Wilhelm Hauff

**Vilhelm Hauf** (; Štutgart, 29. novembar 1802 – Štutgart, 18. novembar 1827) je bio nemački pisac.

## Rani život
Hauf je rođen u Štutgartu, kao sin Augusta Frederika Haufa, sekretara u ministarstvu spoljnih poslova, i Hedvig Vilhelmine Elzaser Hauf. Bio je drugo od četvoro dece.

Mladi Hauf izgubio je oca kada je imao sedam godina i svoje prvo, rano obrazovanje stiče u biblioteci svoga dede u Tibingenu, kada se njegova majka preselila nakon muževe smrti. Godine 1818. bio je poslan u manastirsku školu u Blaubojrenu, a 1820. godine počinje da studira u Univerzitetu u Tibingenu. Za četiri godine završava studije filozofije i teologije u Tubinger Stiftu.

## Književni rad
 Nakon što je napustio univerzitet, Hauf postaje učitelj deci čuvenog Vinterberškog minstra rata, generala barona Ernesta Eugena fon Hugela (1774-1849) i za njih piše delo „Bajka“, koje je objavio u svojoj *Bajka almanah za godinu 1826.* Neke od ovih priča su i danas veoma popularne u zemljama nemačkog govornog područja, kao na primer *Der kleine Muck* (*Mali Muk*), *Kalif Storch* (*Kalif roda*) i *Die Geschichte von dem Gespensterschiff* (*Priča o brodu duhova*) – koje su sve bile smeštene na orijentu (istok); ali i *Der Zwerg Nase* (*Patuljasti nos*), *Das kalte Herz* (*Hladno srce*) i *Das Wirtshaus im Spessart* (*Hostel u Spesartu*), smeštene u Nemačkoj.

Takođe napisao je prvi deo *Mitteilungen aus den Memoiren des Satan* (1826; *Memoari Belzebube*) i *Der Mann im Mond* (1825; *Čovek u mesecu*). Drugo, parodija sentimentalnih i osećajnih novela Hajnriha Klaurena (pseudonim Karla Heuna, 1771–1854), postao je u toku sastava, bliska imitacija stila koju autor zapravo i objavljuje pod njegovim imenom. Kao rezultat, Klauren podnosi i dobija tužbu za naknadu štete protiv Haufa, nakon čega Hauf prati napad u svojoj duhovitoj i sarkastičnoj *Kontroverspredigt über H. Clauren und den Mann im Mond* (1826) i postiže svoj originalni cilj: moralno uništenje preterano osetljive i nezdrave literature sa kojom je Klauren preplavio zemlju.

U međuvremenu, inspirisan romanima Voltera Skota, Hauf piše istorijsku romansu o Lihtenštajnu: *Romantische Sage aus der wuerttembergischen Geschichte* (1826; Lichtenstein: *Romantična saga iz istorije Virtemberga*), koja je postala veoma popularna u Nemačkoj, a posebno u Švabiji, gde je smatrana kao najinteresantniji deo istorije te zemlje, vladavine kneza Ulriha (1487–1550). Ovaj roman je bio inspiracija za naslednika kneza Ulriha, kneza Vilhelma, da renovira dvorac, koji je pao u zaborav, u skladu sa Haufovim opisom.

Dok je putovao po Francuskoj, Holandiji i severnoj Nemačkoj napisao je drugi deo Memoara satane i neke kratke priče, među njima *Die Bettlerin vom Pont des Arts* (1826; *Prosjaku do Pont de Artsa*) i njegovo remek delo, novelu *Phantasien im Bremer Ratskeller* (1827; *Vino-duhovi Bremena*). Takođe je objavio kratke poeme, koje su prešle u narodne pesme, među njima *Morgenrot, Morgenrot, leuchtest mir zum frühen Tod*? (*Svetlosti u zoru, ti si moj svetlosni put do rane smrti*) i *Steh ich in finstrer Mitternacht* (*Ja stojim u najmračnijoj ponoći*). Novela *Jud Süß* objavljena je 1827. godine.

U januaru 1827. godine, Hauf preuzima mesto urednika štutgartskog jutarnjeg lista i u narednim mesecima ženi svoju rođaku Luisu Hauf ali njegova sreća je prekinuta njegovom preranom smrću zbog groznice, 18. novembra 1827. godine.

## Izvori
* Mali Muk, Vilhelm Hauf, Svjetlost Sarajevo, 1990. godine
* J. Klaiber, *Wilhelm Hauff, ein Lebensbild* (1881)
* M. Mendheim, *Hauffs Leben und Werke* (1894)
* H. Hofmann, *W. Hauff* (1902)

## Vanjske veze

* http://www.reussenstein.de/Heim/heim.html 
* http://www.deutsche-biographie.de/sfz39343.html
* http://www.bixier.de/
* http://www.xlibris.de/Autoren/Hauff