open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erik Emune

**Erik II Pamtljivi** () ( – 18. jul 1137) bio je kralj Danske od 1134. do 1137. 

Erik se rodio kao nezakoniti sin kralja Erika I Svedobrog. Godine 1103. mu je oca naslijedio stric Niels. Pod stričevom vladavinom je veliku popularnost stekao njegov brat, šlezviški vojvoda Knut Lavarda, koji je Erika dao posjede i proglasio *[[jarl]]om* Møna, Lolland i Falster. Lavardu je godine 1131. dao ubiti Nielsov sin Magnusov sin što je Erika i njegovog brata Haralda Kesju nagnalo da podignu ustanak. Erikovo glavno uporište je bila Skanija, gdje je tamošnja skupština Erika proglasila za protivkralja; ljubomorni Harald, koji se sam nadao kraljevskoj tituli, smjesta je prebjegao na stranu kralja Nielsa. Zahvaljujući tome je Erik 1131. doživio niz poraza te je potisnut u Skaniju. Godine 1134. se tamo iskrcala vojska kralja Nielsa, ali je Erik u međuvremenu uspio na svoju stranu dovesti nadbiskupa Assera od Lunda i, nakon nekoliko neuspješnih pokušaja, i rimsko-njemačkog cara Lotara III Saksonca. On mu je poslao njemačke konjanike čiji je iznenadni juriš u bitci kod Fontevika 4. juna 1134. razbio Nielsovu vojsku. Pobjeda, u kojoj je Magnus Jaki poginuo, a Harald Kesja i Niels prisiljeni na bijeg, je Eriku dala nadimak Pamtljivi. Nakon nekoliko tjedana su i Niels i Harald ubijeni, te je Erik mogao preuzeti prijestolje.

Erik je, u nastojanju da stabilzira vladavinu, pokušao ishoditi proglašenje Knuta Lavardu svecem; ti su napori urodili plodom tek decenijama kasnije, godine 1170. U međuvremenu je vodio pohode protiv paganskih Slavena na otoku Rügen kojima je osvojio glavno uporište Arkona. Sukobi s pomeranskim vojvodom Ratiborom I i intervencija u Norveškoj su, pak, završili s porazima. Sam Erik se ponašao okrutno i bahato prema svojim podanicima; jedan od njih, koga danski historičar Arild Huitfeld naziva Sorte Plov, je prema legendi na kraljevskoj skupštini mučki ubio kralja. Erikov nećak Erik Haakonsson je podigao mač da osveti njegovu smrt, ali su ga plemići zaustavili i podsjetili da je on sam postao kralj i da više ne smije riskirati život u besmislenoj osveti.

Erik je bio oženjen za kijevsku princezu Malmfred, a s priležnicom Thunnom je imao sina po imenu Svend koji će kasnije postati kralj.

## Preci



## Izvori
Zeeland (provincija)

**Zeeland** (holandski: *Zeeland* – "Morska zemlja") je jedna od 12 nizozemskih provincija, na jugoistoku zemlje uz granicu sa Belgijom. 

Zeeland se sastoji od niza ostrva i poluostrva, kao i jednog dela kopna na jugu. Ostrva i poluostrva koja sačinjavaju Zeland su: 
* Južni Beveland (poluostrvo)
* Valheren (poluostrvo)
* Severni Beveland (ostrvo)
* Tolen (poluostrvo)
* Šouven-Dujveland (ostrvo)
* Sint Filipsland (poluostrvo)

Glavni grad provincije je Middelburg, najveći je Terneuzen, a važna je i morska luka Vlisingen. Broj stanovnika Zelanda je oko 380.000.

## Vanjske veze

* Službene stranice provincije
Grofovija Jafa i Askalon

**Grofovija Jafa i Askalon** je bilo jedno od četiri velika gospodstva, odnosno vazalnih entiteta koji su tvorili križarsko Jeruzalemsko Kraljevstvo. Nastalo je nakon što je jeruzalemski kralj Jafa dao na upravu Huguesu I od Le Puiseta. Godine 1153. joj je nakon uspješne opsade pripojen i Askelon. Prestala je postojati nakon Baibarsovog osvajanja 1268. iako su pojedini evropski feudalci nastavili koristiti titule grofova Jafe i Askelona.

## Grofovi Jafe i Askalona
(imena u kurzivu se odnose samo na titularne grofove)
* Roger i Gerard (o. 1100)
* *kraljevska domena* (1100&ndash;1110)
* Hugues I (1110&ndash;1118), rođak kralja Balduina II
* Albert (1118&ndash;1122), drugi suprug udovice Huguesa I
* Hugues II (1122&ndash;1134), grofovija konfiscirana
* *kraljevska domena* (1134&ndash;1151)
* Amalric I (1151&ndash;1163)
* *kraljevska domena* (1163&ndash;1176), Amalricova rastavljena supruga Agnes primala tamošnje prihode, pa je prebacila Sibylli čiji ju je muž preuzeo:
* Guillaume od Montferrata i Sibylla (1176&ndash;1177)
* Sibylla (1177&ndash;1180)
* Guy od Lusignana i Sibylla (1180&ndash;1186)
* *kralkevska domena* (1186&ndash;1191)
* Geoffroy od Lusignana (1191&ndash;1193), Guyev brat
* Amalric II (1193&ndash;1197), Guyev brat i kraljevski suprug
* *kraljevska domena* (1197&ndash;1221)
* Walter IV od Briennea (1221&ndash;1244), nećak Jeana od Briennea i muž unuke Amalrica II
* John of Ibelin (1244&ndash;1266), sin polubrata kraljice Izabele
* Jacques od Ibelina (1266&ndash;1268, titularni 1268&ndash;1276)
* *[[Guy od Ibelina (1276-1304)|Guy od Ibelina]]* (1276&ndash;1304)
* *Hugues od Ibelina* (1304&ndash;1349)
* *[[Balian II od Ibelina]]* (1349 &ndash; o. 1352)
* *[[Guy of Ibelin, biskup Limassola|Guy od Ibelina]]* (o. 1352 &ndash; o. 1353)
* *Balian od Ibelina* (o. 1353 &ndash; o. 1365)
* *Jean od Ibelina* (o. 1365 &ndash; o. 1367)
* *Marie od Ibelina (sa Regnierom le Petiomt)* (o. 1367)
* *Florin* (o. 1450) moguće ista ličnost kao i
* *Jacques de Flory* (d. 1463)
* *Jean Perez Fabrice*
* *Louis Perez Fabrice*
* *Georges Contaren*
* *N. Contaren*
* *Georges Contaren II* (o. 1579)

## Literatura
* John L. La Monte, *Feudal Monarchy in the Latin Kingdom of Jerusalem, 1100-1291*. The Medieval Academy of America, 1932. 
* Jonathan Riley-Smith, *The Feudal Nobility and the Kingdom of Jerusalem, 1174-1277*. The Macmillan Press, 1973. 
* Steven Runciman, *A History of the Crusades, Vol. II: The Kingdom of Jerusalem and the Frankish East, 1100-1187*. Cambridge University Press, 1952.
* Steven Tibble, *Monarchy and Lordships in the Latin Kingdom of Jerusalem, 1099-1291*. Clarendon Press, 1989.
Albrecht Medvjed

**Albrecht** ili **Albert Medvjed** (; o. 1100 – 18. novembar 1170) bio je prvi markgrof Brandenburga (kao Albert&nbsp;I) od 1157. do smrti; prije toga je nakratko bio vojvoda Saksonije od 1138. do 1142. Bio je istaknuta ličnost Vendskog križarskog rata protiv Polapskih Slavena 1147. i uspio natjerati Pribislava Henrika, posljednjeg kneza Haveljana da mu oporukom ostavi vlast nad slavenskim zemljama 1150.

## Preci



## Vanjske veze

* Thomas Carlyle, ''History of Friedrich ii''  Chapter iv: Albert the Bear
* The History Files: Rulers of Brandenburg
Sjeverna marka

**Sjeverna marka** () je bila marka, odnosno granična pokrajina Svetog Rimskog Carstva, smještena na sjeveroistoku današnje Njemačke. Nastala je 965. podjelom dotadašnje prostrane Marce Geronis ili Saksonske istočne marke, te sadržavala njen sjeverni dio (koji otprilike odgovara današnjoj njemačkoj saveznoj pokrajini Brandenburg). Njena teritorija je bila osvojena od Venda (polapskih Slavena), ali je njemački nadzor nad tim područjem de facto prestao nakon Velikog slavenskog ustanka 983. Otada je titula sjevernog markgrofa imala uglavnom titularno značenje sve dok nju nije dobio Albrecht Medvjed 1134. On je godine 1147. u Vendskom križarskom ratu uspio proširiti teritorije na istok, a nakon gušenja još jednog ustanka stvorio Markgrofoviju Brandenburg.

## Literatura
* Reuter, Timothy. *Germany in the Early Middle Ages 800–1056*. New York: Longman, 1991.
* Thompson, James Westfall. *Feudal Germany, Volume II*. New York: Frederick Ungar Publishing Co., 1928.
Bitka kod Frage

**Bitka kod Frage** se odigrala u septembru 1134. na sjeveroistoku današnje Španije između aragonske vojske pod kraljem Alfonsom I na jednoj, i muslimanskih (al-andaluških i almoravidskih snaga na drugoj strani. Do nje je došlo tokom pohoda u kome je Alfonso stavio pod opsadu grad Fraga u Kataloniji, kome su još uvijek vladali muslimani. Garnizonu su u pomoć stigle snage iz Cordobe i drugih muslimanskih gradova na jugu Španije. Alfonsove snage su, usprkos brojčane nadmoći, poražene, dijelom i zbog ispada garnizona koji je Alfonsovu vojsku udario sa dvije strane. Alfonso je ranjen i umro dvadesetak dana kasnije; na samom bojištu je ostao veliki broj aragonskih i plemića s juga Francuske. Ovaj događaj se ponekad naziva posljednjom većom pobjedom muslimana tokom Reconquiste. Sam grad Fraga je pod aragonsku vlast pao 1149.

## Literatura
Ramiro II od Aragona

**Ramiro II** (o. 1075 – Huesca, 16. august 1157), također poznat kao **Ramiro Redovnik** bio je kralj Aragona od 1134. do 1137. Bio je sin Sancha Ramireza, kralja Aragona i Navare, te Felicije od Roucyja. Kao dijete ga je otac poslao među benediktince, a 1134. je izabran za biskupa Barbastro-Rode. Iste godine je njegov brat, kralj Alfonso I umro bez nasljednika. Ramiro je stoga razvrgnuo svoje redovničke zavjete kako bi mogao naslijediti krunu; međutim, nije mogao spriječiti da istovremeno Navara stekne nezavisnost pod kraljem Garcijom Ramirezom. Kako bi nastavio dinastiju, oženio se za Agnes, kćer akvitanskog vojvode Guillaumea IX. S njom je imao kćer Petronillu (Peronella) koju je u dobi od jedne godine formalno vjenčao za grofa Ramona Berenguera IV od Barcelone. Taj je brak, iako nikada konzumiran, rezultirao s personalnom unijom odnosno stvaranje novog državnopravnog entiteta zvanog Kruna Aragona koji će dominirati sjeveroistokom Iberijskog poluotoka. Sam Ramiro je nakon samo tri godine vladavine, suočen s pobunom plemića i svjestan da nema vojničke sposobnosti s kojom bi je ugušio, abdicirao u korist svoje kćeri, odnosno de facto prepustio vlast svog zetu. Nakon toga se povukao u samostan gdje je ostao do kraja života. Uz njega se vezuje legenda o Zvonu iz Huesce.

## Literatura
* Belenguer, Ernest (2006). «Aproximación a la historia de la Corona de Aragón» . *La Corona de Aragón. El poder y la imagen de la Edad Media a la Edad Moderna (siglos XII – XVIII)*. Sociedad Estatal para la Acción Cultural Exterior (SEACEX), Generalitat Valenciana y Ministerio de Cultura de España: Lunwerg, pp.&nbsp;25–53. 
* Bisson, Thomas N. (2000). *The Medieval Crown of Aragon: A Short History*. Oxford: Clarendon Press.
* Chaytor, Henry John. (1933). ''A History of Aragon and Catalonia''. London: Methuan Publishing.
* Lapeña Paúl, Ana Isabel. (2008). *Ramiro II de Aragón: el rey monje (1134–1137)*. Gijón: Trea.
García Ramírez od Navare

**García Ramírez**, ponekad **García IV**,**V**, **VI** or **VII** (? - Lorca, 21. novembra 1150), također poznat i kao **Obnovitelj** (), bio je španski feudalni velmoža, odnosno gospodar Monzóna iLogroñoa, od 1134. do smrti kralj Navare. Nadimak "obnovitelj" je stekao nakon što ga je plemićka skupština u Navari izabrala kraljem nakon smrti aragonskog i navarskog kralja Alfonsa Bojovnika istovremeno kada je u Aragonu za kralja izabran Ramiro II, a čime je nakon 58 godina razvrgnuta personalna unija Aragona i Navare koja je stekla nezavisnost.

Rodio se kao sin Ramira Sáncheza od Monzóna, sina Sancha Garcésa od Uncastilla, koji je pak bio nezakoniti sin navarskog kralja Garcíje Sáncheza III. Nedugo nakon što je izabran za kralja, sklopio je sporazum sa Ramirom, ali je već u maju 1135. priznao kastiljskog kralja Alfonsa VII za sizerena, i od njega primio zaštitu. Naslijedio ga je sin Sancho VI. Za vrijeme vladavine je sagradio cistercitski samostan Santa María de la Oliva.

## Reference
Kilkenny

**Kilkenny** je grad u unutrašnjosti Irske koji se nalazi na obali rijeke Nore u provinciji Leinster. Prema popisu iz 2011. grad ima 24,423 stanovnika. Grad je popularno turisičko odredište. 2009. proslavio je 400 godišnjicu dobijanja statusa grada.

## Galerija


Image:Kilkenny castle.jpg|Kilkenny dvorac
Image:Canal Square Kilkenny.JPG|gradski trg
Image:StKierans2006-07-10.jpg|St Kieran's koledž
Image:Kilkenny Castle from river.jpg|rijeka Nore


## Izvori
Yellow Furze

**Yellow Furze** je malo irsko selo u grofoviji Meath. Naziv mjesta na srpskohrvatskom ima značenje Malo žuto mjesto.

## References
Horacio Cartes

**Horacio Manuel Cartes Jara** (5. jul 1956) je paragvajski poduzetnik i političar, koji je na izborima u aprilu 2013. izabran za novog predsjednika kao kandidat desničarske Partije Colorado. Na dužnost će formalno stupiti 15. augusta 2013.

Cartes je vlasnik nekoliko desetaka kompanija koji čine konglomerat Grupo Cartes koji, između ostalog, sadrži tvornice duhana, bezalkoholnih pića, mesnice i banke. Od 2001. je bio predsjednik fudbalskog kluba Club Libertad.

## Reference
Federico Franco

**Luis Federico Franco Gómez** (24. 7. 1962.) paragvajski političar koji je predsjednik Paragvaja od 22. lipnja 2012. Član je Autentične radikalne liberalne stranke (PLRA).

## Biografija

### Rani život
Federico Franco je rođen u gradu Asunciónu 24. srpnja 1962. Osnovnu školu pohađao je u Dominikanskoj Republici, a srednju u Asunciónu.
Htio je postati liječnik, te je krenuo na Fakultet medicinskih znanosti u Asuncionu. Po završetku kolegija 1986. godine dobio je titulu kirurga s ukupnim prosjekom 4,56 od 5,00.

### Medicinska karijera
Francova obitelj posjeduje bolnicu u gradu Fernando de la Mora (Sanatorio Franco). U razdoblju od 1990. do 1991. je služio kao šef stažista te šef hitne službe. Bio je instruktor medicinske semiologije (1991.-1992.), voditelj Nacionalne vojne bolnice (1994.-1996.) i šef interne medicine. Bio je član paragvajskog društva za internu medicinu i član Izvršnog odbora Društva paragvajskih doktora za internu medicinu.

### Politička karijera
U razdoblju od 2003. do 2008. bio je guverner Centralnog okruga. Nakon što je Fernando Lugo smjenjen s mjesta predsjednika države 21. lipnja 2012. godine Federico Franco je postao predsjednik, te je trebao završiti Lugin mandat, do kolovoza 2013. Većina vlada latinoameričkih država proglasile su Lugovu smjenu parlamentarnim pučem.

## Izvor

## Vanjske veze
* Biografija na CIDOB
Napredna stranka (Island)

**Napredna** ili **Progresivna stranka** () je liberalna euroskeptična centristička politička stranka na Islandu. Osnovana je 1916. spajanjem dvije agrarijanske stranke. Iako se njena ideologija postepeno okrenula prema liberalizmu, do današnjeg dana je sačuvala tradicionalno biračko tijelo u ruralnim sredinama. Tokom najvećeg dijela historije Islanda kao samostalne države Napredna stranka je bila druga po veličini, i u pravilu sudjelovala u koalicijskim vladama bilo lijevog ili desnog centra. Posljednji put je bila na vlasti zajedno sa desničarskom Strankom nezavisnosti od 1995. do 2007. zbog čega su mnogi kritičari upravo njenu politiku ekonomske deregulacije i laissez fairea okrivili za izbijanje velike bankovne krize 2008. Godine 2009. je stranka nakratko napustila svoju tradicionalnu politiku protivljenja ulaska Islanda u EU, ali je nešto kasnije napustila i vratila se euroskepticizmu. Na parlamentarnim izborima 2013. je ponovno postala druga najjača stranka na Islandu.

## Vanjske veze
* Progressive Party official site
Stranka nezavisnosti (Island)

**Stranka nezavisnosti** () je desna liberalno-konzervativna euroskeptična politička stranka na Islandu. Nastala je 1929. godine spajanjem Konzervativne i Liberalne stranke - dviju stranaka koje su zalagale za nezavisnost Islanda od Danske. Nakon što je ta nezavisnost stečena 1944. godine, Stranka nezavisnosti je tradicionalno postala najjača stranka na Islandu i u pravilu sudjelovala u koalicijskim vladama. Zbog toga se smatra najuspješnijom od svih desnih stranaka u nordijskim zemljama, iako je od njih u ideološkom smislu bliža centru, te je još 1930-ih počela napuštati laissez faire i prihvaćati koncept države blagostanja. Najveću podršku uživa među ribarima, kao i imućnijim i bolje obrazovanim građanima Islanda, a najveće uporište joj je Reykjavik, gdje joj *[[Morgunblaðið]]*, najtiražnije novine, već decenijama pružaju službenu podršku. Na vlasti je bila od 1995. do 2008. i provodila neoliberalnu ekonomsku politiku kojoj mnogi kritičari pripisuju izbijanje bankovnog kolapsa i ekonomske krize na Islandu. Stranka nezavisnosti se žestoko protivi ulasku Islanda u EU, te je nakon pobjede na izborima 2013. i dolaska na vlast, u skladu s predizbornim obećanjima, formalno prekinula proces pregovora o pridruživanju započet pod lijevom vladom Johanne Sigurdartotir.

## Izvori

## Vanjske veze
* Official website 
* The National Youth Organisation of the Independence Party
* About the Independence Party
Geoffroy VI od Anjoua

**Geoffroy VI** (; ; 1. jun 1134 – 27. jul 1158) bio je grof od Nantesa od 1156. do smrti. Rodio se kao drugi od tri sina grofa Geoffroya V od Anjoua i carice Matilde. Nakon što mu je stariji brat Henri (Henry) postao kralj Engleske, godine 1156. se nakratko protiv njega pobunio; pobuna je riješena kada je narod u gradu Nantesu svrgnuo svog grofa, a Henry to mjesto udijelio Geoffroyu, koji je iznenada umro dvije godine kasnije.

## Preci



## Izvori
Sancho III od Kastilje

**Sancho III** (1134 &ndash; 31. august 1158) bio je kratkotrajni kralj Kastilje i Toleda koji je vladao od 1157. do smrti. Rodio se kao sin kralja Alfonsa VII i Berengarije od Barcelone; njegovi roditelji su čak osam godina nastojali dobiti sina, zbog čega je Sancho dobio nadimak "Željeni". Godine 1151. se oženio za Blanche od Navare sa kojom je imao dva sina. Oca je naslijedio 1157. pri čemu je Leon morao prepustiti svom bratu Ferdinandu. Umro je nepunih godinu dana kasnije, a naslijedio ga je sin Alfonso VIII.

## Preci



## Reference

## Literatura
* Busk, M. M., *The history of Spain and Portugal from B.C. 1000 to A.D. 1814*, Baldwin and Cradock, 1833.
* Conant, Kenneth John, *Carolingian and Romanesque Architecture, 800 to 1200*, Yale University Press, 1959.
* O'Callaghan, Joseph F., *A History of Medieval Spain*, Cornell University Press, 1975.
* Szabolcs de Vajay, "From Alfonso VIII to Alfonso X" in *Studies in Genealogy and Family History in Tribute to Charles Evans on the Occasion of his Eightieth Birthday*, 1989, pp.&nbsp;366–417.

## Vanjske veze

 
* by the CIA Factbook  
* Italian Railways 
* Italian National and Regional Parks 
* History of Italy: Primary Documents 
* List and maps of archaeological sites in Italy 
* WWW-VL: History: Italy  at IUE
Space Runaway Ideon

japanska je anime ZF serija iz 1980. koju je produciralo poduzeće Sunrise a režirao Yoshiyuki Tomino, odmah nakon njegove slavne serije *[[Mobile Suit Gundam]]*. Radnja se odvija u dalekoj budućnosti, u kojoj junak Cosmo Yuuki upravlja ogromnim robotom, Ideonom, kako bi se borio protiv vanzemaljaca Buff Clana, koji prijete ljudskim kolonijama po svemiru i traže izvor energije robota. Iako serija isprva nije bila popularna, te je čak iznenada prekinuta nakon 39 epizoda iako su autori planirali još četiri daljnje, s vremenom je stekla kultni status te ju neki navode kao inspiraciju za *[[Neon Genesis Evangelion]]*.

U drugom izdanju prestižnog časopisa *Animage* iz lipnja 1981., osvojio je prvo mjesto na listi 20 najboljih animea godine, sa ukupno 3.716 glasova čitatelja. Također, čak pet njegovih epizoda našlo se na popisu 20 najboljih epizoda u bilo kojoj anime seriji te godine (epizode 12, 25, 29, 31 i 32). Čak šest likova našlo se ujedno na listi 20 najomiljenijih anime likova godine (Gije-Zararu, Yuki Cosmo, Karara, Beth Jordan, Kitchener, Kasha Imhof). Iduće godine, 1982., serija se u časopisu opet našla na listi 20 najboljih animea, ovog puta na četvrtom mjestu, sa 1.032 glasa. Kako bi se priča završila, snimljena su i dva anime filma objavljena 1982.

## Radnja
2300. godine, ljudi su počeli kolonizirati druge planete po svemiru. Tako su stigli i do planete Solo, gdje otkopaju tajnovite ostatke izumrle vanzemaljske civilizacije, te tri ogromna robota, nazvana Ideon, kao i moćni ratni brod. No na planeti se pojavi i vanzemaljska, čovjekolika rasa zvana Buff Clan. Karala, kćer vojnog zapovjednika Buff Clana, sleti na Solo protivno naredbama zajedno sa pomoćnicom Mayaya kako bi istražila. Sa njom je i Gije, koji je nevoljko došao. Kada ju Buff Clan izgubi iz vidika, pogrešno zaključi kako su je napali ljudi, pa oni krenu napasti njih. Cosmo Yuki, glavni junak serije koji ima afro frizuru, i njegovi prijatelji Kasha Imhof i Deck Afta uđu u tri robota koji se potom automatski aktiviraju te zajedno stvore jednog robota, Ideona, uz pomoć kojeg pobjede protiv Buff Clana. Time započne borba po galaksiji između ljudi i Buff Clana, koji traže 'Id', tajnovitu energiju koja pokreće Ideon. Uz to, Karala se zaljubi u zabranjenu osobu, u čovjeka.

## Glasovne uloge
* Yoku Shioya - Cosmo Yuuki
* Fuyumi Shiraishi - Kasha Imhof
* Hideyuki Tanaka - Beth Jordan
* Keiko Toda - Karara
* Takkou Ishimori - Doba Ajiba
* Youko Asagami - Haruru Ajiba
* Banjou Ginga - Damido Pecchi
* Bin Shimada - Gyabari 
* Eiji Kanie - Gindoro Jinmu
* Eiko Yamada - Lotta

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Space Runaway Ideon'' na MyAnimeList
* ''Space Runaway Ideon'' na Anime News Network
Mecha

**Mecha** je uvriježeni naziv za divovske robote, koji potječu iz japanskih stripova i crtanih filmova, ali su se proširili po cijelom svijetu u raznim komercijalnim oblicima (npr. poznate su lutke "Transformers"). Naziv je potekao od riječi *mechanic* (mehanički).

Prvi divovski robot u japanskoj kulturi rodio se 1972. godine. Zvao se Mazinger Z, a osmislio ga je crtač stripova Go Nagai. Čudovišta napadaju iz svemira, branitelji imaju tajnu bazu, u divovskom robotu sjedi tinejdžer i kontrolira ga, te u svakoj epizodi te crtane serije uništi po jedno čudovište. Ta formula, koja je po jednostavnosti i genijalnosti ravna američkom izumu superjunaka u tajicama, bit će nepresušan izvor nadahnuća stotinama japanskih animatora tijekom sljedećih dvadeset godina.

Dakle, isprva je *mecha* prikazivala robote kako se bore protiv čudovišta. Zatim se pojavila glasovita serija *[[Mobile Suit Gundam]]* (1979.), gdje su prvi put roboti korišteni u ratu ljudi protiv ljudi, što znači da robot sam po sebi više nije bio junak, nego oruđe.

Još od Wagnera nije bilo umjetničkog oblika koji bi toliko zasluživao laskavu titulu *[[Gesamtkunstwerk]]*. To nije umjetnost za nepripremljene. Japanski ljubitelj *mecha*, kao i europski ljubitelj opere, neće pratiti samo radnju. On će proučavati dizajn robota i procjenjivati uvjerljivost njihovih mehanizama, jer postoje animatori koji su se specijalizirali isključivo za to područje. On sluša kako likovi govore i prepoznaje svoje omiljene sinkronizatore, od kojih neki imaju status ravan najvećim zvijezdama igranog filma. Specijalni efekti, koreografija bitaka, glazba i songovi, dizajn uniforme pilota i njegova frizura – sve je bitno, sve se strogo ocjenjuje.

Primjeri *mecha* animea su *[[Space Runaway Ideon]]*, *[[Voltron]]*, *[[Neon Genesis Evangelion]]*, *[[Mazinger]]* i *[[Tengen Toppa Gurren Lagann]]*.

## Vanjske veze
* Opširno pokrivanje mecha robota
Raymond V od Toulousea

**Raymond V** (? - o. 1194) bio je grof Toulousea od 1148. do smrti. Rodio se kao sin grofa Alfonsa I, koga je naslijedio nakon njegove pogibije u Svetoj zemlji. Godine 1153/56. se oženio za princezu Constance, kćer francuskog kralja Louisa VI i udovicu udovica Eustachea IV od Boulognea, sa kojom je imao tri sina i kćer. S obzirom da je Constance bila s Raymondom u rodu, brak je službeno razveden 1165. Za vrijeme njegove vladavine su se na teritoriji njegove grofovije počeli pojavljivati katari, a što će kasnije dovesti do križarskog rata. Naslijedio ga je sin Raymond VI.



|-

|-

|-
Basava

**Basava** () (također poznat kao **Bhakti Bhandari Basavanna** () ili **Basaveshwara** (), (1134–1196)) bio je indijski filozof, državnik i društveni reformator iz današnje države Karnataka, najpoznatiji kao vođa reformističkog hinduskog pravca poznatog kao lingajatizam.

## Vanjske veze

* '''Lingayat Religion'''
* Shivabhakti 
* Basavanna 
* Basava: The Great Socio-Religious Reformer
* Artists 
* Path of Guru Basava
1480-e

**1480-e** su decenija koja je počela 1. januara 1480. i završila 31. decembra 1489. 

## Događaji

## Reference
1135.

Godina **1135.** (**[[rimski brojevi|MCXXXV]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak (1. 1. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
* januar &ndash; Osnovan samostan Byland Abbey.
* 26. 5. &ndash; Kralj Alfonso VII od Leóna i Kastilje se u Leonskoj katedrali kruni kao Imperator totius Hispaniae, "car cijele Španije".
** Na blagdan Duhova veliki požar u Londonu oštećuje katedralu sv. Pavla i Londonski most.
* 10. 8. &ndash; Pomeranci napadaju uništavaju švedsku flotu i pljačkaju grad Konungahella
* 1. 12. &ndash; Kralj Henry I umire, nakon čega englesko prijestolje grabi njegov nećak Etienne od Bloisa (Stephen); tome se suprotstavlja Henryjeva kći Matilda, udovica svetorimskog cara Heinricha V, a čime započinje period građanskog rata u Engleskoj poznat kao Anarhija.

### Tokom/tijekom godine
* Normanske trupe kralja Rogera II od Sicilije zauzimaju otok Djerba.
* Pizanci u službi Svete stolice pljačkaju suparnički grad Amalfi.
* Yue Fei, kineski vojskovođa u službi dinastije Song nanosi poraz pobunjenicima Yang Yaoa blokirajući njegove riječne brodove na kotače sa deblima.
* Hamadidski emirat započinje napad na grad Mahdija u Ifrikiji.
* Maurska flota napada i pljačka katalonski lučki grad Elne.
* Prestaje dominacija Turaka Seldžuka nad Bagdadom.
* Roger de Clinton, biskup Coventryja (1129–48), osniva cistercitsku Opatiju St. Mary and St. Chad.
* Prvi zapis o Gospodstvu Cramlington.

## Rođenja

* 30. 3. &ndash; Majmonid, španski rabin i filozof († 1204)
* Petronila od Aragona, aragonska princeza, kćer kralja Ramira II († 1174)
* Pierre od Bloisa, francuski pjesnik i diplomat († 1203)
* Joachim od Fiorea, italijanski mistik i teolog († 1201)
* Sharafeddin Tusi, perzijski matematičar († 1213)
* William od Newburgha, engleski historičar i redovnik († 1198)

## Smrti

* 4. 6. &ndash; car Huizong od Kine (* 1082)
* 29. 8. &ndash; Al-Mustarshid, bagdadski kalif
* 1. 12. &ndash; Kralj Henry I od Engleske
* *nepoznat datum*
* Milarepa, tibetanski yogi i pjesnik (* 1052)
* Yuanwu Keqin, kineski zen budistički redovnik (* 1063)

## Reference

## Vanjske veze
Roger de Clinton

**Roger de Clinton** (? - 16. april 1148) bio je katolički biskup Coventryja i Lichfielda, koji je stolovao od 1129. do 1148. Najpoznatiji je po tome što je sastavio mrežni plan gradskih ulica u Lichfieldu koji se sačuvao do današnjeg dana.

**Roger de Clinton** je bio nećak Geoffreya de Clintona, jednog od bliskih savjetnika engleskog kralja Henryja I. Prije nego što je postao biskup, služio je kao arhiđakon, bilo u Buckinghamu, bilo u Lincolnu. Prema nekim navodima je Geoffrey svom nećaku mjesto biskupa otkupio za 3000 maraka. Za vrijeme Anarhije je bio na strani kralja Stephena i 1139. bio član delegacije koja je pred papom nastojala kralja braniti od optužbe da je prekršio zakletvu carici Matildi. Iste godine je sudjelovao na Drugom lateranskom koncilu. Također mu se pripisuje osnivanje samostana Buildwas Abbey.

Roger de Clinton se pojavljuje kao lik u dva romana Ellis Peters iz serije o bratu Cadfaelu - *[[The Heretic's Apprentice]]* i *[[Brother Cadfael's Penance]]*.

## Literatura

*
Elne

**Elne** (; , ) je općina (commune) u departmanu Pyrénées-Orientales na krajnjem jugu Francuske. Ima izuzetno dugu i bogatu historiju, koja datira iz antičkog doba kada je na njegovom mjestu sagrađen iberski oppidum (utvrđeni grad) po imenom *Illiberis*, poznat po tome što je za vrijeme drugog punskog rata 218. pne. Hanibal preko njega prešao Pirineje. U 4. vijeku je dobio ime *Castrum Helene* po Heleni Carigradskoj, a 462. postao jedan od sedam gradova Septimanje. U srednjem vijeku je bio sjedište provincije Roussillon prije nego što je taj status preuzeo Perpignan. Od 1474. do Pirinejskog mira 1659. je bio u sastavu Krune Aragona.

## Izvori
* INSEE commune file

## Vanjske veze

* Elne.fr Elne (službena stranica);  
* Elne, ville d'Arts (official site): 
* ''Catholic Dictionary'': "Diocese of Perpignan"
Byland Abbey

**Opatija Byland** ili **Byland Abbey** je nekadašnji cistercitski samostan čije se ruševine nalaze u distriktu Ryedale u engleskoj grofoviji North Yorkshire, odnosno Nacionalnom parku North York Moors. Osnovan je u januaru 1135. kao savignyjevski red koga su 1147. preuzeli cisterciti. Usprkos početnih problema, i svađa s okolnim samostanima, u 12. vijeku je opisivan kao jedna od najljepših crkava Evrope, a krajem 14. vijeka je uživao i veliko bogatstvo stečeno izradom vune. 30. novembra 1538. je raspušten po nalogu kralja Henryja VIII, a 1539. je zemljište preuzeo Sir William Pickering. Danas o njegovim ostacima brine English Heritage.

## Povezano
* Bitka kod Old Bylanda (1322)

## Vanjske veze
* Byland Abbey website history, building and lands.
* Official page: English Heritage
Leónska katedrala

:*Ovo je članak o Leonskoj katedrali u Španiji, za istoimenu katedralu u Nikaragvi v. [[Leónska katedrala (Nikaragva)]].*

**[[Katedrala]] svete Marije u Leónu**, također poznata kao *Kuća svjetla* ili *Pulchra Leonina* je katolička katedrala smještena u gradu León na sjeverozapadu Španije. Nastala je na temeljima nekadašnjeg rimskog kupališta koje su u ranom srednjem vijeku kršćanski vladari Leona pretvorili u kraljevsku palaču. Nakon pobjede u bitci kod San Esteban Gormaza 917. je Ordonjo II od Leona u znak zahvalnosti Bogu svoju palaču pretvorio u katedralu. Smatra se jednom od najvažnijih katedrala na putu Svetog Jakova, a u njoj se čuvaju brojni vrijedni dokumenti i umjetnička djela.

## Reference

## Vanjske veze

* Official Site of León Cathedral
* Webcam of León Cathedral
Car sve Španije

***Imperator totius Hispaniae*** (na latinskom: "car sve Španije") je titula koju su koristili pojedini kršćanski vladari Iberijskog poluotoka u srednjem vijeku. Prvi put se počela koristiti u 9. vijeku, ali je svoju najveću popularnost stekla od 1086. do 1157. To se prije svega odnosilo na kraljeve Leona i Kastilje koji su nastojali naglasiti svoju dominaciju nad drugim kršćanskim monarsima, reklamirati svoje vojničke uspjehe u Reconquisti, odnosno to da su uspjeli steći veliki broj etnički i religijski raznolikih podanika (Jevreji, Mozarapi, Arapi, Berberi). Korištenje carske titule je, međutim, bila rijetkost za tadašnju Evropu, gdje se ona smatrala dostojnom isključivo rimsko-njemačkih ili bizantskih vladara, pa se ona uopće nije koristila izvan Španije. U 12. vijeku je izašla iz upotrebe, a u 13. vijeku bila posve zaboravljena, pa je tako kasnije nisu koristili čak ni španski vladari u Novom vijeku čiji su posjedi zadovoljavali uobičajene kriterije za carstvo.

## Tablica careva

## Izvori
Cramlington

**Cramlington** je gradić i civilna parohija u grofoviji Northumberland na sjeveroistoku Engleske, smješten oko 14 km sjeverno od grada Newcastle upon Tyne. Prema podacima iz 2004. godine je u njemu živjelo oko 39.000 ljudi. Prvi put se spominje 1135. godine, a sve do 19. vijeka je bilo naselje pretežno ruralnog karaktera, kada se u okolici počeo kopati ugljen. 1960-ih su u njemu sagrađene stambene zgrade u kojima žive radnici zaposleni u Newcastleu, tako da Cramlington ima status spavaoničkog naselja.

## Vanjske veze
* History of the No. 36 Home Defence squadron 
* Northumberland Communities Photos and maps of Cramlington from 1610-1910.
* Cramlington United FC Children's football in Cramlington for kids from aged 4 to young adult.
Buildwas Abbey

**Opatija Buildwas** ili **Buildwas Abbey** je cistercitski samostan čiji se ostaci nalaze u engleskoj grofoviji Shropshire, na obali rijeke Severn oko 3 km zapadno od Ironbridgea. Osnovao ga je 1135. Roger de Clinton, biskup Coventryja. S obzirom na blizinu granice s Walesom je tokom srednjeg vijeka imao burnu historiju; godine 1342. je tamošnjeg opata ubio odmetnuti redovnik, a 1406. su opata oteli velški ustanici pod Owainom Glyndwrom. Samostan je godine 1536. raspušten ukazom kralja Henryja VIII, a od 17. vijeka je njegovo zemljište prešlo u vlasništvo porodice Acton Moseley. Ona je ruševine samostana predala na brigu organizaciji English Heritage. Danas se smatraju jednim od najbolje sačuvanih primjera cistercitske arhitekture iz 12. vijeka.

## Vanjske veze
* Buildwas Abbey (English Heritage website)
* Adrian Fletcher’s Paradoxplace – Buildwas Abbey Pages – Photos 
* Detailed historical record for Buildwas Abbey
Petronilla od Aragona

**Petronilla od Aragona** (Huesca, 29. jun 1136 &ndash; Barcelona, 15. oktobar 1173) također poznata i kao **Petronila** ili **Petronella** (aragonski *Peyronela* ili *Payronella*, ili ), bila je kraljica Aragona od 1137. do 1164. i grofica Barcelone.

Rodila se kao kćer aragonskog kralja Ramira II i Agnes, kćeri akvitanskog vojvode Guillaume IX od Akvitanije. Njeno rođenje je bilo posljedica specifične političke situacije u Aragonu, nastale nakon smrti Ramirovog brata Alfonsa I i raspada personalne unije sa Navarom. S obzirom da Alfonso nije imao nasljednika, Ramiro, koji je dotada služio kao biskup Barbastroa, ishodio je poništenje svećeničkih zavjeta kako bi se mogao oženiti i dobiti dijete. Samo godinu dana nakon što se Petronilla rodila, odmah je vjenčana za Ramona Berenguera IV, barcelonskog grofa; time je stvorena nova personalna unija poznata kao Kruna Aragona. Brak je konzumiran tek kada je Petronilla stekla 15 godina; svom mužu je rodila četiri sina i kćer. Godine 1164. je Petronilla abdicirala u korist sina Alfonsa.

## Napomene

## Izvori

* Bisson, Thomas N. *The Medieval Crown of Aragon: A Short History*. Oxford: Clarendon Press, 2000.
* Chaytor, Henry John. ''A History of Aragon and Catalonia''. London: Methuan, 1933.
* Stalls, William C. "Queenship and the Royal Patrimony in Twelfth-Century Iberia: The Example of Petronilla of Aragon", *Queens, Regents and Potentates*, Women of Power, vol. 1 (Boydell & Brewer, 1995), 49–61.
William od Newburgha

**William od Newburgha** ili **Newburyja** (; , *Wilhelmus Neubrigensis*, ili *Willelmus de Novoburgo*. 1136?&ndash;1198?), također poznat i kao **William Parvus**, bio je engleski augustinski redovnik i historičar, najpoznatiji kao autor teksta *Historia rerum Anglicarum* ("Historija engleskih stvari") u kome je opisao historiju Engleske od 1066. do 1198. Tekst je izazvao veliku pažnju historičara kao izuzetno važan izvor za period građanskog rata poznat kao Anarhija (1135 - 1153), ali i svakodnevnom životu u Engleskoj 12. vijeka. U svom djelu je žestoko kritizirao tekst *[[Historia Regum Britanniae]]* svog prethodnika Williama od Malmesburyja, nazivajući ga "lažima", te ga se ponekad naziva i pionirom kritičke historije. Pažnju su privukli i njegovi navodi o *[[revenant]]ima*, odnosno mrtvacima koji izlaze iz groba kako bi mučili svoje rođake, a što su mitografi povezali sa legendama o vampirima i zombijima, kao i priča o zelenoj djeci Wolpita koja se ponekad povezuje sa vanzemaljcima.

## Reference

* 
* 

### Literatura
* ''The History of English Affairs'' Online excerpts, as part of *The Church Historians of England, volume IV, part II*; translated by Joseph Stevenson (London: Seeley's, 1861). Spelling modernized 1999 by Scott McLetchie.
* *The History of 'William of Newburgh' (1066–1194)*, Joseph Stevenson (Translator), LLanerch Press, 1996, , This is believed to be the Seeley's 1861 version as seen above, without Scott McLetchie's spelling updates.
* *Chronicles of the Reigns of Stephen, Henry II and Richard I.* Edited by Richard Howlett. Rolls Series no. 82. London, 1884-9. Books 1-4 of William's history appear in volume 1, book 5 in volume 2. Most recent complete source.
* *The History of English Affairs, Book I (Medieval Latin Texts)*, by William, P.G. Walsh, M.J. Kennedy, 1988, , Book I only.
* *The Sermons of William of Newburgh (Toronto Medieval Latin Texts) (English and Latin Edition) Edited by AB Kraebel

== Vanjske veze ==
* [http://www.bartleby.com/211/0910.html Latin Chroniclers from the Eleventh to the Thirteenth Centuries: *'William of Newburgh*'] from *The Cambridge History of English and American Literature'', Volume I, 1907–21.
* Books I to V of Newburgh's 'History' from the Medieval Sourcebook
* Ex Willelmi Neuburgensis Historia anglicana. MGH Scriptores 27. Hannover, 1885. (Latin)
* Epistola Willelmi viri religiosi canonici de Novoburgo prefacionalis operis sequentis et apologetica ad abbatem Rievallis  (Latin)
* Epistola Willelmi Viri Religiosi Canonici de Novoburgo Prefacionalis operis sequentis et Apologetica ad Abbatem Rievallis original source text (Latin) from us.archive.org
Pierre od Bloisa

**Pierre od Bloisa** (; ; o. 1135 - o. 1212) bio je francuski pjesnik i diplomat koji je pisao na latinskom jeziku. Imao je izvrsno obrazovanje - studirao je pravo u Bologni i teologiju u Parizu. 1160-ih je sa sa Etienneom du Percheom i Gautierom Ophamilom došao na dvor sicilijanskog kralja Guglielma, a 1173. je došao u Englesku na dvor kralja Henryja II. U Engleskoj je služio kao arhiđakon Batha, arhiđakon Londona te latinski sekretar Eleanor od Akvitanije. Sačuvana su brojna njegova pisma, koja su se često kopirala i citirala do 17. vijeka zbog duhovitosti i brojnih praktičnih savjeta. Neke od njegovih pjesama su kasnije postale dio znamenite zbirke *[[Carmina Burana]]*.

## Vanjske veze
* Some Letters of Peter of Blois concerning Sicily
* 
* 
* http://www.google.com/search?client=safari&rls=en&q=john+cotts&ie=UTF-8&oe=UTF-8
Šaraf al-Din al-Tusi

**** (? - 1213/4) bio je perzijski matematičar i astronom koji je djelovao u Zlatnom dobu islama. Bio je rodom iz grada Tusa po čemu je dobio ime. Podučavao je efemeride i astrologiju u Alepu i Mosulu. Podučavao je Kamal al-Din ibn-Junusa, koji je, pak, bio učitelj znamenitog učenjaka Nasir al-Din al-Tusija.

## Reference

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze
*  (PDF version)
Čiste ruke

**Čiste ruke** (talijanski :"Mani pulite") bio je masovna nacionalna sudska istraga političke korupcije održavana 1990-tih u Italiji. Mani pulite su dovele propasti tzv Prve Republike, što je rezultiralo nestankom mnogih stranaka. Neki političari i industrijski čelnici počinili su samoubojstvo nakon što su njihovi zločini isplivali.Korupcijski sustav koji je otkriven tim istraživanjima obično se naziva Tangentopoli, ili "mitograd". Ova operacija je dovela na vlast Silvija Berlusconija.

Kao datum početka operacije *Čiste ruke* se obično navodi 17. veljače 1992. kada je po nalogu istražnog suca Antonija di Pietra uhapšen Mario Chiesa, jedan od vodećih političara Talijanske socijalističke partije (koja je od 1960-ih bila stalni član vladajuće koalicije) pod sumnjom da je primato mito od milanske kompanije za čišćenje. Vođa partije i bivši premijer Bettino Craxi se 3. ožujka javno odrekao Chiese prozvavši ga "nitkovom" koji nema nikakve veze sa PSI. Kada je Chiesa čuo za to, odlučio je postati svjedok pokajnik i di Pietru detaljno ispričao sve što je znao o korupciji u PSI i drugim strankama vladajuće koalicije. U travnju se istraga proširila na mnoge druge lokalne političare, od kojih su mnogi slijedili Chiesin primjer i teško optuživali svoje šefove. Istraga će na kraju doći i do samog Craxija, koji je 1994. pobjegao u Tunis, kao i dotle neprikosnovene Demokršćanske stranke koja je vladala Italijom od drugog svjetskog rata.

Iako je korupcija u Italiji veliki dijelom bila javna tajna, spektakularne i masovne akcije i razotkrivanje njenih razmjera je predstavljalo šok za javnost i glasače koja se sve više počela okretati od tada etabliranih političkih stranaka. Njihovo nezadovoljstvo je 1994. je najviše iskoristio Berlusconi koji je sa novoosnovanom strankom Forza Italia pobijedio na parlamentarnim izborima. Do kraja iste godine su demokršćani i socijalisti prestali postojati.

## Vanjske veze
*  Tangentopoli e il crollo dei partiti
*  Mani Pulite
*  http://news.bbc.co.uk/1/hi/entertainment/4110402.stm
Savet za ljudska prava Organizacije ujedinjenih nacija

**Savet za ljudska prava Ujedinjenih nacija** (*United Nations Human Rights Council*, UNHRC) je međuvladin organ u okviru sistema Ujedinjenih nacija. UNHRC je naslednik Komisije za ljudska prava Ujedinjenih nacija (UNHCR, ovde CHR), i podorgan Generalne skupštine Ujedinjenih nacija. Savet blisko sarađuje sa Kancelarijom Visokog komesara za ljudska prava (OHCHR) i izvršava *posebne procedure* Ujedinjenih nacija.

Generalna skupština je osnovala UNHRC usvajanjem rezolucije (A/RES/60/251) 15. marta 2006, u cilju zamene prethodnog CHR-a, koji je bio veoma kritikovan jer je dozvoljavao članstvo zemljama sa slabom reputacijom u pogledu ljudskih prava.

Generalni sekretar Ban Ki Mun i bivši visoki komesar za ljudska prava Meri Robinson su kritikovali Savet za delovanje u skladu sa političkim interesima suprotno ljudskim pravima. Tačnije, generalni sekretari Kofi Anan i Ban Ki Mun, predsednica Saveta Doru Kostea, Evropska unija, Kanada i SAD optužile su Savet za nesrazmerno fokusiranje na izraelsko-palestinski sukob. Sjedinjene Države su bojkotovali Savet za vreme Džordža V. Buša, ali su promenile stav tokom Obamine administracije.

## Struktura
Članovi Generalne skupštine biraju četrdeset i sedam članova koji zasedaju UNHRC-om. Mandat svakog člana je tri godine, a nijedan član na može da ima više od dva uzastopna mandata. Mandati su raspoređeni po regionalnim grupama UN-a i to: 13 mesta za Afriku, 13 za Aziju, 6 za istočnu Evropu, 8 za Latinsku Ameriku i Karibe i 7 za zapadnu Evrope i ostale grupe. Prethodno je CHR imao članstvo od 53 člana koje je birao Ekonomski i socijalni savet (EKOSOC) većinskim izborom prisutnh i sa pravom glasa. Članovi Saveta prolaze novi univerzalni mehanizam za preispitivanje tokom svog mandata članstva. Generalna skupština može da suspenduje prava i privilegije bilo kog člana Saveta za kojeg je utrvđeno uporno i sistematsko kršenje ljudskih prava u vreme svog mandata. Proces suspenzije zahteva dvotrećinsku većinu glasova od strane Generalne skupštine. Rezolucija o osnivanju UNHRC navodi da će se „članovi izabrani u Savet pridržavati najviših standarda u promociji i zaštiti ljudskih prava.“

## Povezano
* Ljudska prava

## Vanjske veze

* Savet za ljudska prava UN-a
1136.

Godina **1136.** (**[[rimski brojevi|MCXXXVI]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u srijedu (1. 1. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
* 5. 2. &ndash; Sporazum u Durhamu kojim engleski kralj Stephen predaje Cumberland škotskom kralju Davidu I.

### Tokom/tijekom godine
* Građani Novgoroda dižu ustanak i svrgavaju kneza Vsevoloda te tako nastaje Novgorodska Republika.
* U Parizu dovršena Bazilika Saint Denis.
* Pierre Abelard piše *[[Historia Calamitatum]]*, autobiografski tekst u kome detaljno opisuje svoj odnos sa Heloise.
* Grimoald, knez Barija, uz podršku rimsko-njemačkog cara Lotara III diže ustanak protiv sicilijanskog kralja Rogera II.
* Bitka kod Crug Mawra u kojoj velški knez Owain Gwynedd tuče Normane.
* Alžirski grad Béjaïa odbija đenoveški pomorski napad.

## Rođenja

* Amalric I od Jeruzalema
* William od Newburgha, engleski historičar († 1198)

## Smrti

* 15. 4. &ndash; Richard Fitz Gilbert de Clare, engleski feudalac (* 1094)
* 28. 5. &ndash; Hugues de Payens, prvi veliki majstor Templarskog reda
* 28. 10. &ndash; Boleslav III od Poljske (* 1086)
* 15. 11. &ndash; Markgrof Leopold III od Austrije (* 1073)
* 21. 11. &ndash; William de Corbeil, nadbiskup Canterburyja
* *nepoznat datum*
** Abraham bar Hiyya Ha-Nasi, španski matematičar i astronom (* 1070)
** Zayn al-Din al-Jurjani, perzijski ljekar

## Reference

## Vanjske veze
Kopra

**Kopra** (od malajalamske riječi *koppara* = osušeni kokosov orah) je osušena jezgra kokosa - ploda kokosove palme (Cocos nucifera). *Kopra* je cijenjena kao sirovina iz koje se dobija kokosovo ulje.
## Historija upotrebe kopre
*Kopru* su izmislili Evropljani i to Britanci 1860. kao način konzervacije i to zbog nedostatka mliječnih masti po Sjevernoj Evropi. Početkom 20. vijeka postala je poznata i u Sjedinjenim Američkim Državama.

Zapadna Evropa danas uvozi oko pola milijuna tona godišnje, uglavnom iz Filipina, ali i iz Papue Nove Gvineje, Vanuatua, Mozambika, Malezije i brojnih državica Pacifika.
## Način proizvodnje
Kokosove palme rastu kao samonikle biljke po prirodi, ali danas najveća količina - *kopre* dolazi sa plantaža.
Kokosovi orasi se ljušte tako da se razbiju, ručno ili strojno - meso kokosa sadrži oko 50 % vode, te oko 30 do 40 % ulja. Za dobijanje 10 funti (4,5 kg) *kopre* potrebno je oko 30 oraha. Cijele kompaktne kopre, zovu se lopte ili jestive kopre, pripremaju se tako da se na suncu suše cijeli plodovi (ali se taj postupak danas sve manje koristi).

Puno je rašireniji metod proizvodnje kopre, je sušenje na suncu samo kokosovog mesa, tako se dobija najkvalitetnija bijela kopra. Po Filipinima se primjenjuje brži proces sušenja, po sušarama zbog vlažne klime, oni koriste velike peći sa rešetkama po kojima se suši kokosovo meso. Puno je ujednačenija kvaliteta kopre koja se suši vrućim zrakom, taj postupak prvi put je primjenjen u Indiji i samoanskim otocima. Dobro osušena *kopre* sadrži 4 do 5 % vlage i 63 do 70 % ulja.

Kokosovo ulje dobija se prešanjem *kopre* u mlinovima, nus proizvod je *kokosov kolač* koji se najčešće koristi kao hrana na stoku.
## Primjena
Kokosovo ulje je gusta žućkasto bijela tekućina koja se topi na 23&nbsp;°C, sa karakterističnim mirisom kokosa. To je sirovina za brojne industrije jer se od njega proizvode sapuni, deterdženti, šamponi, sintetičke gume i glicerin. Nakon rafiniranja kad se uklane slobodne masne kiseline i miris, kokosovo ulje se koristi za proizvodnju margarina i vegetarijanskih proizvoda. Velika primjena kokosovog ulja u prehrambenoj industriji, rezultat je činjenice da ono sadrži visok procent zasićene laurinske kiseline, koja spriječava oksidaciju i užeglost. Zbog tog se rafinirano kokosovo ulje puno koristi u konditorskoj i pekarskoj industriji, - jer proizvodi koji ga sadrže, puno duže traju i ne kvare se.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Copra'' na portalu Encyclopædia Britannica
Zajin al-Din Gorgani

**Zajin al-Din Sajed Ismail ibn Huseinn Gorgani** (1040. – 1136.), također navođen i kao **al-Džurdžani**, bio je perzijski ljekar rodom iz Gorgana u Iranu, također poznat i kao autor teološkim, filozofskim i etičkih tekstova.

Gorgani je bio učenik Ibn Abi Sadika i Ahmad ibn Faroha. Godine 1110. je došao u tadašnju perzijsku regiju Horezm i postao ljekar na dvoru tamošnjeg vladara šaha Muhameda I (vl. 1097. – 1127.). Upravo je njemu posvetio svoje najopsežnije i najuticajnije djelo, medicinsku enciklopediju *Zakhirah-i Khvarazm'Shahi*. Nakon Muhamedove smrti je nastavio raditi kao ljekar njegovog sina i nasljednika Ala al-Din Atsiza, prije nego što se preselio u Merv, prijestolnicu suparničkog seldžučkog vladara Sandžara (vl. 1118. – 1157.), gdje je umro u dubokoj starrosti.

Iako je njegov tekst u značajnoj mjeri temeljen na Aviceninom *[[Kanon medicine|Kanonu medicine]]*, sadrži i mnoge originalne zamisli i zapažanja. Bio je prvi koji je doveo u vezu gušavost sa egzoftalmom, kao i palpitacijama. U borbi protiv uši je preporučao farmaceutske prepravke kojima suvremeni naučnici priznaju insekticidne kvalitete.

## Izvori

## Literatura
* B. Thierry de Crussol des Epesse, Discours sur l'oeil d'Esma`il Gorgani (Teheran: Institut Français de Recherche en Iran, 1998), pp.&nbsp;7–13.
* Lutz Richter-Bernburg, Persian Medical Manuscripts at the University of California, Los Angeles: A Descriptive Catalogue, Humana Civilitas, vol. 4 (Malibu: Udena Publications, 1978). pp.&nbsp;208
* C.A. Storey, Persian Literature: A Bio-Bibliographical Survey. Volume II, Part 2: E.Medicine (London: Royal Asiatic Society, 1971), pp 207–211 no. 361
* The article "Djurdjani" by J. Schacht in The Encyclopaedia of Islam, 2nd edition, ed. by H.A.R. Gibbs, B. Lewis, Ch. Pellat, C. Bosworth et al., 11 vols. (Leiden: E.J. Brill, 1960–2002) (2nd ed.), vol. 2, p.&nbsp;603
* The article "Dakira-ye Kvarazmshahi" by `Ali-Akbar Sa`idi Sirjani in Encyclopædia Iranica, ed. Ehsan Yarshater, 6+ vols. (London: Routledge & Kegan Paul and Costa Mesa: Mazda, 1983 to present), vol. 6 (1999) pp.&nbsp;609–610.
* Shoja MM, Tubbs RS. The history of anatomy in Persia. J Anat 2007; 210:359–378.
* A Research Conducted on the Life and Works of Hakim Sayyid Esmail Jurjani, Mohammad Reza Shams Ardekani, Fariborz Moatar. *Journal of the International Society for the History of Islamic Medicine*, Vol 4, No 7, April 2005.