Franjo Nevistić

**Franjo Nevistić** (Šujica, Austro-Ugarska, 2. jul 1913. - Buenos Aires, 13. jun 1984.) bio je hrvatski novinar, publicist, član ustaškog pokreta, najpoznatiji po tome da je bio posljednji urednik tjednika **[[Spremnost 1942-1945|Spremnost]]** za vrijeme NDH i kao urednik emigrantskih glasila *Studia Croatica* (Hrvatska revija)  nakon Drugog svjetskog rata.

## Biografija
Osnovnu školu zvršio je u rodnom mjestu, a zatim *[[Franjevci|Franjevačku]] klasičnu gimnaziju* na Širokom Brijegu, gdje maturirao 1933. godine. Zbog bolesti je otegao sa studiranjem tako da je zagrebački 
Pravni fakultet diplomirao tek 31. oktobra 1940. i dobio istovremeno titulu dr. (tad je bilo tako). Dana 14. aprila 1937. učestvovao je u ubistvu antifašistički opredijeljenog studenta Krste Ljubičića. Sud u Zagrebu mu je izrekao presudu strogog zatvora 22. juna iste godine na osam mjeseci.

### Karijera za Nezavisne Države Hrvatske
Odmah nakon osnivanja Nezavisne Države Hrvatske stupa u njezinu službu, kao tajnik u kabinetu 
ministra pravosuđa i bogoštovlja - Mirka Puka. Početkom januara 1942. odlazi kao stipendist Ministarstva prosvjete NDH u Rim, gdje do kraja 1942. specijalizira ustavno pravo, pravnu filozofiju i korporativno pravo. Istovremeno je i radio kao drugi sekretar ambasade NDH u Rimu od oktobra 1942. do septembra 1943. Po povratku u Zagreb, dobio je mjesto docenta na Pravnom fakultetu na katedri; Uvod u pravne nauke i filozofija prava. Pred sam Božić 1944. imenovan je stožernikom *Sveučilišnog Stožera*, a od 2. januara 1945. postavljen je za ravnatelja i urednika tjednika Spremnost, umjesto smjenjenog Tiasa Mortigjije. *Spremnost* je bila tipična marionetska revija onoga doba s jakom nacionalističkom notom, - branila je politiku svojih sponzora, a kritički pisala o politici protivnika i nastojala je prikazati kao pogubnu za Evropu. 

### Karijera u emigraciji
U maju 1945. bježi iz Zagreba u Austriju, nakon boravka po izbjegličkim logorima u Austriji prebacuje se u Italiju, te odatle 1947. odlazi u Argentinu, gdje s Vinkom Nikolićem pokrenuo i uređivao mjesečnik *Hrvatska*.
Od 1951. suradnik je i član uređivačkog odbora revije na španjolskom *Studia Croatica*, a od 1971. do svoje smrti i glavni urednik. Za tu reviju obavio je većinu svojih političko - filozofskih eseja.

I *Franjo Nevistić* je poput brojnih drugih emigranata, nakon Drugog svjetskog rata potpuno promjenio retoriku, i svu svoju energiju usmjerio na to da dokaže pogubnost boljševističke ideologije na sudbinu svijeta, Evrope i njegove domovine Hrvatske. Po logici **mutatis mutandis** on se od dojučerašnjeg savezničkog neprijatelja premetnuo u velikog saveznika u borbi protiv novih neprijatelja Sovjetskog Saveza i njegovih satelita - a njega je posebno smetala Socijalistička Jugoslavija, tako da je svu svoju spisateljsku energiju potrošio uglavnom na kritičke eseje protiv nje i njezinog postojanja.
### Franjo Nevistić danas
O Franji Nevistiću se dugo šutjelo, - bio je jednostavno Persona non grata, nakon devedesetih, Nevistić je potpuno rehabilitiran, čak i slavljen. Osnovna škola u njegovom rodnom mjestu Šujici zove po njemu, Zagrebačko arhivističko društvo, osnovalo je svoju zakladu koja nosi 
njegovo ime i jedna ulica u Zagrebu zove se po njemu.

## Bibliografija
* *Znanje i bitak : moja druga i konačna replika dru fra Kvirinu Vasilju*, Hrvatska revija. 9 (1959)
* *Temelji demokracije, kriza i obnova*, Izdanja "Ranjeni labud", 1971, Buenos Aires.
* *Croacia y la actual crisi de Yugoslavia*, (zajedno s grupom autora) Edición especial de la revista Studia Croatica, Buenos Aires 1972.
* *Simptomi krize u hrvatskoj Katoličkoj crkvi*, Hrvatska revija. 32 (1982) 
* *Blajburška tragedija Hrvatskog naroda* (zajedno sa grupom autora), Knjižnica Hrvatske revije, München-Barcelona 1976.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''In Memorian dr.Franjo Nevistic'', na portalu hrvati-amac