open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gilda Gray

**Gilda Gray** (24. oktobar 1901 - 22. decembar 1959), bila je američka plesačica i glumica rodom iz Poljske, najpoznatija po tome što joj se pripisuje izum popularnog plesa zvanog "shimmy". Njega je izvodila u nekoliko nijemih filmova 1920-ih, uključujući naslovnu ulogu u filmu *[[Aloma of the South Seas (1926 film)|Aloma of the South Seas]]*, koji je predstavljao jedan od najvećih hollywoodskih hitova nijeme ere.

## Izvori


## Literatura
* The Los Angeles Times, *Shimmy Dancer Gilda Gray Dies*, December 23, 1959, page 2.
* The New York Times, "Gilda Gray Dead on Coast at 58; Creator of Shimmy Was Singer", December 23, 1959, page 27.

## Filmografija
* *Virtuous Vamp* (1919)
* *Girl with the Jazz Heart* (1923)
* *Lawful Larceny* (1925)
* *[[Aloma of the South Seas (1926 film)|Aloma of the South Seas]]* (1926)
* *[[Cabaret (1927 film)|Cabaret]]* (1927)
* *[[The Devil Dancer]]* (1927)
* *[[Piccadilly (movie)|Piccadilly]]* (1929)
* *[[The Great Ziegfeld]]* (1936)
* *[[Rose Marie (1936 film)|Rose-Marie]]* (1936)

## Kazališne predstave
* *Music Box Revue* (1921)
* *[[Ziegfeld Follies]]* (1922)
* *Devil Dancer Play* (1927)

## Vanjske veze

* Rare 50's TV appearance with Liberace: https://www.youtube.com/watch?v=leeyoB9FCJE
* Video Tribute http://www.youtube.com/watch?v=co-Z2wsdr38
* 
* 
* Gilda Gray at the Dance History Archives
* Gilda Gray at Virtual History
Die Abenteuer des Prinzen Achmed

***Die Abenteuer des Prinzen Achmed*** () je njemački crno-bijeli nijemi animirani film snimljen 1926. u režiji Lotte Reiniger i poznat kao prvo cjelovečernje ostvarenje u historiji filmske animacije. Radnja se temelji na motivima *[[1001 noć]]i* i prikazuje kako se Aladin i princ Ahmed bore protiv zlog afričkog čarobnjaka. Reiniger je na filmu surađivala s nekim od najpoznatijih avangardnih animatora svog vremena. Radi lakše animacije su se koristile crne siluete, a u kasnijim verzijama je film i ručno bojan. Godine 1998. je napravljena moderna restauracija na osnovu verzija pronađenih u njemačkim i britanskim arhivama.

## Vanjske veze
* 
*  (u.a. zeitgenössische Rezension, Uraufführungsplakat, Zensurkarte, Silhouettenfiguren, Fotos)
*
Der heilige Berg

***Der heilige Berg*** () je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Arnolda Fancka. Radnja prikazuje kako zavodljiva plesačica Diotima (čiji lik tumači Leni Riefenstahl) postaje predmet suparništva među dvojicom planinara, a što će ih dovesti da jedan drugom ugroze život prilikom uspinjanja na planinski vrh. *Der heilige Berg* je predstavljao jedan od najpoznatijih primjera planinskog filma (), žanra koji je postao popularan u međuratnoj Njemačkoj, kao i glumački debi Leni Riefenstahl, koja će kasnije nastaviti suradnju s režiserom Fanckom. U njega je utrošena velika količina novaca, što je bilo atipično za studio UFA u periodu kada ih je napustio znameniti direktor Erich Pommer i kada se nastojalo štediti na budžetima.

## Uloge
* Leni Riefenstahl ... Diotima 
* Luis Trenker ... Karl 
* Frida Richard ... Majka
* Ernst Petersen ... Vigo 
* Friedrich Schneider ... Colli 
* Hannes Schneider ... Planinski vodič

## Vanjske veze
* film at archive.org
* 
* ''The Holy Mountain'' at Silent Era
Der Student von Prag (film, 1926)

***Der Student von Prag*** () je njemački crno-bijeli nijemi horor film snimljen 1926. u režiji Henrika Galeena. Predstavlja remake istoimenog filma iz 1913. godine. Radnja je smještena u Prag 1820. godine, a naslovni protagonist, koga tumači Conrad Veidt, je siromašni student koji, u nastojanju da osvoji voljenu ženu, zlom čarobnjaku proda vlastitu sjenu, ne znajući da je time stvorio svog zlog dvojnika koji će mu upropastiti život. *Der Student von Prag* je sniman u ekspresionističkom stilu te se smatra jednim od klasičnih ostvarenja horor-žanra, odnosno najvažnijim filmom u karijeri Henrika Galeena. Snimljene su još dvije verzije - 1935. i 2004. godine.

## Vanjske veze
*
Josip Tonžetić

**Josip Tonžetić** (Hutin kod Karlovca, 28. ožujka1930. - Zagreb, 9. siječnja 2022. hrvatski klarinetist i pedagog.

## Biografija
**Josip Tonžetić** je rođen u Hutinu kod Karlovca, 28. ožujka 1930. godine.

Studije klarineta upisao je 1946., a završio je 1954. godine na *Muzičkoj akademiji* u Beogradu u klasi renomiranog profesora ''Brune Bruna''. 1959. godine osvojio je 1. nagradu na Natjecanju muzičkih umjetnika Jugoslavije.

Godinu dana se usavršavao (1963/1964.) u Parizu kod čuvenog profesora ''Ulysse Delécluse''.

Od 1950. do 1959. je bio prvi klarinetist orkestra Beogradske opere, a od 1959. do 1972. je svirao na mjestu prvog klarinetista orkestra opere HNK u Zagrebu i Zagrebačke filharmonije. Na Muzičkoj akademiji u Zagrebu predavao je od 1960. do 2000., a od 2000. do 2011. iz mirovine kao vanjski suradnik.

## Izvođačka djelatnost
Uspješno je nastupao kao solist na klarinetu. Solistički je nastupao sa Zagrebačkom, Slovenskom, Skopskom i Beogradskom filharmonijom, sa Simfonijskim orkestrom RTZ-a te brojnim komornim sastavima.

## Pedagoška djelatnost
Autor je udžbenika "29 etida za klarinet" tiskanog 1995. godine koji se i dalje koristi u srednjim glazbenim školama u Hrvatskoj i na Muzičkoj akademiji u Zagrebu. Autor je ciklusa od 9 emisija "Razvoj klarineta od orkestra do sola" emitiranog 1990. godine na Hrvatskom radiju. Na Muzičkoj akademiji u Zagrebu predaje klarinet honorarno od 1960. Godine 1965. postaje docent, 1974. izvanredni profesor, 1985. redoviti profesor, a od 2000. do 2011. iz mirovine predaje kao vanjski suradnik. U njegovom razredu je diplomiralo sedamdeset troje studenata, trojica su završili magisterij, a dvojica usavršavanje. Bio je dugogodišnji voditelj ciklusa Mladi za mlade Hrvatske glazbene mladeži koji je javnosti predstavljao istaknute studente Muzičke akademije u Zagrebu. Zbog velikih zasluga u radu Muzičke akademije, 2021. godine dobio je Dekanovo priznanje.

## Diskografija
Od mnogih snimki za radio i televiziju u privatnoj nakladi izdao je CD "Josip Tonžetić" s djelima Gerald Finzi, Johannes Brahms, Louis Spohr i Tihomil Vidošić. Zapise sa CD-a moguće je poslušati na linku. U kompilaciji 12 ploča Antologija hrvatske glazbe koju je izdala Matica Hrvatska 1973. godine, kao član Duhačkog kvinteta izvodi djelo Aubade skladatelja Milo Cipra.

## Napisi i literatura
* *Leksikon jugoslavenske muzike*, Zagreb, 1984, sv. I, 467.
* *40 godina Fakulteta muzičke umetnosti (Muzičke akademije) 1937-1977*, Univerzitet umetnosti u Beogradu, Beograd, 1977, 106 str.
* *50 godina Fakulteta muzičke umetnosti (Muzičke akademije)*, Univerzitet umetnosti, Beograd, 1988, 167 str.

## Veze
* Bruno Brun

## Reference

## Vanjske veze
* Sve o klarinetu 
* Muzička scena - ''klarinet''
Falešná kočička aneb Když si žena umíní

***Falešná kočička aneb Když si žena umíní*** () je čehoslovačka nijema filmska komedija snimljena 1926. u režiji Svatopluka Innemanna. Protagonist je sredovječni zubar (čiji lik tumači Karel Hašler) koji nastoji pronaći suprugu, ali inzistira na tome da ona mora biti konzervativnih vrijednosti, za razliku od modernih žena. Radnja prikazuje kako jedna od tih modernih žena (čiji lik tumači Zdena Kavková) nastoji njegove predrasude izvrći ruglu glumeći neobrazovanu djevojku iz "lošeg dijela" grada. Film je postigao veliki uspjeh, a posebne pohvale je dobio poznati komičar Vlasta Burian u ulozi uličnog pijanca koji glumi djevojčinog oca.

## Uloge
* Vlasta Burian - Vendelín Pleticha
* Karel Hašler - Dr. Karel Verner
* Jirí Dréman - Janota
* Zdena Kavková - Milca Janotová
* Antonie Nedošinská - Amálka Holubová
* Jára Sedlácek - G. Chládek
* Svatopluk Innemann - Nastavnik
* Milka Balek-Brodská - Vernerova pomoćnica
* Marie Kalmarová - Manekenka
* Ladislav H. Struna - Apaš
* Anna Buriánová - Milcina prijateljica
* Filip Balek-Brodský - Pacijent
* Eduard Simácek - Pacijent
* Josef Oliak - Pacijent
* Ada Velický - Pacijent
* Jaroslav Marvan - Policajac

## Vanjske veze
* 
* film na CSFD
Brudeferden i Hardanger

***Brudeferden i Hardanger*** () je norveški crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Rasmusa Breistina. Predstavlja adaptaciju romana *Marit Skjølte* Kristofera Jansona. Protagonistica je djevojka Marit koja zbog ljubavi prema Andersu ostaje u Norveškoj nakon što su joj roditelji emigrirali u Ameriku; usprkos toga, i Anders odlazi preko oceana, ali kada se vrati, ženi bogatu udovicu.

## Vanjske veze
* 
* ''Brudeferden i Hardanger'' at Filmweb.no (norveški)
Glomdalsbruden

***Glomdalsbruden*** () je norveški crno-bijeli nijemi film snimljen u režiji Carla Theodora Dreyera. Po žanru je drama, a predstavlja adpaptaciju romana *Glomdalsbruden* i *Eline Vangen* Jacoba Brede Bulla. Radnja filma je smještena u norveško selo gdje se djevojka odbija udati za bogatog seljaka kome joj je obećao otac i umjesto toga se udaje za siromašnog mladića. Film se ističe završnom dramatičnom scenom odvezanih čamaca za koju se smatra da je inspirirana Griffithovim *[[Way Back East]]*. Dreyer je film snimio tokom boravka u Norveškoj gdje je originalno angažiran kako bi snimio adptaciju drame *En fallit* Bjoernstjerna Bjoernsona. Dreyer je, međutim, zaključio da to zbog vremenskih i drugih prilika neće moći učiniti, te se umjesto toga dograbio mnogo "lakšeg" pastoralnog predloška s jednostavnijom pričom i likovima. Iako *Glomdalsbruden* nije imao scenarij, nego je Dreyer scene improvizirao prilikom snimanja, kasnije je stekao pohvale zbog vještog korištenja lokacija i autentičnih detalja seoskog života.

## Uloge
* Einar Sissener ... Tore Braaten 
* Tove Tellback ... Berit Glomgaarden 
* Stub Wiberg ... Ola Glomgaarden 
* Harald Stormoen ... Jakob Braaten 
* Alfhild Stormoen ... Kari Braaten, njegova supruga
* Oscar Larsen ... Berger Haugsett 
* Einar Tveito ... Gjermund Haugsett, hans sønn 
* Rasmus Rasmussen ... svećenik
* Sophie Reimers ... Prestefruen 
* Julie Lampe ... Gammel-Guri

## Vanjske veze
* 
* Klipp på youtube
L'Homme à l'Hispano (film, 1926)

***L'Homme à l'Hispano*** () je francuski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Juliena Duviviera. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Pierrea Frondaiea. Naslovni protagonist, koga tumači Georges Galli, je financijski upropašteni čovjek koji dolazi u Biarritz s automobilom marke Hispano-Suiza koji su mu posudili prijatelji, a zbog čega svi misle da je bogat. Radnja prikazuje kako se zaljubi u ženu udanu za okrutnog aristokrata koji će, sticajem okolnosti, doznati njegovu tajnu.

Godine 1933. je snimljena zvučna verzija u režiji Jeana Epsteina.

## Vanjske veze
* ''L'Homme à l'Hispano'' sur IMDb
Nana (film, 1926)

***Nana*** je francuski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Jeana Renoira. Predstavljao je adaptaciju istoimenog romana Emilea Zole. Naslovna protagonistica, koju tumači tadašnja Renoirova supruga Catherine Hessling, je mlada glumica iz pariškog polusvijeta. Radnja, smještena u doba Drugog carstva, prikazuje kako uništava svog ljubavnika, ugledmog aristokrata i državnog službenika čiji lik tumači Werner Krauss. *Nana* je predstavljala komercijalni promašaj nakon koga je Renoiru trebalo nekoliko godina da pokrene projekt sa sličnim ambicijama.

## Uloge
* Catherine Hessling - Nana 	 	
* Werner Krauss - Grof Muffat
* Jean Angelo - Grof de Vandeuvres
* Raymond Guérin-Catelain - Georges Hugon

## Literatura
* Nana at ''filmsdefrance''

## Vanjske veze
* 
* Entry at Allmovie
Univerzitet Burundija

**Univerzitet Burundija** (francuski: *Université du Burundi*) je jedini javni univerzitet u afričkoj državi Burundi. Univerzitet je smješten u glavnom gradu Bujumburi. Zbog građanskog rata univerzitetske građevine su znatno oštećene. Univerzitet je 2009. pohađalo oko 9000 studenata. U prvim godinama po osnivanju institucija je bila povezana sa rimokatoličkom crkvom.

## Vanjske veze

* Univerzitet Burundija
Sarajevski tramvaj

**Sarajevski tramvaj**, jedan od najstarijih evropskih, sastoji se od jedne linije. Ona je dužine 10,7 kilometara, i spaja centar grada – Baščaršiju sa predgrađem Ilidžom. Vlasnik sarajevskog tramvaja je JKP GRAS, koji takođe vodi i gradske autobuske i trolejbuske linije.

## Historija
Sarajevo je prvi grad u Evropi koji je imao cjelodnevnu tramvajsku liniju. Linija je otvorena za Novu 1885. godinu, kao probna linija, tada budući tramvaj u Beču. Tramvaje su tada pokretali konji. Prvo je postavljena pruga uskog kolosijeka, a tek 1960 su postavljene šire pruge.

Tijekom opsade Sarajevo devedesetih, brojna vozila su oštećena.

## Linije
* : Željeznička stanica - Baščaršija;
* : Čengić Vila - Baščaršija;
* : Ilidža - Baščaršija;
* : Ilidža - Željeznička stanica;
* : Nedžarići - Baščaršija;
* : Ilidža - Skenderija;

## Vozni park
Uglavnom su se koristili češki tramvaji Tatra K2, koji su isporučeni između 1970ih i početka 1980ih. Kasnije su ovim tramvajima pridružena još modernija vozila. Godine 2008. Amsterdam je donirao 16 starih tramvaja gradu Sarajevu.
Ménilmontant (film)

***Ménilmontant*** je francuski nijemi film snimljen 1926. u režiji Dimitrija Kirsanoffa. Radnja je smještena u istoimeni pariški kvart . Protagonistice - koje tumači Kirsanoffljeva prva supruga Nadia Sibirskaïa i Yolande Beaulieu - su dvije sestre koje su preživjele ubistvo vlastitih roditelja, a koje se potom moraju suočiti s time da vole istog muškarca koga tumači Guy Belmont. **Ménilmontant** je poznat kao jedan od rijetkih nijemih filmova svog doba koji uopće nije koristio međutitlove; njegov stil, kojim dominira ekspresivna montaža i dvostruke ekspozicije se često navodi kao primjer filmske avangarde 1920-ih.

## Reference

## Vanjske veze
*
Univerzitet u Kabulu

**Univerzitet u Kabulu** (; ; ) je javni univerzitet smješten u Kabulu u Afganistanu. Univerzitet je osnovan 1931., a 1932. je započeo sa upisom studenata. Univerzitet pohađa oko 25,000  studenata, od toga oko 38% studentica.

## Kontroverza oko naziva na perzijskom
U službenoj upotrebi univerzitet je poznat pod nazivom na paštunskom jeziku *Da Kābul Pohantūn* (دکابل پوهنتون). Unatoč tome, univerzitetu su stizali prijedlozi da se uz naziv na paštunskom jeziku počnu koristiti i nazivi na perzijskom i engleskom jeziku. Ovi su prijedlozi u prvom redu dolazili od studenata govornika perzijskog koji su tvrdili da nekorištenje perzijskoga predstavlja diskriminaciju od strane vlasti prema govornicima ovoga jezika. To je dovelo do studentskih okršaja sa policijom u novembru 2008. godine kada su studenti zahtijevali uklanjanje zabrane na korištenje perzijskog jezika. Okršaji su započeli nakon što je *ministar kulture, obrazovanja, turizma i mladih* Karim Khoram odlučio zabraniti korištenje perzijskih izraza u vladinim institucijama i medijima koje ona kontrolira, a mladi novinar koji je koristio perzijski naziv univerziteta u državnim novinama bio je kažnjen.

## Historija

Univerzitet u Kabulu osnovan je 1931. godine za vrijeme vladavine Muhammed Nadir Šaha i mandata premijera Muhammad Hašim Kana. Institucija je upisala prve studente već sljedeće 1932. godine, a u osnivanju su podršku dale i vlade Francuske, Weimarske Republike, Sovjetskog Saveza i Sjedinjenih Američkih Država.

Strani predavači koji su u ovome periodu predavali na kampusu zainteresirali su prvi put lokalne studente i za teme kao što su komunizam, feminizam ili na primjer kapitalizam. U ovome je periodu institucija izrodila buduću elitu koja će voditi zemlju u narednim decenijama te je nastalo i više političkih pokreta različitih ideoloških usmjerenja. Povremeno je dolazilo i do nasilnih okršaja među grupama sa različitim usmjerenjima što je u sedamdesetima dovelo i do ubistva pjesnika Saydala Sokhandana u toku jedne od rasprava. Nakon pada vlade vođene od strane *Narodne demokratske partije Avganistana* 1992. godine većina akademskog osoblja napustilo je univerzitet.

Dolazak Talibana na vlast označio je početak golemih izazova u radu univerziteta. Novi su vlastodršci zatvorili šezdeset i tri škole, a zatim i Univerzitet u Kabulu čime su kronični problem nepismenost učinili znatno gorim.

Nakon rušenja talibanskog režima kasne 2001. godine koalicijske snage u zemlji su jedan od fokusa stavile i na ponovno pokretanje uništenih obrazovnih institucija. Do januara 2004. univerzitet je imao ukupno svega 24 kompjutera. U narednim godinama uspostavljeni su i programi suradnje sa institucijama visokog obrazovanja u SAD-u i Njemačkoj. Među donacijama je bila i donacija 25 000 knjiga Stomatološkom fakultetu od strane vlasti Irana u 2007. godini.

## Izvori

## Vanjske veze

* Službena stranica
Nadia Sibirskaïa

**Nadia Sibirskaïa**, pravim imenom **Germaine Marie Josèphe Lebas** (11. septembar 1900 - 14. jul 1980) bila je francuska glumica. Kao dijete je pobjegla iz kuće kako bi se priključila cirkusu, ali je odatle prisilno vraćena. Nakon punoljetnosti se zaputila u Pariz, gdje je mnogo godina provodila u društvu klošara. Godine 1923. je prvi put nastupila na filmu Dimitrija Kirsanoffa, za koga se udala i potom nastupala u svim njegovim filmovima. Godine 1931. se preudala za veletrgovca. Za vrijeme drugog svjetskog rata i njemačke okupacije je bila uhapšena pod optužbom da je skrivala Jevreje u svom stanu.

## Filmografija
* 1923 : *[[L'Ironie du destin]]*, rež. Dimitri Kirsanoff
* 1926 : *[[Ménilmontant (film, 1926)|Ménilmontant]]*, rež. Dimitri Kirsanoff (kratkometražni)
* 1927 : *[[Le Prix de la gloire]]*, rež. Adrian Brunel
* 1927 : *[[Destin (film, 1927)|Destin]]*, rež. Dimitri Kirsanoff
* 1927 : *[[Sables (film, 1927)|Sables]]*, rež. Dimitri Kirsanoff
* 1929 : *[[Au Bonheur des Dames (film, 1930)|Au Bonheur des Dames]]*, rež. Julien Duvivier : Geneviève Baudu
* 1929 : *Brumes d'automne*, rež. Dimitri Kirsanoff (kratkometražni)
* 1930 : *[[La Petite Lise]]*, rež. Jean Grémillon
* 1931 : *[[Les Nuits de Port-Saïd]]*, rež. Dimitri Kirsanoff & Leo Mittler
* 1931 : *[[Les Vagabonds magnifiques]]*, rež. Gennaro Dinni
* 1932 : *[[Sapho (film)|Sapho]]*, rež. Léonce Perret
* 1933 : *L'Empreinte sanglante* de Jean Mamy (kratkometražni)
* 1933 : *[[Rapt (1934)|Rapt]]*, rež. Dimitri Kirsanoff : Jeanne
* 1934 : *[[Dédé (film, 1935)|Dédé]]*, rež. René Guissart
* 1934 : *[[Jeanne (film, 1934)|Jeanne]]*, rež. Georges Marret : la jeune fille
* 1935 : *[[Le Crime de Monsieur Lange]]*, rež. Jean Renoir : Estelle
* 1935 : *[[Les Mystères de Paris (film, 1935)|Les Mystères de Paris]]*, rež. Félix Gandéra
* 1935 : *Monsieur Scrupule* de Dimitri Kirsanoff (court métrage)
* 1936 : *[[Jeunes filles de Paris]]*, rež. Claude Vermorel : Andrée Maubert
* 1936 : *[[La vie est à nous (film, 1936)|La vie est à nous]]*, rež. Jean Renoir : Ninette
* 1937 : *[[Franco de port]]*, rež. Dimitri Kirsanoff
* 1937 : *[[La Marseillaise (film, 1938)|La Marseillaise]]*, rež. Jean Renoir : Louison
* 1937 : *[[La Plus Belle Fille du monde (film, 1938)|La Plus Belle Fille du monde]]*, rež. Dimitri Kirsanoff
* 1939 : *[[Quartier sans soleil]]*, rež. Dimitri Kirsanoff
* 1945 : *L'Ennemi secret* de J.K. Raymond-Millet (kratkometražni)
* 1966 : *[[Scarf of mist thigh of satin]]*, rež. Joseph W. Sarno

## Literatura
* Martinelli V. Le dive del silenzio. Bologna: Cineteca del Comune di Bologna; Recco: Mani, 2001.

## Vanjske veze
* mymovies.it
Dimitri Kirsanoff

**Dimitri Kirsanoff** () (6. mart 1899 – 11. februar 1957) bio je francuski filmski režiser rodom iz današnje Estonije, poznat kao autor avangardnih i eksperimentalnih filmova u međuratnom periodu.

Rodio se kao Markus David Zusmanovič Kaplan u tadašnjem Ruskom Carstvu, a u Francusku je emigrirao početkom 1920-ih. Tamo je ispočetka našao posao kao violončelist te svirao u orkestrima koji su pratili projekcije tada nijemih filmova. Brzo se zaintrigirao za novu umjetnost te s ušteđenim novcem počeo financirati vlastita ostvarenja. 1920-ih je u njima često glavnu ulogu tujmačila njegova supruga Nadia Sibirskaïa. Kirsanoff je poznat kao jedan od rijetkih francuskih sineasta koji je cijeli svoj opus producirao sam, odnosno kao jedan od rijetkih francuskih nezavisnih sineasta.

## Filmografija
* 1923 - *L’Ironie du destin* [nijemi], ul. Nadia Sibirskaïa & Dimitri Kirsanoff
* 1926 - *[[Ménilmontant (film, 1926)|Ménilmontant]]* [nijemi], ul. Nadia Sibirskaïa
* 1927 - *Sables* [nijemi], ul. Colette Darfeuil
* 1927 - *Destin* [nijemi], ul. Nadia Sibirskaïa
* 1929 - *[[Brumes d'automne]]* [nijemi], ul. Nadia Sibirskaïa
* 1934 - *[[Rapt (1934)|Rapt]]*, ul. Dita Parlo - kao dio *La séparation des races*; rež. Charles-Ferdinand Ramuz.
* 1935 - *[[Les Berceaux]]* - Cinéphonie, ul. Ninon Vallin
* 1936 - *[[Visages de France]]* 	
* 1936 - *[[Jeune fille au jardin]]* - Cinéphonie
* 1936 - *La Fontaine d'Aréthuse* - Cinéphonie 
* 1937 - *Franco de port*, ul. Paul Azaïs
* 1938 - *[[La Plus Belle Fille du monde (film, 1938)|La Plus Belle Fille du monde]]*, ul. Vera Florry
* 1938 - *[[L’Avion de minuit]]*, ul. Jules Berry
* 1939 - *[[Quartier sans soleil]]*, ul. Jean Servais
* 1946 - *[[Deux amis (film)|Deux amis]]* - Court-métrage
* 1949 - *[[Fait divers à Paris]]* avec Louis Florencie
* 1950 - *[[Arrière-saison]]* - kratkometražni
* 1951 - *[[Une chasse à courre]]*		
* 1953 - *[[Le Témoin de minuit]]*, ul. Raymond Pellegrin
* 1955 - *[[Le Crâneur]]*, ul. Dora Doll et Paul Frankeur
* 1956 - *[[Ce soir les jupons volent]]*, ul. Sophie Desmarets, Brigitte Auber, Silvia Monfort et Eddie Constantine 
* 1957 - *[[Miss Catastrophe (film, 1957)|Miss Catastrophe]]*, ul. Sophie Desmarets

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Ménilmontant at Vimeo (domain public)
Chata za wsią

**Chata za wsią** () je roman poljskog književnika Jozefa Ignacyja Kraszewksog, napisan 1842. i originalno objavljen 1853. i 1854. godine. Protagonistica romana je mlada Romkinja koja se zbog ljubavi nastoji odreći nomadskog života svoje porodice, ali isto tako mora trpjeti predrasude ne-romskog stanovništva. Roman, koji se odlikovao realističkim prikazom života tadašnje Poljske, ali i bio jedan od prvih koji je ukazivao na diskriminaciju romskog stanovništva, je postao jedno od najpopularnijih ostvarenja u opusu Kraszewskog te je preveden na mnoge svjetske jezike.

Godine 1926. je adaptiran u nijemi film *[[Cyganka Aza]]*.

## Vanjske veze
* Elektronsko izdanje
Józef Ignacy Kraszewski

**Józef Ignacy Kraszewski** (28. jul 1812 - 19. mart 1887) bio je poljski književnik, novinar, urednik, historičar i publicist, poznat po izuzetno plodnom opusu kojim su dominirali romani historijske i socijalne tematike.

## Izvori

## Vanjske veze
* Polish Literature in English Translation 
* biographical note
* Kraszewski's Museum 
* http://univ.gda.pl/~literat/autors/kraszew.htm
* The novel, "The Countess Cosel: A Romance of History of the Times of Augustus the Strong" is available at http://www.gutenberg.org/files/37623/37623-h/37623-h.htm
Cyganka Aza

***Cyganka Aza*** je poljski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Artura Twardyjewicza. Predstavlja adaptaciju romana *[[Chata za wsią]]* Józefa Ignacyja Kraszewskog. Naslovna protagonistica je Romkinja koja zbog ljubavi odlučuje napustiti nomadski način života, ali se poslije suočava sa predrasudama svojih novih susjeda.

## Uloge
* Władysław Bracki – ciganin Tumry 
* Irena Jedyńska – Ciganka Aza
* Kazimiera Skalska – Motruna, seoska djevojka
* Ziemowit Starski – vlastelin Adam
* Zygmunt Chmielewski – Aprasz
* Antoni Piekarski – Janek
* A. Arsenjew – Łepiuk
* Tina Valen – Maryna
* Wanda Jurkiewiczowa – Fanny, guvernanta Wandy
* Lydia de Rogossa – Jaga
* Michał Melina – Lakaj
* Mariusz Sas – Harasymowicz
* Iza Wiśniewska – Wanda, vlastelinova sestra

## Literatura
* Cyganka Aza, filmpolski.pl.

## Vanjske veze
*
PCchip

**PCchip** je jedan od tri vodeća računalna časopisa u Hrvatskoj. Do prosinca 2011. izdano je ukupno 200 brojeva. Jubilarni stoti broj izašao je u rujnu 2003, a broj 200 izašao je u prosincu 2011. Trenutačni broj stranica u časopisu je 128.

## Teme
U svakom broju PCchip obrađuje računalne teme poput recenzija hardvera i softvera, internetskih tema poput ocjenjivanja novih web stranica, sigurnosti na internetu te svemu što je općenito vezano uz internet. Svaki mjesec predstavljaju se te se detaljno recenziraju najnovije računalne igre koje uglavnom pišu Ivan Jurišić te urednik rubrike Igre Gordan Orlić. Svaki mjesec čitatelji mogu postavljati pitanja u vezi računala. Najzanimljivija i najkorisnija pitanja objavljuju se u časopisu, u rubrici Helpdesk, a na pitanja odgovaraju autori PCchipa. Osim odgovora na pitanja čitatelja u Helpdesku mogu se pronaći raznorazni savjeti u vezi računala, te teme koje prikazuju kako nešto napraviti (npr. napraviti tablicu u Microsoft Excelu ili kako napraviti CSS izbornik za web stranice).
Časopis je bio dugo vremena bio poznat i po rubrici koja se bavi Open Source softverom i Linuxom no nakon odlaska ljudi koji su vodili tu rubriku ona je nestala.

## Rekoncept/redizajn
Povodom stotog broja, PCchip je doživio rekoncept. Neke stare rubrike su ugašene, te zamijenjene novima. PCchip je od broja 100. imao 224 stranice. Taj broj stranica je održavan jedno vrijeme, ali se nije održao. Uz rekoncept časopis je doživio i redizajn. 

### Daljnja događanja
U broju 146/147 časopis je još jednom redizajniran zbog želje za suvremenijim izgledom. Ankete na njihovim web stranicama pokazivale su da se većini ljudi novi dizajn nije svidio. Taj dizajn održao se jako malo vremena, a novi redizajn najavio je glavni urednik Vlatko Jurić Kokić zbog želje da časopis bude čitljiviji i pregledniji. Novi dizajn predstavljen je u 155. broju. Tada predstavljeni dizajn još uvijek se uz manje izmjene održava, a u 200. broju predstavljen je novi dizajn naslovnice.

## DVD
PC Chip je bio prvi časopis uz koji je redovito dolazio Dual-Layer DVD na kojem su se nalazili brojni programi te demo verzije igara, a znalo se naći i freeware igara. Na svakom DVD-u postojao je sadržaj i za Linux, a često su se pojavljivale i razne distribucije Linuxa. PC Chip je prvi časopis u Hrvatskoj koji je ukinuo bilo kakav medij koji dolazi uz časopis, te sada dolazi bez ikakvog DVD-a.

## Povezano
* Bug
* Moj Mikro
* Svet kompjutera
* Vidi

## Vanjske veze
* Web PCchipa
* Impressum
Vidi (časopis)

**Časopis VIDI** računalni je časopis utemeljen u studenome 1994. godine kada je izdan prvi broj. Tematski se prije svega bavi računalnim tehnologijama, no radi raširenosti računala u svim segmentima društva danas u svojim člancima obrađuje i ostale aspekte primjene računala.

## Opći i tehnički podaci
Od osnivanja časopisa pa do 1. listopada 2008. godine izdan je ukupno 151 broj, najmanji broj stranica iznosio je 64, a najveći 300 stranica u povodu proslave 100. broja (srpanj 2004. godine) što je ujedno bio i prvi hrvatski časopis koji je dosegao taj broj stranica. 
Izdavač je VIDI-TO d.o.o. Zagreb, direktor Tomislav Kotnik. Nakladnički kolegij mu čine Tomislav Kotnik i Robert Slavečki koji su ujedno i osnivači.

Glavni urednici časopisa od osnivanja do danas su bili: 
* Robert Slavečki, 1994-2000; 
* Davor Maričić, 2000-2004; 
* Igor Škevin, 2004-2006; 
* Ivan Pekarik, 2006-2009;
* Tomislav NOvak 2009-

Časopis VIDI izdaje se na hrvatskom jeziku, a prodaje se u cijeloj regiji (Slovenija, Bosna i Hercegovina, Srbija, Makedonija i Crna gora). Zanimljivost je da su se prva tri broja časopisa VIDI službeno prodavala i u Austriji (Graz) koji su rasprodani ali radi velikih troškova transporta s time se nije nastavilo.

## Autori
Od prvog do 142. broja ukupno je pisalo preko stotinu autora koji su svojim stručnim doprinosom napisali ukupno preko 5 milijuna slovnih znakova.
Autori su bili ljudi različite razine informatičke naobrazbe, usmjerenja i interesa ali i različitih profila obrazovanja od studenata do doktora znanosti. 

## Povezano
* Bug
* Moj Mikro
* PCchip
* Svet kompjutera

## Vanjske veze
* vidilab
Svet kompjutera

**Svet kompjutera** je najdugovečniji računarski časopis koji izlazi u Srbiji od 1984. godine. Bavi se temama vezanim za računare i njihovoj poslovnoj i zabavnoj primeni. Izdaje ga izdavačka kuća „Politika“ a. d. Format je približno A4 i štampa se u ofset roto-tehnici (pun kolor). Cilj časopisa je informisanje čitalaca o najnovijim dešavanjima kako na srpskoj, tako i na svetskoj računarskoj sceni, kao i predstavljanje proizvoda interesantnih čitaocima. Časopis se prodaje osim u Srbiji na području Bosne i Hercegovine, Crne Gore, Hrvatske, Makedonije i Slovenije.

Trenutni (avgust 2025. godine) glavni i odgovorni urednik časopisa je Zoran Mošorinski.

Urednici su Miodrag Kuzmanović (poznat i po kolumni **Ja, igrač**) i Tihomir Stančević.

Redakciju još sačinjavaju i Dragan Kosovac, Vladimir Pisodorov, Aleksandar Urošević, Saša Uzelac, Ivan Vesić, Zoran Oluić i Vojislav Mihailović.

## Istorijat

Prvi broj časopisa je izdat u oktobru 1984. godine, kao posebno izdanje „Politikinog“ časopisa Svet. Taj prvi broj su gotovo u celini napisala četiri čoveka: Stanko Stojiljković, Stanko Popović, Voja Antonić i Andrija Kolundžić. Od osnivanja do danas časopis se bavio kućnim i ličnim računarima, počev od ZX Spectruma i Commodorea 64, preko Amige i Atarija ST, pa sve do PC računara, tabličnih računara, „pametnih“ telefona i konzola za igranje.

Za „Svet kompjutera“ radilo je mnogo poznatih stručnjaka iz oblasti računarstva. Prvi glavni i odgovorni urednik bio je Milan Mišić, nekadašnji dopisnik lista "Politika" iz Indije i Japana i glavni urednik tih novina.

## Najvažnije rubrike
* Hard/soft scena (vesti)
* Na licu mesta
* Nove tehnologije
* Domaća scena
* Aktuelnosti
* Primena
* Izlog
* Kompjuteri i film
* Tržište
* Test drive (hardver)
* Akcije
* Internet
* Test run
* Test fun (pomoćni i zabavni programi)
* Phone zone (pametni telefoni i tableti)
* Laki pingvini (slobodan softver)
* Sitna crevca („kako stvari rade”)
* Servis
* I/O port (pisma čitalaca, pitanja i odgovori)
* Ja, igrač
* Bonus level (vesti iz industrije kompjuterskih igara)
* Prvi utisci
* Test play (prikazi kompjuterskih igara)
* Test joy (prikazi igračkih periferijskih uređaja)
* Staro za novo (modovi igara)
* Test of time (prikazi kvalitetnih starih igara koje su odolele zubu vremena)

## Povezano
* Bug
* Moj Mikro
* PCchip
* PC Press
* Vidi

## Vanjske veze
* Zvanična prezentacija
* Forum „Sveta kompjutera“
* Facebook stranica
* Twitter profil
* Google+ grupa
Namus (film)

***Namus*** (, doslovno "čast") je sovjetski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Hamoa Beknazarijana koji se tradicionalno smatra prvim cjelovečernjim ostvarenjem armenske kinematografije.

*Namus* predstavlja adaptaciju istoimene drame armenskog književnika Aleksandra Širvanzadea. Radnja je smještena u Šemahu (u današnjem Azerbejdžanu) u predrevolucionarno doba. Protagonisti su sin siromašnog grnčara i djevojka iz bogate porodice, čija zabranjena ljubav izaziva negodovanje zajednice i dovodi do tragičnih posljedica. Film je postigao veliki uspjeh, ne samo u matičnoj Armeniji nego i u ostatku tadašnjeg SSSR-a, omogućivši Beknazarijanu da postane jedno od najuticajnijih imena armenske kinematografije u sovjetskom periodu.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Namus'' on YouTube (Russian subtitles)
PC Press

***PC Press*** [pîː sîː prês], srpski časopis o računarstvu. Nastao je kao prvi privatni računarski časopis u SR Jugoslaviji, početkom aprila 1995. godine, kada se u prodaji pojavio pilot broj. Časopis izlazi mesečno, uz letnji dvobroj jul-avgust. U prodaji se pojavljuje prvog u mesecu.

Osnovni blokovi časopisa bave se aktuelnostima, tržištem, hardverom, softverom, komunikacijama, programiranjem i praktičnim iskustvima u korišćenju računara i programa. Kroz tekstove sa naglašenom autorskom crtom, časopis pretenduje da čitaocima, osim vrednih informacija, pruži i štivo zanimljivo za čitanje.

*PC Press* se štampa u punom koloru. Od početne 84 narastao je na 160 strana, a uz svaki broj se dobija DVD sa raznim zanimljivostima.

## Povezano
* *[[Bug (časopis)|Bug]]*
* *[[Moj Mikro]]*
* *[[PCchip]]*
* *[[Svet kompjutera]]*
* *[[Vidi (časopis)|Vidi]]*

## Reference
Moj Mikro

**Moj Mikro** (mikro - mikroračunalo) je slovenski časopis koji se bavio računalstvom, a kojeg je prvo izdavala slovenska tvrtka ČGP Delo, sada Delo Revije, d. d.. Prvi broj na slovenskom jeziku izišao je u junu 1984., dok je prvo izdanje na srpskohrvatskom (latinica) izišlo u januaru 1985. U početku bio je tehnološki časopis koji je pokrivao razna područja: kućna računala, opise novih računalskih sistema, gospodarskih izložbi, sklopovlja, pisača, računalnih igara, i neko vrijeme je sadržavao ispise programa za razna računala. Tijekom vremena format časopisa se mijenjao, prateći zbivanja na računalskom tržištu. Moj Mikro izlazi i danas, ali samo na slovenskom i dostupan je na internetu.

## Povezano
* Bug
* PCchip
* Svet kompjutera
* Vidi

## Vanjske veze
* Digitalizirana stara izdanja časopisa Moj Mikro
* Službene stranice Moj Mikro
Bug (časopis)

***Bug*** [bâg], hrvatski mjesečni računalni časopis utemeljen 1992. Danas je najpopularniji računalni mjesečnik u Hrvatskoj. Bavi se ponajprije računalnom tehnologijom kao što su hardver i softver, a sadrži i sekcije za računalne igre, kolumne (Među kojima je i poznatiji John C. Dvorak), uradi sam i pitanja-odgovor. Trenutni glavni urednik časopisa je Miroslav Rosandić.

U Hrvatskoj je zapamćen kao prvi punokrvni časopis koji se bavi IT tehnologijama i aktivan je sve do danas. Također se kao poddomene ovog časopisa izdaju i posebni časopisi *Enter* (za početnike) i *Mreža* (za profesionalce).

U 200. broju (2009) napravljen je potpuni redizajn stranica časopisa nedugo nakon objave novih web stranica na portalu. U časopisu je objavljena sva povijest i analiza dotadašnjeg postignuća *Buga*.

## Povezano
* *[[Moj Mikro]]*
* *[[PCchip]]*
* *[[PC Press]]*
* *[[Svet kompjutera]]*
* *[[Vidi (časopis)|Vidi]]*

## Vanjske veze
* Službene stranice
Mati (roman, 1906)

***Mati*** () je roman ruskog književnika Maksima Gorkog objavljen 1906. godine. Nastao za vrijeme Prve ruske revolucije (1905 - 1907), u mnogo čemu je predstavljao odraz tih burnih zbivanja kao i autorovog opredijeljenja za revolucionarni pokret. Naslovna protagonistica Pelageja Nilovna Vlasova je majka mladog radnika koji se uključio u radnički pokret i od carskih vlasti bio uhapšen zbog sudjelovanja u štrajku. Radnja prati kako ispočetka bez uspjeha pokušava izbaviti sina od "lošeg društva" da bi na kraju prihvatila njegovu revolucionarnu ideologiju i aktivno sudjelovala u dijeljenju letaka i revolucionarnim aktivnostima. *Mati* je kasnije postala jednim od najpoznatijih djela socijalističkog realizma i bila veličana kao klasično književno djelo u SSSR-u i drugim komunističkim državama.

U SSSR-u je tri puta bilo adaptirano u film:
* **[[Mati (1926 film)|Mati]]** - 1926, rež. Vsevolod Pudovkin, scen. Nathan Zarkhi
* **[[Mati (1955 film)|Mati]]** - 1955, rež. Mark Donskoj
* **[[Mati (1990 film)|Mati]]** - 1990, rež. Gljeb Panfilov

## Izvori

## Vanjske veze
* Elektronska verzija
Mati (film, 1926)

***Mati*** ( je sovjetski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Vsevoloda Pudovkina. Predstavlja prvu ekranizaciju istoimenog romana Maksima Gorkog. Radnja se događa za vrijeme Prve ruske revolucije (1905 - 1907). Naslovna protagonistica, koju tumači Vera Baranovskaja, je majka mladog tvorničkog radnika (čiji lik tumači Nikolaj Batalov), koji se priključio socijalističkim revolucionarima, a zbog sudjelovanja u štrajku završio u carističkom zatvoru. *Mati* se smatra jednim od najvažnijih ostvarenja sovjetske kinematografije, ne samo zbog izuzetno inovativnog i efektnog pristupa filmskoj montaži, nego i zbog toga što se u njemu prvi put burna revolucionarna zbivanja nastojala prikazati iz perspektive konkretnog pojedinca umjesto apstraktnog kolektiva. Zajedno s filmovima *[[Kraj Sankt Peterburga]]* i *[[Oluja nad Azijom]]*, koje je Pudovkin snimio nekoliko godina kasnije, čini revolucionarnu trilogiju.

## Cast
* Vera Baranovskaja - Pelageja Nilovna Vlasova, majka
* Nikolaj Batalov - Pavel Vlasov, sin
* Aleksandar Čistjakov - Vlasov, the Father
* Ana Zemcova - Ana - revolucionarka
* Ivan Koval-Samborsky - Vesovčtnikov, Pavelov prijatelj
* Vsevolod Pudovkin - Polijaca
* V. Savitski - Isaik Gorbov, predradnik
* N. Vidonov - Miša, radnik
* F. Ivanov - Upravnik zatvora (van špice)
* Ivan Bobrov - Mladi zatvorenik (van špice)
* Vladimir Uralski - Student (van špice)
* Aleksandar Gromov - Revolucionar (van špice)

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* Deleon, Cara Marisa, "Ideology and Reality: Society and Vsevolod Pudovkin’s ''Mother''" , *senses of cinema* 40 (July-Sept. 2006)
Mehanika glavnog mozga

***Mehanika glavnog mozga*** () je sovjetski crno-bijeli naučno-popularni nijemi dokumentarni film snimljen 1926. u režiji Vsevoloda Pudovkina. Film prikazuje tadašnja dostignuća biologije i psihologije kroz eksperimente Ivana Pavlova s klasičnim kondicioniranjem. Snimanje je bilo izuzetno dugotrajno i naporno, prije svega zbog toga što se snimalo u Pavlovljevom lenjingradskom laboratoriju, a film moralo razvijati i montirati u moskovskom studiju, kao i zbog toga što su životinje često bile uznemiravane postavljanjem rasvjete i kamera. Usprkos svega, Pudovkin se ovim filmom nametnuo kao samostalni sineast koji će kasnije stvoriti neka od najznačajnijih ostvarenja sovjetske kinematografije.

## Izvori

## Literatura
* .

## Vanjske veze
*
Instinkt

**Urođeno ponašanje** ili **instinkt** (iz  = impuls, inspiracija, nagon) svojstven je nagon živog organizma prema određenom ponašanju. Utječe na raspoloženje i na aktivnosti za postizanje cilja. Urođena ponašanja su doslovno prirođeni, naslijeđeni obrasci koje postoje bez potrebe učenja. Instinkt je složen i kompleksan lanac bezuvjetnih refleksa.

Važni su u osiguravanju kritičnih potreba organizma primjerice u reprodukciji, dobivanju hrane, obrane od opasnosti, komunikacije itd. 

Prema psihologiji, ljudska bića nemaju instinkte, već nagone. Razlika je u tome što instinkti, kao takvi, motiviraju ponašanje na način da se ne mogu spriječiti, dok su nagoni podložni ljudskoj volji, npr. ljudski nagon za spolnim odnosom, koji ljudi mogu voljom zatomiti, dovodeći do apstinencije.

Znanost koja se bavi pitanjima urođenog ponašanja je etologija.

## Primjeri
Morske kornjače kad se izlegu na plaži automatski odlaze prema oceanu, pčele komuniciraju plesom u smjeru izvora hrane bez formalnih instrukcija. Ostali primjeri uključuju borbe ili ponašanja udvaranja životinja ili izgradnju gnijezda.
Ivan Pavlov

**Ivan Petrovič Pavlov** (Rjazanj, 14. rujna 1849. - Lenjingrad, 27. veljače 1936.), ruski fiziolog.

Bio je profesor farmakologije u Lenjingradu na *Vojnomedicinskoj akademiji*, te je upravljao fiziološkim odjelom *Instituta za eksperimentalnu medicinu*. Značajni su mu radovi o inervaciji srca i o funkciji jetre. Istraživanja fiziologije želučane sekrecije donijela mu je 1904. godine Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu.

Ivan Pavlov je bio pionir biheviorizma. Na istraživanjima sa psima ustvrdio je proces formiranja uvjetnog (konidicioniranog) refleksa.

Svaki refleks uključuje podražaj (stimulus) i odgovor (reakciju). Svaki uvjetni refleks je naučen na bazi prethodno postojećeg refleksa ili bezuvjetnog refleksa. U Pavlovljevim eksperimentima sa psima, bezuvjetni refleks je bila proizvodnja sline kao reakcija na podražaj hrane. Dakle, pas je gladan i kada vidi lijepi odrezak cure mu sline.

Na bazi toga bezuvjetnog refleksa Pavlov je učio pse novi, uvjetni refleks, koji prethodno nisu znali. U tom novom refleksu ista reakcija, kao na primjer slinjenje, je izazvana nekim drugim podražajem, a ne hranom. Tako su na primjer psi naučili sliniti na zvučni podražaj zvonca. Da bi to postigao, Pavlov je trebao prvo prezentirati neko vrijeme zvonce i hranu zajedno. Nakon toga su psi naučili reagirati samo na zvonce kao da im je prezentirana hrana i to je bio uvjetni refleks. Da bi ta procedura bila uspješna, bilo je potrebno prezentirati prvo zvonce i onda hranu, a nikako obrnuto. Simultana prezentacija isto nije bila efikasna za formiranje uvjetnog refleksa.

Njegova istraživanja bila su dalekosežna, posebno s obzirom na primjenu u psihologiji i psihijatriji jer su se smatrali fundamentalnima za process učenja. Unošenjem novih ideja i shvaćanja formirao je u fiziološkoj znanosti pravac nazvan ***Ruskom fiziološkom školom***.

Potrebno je razlikovati Pavlovljevo (ili klasično) uvjetovanje od operantnog uvjetovanja, kojega je otac bio B. F. Skinner.

## Poveznice
* Pavlovljev refleks

## Vanjske veze

* Životopis na Nobelprize.org
Opatijski tramvaj

**Tramvajska linija [[Matulji]]-[[Opatija]]-[[Lovran]]** projektirana je krajem XIX. stoljeća kao parni tramvaj, ali zbog bojazni hotelijera da će dim i buka parnih lokomotiva ometati goste to nije prihvaćeno. Linija u dužini 12 km puštena je u saobraćaj 1908. godine, a povezivala je željezničku stanicu Matulji - Opatija preko Voloskog s Opatijom i Lovranom. Tramvaj, odnosno mala električna željeznica kako su je nazivali, uveden je prvenstveno za potrebe prijevoza opatijskih hotelskih gostiju od vlaka do hotela. Uz putnička kola postojala su i teretna kojima se prevozio teret do skladišta u Opatiji.

U siječanju 1904. inžinjer Rzeppa Hugo iz Lobnitza započinje trasirati električnu željeznicu na relaciji Matulji–Volosko-Lovran. Ministarstvo za željeznice je 1907. izdalo građevinsku dozvolu za njenu gradnju te je tramvaj u rekordno kratkom vremenu bio instaliran. Pušten je u promet 17. veljače 1908. godine. Pruga je bila jednokolosječna te su zbog toga svakih nekoliko kilometara izgrađene mimoilaznice na kojima su se nalazile i postaje. Širina kolosjeka je bila 1000 mm, što je i danas standardna širana u većem djelu Europe. Tramvaj je koristio napon od 750 Volti istosmjerne struje. Iako je trasa od Matulja do Preluka dosta strma tramvaj nije koristio zupčanike za svladavanje strmine.

Opatijski tramvaj bio je u vlasništvu dioničkog društva Abbazianer Elektrizitats und Kleinebahngesellschaft iz Beča. Nakon I.svjetskog rata tramvajsko društvo prešlo je pod upravu Società Anonima Ferrovie Elettriche Secondarie Abbazia.

Tramvaj je saobraćao do 1933. godine. Točno 1. aprila 1933. godine počelo se sa demontažom tračnica, koje su brodom iz opatijske luke odvezene na Siciliju, dok su tramvajska kola prodana Ljubljani gdje su vozila do ukinuća tramvajskog saobraćaja u Ljubljani 1958. godine.
1294 Antwerpia

**1294 Antwerpia** je asteroid glavnog asteroidnog pojasa sa prečnikom od približno 34,71 km.
Afel asteroida je na udaljenosti od 3,314 astronomskih jedinica (AJ) od Sunca, a perihel na 2,062 AJ.

Ekscentricitet orbite iznosi 0,232, inklinacija (nagib) orbite u odnosu na ravan ekliptike 8,726 stepeni, a orbitalni period iznosi 1609,853 dana (4,407 godine). 
Apsolutna magnituda asteroida je 10,20 a geometrijski albedo 0,122.

Asteroid je otkriven 24. oktobra 1933. godine.

## Povezano
* Asteroid
* Asteroidni pojas

## Vanjske veze
* JPL stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard
* JPL podaci o asteroidu
Proces tri miliona

***Proces tri miliona*** () je sovjetska crno-bijela nijema filmska komedija snimljena 1926. u režiji Jakova Protazanova. Predstavlja adaptaciju kazališnog komada *I tre ladri* (Tri lopova) italijanskog književnika Umberta Notarija. Radnja se događa u Italiji početkom 20. vijeka i opisuje kako se tri različita kriminalca pokušavaju dočepati ogromne svote novca koju je bankar sticajem okolnosti prisiljen držati u vlastitoj kući. Iako mu tadašnja službena kritika nije bila sklona te mu je odricala svaku umjetničku vrijednost, pokazao se prilično popularnim među publikom.

Godine 1954. je u Italiji snimljena zvučna verzija pod naslovom *[[I tre ladri]]*.

## Uloge
* Igor Iljinski - Tapioka
* Anatoli Ktorov - Cascarilla
* Mihail Klimov - Ornano, bankar
* Olga Žiznjeva - Noris, bankarova supruga
* Nikolaj Prpzprovski - Guido
* Vladimir Fogelj - Čovjek s dalekozor
* Daniil Vvedenski

## Literatura
* .
* .

## Vanjske veze
*
Kurutta Ichipeji

***Kurutta Ichipeji*** () je japanski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Teinosuke Kinugase. Nastao je kao projekt avangardnih umjetnika i pisaca, kojima se, između ostalih, priključio i budući nobelovac Yasunari Kawabata. Radnja je smještena u duševnu bolnicu među čijim pacijentima se nalazi i supruga bolničkog domara. *Kuruta Ichipeji* se ističe time da uopće nema međutitlove, kao i izuzetno modernim stilom i čestim korištenjem flashbacka. Poteškoće koje suvremena publika ima kod praćenja radnje, pak, dijelom proistječu iz tadašnje prakse japanskih filmaša da umjesto međutitlova u kino-dvoranama koriste "žive" naratore u kino-dvoranama (*[[benshi]]*). Prilikom premijere je film komentirao Muesi Tokugawa, vjerojatno najpoznatiji i najpopularniji od svih tadašnjih *benshija*. Usprkos toga se dugo vremena smatrao izgubljenim, sve dok ga Kinugasa nije slučajno pronašao u svom skladištu 1971. godine.

## Vanjske veze
* BBC review feature
* 
* 
* ''A Page of Madness'' at SilentEra
Der goldene Schmetterling

***Der goldene Schmetterling*** () je njemačko-austrijsko-danski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Michaela Curtiza. Naslovna protagonistica, koju tumači tadašnja Curtizova supruga Lili Damita, je zaposlenica restorana koja potajno vježba ples i sanja o novoj karijeri. Radnja prikazuje kako će joj prilika da ostvari svoje ambicije dovesti pred ozbiljne dileme, ali i uzrokovati suparništvo dva muškarca zbog nje. *Der goldene Schmetterling* je sniman uz podršku lokalnih filmskih studija na lokacijama u Londonu i Engleskoj.

## Cast
* Hermann Leffler – Mac Farland
* Lili Damita – Lilian, seine Pflegetochter
* Nils Asther – Andy, sein Sohn
* Jack Trevor – Aberdeen, Millionär
* Curt Bois – André Dubois, Ballettmeister
* Kurt Gerron – Stammgast
* Karl Platen – Kellner
* Ferdinand Bonn – Theaterdirektor
* Julius von Szöreghy

## Vanjske veze
* 
*
Gli ultimi giorni di Pompei (film, 1926)

***Gli ultimi giorni di Pompei*** () je italijanski crno-bijeli nijemi historijski film snimljen 1926. u režiji Carminea Gallonea i Amleta Palermija. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana britanskog književnika |Edwarda Georgea Bulwer-Lyttona. Radnja je smještena u drevni rimski grad Pompeji neposredno pred erupciju Vezuva godine 79. te prikazuje kako se grčki filozof i egipatski čarobnjak bore za naklonost lijepe djevojke. Često se naziva posljednjim velikim historijskim spektaklom ili *[[peplum]]* filmom nijeme ere, iako kritičari prema njemu nisu bili naročito skloni. Producenti su u film umontirali dokumentarne snimke suvremene vulkanske erupcije, a ističe se za tadašnje standarde neuobičajeno eksplicitnim prikazom rimske dekadencije koja uključuje gole robinje, pa i čak implicitno homosekualne likove koji promatraju muške gladijatore.

## Uloge
* Victor Varconi ... Glauco 
* Rina De Liguoro ... Ione 
* María Corda ... Nydia, slijepa prodavačica cvijeća
* Bernhard Goetzke ... Arbace 
* Emilio Ghione ... Caleno 
* Lia Maris ... Julia 
* Gildo Bocci ... Diomede 
* Enrica Fantis ... Julia's friend 
* Vittorio Evangelisti ... Apecide 
* Ferruccio Biancini ... Olinto 
* Carlo Gualandri ... Clodio 
* Vasco Creti ... Sallustius 
* Alfredo Martinelli ... Lepidus 
* Giuseppe Pierozzi ... Josio 
* Enrico Monti ... Lidone 
* Enrico Palermi ... Medone 
* Carlo Reiter ... Pansa 
* Carlo Duse ... Burbo 
* Osvaldo Genazzani 
* Italia Vitaliani 
* Paola Dria 
* Donatella Neri

## Vanjske veze
* 
* Frame of film at Widescreen Museum
Rusinski alfabet

**Rusinski alfabet** (rusinski: *Русиньскый алфавіт*) ima najmanje četiri varijante – Panonski Rusini koriste i ćirilicu i latinicu, Rusini u Slovačkoj i Poljskoj koriste ćirilicu standardizovanu 1995. u Slovačkoj, Karpatski Rusini koriste nekoliko verzija ćirilice (na primer sa slovom «ÿ» i bez njega).

Slova Ё, І, Ы, Ъ ne postoje u alfabetu Panonskih Rusina. Slovačka verzija rusinskog alfabeta razlikuje se od ukrajinskog alfabeta postojanjem slova«Ы», «Ë» и «Ъ»

Rusinki jezik koristi nekoliko varijanti ćirilice (ruski alfabet: ы/и/йи/е, ukrajinski alfabet: и/і/ї/є; najčešće koristi njihovu kombinaciju: ы/і/ї/є). Razlikuju se slova «г» i «ґ» (ovo drugo se koristi u pisanju stranih imena: Ґуставсон, Заґреб, Евґения). Takođe je predloženo korišćenje simgola «ў» za označavanje glasa (близком к «у»), što odgovara ruskom «о» i ukrajinskom «і» u rečimakao što su «пойти» = «піти» = «пўйти». Jezik Panonskih Rusina ponekad koristi i latinicu.

### Alfabet

## Pozdravi
* Добре рано! - Dobro jutro!
* Добрый день! - Dobar dan!
* Добрый вечур!- Dobro veče!
* Добру ніч! - Laku noć!
* Хрістос раждаєт ся! - Hristos se rodi!
* Хрістос воскрес! - Hristos voskrse!
* Досвіданя! - Do viđenja!
* Агой! - Zdravo!
* Збогом! - Zbogom!
* На здравя! - Na zdravlje!

## Izvori
*