (translated)
* Duan Albanach, at CELT (translated)
* The Pictish Chronicle
838.

__NOTOC__
Godina **838.** (**[[rimske brojke|DCCCXXXVIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. 

## Događaji

* 22. 7. - Bizantsko-arapski ratovi: Bitka kod Anzena u kojoj abasidska vojska nanosi težak poraz bizantskoj vojsci cara Teofila, a nakon čega trupe kalifa al-Mutasima zauzimaju i pljačkaju Amorion, rodni grad bizantske Amorijske dinastije.
* Egbert od Wessexa kod brda Hingston Down tuče dansko-velšku vojsku.
* Kalif Al-Mutasim otkriva zavjeru čiji su ga učesnici nastojali ubiti i postaviti njegovog nećaka Al-Abbas ibn al-Ma'muna na prijestolje; na to reagira velikom čistkom čija je posebna meta vojska, a što će za posljedicu imati sve veću dominaciju turskih robova-vojnika poznatih kao *[[ghilman]]* u abasidskim oružanim snagama.
* Na rijeci Ems osnovan grad Rheine.
* Na mjestu današnje palače Scone u Škotskoj postavljen Kamen sudbine.
* Kod Cluain-Conaire-Tommaina se, prema *[[Annals of Inisfallen|Analima iz Inisfallena]]*, se Feidlimid mac Cremthanin, kralj Cashel Nialla, sastaje sa Niallom, kraljem Južnih Uí Neilla, te postiže dogovor temeljem koga će postati Veliki kralj Irske.
* Hazari se preobraćuju na judaizam (približni datum).


## Rođenja

* Al-Tabari, arapsko-perzijski ljekar, filozof, matematičar i astronom
* Alfonso III od Leona

## Smrti

* Al-Abbas ibn al-Ma'mun, abasidski princ i vojskovođa
* Pipin I, sin Louisa Pobožnog, franačkog cara

## Reference
Anali iz Inisfallena

**Anali iz Inisfallena** () je rukopis, odnosno tekst koji opisuje historiju srednjovjekovne Irske. Pisan je u periodu od oko 12. do 15. vijeka, i pokriva događaje od 433. do 1450. Ime je dobio po samostanu na otoku Inisfallen u grofoviji Kerry, gdje su ga pisali tamošnji redovnici. Tekst se uglavnom sastoji od kronoloških bilješki, ali im prethodi kratki sažetak historije pred-kršćanske Irske. Danas se čuva u biblioteci Bodleian na Oxfordu.

## Literatura
* Hughes, Kathleen, *Early Christian Ireland: Introduction to the Sources*, (London, 1972), str. 99-162, opširno str. 99-116.

## Vanjske veze
* Annals of Inisfallen — *Tekst na engleskom (Mac Airtov prijevod)*
* Annals of Inisfallen — *Originalni (mješavina [[latinski|latinskog]] i [[Irski jezik|irskog]])*
* Annals of Inisfallen — pre-Patrician section
* Digitised images from Rawlinson B 503, Early Manuscripts at Oxford University.
* Call for Annals of Innisfallen to be returned to Killarney — *local newspaper article*
Hingston Down

**Hingston Down** je brdo u blizini sela Gunnislake u Cornwallu (Ujedinjeno Kraljevstvo). U historiji se spominje kao mjesto gdje je 838. kralj Egbert od Wessexa porazio savezničku vojsku Vikinga i Velšana. Godine 936. je na tom mjestu engleski kralj Athelstan odredio rijeku Tamar kao granicu anglosaksonskog Wessexa i "britskog" Cornwalla. Na brdu se nalazi kamenolom na kome se iskopava mineral poznat kao arturit.

## Reference
Bitka kod Anzena

**Bitka kod Anzena** ili **Dazimona** se odigrala 22. jula 838. kod današnjeg Dazman u Turskoj između vojske Abasidskog Kalifata na jednoj, te bizantske vojske pod carem Teofilom na drugoj strani. Do nje je došlo nakon što su Abasidi pokrenuli veliki pohod na bizantsku Malu Aziju u znak odmazde za bizantske napade prethodne godine, a čiji je cilj bio zauzeti i opljačkati Amorion, jedan od najvećih bizantskih gradova. Abasidi su krenuli sa dvije vojske; Teofil se suprostavio manjoj od njih dvije, sa kojom je kod Dazimona komandirao Afshin. Brojčano nadmoćni Bizantinci su ispočetka imali uspjeha, ali Teofilova odluka da lično vodi napad umjesto na uobičajenom položaju je zbunila njegove vojnike, stvorivši glasine o njegovoj pogibiji. Nastalu paniku su iskoristili Afshinovi turski konjanici-strijelci te natjerali neprijatelja u bijeg. Teofil i njegova garda su se našli opkoljeni na jednom brdu, ali su odatle uspjeli pobjeći. Bitka je Arapima omogućila da nekoliko tjedana kasnije zauzmu i brutalno opustoše Amorion, a što je predstavljalo jedan od najtežih udaraca za Bizant u toj fazi bizantsko-arapskih ratova.

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
*
Pustošenje Amoriona

**Pustošenje Amoriona**, koje se zbilo u augustu 838. godine, predstavljalo je jedan od važnih događaja bizantsko-arapskih ratova, odnosno posljedicu uspješne opsade bizantskog grada Amorion koju je izvela abasidska vojska pod kalifom Al-Mutasimom.

Do nje je došlo nakon što je kalif odlučio zauzeti grad u znak odmazde za niz prepada koje su preko granice izveli Bizantinci prethodne godine; motiv za napad je bio i taj što je Amorion bio jedan od najvećih i najbogatijih gradova tadašnjeg Bizanta, ali i rodno mjesto vladajuće Amorijske dinastije. Kalif je radi pohoda prikupio izuzetno veliku vojsku, i podijelio je u dva dijela; bizantski car Teofil koji, je pokušao zaustaviti jednu od dvije abasidske vojske, je teško poražen u bitci kod Anzena. Abasidske vojske su se potom spojile te zauzele napuštenu Ankiru (današnja Ankara), te potom opkolile Amorion.

Grad je bio dobro utvrđen i branio ga je veliki garnizon, ali se jedan od tamošnjih komandanta odlučio na izdaju te jedan dio bedema namjerno ostavio nebranjenim. Abasidske snage su tako nesmetano prodrle u grad te ga izložile strahovitoj pljački, paležu i pustošenju. Pretpostavlja se da je oko polovica svih stanovnika ubijeno, a preživjeli bačeni u roblje. Amorion se od tog udarca nikada nije oporavio. Većina preživjelih stanovnika je, pak, puštena na slobodu nakon primirja 841. godine, ali su najugledniji građani među njima odvedeni na kalifov dvor u Samaru gdje su godinama kasnije pogubljeni poslije odbijanja da prijeđu na islam, te poslije postali poznati kao 42 mučenika Amoriona.

Iako su Teofil i Bizantinci bili duboko demoralizirani ovako katastrofalnim događajem (koji je značajan odraz pronašao i u tadašnjim historijskim zapisima), on nije imao neposredne posljedice na dalji tok bizantsko-arapskih ratova. Al-Mutasim je, čuvši o zavjeri odnosno pobuni protiv svoje vlasti, odlučio prekinuti pohod i vratiti se u Bagdad, omogućivši Bizantincima da se postepeno oporave od gubitaka. Za Bizant su, međutim, posljedice bile vidljive u tome što je car Teofil bio duboko diskreditiran, a zajedno sa njim i njegova ikonoboračka politika, koju će njegovi nasljednici ubrzo napustiti.

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Gulami

**Gulam** (; *ghilman*) (jedn. **ghulam** () je riječ koja doslovno znači "dečko" ili "mladić", a kojom se u kontekstu muslimanske historije označavalo vojnike u službi kalifa, pri čemu su se često pod time podrazumijevali robovi-vojnici pod njegovom neposrednom kontrolom.

Gulame je u svoju službu prvi uzeo abasidski kalif Al-Mutasim (vl. 833 - 842) nastojeći ih koristiti kao svoju ličnu gardu, nezavisnom od arapskih jedinica na koje se zbog plemenskih, političkih i drugih obzira nikada nije mogao u potpunosti osloniti. Većina gulama je bila regrutirana među turskim zarobljenicima iz Centralne Azije ili Kavkaza; među njima su se nalazili i robovi kojima je obećavana sloboda, ali i plaćene sluge. Kalifi i drugi vladari su ponekad inzistirali da gulami prakticiraju celibat, kako bi ih spriječili da zasnuju vlastite dinastije. U svakom slučaju, gulami su 860-ih postali svojevrsna "država u državi" te su uspjeli svrgnuti čak četiri abasidska kalifa.

Njihov model su kasnije koristili drugi muslimanski vladari, odnosno države, pri čemu su najpoznatiji primjer egipatski mameluci i osmanski janjičari.

## Izvori

## Vanjske veze
* Muslim Slave System in Medieval India: Ghilmans and Eunuchs
Rheine

**Rajne** () je grad u njemačkoj saveznoj državi Severna Rajna-Vestfalija. Jedno je od 24 opštinska središta okruga Štajnfurt. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 76.472 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 5566076, *[[NUTS]]* (DEA37) i *[[UN/LOCODE|LOCODE]]* (DE RHE) kod.

## Geografski i demografski podaci

Rajne se nalazi u saveznoj državi Severna Rajna-Vestfalija u okrugu Štajnfurt. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 35 metara. Površina opštine iznosi 144,9&nbsp;km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 76.472 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 528 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja




## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine 
* Njem. Savezni zavod za statistiku 
* Stalna konferencija gradova i opština 
* KommOn  - Informacioni sistem gradova, opština i okruga.
Palača Scone

**Palača Scone** (fonetski:ˈskuːn; ) je velika gospodska kuća koja se nalazi u Sconeu u škotskoj oblasti Pertshire. Godine 1812. ju je sagradio arhitekt William Atkinson za earlove od Mansfielda na temeljima ranije palače iz 16. vijeka. Sagrađena je od crvenog pješčenjaka i predstavlja klasični primjer georgijanske gotičke arhitekture.

Mjesto na kome se nalazi palača ima izuzetan značaj za historiju Škotske, s obzirom da je predstavljalo okupljalište drevnih Pikta, odnosno mjesto gdje su se po tradiciji krunili škotski kraljevi. Tamo je 1114. sagrađena Opatija Scone, u kojoj je povremeno zasjedao Parlament Škotske te se čuvao znameniti Kamen Sconea. Opatija je 1559. srušena za vrijeme škotske Reformacije, a 1580. je na njenim ruševinama lord Ruthven podigao palaču.

## Vanjske veze

* Scone Palace Website
* Scottish Game Fair
Kamen iz Sconea

**Kamen iz Sconea** (; )), također poznat kao **Kamen sudbine** () 
ili **Krunidbeni kamen** () je blok crvenog pješčenjaka koji se vijekovima koristio u ceremonijama 
krundibe škotskih, a zatim engleskih i, na kraju monarha 
Velike Britanije i Ujedinjenog Kraljevstva.

Kroz historiju se Kamen čuvao u danas uništenoj Opatiji Scone kraj 
Pertha u Škotskoj, po kojoj je dobio ime.

Dimenzije mu iznose 666&nbsp;mm x 225&nbsp;mm x 270&nbsp;mm, a masa ukupno 152&nbsp;kg.

Godine 1296. je engleski kralj Edward I tokom pohoda na Škotsku uzeo Kamen kao ratni plijen te ga doveo u Westminstersku opatiju u Londonu i ugradio u Stolicu kralja Edvarda. Otada je 
služio za krunidbe svih engleskih monarha, uključujući današnju kraljicu Elizabetu II 1953. Godine 1996. je vlada Johna Majora odlučila Kamen konačno vratiti u Škotsku. Danas se čuva u Edinburškom zamku.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Stone of Scone'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* The official Edinburgh Castle website  
* The Stone of Destiny
Alfonso III od Leona

**Alfons III. Leonski** (o. 848. - 20. prosinca 910.) bio je kralj Leona i Galicije, a zvan je **Velikim**. Zvan je carem Španjolske i princem cijele Galicije.
## Biografija
Alfons (*Alfonso*) bio je sin i nasljednik Ordonja I. i kraljice Muniadone.

Ugušio je baskijsku i galicijsku pobunu. Osvojio je Porto i Coimbru.

Njegova se supruga zvala Himena, te je moguće da je ona bila kćerka kralja Garcíje Íñigueza od Pamplone.

Naredio je izradu triju kronika, volio je umjetnost te je sagradio crkvu svetog Andrije.

Umro je u Zamori.

Njegovi su sinovi bili Garcia I od Leona, Ordonjo II od Leona i Fruela II od Leona te je bio djed Sanča I Ordóñeza i Alfonsa IV Leonskog.
Al-Tabari

**Abu Ja'far Muhammad ibn Jarir al-Tabari** (; Muḥammad b.Ǧarīr aṭ-Ṭabarī; Abū Ǧaʿfar Muḥammad b.Ǧarīr b.Yazīd aṭ-Ṭabarī) (838–923)  bio je znameniti perzijski islamski učenjak i historičar, poznat kao jedan od najvećih egzegeta Kurana. Njegovo najpoznatije djelo je (*تاريخ الرسل والملوك*) *[[Historija proroka i kraljeva|Tarikh al-Rusul wa al-Muluk]]*, koje predstavlja jednu od najpoznatijih univerzalnih historija islamskog svijeta, te *[[Tafsir al-Tabari]]*.

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Wings (film)

***Krila***, (engl. *Wings*) američki nijemi film snimljen 1927. Film koji je dobio nagradu Oscar za najbolji film na prvoj dodjeli nagrada Američke filmske akademije održanoj 16. svibnja 1929.g. u Hollywood Roosevelt hotelu.

Film se je proglašen kulturno značajnim za SADe od strane Kongresne knjižnice u Washingtonu i odabran je za čuvanje u Nacionalnoj kinoteci Sjedinjenih Američkih Država.

## Filmska ekipa

Režija: William A. Wellman

Glume: Clara Bow (**Mary Preston**), Charles 'Buddy' Rogers (**Jack Powell**), Gary Cooper (**Kadet White**), Richard Arlen (**David Armstrong**), Jobyna Ralston (**Sylvia Lewis**) i drugi.

## Radnja

1917.g. **Jack Powell** (Charles 'Buddy' Rogers) je mladić koji voli automobile. U njega je duboko zaljubljena **Mary Preston** (Clara Bow), susjeda na koju on ne obraća pažnju. Zato što Jack voli Sylviu Lewis (Jobyna Ralston), ali ona je zaljubljena u bogatog **Davida Armstrong** (Richard Arlen). SAD ulazi u prvi svjetski rat i Jack i David pristupaju američkim zračnim snagama. Mary pristupa ženskoj motoriziranoj jedinici kako bi bila što bliže Jacku. Početna netrpeljivost između dva mladića postupno prelazi u prijateljstvo dok se zajedno bore protiv Nijemaca na nebu iznad Francuske. Međutim vrijeme je rata i tragedija se sprema između dva prijatelja.

## Osvojene nagrade Oscar

* Oscar za najbolje inženjerske efekte Roy Pomeroy (nagrada u ovoj kategoriji ukinuta je odmah nakon prve dodjele)
* Oscar za najbolji film, Produkcija

## Vanjske veze
* 
* Nijemi filmovi
* Rotten-tomatoes.com
Jacqueline Obradors

**Jacqueline Danell Obradors** (6. oktobar 1966 -) je američka glumica, najpoznatija po ulozi detektivke Rite Ortiz u TV-seriji *[[NYPD Blue]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*
Dolph Lundgren

**Dolph Lundgren**, pravo ime **Hans Lundgren** (Stockholm, 3. studenog 1957.), švedski filmski glumac, redatelj i majstor borilačkih vješina. Pripadnik je starije generacije filmskih akcijskih junaka iz 1980-ih i prve polovice 90-ih, od kojih su najpoznatiji Sylvester Stallone, Arnold Schwarzenegger i Bruce Willis.

## Biografija
Rodio se u Stockholmu, gdje je živio do trinaeste godine kada se preselio kod bake i djeda u Nyland. Unatoč ranom zanimanju za glazbu i umjetnost, studirao je *Kraljevskom Tehnološkom Institutu* u Stockholmu i na Sveučilištu u Sydneyu u Australiji, gdje je stekao doktorat kemijskog tehničara.

Prva iskustva u borilačkim vještinama stekao je tijekom vojne obuke. Kasnije je postao natjecatelj u japanskom karateu. Godine 1983. odselio se u New York, gdje se odlučio okušati na filmu. Debitirao je 1985. godine majnom ulogom u *[[Pogled na ubojstvo|Pogledu na ubojstvo]]*, filmom iz serijala filmova o tajnom agentu Jamesu Bondu. Međutim, veliki iskorak ostvario je filmom *[[Rocky IV|Rocky 4]]*, gdje je glumio sa Sylvesterom Stalloneom.

Nakon proboja u svijetu filma, odlazi u Los Angeles, gdje je snimio niz filmova poput *[[Gospodari svemira|Gospodara svemira]]* (1987.), *Showdown in Little Tokyo* (1991.) i *[[Univerzalni vojnik|Univerzalnom vojniku]]* (1992.). Od sredine 90-ih karijera mu je u padu, a novi povratak na velika platna doživio je 2010. u filmu ''Plaćenici, gdje glumi uz Sylvestera Stallone, Jasona Stathama, Mickey Rourkea i Jet Lija.

### Privatni život
## Izabrana filmografija

## Napomene

## Vanjske veze

* Službene stranice 
* Dolph Lundgren na Internet Movie Databaseu
Bernard Hill

**Bernard Hill** (17. decembar 1944 - 5. maj 2024), britanski glumac najpoznatiji po ulozi kralja Theodena u filmskoj trilogiji *[[Gospodar prstenova (filmska trilogija)|Gospodar prstenova]]*.

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* Interview with BBC Suffolk
Marina Sirtis

**Marina Sirtis** (29. mart 1955 -) je britanska glumica grčkog porijekla, koja se proslavila ulogom betazoidske savjetnice Deanne Troi u popularnoj TV-seriji *[[Star Trek: The Next Generation]]*.

## Izvori
;Fusnote

;Literatura
* 

## Vanjske veze
* 
* 
* 

* Marina Sirtis:UK
Nick Nolte

**Nicholas King Nolte** (8. veljače 1941.), američki glumac, producent i model, nominiran za nagradu Oscar.

Rodio se u Omahi, Nebraska. Majka Helen radila je u robnoj kući, a otac Franklin prodavao je pumpe za navodnjavanje.Otac mu je bio njemačkog porijekla.
Baka mu je vodila sindikat na sveučilištu, a djed bio izumitelj i pionir avijacije.
Nakon pohađanja srednje škole, promijenio je niz fakulteta, ali su loše ocjene završile njegovo obrazovanje.
Bio je sportaš, ali i sklon piću.
Vrlo rano se zainteresirao za kazalište, pa je jedno vrijeme putovao i tražio posao u regionalnim kućama.
Na filmu radi od 1972. godine i u dosadašnjoj karijeri ostvario je 50-tak uloga tumačeći razne likove.
Prvotno se probio ulogom u filmu "Bogataš, siromah", temeljenom na romanu Irvina Shawa.
Imao je problema sa zakonom, pa iako se predsjednik SAD-a htio susresti s njim, on nije htio da predsjednika povezuju sa osuđenim prijestupnikom.
Ženio se i razvodio triput. Ima sina Brawleya, koji je također glumac.
Nedavno je dobio kćerku, sa dugogodišnjom partnericom, no njeno ime nije još javno objavljeno.

Imao je dugu povijest borbe sa alkoholizmom.
Tom Wilkinson

**Tom Wilkinson** OBE (12. prosinca 1948. – 30. prosinca 2023.), engleski filmski glumac, osvajač nagrade BAFTA i dva puta nominiran za Oscara.

Rodio se kao **Thomas Jeffery Wilkinson** u Leedsu, kao sin Thomasa Wilkinsona Sr., farmera.
Pohađao je Kraljevsku akademiju za dramsku umjetnost.
Na filmu glumi od 1976. godine te je do sada ostvario 57 uloga, a nominiran je za brojna filmska priznanja. 
Njegov put do slave bio je jako dug, te su mu kritičari dali zasluge tek nakon BBC-eve produkcije iz 1994. godine.
Glumio je u nizu filmova, kao što su: *[[The Exorcism of Emily Rose|Egzorcizam Emily Rose]]*, *[[Michael Clayton (2007)|Michael Clayton]]*, *[[Skidajte se do kraja]]*, *[[Crni vitez]]*, *[[Djevojka s bisernom naušnicom (film)|Djevojka s bisernom naušnicom]]*, *[[Gas do daske]]*, *[[Valkyrie (film)|Operacija Valkira]]* i još mnogo naslova.
BAFTU je osvojio kao najbolji sporedni glumac u filmu "Skidajte se do kraja".
Među njegovim glumačkim partnerima su glumci: Robert Carlyle, Jackie Chan, Martin Lawrence, Colin Firth, George Clooney. Iako posjeduje nekoliko egzotičnih nekretnina diljem svijeta, Tom danas mirno živi u Londonu sa suprugom Dianom, glumicom i njihove dvije kćerke, Alice i Mollie.

31. prosinca 2004. za zasluge u drami postao je Časnik Britanskog Carstva (*Officer of the British Empire*.)

## Vanjske veze

*
Heterodontosaurus

***Heterodontosaurus*** ("gušter sa različitim zubima") bio je rod malenih dinosaura biljoždera sa izraženim očnjacima. Živio je tijekom rane jure u današnjoj Južnoj Africi. Građom je (osim očnjaka) bio vrlo sličan hipsilofodontima.

*Heterodontosaurus* je poznat iz primjeraka u SAFM-u (South African Museum). Postoje dvije morfologije ove vrste, a za ovu drugu neki znanstvenici smatraju da predstavlja drugu vrstu. Tipična vrsta, *H. tucki*, potiče iz gornje formacije Elliot, iz slojeva starosti između 199 i 196 milijuna godina.

## Opis

 

*Heterodontosaurus* je bio malen i brz pripadnik reda Ornithischia koji je dostizao dužinu od najviše jednog metra. Bio je visok oko 50 cm, a procjenjuje se da je težio oko 19 kg. *Heterodontosaurus* se pretežno kretao na zadnjim nogama, ali ponekada možda i na sve četiri, npr. dok bi se hranio niskim raslinjem. Imao je dugu i usku zdjelicu i preponsku kost koja je sličila onima kod naprednijih pripadnika spomenutog reda.

Njegova neobičnija osobina bile su njegove ruke sa pet prstiju, od kojih su se dva mogla okrenuti nasuprot drugima. Ta konfiguracija omogućavala je *Heterodontosaurusu* da drži hranu u rukama. Kost stopala i članka bile su spojene slično kao i kod ptica.

### Zubi
Lubanja *Heterodontosaurusa* bila je veličine zečje. Ona je sadržavala još jednu njegovu interesantnu osobinu - njegove specijalizirane zube, po kojima je i dobio naziv. Većina dinosaura (i gmazova uopće) imala je samo jedan tip zuba u čeljustima, dok je *Heterodontosaurus* imao tri. U prednjem dijelu čeljusti, osim kljuna, postojali su i maleni zubi koji su vjerojatno služili za kidanje lišća i stabljika.

Osim tih zuba, u čeljustima je postojao i par velikih očnjaka, čija namjena nije poznata. Očnjaci u donjoj čeljusti bili su veći od onih u gornjoj. Kod nekih primjeraka ti očnjaci nisu pronađeni, što ukazuje na to da je u ovom rodu postojao spolni dimorfizam. Spekulira se da su služili u borbama mužjaka oko ženki ili teritorija. Zadnji tip zuba bio je visok i kvadratastog oblika, prilagođen žvakanju. Imao je obraze koji su mu omogućavali da hrana ostane u ustima tijekom obrade. Žvakanje je inače vrlo često kod dinosaura, ali rijetko kod ostalih gmazova.

Taj bizarni skup zuba doveo je do debate u vezi s tim šta su heterodontosauri jeli. Neki znanstvenici smatraju da su oni bili svežderi koji su se služili zubima u lovu na malene životinje, ali i za žvakanje biljaka.

## Izvori

* *Dinosaurs and other prehistoric creatures*. edited by Ingrid Cranfield, 2000. Salamander Books, pg 132-135.
Pride Grand Prix 2000 Finals

**Pride Grand Prix 2000 Finals** je bila manifestacija borbi mješovitih borilačkih vještina organizirana od strane PRIDE Fighting Championships organizacije. Događaj se održao 1. svibnja, 2000. godine u Tokyo Domeu u Tokiju, Japan. Ovom manifestacijom završio je "Pride Openweight tournament 2000", tj. PRIDE-ov otvoreni turnir 2000.

## Borbe
### Četvrtfinale Grand Prix-a

**Napomena:** Svi pobjednici četvrtfinala Openweight turnira su se plasirali u polufinale tog istog turnira.

### Ne-turnirska borba

### Polufinale Grand Prix-a

**Napomena:** Oba pobjednika polufinala Openweight turnira su se plasirali u finale tog istog turnira.

### Super borba

### Finale Grand Prix-a

----
----

## Ždrijeb Pride Grand Prix-a 2000

## Povezano
* Popis PRIDE Fighting Championships manifestacija
* Pride Grand Prix 2000 Opening Round

## Vanjski izvori
* Službena Prideova stranica 
* Sherdog.com
.45 (film)

***.45*** je američka nezavisna crna komedija/triler iz 2006. godine koju je režirao Gary Lennon a u kojoj glavne uloge tumače Milla Jovovich, Angus Macfadyen, Aisha Tyler i Stephen Dorff.

## Radnja

Radnja filma, koji se vrti oko para upletenog u sitni kriminal, je smještena u *Hell's Kitchen* u New Yorku 1970-ih. Nakon što Veliki Al (Macfadyen), trgovac oružjem i narko diler, zlostavlja svoju djevojku, Kate (Jovovich), jednom previše, ona koristi svoju ljepotu kako bi navela svoje prijatelje da smjeste Velikom Al-u ubojstvo.

## Glavne uloge
* **[[Milla Jovovich]]** kao Kat
* **[[Angus Macfadyen]]** kao Veliki Al
* **[[Stephen Dorff]]** kao Reilly
* **Aisha Tyler** kao Liz
* **Sarah Strange** kao Vic
* **Vincent Laresca** kao Jose
* **Tony Munch** kao Clancy
* **Kay Hawtrey** kao Marge
* **John Robinson** kao Policajac br.1
* **Tim Eddis** kao Policajac br.2
* **Hardie Lineham** kao velečasni Duffel
* **Dawn Greenhalgh** kao Fran
* **Nola Augustson** kao Gertie
* **John Gordon** kao Danny
* **Shawn Campbell** kao prvi vlasnik
* **Robin Brule** kao konobarica
* **Mike McLay** kao Gertien suprug
* **Suresh John** kao lopov
* **Conrad Bergschneider** kao Sarge
* **Chantelle Jewkes** kao prostituka

## Vanjske veze
* 
* ''.45'' na stranicama Rotten Tomatoesa
* Trailer s Yahoo!Taiwan
* ''.45'' na All Movie Guide
Roberto Benigni

**Roberto Remigio Benigni** (27. listopada 1952.) je Oscarom nagrađeni talijanski glumac, pisac i filmski, kazališni i televizijski redatelj. Nositelj je talijanskog odlikovanja *Cavaliere di Gran Croce OMRI*. Bolje je poznat po glavnoj ulozi u filmu Život je lijep.

## Izabrana filmografija
* 1977 - Berlinguer volim te
* 1983. - Uznemiravaš me
* 1986. - Pod udarom zakona
* 1989. - Mjesečev glas
* 1991. - Noć na zemlji
* 1994. - Čudovište
* 1997. - Život je lijep
* 2002. - Pinokio
* 2003. - Kava i cigarete
* 2005. - Tigar i snijeg
## Reference

## Vanjske veze
* Roberto Benigni na Internet Movie Databaseu
Don Johnson

**Donnie Wayne "Don" Johnson** (Flat Creek, Missouri, 15. prosinca 1949.) je američki glumac poznat po ulogama na televiziji i filmu. Glumio je glavnu ulogu Sonnyja Crocketta u policijskoj TV seriji *[[Miami Vice|Poroci Miamija]]* koja je postigla veliki uspjeh i donijela mu slavu. Kasnije (1990-ih) glumio je glavnu ulogu u seriji *[[Nash Bridges]]*. Johnson je dobio Zlatni globus za ulogu u *[[Miami Vice|Porocima Miamija]]*, te jedna zvijezda na čuvenom Hollywoodskom pločniku zvijezda nosi njegovo ime.

## Važnije uloge
* Poroci Miamija, 1984.-1989.
* The Hot Spot 1990.
* Harley Davidson i Marlboro Man 1991.
* Nash Bridges 1996.-2001.
* Machete 2010.

## Reference