open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Giorgia Moll

**Giorgia Moll** (14. januar 1938 - ) je italijanska bivša glumica i pjevačica, koja je 1950-ih i 1960-ih uglavnom nastupala u niskobudžetnim filmovima. Karijeru je započela nakon kraće manekenske karijere i izbora za "Miss Cinema".

## Filmografija
* *[[Lo svitato]]*, rež. Carlo Lizzani (1956)
* *[[Mio figlio Nerone]]*, rež. Steno (1956)
* *[[Club di ragazze]]* (*Club de femmes*), rež. Ralph Habib (1956)
* *[[Difendo il mio amore (film 1957)|Difendo il mio amore]]*, rež. Giulio Macchi (1957)
* *[[Mariti in città]]*, rež. Luigi Comencini (1957)
* *[[Un americano tranquillo (film)|Un americano tranquillo]]* (*The Quiet American*), rež. Joseph L. Mankiewicz (1958)
* *[[Non scherzare con le donne]]*, rež. Giuseppe Bennati (1958)
* *[[Mogli pericolose]]*, rež. Luigi Comencini (1958)
* *[[Agi Murad, il diavolo bianco]]*, rež. Riccardo Freda (1959)
* *[[La cambiale]]*, rež. Camillo Mastrocinque (1959)
* *[[Costa Azzurra (film)|Costa Azzurra]]*, rež. Vittorio Sala (1959)
* *[[Tunisi top secret]]*, rež. Bruno Paolinelli (1959)
* *[[Il rossetto]]*, rež. Damiano Damiani (1960)
* *[[La regina delle Amazzoni]]*, rež. Vittorio Sala (1960)
* *[[Le tre eccetera del colonnello]]*, rež. Claude Boissol (1960)
* *[[Marina (film)|Marina]]*, rež. Paul Martin (1960)
* *[[I Cosacchi]]*, rež. Giorgio Rivalta (1960)
* *[[Caccia all'uomo (film 1961)|Caccia all'uomo]]*, rež. Riccardo Freda (1961)
* *[[Il ratto delle Sabine (film 1961)|Il ratto delle Sabine]]*, rež. Richard Pottier (1961)
* *[[Il ladro di Bagdad (film 1961)|Il ladro di Bagdad]]*, rež. Bruno Vailati, Arthur Lubin (1961)
* *[[Laura nuda]]*, rež. Nicolò Ferrari (1961)
* *[[Solimano il conquistatore]]*, rež. Vatroslav Mimica (1961)
* *[[The Connection]]*, (1962)
* *[[Il disprezzo (film)|Il disprezzo]]*, rež. Jean-Luc Godard (1963)
* *[[L'isola dell'amore (film 1963) |L'isola dell'amore]]* (*Island of Love*), rež. Morton Da Costa (1963)
* *[[Cover girls - ragazze di tutti]]*, rež. Bénaréraf José (1964)
* *[[L'intrigo (film)|L'intrigo]]*, rež. Vittorio Sala (1964)
* *[[Il treno del sabato]]*, rež. Vittorio Sala (1964)
* *[[L'arcidiavolo (film 1966)|L'arcidiavolo]]*, rež. Ettore Scola (1966)
* *[[Incompreso (film 1966)|Incompreso]]*, rež. Luigi Comencini (1966)
* *[[Requiem per un agente segreto]]*, rež. Sergio Sollima (1966)
* *[[I mercenari muoiono all'alba]]*, rež. Jean Leduc (1967)
* *[[Tom Dollar]]*, rež. Marcello Ciorciolini (1967)
* *[[I barbieri di Sicilia]]*, rež. Marcello Ciorciolini (1967)
* *[[La bionda di Pechino]]* (*La blonde de Pekin*), rež. Nicolas Gessner (1968)
* *[[Italian Secret Service]]*, rež. Luigi Comencini (1968)
* *[[I gangsters dalla faccia pulita]]*, rež. Helmut Fornbacher (1968)
* *[[Il ladro di crimini]]*, rež. Nadine Marquand Trintignant (1969)
* *[[Togetherness (film)|Togetherness]]*, rež. Arthur Marks (1970)
* *[[Rekvijem (film, 1970)|Rekvijem]]*, rež. A. Salja (1970)
* *[[Tutti dentro]]*, rež. Alberto Sordi (1984)

## Collegamenti esterni
* 
*
Edo Peročević

**Eduard "Edo" Peročević** (Sarajevo, 3. listopada 1937. - Zagreb, 29. travnja 2007.), hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.

## Biografija

Eduard Peročević rodio se u Sarajevu, 3. listopada 1937. Po završetku Kazališne akademije u Zagrebu od 1962. godine tri godine kao glumac radi u istarskom kazalištu u Puli, gdje je odigrao velik broj uloga. Kako je u Puli sve više zamirao kazališni život, Peročević dolazi u Zagreb, gdje djeluje kao slobodni umjetnik.

Od 1969. godine bio je radijski voditelj. Iste je godine prvi u bivšoj Jugoslaviji počeo voditi emisije uživo, tj. emisiju »Porodični semafor«. Od 1979. godine radi i kao voditelj na tadašnjoj Televiziji Zagreb. U svojem glumačkom životu nastupao je i kao pjevač i kao plesač. Najzapamćeniji je po ulogama oca u filmu "Vuk samotnjak", konduktera Saperlota u filmu "Vlak u snijegu", Lukača u seriji »Povratak u Vučjak«, Damira Travice iz serije "Smogovci".

Umro je iznenada u 70-oj godini života, u Zagrebu.

## Televizijske uloge
* "Bibin svijet" kao gospodin Laprdić (2007.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao profesor Gušić (2006.)
* "Bitange i princeze" kao načelnik (2005.)
* "Tuđinac" (1990.)
* "Dirty Dozen: The Series" kao vozač (1988.)
* "Putovanje u Vučjak" kao Jakob Lukač (1986.)
* "Smogovci" kao Damir Travica (1982.-1986.)
* "Brisani prostor" kao Jokas (1985.)
* "Nepokoreni grad" kao konspirator (1981.)
* "Mačak pod šljemom" kao komesar (1978.)
* "Nikola Tesla" (1977.)
* "U registraturi" (1976.)
* "Kuda idu divlje svinje" (1971.)

## Filmske uloge
* "Duga mračna noć" kao zamjenik sobnog (2004.)
* "Ispovijed koju niste zavrijedili" (1999.)
* "Maršal" kao Jure (1999.)
* "Garcia" (1999.)
* "Kanjon opasnih igara" kao speleolog (1998.)
* "Djed i baka se rastaju" kao Franjo (1996.)
* "Prepoznavanje" kao Milan (1996.)
* "Posebna vožnja" (1995.)
* "Olovna pričest" (1995.)
* "Cijena života" kao Tuco (1994.)
* "Vrijeme za ..." kao Ilija (1993.)
* "Priča iz Hrvatske" (1991.)
* "Vrijeme ratnika" (1991.)
* "Leo i Brigita" kao Karlo Doxa (1989.)
* "Život sa stricem" (1988.)
* "Obećana zemlja" (1986.)
* "Horvatov izbor" kao Jakob (1985.)
* "Tajna starog tavana" kao inspektor (1984.)
* "Zadarski memento" (1984.)
* "Banović Strahinja" (1983.)
* "Hoću živjeti" (1982.)
* "Tamburaši" (1982.) kao Mika
* "Gosti iz galaksije" kao redaktor (1981.)
* "Samo jednom se ljubi" (1981.)
* "Tajna Nikole Tesle" (1980.)
* "Čovjek koga treba ubiti" (1979.)
* "Posljednji podvig diverzanta Oblaka" (1978.)
* "Vlak u snijegu" kao kondukter Saperlot (1976.)
* "Izbavitelj" kao policajac (1976.)
* "Kuća" kao Vlado (1975.)
* "Lov" kao Božo (1974.)
* "Živjeti od ljubavi" kao nastavnik (1973.)
* "Harmonika" (1972.)
* "Vuk samotnjak" kao otac (1972.)
* "Makedonski dio pakla" kao Dime Pavtar (1971.)
* "U gori raste zelen bor" (1971.)
* "Ana i Eva" (1970.)
* "Hranjenik" (1970.)
* "Kratka noć" (1970.)
* "Lisice" kao Baletić (1969.)
* "Ljubav i poneka psovka" kao Luka (1969.)
* "Događaj" (1969.)
* "Donator" (1969.)
* "Priča o Saku i Vancetiju" (1968.)

## Vanjske veze
*
Cena grada

***Cena grada*** () je jugoslovenski crno-beli ratni film snimljen na makedonskom jeziku u režiji Ljubiše Georgijevskog. Scenario je napisao Simon Drakul inspirisan istinitim događajima koji su se pred kraj Drugog svetskog rata dogodili u Ohridu. Radnja prikazuje kako u oktobru 1944. godine, prilikom povlačenja nemačkih snaga sa Balkana, grupa ratnih zarobljenika koristi priliku za beg i sklanja se u grad, a na što nemačke vlasti pošalju ultimatum građanima tražeći njihovu predaju i preteći odmazdom.

Godine 1984. je u Bugarskoj o istim događajima snimljen film pod naslovom *[[Spasavanje (film)|Spasavanje]]*.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Hranjenik

***Hranjenik*** je jugoslavenski igrani film snimljen 1970. godine u režiji Vatroslava Mimice. Radnja se događa za vrijeme Drugog svjetskog rata u jednom od njemačkih koncentracionih logora i prikazuje kako grupu zatvorenika stalno zlostavlja sadistički kapo zbog čega oni odaberu najjačeg među njima i počnu ga potajno hraniti kako bi postao dovoljno fizički snažan da mu se suprostavi.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
*
Čkalja (TV film)

***Čkalja*** je jugoslovenski televizijski biografsko-dokumentarni film snimljen 1970. godine u režiji Milenka Maričića. Nastao je u produkciji RTV Beograd, a scenario je pisao Slobodan Stojanović. Posvećen je Miodragu Petroviću Čkalji, srpskom glumcu i komičaru koji je tada uživao vrhunac popularnosti, te sadrži intervjue, skečeve i snimke Čkaljinih nastupa uživo.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Russ Meyer

**Russell Albion "Russ" Meyer** (21. mart 1922 – 18. septembar 2004) bio je američki filmski režiser, scenarist i producent, poznat kao autor niza seksploatacijskih filmova 1960-ih i 1970-ih koji su zahvaljujući satiričkom prikazu američkog društva, ali i korištenju *[[amazonski feminizam|amazonskih]]* protagonistica stekli veliki ugled kod kritike i kult status. Meyer je također bio poznat po svojoj sklonosti velikim ženskim grudima te se smatra da je takav estetski ideal promovirao u američkoj kulturi prije nego što su ga silikonski umeci učinili svakodnevnim. Osim filmom se bavio i fotografijom, snimajući editorijale za časopis *[[Playboy (časopis)|Playboy]]* u njegovim prvim godinama, te su dvije njegove supruge - Eve Meyer i Edy Williams - tamo započeli karijeru. Meyer je svoje filmove financirao sam kao nezavisni producent, sa izuzetkom *[[Beyond the Valley of the Dolls]]* iza koga je stajao veliki studio 20th Century Fox, a za koga je scenario napisao kritičar Roger Ebert, koji će, usprkos neuspjeha, ostati njegov veliki prijatelj. Meyer se sa filma povukao krajem 1970-ih, a što se dijelom tumačilo time da svoj opus nije htio "spustiti" na razinu koju je diktirala tadašnja hardcore pornografija. Usprkos toga, dotada je zaradio dovoljno novaca da ostatak života provede u bogatstvu. Posljednje godine je proveo boreći se sa Alzheimerovom bolešću.
 
## Filmografija
* *The French Peep Show* (1950, kratki)
* *[[The Immoral Mr. Teas]]* (1959)
* *The Naked Camera* (1961, kratki)
* *Erotica* (1961, short)
* *[[Eve and the Handyman]]* (1961)
* *[[Wild Gals of the Naked West]]* (1962)
* *[[Europe in the Raw]]* (1963)
* *Heavenly Bodies!* (1963, short)
* *Skyscrapers & Brassieres* (1963, short)
* *[[Fanny Hill (1964 film)|Fanny Hill]]* (1964)
* *[[Lorna (film)|Lorna]]* (1964)
* *[[Mudhoney (film)|Mudhoney]]* (1965)
* *[[Motorpsycho (film)|Motorpsycho]]* (1965)
* *[[Faster, Pussycat! Kill! Kill!]]* (1965)
* *[[Mondo Topless]]* (1966, mockumentary)
* *[[Common Law Cabin]]* (1967)
* *[[Good Morning and... Goodbye!]]* (1967)
* *[[Finders Keepers, Lovers Weepers!]]* (1968)
* *[[Vixen!]]* (1968)
* *[[Cherry, Harry & Raquel!]]* (1970)
* *[[Beyond the Valley of the Dolls]]* (1970)
* *[[The Seven Minutes (film)|The Seven Minutes]]* (1971)
* *[[Black Snake (film)|Black Snake]]* (1973)
* *[[Supervixens]]* (1975)
* *[[Up! (1976 film)|Up!]]* (1976)
* *[[Who Killed Bambi? (nedovršeni film)|Who Killed Bambi?]]* (1978, nedovršeni)
* *[[Beneath the Valley of the Ultra-Vixens]]* (1979)
* *Pandora Peaks* (2001, pseudodokumentarna komedija)

## Vanjske veze

* 
* 
* Nathaniel Rich on Russ Meyer in the ''San Francisco Chronicle'' 
* Russ Meyer film poster archive http://www.acleanbreast.com/filmography.html
Juan Antonio Bardem

**Juan Antonio Bardem Muñoz** (2. jun 1922 - 30. oktobar 2002) bio je španski filmski režiser, poznat kao jedan od najistaknutijih i najuspješnijih španskih sineasta u trećoj četvrtini 20. vijeka. Karijeru je otpočeo početkom 1950-ih snimajući komedije zajedno sa svojim prijateljem Luisom Garcijom Berlangom, ali je već 1955. godine sa filmom *[[Muerte de un ciclista]]* pokazao sklonost prema drami, odnosno uvođenju elemenata italijanskog neorealizma u špansku kinematografiju. Na život i karijeru mu je značajno uticao komunistički svjetonazor, zbog koga se priključio Komunističkoj partiji, ilegalnoj pod Francovim režimom, a što je dovelo do nekoliko hapšenja i protjerivanja. U domovini se skrasio tek nakon prijelaza na demokraciju krajem 1970-ih, a koje je događaje pokazao u svom filmu *[[Siete días de enero]]* posvećenom masakru u Atochi.

Poznati glumac Javier Bardem je njegov nećak.

## Filmografíja
### kao režiser
* *[[Paseo por una guerra antigua]]* (kratkometražni, ko-režiser: Luis García Berlanga, 1948)
* *[[Esa pareja feliz]]* (1951)
* *[[Cómicos (film)|Cómicos]]* (1954)
* *[[Felices pascuas]]* (1954)
* *[[Muerte de un ciclista]]* (1955)
* *[[Calle Mayor (film)|Calle Mayor]]* (1956)
* *[[La venganza (film, 1959)|La venganza]]* (1959)
* *[[Sonatas (film, 1959)|Sonatas]]* (1959)
* *[[A las cinco de la tarde (film, 1961)|A las cinco de la tarde]]* (1961)
* *[[Los inocentes]]* (1962)
* *[[Nunca pasa nada]]* (1963)
* *[[Los pianos mecánicos]]* (1965)
* *[[El último día de la guerra]]* (1968)
* *[[Varietés (film)|Varietés]]* (1971)
* *[[La corrupción de Chris Miller]]* (1973)
* *[[La isla misteriosa (film)|La isla misteriosa]]* (1973)
* *[[El poder del deseo (film)|El poder del deseo]]* (1975)
* *[[El puente (film, 1977)|El puente]]* (1977)
* *[[Siete días de enero]]* (1979)
* *[[Die Mahnung]]* (La advertencia) (1982)
* *[[Jarabo]]* (1985)
* *[[Lorca, muerte de un poeta]]* (1987)
* *[[El joven Picasso]]* (1993)
* *[[Resultado final]]* (1997)

### kao scenarist
* *[[Esa pareja feliz]]* (1951)
* *[[Bienvenido, Mister Marshall]]* (1953)
* *[[Novio a la vista]]* (1954)
* *[[Felices pascuas]]* (1954)
* *[[Cómicos (film)|Cómicos]]* (1954)
* *[[Muerte de un ciclista]]* (1955)
* *[[El amor de don Juan]]* (1956)
* *[[Calle Mayor (film)|Calle Mayor]]* (1956)
* *[[La venganza (película de 1958)|La venganza]]* (1958)
* *[[Sonatas (film)|Sonatas]]* (1959)
* *[[Los inocentes]]* (1962)
* *[[Los pianos mecánicos]]* (1965)
* *[[Varietés (film)|Varietés]]* (1971)
* *[[La isla misteriosa (film)|La isla misteriosa]]* (1973)
* *[[El puente (film, 1977)|El puente]]* (1977)
* *[[Siete días de enero]]* (1979)
* *[[Lorca, muerte de un poeta]]* (1987)
* *[[Resultado final]]* (1997)

### televizijska djela
* *[[La huella del crimen]]* "Jarabo" (1985)

## Vanjske veze
* 
* Entrevista a Bardem en ''Epílogo''
Hajdučija (TV drama)

***Hajdučija*** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1970. godine. U nkoj se prikazuje kako je vlast u Kraljevini Srbiji proganjala i kažnjavala za hajdučiju.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Arthur Penn

**Arthur Hiller Penn**  (27. septembar 1922 – 28. septembar 2010) bio je američki teatarski, filmski i televizijski režiser i producent, najpoznatiji kao autor znamenitog gangstersko-biografskog filma *[[Bonnie and Clyde (film)|Bonnie and Clyde]]* koji se smatra začetkom pokreta zvanog kao Novi Hollywood.

Penn je karijeru započeo za vrijeme vojne službe u Drugom svjetskom ratu, kada je organizirao predstave za američke trupe stacionirane u Britaniji. Na njegov opus će značajan uticaj imati poratni makartistički progoni, koji su kod njega izazvali gnušanje i sklonost prema nonkonformizmu i revizionističkim pogledima na američku historiju. Tako se njegov filmski debi *[[The Left Handed Gun]]*, biografija Billya Kida iz 1958. godine, često naziva jednim od prvih modernih revizionističkih vesterna. Taj film, međutim, nije imao komercijalnog uspjeha, ali je zato *Bonnie and Clyde* sa svojim nonkonformističkim protagonsitima savršeno pogodio raspoloženje mlađe publike te je postao veliki hit uspkros razbijanju tadašnjih cenzorskih konvencija o eksplicitnosti nasilja. Tri godine kasnije je veliki uspjeh postigao i sa vestern-filmom *[[Little Big Man (film)|Mali veliki čovjek]]* koji je indijanske ratove prikazao iz perspektive poraženih Indijanaca. Od sredine 1970-ih mu kritika, međutim, nije bila previše sklona, te se od kraja 1980-ih preorijentirao na rad na televiziji, gdje se istakao kao jedan od producenata TV-serije *[[Law & Order]]*.  

## Djela

### filmografija
**[[The Left Handed Gun]]* (1958)
**[[The Miracle Worker (1962 film)|The Miracle Worker]]* (1962)
**[[Mickey One]]* (1965)
**[[The Chase (1966 film)|The Chase]]* (1966)
**[[Bonnie and Clyde (film)|Bonnie and Clyde]]* (1967)
**[[Flesh and Blood (1968 film)|Flesh and Blood]]* – TV-film (1968) 
**[[Alice's Restaurant (film)|Alice's Restaurant]]* (1969)
**[[Little Big Man (film)|Little Big Man]]* (1970)
**[[Visions of Eight]]* (dokumentarni) (segment *The Highest*) (1973)
**[[Night Moves (1975 film)|Night Moves]]* (1975)
**[[The Missouri Breaks]]* (1976)
**[[Four Friends (1981 film)|Four Friends]]* (1981)
**[[Target (1985 film)|Target]]* (1985)
**[[Dead of Winter]]* (1987)
**[[Penn & Teller Get Killed]]* (1989)
**[[The Portrait (1993 film)|The Portrait]]* – TV-film (1993)
**[[Inside (1996 film)|Inside]]* – TV-film (1996)

### teatar
**[[Two for the Seesaw]]* (1958)
**[[The Miracle Worker (drama)|The Miracle Worker]]* (1959)
**An Evening With [[Mike Nichols]] and [[Elaine May]]* (1960)
**[[All the Way Home (drama)|All the Way Home]]* (1960)
**[[Toys in the Attic (drama)|Toys in the Attic]]* (1960)
**[[Golden Boy (mjuzikl)|Golden Boy]]* (1964)
**[[Wait Until Dark]]* (1966)
**[[Sly Fox]]* (1976)
* *[[Who's Afraid of Virginia Woolf?]]* (2000)
**[[Fortune's Fool]]* (2002)

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* Arthur Penn at Senses of Cinema
* Looking Back at Arthur Penn – slideshow by *The New York Times*
* Literature on Arthur Penn
*
Francesco Rosi

**Francesco Rosi** (15. novembar 1922 - 10. januar 2015) bio je italijanski filmski režiser, najpoznatiji po politički angažiranim filmovim 1960-ih i 1970-ih.

## Filmografija

### Režija
Rosi je režirao 20 filmova, počevši sa nekoliko scena u *Crvenokošuljašima* Goffreda Alessandrinija, a završivši sa *Primirjem* 1997.

* 1952 – *[[Red Shirts (film)|Red Shirts]]* (Camicie rosse)
* 1956 – *[[Kean (1956 film)|Kean]]* (Kean – Genio e sregolatezza), ko-režiser: Vittorio Gassman.
* 1958 – *[[La sfida|The Challenge]]* (La sfida)
* 1959 – *[[The Magliari]]* (I magliari)
* 1962 – *[[Salvatore Giuliano (film)|Salvatore Giuliano]]*
* 1963 – *[[Hands over the City]]* (Le mani sulla città)
* 1965 – *[[Il momento della verità|The Moment of Truth]]* (Il momento della verità)
* 1967 – *[[More than a Miracle]]* (C'era una volta...)
* 1970 – *[[Many Wars Ago]]* (Uomini contro)
* 1972 – *[[The Mattei Affair]]* (Il caso Mattei)
* 1974 – *[[Lucky Luciano (film)|Lucky Luciano]]*
* 1976 – *[[Illustrious Corpses]]* (Cadaveri eccellenti)
* 1979 – *[[Christ Stopped at Eboli (film)|Christ Stopped at Eboli]]* (Cristo si è fermato a Eboli)
* 1981 – *[[Three Brothers (1981 film)|Three Brothers]]* (Tre fratelli)
* 1984 – *[[Carmen (1984 film)|Carmen]]*
* 1987 – *[[Chronicle of a Death Foretold (film)|Chronicle of a Death Foretold]]* (Cronaca di una morte annunciata)
* 1989 – *[[12 registi per 12 città]]*, a collaboration work with 11 other directors.
* 1989 – *[[The Palermo Connection]]* (Dimenticare Palermo)
* 1992 – *[[Neapolitan Diary]]* (Diario napoletano)
* 1997 – *[[The Truce (1997 film)|The Truce]]* (La tregua)

### scenarist

* *[[Bellissima (film)|Bellissima]]* (1951)
* *[[The City Stands Trial]]* (1952)
* *[[Racconti romani]]* (1955)
* *[[The Bigamist (1956 film)|The Bigamist]] (1956)


===režiser i scenarist===
;originalni scenariji

* *La sfida* (1958)
* *The Magliari* (1959)
* *Salvatore Giuliano* (1962)
* *Hands over the City* (1963)
* *The Moment of Truth* (1964)
* *More Than a Miracle* (1967)
* *The Mattei Affair* (1971)
* *Lucky Luciano* (1973)
* *Diario napoletano* (1992)


;adaptacije tuđih djela 

**Kean – Genio e sregolatezza* (1956, autori: [[Alexandre Dumas|Dumas]] i [[Sartre]])
* *Many Wars Ago* (1970, autor: [[Emilio Lussu]])
* *Illustrious Corpses* (1976, roman čiji je autor [[Leonardo Sciascia]])
* *Christ Stopped at Eboli* (1979, roman čiji je autor [[Carlo Levi]])
* *Three Brothers* (1981,  priča *The Third Son*; autor: [[Andrei Platonov]])
* *Carmen* (1984, opera čiji je autor [[Bizet]])
* *Chronicle of a Death Foretold* (1987, roman čiji je autor [[Gabriel García Márquez]])
* *The Palermo Connection* (1990, roman čiji je autor [[Edmonde Charles-Roux]])
* *The Truce* (1997, roman čiji je autor [[Primo Levi]])




==Vanjske veze==

*[http://www.ericjlyman.com/thr2008rosi.html Q&A with Rosi] from *The Hollywood Reporter*
*[http://www.sensesofcinema.com/2003/great-directors/rosi/ Biography of Francesco Rosi] from *Senses of Cinema''
*
*Literature on Francesco Rosi
*Francesco Rosi, 1922–2015 – obituary at BFI
*ROSI, Francesco at treccani.it Film Encyclopedia (2004) (with Bibliography)
Csanádpalota

**Csanádpalota** (rumunjski: *Palatul Cenad*) je gradić na jugu Mađarske od 2,827 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Csongrád.

## Geografija

Csanádpalota leži nedaleko rumunjske granice, udaljena 20 km od grada Makóa.

## Historija

Naselje je prvi put dokumentirano 1421., a status grada dobilo je 2009.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Csanadpalote''
Mindszent

**Mindszent** čita se *Mindsent*, je grad na jugu Mađarske 
od 6,777 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Csongrád.

## Geografija

Mindszent leži na lijevoj obali rijeke Tise, između Szentesa i Hódmezővásárhelya.

## Historija

Mindszent je status grada dobio 1993.

## Pobratimski gradovi

* , Buziaş
* , Geten
* , Hartheim
* , Misentea
* , Mužlja

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Mindszenta''
Gárdony

**Gárdony** čita se *Gardonj* (njemački: *Gardon*),  je grad u sredini Mađarske od 10,206 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Gárdony leži na južnoj obali jezera Velencei, sjeveroistočno od Székesfehérvára.

## Historija
Naselje je prvi put dokumentirano 1260., a status grada dobilo je 1989.

## Pobratimski gradovi

* , Gieboldehausen
* , Salo (Halikko)
* , Kirchbach
* , Mörlenbach
* , Postbauer-Heng
* , Stroud
* , Żary

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Gárdonya''
Martonvásár

**Martonvásár** čita se *Martonvašar* (njemački: *Martinsmarkt*),  je grad u sredini Mađarske od 5,540 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Martonvásár leži udaljen 36 km sjeveroistočno od Székesfehérvára, na trasi autoputa M7 za Budimpeštu.

## Historija

Naselje je prvi put dokumentirano 1268, a status grada dobilo je 2005.
Martonvásár je danas poznata turistička destinacija zbog Dvorca Brunszvik u kojem je negdje oko 1810. komponirao Für Elise.
## Pobratimski gradovi

* , Baienfurt
* , Culpiu
* , Saint-Avertin

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Martonvására''
Bodajk

**Bodajk** (njemački: *Wudeck*),  je gradić u sredini Mađarske od 4,066 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Bodajk leži udaljen 75 km sjeverozapadno od Budimpešte na obroncima Bakonija.

## Historija
Bodajk je prvi put dokumentiran 1193., a status grada dobio je 2008.

## Pobratimski gradovi

* , Rödermark

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Bodajka''
Csákvár

**Csákvár** čita se *Čakvar* (njemački: *Tschakwar*),  je grad u sredini Mađarske od 5,225 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Csákvár leži udaljen 27 km sjeverno od Székesfehérvára.

## Historija
Za rimskih vremena tu se nalazila - **Floriana** važan grad na  cesti iz Akvinkuma za 
Panoniju Sekundu

## Pobratimski gradovi

* , Pyrbaum
* , Plăieșii de Jos

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Csákvára''
Ercsi

**Ercsi** čita se *Erči* (njemački: *Ertsching*),  je grad u sredini Mađarske od 8,050 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Ercsi leži na desnoj obali Dunava, udaljen 40 km južno od Budimpešte.

## Historija
Ercsi je prvi put dokumentiran 1280., a status grada dobilo je 2000.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Ercsia''
Kistelek

**Kistelek** čita se *Kištelek*,  je grad na jugoistoku Mađarske 
od 7,033 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Csongrád.

## Geografija

Kistelek leži udaljen 35 km sjeverno od Szegeda.

## Historija
Naselje je prvi put dokumentirano 1420, a status grada dobilo je 1989.

## Pobratimski gradovi

* , Årslev
* , Poręba
* , Gerace

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kisteleka''
Most Musala

**Most Musala** je na rijeci Neretvi, u gradu Mostaru, Bosna i Hercegovina. Most je kroz burnu istoriju mijenjao naziv i izgled.

Početkom 1873. godine turska vlast je počela radove na gradnji mosta preko Neretve u dijelu grada Musala, ali su vrlo brzo bili obustavljeni, prema nekim izvorima zbog nedostaka sredstava, a prema drugim, zbog ustanka u Hercegovini. Veliki istesani kameni blokovi, predviđeni za stubove mosta, ležali su na obalama Neretve i tako dočekali dolazak Austro-Ugarske.

Pod novom vlasti novi željezni most je završen 1882. godine. Dobio je ime **Most cara i kralja Franje Josipa**. Bio je dužine 94 metra, postavljen na 6 ozidanih stubova od tesanog kamena.

Željezno-rešetkasti most bio je izrađen u Mađarskoj i bilo je planirano da se njime premosti Neretva u Jablanici, ali greškom, bio je kraći za 4 metra, pa je vozom, koji je već tada vozio od Metkovića do Rame, dovežen i montiran u Mostaru. Novi most za Jablanicu naručen je u Engleskoj, i kasnije bio montiran.

Već 1888. godine obavljena je prva rekonstrukcija ovog mosta. Tom prilikom je preko mosta provedena glavna vodovodna cijev na lijevu obalu Neretve.

U februaru 1935. godine željezna konstrukcija mosta je skinuta, a započeta izgradnja novog, armirano-betonskog mosta. Novi most je završen i pušten u saobraćaj 7. jula 1936. godine. Dobio je naziv **Most kralja Petra**. Bio je presvučen asvaltom, i to su bili prvi kvadrati asvalta postavljeni u Mostaru.

Nakon Drugog svjetskog rata, od 1945. do rata 1992. godine ovaj most je nosio naziv **Most maršala Tita**. Od 1952. na tadašnjem Titovom mostu započinje organizirano natjecanje u skokovima u Neretvu koje se tu nastavlja sve do 1968. kada preseljava na Stari most gdje se i danas održava.

Za vrijeme ratnih sukoba 1992-95 most je srušen u noći između 29. i 30. maja 1992. godine. U toku rata, 1993. godine na mjesto srušenog mosta postavljen je privremeni željezni most. Tokom daljnjih sukoba, most je doživio potpunu devastaciju, jedva je bio prohodan. Obnovljen je 1995. godine. Uklonjen je 1999. godine. Na istom mjestu 2000. godine napravljen je novi armirano betonski most, onakav kakav je bio i ranije.

Sada nosi naziv **Most Musala**.

## Vanjske veze
* Most Musala
* Burna istorija jednog mosta
Velencei

**Velencei** (mađarski: *Velencei-tó*) je treće jezero po veličini koje leži u sredini Mađarske.

## Karakteristike

Jezero leži na 50 km od Budimpešte i 36&nbsp;km od Jezera Baloton, ima površinu od 24,2 km², dugo je 10,8 a široko do 2,3 km i prosječno duboko 1,5 metara.

Na najdubljim mjestima na zapadu ima od 4 do 5 metara. Obale su mu obrasle trskom, a kako je plitko ljeti ima temparaturu vode od 26 °C do 28&nbsp;°C, pa je vrlo popularno turističko odredište.

Na jezeru se nalazi jedan veći otok *Szúnyog-Sziget* (Otok komaraca).

Na sjevernoj obali leži grad Velence, a na južnoj Gárdony.

Svojevremeno je bilo nešto veće - 30 km², ali mu je nakon melioracionih radova sprovedenih 1792. površina smanjena.

Jezero je rezervat prirode i stanište brojnih ptica vodarica.

## Reference

## Vanjske veze

* Lake Velence  
* Lake Velence
Velence

**Velence** je turistički je gradić u sredini Mađarske od 5,552 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Velence leži na sjevernoj obali jezera Velencei, sjeveroistočno od Székesfehérvára.

## Historija

Još 2000. Velence (što je mađarski prijevod za Veneciju) je bila veliko selo, tad se spojila sa susjednim naseljem *Velencefürdő* pa je status grada dobilla 2004.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Velencea''
Adony

**Adony** čita se *Adonj* (srpskohrvatski: *Džuntaran*, njemački: *Adam*),  je gradić u sredini Mađarske od 3,679 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

Adony je jedno od dvadesetak mjesta u Mađarskoj u kom postoji srpska manjinska samouprava

## Geografija

Adony leži udaljen 50 km južno od Budimpešte, na desnoj obali Dunava.

## Historija

Adony se između 1882. - 1902. zvao *Duna-Adony*

## Pobratimski gradovi

* , Oberweser
* , Szczekociny
* , Cehu Silvaniei

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Adonya''
Crveno klasje

***Crveno klasje*** () je jugoslovenski igrani film snimljen na slovenačkom jeziku 1970. godine u režiji Živojina Pavlovića. Predstavlja adaptaciju romana *Na selu* () Jože Potrča. Po stilu i temi se prilično naslanjao na Pavlovićev prethodni film *[[Zaseda (film)|Zaseda]]*, koji je na kritički način, odnosno u stilu Crnog talasa, prikazivao prve godine tadašnjeg jugoslovenskog komunističkog režima. Iako je reakcija protiv filmova i autora Crnog talasa već bila započela, *Crveno klasje* je na Filmskom festivalu u Puli osvojilo Veliku zlatnu arenu.

## Kratak sadržaj

Bivši partizan, a posle rata omladinski aktivista, odlazi u jedno selo u Štajerskoj da od seljaka otkupi letinu i ubedi ih da uđu u zadrugu. Posle prividnih uspeha i stvarnih neuspeha, on ispunjava partijski zadatak. Zadruga je osnovana, ali njen nastanak nije rezultat ubeđivanja, nego pretnji i ucena. Rastrzan tim saznanjem, a intimno nesrećan zbog poraza u ljubavi, on u trenutku ostvarenja svoje društvene misije, ubija nedužnog čoveka.

## Uloge

## Vanjske veze
* 
* Crveno klasje - filmska banka
Sárbogárd

**Sárbogárd** čita se *Šarbogard* (njemački: *Bochart*),  je grad u sredini Mađarske od 12,138 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Sárbogárd leži udaljen 35 km istočno od Jezera Baloton i oko 24&nbsp;km od Dunava.

## Historija
Sárbogárd je prvi put dokumentiran 1323., a status grada dobio je 1986.

## Pobratimski gradovi

* , Bene
* , Zetea

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Sárbogárda''
Rácalmás

**Rácalmás** (srpskohrvatski: *Srpski Almaš*)  je gradić u sredini Mađarske od 4,572 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Rácalmás leži na desnoj obali Dunava, udaljen desetak km sjeverno od Dunaújvárosa, pa je danas njegovo predgrađe

## Historija
Rácalmás je prvi put dokumentiran 1025., ali je status grada dobio tek 2009.

Sve do 19. vijeka u Rácalmásu je živjela značajna srpska manjina, nakon Prvog svjetskog rata, dobar dio njih se iselio u 
Kraljevinu Jugoslaviju.

## Pobratimski gradovi

* , Dransfeld

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Rácalmása''
Pusztaszabolcs

**Pusztaszabolcs** je grad u sredini Mađarske od 5,904 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Pusztaszabolcs leži 50 km južno od Budimpešte, dvadesetak km od Dunava i nekih desetak km od Jezera Velencei.

## Historija

Pusztaszabolcs je prvi put dokumentiran 1302. u grad je izrastao tek  1970-ih.

## Pobratimski gradovi

* , Staufenberg
* , Dorobanți

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Pusztaszabolcsa''
Polgárdi

**Polgárdi** je grad u sredini Mađarske od 6,829 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Polgárdi leži udaljen dvanaestak km sjeveroistočno od Jezera Balaton, i oko 17&nbsp;km od Székesfehérvára.

## Historija

Polgárdi je prvi put dokumentiran 1277.

## Pobratimski gradovi

* , Grafrath
* , Vlčani
* , Petreşti
* , Dinkelland

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Polgárdia''
Mór

**Mór** (njemački: *Moor*)  je grad u sredini Mađarske od 14,123 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Mór leži 90 km zapadno od Budimpešte, na obrocima Bakonya.

## Historija
Iako je još za rimskih vremena tu postojalo naselje, današnji Mór počeo je izrastati od 1697 dolaskom  njemačkih kolonista.

Kod Móra se 30. decembra 1848. odigrala odlučujuća bitka u kojoj je slomljena Mađarska revolucija.

## Pobratimski gradovi

* , Miercurea Nirajului
* , Valdobbiadene
* , Freudenberg (Siegerland)

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Móra''
Stup Presvetog Trojstva u Olomoucu

**Stup Presvetog Trojstva u Olomoucu** je 35 metara visok barokni kužni pil iz 18. stoljeća (1716.-1754.) koji je upisan na popis svjetske baštine UNESCO-a. Stup je izraz katoličke zahvalnosti za spas od kuge, ali i lokalnog patriotizma jer su svi majstori i umjetnici koji su ga stvarali, bili iz Olomouca, ali i prikazani sveci na stupu su bili povezani s gradom.

## Prikaz

Osim pozlaćenog Svetog Trojstva i arkanđela Gabrijela na vrhu, ispod su prikazani sveci povezani s Isusovim životom (sv. Ana, sv. Joakim, sv. Josip i sv. Ivan Krstitelj), potom tri teološke vrline (nada, vjera i ljubav), te moravski sveci sv. Ćiril i Metod koji su u 9. st. širili kršćanstvo, sv. Blaž, sv. Vojtjeh Praški i sv. Ivan Nepomuk, dok su pri dnu sveci zaštitnici - austrijski zaštitnik sv. Mavro i češki zaštitnik sv. Vjenceslav, te sv. Florijan, sv. Ivan Kapistran, sv. Antun Padovanski, sv. Alojzije Gonzaga i sv. Ivan Sarkander.

## Reference
Bicske

**Bicske** čita se *Bičke* (njemački: *Witschke*),  je grad u sredini Mađarske od 11,891 stanovnika., koji administrativno podpada pod Županiju Fejér.

## Geografija

Bicske leži udaljen tridesetak km zapadno od Budimpešte.

## Historija
Bicske je prvi put dokumentiran 1306, od 1541 je pod osmanskom vlašću. Nakon oslobođenja dobio je 1773. 
status trgovišta, a 1884. do mjesta je stigla željeznica. Teško je razoren za Drugog svjetskog rata, pa je status grada dobio tek 1986.

## Pobratimski gradovi

* , Altshausen
* , Melegnano
* , Bãile Tuşnad

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Bicskea''
Bosanskohercegovački vaterpolski savez

**Bosanskohercegovački vaterpolski savez** (bošnj.: *Vaterpolo savez Bosne i Hercegovine*, srp.: *Ватерполо савез Босне и Херцеговине*) osnovan je 15. lipnja 2013. udruživanjem pojedinačnih saveza Federacije BiH i Republike Srpske u jedinstven savez. Osnivačka skupština održana je u hotelu Zenit u Neumu, a za predsjednika je izabran Ivan Lakić. Tako su stvoreni preduvjeti za traženje članstva u LEN-u i FINA-i, razvoj klubova i formiranje reprezentacije.

Bosna i Hercegovina država je okružena vaterpolskim velesilama (Hrvatskom, Srbijom i Crnom Gorom). Međutim, sama nema izraženu vaterpolsku tradiciju niti je davala igrače u jugoslavensku reprezentaciju. Jedini gradovi koji imaju vaterpolske bazene su Sarajevo i Banja Luka. Entitetski savezi osnovani su 2009. godine. Pod okriljem saveza Republike Srpske registrirana su samo tri kluba, sva tri iz Banje Luke: Banja Luka, Fortuna i Student. U Sarajevu djeluje pet klubova: Sarajevo, Bosna, Vidra, Mladost i Forma. Na morskoj obali postoji Vaterpolski klub Jadran Neum koji se natječe u južnoj skupini druge hrvatske vaterpolske lige. Glede popularizacije vaterpola u BiH u Sarajevu su više puta organizirani mali međunarodni turniri. Na četirima takvim turnirima nastupali su jaki klubovi iz susjedstva. U Banja Luci su u ožujku 2013. prijateljsku utakmicu odigrali srpski klubovi Crvena zvezda i Partizan. Do osnivačke skupštine bosanskohercegovačkog vaterpolskog saveza najzad je došlo 15. lipnja iste godine.

Godine 2014. održani su prvi službeni kup i prvenstvo BiH u vaterpolu. Naslov pobjednika kupa osvojio je neumski Jadran, a državnog prvaka VK Banja Luka. Dana 10. svibnja 2016. Srbija je u završnom šestom kolu kvalifikacija Svjetske lige u ishodovno nevažnoj utakmici odigrala 10:10 s Crnom Gorom, pa izgubila na peterce 5:3, u Banjoj Luci gdje je bila domaćin iako taj grad formalno ne pripada Srbiji nego BiH.

## Klubovi u europskim natjecanjima

Sezona Lige prvaka u vaterpolu 2019./20. prva je imala u kvalifikacijama bosanskohercegovačkog predstavnika. VK Banja Luka izgubio je svih pet utakmica, ostvarivši razliku u pogocima 8:58 (-150).

* Banja Luka-Barcelona 2:29
* Banja Luka-Sintez Kazanj 1:39
* Banja Luka-Pays D'aix Natation 2:38
* Banja Luka-Steaua Bukurešt 1:31 
* Banja Luka-Enka Istanbul 2:21
* VK Banja Luka: Stefan Milovanović, Dalibor Amidžić, Nemanja Babić, Srđan Jolić, Stanko Đukić, Stefan Sobić, Ognjen Praštalo, Nikolaj Milić, Vladan Dmitrašinović, Srđan Stevandić, Stefan Simić, Draško Vujković, Đorđe Ubović

Strijelci osam pogodaka su bili Draško Vujković (5), Dalibor Amidžić (2) i Srđan Stevandić (1).

## Izvori

## Vanjske veze

* Službena stranica
Čehoslovački sistem utvrda u Drugom svjetskom ratu

**Čehoslovački sistem utvrda u Drugom svjetskom ratu** (poznat i kao **Benešova linija**)  je lanac utvrđenja izgrađenih duž granica prema Poljskoj, Njemačkoj, Austriji i Mađarskoj . Namjena izgradnje bila je zaštita čehoslovačkih granica od potencijalnog njemačkog vojnog napada tokom Drugog svjetskog rata, a potakla ju je tadašnja čehoslovačka vlada. Sastojala se od niza bunkera, lakih i teških utvrda te prepreka za borbena oklopna vozila. Cilj je bio zaustaviti prve potencijalne napade dok se ne mobiliziraju veće obrambene snage ili dok netko od država Saveznika ne pruži vojnu pomoć.

## Izgradnja
S jačanjem Trećeg Reicha i njemačkim pretenzijama za teritorijalnim proširenjem na Sudetsko gorje, čehoslovačke vlasti započele su sa razvojem obrambenih planova. Prvi koraci započeli su u suradnji sa francuskom vojskom, iako su neke obrambene utvrde već postojale otprije. U jesen 1934. započela su terenska mjerenja dok glavnina radova započinje 1936. godine, velikim dijelom po uzoru na francusku Maginotovu liniju. Izvorni plan bio je prvi dio linije dovršiti između 1941. i 1942., a potpun završetak radova planirao se za početak 1950-ih godina. Radovi su se odvijali veoma brzo, tako da je do potpisivanja Münchenskog sporazuma u septembru 1938. bilo dovršeno 20% teških i 70% lakih utvrda. Zbog posljedica potpisanog sporazuma planirani ostatak nikada nije u potpunosti dovršen. 

## Učinak

Sustav utvrda nikada nije dao planirani učinak, što je rezultat potpisivanja Münchenskog sporazuma i aneksije Sudetskog gorja od strane Trećeg Reicha. Veći dio utvrda predan je njemačkoj vojsci, koja je spomenute objekte koristila za smještaj svojih snaga i razvoj tehnika s ciljem lakšeg uništenja francuske Maginotove linije.

## Utvrde danas
Dio objekata ipak je srušen i oštećen tokom trajanja rata, od posljedica njemačkih pokusa i vježbi te manjim dijelom u borbama od 17. do 26. aprila 1945. godine pri povlačenju njemačke vojske. Većina preostalih objekata danas je dostupna javnosti, a neki se i nude u najam avanturistima. Topnička tvrđava Hanička je u razdoblju od 1979. do 1993. godine služila kao sofisticirano sklonište za potrebe Ministarstva unutarnjih poslova Čehoslovačke. Kasnije je ondje otvoren muzej. Također, mnogi muzeji u utvrdama nalaze se na liniji između čeških gradova Ostrava i Opava . Neki od objekata pretvoreni su i u skladišne prostore različite namjene, koje i danas služe za potrebe Oružanih snaga Češke.

## Izvori

* Jiří Hořák: *Areál Československého Opevnění Darkovičky*, 1995. godina (češki jezik)
* J. E. Kauffmann, R. M. Jurga: *Fortress Europe: European Fortifications of World War II*, 2002. godina (engleski jezik)
* Z. Fura, M. Katzl: *The 40 Most Interesting Czech WWII Bunkers: A Brief Guide*, 2010. godina (engleski jezik) 
* Marc Halter: *History of the Maginot Line*, 2011. godina (engleski jezik)
Zaštita čehoslovačke granice u Hladnom ratu

**Čehoslovački granični sistem u Hladnom ratu** predstavljao je vrlo dobro utvrđene državne granice tadašnje Čehoslovačke prema Zapadnoj Njemačkoj i Austriji. Fizički je predstavljao dio Željezne zavjese koja je tada dijelila Evropu. Smisao ovakvo strogo čuvanog graničnog sistema bio je spriječiti ilegalan bijeg stanovnika Istočnog bloka u zemlje Zapadne Evrope.

## Izgradnja
Nakon završetka Drugog svjetskog rata i podjele Njemačke, zapadne i jugozapadne granice Čehoslovačke vrlo brzo postale su dobro čuvane. Počevši od 1951. godine pa na dalje, duž granica postavljane su signalne ograde te ograde od bodljikave žice. Godine 1968. ograde su dodatno ojačane i elektificirane sa snagom udara od 5.000 volti. Također, izgrađeni su i tornjevi radi boljeg nadzora. Ukupna duljina čuvanih granica iznosila je 356 km prema Zapadnoj Njemačkoj te 453 km prema Austriji.

## Učinak
Učinak ovakvog graničnog sustava bio je vrlo velik te je onemogućio mnoge migracije stanovništva koje bi se dogodile prema Zapadu. Procjene govore da je u razdoblju od maja 1945. do novembra 1989. godine oko 1.000 ljudi smrtno stradalo na ovim strogo čuvanim granicama. Stradali nisu bili samo prebjezi, nego i slučajni civili, ali i čuvari koji su bili na položajima.

## Granice danas
Nakon političkih promjena krajem 20. vijeka i raspada SSSR-a, prestaje Hladni rat. Republike Češka i Slovačka danas su punopravne članice Evropske unije te ne postoje granične kontrole prema Njemačkoj i Austriji. Velik dio izgrađenih objekata ostao je očuvan.

## Izvori
* Ogledna skica graničnih prepreka  (engleski jezik)
*  Martin Pulec: *Organizace a činnost ozbrojených pohraničních složek - Seznamy osob usmrcených na státních hranicích 1945.–1989.*, 2006. godina (češki jezik)
Zetor

** Zetor Tractors a.s. ** je proizvođač traktora iz Češke. Kompanija je osnovana 1946., a sjedište je u Brnu. Ime je nastalo od početnog slova Z proizvođača oružja *[[Zbrojevka]]* i zadnja dva slova riječi *traktor*. Prvi pogon je otvoren tijekom Drugog svjetskog rata, te su u početku proizvodili zrakoplovne motore za potrebe nacističke Njemačke. Nakon rata Zetor je postao dio tvrtke Zbrojovka Brno.  Od 29. lipnja 2002. jedini je dioničar slovački HTC holding.

Prva dva ili tri broja u imenu traktora pokazuju približnu snagu motora (KS), npr. 72, 80, 121, 162 itd.

Zetor je prvi proizvođač u svijetu koji za traktore proizvodio sigurnosnu kabinu.

## Galerija

Datoteka:Zetor 25 - Ystad-2022.jpg|thumb|Zetor 25 (1946-1949.)
Datoteka:Zetor_25_25PS_1954.jpg|Zetor 25 (1954.) 
Datoteka:Zetor_7245.jpg|Zetor 7245
Datoteka:Zetor.JPG|Zetor 5321
Datoteka:Zetor_fortera.JPG|Zetor Forterra 9641
Datoteka:Zetor_10541.jpg|Zetor Proxima 10541


## Izvori
Tatra (kompanija)

**Tatra** je češki proizvođač kamiona, a nekada i automobila sa sjedištem u Kopřivnicama. 

Kompaniju je osnovao Ignác Šustala 1850. godine kao Schustala & Company, a kasnije je preimenovana u Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriksgesellschaft, koja je proizvodila kočije i prikolice.

Tatra je 1897. godine proizvela prvi automobil u Srednjoj Europi, koji se zvao Präsident. 1918. kompanija mijenja naziv u Kopřivnická vozovka a.s, a već 1919. godine koristi naziv Tatra, po planinskom vijencu Tatre, koji se nalaze na granici tada Čehoslovačke i Poljske (danas Slovačke i Poljske).

Hitler je bio oduševljem Tatrinim, u ono vrijeme, naprednim automobilima, koje je konstruirao Austrijanac Hans Ledvinka. Po nalogu Hitlera, Ferdinand Porsche konstruira Bubu, koja je izuzetno sličila na Tatru V570 i po dizajnu i po bokser motoru sa zračnim hlađenjem i drugim tehničkim rješenjima. Tatra je zbog toga pokrenula sudsku parnicu, ali je odmah nakon njemačke aneksije Čehoslovačke 1938. godine prekinuta. Parnica je ponovo pokrenuta poslije Drugog svjetskog rata i 1961. godine donijeta je presuda u korist Tatre, tako što je Volkswagen morao platiti odštetu od 3 milijuna njemačkih maraka.

Tijekom Drugog svetskog rata proizvodila je kamione i cisterne za okupacijsku njemačku vojsku. Proizvodnja putničkih automobila prestala je 1999. godine, a kompanija danas proizvodi samo kamione. Brend je poznat po češkom reli vozaču Karelu Lopraisu, koji je od 1988. do 2001. godine osvajao šest puta trke na Dakar reliju s kamionom Tatra 815.

## Galerija

Datoteka:PresidentFirstCar.jpg|Präsident
Datoteka:V570a.jpg|Tatra V570
Datoteka:Tatra 603.jpg|Tatra 603
Datoteka:Tatra 815 (9270509601).jpg|Tatra 815
Datoteka:Tatra 87 front (Foto Hilarmont).JPG|Tatra 87
Datoteka:Lopraisova_Tatra.JPG|Lopraisova Tatra


## Izvori
Budweiser Budvar

**Budweiser Budvar** ili **Budějovický Budvar** je pivovara u gradu České Budějovice u Češkoj Republici. U Sjedinjenim Američkim Državama, Kanadi, Meksiku, Panami, Brazilu i Peruu, pivo se prodaje pod nazivom **Czechvar**. 

Pivovara ima dugu tradiciju; proizvodnja piva u gradu datira iz 13. stoljeća. Izvorni *Budweiser Bier* ili *Budweiser Bürgerbräu* (češ.: *Budějovický měšťanský Pivovar*), osnovan je 1785. godine. Tvrtka je započela sa izvozom u SAD 1871. Godine 1852. američka pivovara "Anheuser-Busch" počela je sa proizvodnjom svog "Budweisera", a 1876. godine registrirali taj naziv kao njihov zaštitni znak.

Druga tvrtka (sada nazvan "*Budvar*") osnovana je 1895. godine u istom gradu, koji je također počeo izvoziti pivo pod imenom Budweiser. Izvoz u SAD doveo je do spota oko uporabe žiga. Nakon pada komunizma, obje lokalne pivovare pokušale su si osigurati prava na tradicionalna imena.

## Izvori
Panton Records

**Panton Records** ili **PANTON** bila je prvo čehoslovačka, a zatim i češka diskografska kuća osnovana 1968. godine sa sjedištem u Pragu. Snimala je i prodavala uglavnom češke skladbe klasične glazbe i češku zabavnu glazbu. U Čehoslovačkoj bila je jedna od tri najveće diskografske kuće, zajedno sa *[[Supraphon]]om* i *[[OPUS Records]]*. Radila je do sredine 1990-ih, a sada njezin glazbeni katalog pripada *Supraphonu*.

## Izvori

## Vanjske veze
* Panton  na Češkom glazbenom rječniku osoba i institucija
Moravské naftové doly

**Moravské naftové doly** (**MND**) je najveća češka naftna kompanija koja se bavi proizvodnjom nafte i plina. Dnevna proizvodnja iznosi 5.000 barela nafte i 250.000 m3 plina. Također, MND ima postrojenja za pohranu naftno-plinskih derivata ukupne zapremine 180 milijuna m3.

Tvrtka ima vlastita naftna i plinska polja u Jemenu, Pakistanu i Gruziji. Sa austrijskim OMV-om je strateški partner na pakistanskom plinskom polju Sawan.

U rujnu 2007. MND je potpisao ugovor sa naftnom kompanijom Regal Petroleum o kupnji 50% udjela u najvećem ukrajinskom plinskom polju za 330 milijuna eura.

## Vanjske veze
* Službena web stranica Moravské naftové doly
Staropramen

**Pivovara Staropramen** je druga najveća pivovara u Češkoj, koja se nalazi u praškom naselju Smihov. Osnovana je 1869. godine, a brendirano ime Staropramen, doslovno prevedeno znači *stari [[izvor]]*, i registrirano je 1911. godine. 

## Historija
Izgradnja pivovare je završena 1871. Ostavar pivovara je otvorena 1898., godinu nakon pivovare Branik, a kasnije su se ove dvije pivovare spojile sa Staropramenom.

Tokom 1930.-ih, Staropramen je postao najveća pivovara u Čehoslovačkoj. Dolaskom socijalizma nakon Drugog svjetskog rata, sve čehoslovačke pivovare bile su nacionalizirane, uključujući i Staropramen. Nakon pada socijalizma 1989. godine, Staropramen je zajedno s pivovarama Branik i Meštan 1992. postao dio grupacije praških pivovara (češ. Pražské Pivovary), koja je 1996. došla pod kontrolu kompanije Bass. Od 2012. vlasnik je američka kompanija Molson Coors Brewing Company.

Staropramen je trenutno drugi najveći proizvođač piva u Češkoj s 15,3% udjela na domaćem tržištu.

Za područje Hrvatske, Staropramen proizvodi Zagrebačka pivovara.

## Izvori
Supraphon

**Supraphon Music Publishing** je češka nakladnička i diskografska kuća usavršena za izdavanje i popularizaciju klasične i zabavne glazbe, s naglaskom na češke i slovačke skladatelje. Sjedište kuće je u Pragu.

## Historija
Ime *Supraphon* (izvorno se koristi za električni gramofon, tehničko čudo svog vremena), zapisano je i zaštićeno 1932. godine. U prvim godinama Drugoga svjetskoga rata ta je nakladnička kuća igrala važnu ulogu u proizvodnji čeških albuma i njihovu izvozu te imala značajnu ulogu u popularizaciji čehoslovačke klasične i zabavne glazbe s kraja 1940. Uz *[[Panton Records]]* i *[[OPUS Records]]* u Čehoslovačkoj je svojedobno bila jedan od tri najveća glazbena izdavača u državnom vlasništvu.

### Izvođači
* Dunja Vejzović
* Milan Munclinger
* Leoš Svárovský
* Jakub Hrůša i Praška filharmonija
* Karel Šejna

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Supraphon'' – službena stranica
Češka pošta

**Češka pošta** (češ. Česká pošta, s. p.) je češko državno poduzeće čija je osnovna djelatnost prijem, slanje i dostava pošte u Češkoj. Ima ukupno 3.349 podružnica pošte širom Češke.

## Historija
Pošta je osnovana 1. januara 1993. u isto vrijeme kad je i Čehoslovačka prestala da postoji. Iste godine počinje uvođenje APOST sustava (automatski poštanski sustav). Godine 1999., uveden je novi sustav sortiranja pošiljki. Godine 2005., Češka pošta postala je akreditirana za upotrebu elektronskih potpisa.

## Poslovanje
Češka pošta ima tri grupe korisnika: privatni korisnici, mala i srednja poduzeća, korporacije i javni sektor. Kao i Hrvatska pošta, Češka pošta pruža usluge slanja novca u zemlji i inozemstvu, usluge direktnog marketinga, hibridne pošte i brze pošte, prodaje proizvoda mobilnih operatera, knjiga itd.

## Vanjske veze

* www.cpost.cz
* http://www.praguemonitor.com/en/384/czech_business/25828/
Maureen Cormack

**Maureen Elizabeth Cormack** je američka diplomatkinja. Cormack je trenutna ambasadorka Sjedinjenih Američkih Država u Bosni i Hercegovini.

## References