open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sverker Stariji

**Sverker I** (starošvedski: *Swærkir konongær gambli*) ili **Sverker Stariji** (? - 25. decembar 1156) bio je kralj Švedske od 1130. do smrti.

Sverker je bio bogati zemljoposjednik iz Östergötlanda. O njegovom životu i porijeklu postoje oskudni podaci. Prema *[[Västgötalagen]]u* (1240) mu se otac zvao Cornube, a prema *[[Skáldatal]]u* mu se otac zvao Kol. Godine 1130. je uspio osvojiti Västergötland i protjerati tamošnjeg vladara Magnusa Jakog, te se proglasio kraljem cijele Švedske. Iako je vladao više od četvrt vijeka, ni o njegovoj vladavini nema previše podataka. Zna se da je osnovao nekoliko samostana, a kronike Novgorodske Republike navode da je 1142. ta novoosnovana ruska država došla u sukob sa Švedskom, što upravo u njegovo doba smješta početak viševjekovnog rusko-švedskog sukoba oko dominacije nad Baltikom.

Sverker se ženio dva puta. Prva supruga mu je bila Ulvhild, udovica kralja Ingea Mlađeg. S njom je imao dva sina - Jona (ubijenog u seljačkoj pobuni početkom 1150-ih) i budućeg kralja Karla Sverkerssona - i dvije kćeri - Ingegerd (buduću opaticu samostana Vreta) i Helenu, buduću dansku kraljicu. Nakon Ulvhildine smrti 1148. se oženio za Richezu od Poljske, s kojom je imao još dva sina - Burisleva i Sune Sika Sverkerssona.

Sverker je ubijen na Božić 1154. od strane vlastitih slugu dok je odlazio na jutarnju misu. Kao naručitelj atentata, koji je skandalizirao tadašnju švedsku javnost, se tradicionalno optuživao pretendent Magnus Henriksson.

|-

## Literatura
* Lagerqvist Lars O., Åberg Nils. *Kings and Rulers of Sweden*. Vincent Publications, 2002 ().
* Liljegren, Bengt. *Rulers of Sweden*. Historiska Media, 2004 ().
Eustache IV od Boulognea

**Eustache IV** (; o. 1129/30 &ndash; 17. august 1153) bio je francuski plemić, grof Boulognea i nasljednik engleskog prijestolja. Rodio se kao najstariji sin grofa Etiennea od Bloisa (Stephen) i grofice Matilde od Boulogena. Prijestonasljednikom je postao nakon što mu je otac poslije smrti Henryja I preuzeo englesko prijestolje pod imenom Stephen.

Datum rođenja mu nije poznat, a u zapisima se prvi put spominje 1131. Godine 1137. je, još kao dijete, otišao u Normandija gdje se poklonio svom formalnom sizerenu kralju Louisu VII od Francuske. Godine 1140. se oženio za Louisovu sestru Constance. Godine 1147. je proglašen vitezom, a 1151. za Louisov račun napao Normandiju koja se tokom građanskog rata u Engleskoj opredijelila za očevu suparnicu caricu Matildu. Godine 1152. ga je otac na londonskoj skupštini formalno predstavio kao svog nasljednika; Theobald od Beca, kenterberijski nadbiskup ga je, međutim, odbio formalno okruniti koristeći kao izgovor protivljenje rimskih papa Stephenovom preuzimanju engleskog prijestolja.

Godine 1153. je iznenada umro. Neke od kronika su to tumačile Božjom kaznom za njegovo bahato ponašanje, odnosno pljačkanje crkvenih posjeda. Njegova smrt je teško pogodila Stephena i u mnogo čemu pridonijela da se rat ubrzo privede svom kraju.

## Izvori
Measly Middle Ages

***Measly Middle Ages*** je historijsko-humoristička knjiga za djecu britanskog pisca Terryja Dearyja, originalno objavljena 1996. kao dio ciklusa *[[Horrible Histories (serija knjiga)|Horrible Histories]]*. Na njoj se temelji 3. epizoda istoimene animirane TV-serije, kao i nekoliko skečeva u igranoj TV-seriji.

Na prostoru bivše Jugoslavije je objavljena pod naslovom ***Šugavi srednji vijek***.
Veljko Ostojić

**Veljko Ostojić** (Pazin, 13. listopada  1958 - ) je hrvatski političar koji je od 2011. do 2013. služio kao ministar turizma u vladi Zorana Milanovića.

Od 1992. je član stranke Istarski demokratski sabor, a za vrijeme Trećesiječanjske vlasti od 2000. do 2003. je služio kao zamjenik ministra turizma u kabinetima Ivice Račana. Poslovnu karijeru je započeo 1985. u tadašnjem SOUR-u Istra Jadran Pula, gdje je 1989. postao zamjenik glavnog direktora. Od 1991. je bio direktor poduzeća za turistički marketing Istra Adria Marketing, a 1995. je postao predsjednik Županijske turističke zajednice u Istri.

9. ožujka 2013. je podnio ostavku nakon vijesti o tome kako Državno odvjetništvo Republike Hrvatske protiv njega vodi istragu vezanu uz moguće malverzacije prilikom kupoprodaje nekretnina.

## Izvori


## Vanjske veze
* Veljko Ostojić na službenoj stranici hrvatske Vlade
Crkve mira

**Crkve mira** (poljski: *Kościoły Pokoju*, njemački: *Friedenskirchen*) su crkve izgrađene fahverkom u historijskoj Donjošleskoj, koje su ime dobile po Vestfalskom miru iz 1648. godine kojim je završen Tridesetogodišnji rat. Istim mirom je Luteranima u katoličkom dijelu Šleske dozvoljeno da izgrade evanđelističke crkve od drveta i slame izvan gradskih zidina, bez tornjeva i crkvenih zvona; i to u roku od samo godinu dana (poput artikularnih drvenih evanđelističkih crkava u Slovačkoj). 

Usprkos fizičkim i političkim ograničenjima, tri izgrađene crkve su postale najveće građevine izgrađene fahverkom u Evropi, zahvaljujui inovativnim konstrukcijskim i arhitektonskim rješenjima. Dvije preživjele drvene crkve u gradovima Jawor i Świdnica su 2001. godine upisane na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi kao tada najveće građevine podignute fahverkom u Evropi i iznimno svjedočanstvo vjerskih sloboda i raskošnog izričaja koji je bliži katolicizmu nego luteranizmu.

## Crkva mira u Jaworu

Crkva Svetog Duha u Jaworu (slika desno) je duga 43.5, široka 14, a visoka 15.7 metara, te može primiti do 5.500 posjeteitelja (slika desno). Izgradio ju je arhitekt Albrecht von Saebisch (1610.-88.) iz Wroclawa (tada njemački Breslau) i završena je u roku od godinu dana 1655. godine. Dvije stotine slika koje se nalaze u unutrašnjosti je naslikao Georg Flegel od 1671.-81. godine. Martin Schneider je izgradio oltar 1672., a J. Hoferichter iz Legnica (tada njemački Liegnitz) je 1664. godine napravio orgulje koje je Adolf Alexander Lummert zamijenio novima 1856. godine. Do tada je Jawor bio dijelom većinski luteranskog Pruskog Kraljevstva već skoro 100 godina. Nakon Potsdamskog sporazuma Jawor je ponovno postao dijelom većinski katoličke Poljske.

## Crkva mira u Świdnici

Slične crkve su podignute u Głogówu (tada njemački Glogau), koja je izgorjela 1758. godine, i Świdnici. Crkva Svetog Trojstva u Świdnici, ukupne površine 1090 m², duga je 44, a široka 30.5 metara, i može primiti oko 7.500 posjetitelja. Ona je kao i Crkva u Jaworu obnovljena u suradnji Poljske i Njemačke te prepoznata od UNESCO-a 2001. godine.

## Vanjske veze
* Crkva mira u Jaworu
* Crkva mira u Świdnici 
* Virtualni obilazak Crkve Svetog Duha u Świdnici 
;Ostali projekti
Drvene crkve u južnoj Malopoljskoj

**Drvene crkve u južnoj Malopoljskoj** je skupni naziv za devet crkava koje su upisane na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi, a koje se nalaze u mjestima Binarowa, Sękowa i Szalowa (povjat Gorlice), Lachowice (povjat Sucha), Dębno i Orawka (povjat Nowy Targ), i Lipnica Dolna (povjat Bochnia) u Malopoljskom vojvodstvu; te Blizne i Haczów (povjat Brzozów) u Potkarpatskom vojvodstvu (Poljska). 

One su izvanredan primjer različite tradicije srednjovjekovne rimokatoličke crkvene arhitekture drvenih konstrukcija uspravnih greda koje su tada bile u uporabi u istočnoj i sjevernoj Europi. Ove crkve su financirale bogate plemićke obitelji i postale su statusnim simbolima. Isprva su imale gotičke višebojne ukrase koji su se, zbog drvene građe, bitno razlikovali od tradicionalne poljske gotike od kamena i opeke. Kasnije građevine pokazuju utjecaje baroka i rokokoa, ali i snažan utjecaj bizantske arhitekture zbog prisutnosti grčko-katoličke crkve u ovom području. No, najinteresantnije crkve kombiniraju ove odlike sa zapadnoeuroopskim oblicima kao što su izduženi glavni brod i izduženi tornjevi.

U Poljskoj postoje i brojne druge crkve koje imaju ove odlike, a kompleksi u mjestima Sanok i Nowy Sącz su muzeji na otvorenom.

## Popis lokaliteta

## Povezano
* Crkve mira u Jaworu i Šwidnici
* Slovačke drvene crkve

## Vanjske veze

* Put drvene arhitekture  
* Povijest pokrajinskih crkava
Dvorana stoljetnice

**Narodna dvorana** ili **Dvorana stoljetnice** (poljski: *Hala Ludowa ili Hala Stulecia*, njemački: *Jahrhunderthalle*) je povijesna zgrada u poljskom gradu Wrocławu koju je od 1911.-13. izgradio njemački arhitekt Max Berg. Zbog inovativne uporabe armiranog betona i jedinstvenog monumentalnog izgleda, Dvorana stoljetnice upisana je na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi 2006. godine.

## Historija
U prijestolnici Donje Šleske, Breslau, je 10. ožujka 1813. godine pruski kralj Fridrik Vilim III. u svom proglasu "An Mein Volk" ("Mome narodu") pozvao Pruse i Nijemce na otpor protiv Napoleonove okupacije, što je naposlijetku dovelo do Bitke kod Leipziga gdje je Napoleon pobjeđen. Otvorenje Dvorane stoljetnice, na bivšem hipodromskom mjestu, trebalo je proslaviti stogodišnjicu ove bitke, odatle naziv "Dvorana stoljetnice".

Gradske vlasti Breslaua uzalud su očekivale financijsku potporu države i bili su prisiljeni platiti sami izgradnju ove ogromne građevine. Naposlijetku je dvorana otvorena 20. svibnja 1913. godine, u nazočnosti prijestolonasljednika Fridrika Vilima Viktora. Do tada je Hans Poelzig uredio okoliš s ogromnim jezerom i fontanom okruženim betonom u oblik elipse, a iza njega se nalazio japanski vrt.

Zgrada je služila u mnoge ceremonijalne i sportske svrhe, a nakon Drugog svjetskog rata, kada je Breslau pripao Poljskoj i postao Wroclaw, Dvorana stoljetnice je, u duhu komunizma, preimenovana u *Hala Ludowa* ("Narodna dvorana"). God. 1948., ispred dvorane je postavljena skulptura u obliku igle, "Iglica", visoka 106 metara. Dvorana je korištena za Europsko prvenstvo u košarci 1963. godine, te je renovirana 1997. godine za Europsko prvenstvo u košarci - Poljska 2009. godine.

## Odlike

Max Berg je kupolu dizajnirao po uzoru na kupolu Festhalle u Frankfurtu i izgradio ju je od armiranog betona unutarnjeg promjera 69 metara i 42 metra visine. Tada je bila najveća građevina ove vrste, a simetrične tribine u obliku djeteline su mogle primiti 7,000 ljudi. Sama kupola je visoke 23 metra, a izgrađena je od čelika i stakla. Kada je dovršena, Dvorana stoljetnice je snažno utjecala na razvoj arhitekture od armiranog betona u 20. stoljeću.

Dvorana je izvorna imala orgulje Sauer, koje je izgradio Walcker Orgelbau, a koje su s 15.133 cijevi i 200 papučica tada bile najveće orgulje na svijetu. Dana 24. listopada 1913. godine Karl Straube je prvi zasvirao na orguljama i to *Uvod, Passacaglia* i *Fugu za Orgulje br. 127.*, koju je posebno za ovu prigodu skladao Max Reger.

## Izvori

## Vanjske veze
* Službena stranica  
* Dvorana stoljetnice  
;Ostali projekti
Balduin III od Jeruzalema

**Balduin III** (1130 – 10. februar 1162) bio je kralj Jeruzalema od 1143. do 1163. Bio je najstariji sin kraljice Melisende i kralja Fulka od Jeruzalema. Kraljem je postao još kao dijete, i na početku je stvarnu vlast držala majka, koju je konačno svrgnuo u građanskom ratu. Vladavinu mu je obilježilo približavanje Jeruzalema Bizanstkom Carstvu i neuspjeh Drugog križarskog rata, odnosno pokušaja križara da zauzmu Damask. Balduin je uspio osvojiti važnu egipatsku tvrđavu Askalon, ali se također morao nositi sa sve moćnijim snagama sirijskog muslimanskog vladara Nur ad-Dina. Umro je bez djece i naslijedio ga je brat Amalric.

## Preci

**Precu Balduina III od Jeruzalema**





## Literatura
* 
* 
*
Richard FitzGilbert de Clare

**Richard de Clare** (1130 - 20. april 1176), službeno **Richard de Clare, 2. earl Pembrokea** (), poznat po nadimku **Strongbow** (doslovno "Jaki luk"; ) bio je anglo-normanski (kambro-normanski feudalni magnat i vojskovođa, najpoznatiji kao predvodnik normanske invazije Irske.

Rodio se kao sin Gilberta de Clarea, 1. earla Pembrokea, i njegove supruge Isabel de Beaumont. Očeve posjede i titulu je naslijedio nakon njegove smrti 1148. Tokom građanskog rata je podržavao engleskog kralja Stephena protiv carice Matilde, zbog čega mu je godine 1154. Matildin sin, kralj Henry II oduzeo većinu posjeda. 

Godine 1166. je u Irskoj kralj Leinstera Diarmait Mac Murchada svrgnut i protjeran od strane velikog kralja Ruadri Ua Conchobaira. Kada je došao u Englesku potražiti pomoć od kralja Henryja II kako bi se vratio na prijestolje, Henry mu nije mogao pomoći, ali je dao pismene preporuke svojim vazalima da mu pomognu o vlastitom trošku. Na kraju se Diarmait sporazumio sa Richardom; u zamjenu za pomoć pri povratku na vlast mu je obećao ruku svoje kćeri Aoife i nasljedstvo nad Leinsterom. Invazija je otpočela 1169. a sam Richard se u Irsku iskrcao sljedeće godine; njegove trupe, kojima su dominirali velški strijelci, je zauzela Wexford, Waterford i Dublin.

U maju 1171. je Diarmait umro, a njegov sin Donal sebe proglasio novim kraljem te otpočeo ustanak protiv normanskih zavojevača. Normanski feudalci su se našli u teškom položaju, ali je Richard ishodio pomoć od Henryja II, priznavši ga za svog sizerena i predavši mu sve osvojene posjede u Irskoj u zamjenu za ranije oduzete posjede u Engleskoj i Normandiji.

Sa Aiolfie je imao dvoje djece - sina Gilberta koji je umro kao adolescent 1185. godine, te kćer Isabel, koja je naslijedila njegovu titulu i poslije se udala za znamenitog viteza Williama Marshala.

## Preci



## Literatura
* Dáibhí Ó Cróinín, *Early Medieval Ireland 400-1200* (London; New York: Longman Press, 1995) pp. 6, 281, 287, 289
Ji Gong

**Daoji** () (1130–1207), kolokvijalno poznar kao **Ji Gong** (, Majstor Ji) ili (, Živi Buda Ji Gong), bio je Chán budistički redovnik koji je živio u Kini Južne dinastije Song. Rođen je s imenom **Li Xiuyuan**. (李修元). Neki izvori mu ime navode kao Lǐ Xiūyuán (李修缘, razlika u trećem kineskom slovu). Dao Ji je također poznat i kao *Hu Yin* (Samotnjak sa jezera) i Stariji *Fang Yuan* (Četvorni Krug).

Bio je poznat po divljem i ekscentričnom ponašanju, ali je sve vrijeme zadržao reputaciju velikodušnog i milosrdnog čovjeka, te je s vrmeneom postao kineski narodni junak, a taoisti su deificirali te ga često prizivaju u proročistima da im pomogne u svjetovne stvarima. I budisti također prizivaju Ji Gonga u svojim koanima.

## Vanjske veze

* a site on Jigong 
* a review on a book on Daoji 
* Jigong features in a game 
* Website about a Jigong statue that wears the world's largest pair of sunglasses 
* The Legend of Ji Gong Television series (1997) 
* Tung Cheng Yuen Buddhist Association
Taylor Momsen

**Taylor Michel Momsen** (26. jul 1993) je američka glumica, muzičarka i manekenka koja trenutno nastupa kao glavna članica rock benda *[[The Pretty Reckless]]*. Postala je poznata zahvaljujući ulozi Jenny Humphrey u TV-seriji *[[Gossip Girl (TV serija)|Gossip Girl]]* (Tračerica).

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Selen (razvrstavanje)

**Selen** ili **selenij** je kemijski element.

Također može označavati:
* drugi naziv za celer;
* Selen, italijanska TV-voditeljica i bivša porno-glumica
Selen (glumica)

**Luce Caponegro**, poznatija po umjetničkom imenu **Selen** (Rim, 12. decembar 1966. – ) je italijanska glumica i TV-voditeljica, koja je 1990-ih uživala popularnost kao pornografska glumica.

Odrasla je u porodici bogatog industrijalca, ali je iz kuće pobjegla u dobi od 18 godina, te je neko vrijeme živjela u komuni. Karijeru je započela 1993. godine, prema vlastitim riječima, motivirana egzibicionizmom i pobunom protiv establišmenta. Tokom sljedećih pet godina je imala zapažene nastupe u filmovima Marija Salierija, Joea d'Amata i Luce Damianoa, a partneri su joj bili Rocco Siffredi, Zenza Raggi, Frank Gunn i Djolt Walton. Dobila je 17 nagrada prije nego što je 1998. prekinula porno-karijeru, objasnivši "da joj više ne pruža zadovoljstvo". Otada nastupa na radiju, televiziji i povremeno u mainstream filmovima.

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Zaselak (razvrstavanje)

**Zaselak** se može odnositi na:

* Zaselak, izdvojeni dio ruralnog naselja.
* ''The Village'' (film, 2004), američki film iz 2004. godine, u Hrvatskoj distribuiran pod naslovom *Zaselak*.

## Povezano
* Zaseok, razvrstavanje
The Village (film, 2004)

***The Village*** je američki igrani film snimljen 2004. u režiji M. Nighta Shyamalana. Po žanru je kombinacija horora i psihološke drame. Radnja je smještena u izolirano američko selo u 19. vijeku, čiji stanovnici žive naizgled idiličnim životom, ali su u strahu od tajanstvenih, bezimenih čudovišta koje žive u okolnim šumama i čiji je sam spomen tabu. Protagonistica, čiji lik tumači Bryce Dallas Howard, je mlada i slijepa djevojka koja će sticajem okolnosti zalutati u šumu i otkriti šokantnu tajnu. Film, koji je kao i svi dotadašnji Shyamalanovi filmovi, imao iznenađujući obrat na kraju, imao je solidan komercijalan uspjeh, ali daleko lošije kritike.

U Hrvatskoj je prikazan pod naslovom ***Zaselak***, a u Srbiji pod naslovom ***Selo***.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* American Cinematographer Magazine, August 2004. Interview with Roger Deakins on *The Village*'s cinematography.
* "Disney and Shyamalan in your back yard" - Website by a local resident describing the filming of *The Village* in Chadds Ford, Pennsylvania.
* ''The Woods'' unspecified draft script for ''The Village''
La Peste

**Kuga** (franc.: *La Peste*) je roman francuskog književnika i filozofa Alberta Camusa iz 1947.

Roman je kronika koja opisuje fiktivnu epidemiju kuge što je 40-ih godina 20. stoljeća zahvatila Oran. Pisan je u trećem licu iako ga zapravo *piše* jedan od sudionika zbivanja, doktor **Bernard Rieux**, pri čemu se koristi i bilješkama drugog važnog lika, Jeana Tarroua. Uz njih dvojicu, značajni likovi su i kriminalac Cottard, zaljubljeni novinar Rambert, svećenik Paneloux te Joseph Grand, činovnik koji pokušava napisati knjigu. Od početka epidemije i invazije štakora pa do njezinog povlačenja, opisane su sudbine ljudi koji se pokušavaju nositi sa sveprisutnom bolešću i tjeskobom u zatvorenom gradu. Djelo se često tumači i kao alegorijski prikaz otpora nacističkoj okupaciji.

*Kuga* je stvarana sedam godina: početna verzija bila je gotova 1943., a nakon mnogih prepravljanja objavljena je četiri godine kasnije. Za potrebe pisanja Camus je proučavao medicinske priručnike i razna književna djela u kojima je bolest opisana. Glavnu temu romana čine filozofska pitanja o apsurdnosti života, smrti, patnji, ljubavi i solidarnosti. Djelo je vrlo složeno i pisano na tradicionalan način za razliku od Stranca koji je, međutim, daleko popularniji.

Godine 1992. je snimljena filmska adaptacija u režiji Luisa Puenzoa sa Williamom Hurtom i Sandrine Bonaire u glavnim ulogama.
1130-e

**1130-e** su decenija koja je počela 1. januara 1130. i završila 31. decembra 1139. 

## Događaji i trendovi
* 1130 &ndash; Smrću kralja Sigurda Križara počinje era građanskih ratova u Norveškoj.
* 1. 12. 1135 &ndash; Nakon smrti kralja Henryja I englesko prijestolje prisvaja Etienne od Bloisa (kralj Stephen); tome se suprostavlja Henryjeva kćer Matilda te tako u Engleskoj započinje dugotrajni i iscrpljujući građanski rat. 
* 1136 &ndash; Na sjeverozapadu današnje Rusije osnovana Novgorodska Republika.

## Izvori
Vidovac Cesarički

**Vidovac Cesarički** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Karlobag, Ličko-senjska županija.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 63 stanovnika te 25 obiteljskih kućanstava.


:**Napomena:** U 1869., 1880. i 1900. podaci su sadržani u naselju Baške Oštarije. Do 1900. iskazivano pod imenom Vidovac.

## Izvori
Monte Carlo

**Monte Carlo** je administrativni kotar Kneževine Monako, od 15.200 stanovnika. Poznat je kao kockarski raj, ali i kao turistička meka, zbog blage mediteranske klime, luksuznih hotela. On je poznat i kao poreska oaza u kojoj žive brojni novopečeni bogataši (najčešće sportaši i zabavljači) koji na taj način izbjegavaju plaćanje poreza u vlastitim zemljama.

## Geografija
Monte Carlo leži na obalama Sredozemnog mora, pored granice sa Italijom.

## Historija

## Privreda
Jedine privredne aktivnosti u Monte Carlu su turizam i trgovina.

## Vanjske veze

* Službene stranice kneževine Monako
Lukovo Šugarje

**Lukovo Šugarje** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Karlobag, Ličko-senjska županija.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 79 stanovnika te 38 obiteljskih kućanstava.


:**Napomena:** U 1857., 1869., 1890. i 1900. iskazano pod imenom Lukovo. U 1869. i 1880. sadrži podatke za naselje Barić Draga.

## Izvori
1370-e

**1370-e** su decenija koja je počela 1. januara 1370. i završila 31. decembra 1379. 

## Događaji

## Izvori
San Salvatore (planina)

**San Salvatore** (talijanski: **Monte San Salvatore**) je planina u Švicarskoj iznad grada Lugana.

## Geografija
*San Salvatore* je planina visoka 912 m, koja se poput velike gromade nadvila nad grad Lugano u Ticinu.
Do skoro samog vrha, točnije do visine 883 m vozi uspinjača, a sa vrha se vidi izvrsno Jezero Lugano i sam grad Lugano. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Monte San Salvatore''
Uspinjača

**Uspinjača** (na engleskom i mnogim drugim jezicima *Funicular*) je vozilo nalik na tramvaj koje se isto kreće se po tračnicama i služi za javni transport, da se savladaju velike visinske razlike (uspon na brda i planine).

Uspinjače su neka vrst hibrida između žičare (jer su potezane kablovima i tramvaja jer se kreću po tračnicama.

## Historija razvoja i način rada
Neki oblik prvih uspinjača pojavio se već u 15. vijeku, ali pravi razvoj uspinjača počeo je sredinom 19. vijeka razvojem željeznice i tramvaja. Ipak ta šinska vozila nisu mogla svladavati velike nagibe, zbog klizanja željeznih kotača po tračnicama.

Uspinjače su riješile problem uspona na vrlo elegantan način, kola su dizana / potezana na visinu pomoću kabela, pa je na taj način riješen problem klizanja kotača - tračnice su služile samo kao vodilice za kola. Još je genijalnije rješenje pronađeno sa vučnom silom, jer se istovremeno sa uspinjanjem jedna kola spuštaju, tako da se pogonski motori na vrhu (i dnu) koriste samo da se izjednače sile i održi napetost kabela.

Uspinjače su izgradili brojni gradovi koji imaju velike visinske razlike kao Lisabon, San Francisco, Valparaíso, Pittsburgh, Hong Kong, Napulj, Istanbul, Graz, Zagreb, itd. Danas se uspinjače grade po skijalištima, kao komforniji način uspona većeg broja skijaša.

## Reference

## Vanjske veze

* ''What is a funicular railway?'' na portalu HowStuffWorks
Žičara

**Žičara** je vrsta transportog sredstva s kabinama ili otvorenim sjedalima koje vuku čelični kablovi položeni na stupove. Žičare se najviše koriste za svladavanje velikih visinskih razlika, uspon na brda i planine. 

## Podjela
Žičare se dijele na putničke koje služe za prijevoz ljudi, i teretne, koje grade tvornice, rudnici i slični pogoni.

### Putničke žičare
* žičare sa sjedalima (tu postoje razlike u veličini; za jednog, dvoje, četiri itd)
* žičare sa kabinama
* vučnice (za skijaše)

### Teretne žičare
* rudarske žičare
* šumarske žičare

## Način rada
Neki oblici žičara, odnosno liftova postoje još od antike, ali pravi razvoj žičara počeo je sredinom 19. vijeka razvojem industrije.
Žičare su problem uspona riješile na jednostavan način - pomoću kolotura i kružnim okretanjem kabela koji jedne podiže, a druge spušta. 
Danas se žičare najviše grade po skijalištima, za uspon skijaša.

## Vanjske veze

* ''Lift-World.info'' na portalu Lift world
Trogen

**Trogen** je gradić u Švicarskoj od 2 000 stanovnika, u kantonu Appenzell Ausserrhoden. On je sjedište suda i policije Kantona Appenzell Ausserrhoden, dok je glavni grad Herisau. 
## Geografija
*Trogen* leži u kotlini ispod planine Gäbris, udaljen svega 10&nbsp;km od puno većeg St. Gallena, tako da je zapravo predgrađe tog grada.
## Historija
*Trogen* se prvi put spominje u dokumentima 1168. pod imenom *Trugin* a to je ukazivalo na brojne izvore (lokalno zvane trögen).
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada
Klizanje na ledu

**Klizanje na ledu** je umijeće kretanja po zaleđenim površinama korištenjem klizaljki. Kliže se po ledu koji može biti prirodno zaleđena površina jezera ili rijeke, ali i po umjetno zaleđenim klizalištima. Klizanje na ledu je raširen oblik rekreacije, ali i osnova mnogobrojnih sportova i sportskih disciplina na ledu.

## Tehnika klizanja na ledu

Klizaljke svojim oštrim rubom prilikom dodira s ledenom površinom ostvaruju vrlo malo trenje koje omogućava glatko kretanje. Klizač može zakretanjem klizaljki promijeniti kut pod kojim klizaljke "režu" led te time utjecati na smjer i brzinu kretanja.

## Sportovi koji uključuju klizanje na ledu
Slijedi popis sportova za čije je izvođenje potrebno znati klizati na ledu:
* umjetničko klizanje
* sinkronizirano klizanje
* brzo klizanje
* brzo klizanje na kratkim stazama (*short track*)
* hokej na ledu

## Vanjske veze
* Hrvatski klizački savez - službene stranice
Cassarate (rijeka)

**Cassarate** je rijeka u Kantonu Ticino duga 18,3 km. 
## Geografija
*Rijeka Cassarate* izvire na obroncima planine Monte Gazzirola u dolini Colla, od tamo teče prema jugu do svog ušća u Jezero Lugano, u gradu Lugano.
## Vanjske veze
Dječji disintegrativni poremećaj

**Dječji disintegrativni poremećaj** poznat još kao **Hellerov sindrom**. Još neka imena su infantilna demencija, disentegrativna psihoza, regresija socijalnog razvoja.

Dječji disintegrativni poremećaj je rijetko stanje karakterizirano zastojima u razvoju jezika, socijalnih funkcija i motornih sposobnosti. Zasad nije pronađen uzrok ovog poremećaja. 

DDP ima neke sličnosti s autizmom. Oštećenja nisu uvijek očigledan kod mlađe djece. Razlikuje se od autizma po tome što se javlja kod djece koja su do tada imaala normalan razvoj, dok je autizam prisutan od rođenja.  Stanje se javlja u 3. i 4. godini života. Prema nekim dokazima, smatra se da je uzrok ovog poremećaja leži u patologiji središnjeg živčanog sustava DDP povezan je i s mentalnom retardacijom ali to ne mora biti slučaj.

## Epidemiologija

DDP je vrlo rijedak, tek dvoje na 100.000 djece. Raširenost pervazivnih razvojnih poremećaja je otprilike 30 na 10.000, i samo 1 na 175 s PRP ima DDP.
Češće se javlja kod muškog spola.

## Historija

Theodore Heller je 1908. godine prepoznao ovaj poremećaj i nazvao ga infantilna demencija. Poremećaj je tek odnedavno službeno formaliziran.

## Izvori
Koncert (muzička kompozicija)

**Koncert** (, ; , ) je ( = *sastav, skup*, tj. *ansambl*) muzička kompozicija za solo-instrument uz pratnju orkestra, pisana u obliku sonatnog ciklusa.

## Istorijat
* **Instrumentalni koncert** se razvio u 17. veku. Nastao je od venecijske orkestarske kancone, kao vid naizmeničnog sviranja orkestarskih grupa u kanconi.
Krajem istog veka, bio je popularan **[[končerto groso]]** (concerto grosso, što znači *veliki koncert*) za malu grupu solističkih instrumenata (od 2-4) zvan - *končertino*, a za orkestar zvan - *končerto groso* (ili *Tutti* = svi). Končerti grosi su imali 4, 5 i 6 stavaka. Pisali su ih: Koreli, Toreli, Vivaldi, Hendl, Bah (''6 Brandenburških koncerata'').

* **Solistički koncert sa jednim solistom** nastao je krajem 18. veka. Trostavačnost je nasledio od trostavačnih *končerta grosa*, koji su ređe pisani. Prvi stavak karakteriše **Vivaldijev koncertni oblik** gde se dosledno smenjuju *Tutti* i *solo-odseci*. Drugi stavak solističkog koncerta je u obliku arije, dok je treći stavak građen kao prvi, može biti velika trodelna forma ili rondo (sličan Kuprenovom rondu).

Najviše su komponovani violinski koncerti, zatim koncerti za violončelo, flautu, obou, fagot. Klavirske koncerte među prvima je pisao Bah (to su bili koncerti za čembalo).
## Osobine i građa klasičarskog koncerta
**Klasičarski koncert**, od Hajdna i Mocarta, ustanovljava oblik sonatnog ciklusa sa tri stavka (retki su sa četiri), od kojih su prvi i treći obično brzi, a drugi lagani. Svi stavci su kontrastni tonalitetom.

**I [[stavak]]** – ima *dvostruku ekspoziciju*. Prvu *ekspoziciju* (kraća sa završetkom u osnovnom tonalitetu u kom je i prva tema) daje orkestar – Tutti, a drugu izlaže - solista koga prati orkestar (drugu ekspoziciju karakteriše tonalni kontrast dveju tema). Zatim sledi *razvojni deo* koji je kraći, pa *[[repriza]]*.
Virtuozna *[[solistička kadenca]]* nalazi se često pred kodom ili u njoj.

**II [[stavak]]** – najčešće je oblik pesme. Može da ima *solističku kadencu* (*ređe*).

**III [[stavak]]** – najčešće je oblik ronda. Često ima *solističku kadencu*.
## Tri odnosa orkestra i soliste
Gledano kroz istoriju muzike, odnos orkestra i soliste se menjao:
# Orkestar i solisata su *ravnopravni* – koncerti Mocarta, Betovena, Šumana, Čajkovskog.
# Orkestar je sveden na *skromnu pratnju soliste* – koncerti Krojtzera, Paganinija, Vebera.
# Orkestar ima *prevagu nad solistom* – *simfonizirani koncerti* krajem 19. veka (Bramsov klavirski koncert).

## Povezano

* Muzičar
* Instrumentalista
* Solista
* Solistička kadenca
* Izvođač
* Muziciranje
* Kompozicija (muzika)
* Interpretator
* Interpretacija
* Agogika
* Muzikalnost
* Stilovi u muzici
* Artikulacija
* Reproduktivni umetnik (muzika)
* Improvizacija (muzika)
* Štimovanje
* Intonacija

## Izvori
Koncert (muzička priredba)

**Koncert** (, ; , ) je javni nastup muzičara uživo pred publikom.

Koncert može da svira ili peva jedan muzičar ili dvoje (resital), muzički ansambl (orkestar, hor, ili muzička grupa).

## Održavanje
Koncert se može održati na raznim mestima, u privatnim kućama i malim noćnim klubovima, koncertnim dvoranama ili arenama, tvrđavama ili dvorovima, zabavnim centrima, parkovima, pa čak i na sportskim stadionima.

## Bina
Muzičari sviraju na uzdigutoj bini, tj. pozornici ili sceni koja je osvetljena, a često (na koncertima popularne muzike) je kombinovana i skupim svetlosnim, dimnim i pirotehničkim efektima.

Koncerti su često događaji uživo i, ako su namenjeni velikom broju posetilaca, zahtevaju podršku profesionalne audio opreme.

## Vrste
Zavisno od:
* *namene*, koncert može biti donatorski, humanitarni.
* *žanra* i *ansambla koji izvodi*, koncert može biti klasičan, džez, narodni, zabavni, rok, pop...
* *vremenskog trajanja*, koncert može biti kratak, mini-koncert i dug, npr. celovečernji.
* *karaktera*, koncert može biti revijski, festivalski, takmičarski

Koncert (žargonski) u narodnoj i zabavnoj muzici se kaže "šou", "svirka", u novije vreme i žurka.

## Povezano

* Muzičar
* Instrumentalista
* Solista
* Izvođač
* Muziciranje
* Kompozicija (muzika)
* Interpretator
* Interpretacija
* Agogika
* Muzikalnost
* Stilovi u muzici
* Artikulacija
* Reproduktivni umetnik (muzika)
* Improvizacija (muzika)
* Štimovanje
* Intonacija

## Reference
Koncert (razvrstavanje)

**Koncert** se odnosi na:

* Koncert (muzika), 1. Muzička kompozicija za solo-instrument uz pratnju orkestra &nbsp;2. Muzička priredba.
* Koncert (balet), muzičko-scensko delo koje se koristi pokretom, često uz orkestarsku muziku i solističko ili horsko pevanje.
* Koncert (film), jugoslovenski film snimljen 1954. godine. Režija Branka Belana.
* Koncert (album), album neke muzičke grupe.
Otto Nückel

**Otto Nückel** (Köln, 6. septembar 1888 - Köln, 12. novembar 1955) bio je njemački slikar, grafičar, ilustrator i karikaturist. Ilustrirao je djela Thomasa Manna i E. T. A. Hoffmana prije nego što je 1930. privukao pažnju svojim "romanom bez riječi" *Schicksal: Eine Geschichte in Bildern*, u kome je opisao teške socijalne prilike u doba Weimarske Republike. Današnji historičari stripa to djelo smatraju jednim od prvih primjera grafičkog romana.

## Vanjske veze
* Otto Nückel in the German National Library catalogue
Jabukovac

**Jabukovac** može biti:

* jabukovača ili jabukovac, vrsta likera
* Jabukovac (Negotin), naselje u opštini Negotin, Srbija
** višestruko ubistvo u Jabukovcu, koje se dogodilo u Jabukovcu 2007.
* Jabukovac, stari naziv za Deligrad, naselje u opštini Aleksinac, Srbija
* Jabukovac (Petrinja), naselje grada Petrinje, Hrvatska
Jabukovac (Petrinja)

**Jabukovac** je mjesto u Sisačko-moslavačkoj županiji, administrativno u sastavu grada Petrinje, smješteno južno od grada.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 1991. godine Jabukovac je naseljavalo 325 stanovnika.
* Srbi - 282 (86,76%) 
* Jugoslaveni - 21 (6,46%) 
* Hrvati - 15 (4,61%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 7 (2,15%)

Prema popisu iz 2001. godine ovo naselje je imalo ukupno 163 stanovnika, od toga 120 Hrvata.

## Obrazovanje
* Osnovna škola Jabukovac
Deligrad

**Deligrad** je naselje u Srbiji u opštini Aleksinac u Nišavskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 211 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 255 stanovnika).

Poznato je kao poprište bitke na Deligradu za vreme prvog srpskog ustanka.

## Demografija
U naselju Deligrad živi 180 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 48,8 godina (45,1 kod muškaraca i 51,7 kod žena). U naselju ima 77 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,74.

Ovo naselje je skoro u potpunosti naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Petkovac

**Petkovac** može biti:

* Petkovac (Novi Grad), naseljeno mjesto u opštini Novi Grad, Republika Srpska, BiH
* Petkovac (Petrinja), naseljeno mjesto u gradu Petrinji, Hrvatska

ili

* Petkovac (jezero), jezero na području naseljenog mjesta Petkovac u opštini Novi Grad
* Petkovac (rudnik), rudnik gipsa na području naseljenog mjesta Petkovac u opštini Novi Grad
Frank Godwin

**Francis Godwin** (20. oktobar 1889 – 5. august 1959), poznatiji kao **Frank Godwin**, bio je američki ilustrator i strip crtač, najpoznatiji kao autor pustolovne strip-serije *[[Connie (strip)|Connie]]* kao i po ilustracijama za knjige *[[Treasure Island]]*, *[[Kidnapped (roman)|Kidnapped]]*, *[[Robinson Crusoe]]*, *[[Robin Hood]]* i *[[King Arthur]]*. Bio je i izuzetno plodan autor reklamnih i novinskih ilustracija.

Na njegovo djelo je značajno uticao Charles Dana Gibson, a ilustrator James Montgomery Flagg mu je bio blizak prijatelj. Osim ilustracijama se u slobodno vrijeme bavio i strojarstvom, te je u vlastitoj radionici izradio parnu lokomotivu i teleskop pokretan električnim motorom.

## Vanjske veze
* "Frank Godwin" by Jim Vadeboncoeur
Connie (strip)

***Connie*** je američki pustolovni strip serijal autora Franka Godwina koji se objavljivao od 1927. do 1944. godine. Naslovna protagonistica je bila Connie Kurridge, mlada žena koja se bavila poslom humanitarke, novinarke, detektive i test-pilota, a čije su je pustolovine na kraju odvele u svemir, gdje je sretala vanzemaljce i međuplanetarne pirate. Connie je koristila svoju ljepotu da nadmudri negativce, koji su često potcjenjivali njenu inteligenciju, domišljatost i sposobnosti. Historičari stripa su je kasnije shvatili kao stripovski odraz flapper djevojki iz 1920-ih te u njoj prepoznali preteču budućih feminističkih strip-heroina kao što su Brenda Starr i Modesty Blaise. 

## Literatura
*
Philip Francis Nowlan

**Philip Francis Nowlan** (1888 - 1. februar 1940) bio je američki science fiction pisac, najpoznatiji kao autor romana Armageddon 2419 A.D.*, koga je adaptirao u popularni strip serijal *Buck Rogers*.

== Bibilografija ==
* *Armageddon 2419 A.D.* (1928)
* *The Girl from Nowhere* (1928,  (Neuauflage von 2005)
* *The Airlords of Han* (1929)
** [http://www.munseys.com/book/19504/AIRLORDS_of_HAN,_The Munseys.com » The AIRLORDS of HAN]  at www.munseys.com
** 
* *The Onslaught from Venus* (1929)
* *The Time Jumpers* (1934)
* *The Prince of Mars Returns* (1940)
* *Space Guards* (1940)
* *Wings Over Tomorrow: The Collected Science Fiction of Philip Francis Nowlan'' (2005, ) edited by Lee Weinstein www.MySpace.com/leestein

## Vanjske veze
* 
*
Buck Rogers

**Buck Rogers** je fiktivni lik, najpoznatiji kao protagonist istoimenog popularnog i uticajnog science fiction strip serijala koji se originalno objavljivao od 1929. do 1967. godine. Prvi put se pojavio 1928. pod imenom Anthony Rogers u pripovjetci Armageddon 2419 A.D. Philipa Francisa Nowlana objavljenoj u časopisu *[[Amazing Stories]]*, koja je, zajedno s njenim nastavkom *The Airlords of Han*, sljedeće godine adaptirana u strip Dicka Calkinsa, koji se smatra prvim u historiji science fiction žanra. Buck Rogers je tokom sljedećeg desetljeća stekao izuzetno popularnost, koja se odrazila kroz radio seriju te serijal kratkih igranih filmova gdje je naslovni lik tumačio Buster Crabbe; sama riječ "Buck Rogers" je zbog u popularnom žargonu postajala svojevrsni sinonim za science fiction. Kasnijim generacijama je Buck Rogers poznat i po TV-seriji ''Buck Rogers in the 25th Century'' gdje je naslovni lik tumačio Gil Gerard i koja se emitirala od 1979. do 1981.

U manje-više svim inkarnacijama Bucka Rogersa je prikazan kao čovjek iz sadašnjosti, koji sticajem okolnosti zapadne u stanje hibernacije te se budi nekoliko vijekova u budućnosti (najčešće u 25. vijeku) gdje se sreće sa impresivnom futurističkom tehnologijom, ali i raznim negativcima koje pobjeđuje uz pomoć svog arhaičnog ali "zdravoseljačkog" pogleda na svijet i raznih u modernom svijetu zaboravljenih vještina. Usprkos toga, postoji široko rasporstranjeno mišljenje da je upravo *Buck Rogers* među masama popularizirao nauku, a posebno dotada relativno rijetko korišteni koncept svemirskog istraživanja.

## Povezano
* Brick Bradford
* Dan Dare
* Flash Gordon
* Tom Strong

## Vanjske veze

* Rolandanderson.se
* Buck-rogers.com 
* Strickler, Dave. *Syndicated Comic Strips and Artists, 1924–1995: The Complete Index.* Cambria, CA: Comics Access, 1995. .
* 
;Audio/video
* Public domain ''Buck Rogers'' radio serials
Petkovac (Petrinja)

**Petkovac** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Petrinja, Sisačko-moslavačka županija.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 17 stanovnika te 5 obiteljskih kućanstava.


:

## Reference
Dick Calkins

**Dick Calkins** (1895 – 12. maj 1962), koji se često potpisaivao i kao **Por. Dick Calkins** () je bio američki strip crtač, poznat kao prvi od likovnih umjetnika koji je radio na popularnom stripu *[[Buck Rogers]]*, prvom u historiji science fiction žanra. Prije nego što je postao ilustrator, zanimao se za avijaciju te je u vrijeme prvog svjetskog rata služio kao pilot i instruktor u Zračnoj službi američke vojske.

## Izabrana bibliogfrafija
* *Buck Rogers in the 25th Century. Volume Three 1932-1934: The Complete Newspaper Dailies*. Neshannock, Pa.: Hermes Press, 2010.
* *Buck Rogers in the 25th Century. Volume Two 1930-1932: The Complete Newspaper Dailies*. Neshannock, Pa.: Hermes Press, 2009.
* *Buck Rogers in the 25th Century. Volume One 1929-1930: The Complete Newspaper Dailies*. Neshannock, Pa.: Hermes Press, 2009.
* *Buck Rogers 25th century: Featuring Buddy and Allura in "Strange Adventures in the Spider Ship"*. Bedford, Mass.: Applewood Books, 1994.
* *The Collected Works of Buck Rogers in the 25th Century*. New York: Chelsea House, 1980.
* *Buck Rogers, 25th century A.D.* Ann Arbor, Mich.: E.M. Aprill, 1971.
* *Buck Rogers and the Super-Dwarf of Space*. Racine, Wisc.: Whitman, 1943.
* *Buck Rogers 25th century A.D. vs. the Fiend of Space*. Racine, Wisc.: Whitman, 1940.
* *Skyroads with Clipper Williams of the Flying Legion*. Racine, Wisc.: Whitman, 1938.
* *Skyroads with Hurricane Hawk*. Racine, Wisc.: Whitman, 1936.
* *The Story of Buck Rogers on the Planetoid Eros*. Racine, Wisc.: Whitman, 1936.
* *Buck Rogers in the City of Floating Globes*. Racine, Wisc.: Whitman, 1935.
* *Buck Rogers 25th century A.D. and the Depth Men of Jupiter*. Racine, Wisc.: Whitman, 1935.
* *Buck Rogers on the Moons of Saturn*. Racine, Wisc.: Whitman, 1934.
* *Buck Rogers in the Dangerous Mission, With "Pop-Up" Picture*. New York: Blue Ribbon Press, 1934.
* *Buck Rogers in the City Below the Sea*. Racine, Wisc.: Whitman, 1934.
* *Uncle Bob's Story Book*. Chicago: Jordan, 1926.

## Izvori
* 
* Daniels, Les. *Comix: A History of Comic Books in America*. New York: Outerbridge & Dienstfrey, 1971. Pp 6–7.
* "Dick Calkins, Cartoonist, Dead; Helped to Create Buck Rogers." *New York Times*, May 14, 1962, page 29.
* Inge, M. Thomas. *Comics As Culture*. Jackson: University Press of Mississippi, 1990. Page 9.
Lucija Šerbedžija

**Lucija Šerbedžija** (Zagreb, 8. lipnja 1973.) je hrvatska glumica.

Diplomirala je na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu. Glumila je u brojnim kazališnim predstavama te u hrvatskim i stranim filmovima. Dobitnica je dviju Zlatnih arena za najbolju glumicu, 1999. za film "Bogorodica" te 2001. za film "Polagana predaja".

Otac joj je glumac Rade Šerbedžija. Zajedno glume u kazalištu Ulysses na Brijunima tijekom ljetnih mjeseci. Glumila je i u nekoliko američkih filmova, od kojih se ističe "Svetac" iz 1997., gdje je glumila s Valom Kilmerom, Elisabeth Shue i Radom Šerbedžijom. Udana je za srpskog filmskog redatelja Filipa Gajića 2006., s kojim ima sina i kćer.

## Filmografija
### Filmske uloge
* "Sedamdeset i dva dana" kao Lica Svilar (2010.)
* "Neke druge priče" kao Lena (2010.)
* "Krupni otpad" kao Gospođa Kralj (2008.)
* "Lj... kao ljubav" kao Gina (2007.)
* "Hermano" kao Fulvia (2007.)
* "Nafaka" kao Lana (2006.)
* "Warchild" kao Nataša (2006.)
* "Infekcija" kao Sara (2003.)
* "Remake" kao Eva Bebek (2003.)
* "24 sata" (2001.)
* "Polagana predaja" (2001.)
* "Nebo sateliti" kao Iva (2001.)
* "F" kao Alex (2000.)
* "Bogorodica" kao Ana (1999.)
* "Svetac" kao ruska prostitutka (1997.)
* "Mondo Bobo" (1997.)
* "Felix" (1996.)
* "Rock 'n' roll" (1994.)
* "Rastreseno gledanje kroz prozor", kratki igrani film (1993.)
 
### Televizijske uloge
* "Hitna 94" kao Jasna Barić (2008.)
* "Luda kuća" kao Lejla (2007.) 
* "Novo doba" kao Sandra Matošić (2002.)
* "Olovna pričest" (1995.)

## Vanjske veze
*
Lynd Ward

**Lynd Ward** (26. jun 1905 - 28. jun 1985) bio je američki likovni umjetnik i ilustrator, najpoznatiji po tome što je od 1929. do 1937. koristeći tehniku drvoreza izradio šest "romana bez riječi", a koje današnji strip-historičari smatraju prvim američkim grafičkim romanima. *God's Man*, prvi od njih, je inspiraciju pronašao u Wardovim vlastitim iskustvima u umjetničkom svijetu. Odrastao u porodici metodističkog svećenika, u svojim djelima se često bavio socijalnom tematikom te je, između ostalog, osuđivao prasku linčovanja crnaca u tadašnjim SAD.

## Vanjske veze
* Bio at Rutgers University Libraries
* "Silent Beauty"  by Christopher Capozzola, *[[In These Times]]*, October 14, 2005
* Columbus Museum of Art  Lynd Ward's work *Company Town* (click on picture for larger version)
* http://www.bpib.com/lyndward.htm 
* Guide to the Lynd Ward papers at the University of Oregon
* Lynd Ward's illustrations for Mary Shelley's ''Frankenstein''
* 
* www.artistarchive.com  A searchable catalogue listing of over 600 prints by this artist, many with images.
* Comic artist and historian Art Spiegelman interviewed about the significance of Lynd Ward
* Grant F. Scott, "Victor's Secret: Queer Gothic in Lynd Ward's Illustrations to Frankenstein (1934)" *Word & Image* 28 (April-June 2012): 206-232. http://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/02666286.2012.687545
Tihomir Blaškić

**Tihomir Blaškić** (Kiseljak, 2. studenog 1960.) bosanskohercegovački je vojni oficir hrvatskog porijekla, bivši časnik Jugoslovenske narodne armije i general Hrvatskog vijeća obrane koji je služio tijekom Rata u Bosni i Hercegovini i Bošnjačko-hrvatskog sukoba. Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (MKSJ) pravomoćno ga je osudio na 9 godina zatvora zbog ratnih zločina počinjenih u Lašvanskoj dolini tijekom Bošnjačkog-hrvatskog sukoba.

## Biografija
Završio je 1983. god. Vojnu akademiju u Beogradu. 
Bio je kapetan (satnik) u JNA. Pri početku rata u BiH prešao je na stranu HVO-a, a 13. 12. 1992. postavljen je za zapovjednika HVO-a u Operativnoj zoni Srednja Bosna. Imao je čin pukovnika.

Od kolovoza 1993. dodijeljen mu je čin generala i nalazi se na položaju načelnika Stožera HVO-a u Mostaru. Krajem 1994. zapovjeda snagama HVO-a u operaciji Cincar kojom je Kupres preuzeo od snaga Republike Srpske.

## Suđenje u Haagu
Tihomir Blaškić bio je optužen pred MKSJ-om 1995. na osnovu individualne kaznene odgovornosti i po zapovjednoj odgovornosti za zločine koje su pripadnici HVO-a počinili od svibnja 1992. do siječnja 1994. nad Bošnjacima.

Blaškić se dobrovoljno predao 1. 4. 1996. godine, a 2000. je osuđen na 45 godina zatvora. Po završetku drugostupanjskog (žalbenog) postupka 2004. izrečena mu je konačna kazna od devet godina zatvora (Žalbeno vijeće je odbacilo 16 od 19 točaka optužnice), a on je sam oslobođen 2. 8. 2004. jer je već izdržao više od 90% kazne u pritvoru. Pravomoćno je osuđen za nečovječno postupanje i okrutno postupanje jer je "od siječnja 1993. do travnja 1993., zajedno s pripadnicima HVO-a, planirao, poticao, naređivao ili na druge načine pomagao i podržavao planiranje, pripremanje ili sam čin korištenja civila Bošnjaka kao živih štitova s ciljem sprečavanja Armije BiH da puca po položajima HVO-a ili s ciljem prisiljavanja bosanskih boraca da se predaju" te zbog toga jer je "izvrgnuo Bošnjake zatočene u pritvorskim objektima HVO-a premlaćivanju, fizičkom i psihološkom zlostavljanju, zastrašivanju, nečovječnom postupanju, uključujući njihovo zatvaranje u pretijesne i pretrpane prostorije te uskraćivanje dovoljne količine hrane i vode. Zatočenici su također prisiljavani na kopanje rovova u općinama Kiseljak, Vitez i Busovača".

Jedan od faktora koji je najviše utjecao na drastično smanjenje kazne je oslobađanje Blaškića od odgovornosti za masakr u Ahmićima. Vijeće je zaključilo da on nije planirao, niti naredio ubijanje bošnjačkih civila u tom selu, da nije imao djelotvornu kontrolu nad jedinicama Jokeri i Vojnom policijom, koje su provele taj napad, te da je nakon zločina naredio istragu. Stoga je Blaškić oslobođen individualne i zapovjedne odgovornosti za taj zločin. Greške su ispravljene zahvaljujući novim dokazima koji nisu bili dostupni sudu tokom sudjenja Blaškiću, zbog "zakašnjelog otvaranja arhiva Republike Hrvatske, tek nakon smrti predsjednika Tudjmana."

## Izvori

## Vanjske veze
* Sažetak presude MKSJ
Ivica Rajić

**Ivica Rajić** (Jehovac, Kiseljak, Bosna i Hercegovina, 5. 5. 1958.) komandant Druge operativne grupe HVO-a iz Kiseljaka. Završio je vojnu akademiju u bivšoj Jugoslaviji te je bio kapetan (prve klase) u bivšoj Jugoslavenskoj narodnoj armiji. Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (MKSJ) podignuo je 1995. protiv njega optužnicu zbog pokolja u Stupnom Dolu tijekom hrvatsko-bošnjačkog sukoba, u kojem je najmanje 37 Bošnjaka - muškaraca, žena, staraca i djece - ubijeno, od kojih su šestorica ubijenih bili borci, a ostalih 31 civili - kao i za uhićenje i zlostavljanje više od 250 Bošnjaka u Varešu.

5. 4. 2003. uhitile su ga hrvatske vlasti i izručile MKSJ-u u Haag. 26. 10. 2005. Rajić je priznao krivnju, čime je postao jedan od sama dva Hrvata optuženih pred MKSJ-om koji su to učinili. Prvi je bio Miroslav Bralo, koji je ranije priznao krivnju, također za zločine u središnjoj Bosni. Priznanje krivnje uračunato je Rajiću kao olakšavajuća okolnost, te je 2006. osuđen na 12 godina zatvora zbog hotimično lišavanja života, nečovječnog postupanja (uključujući seksualno zlostavljanje), oduzimanje imovine, uništavanje širokih razmjera koje nije opravdano vojnom nuždom.

Tijekom ljeta 2011., nakon služenja dvije trećine kazne, pušten je iz zatvora u Španjolskoj te se vratio u Hrvatsku.

## Reference

## Vanjske veze
* Sažetak presude MKSJ
* Priznanje krivnje - video
Amazing Stories

***Amazing Stories*** je bio američki science fiction časopis koji se objavljivao od 1926. do 2005. godine, najpoznatiji kao prvi specijalizirani časopis u historiji žanra. Pokrenuo ga je Hugo Gernback, koji ga je uređivao i vodio do 1931. godine. Rubrika pisama čitalaca u časopisu preko koje se kontaktiralo razne autore se često navodi kao začetak američkog, odnosno kasnije i svjetskog fandoma. Iako su u njemu objavljeni mnogi znameniti tekstovi, a svoj debi imali hvaljeni autori kao Isaac Asimov, Ursulla K. Le Guin i Thomas M. Disch, *Amazing Stories* se ponekad kritizira kao najzaslužniji za "getoizaciju" žanra, odnosno njegovu povezanost sa niskom kulturom i pulp književnošću koja je trajala sve do 1960-ih.

List se prestao objavljivati u martu 2005. ali je Steve Davidson u septembru 2011. otkupio robni znak te tokom 2012. objavio dva "predbroja", nakon kojih bi se list trebao početi objavljivati 2013. godine.

## Vanjske veze

* Amazing Stories home page.
* Amazing Stories blog. 
* Amazing Stories issue checklist, with cover scans.
* University of Wisconsin-Parkside Archives, contains 73 of the over 300 issues printed between 1926 to 1951.