open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Surogat

***Surogat *** je crtani film Dušana Vukotića iz 1961. To je prvi animirani film izvan Sjedinjenih Američkih Država koji je 1962 godine dobio Oscara, kao najbolji crtani film. Film je po svijetu prikazivan i poznat pod drugim nazivima na raznim jezicima: *The Substitute*, *Cypporar*, *Der Ersatz*, *Le Succēdanē*, *Surrogatto*...

Pored američkog Oscara, *Surogat* je dobio i brojne druge nagrade na festivalima u Beogradu, Bergamu, Corku, San Franciscu, Oberhausenu..., po tom kriteriju Surogat je i danas najnagrađivaniji film koji je proizveden u Hrvatskoj, tadašnjoj Jugoslaviji.

## Sadržaj

*Surogat* je 10 minutni crtani film za odrasle, redatelja i glavnog animatora Dušana Vukotića i scenariste Rudolfa Sremca iz 1961. Film je nastao u sada već slavnim skromnim prostorijama Studija za crtani film Zagreb filma u zagrebačkoj Vlaškoj ulici.

U suštini to je vrlo jednostavna priča o čudnom trokutastom debeljku koji dođe na plažu, i sve što mu treba jednostavno napuše. Tako napuše i vlastitu partnericu, ali na kraju jednako tako kako je lako došao do svega - to i nestane, on sam sebe lijepo ispuše. *Surogat* ili (*Ersatz*) je nastao 1960-ih kad su se tek rudimentarno počeli pojavljivati surogati ili nadomjesci za prave željene stvari, film kao da je anticipirao današnjicu u kojoj se polako gubi granica između stvarnosti i virtualnog surogata za stvarnost.

Film je bio moderno animiran, sa manjim brojem sličica u sekundi, - a likovi su bili geometrijski, svedeni na još reduciraniju sezanovsku formulu gledanja svijeta oko sebe. On je rekao: sve oko mene su kugle, valjci i stošci, - kod Vukotića je to bio dvodimenzionalan svijet: kružnica, trokuta i kvadrata. Animacija Surogata, bila je dakle vrlo daleko od do tada suvereno vladajuće disneyevske, zaista nešto potpuno novo.

Muzika za film, bila je takođe vrlo suvremena, jedan nervozni jazz, zagrebačkog kompozitora i dirigenta Tomislava Simovića. Surogat je po mnogočemu bio zenit Zagrebačke škole crtanog filma, izvršio je veliki utjecaj na druge autore i studije crtanog filma, svojom animacijom i ironičnim pogledom na svijet.

## Proizvodnja
* Scenarij: Rudolf Sremec
* Muzika: Tomislav Simović
* Slikar pozadina: Zvonko Lončarić
* Kompozitor: Anđelko Klobučar
* Glavni animator: Dušan Vukotić
* Animatori: Leo Fabiani, Rudolf Mudrovčić
* Muzičko vodstvo: Tea Brunšmid
* Asistent režije: Zdravko Pavičic
* Tonski snimatelj: Mladen Pesbil
* Trik snimatelj: Zlatko Sačer
* Ostali realizatori: Članovi S C F-a
* Glavni crtač i reziser: Dušan Vukotić

## Naslijeđe

Prvih godina nakon osamostaljenja Republike Hrvatske film je kao i njegov autor pao u potpuni zaborav. Tek 2007. došlo je do nekakve "rehabilitacije" tog dijela. Tad su 
Ministarstvo kulture RH, Zagreb film, Hrvatski filmski savez i Društvo hrvatskih filmskih redatelja odlučili da u povodu deset godina od smrti Dušana Vukotića, zajednički organiziraju nekoliko događaja, kojim su na neki način "osvježili" uspomenu na film i njegovog autora.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Mark Mazower

**Mark Mazower** je britanski istoričar koji se u svojim delima najčešće bavi istorijom Balkana i novijom istorijom Evrope i SAD.

## Nagrade i priznanja
Za knjigu *The Balkans: A Short History* koja je u ponovnom izdanju nazvana *The Balkans: From the End of Byzantium to the Present Day* je dobio Wolfson history prize. Za knjigu *Inside Hitler's Greece: The Experience of Occupation, 1941-44* je dobio nagradu *Knjiga godine*, a za *Salonica, City of Ghosts: Christians, Muslims and Jews, 1430-1950* dobio je Runciman nagradu i Duff Cooper nagradu, a bio je u najužem izboru za Hessell-Titman nagradu.

## Bibliografija
Mazower je objavio sledeća dela:
* *No Enchanted Palace: The End of Empire and the Ideological Origins of the United Nations* (Princeton University Press, Princeton and Oxford 2009 )
* *Hitler's Empire: Nazi Rule in Occupied Europe* (Allen Lane, 2008)
* *Networks of Power in Modern Greece*, (as editor, C Hurst & Co Publishers Ltd, 2008) 
* *Salonica, City of Ghosts: Christians, Muslims and Jews, 1430-1950* (HarperCollins, 2004)
* *Ideologies and National Identities: The Case of Twentieth-Century South-Eastern Europe* (as co-editor, Central European University Press, 2003)
* *After the War was Over: Reconstructing the Family, Nation and State in Greece, 1943-1960* (as an editor, Princeton UP, 2000)
* *The Balkans: A Short History* (Weidenfeld and Nicolson, 2000), reprinted as *The Balkans: From the End of Byzantium to the Present Day* (Phoenix, 2002)
* *Dark Continent: Europe's 20th Century* (Knopf, 1998)
* *The Policing of Politics in the Twentieth Century: Historical Perspectives* (as editor, Berghahn, 1997)
* *Inside Hitler's Greece: The Experience of Occupation, 1941-44* (Yale UP, 1993)
* *[[Greece and the Inter-War Economic Crisis]]*, Clarendon Press, 1991 (first published 1969), , also translated in Greek by MIET (2002).

## Vanjske veze
* Stranica koja pripada Mazoweru na internet sajtu Columbia University
* Ethnicity and War in the Balkans- a short article by Mazower 
* Mazower o kontroverzama genocida nad Jermenima
* Mazower zvanični internet sajt
* Kritike Mazowerovih knjiga u časopisu Foreign Affairs 
* Jason R. Koepke on a lecture by Mazower 
* Review  of *Inside Hitler's Greece* on "New Books in History"
* Interview at The Guardian
* Istraživanja
Barski akvadukt

**Barski akvadukt** je kameni most, koji se nalazi sjeverno od Starog Bara, 4&nbsp;km od centra grada Bara u Crnoj Gori. Barski akvadukt je jedini akvadukt u Crnoj Gori, i jedan od tri najveća i najočuvanija akvadukta u bivšoj 
Jugoslaviji uz Dioklecijanov akvadukt pored Splita u Hrvatskoj i Skopski akvadukt u Severnoj Makedoniji.

## Historija

Barski akvadukt je dio zadužbine prvog barskog vakufa Zejnel-bega Haverića, koji je sagradio vodovod od Mukovala do tvrđave u Starom Baru i u tu svrhu uvakufio 1000 stabala maslina za njegovo održavanje.

Barski akvadukt je izgrađen poput mosta, za vrijeme Osmansko vlasti, od 16. do 17. vijeka, služio je zato da dopremi vodu sa izvora na Planini Rumiji udaljenoj oko 3&nbsp;km do starog grada Bara.
Most nose 17 kamenih lukova, različite širine i visine, koje nosi 17 masivnih kamenih stupova. Vodovodne kamene cijevi položene su na najvišoj razini akvadukta, one imaju promjer od 12&nbsp;cm i duge su 30&nbsp;cm. Čitava građevina podignuta je od grubo obrađenih kamenih blokova.

Nakon katastrofalnog potresa koji je pogodio Crnu Goru 15. aprila 1979 u ranim jutarnjim satima ( 06:19) akvadukt se potpuno urušio
Nakon toga je potpuno obnovljen, tako da i danas služi svojoj osnovnoj namjeni.

## Reference

## Vanjske veze

* Turistička organizacija Bar
Njuška

**Njuška** ili **gubica** (kod svinja **rilo**) je naziv za dio životinjskog lica koji se sastoji od nosa, usta i vilica (gornje i donje).

Njuška se smatra slabom tačkom za većinu životinja, jer zbog svoje strukture je podložna mehaničkim oštećenjima.

## Pseća njuška
Pseće njuške se razlikuju u obliku od ekstremno dugih i tankih (dolicefalični psi), kao npr. kod ruskog hrta, do faktički nepostojeće njuške kod brahicefaličnih pasa, npr. francuski buldog. Većina pasa su mezocefaliči psi jer imaju srednje dugu njušku, kao npr. barak.

Njuška kod pasa počinje nešto ispod očiju i sastoji se od nosa i usta. Većina gornjeg dijela njuške sadrži organe za detekciju mirisa.

## Povezano
* Brnjica

## Vanjske veze
Jadac

**Jadac** (lat. *furcula*) je naziv za viljuškastu kost kod ptica i nekih izumrlih dinosaurusa, koja je nastala spajanjem dvije ključne kosti. Kod ptica ima ulogu jačanja grudnog skeleta da se odupre otporima pri letu.

## Kost za ispunjavanje želja
Jadac je u narodu poznatiji kao kost za "ispunjavanje želja". Kost se koristi tako da dvije osobe uzmu kost za jednu, odnosno drugu stranu, zamisle želju i povuku kost prema sebi. Kada kost pukne, osobi koja dobije veći dio kosti ispuniće se želja.
Shamim Sarif

**Shamim Sarif** (24. septembar, 1969.) je engleska spisateljica i rediteljka, indijskog i južnoafričkog porekla. Njeno poreklo poslužilo joj je kao inspiracija za nagrađivani, prvi roman, *[[The World Unseen]]*, koji se bavi pitanjima kao što su rasa, rod i seksualnost. Kasnije je po svom romanu snimila film u kome glumi Lisa Ray. Za film *The World Unseen* dobila je tri nagrade za najbolju režiju.

Sarif živi u Londonu sa svojom suprugom, Hananom Kittan i njih dve imaju dva sina.

## Filmovi
* *[[The World Unseen]]* (2008)
* *[[I Can't Think Straight]]* (2008)

## Romani
* 
:* 
* 
:* 
* 

## Reference

## Vanjske veze
* Review of the film The World Unseen na sajtu British Film Institute-a
* 
* Shamim Sarif - Zvanični sajt
* Shamim Sarif's Facebook page
* The World Unseen  - Zvanični sajt
* I Can't Think Straight  - Zvanični sajt
Verulamijum

**Verulamijum** (*Verulamium*) je bio drevni grad u rimskoj Britaniji, a čiji se ostaci nalaze kraj grada St Albans u današnjoj engleskoj grofoviji Hertfordshire.

Prije dolaska Rimljana u 1. vijeku na tom mjestu se nalazilo naselje britskog plemena Katuvelauni poznato kao *Verulamion*. Nedugo nakon rimskog osvajanja, oko godine 50. je to naselje dobilo status *[[municipijum|municipiuma]]*. Godine 61. su ga potpuno uništili pobunjeni Iceni pod Budikom, ali je brzo obnovljen. Grad, koji se nalazio na rimskom putu poznatom kao Watling Street, još je dva puta stradao u požaru - godine 155. i 270. U njemu je u 3. vijeku živio sveti Alban, prvi kršćanski mučenik u Britaniji, a po kome je kasnije St Albans dobio ime. Između 400. i 450. je napušten, a nakon toga su tamošnje ruševine okolni stanovnici vijekovima koristili kao izvor građevinskog materijala, pa je od Verulamijuma sagrađena i današnja Katedrala u St Albansu.

Najveći dio Verumalijuma se danas nalazi pod zemljom.

## Vanjske veze
* Verulamium Museum
Kroatizacija

**Kroatizacija** ili **hrvatizacija**, je pojam koji opisuje proces kulturološke asimilacije kada osobe nehrvatskog porjekla postanu dobrovoljno ili prisilno Hrvati.

## Hrvatska u doba Habsburga
Tijekom borbi s Turcima u razdoblju 15 - 17 vek, u Hrvatskoj dolazi do velikih demografskih promena pošto dio Hrvata napušta granično, ratno područje, a na njihovo mjesto Habsburzi naseljavaju Srbe i Vlahe. Pošto su njihova prava u Hrvatskoj i Slavonskoj vojnoj krajini bila zaštićene Vaški statutom do pohrvaćenje dolazi u vrlo rijetkom slučajevima, ali na području civilne Hrvatske imamo drugačiju situaciju pošto tamo Habsburzi vrše pritisak da pravoslavni stanovnici pređu na katoličku vjeru. Najpoznatiji "uspjeh" tog prisilnog pohrvaćenje postaje osnivanje unionističke Križevačke eparhije. Danas na službenom popisu vjernika ove eparhije koja je osnova za Srbe danas njih više nema nego su praktički jedini vjernici Rusini i Hrvati.

Osim pohrvaćenja Srba isti proces, ali u manjoj mjeri se provodio i među Vlasima tako da oni nestaje s popisa stanovništva civilne Hrvatske u 19 veku.

## [[NDH]]
Propašću Kraljevine Jugoslavije i nacističkim stvaranjem NDH ta nova politička tvorevina je kao svoj osnovi politički program uzela:
* ubojstvo trećine Srba
* protjerivanje druge trećine
* nasilno konverziju to jest pohrvaćivanje zadnje trećine.

Zbog žestokog oružanog otpora taj pokušaj genocida i pohrvaćivanja će propasti do 1945. godine tako da se velika većina Srba koja je pod prisilom prihvatila katoličku, vraća na svoju izvornu vjeru.
Siluri

**Siluri** () je bilo drevno pleme koje je u antici živjelo na području današnjeg Južnog Walesa. Rimski izvori, odnosno Tacit, ih opisuje kao narod koji se tamnijom kožom te crnom kovrčavom kosom razlikovao od susjednih britskih plemena zbog čega, a dijelom i na temelju suvremenih genetskih istraživanja, dio suvremenih historičara vjeruje da su bili potomci Ibera, odnosno doseljenika sa Pirinejskog poluotoka, odnosno pred-indoevropskog stanovništva prahistorijske Evrope.

U svakom slučaju, Siluri su, prema Tacitovim navodima, nakon rimske invazije pružali tako žestok otpor Rimljanima. Od 48. do 51. je na njihovom čelu bio bivši katuvelanski poglavica Karatak, te su vodili tako uspješnu gerilsku kampanju protiv Rimljana da je guverner Publije Ostorije Skapula predložio da ih se sve jednostavno pobije, jer su previše opasni. Usprkos toga, Rimljani su kombinacijom diplomacije i vojne sile uspjeli pokoriti Silure, tako da su neprijateljstva prestala oko 78. Otada pa kasnije su postepeno romanizirani, pa je godine 75. osnovan grad Venta Silurum, odnosno Caerwent, koji će kasnije postati vjersko središte drevnih Velšana.

Škotski geolog Roderick Murchison je u 19. vijeku prema Silurima nazvao geološki period poznat kao silur.

## Vanjske veze
* Silures at Roman-Britain.org
* Silures  at Romans in Britain
Južni Wales

**Južni Wales** (, ) je područja Walesa koje je omeđeno Bristolskim kanalom na jugu, Engleskom na istoku te Srednjim Walesom i Zapadnim Walesom na sjeveru i zapadu. Smatra se najgušće naseljenim područjem na jugozapadu Ujedinjenog Kraljevstva, a u njemu živi 2,1 miliona ljudi, što uključuje i glavni grad Cardiff, kao i gradove Swansea i Newport. Oko trećine teritorije Južnog Walesa pokriva nacionalni park Breacon Beacons, kao i planinu Pen y Fan.

## Vanjske veze
* Independent Guide to South Wales 
* South Wales Online - Community news, info and business directory
Lucije Junije Silan Torkvat

**Lucije Junije Silan Torkvat** () bilo je ime dvojice rimskih plemića, obojice potomaka cara Avgusta, od kojih je drugi Torkvat bio bratanac prvoga.

## Umro 49. godine
**Lucije Junije Silan Torkvat** (umro 49. g. n. e.) bio je čukununuk rimskog cara Avgusta, sin Marka Junija Silana, konzula iz 19. g. n. e., i Emilije Lepide, kćeri Avgustove unuke Julije. Silan je 41. g. n. e. bio zaručen s Klaudijom Oktavijom, kćerkom cara Klaudija. Car mu je još kao dečaku udelio počasti i u njegovo ime priredio velelepne gladijatorske igre. No, kako je Agripina nameravala udati Oktaviju za svog vlastitog sina Domicije, koji je kasnije zavladao carstvom pod imenom Neron, morala je ukloniti Silana s puta. Zato ga je pred lakovernim Klaudijem optužila za incestuoznu vezu sa sestrom Junijom Kalvinom. Godine 48. n. e. Lucije Vitelije Stariji, "lažljiva ropska duša pod maskom cenzora", kako ga naziva Tacit, isključio je Silana iz članstva senata, a nakon toga Klaudije ga je prislio da se odrekne pretorske dužnosti, koju je ovaj vršio iako nije dostigao minimalnu starosnu dob potrebnu za taj položaj. Istovremeno je Klaudije raskinuo i zaruke Silana i Oktavije. Početkom 49. g. n. e. Oktavija se udala za Nerona, a Silan, znajući da mu ionako neće biti dopušteno da živi mnogo duže, oduzeo je sebi život na dan njihovog venčanja.

## Umro 65. godine
**Lucije Junije Silan Torkvat** (umro 65. g. n. e.) bio je sin Marka Junija Silana, konzula iz 46. godine, koga je Agripina oterala u smrt, čukununuk Avgustove kćerke Julije, odnosno pre unuk Avgustove unuke Julije, dakle, pored Nerona, jedini izdanak Avgustove krvi. Nakon očeve smrti odgojio ga je čuveni rimski pravnik Gaj Kasije Longin, suprug njegove tetke, sestre njegovog oca, Junije Lepide. Njegove vrline i poreklo koje je vodio od Avgusta izazivale su Neronovu mržnju i zazir, pa je 65. g. n. e., zajedno s Kasijem i Junijom Lepidom, bio optužen za kovanje zavere protiv cara, kao i za incestuoznu vezu sa svojom tetkom Lepidom. Silan je osuđen na progonstvo, te je prebašen u Ostiju, odakle je trebalo da bude prevezen na ostrvo Naksos; međutim, iz Ostije je prebačen u Apuliju, gde je ubrzo i smaknut. Ime meseca juna *(Iunius)* bilo je tad promenjeno u "germanik" *(Germanicus)*, budući da su navodni zločini dvojice Torkvata bacili zlu kob na staro ime. 

## Reference

## Literatura
*
*
*
Poslanica

**Epistola** ili **poslanica** je javno pismo upućeno jednoj osobi ili grupi ljudi. Ovaj žanr je bio uobičajen u starom Egiptu. Poznate su i novozavetne poslanice apostola upućene kršćanima, na primer Pavlove poslanice.

## Petrarka
Otkriće Ciceronovih epistola je navelo Frančeska Petrarku da ih i on piše. Sve epistole je pisao na latinskom jeziku jer je težio obnavljanju antike. Trudio se da ih piše što čistijim, antičkim latinskim. Neobično je to što je Petrarka u svojim epistolama pisao velikanima prošlosti kao da su živi. Za shvatanje Petrarkinih unutrašnjih muka i za shvatanje svih dimenzija njegove ličnosti, važna su ova pisma.

Knjige epistola:
# ***Familiares*** - 24 knjige, 350 pisama. To su lična pisma, u kojima se obraćao filozofima i piscima antike kao savremenicima i kao jednakima. Piše Ciceronu, Aristotelu, Homeru, Vergiliju.
# ***Seniles*** - 17 knjiga, 125 pisama. Pisana su u starosti i nisu završena. Ona predstavljaju nastavak *Familiares*. Ova zbirka sadrži pismo *Posterati*, upućeno potomcima. Pretpostavlja se da je njime trebalo da završi ovu zbirku. U njemu je dao svoju idealizovanu biografiju, jer mu je bilo jako bitno šta će potomci misliti o njemu i kakav će ostati upamćen.
# ***Sine nomine*** - 19 pisama, koja se bave političkim temama. Nije navodio imena pojedinaca da ih ne bi kompromitovao.
# ***Varie*** - razna pisma koja nisu obuhvaćena drugim zbirkama. Ima ih oko šezdeset.
# ***Epistole metricae*** - 66 pisama u stihu. Govorio je o imitaciji - kako učenik treba da podražava učitelja, tako i pisac u odnosu na antiku „treba da bude kao pčela koja sakuplja od cveta do cveta“.

## Povezano
* Pavlove poslanice
50-e

:*Napomena: Ponekad se izraz **50-e*' koristi kao skraćenica za 1950-e, 1850-e ili druge decenije u raznim vijekovima – v. Popis decenija*

*'50-e''' su decenija koja je započela 1. januara 50. godine a završila 31. decembra 59. godine. To je bila šesta decenija Anno Domini (nove ere), ako se period od 1. do 9. godine n.e. može uzeti kao "decenija".

## Događaji i trendovi
OGame

**OGame** je besplatna strateška svemirska internet simulacija kompanije Gameforge koju hiljade igrača igraju istovremeno jedan protiv drugoga. Da se učestvuje u igri potreban je samo imati obični Web pretraživač.

## Igra
Igrač preuzima ulogu intergalaktičkog imperatora koji kroz razne vlastite strategije proširuje svoju moć širom više galaksija. Na početku igrača ima samo vlastitu planetu koju ju je potrebno razviti da bi se za početak mogle kolonizirati druge planete i tako ojačati snagu svoga Carstva. Broj igrača na samom početku novog svemira, igre se kreće do 8.000 koji međusobno surađuju, stvaraju saveze ili ratuju kako bi ojačali. Do 2009. godine u redovnim intervalima bili su osim svemira na najvažnijim europskim i svjetskim jezicima stvarani i novi balkanski-jugoslavenski svemiri, ali nakon toga vremena Hrvatska i Srbija su dobile vlastite nacionalne svemire koji ako ih kod drugih jezika ne sprečavaju igrače iz drugih država da se na njih logiraju i igraju.

## Izvori
* Ogame Wiki
Usi

**Usi** su specifičnost kitova usana. Ti kitovi nemaju zube, nego su im se umjesto njih tijekom evolucije razvile rožnate pločice koje poput zavjese zatvaraju usta kita i djeluju kao "filter" u koji se uplete kril ili plankton kad kroz njih istiskuju okolnu vodu. Građene su od keratina, a kod nekih vrsta dosežu i do 5 metara.
Kril

**Kril** je norveška riječ koja doslovno prevedena znači "hrana kitova". U užem smislu kril označava male rakolike životinjice, plankton odnosno pobliže zooplankton iz reda *Euphausiacea*.

## Opis vrste
Najpoznatija je vrsta antarktički kril (*Euphausia superba*). Pojavljuje se u divovskim jatima. Njegova se biomasa procjenjuje na 100-800 milijuna tona, pa je prema tome vjerojatno najuspješnija životinjska vrsta na Zemlji (za usporedbu, ukupna količina izlova ribe na svijetu iznosi oko 100 milijuna tona).

On predstavlja osnovu cijelog ekosistema antarktika i glavni izvor hrane kitova, tuljana,  pingvina, lignji, albatrosa i drugih ptica. Kril naraste do 6&nbsp;cm, teži 20 grama i vjerojatno može doživjeti oko 1-2 godine. Koža im je prozirna pa se nazire zeleni "želudac", znak kako se hrani pretežno fitoplanktonom i to dominantno algama kremenjašicama koje filtrira iz vode fascinirajućim korpicama za lov. Ženka leže 6000-10000 jaja odjednom. Glavna sezona mrešćenja je od januara do marta. Ovi  beskičmenjaci podsećaju na škampe u gusto pakovanim rojevima 10000-30000 pojedinačnih životinja u kubnom metru. Jaja račića se spuštaju od 2000-3000 metara da se ponovo uzdignu tokom prve larvne faze na dubinu od 60 metara. Euphausia superba je ograničena na području Južnog okeana (32 miliona kvadratnih kilometara). Druge vrste su dominatne u Pacifiku. Da bi izbegli predatore račići plivaju veoma brzo oko 60&nbsp;cm u sekundi.

Antartički račići takođe se hrane na zelenom travnjaku od ledenih algi ispod naslaga leda. Otpad bogat ugljedioksidom tone na dno mora nekih 2000-4000 metara duboko. Ugljenik tako uzet iz biosfere sekvestira se ya oko 1000 godina; što pomaže ograničeni obim zagrevanja. Oni su najveća biomasa u svetu koja se procenjuje 125-750 miliona metričkih tona u Južnom okeanu oko Antartika.

Kril pretvara direktno primarni proizvod u relativno veliku životinjicu. Kril također može žeti fitoplankton direktno s donje strane ledenih santi. Na očima ima organe koji svjetlucaju žutozeleno svjetlo (bioluminiscencija) pa ih zato zovu još i **svjetlucavi račići**.

Od njih se pravi ulje. Ulje račića se sastoji od: omega 3 masnih kiselina, omega 3 masne kiseline konjugovane sa fosfolipidima, fosfatidilholina i astaksantin (antioksidans) koji je u stanju da pređe krvno moždanu barijeru. Sadrže vitamine A, D, E, natrijum, kalijum i cink i velike količine B kompleksa. Pomažu u snižavanju holesterola u krvi. Može značajno da smanji dismenoreju, ginekološko stanje karakterisano teškim bolovima u materici tokom mesečnog ciklusa.

## Vanjske veze
Predrag Vranicki

**Predrag Vranicki** (Benkovac, 21. januara 1922 - Zagreb, 31. januara 2002) bio je hrvatski i jugoslavenski filozof marksističke orijentacije - aktivni praxisovac 1960-ih.

## Biografija
Za vrijeme Drugog svjetskog rata Vranicki se aktivno uključio u borbu na strani partizana protiv okupatora tadašnje Jugoslavije. Nakon rata nastavio je studij filozofije na Filozofskom fakultetu u Zagrebu gdje je diplomirao 1947. Nakon studija nastavio je raditi na *Katedri za filozofiju* kao asistent. Potom je doktorirao u Beogradu 1951 ubrzo postaje docent, potom i redovni profesor.

Predrag Vranicki bio je niz godina predstojnik katedre za teorijsku filozofiju i ujedno Katedre za marksističku filozofiju , dekan Filozofskog fakulteta (1964./1965. do 1965./1966.) Uz profesora Vladimira Filipovića jedan je od utemeljitelja *[[Institut za filozofiju Filozofskog fakulteta Univerziteta u Beogradu|Instituta za filozofiju]]* i njegov prvi direktor 1967, 1966 izabran je za predsjednika *Jugoslavenskog udruženja za filozofiju*. Od 1972 do 1976 je rektor Zagrebačkog sveučilišta, a od 1973 je redovni član Jugoslavenske Akademije znanosti i umjetnosti. Do svog umirovljenja 1976 radio je kao profesor na Filozofskom fakultetu, 1990-ih nije ušao u nikakve političke vode, nastavio je raditi svoje kapitalno djelo Filozofija historije koje mu je izašlo neposredno pred smrt.

Predrag Vranicki bio je aktivni sudionik Korčulanske škole kao i časopisa *[[Praxis (časopis)|Praxis]]*od njegovog osnutka 1965 do ukidanja 1974 (član je njegova uredničkog savjeta)

## Popis značajnijih djela
Kao filozofa njega su osobito intrigirali problemi humanizma, povijesti i slobode, njegova najznačajnija filozofska djela bila su:
* *Prilozi problematici društvenih nauka*, Zagreb 1951.
* *Dijalektički i historijski materijalizam* Filozofska hrestomatija, kniga X, Nakladni zavod Matice Hrvarske, Zagreb, (1958.)1982.
* *Čovjek i historija*, Sarajevo 1966.
* *Historija marksizma* (1987., 3 knjige) Cekade, Zagreb, ISBN 86-7091-062-4
* *Misaoni razvitak Karla Marxa*, Zagreb 1953.
* *Filozofske studije i kritike* Zagreb 1957.
* *Marksizam i socijalizam* , Liber, Zagreb 1979.
* *Socijalistička alternativa* Školska knjiga, Zagreb 1982.
* *Filozofija historije* (2 knjige) Golden marketing, Zagreb, 1988. i 2001.

## Napomene

## Vanjske veze
* Predrag Vranicki: ''Država i partija u socijalizmu'' 
* Predrag Vranicki: ''On the Problem of Practice'' 
* MARKSIST PRAKSISOVSKE ORIJENTACIJE (In memoriam Ivana KUVAČIĆA u ''Novom listu'' 
* In memoriam u beogradskom časopisu ''Nin''
James Macpherson

**Džejms Makferson** (, na škotskom gelskom jeziku *Seumas Mac a' Phearsain* *ili* *Seumas MacMhuirich*) (27. oktobar 1736. – 17. Februar 1796) je bio škotski pisac, pesnik, kolekcionar književnih dela i političar, poznat kao "prevodilac" Osijanovog ciklusa pesama.

## Vanjske veze

* Literary Encyclopedia: ''Ossian''
* Significant Scots
* Popular Tales of the West Highlands by J. F. Campbell Volume IV (1890)
* ''The Poetical Works of Ossian'' at the Ex-Classics Web Site
*
Borna kiselina

**Borna kiselina** (hemijska formula H3BO3 ili B(OH)3) je supstanca koja spada u slabe neorganske kiseline. Postoji u obliku bezbojnih kristala ili bijelog praha i rastvorljiva je u vodi. Može se naći i u mineralnom obliku i tada se naziva sasolit. U prirodi se može naći u nekim vulkanskim oblastima, u sastavu raznih minerala (npr. boraks), u morskoj vodi, u biljkama i voću.

## Kristalna struktura
Molekul borne kiseline B(OH)3 je planaran. Atom bora u molekulu borne kiseline je sp2 hibridizovan, tj. tri sp2 hibridne orbitale se nalaze u istoj ravni a ugao između njih je 120 °. Bor sa kiseonikom gradi kovalentne veze (posredstvom sp2 orbitala) i zbog toga je cijeli molekul planaran . Borna kiselina se u čvrstom stanju sastoji od slojeva B(OH)3 molekula koje na okupu drži vodonična veza. Rastojanje između dva susjedna sloja je 318 pm.





## Dobijanje
Borna kiselina se može dobiti u reakciji između boraksa i neke neorganske kiseline, kao npr. hlorovodonične kiseline:
: Na2B4O7·10H2O + 2 HCl → 4 B(OH)3 [or H3BO3] + 2 NaCl + 5 H2O

## Osobine
Borna kiselina je rastvorljiva u ključaloj vodi. Pri zagrijavanju iznad 170&nbsp;°C dolazi do reakcije dehidratacije pri čemu nastaje borična kiselina (HBO2):
: H3BO3 → HBO2 + H2O

Borična kiselina je bijela, kristalna supstanca i djelimično je rastvorljiva u vodi. Topi se na 236&nbsp;°C a pri zagrijavanju preko 300&nbsp;°C dolazi do daljnje dehidratacije pri čemu se formira tetraborična kiselina ili piroborična kiselina:
: 4 HBO2 → H2B4O7 + H2O

Daljnjim zagrijavanjem dobija se bor(III)-oksid:
: H2B4O7 → 2 B2O3 + H2O

Borna kiselina disosuje u vodenom rastvoru:
:B(OH)3 + H2O  B(OH)4- + H+ (*K*a = 5.8x10−10 mol/l; p*K*a = 9.24)

Pri tome se borna kiselina ponaša kao Luisova kiselina, tj. reaguje sa molekulom vode i prima elektronski par od OH- grupe, što je čini kiselinom po Luisovoj teoriji. Nagrađeni B(OH)4- jon ima tetraedarski oblik, tj. tetraedarski raspored atomskih grupa oko atoma bora.

U rastvorima sa pH vrijednošću 7-10, i ako je koncentracija bora veća od 0.025&nbsp;mol/L dolazi do stvaranja poliboratnih jona. Najpoznatiji je tetraboratni jon koji se nalazi u mineralu boraksu:
:4B(OH)4- + 2 H+  B4O72- + 9 H2O

## Primjena
Borna kiselina nalazi primjenu kao antiseptik, insekticid, za sprječavanje širenja vatre itd. U industriji nalazi primjenu u proizvodnji fiberglasa, za pravljenje sredstava za podmazivanje drveta. Koristi se i u pirotehnici.

## Reference

## Vanjske veze
Akronim

**Akronim** (grčki: ἀκρωνύμιον je složenica od riječi *akros* – "krajnji", "gornji" i *ónoma* – "ime") ili **pokrata** vrsta je kratice sastavljena od početnih slova više riječi zajedno. Iako sama za sebe ne znače ništa, u akronim se uzimaju samo početna – prva slova (ili slogovi) nekih drugih riječi koja tako zajedno napisana označavaju neki pojam.

Primjeri: SKOJ (Savez komunističke omladine Jugoslavije), NATO (North Atlantic Treaty Organization), SKJ (Savez komunista Jugoslavije), SAD (Sjedinjene Američke Države) i brojni drugi.

## Rekurzivni akronim
Rekurzivni akronim je onaj koji u svom proširenom obliku sadrži sam sebe. Takvih akronima ima puno među hakerima.

Jedan od najpoznatijih rekurzivnih akronima je PHP (hypertext pre-processor, prije kratica za personal home page), GNU ("GNU's Not Unix" = "GNU nije Unix"), ili Wine ("Wine Is Not an Emulator" = "Wine nije emulator")

## Povezano
* akrostih
* lista akronima
* skraćenica
* rekurzivni akronim
* troslovni akronim
Optičko prepoznavanje znakova

**Optičko prepoznavanje znakova** (engleski **''O**ptical **C**haracter **R**ecognition*, *'OCR''') uključuje računalni softver koji je dizajniran tako da prevodi sliku otisnutog teksta s papira (koju obično učitamo sa skenera) u editabilni tekst, ili prevodi sliku sa znakovima u standardnu kodnu shemu predstavljajući ih u ASCII ili Unicode kodu. OCR je započeo kao polje u istraživanju umjetne inteligencije i strojnog gledanja.
Medo Pucić

**Medo (Orsat) Pucić** (tal. **Orsatto Pozza** [orˈsatto ˈpottsa]; Dubrovnik, 12. marta 1821. – Dubrovnik, 30. juna 1882.), srpski pesnik, književnik, naučnik i političar.

## Biografija
Rođen je 12. marta 1821. u Dubrovniku, od oca Marka i majke Mandalijene Bundicere, u jednoj od poslednjih plemićkih porodica. Austrijsko plemstvo je dodelio car Leopold, Matiji Puciću i njegovim potomcima, i to grofovski naslov sa pridevom "zagorski", 1688. godine. U domaćoj literaturi nekada se pominje titula knez, a nekada grof, uz njegovo ime.

Prava je završio u Beču. Bio je komornik na dvorovima u luci Parmi, neko vreme proveo u Zagrebu. Često je putovao po mnogim zemljama Evrope. Kao učenik Jana Kolara bio pristalica slovenskih ideja.

Bio je vaspitač mladog kneza Milana Obrenovića u Beogradu, u periodu 1868-1874.

Vladimir Ćorović ga pominje u svojoj "Istoriji srpskog naroda" i kaže da je bio "čovek čestit i dobronameran ali prilično komotan".

Poeziju je počeo pisati 1840. godine. Prvi stihovi su mu bili lirski i romantičarski, zatim se njegov stil sve više približavao narodnom.

Njegova najznačajnija dela su: 
* "Slovjanska antologija iz rukopisah dubrovačkih pjesnikah", 1844.
* "Talijanke", 1849. (elegije)
* "Spomenici srpski od godine 1395. do 1423.", knj. I, Beograd 1858.
* "Spomenici srpski od godine 1395. do 1423.", knj. II, Beograd 1862.
* "Pjesme", 1862. i 1879.
* "Karađurđevka" 1864.

Njegove dve pesme su ušle u poznatu "Antologiju srpskog pesništva" (priredio Miodrag Pavlović), to su pesme More i Život.

Zapazio je talenat mladog slikara Vlaha Bukovca i savetovao ga da pođe u Parizu na dalje školovanje.

Svoje stihove je pisao i na italijanskom jeziku i bavio se prevođenjem na italijanski, npr. preveo je delove Gundulićevog "Osmana". Za dela na italijanskom koristio je potpis -{Orsatto Pozza}-.

Poslednjih 10 godina života je proveo u Dubrovniku baveći se poezijom, istorijskim studijama i publicistikom. U Dubrovniku pored morske obale postoji šetalište Meda i Nika Pucića.

Umro je 30.juna 1882. u Dubrovniku.

## Literatura o životu i delu Mede Pucića
* Anonim: Medo Knez Pucić, Slovinac, br. 23, 1882, str. 137-159.
* Franja Marković: Knez Medo Pucić, Rad JAZU, knj. 67, Zagreb 1883, str. 125-206;
* Danilo Živaljević: Medo Pucić, Kolo, Beograd 1902, IV/1, str. 30-42;

## Vanjske veze
* Pesme „More“ i „Život“ u Antologiji srpskog pesništva 
* Plakat sa pesmom "Radnički lik" Meda Pucića iz 1877. 
* Marko Atlagić: Grbovi nekih srpskih porodica u Dubrovniku 
* Biografija na sajtu SANU 
* Članak o Medu Puciću i Srbima katolicima (1. dio)
* Članak o Medu Puciću i Srbima katolicima (2. dio)
Karantanija

**Karantanija** je bila kneževina, nastarija država koja je bila nastanjena pretežno južnim slovenima, nastala u VII veku. 

## Historijski prikaz
### Samostalna kneževina
Sloveni u istočnim Alpama bili su, kao i Sloveni u Panoniji, pod vlašću avarskih kagana. Slabljenjem avarske vlasti, na prostoru južne Koruške, početkom 7. veka formira se prilično samostalna „krajina Slovena“ („marca Vinedorum“), sa svojim knezom na čelu. Godine 623. se verovatno pridružila alpskim Slovenima pod vođstvom kneza Sama. Po propasti Samovog plemenskog saveza 658. godine, »krajina Slovena« sa središtem u Krnskom gradu, severno od današnjeg Celovca, počela se nazivati Karantanijom. Oko stotinjak godina ona je bila samostalna kneževina. 

### Zavisnost od Bavaraca i Franaka
Kada su Karantanci oko 743. godine zamolili Bavarce za pomoć u odbrani od Avara, oni su morali priznati njihovu vrhovnu vlast, te je otada Karantanija vazalna kneževina u okviru Franačke države. Uz priznanje vazalstva kao zamenu za pomoć, Karantanci su morali Bavarcima dati kao taoca sina kneza Boruta, Gorazda, i kneževog nećaka Hotimira. Njih su Bavarci za vreme talaštva pokrstili. Godine 751, za vreme vladavine kneza Hotimira, počinje pokrštavanje Karantanaca. Pokrštavanje nije išlo glatko, došlo je čak do tri neuspela ustanka. Porazom bavarskog kneza Tasila III 788. godine, zajedno s Bavarskom i Karantanija ulazi u sastav Franačke države Karla Velikog. Kada je knez donjopanonskih Slovena Ljudevit Posavski 819. godine, zbog nasilja franačkog markgrofa Kadolaha, podigao ustanak, njemu su se priključili i Karantanci. Posle gušenja ustanka 828. godine Franci reorganizuju upravu u Karantaniji i domaće slovenske kneževe zamenjuju franački grofovi. Tragovi nekadašnje karantanske samouprave su se očuvali sve do 1414. godine u posebnom obredu ustoličavanja koruških vojvoda, koji je vršen na slovenačkom jeziku.

### Karantanski vladari
Karantanski vladari si slijede ovako: Samo (kralj); Valuk; Borut; Gorazd; Hotimir; Valtunk; Pribislav; Semik; Stojmir; Etgar. Među ovima postoji i jedan legendarni knez, to jest Ingo. Prema najnovijim otkrićima arheologa te historičara – a  n.pr. Franca Glazera i Franca Nikolaša je bio istorijska ličnost također knez Domicijan, čije vladanje stavljaju iza Valtunka a ispred Pribislava, to jest do početka carevanja Karla Velikoga, dakle do oko godine 802.
Sovjet

**Sovjet** (ruski: *совет*, savjet) izvorno je bio *radnički savjet* (radničko vijeće) u kasnim danima Carske Rusije.
Kasnije su **Sovjeti** bili predstavnički organi vlasti u Sovjetskoj Rusiji i nekim drugim državama od 1917 do 1922 godine, a od 1922. do 1991. u Sovjetskom Savezu.
## Historija
Prema službenoj sovjetskoj historiografiji, prvi *Sovjet* je osnovan za vrijeme Ruske revolucije u maju, 1905. u *Ivanovsko - Voznesenskoj oblasti* za vrijeme velikog štrajka 40 000 radnika. 
U svojim memoarima *Volin* (ruski anarhist i revolucionar *Vsevolod Mihailovič Ejhenbaum*) tvrdi da je osobno prisustvovao osnivanju *Sovjeta* u Sankt Peterburgu u januaru, 1905. *Sovjeti* su kasnije preoblikovani od strane boljševika, kao osnovne organizacione jedinice društva i države.

Izvorno *Sovjeti* su bili široka fronta direktne demokracije. Ruski marksisti učinili su ih instrumentom borbe protiv državne vlasti Karenskog, tako da je između Februarske revolucije i Oktobarske revolucije *[[Sankt Peterburg|Petrogradski]] Sovjet* bio najmoćnija politička snaga u zemlji.
Poklič - *Sva vlast sovjetima* (ruski: *Вся власть советам*) bio je borbeni poziv protiv Ruske privremene vlade koju je vodio Aleksandar Kerenski.

Ovaj poklič počeli su koristiti i neki drugi Marksističko - Lenjinistički pokreti, kao Komunistička stranka Kine u Kineskoj Sovjetskoj Republici prije *Velikog marša*.
Po dolasku *boljševika* na vlast, *sovjeti* su se proširili na svako tijelo koje bi bilo sastavljeno od *sovjetskih predstavnika* kako po hijerarhijskoj strukturi tako i po republičkom principu teritorijalne podjele zemlje. Na vrhu te piramide sovjetske vlasti bio je *Vrhovni Sovjet* (ruski: *Верховный Совет*) koji je osnovan u novembru 1922.

Učvršćivanjem sovjetske vlasti i lokalna državna tijela nazvana su *sovjeti*, sa pridjevima koji bi označavali administrativni nivo, kasnije se uvriježilo kraćenje tih naziva, tako je: *gorsovjet* (ruski: *городские совет*, gradski savjet), *rajsovjet* (*районные совет*, savjet mjesne zajednice), *selsovjet* (*selskij sovjet*, seoski savjet).

## Note

U pojedinim republikama Sovjetskog Saveza, *sovjet* je nosio drugačije (nacionalno) ime.
* Ukrajina: *рада*; Bjelorusija: *савет*; Uzbekistan: совет; Kazahstan: *совет/кеңес*; Azerbajdžan: совет; Litva: *taryba*; Moldova: *совиет*; Latvija: *padome*; Kirgizija: *совет*; Estonija: *nõukogu*.

## Napomene

## Bibliografija
* Edward Acton: *Rethinking the Russian Revolution*, 1990, Oxford University Press, 
* Tony Cliff: *[http://www.marxists.org/archive/cliff/works/1976/lenin2/index.htm Lenin: All Power to the Soviets]*, 1976, Pluto Press
* Voline: *The Unknown Revolution*, Black Rose Books
* Rex A. Wade *The Russian Revolution, 1917*, 2005, Cambridge University Press, 
* *[http://tapemark.narod.ru/kommunizm/189.html Научный коммунизм: Словарь (1983) / Советы]*
* Алексей Гусев: *[http://www.alternativy.ru/old/magazine/htm/98_2/gusev_a.htm ЛЕВ ТРОЦКИЙ О СОВЕТСКОЙ БЮРОКРАТИИ] *
Ossian

**Osijan** je pripovedač i pretpostavljeni autor ciklusa pesama koje je škotski pesnik James Macpherson tvrdio da je preveo drevne izvore na škotskom gelskom jeziku. Tema ovog ciklusa pesama je Oisin, čiji je otac bio Fionn mac Cumhaill, mitski lovac-ratnik prisutan najviše u irskoj mitologiji, a zatim i u mitologijama stanovnika Škotske i Isle of Man. Iako su pesme dobro prihvaćene, mnogobrojni kritičari su izrazili zabrinutost po pitanju njihove autentičnosti što je izazvalo polemike koje traju i do danas.
Porto Pride

***Porto Pride*** je godišnja parada ponosa LGBT osoba, koja se od 3. Avgusta 2006. godine održava u Portou. Prosečan broj učesnika parade iznosi oko 1500, iako je prema izjavi organizatora u *Porto Pride*-u 2009. učestvovalo 5000 osoba.
Gakovo

**Gakovo** je naselje u Vojvodini, odnosno Srbiji, koje administrativno pripada opštini Sombor u Zapadnobačkom okrugu, u blizini mađarske i hrvatske granice. Nalazi se na nadmorskoj visini od 92 m.

Prema popisu iz 2002. bilo je 2201 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 2073 stanovnika).

## Historija
Posle Drugog svetskog rata, naselje je postalo koncentracioni logor za Nemce. Kamp je bio otvoren 1946-1948. Za to vreme u logoru je, prema nekim podacima, od gladi, bolesti i zlostavljanja umrlo 8.500 civila. Današnje stanovništvo većinom vodi poreklo iz okoline Mrkonjić Grada, Benkovca, Bratiškovaca (Kričke), Donje Pecke i Donjih Vrbljana.

## Demografija
U naselju Gakovo živi 1746 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 39,4 godina (38,3 kod muškaraca i 40,5 kod žena). U naselju ima 694 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,17.

Ovo naselje je uglavnom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
1371.

Godina **1371**. naše ere.

## Događaji
* 17. 2. - Umro bugarski car Ivan Aleksandar, nasleđuju ga sinovi suparnici Ivan Šišman (u Trnovu) i Ivan Stracimir (u Vidinu). 
* ožujak-travanj - Kralj Ludovik boravi u Dalmaciji (Knin, Vrana, Nin, Zadar) - napeti odnosi sa Mletačkom republikom, koja je poslala brodovlje u Jadran. 
* maj - Uglješa Mrnjavčević se pomirio sa Carigradskom patrijaršijom (raskol nastao 1346, kada je Car Dušan jednostrano uzdigao srpsku crkvu na rang patrijaršije).
* svibanj - Karlo II. Drački boravi u Zagrebu (preuzeo je ove godine bansku poziciju u Hrvatskoj i Dalmaciji, inače stoluje u Zadru). 
* jun - Kralj Vukašin Mrnjavčević sa sinom Markom kod Skadra (učestvuju u ratu protiv Nikole Altomanovića sa Balšićima i Dubrovčanima). 
* 26. 9. - **[[Marička bitka]]** - Turci beglerbega Lale Šahina porazili srpsku vojsku braće Mrnjavčević (obojica poginuli), otvoren put za Grčku i Makedoniju; Vizantija (od 1373?), Vidinska i Trnovska Bugarska priznaju vrhovnu vlast osmanskog sultana Murata; Vukašina nasleđuje sin Marko koji ubrzo postaje turski vazal. 
** Podela poseda Mrnjavčevića: Vizantijski solunski namesnik Manojlo u novembru ulazi u Ser, sedište pokojnog Uglješe Mrnjavčevića, a Vukašinov Prizren zauzeli Balšići (preduhitrili Altomanovića).

* 4. 12. - Umro drugi i poslednji srpski car Uroš - **kraj srpske dinastije [[Nemanjići|Nemanjić]]**; knez Lazar Hrebeljanović je najuticajniji u Srbiji.

### Tokom/tijekom godine

* Umro Simeon Siniša Nemanjić, vladar u Epiru - nasleđuje ga zet Toma Preljubović. 
* jesen-zima? - Uglješina udovica Jelena postaje monahinja Jefimija i prelazi u Srbiju.
* krajem godine ili početkom 1372 - Nikola Altomanović preoteo grad Rudnik knezu Lazaru a Dubrovčani primorani na sklapanje mira sa Nikolom i plaćanje Mitrovskog dohotka.

## Rođenja

## Smrti

## Reference

* Marička pogibija, Vladimir Ćorović, Istorija srpskog naroda (rastko.rs)
* Bosna kao kraljevina, Ćorović
* Svezak drugi: dio prvi. Treće doba: Vladanje kraljeva iz raznih porodica (1301-1526). Prva knjiga: Anžuvinci i Sigismund do gubitka Dalmacije (1301-1409), Vjekoslav Klaić (archive.org)
Branko Bošnjak

**Branko Bošnjak** (Stojčinovac kod Osijeka, Kraljevina SHS, 14. januar 1923 - Zagreb Hrvatska 18. juni 1996.), Jugoslavenski (hrvatski) marksistički filozof, univerzitetski profesor i akademik, pripadnik praxisove škole mišljenja i jedan od osnivača časopisa Praxis.

## Biografija
Branko Bošnjak studirao je na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, jugoslavistiku i grčki. Na istom fakultetu je doktorirao 1956 sa temom Povijest filozofije kao nauke. Habilitirao je na istom fakultetu 1960 sa radom Logos i dijalektika. (Studija o Heraklitu). Od 1963 je docent , te kasnije i redovni profesor. Bošnjakov glavni filozofski interes bila je antička grčka filozofija i odnos marksizma i religije. 
Jedan od prvih njegovih filozofskih eseja nosi naslov »Socijalizam i religija«, objavljen je u Praxisu broj 2 (1964). Taj tekst bio je pisan u maniri borbenog ateizma, u njemu je Marxovu kritiku religije Bošnjak pokušao interpretirati u skladu s lenjinističkim antiteizmom. No na kraju eseja – nasuprot ranije iznijetoj tezi o nužnosti ukidanja religije – Bošnjak je toleratno zaključio »ne treba religiju silom sprečavati«, već da »mora postojati stalan dijalog s takvim shvaćanjem«. Upravo taj rad najbolje ocrtava Bošnjaka, - on je iznad svega bio humanist, uvijek spreman na dijalog i kritičko razmišljanje.

Branko Bošnjak bio je dugogodišnji šef Katedre za historiju filozofije, pročelnik Odsjeka za filozofiju, predsjednik Savjeta i dekan Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, te u dva navrata predsjednik Filozofskog društva Hrvatske (1964.-1965. i 1978.-1979.). i član Jugoslavenske Akademije znanosti i umjetnosti. Predavao je na brojnim svjetskim Univerzitetima i međunarodnim filozofskim skupovima. Uredio je brojne filozofske biblioteke i časopise, i napisao desetak filozofskih djela.

## Najznačajnija djela
* *Povijest filozofije kao nauka*, Naprijed, Zagreb (1958.)
* *Logos i dijalektika* (1961.)
* *Filozofija i kršćanstvo*, Biblioteka Religija i društvo, Zagreb (1966.)
* *Grčka filozofska kritika Biblije* (1971.)
* *Sistematika filozofije*, Naprijed, Zagreb (1977.)
* *Filozofija - Uvod u filozofsko mišljenje i rječnik*, Naprijed, Zagreb (1977.)
* *Grčka filozofija*, Filozofska hrestomatija NZMH (1978.)
* *Smisao filozofske egzistencije* (1981.)
* *Filozofija i povijest*, Školska knjiga, Zagreb (1983.)
* *Povijest filozofije* u tri toma, Prometej, Zagreb (1993.)

## Povezano
* Praxis filozofija
* Praxis (časopis)

## Napomene

## Vanjske veze
* Mislav Kukoč: Od kritike religije do dijaloga:Filozofija Branka Bošnjaka - povodom 10. obljetnice smrti (Institut društvenih znanosti »Ivo Pilar«).pdf
* Branko Bošnjak: ODNOS IDEJA I STVARNOSTI (Praxis 1969 1-2:Povijest i revolucija - Branko Bošnjak) 
* O Branku Bošnjaku na stranicama Odsjeka za filozofiju FF
Mandusedum

**Mandusedum** () je bila rimsko utvrđenje, a kasnije i grad u Britaniji. Na njegovom mjestu se danas nalazi Mancetter u engleskoj grofoviji North Warwickshire.

Mandusedum je bio osnovan između 50. i 60. na Watling Streetu, glavnom rimskom putu u Britaniji. Neki historičari vjeruju da se upravo na njegovoj lokaciji odigrala znamenita bitka kod Watling Streeta u kojoj su 61. Rimljani porazili Budikine ustanike. Nakon tog doba se Mandusedum razvio u jedno od glavnih središta grnčarske industrije u rimskoj Britaniji.

## Literatura
* Slater, Terry, *A History of Warwickshire* (1981)
Tripontijum

**Tripontijum** (, grubo prevedno kao "Tri mosta") je bila rimska tvrđava, a potom i grad u Britaniji. Bio je smješten na drevnom rimskom putu poznatom kao Watling Street, a njegovi ostaci se nalazi u današnjoj civilnoj parohiji Newton and Biggin u engleskoj grofoviji Warwickshire, nedaleko od grada Rugby.

Grad je osnovan oko godine 50. kao tvrđava, da bi kasnije dobio karakter civilnog naselja. Vjeruje se da je napušten u 5. vijeku.

Njegovi ostaci su nakon toga prvi put pronađeni godine 1836. Od godine 2005. se vode intenzivna arheološka iskopavanja koja su otkrila ostatke javnog kupališta, svratišta i mnogih drugih zgrada.

## Vanjske veze
* Rugby Archaeological Society's website
Isca Dumnoniorum

**Isca Dumnoniorum** je bio grad u rimskoj provinciji Britaniji, poznat i kao glavni grad post-rimskog britskog kraljevstva Dumnonija. Danas je poznat po imenu Exeter, i nalazi se u engleskoj grofoviji Devon.

Osnovan je oko godine 50. kao vojno uporište, i u njemu je bila smještena II Augustova legija. Oko godine 80. se vojska preselila u tvrđavu Isca Augusta, a naselje su preuzelo britsko pleme Dumnonii, kojima su Rimljani dali status *[[civitas]]a*. Grad se nastavio razvijati u rimskom periodu, i svoje ime zadržao sve do anglosaksonskog perioda, kada se počeo koristiti izraz Isca-Castra od koga dolazi današnje ime Exeter.

## Izvori
Atherstone

**Atherstone** je grad u engleskoj grofoviji Warwickshire. Smješten je na krajnjem sjeveru Warwickshirea, blizu granice sa Staffordshireom i Leicestershireom te predstavlja upravno sjedište North Warwickshirea.

Grad ima dugu i bogatu historiju, s obzirom da se u njegovoj neposrednoj blizini nalazio Mandusedum, grad iz rimskog perioda perioda gdje se, prema nekim historijskim špekulacijama, vodila znamenita bitka kod Watling Streeta. 

Grad je poznat po tome što se više od 800 godina na dan pred Pepelnicu na njegovim ulicama igra dvosatna "slobodna" igra s loptom koja se smatra jednom od preteča modernog fudbala.

## Vanjske veze

* Atherstone Recorder  Atherstone's only dedicated newspaper.
* Atherstone Forum Atherstone events, images, news, online forum.
* Atherstone Organised  news, photos, jobs, property, blogs.

### Historijski linkovi
* Atherstone History  A comprehensive history of Atherstone and the surrounding area from the Romans up until the 20th century. 
* http://www.atherstone-online.co.uk/16thcentury.htm  Atherstone 16th century inventories and map of the township printed in John Nichols' Antiquities of Leicestershire.
* http://www.atherstone-online.co.uk/18thcentury.htm  Archdeaconry court case from Atherstone Fair with 18th century Bracebridge estate map of the town showing the market square
* http://www.atherstoneballgame.co.uk  1100s-2007 Atherstone Ball Game from Atherstone History.

### Rekreakcijski linkovi
* Atherstone Town Football Club 

#### Linkovi o Shrovetide footballu
* Atherstone Ball Game  History, rules, description, pictures and video.
* town succumbs to ball game fever BBC news story (8 February 2005)
* Dive for cover - it's the Atherstone Ball Game! A report from the BBC