Andon Zako Çajupi

**Andon Zako Čajupi** (, Skadar 27. marta 1866. – Heliopolis, 11. jula 1930.) bio je albanski pravnik, dramaturg, pjesnik i sudionik Albanskog narodnog preporoda.

## Život
Čajupi je rođen 1866. u selu Šeperu, Gornja Zagorija, u Albaniji, tada dio Osmanskog Carstva. Njegov otac, Harito Zako, je trgovao duhanom i poslovao je po cijelom tadašnjem Osmanskom Carstvu, a također u Italiji i u drugim krajevevima zapadne Europe.

Čajupi je osnovno obrazovanje stekao u obližnjoj grčkoj osnovnoj školi. Godine 1882. preselio se u Aleksandriju, gdje je pet godina učio francuski jezik u *Sainte Catherine des Lazaristes*. U Aleksandriji je upoznao nekoliko zapadnoeuropskih odvjetnika koji su zastupali tvrtke u Egiptu. Ti su ga sastanci uvjerili da studira pravo u Švicarskoj,, stoga je 1887. godine stigao u Ženevu, gdje je proveo pet godina na studijama. U to vrijeme je upoznao svoju buduću suprugu Eugeniju, s kojom će imati sina Stefana.

Nakon završetka studija, Čajupi je se tri godine bavio pravom u Ženevi. Eugenija je umrla 1892. godine, a ova tragedija je natjerala Čajupija da napusti Švicarsku i vrati se u Albaniju. Nakon povratka 1894. godine, zaposlio je se kao zastupnik jedne njemačke tvrtke u Kairu.

Veći dio svog života je proveo u Egiptu. Tijekom svoje egipatske karijere, Čajupi je branio francusku tvrtku protiv interesa egipatske vlade i protiv njemačke odvjetničke tvrtke koja ga zapošljava, što je dovelo do prekida radnog odnosa u toj tvrtki, ali na kraju se Čajupijev postupak pokazao besplodnim jer je izgubio taj slučaj. Zbog bogatstva njegove obitelji to mu, međutim, nije izazvalo ozbiljne poteškoće, pa se povukao u svoju vilu u Heliopolisu blizu Kaira.

U to vrijeme, Čajupi je upoznao brojne albanske poslovne ljude i pridružio se albanskom nacionalističkom pokretu u Egiptu, u kojem je igrao aktivnu ulogu agitirajući za albansku neovisnost od Osmanskog Carstva. Podaci iz 1902. pokazuju da je bio aktivni član Albanskog egipatskog bratstva, (). Čajupijeva financijska podrška i profesionalna stručnost dali su značajan doprinos u promicanju neovisnosti Albanije. Nakon proglašenja albanske neovisnosti, Čajupi je organizirao zabavu u svom domu.

## Književno djelo

Sudjelujući u albanskom nacionalističkom pokretu (posebno između 1898. i 1912. godine), Čajupi je svoja rodoljubiva uvjerenja izrazio u obliku poezije i proze, pri čemu je njegova poezija uglavnom pisana na toskijskom dijalektu albanskog jezika. Nacionalističke i rodoljubive poruke njegovih pjesama učinile su ih izuzetno popularnima među albanskim odraslima i djecom te dovele do toga da je Čajupi bio poštovan kao najvažniji albanski pjesnik nakon Naima Frashërija, a taj ugled uživa i danas u modernoj albanskoj državi. Čajupi se 1898. uključio i u pitanje albanskog pisma i napisao je niz članaka u časopisu *Albanija*, gdje se zalagao za usvajanje latiničnog pisma i prigovarao upotrebi grčkog ili osmanskog turskog pisma za pisanje na albanskom.

Čajupi je 1902. godine u Kairu objavio svoje remek-djelo, zbornik *Otac Tomori* (), zbirka pjesama nazvana po planini na jugu grada Berata; u zbirci, pored patriotskih, nalazimo psihološke i ljubavne teme, kao i satirički intonirane povijesne sadržaje (pjesme *Junak Albanije*, *Plač*, *Poslovi boga*, *Sultan* i dr.), a nalazimo ga i kako napada muškarce koji ljenčare dok im žene rade teške poslove. Zbirka je podijeljena u tri tematska odjeljka: "Domovina", "Ljubav" i "Istinite i lažne priče". Čajupi je pisao i drame i romane, a njegovo djelo o Skenderbegu pod naslovom *Zemaljski heroj* () objavljeno je 1907. godine.

Uz to, Čajupi je napisao komediju pod naslovom *Poslije smrti* () 1910. godine. Najpopularnija je Čajupijeva komedija posthumno objavljena pod naslovom *Mladoženja od četrnaest godina* (). Ova komedija u četiri čina napad je na tradicionalni običaj dogovorenih brakova.

Čajupijeve drame i komedije dobro su poznate u Albaniji i često se izvode. Pjesnik je umro u svom domu u Heliopolisu u Egiptu, 11. jula 1930. godine. Njegovi posmrtni ostaci preneseni su u Albaniju 1958. godine.

## Nasljeđe
Po Čajupiju su nazvane jedna škola na Kosovu i srednja škola u Tirani. Njegovo ime nosi i gradsko kazalište u Korči.

## U književnosti
Agim Shehu, poznati albanski književnik, u kratkoj se priči prisjeća Čajupijeve ljubavi prema švicarskoj mladoj djevojci Eugeniji, koja će kasnije postati njegova supruga.

## Povezano
* Albanska književnost
* Albanci u Egiptu

## Reference

## Literatura
*
*
*