open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
David Bunetta

**David Bunetta** (Ledenice 1891. – Rijeka 1964.)  hrvatski arhitekt.

## Biografija

Nakon završene Graditeljske škole u Zagrebu 1912. godine, odlazi na usavršavanje u Berlin i Stuttgart, gdje surađuje s njemačkim arhitektom Paulom Bonatzom na projektu izgradnje glavnoga željezničkog kolodvora.

U Rijeku se vraća uoči Prvoga svjetskog rata te sudjeluje u projektiranju i izgradnji lučkih skladišta. Između dva svjetska rata “izgradio je pola Sušaka“, kako se pripovijedalo. Prema njegovim zamislima nadograđen je hotel Park, a projektirao je niz slikovitih vila na atraktivnim položajima uz morsku obalu Pećina (Kezele, Muller, Korlević, Vitezić, Ružić).

Projektirao je i proširenu kapelu Presvetog Srca Isusova časnih sestara sv. Križa na Sušaku dovršenu 1931. godine. Ta je crkva danas sjedište sušačke Župe sv. Ćirila i Metoda.

Godine 1931. dovršena je osnovna škola u Otavicama prema zamisli Ivana Meštrovića, a po nacrtu Davida Bunette, građena od fino klesana kamena. Dvoetažna prostorna organizacija uključivala je stan za učitelja, dok su prizemne prostorije s južne i istočne strane bile namijenjene nastavi koja se odvijala do početka Domovinskog rata 1991. godine.
U Otavicama je projektirao i antimalaričnu stanicu, objedinivši ga s osnovnom školom u kompleks društveno korisnih građevina koje su 1930-ih godina pridonijele znatnom poboljšanju života i napretku Otavica.

Poslije 1945. zaposlen je u riječkom „Rijeka-projektu“ te radi na mnogim projektima, među kojima ljevaonice i velikog skladišta u Brodogradilištu 3. maj, upravna zgrada tvornice „Torpedo“ itd.

## Literatura

* Julija Lozzi-Barković, Crkva Presvetog Srca Isusova na Sušaku – Spomenik trajniji od mjedi, Stoljetnica života i rada Milosrdnih sestara sv. Križa na Sušaku (ur. S. M. Estera Radičević, dr. Emanuel Hoško), Đakovo-Rijeka, 2005.; 206-207.
* Zorana Jurić, U Meštrovićevom rodnom kraju, Muzeji Ivana Meštrovića, 2010.; 18-19.

## Izvori
* http://fluminensia.eu/wp/bunetta-david/  Goran Moravček s
Stjepan Haramija

**Stjepan Haramija** (1851.1913.), bio je hrvatski veletrgovac, poduzetnik i veleposjednik i dobrotvor. Djelovao je na Sušaku. Korijeni su mu iz Šmrike kod Kraljevice. Izvori na talijanskom jeziku ime mu pišu u obliku *Stefano Haramia*.

Još u mladosti doselio je u riječki kraj. Istakao se kršćanskim duhom, radom, iskrenošću, požrtvovnim rodoljubljem, pomaganjem rodbine, siromaha, siromašnih crkava. To mu je priskrbilo veliki ugled u društvu. Kotarski sud na Sušaku preselio se u zgradu koju im je priskrbio Haramija, a koja je udovoljavala najnovijim ondašnjim uvjetima. 

Okušao se i u u politici te je bio zastupnikom u općini. U gospodarstvu ga Sušak pamti po mlinu na valjke koji je osnovao 1890-ih i po trgovini poljoprivredne i kolonijalne robe. Bio je šurjak tvorničara Gjure Ružića.

## Izvor
* Irvin Lukežić: Gjuro Ružić i Šime Mazzura, Sušačka revija br. 58/59 
* Saša Dmitrović: Vijesti iz prošlosti , Sušačka revija br. 37
Zoran Kršul

**Zoran Kršul** (Rijeka, 1955.), hrvatski književnik.

Piše poeziju, književnokritičke i esejističke tekstove.

Dosad je objavio devet zbirki pjesama:
* *Dodirnuti prstom*, pjesme, Glas, Banja Luka,1980.
* *Zašto stoje konji*, pjesme, Veselin Masleša, Sarajevo 1984.
* *Kutija*, pjesme, Izdavački centar Rijeka, Rijeka 1989.
* *Simultanka*, pjesme, Izdavački centar Rijeka, Rijeka 1996.
* *Vrijeme koje ti je potrebno da skončaš*, izabrane pjesme, Pučko sveučilište Ante Starčević, Gospić 2001.
* *Jutarnja tjelovježba*, DHK, Ogranak Rijeka, Rijeka 2002.
* *Ubojite pjesme*, DHK, Ogranak Rijeka, Rijeka 2003.
* *Etimologija tame*, Altagama, Zagreb 2004.
* *Rov*, Izdavački centar Rijeka, Rijeka 2004. (nagrađeno u rukopisu Nagradom Drago Gervais 2003.)

## Nagrade i priznanja
* nagrada Drago Gervais 2003. za zbirku pjesama *Rov*
* Croatia rediviva: Ča, Kaj, Što - baštinski dani *poeta oliveatus* 2010.
Ödön von Horváth

**Ödön von Horváth** (Sušak, 9. prosinca 1901. - Pariz, 1. lipnja 1938.), austrijski književnik, najpoznatiji po drami *[[Priče iz Bečke šume]]*. Odrastao u porodici austro-ugarskih oficira, nakon propasti te države se školovao, a potom radio u Weimarskoj Njemačkoj. Nju je napustio nakon dolaska nacista na vlast, te se sklonio u Austriju gdje mu je opus bio prožet nastojanjem da se evropska javnost upozori na opasnost od fašizma. Nakon Anschlussa je bio prisiljen otići u emigraciju u Pariz. Tamo je život skončao u bizarnoj nesreći, kada ga je pogodilo granje drva srušenog u iznenadnoj oluji na pariškim Elizejskim poljima.

## Bibliografija
### Teatarski komadi
* *Das Buch der Tänze*, 1922
* *Mord in der Mohrengasse*, 1923
* bis 2016 unveröffentlicht: *[[Niemand (Horváth)|Niemand]]*, tragedija u sedam slika. 1924
* *[[Zur schönen Aussicht]]*, 1926
* *Die Bergbahn*, 1926 (originalno *Revolte auf Côte 3018*)
* *Sladek der schwarze Reichswehrmann*, 1929 (originalo *Sladek oder Die schwarze Armee*)
* *Rund um den Kongreß*, 1929
* *Die Lehrerin von Regensburg*, 1930 (fragment, inspiriran stvarnim slučajem Elly Maldaque)
* *[[Italienische Nacht]]*, 1931
* *[[Geschichten aus dem Wiener Wald]]*, 1931
* *[[Glaube Liebe Hoffnung]]*, 1932
* *[[Kasimir und Karoline]]*, 1932
* *[[Die Unbekannte aus der Seine]]*, 1933
* *[[Hin und Her]]*, 1934
* *Mit dem Kopf durch die Wand*, 1934
* *[[Don Juan kommt aus dem Krieg]]*, 1936
* *[[Figaro lässt sich scheiden]]*, 1936
* *Pompeji. Komödie eines Erdbebens*, 1937
* *[[Ein Dorf ohne Männer]]*, 1937
* *[[Himmelwärts (Horváth)|Himmelwärts]]*, 1937
* *[[Der jüngste Tag (Theaterstück)|Der jüngste Tag]]*, 1937

### Romani
* *[[Sechsunddreißig Stunden]]*, 1929
* *[[Der ewige Spießer]]*, 1930
* *[[Jugend ohne Gott]]*, 1937
* *[[Ein Kind unserer Zeit]]*, 1938
* *Adieu Europa*, 1938 (fragment nedovršenog roman)

### kraća proza
* *Sportmärchen*, 1924–1926
* *Interview*, 1932
* *Gebrauchsanweisung*, 1932
* *Stunde der Liebe*, 1929
* *Das Bitterwasser-Plakat*, 19??, objavljen u *Die Geschichtenerzähler. Neues und Unbekanntes von Allende bis Zafón*. suhrkamp, Frankfurt am Main 2008, .

### Historijsko-kritička djela
* Ödön von Horváth: Historisch-kritische Ausgabe in 18 Bänden. Berlin: de Gruyter 2009ff.

## Reference
Zlatko Komadina

**Zlatko Komadina** (Ljubljana, 24. listopada 1958.), hrvatski socijaldemokratski političar iz Rijeke.

## Biografija

Diplomirao 1982. godine na Tehničkom fakultetu Sveučilišta u Rijeci. Između 1997. i 2001. godine zastupnik u Županijskom domu Sabora, a od 2001. godine je župan Primorsko-goranske županije..

Član SDP-a, od 2004. godine potpredsjednik SDP-a.

Koncem 2011. godine postaje hrvatski ministar pomorstva, prometa i infrastrukture, a 4. travnja 2012. podnosi ostavku zbog zdravstvenih razloga.

Poznat je kao neslužbeni vođa riječke frakcije, odnosno glavni oponent Zorana Milanovića unutar SDP-a. Nakon poraza SDP na parlamentarnim izborima 2015. godine je objavio kako će biti protukaniddat Milanoviću na izborima za vodstvo stranke.

## Vanjske veze
* Biografija na SDP stranicama

## Izvori
Ferdinand Radovan

**Ferdinand Radovan** (Rijeka, 26. siječnja 1938. - Ljubljana, 1. veljače 2009.), hrvatski operni pjevač.

Debitirao je 1964. u Beogradu kao Germont u Traviati. Od 1965. do 1967. bio je član Ljubljanske opere, odakle je otišao u Graz, gdje se oblikovao u cjelovitu glazbeno-scensku osobnost.

Svojim tamno obojenim i posebno izražajnim glasom, sposobnim izraziti čitav spektar boja i nijansi, urođenom muzikalnošću, naglašenim smislom za pjevačku i scensku interpretaciju i velikim osjećajem za belkantističku frazu izgradio se u rasna verdijanskog baritona. Hrvatski je pjevač s najviše otpjevanih Verdijevih uloga – 12. Njegov Simon Boccanegra na Splitskom ljetu, Renato, Luna, Posa u Don Carlosu, Don Carlos u Moći sudbine, Jago, Amonasro, Rigoletto, Germont, Nabucco, Falstaff i Macbeth velika su postignuća. Bio je jednako uspješan kao tumač dramskih likova Scarpije, Gerarda u Andréu Chenieru i Barnabe u Giocondi, kojega je, uz Lunu, pjevao i u Metropolitanu, kao i onih s primjesom komike kao što je Figaro u Figarovu piru i Seviljskom brijaču. Isticao se i kao Nikola Šubić Zrinski. Zanimljivo je da je karijeru počeo u inozemstvu, a angažirani prvak Zagrebačke opere bio je od 1982. do 1992. godine.
Fran Pilepić

**Fran Pilepić** (Rijeka, 10. srpnja 1838. - Rijeka, 13. travnja 1890.) je bio hrvatski jezikoslovac, pravnik, predavač i političar.

Bio je pripadnik riječke filološke škole. 1860-ih godina se okrenio od jezikoslovnog rada, te posvetio pravu i radi kao javni bilježnik u Delnicama. Radio je i kao predavač u Bakarskoj pomorskoj školi povijest i talijanski jezik.

Bio je odbornik Narodne čitaonice riječke, surađivao je u tadašnjim časopisima. Kasnije je stekao status uvaženog riječkog odvjetnika, a dao se i u politički život - bio je aktivan član Starčevićeve Stranke prava. Bio je i biran u Sabor, gdje je bio poznat kao žučni branitelj pravaških stavova.
Valter Matošević

**Valter Matošević** (Rijeka, 11. lipnja 1970.) je hrvatski rukometni vratar. Igračku je karijeru počeo u riječkom Zametu. Karijeru je nastavio u rukometnom klubu Zagrebu.

Matošević je kao član hrvatske reprezentacije sudjelovao u dva najveća uspjeha: osvajanju olimpijskih zlatnih medalja na Igrama u Atlanti 1996. te na Igrama u Ateni 2004. godine. Dvostruki je dobitnik Državne nagrade za šport "Franjo Bučar", 1996. i 2004. kao član hrvatske rukometne reprezentacije.

Igrao je za mnoštvo klubova. Igrao je u Hrvatskoj, Njemačkoj, Italiji, Danskoj i Španjolskoj. Siječnja 2011. se je reaktivirao poslije dvije godine stanke. Pozvao ga je u svoje redove Nettelstedt-Lübbecke zbog toga što im se ozlijedio vratar Nikola Blažičko.

## Povezano
* 

## Vanjske veze
*(danski) Portret na stranicama FCK Håndbolda
Snježana Pejčić

**Snježana Pejčić** (Rijeka, 13. srpnja 1982.), hrvatska streljašica.

## Sportski uspjesi

Na Olimpijskim igrama u Pekingu u disciplini zračna puška deset metara osvojila je brončanu medalju. To je bila prva hrvatska medalja na OI u Pekingu, pa je Pejčić ušla u povijest i kao prva hrvatska sportašica koja je osvojila medalju na Ljetnim Olimpijskim igrama. Zanimljivo je da je Snježana Pejčić prvi sportaš uopće kojem je na Olimpijskim igrama u Pekingu dodijeljena medalja.

Prvi put se dokazala na evropskom juniorskom prvenstvu 2002. godine kada je u Solunu bila druga. Streljaštvom se bavi od svoje 15. godine i članica je kluba Lokomotiva u Rijeci.

Dobitnica je godišnje Državne nagrade za sport "Franjo Bučar" za 2008. godinu.

Na Evropskom prvenstvu u Pragu, 21. veljače 2009. godine, osvojila je zlatnu medalju u disciplini zračne puške 10 m, a u ekipnoj konkurenciji, osvojila je srebro.

## Izvori

## Vanjske veze

* Biografija na službenim stranicama OI 2008.
Davor Kus

**Davor Kus** (Rijeka, 21. srpnja 1978.) je profesionalni hrvatski košarkaš. Visok je 1,91 m i  težak 91 kilogram. Igra na pozicijama playmakera i beka šutera. Trenutačno je igrač hrvatske Cibone iz Zagreb.

## Profesionalna karijera
Kus je počeo igrati za prvu momčad KK Kvarnera 1996. godine. Nakon četiri sezone, 2000. je potpisao za Cibonu, gdje igra i danas, s tim da je dvije sezone proveo u inozemstvu: sezonu 2004./2005. u atenskom AEK-u, a sezonu 2007./2008. u Unicaji u španjolskoj ACB ligi. U sezoni 2008./09. bio je na jednogodišnjoj posudbi u Ciboni, te se natrag vratio u Malagu. U Malagi je dobio raskid ugovora i postao slobodan igrač. Iako je bio u kombinacijama da se vrati u Cibonu, Kus je na kraju s Benettona Trevisom potpisao dvogodišnji ugovor, s mogućnošu produženja na još jednu.

## Euroliga
Dana 26. studenog2008., Kus je u pobjedi od 82-79 nad talijanskim Air Avellinom, prešao granicu od 1000 poena u Euroligi. Utakmicu je završio sa 23 poena i po jednim skokom i asistencijom.

## Hrvatska košarkaška reprezentacija
Kus je bio član Hrvatske košarkaške reprezentacije koja je sudjelovala na Europskom prvenstvu u Španjolskoj 2007. Igrao je i na Olimpijskim igrama u Pekingu 2008.

## Izvori
Ignazio Hencke

**Ignazio Hencke** (Rijeka, 17. VII. 1740. - 1. IX. 1798.), riječki arhitekt i graditelj.

U početku je radio kao stolar, a tek poslije se školovao za graditelja. Najpoznatija građevina mu je Pravoslavna crkva sv. Nikole u Rijeci iz 1789. godine, u tipiziranom stilu kasnog provincijalnog kontinentalnog baroka.

Stambene kuće što ih je gradio u Rijeci nisu ostale sačuvane. Njegov život i rad nisu do kraja istraženi.

## Literatura
* Radmila Matejčić: "Barok u Istri i Hrvatskom primorju", u: *Barok u Hrvatskoj*, Zagreb, 1982.
* Radmila Matejčić: *Kako čitati grad: Rijeka jučer, danas*, Rijeka, 1988. ()
Darko Jurković

**Darko Jurković - Charlie** (Rijeka, 20. travnja 1965.), hrvatski jazz gitarist.

## Biografija
Nižu glazbenu školu Ivan Matetić Ronjgov završio je 1977. godine na odjelu za violinu. Gitaru je počeo svirati kao samouk sa šesnaest godina, a jazzom se počeo baviti u svojoj osamnaestoj, da bi već nakon par godina prešao na posebnu tehniku sviranja gitare poznatu pod nazivom ”*two hand tapping*”, po uzoru na američkog gitaristu Stanleya Jordana.

Godine 1989. upisuje se na jazz odsjek Glazbene akademije u Grazu. Diplomirao je 1997. godine i stekao zvanje magistra jazz glazbe. Aktivan je u brojnim malim jazz sastavima u kojima surađuje s domaćim i stranim glazbenicima. Zbog mogućnosti što mu pruža njegova osebujna tehnika sviranja često nastupa sam ili u duu s pijanistima (Emil Spanyi, Gino Comisso). Često je nastupao na riječkom “Jazz Time” festivalu (duo s Josipom Pandurom i Emilom Spanyiem, u kvartetu s Lacknerom, Zimmermannom i Stanojkovskim, u triu s Barakovićem i Levačićem u selekciji Boška Petrovića).

Dvaput je osvojio “Status” hrvatsku strukovnu nagradu kao najbolji jazz gitarist (2000., 2004.). Nakon debi CD-a “My Contribution” snimio je dva albuma kao član kvarteta Sensitive, ali i nekoliko albuma s međunarodnim sastavom Europlane Orchestra. Svira često u malim sastavima i solo, a na repertoaru mu se nalaze autorske skladbe, jazz standardi, filmske melodije i glazba proizašla iz blues tradicije.

Osim po Europi (Italija, Austrija, Njemačka i Češka) svirao je i u Južnoj Americi (Čile i Brazil).

## Diskografija
### Albumi

# My Contribution, Gis Records, 1999.
# Live 2002, JUH Music, 2003.
# Jazz na Hrade, Multisonic, 2006.
# Maybe Later, Vltava/Arta, 2008.

## Izvori
* Darko Jurković (Charlie) Trio - Jazz na kvadrat (preuzeto 18. srpnja 2009.)
* jazz.hr Diskografija (preuzeto 18. srpnja 2009.)
Alen Polić

**Alen Polić** predsjednik Etno-eko udruge "Jabuka" i idejni tvorac Etno-eko festivala "Jabuka", glazbom se počeo baviti u osamnaestoj godini. Bio je dugogodišnji član riječkih “Putokaza”, kao i član kulturno-umjetničkih društava koja djeluju u Primorju. Bilježi i vrlo zapažene nastupe na festivalu “Melodije Kvarnera”, te “Melodije Istre i Kvarnera”, na kojem je višestruko nagrađivan “Besedom”, nagradom što se dodjeljuje kompoziciji koja cjelokupnim izričajem, dakle glazbom, tekstom i aranžmanom najbolje karakterizira kraj u kojem je nastala. U “Novom listu” je zabilježeno da “Alen nudi nešto novo usađeno na nečemu starom, nečemu što ne pridonosi samo očuvanju glazbene baštine Primorja, već i identitetu čitavog kraja o kojem taj samozatajni i vrlo zagonetni dječak progovara”.

Svojom je interpretacijom osvojio niz nagrada: za postignutu izvornost na festivalu “Melodije Kvarnera” za pjesmu “Rožica črljena” osvojio je nagradu “Ivan Matetić Ronjgov”, skladba “Žažara” s istoimenog albuma objavljenog 2007. u izdanju “Dancing Beara” na “Melodijama Istre i Kvarnera” donijela mu je nagradu “Beseda”, nakon “Bušnul san divojku” s MIK-a je otišao s nagradama “Beseda”, “Roženicama” za najbolje zastupljen melos i drugom nagradom stručnog ocjenjivačkog suda. Nagrađene su i skladbe: “Črna noć” (prvo mjesto po glasovima publike na festivalu “Melodije Kvarnera”), “Kad su bili na Krešišću bali” (nagrada za aranžman), “Junak mlad” (“Beseda” i “Roženice” na MIK-u 2005.), “Čigovi” (“Beseda” i “Roženice” na MIK-u 2006.), “Mićušno moje” (nagrada za najbolji aranžman)… Dobitnik je godišnje nagrade Grada Bakra 2003. godine. Svoje glazbeno iskustvo stekao je na brojnim nastupima u Italiji, Austriji, Sloveniji i Hrvatskoj, na raznim manifestacijama kao što su “Porin”, “Dora”, “Vinkovačke jeseni”, Etnofest “Neum” (2004. s pjesmom “Botra, Botra”). Organizator je Etno festivala “Omišalj '07”.

## Vanjske veze
* Službene stranice Udruge “Jabuka”
Giovanni Palatucci

**Giovanni Palatucci** (Montella, 31. svibnja 1909. - sabirni logor Dachau, 10. veljače 1945.), talijanski policijski službenik, pravnik i borac protiv nacizma.

Kao zapovjednik Ureda za strance u Rijeci spasio tisuće Židova od deportacije u sabirne logore. Poginuo u sabirnom logoru Dachauu.

Godine 1990. mu je *Komisija za proglašenje Pravednika među narodima* Jad va-Šem dodijelila časni naslov Pravednika među narodima. Katolička Crkva časti ga kao Slugu Božjeg. Proces za njegovu beatifikaciju otvoren je godine 2002.

## Vanjske veze
*''Riječki pravednik među narodima''  
*''Predstavljen film "Palatucci, riječki Schindler''
Vinko Jelić

**Vinko Jelić** (Rijeka, 1596. - Saverne, nakon 22. srpnja 1636.), bio je hrvatski barokni skladatelj, pjevač i glazbenik.

## Biografija
U Grazu učio je glazbu kod Matthije Ferrabosce.

Riječko je podrijetlo isticao uz naslove svojih tiskanih djela, dodajući imenu pridjevak "Fluminensi Sancti Viti". Ranu mladost proživio je u Rijeci, da bi 1606. otišao u Graz.

Nakon 1609. studirao je na Ferdinandeumu i Sveučilištu u Grazu. Bio je i član dvorskog orkestra.

Od 1617. bio je glazbenik na dvoru nadvojvode Leopolda V i biskupa u Strasbourgu.

Godine 1618. zaređuje se. Djelima crkvene glazbe stječe ugled kao skladatelj ranobaroknih obilježja. Autor je zbirke duhovnih koncerata „Parnassia militia“ (1622.), zbirke moteta i drugih crkvenih skladbi nazvanih „Arion primus“ i „Arion secundus“ (1628.).

U harmonijskoj građi vješto prepleće starocrkvene moduse s tonalitetima dura i mola, služi se često usporednim tercama, a katkad povećanim i smanjenim akordima, disonancama pa i kromatikom. Karakteristično barokno zvukovno suprotstavljanje ostvaruje izmjenjivanjem brzih i polaganih odlomaka služeći se tada još neuobičajenim oznakama (allegro, allegrissimo, tardi, tardissimo), a dinamičke kontraste postiže prijelazima iz forte u piano ili iz sola u puni sastav tutti. Jedan je od prvih skladatelja srednjoeuropskoga (austrijsko-njemačkoga) područja koji u duhovnim koncertima uz orgulje uvodi i druge instrumente (dvije violine u koncertima br. 21 i 24; kornet i trombon u ricercarima).

Posljednji se put spominje 22. srpnja 1636. tijekom ratnih sukoba oko Zaberna.

## Djela
* Parnassia militia concertuum unius, duarum, trium et quatuor vocum tam nativis quam instrumentalibus vocibus ad organum concinendarum, op. 1. Argentinae, Typis Pauli Ledertz, 1622.
* Arion primus sacrorum concertuum unius, duarum, trium et quatuor vocum ad organum concinendarum, op. 2. Augustae Tribocorum, Apud Paulum Ledertz, 1628.
* Arion secundus psalmorum vespertinorum tam de tempore, quam de Beata Maria Virgine quatuor vocibus, alternatim ad organum concinendarum adiunctis Magnificat, Salve regina, & octo tonis ad omnia strumenta accomodatis, op. 3. Augustae Tribocorum, Apud Paulum Ledertz, 1628.

## Poveznice
* Hrvatski skladatelji klasične i folklorne glazbe

## Izvori

## Vanjske veze
*LZMK / Hrvatski biografski leksikon – Ivona Ajanović-Malinar: »JELIĆ, Vinko«
*Kvarnerski baštinski vremeplov / Glazbena baština – Diana Grgurić: »Žubor kvarnerske glazbene rijeke«
*www.croatianhistory.net – Croatian Classical Music, 11th-19th centuries
Ivo Muhvić

**Ivo Muhvić** (Rijeka, 30. ožujka 1876. - Zagreb, 19. travnja 1942.), hrvatski skladatelj, vojni kapelnik i dirigent.

## Život i djelovanje

Od 1901. pa sve do svoje smrti bio je kapelnik raznih vojnih postrojbi u Zagrebu. Između 1902. i 1909. je organizirao velike koncerte simfonijskih orkestara. 1910. godine skupina snimatelja iz *"Östereichische Grammophon Gesellschaft"* (*Austrijsko gramofonsko društvo*), podružnice tvrtke *"His master's Voice"* dolazi u Zagreb i snima gotovo sve naše umjetnike, a i neke strane koji su bili članovi zagrebačkog kazališta. Među ostalima, u velikoj dvorani tadašnjeg hotela Pruckner u Ilici 44 snimili su i Vojničku glasbu carske i kraljevske 53. pukovnije pod ravnateljstvom kapelnika Ive Muhvića. Većina je snimaka bila namijenjena domaćem tržištu, a izvodili su popularne i poznate pjesme. To su najstarije snimke snimljene na teritoriju Hrvatske, a zvučni zapisi Muhvićeve glazbe su sačuvani do danas. Ubrzo kao kapelnik vojne glazbe u Zagrebu odlazi u Berlin gdje 1921. godine u *"Deutsches Gramophon Gesellschaft"* snima veći broj narodnih himni, pučkih popijevaka, kola, koračnica i sl. Neke se od tih snimaka nalaze i u katalogu tvrtke "Polydor" izdanom u Beču 1927. godine. Kao član Družbe "Braća Hrvatskoga Zmaja" s titulom Zmaj Riječanin, skladao je himnu DBHZ-a, *Zmajevku*. 

U Kraljevini Jugoslaviji Muhvić je postao viši kapelnik Glazbe Savske divizijske oblasti. Nacionalna i sveučilišna knjižnica ima snimku njegovog dirigiranja izvedbom hrvatske himne iz 1936. Skladao je i Mačekovu koračnicu, koja je vjerojatno služila za potrebe Hrvatske zaštite. Danas je popularna koračnica koju izvodi orkestar Hrvatske vojske.

Za vrijeme NDH bio je dirigent i kapelnik Glasbe Bojnog zrakoplovstva. 

## Djela

Osim dirigiranja uspješno se bavio i skladanjem, najviše za limeni puhački orkestar te pedagoškim radom, predavajući orkestraciju za vojne orkestre na Glazbenoj akademiji u Zagrebu od 1936. do 1941. Skladao je orkestralne pjesme i kantate. Među njegovim najvažnijim djelima su opera *Uskok*, uvertira *Zrinski-Frankopan*, *Staroslavenska misa* i dopunjavanje nedovršene opere *Pavliha* Viktora Parme. 

## Izvori
Jelena Lopatić

**Jelena Lopatić** (Rijeka, 1980.), hrvatska je kazališna, televizijska i filmska glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Kazalište u kući" kao Tina (2006.-2007.)
* "Cimmer fraj" kao Božena (2006.)
* "Luda kuća" kao Alma (2006.)
* "Žutokljunac" kao Ljerkica (2005.)
* "Nora Fora" kao Nora Fora *(glas)* (2004.)

### Filmske uloge
* "Ljudožder vegetarijanac" kao pacjentica (2012.) 
* "Čovjek ispod stola" kao Lidija (2009.)
* "Što je muškarac bez brkova?" kao Julija (2005.)
* "Snivaj, zlato moje" kao crvenokosa cura (2005.)

## Rad u kazalištu
### Kazališne uloge
* "Lizistrata"(2010.) - HNK I. Zajc Rijeka
* "Da je proklet Kam"(2010.)- HNK I. Zajc Rijeka
* "Opća bolnica"(2009.)- HNK I. Zajc Rijeka
* "Crnac" kao Ona(2009.)- HNK I. Zajc Rijeka
* "Turbo-folk (predstava)" (2008.)- HNK I. Zajc Rijeka
* "Odmor od povijesti"(2008.) - Bacači Sjenki
* "Zapadni kolodvor" (2006.) - Teatar EXIT
* "Ex-pozicija" (2005.) - Bacači Sjenki

## Nagrade
### Kazališne nagrade
* "Nagrada Ardalion"za najboljeg mladoga glumca za ulogu u predstavi ‘Turbofolk’(2010.) - Festival u Užicu, Srbija
* "Nagrada ‘Avdo Mujčinović’" za ulogu u predstavi "Turbofolk"(2010.)- dnevni list "Politika"
* "nagrada ‘Zlata Nikolić’" za najbolju žensku ulogu, predstava "Crnac"(2010.)- nagrada riječkog Kazališta
* "nagrada ‘Marul’" za ulogu Ona u predstavi ‘Crnac’ (2010.)- Marulićevi dani, Split
* "nagrada "Oblak"" za predstavu "Odmor od povijesti" (2010.)- PUF Festival, Pula
* "Specijalna nagrada" za predstavu "Odmor od povijesti" (2009.)- BITEF Festival, Beograd
* "nagrada "Oblak"" za predstavu "Ex-pozicija" (2009.)- PUF Festival, Pula
* "nagrada "Avazov zmaj"" za predstave "Odmor od povijesti"  i "Ex-pozicija"(2008.)- MESS Festival, Sarajevo
* "Specijalna nagrada" za predstavu "Ex-pozicija" (2007.)- BITEF Festival, Beograd

## Vanjske veze
*
Boris Ilić

**Boris Ilić** (1. 5. 1957 – 15. 8. 1998) jest bio hrvatski borac borilačkih vještina iz Rijeke.

Bio je član riječkog Centra borilačkih vještina Lučkog radnika koji je osnovao i u kojem je bio trener. Poslije je trenirao klub Rijeku Tank. Radio je u Rijeci u Rafineriji nafte odnosno kao električar u urinjskoj Energetici.

Osvojio je nekoliko svjetskih odličja u nekoliko borilačkih disciplina. 

Godine 1988. bio je svjetski doprvak u savateu, a 1989. svjetski doprvak u full contactu. Godinu 1990. pauzirao je zbog ozljede noge.

Dok je mali broj država na svijetu uopće priznao Hrvatsku, osvojio je naslov svjetskog prvaka za Hrvatsku. Bilo je to od 6. do 8. prosinca 1991. na svjetskom prvenstvu u full contactu i kick boxingu koje se održalo u Parizu 1991. osvojio je zlato u low kicku. Hrvatska je nastupila kao mlada članica svjetske organizacije WAKO koja je tek nekoliko mjeseca prije primila Hrvatsku. Kad se s ostalim reprezentativcima vratio s prvenstva, dopremio je pomoć u hrani i odjeći koju je francuski Caritas poslao Hrvatskoj.

Poslije je bio animator karatea za novoutemeljeni karate klub Viškovo (1994). Godine 1996. bio je suutemeljitelj borilačkog kluba Bure iz Kostrene.

Umro je 1998. u prometnoj nesreći na motorkotaču.

## Izvori
*Moja Rijeka  Velid Đekić: Boris Ilić, osvajač prve svjetske sportske krune za Hrvatsku, 11. listopada 2010.
*Moja Rijeka  Velid Đekić: Boris Ilić, osvajač prve svjetske sportske krune za Hrvatsku (II), 27. lipnja 2012.
Goran Moravček

**Goran Moravček** (Rijeka, 14. svibnja 1955.), hrvatski novinar i nakladnik.

## Biografija

Rođen je u Rijeci 14. svibnja 1955. godine i u kojoj je završio gimnaziju 1974. godine, a u Zagrebu 1979. godine Fakultet političkih nauka. Doktorski je studij završio na Odsjeku za povijest Filozofskog fakulteta u Zagrebu.

Pisac je predgovora i urednik više desetaka knjiga (npr. Kobler: Povijest Rijeke; Radmila Matejčić: Kako čitati grad, Emanuel Hoško: Trsatski franjevci, Giacomo Scotti: Fojbe, M. Lazzarich: Kantrida bijelih snova, Rude Pauer Paškvan – Ivo Paškvan: Martinšćica u srcu) i drugih. Pokretač je projekta online Riječke enciklopedije (www.fluminensia.eu).

Suradnik je u znanstvenim i popularnim časopisima te u periodičnim i dnevnim novinama.

## Djela
### Autor

* Rijeka, prešućena povijest (1990.), 
* Rijeka između mita i povijesti (2006),
* Autocesta Rijeka-Zagreb: Cesta života (2007.), 
* The Rijeka-Zagreb motoway: The road of life (2007.). 
* Povijesno-kulturna baština Riječke nadbiskupije (u pripremi 2012.)
* Sakralna baština Gorskog kotara (u pripremi 2013.)

### Suautor

* Marijin Trsat (1991., 2003.), 
* Hrvatski ljetopis (1994.), 
* Općina Mošćenička Draga: Slike sjećanja i života (1890.-2006.), 
* Stoljetnica života i rada Milosrdnih sestara sv. Križa na Sušaku (2005.).

## Izvori

* http://fluminensia.org/autor  s  (pristupljeno 19. kolovoza 2012.)
Renato Pilipović

**Renato Pilipović** (Rijeka, Hrvatska, 14. siječnja 1977.) je bivši hrvatski nogometaš i omladinski nacionalni reprezentativac.

## Karijera
Pilipović je gotovo cijelu svoju igračku karijeru proveo igrajući u 1. HNL uz kratku epizodu u Austriji. Također, nastupao je i za mlade U17 i U21 reprezentacije te je bio član juniorskog sastava koji je 2000. nastupio na europskom U21 prvenstvu u Slovačkoj. Pilipović je odigrao i jednu utakmicu za A vrstu i to u lipnju 1999. u prijateljskom susretu protiv Meksika.

## Osvojeni trofeji
### Klupski trofeji

## Vanjske veze
*National Football Teams.com
*Statistika igrača u HNL-u
Zoran Krušvar

**Zoran Krušvar** (Rijeka, 9. travnja 1977.), hrvatski književnik i novinar.

## Biografija

Rođen je 9. travnja 1977. u Rijeci. Završio je studij psihologije u Rijeci, te pohađa poslijediplomski specijalistički studij iz marketing menadžmenta, također u Rijeci.

Od 2010. do danas (2012.) radi kao novinar portala www.mojarijeka.hr, gdje pokriva teme iz kulture. Surađuje s Gradskom knjižnicom Rijeka na poslovima održavanja odnosa s javnošću te kao organizator i voditelj kulturnih projekata.

## Književni rad

Pred kraj studija prvi put objavljuje svoje literarne radove u studentskom časopisu “Re”. Nakon toga objavljuje u raznim medijima, a 2004. izašla mu je i samostalna zbirka priča “Najbolji na svijetu”.

Godine 2006. njegova priča "Tko s Đavolom tikve sadi..." uvrštena je u antologiju "Ad Astra", antologiju hrvatske znanstvenofantastične novele 1976. - 2006.

Roman "Izvršitelji nauma Gospodnjeg"  objavljuje 2007. godine, kojeg prati i multimedijalni projekt. Roman i projekt odmah su postali jedinstveni primjeri u hrvatskoj književnosti, pokrenuvši čitav niz čitatelja da sami stvaraju likovne, literarne, glazbene i video radove koji se nadovezuju na sadržaj romana. Amaterska skupina iz Maribora postavila je i dvadesetminutnu predstavu čija se snimka (titlovana na hrvatski) može vidjeti na službenim internetskim stranicama romana.

Kontroverzni roman za djecu "Zvijeri plišane" koji izaziva veliku pažnju javnosti te reakcije javnih osoba i istaknutih hrvatskih političara objavljuje 2008. Polemiku je izazvalo tematiziranje homoseksualnosti i transrodnosti u dječjoj literaturi.

Godine 2010. objavljuje eksperimentalni roman "Kamov se vraća kući".

Edukativni roman za djecu "Poduzmi nešto", naručen od strane Odjela za poduzetništvo grada Rijeke objavljuje 2011.

Godine 2011. objavljuje zbirku priča "Zaljubljeni duhovi".

Njegova djela prevođena su na rumunjski, poljski i francuski.

Od 2008. godine u suradnji s Gradskom knjižnicom Rijeka i Udrugom mladih Akcija, organizira i vodi literarnu radionicu za djecu i mlade "Laboratorij fantastike". U sklopu tog projekta uredio je dvije zbirke kratkih priča polaznika radionice.

Uredio je i zbirku priča raznih autora "Kamovo novo ruho", koja tematizira Janka Polića Kamova.

Član je Hrvatskog društva pisaca, te riječkog ogranka Društva hrvatskih književnika.

## Nagrade i priznanja

Osvojio je neke nagrade i priznanja, među kojima četiri nagrade "Sfera" i jednu nagradu "Artefakt".

Roman "Izvršitelji nauma Gospodnjeg" zauzeo je, u konkurenciji domaćih i stranih naslova, prvo mjesto na ljestvici top 10 fantastičnih/ZF knjiga objavljenih u Hrvatskoj 2007., po izboru portala "Fantasy Hrvatska".

## Bibliografija

* *Najbolji na svijetu* (2004., Mentor; 2006., Biblioteka SFera)
* *Izvršitelji nauma Gospodnjeg* (2007., Mentor )
* *Zvijeri plišane* (2008., Knjiga u centru)
* *Kamov se vraća kući* (2010., Mentor)
* *Poduzmi nešto* (2011., ICR) 
* *Zaljubljeni duhovi* (2011., V.B.Z.)

## Izvori

## Vanjske veze
### Sestrinski projekti

### Mrežna sjedišta
* http://izvrsitelji.com/
* http://nosf.net/zvijeri/
Emmi Miljković

**Emmi Miljković** (Rijeka, 2. rujna 1988.) je hrvatska vaterpolistica i hrvatska reprezentativka. Igra na mjestu napadačice i u obrani. Visine je 174 cm. Igra desnom rukom.
Vaterpolo igra od 2004. godine. 
Sudjelovala je na EP 2010. kad su hrvatske vaterpolistice nastupile prvi put u povijesti. Te je sezone igrala za ŽVK Primorje.

## Izvori
*EP 2010.
Ljubo Pavešić

**Ljubo Pavešić** (Škrljevo, 28. siječnja 1919.- Rijeka, 19. siječnja 1994.), hrvatski književnik i novinar.

## Biografija

Osmogodišnju školu je pohađao na Kukuljanovu, a gimnaziju na Sušaku. Radio je kao novinar u Primorskom vjesniku (1945.-1947.) na Sušaku, Riječkom listu (1947.-1954.), a potom u Bujama i Zagrebu. Mirovinu je dočekao na Radio Rijeci. Kao pjesnik popularizirao je čakavštinu te su mu mnoge pjesme uglazbljene, među njima i najpopularnija "Nebuloza". Uredio je kaconijer čakavskih pjesnika između Učke i Velebita "Besedi s kamika i z mora" (Rijeka, 1968.).
Na Radio Rijeci uređivao je humorističke emisije "Mantinjada bez mužike", "Mantinjada z mužikun" i vrlo popularnu "Primorsku poneštricu".

## Djela

Objavljena djela: 
* Mamina starina (pjesme), Rijeka, 1975. 
* Ne pozabi napisat (pjesme), Opatija, 1989.
* Litrati i užanci, Viškovo, 1998. 
* Narodni heroj Joakim Rakovac, Zagreb, 1952.
* Pjesma na stratištu (pripovijetke), Rijeka, 1954. 
* I krv je tekla kršem (crtice i zapisi), Rijeka, 1959., Škrljevo, 2010.
* Na kamenu za kamen (zapisi, crtice, novele), Rijeka, 1980.

## Izvori
* Izvor:
Fluminensia, Goran Moravček

## Vanjske veze
* Nagrada Ljubo Pavešić
Ljerka Krajnović

**Ljerka Krajnović** (3. svibnja 1963.) je hrvatska rukometašica iz Rijeke.

Za seniorsku reprezentaciju igrala je na Mediteranskim igrama 1993. godine.

Igrala je za slavnu postavu hrvatske reprezentacije zajednom sa sugrađankom Radom Ciganović koja je 1993. na Trsatu u kvalifikacijskoj utakmici protiv Španjolske nadoknadila minus devet golova i plasirala se na europsko prvenstvo.

## Izvori
*Krajnović: Golovi su najbolji lijek za danske kontre; Ciganović: Moramo otpustiti kočnice , Sportcom.hr, Autor Milan Kosanović Srijeda, 21. ožujka 2012. 
*Eurohandball
Ivan Močinić

**Ivan Močinić** (Rijeka, 30. travnja 1993.) je hrvatski nogometaš koji trenutačno igra za Rijeku.

Karijeru je započeo u HNK Rijeci i u svojoj prvoj profesionalnoj sezoni u Prvoj HNL 2011./12. je skupio 13 nastupa i jedan gol. Također, sakupio je 11 nastupa za Hrvatsku reprezentaciju do 19 godina, uključujući 3 utakmice na Europskom prvenstvu U-19 reprezentacija.

Dne 31. svibnja 2014. izbornik A reprezentacije Niko Kovač je objavio popis igrača za odlazak na svjetsko prvenstvo u Brazil na koju je pozvao i Ivana.

## Priznanja
### Klupska
**[[HNK Rijeka|Rijeka]]**
* Hrvatski nogometni kup **(1):** *[[Hrvatski nogometni kup 2013./14.|2013./14.]]*
* Hrvatski nogometni superkup **(1):** *[[2014.]]*

## Izvori

## Vanjske veze
*Profil na hnl-statistika.com 
*Profil na stranici HNK Rijeka
Simo Nikolić

**Simo Nikolić** (Novi Sad, 29. siječnja 1941. - Rijeka, 9. travnja 2012.), hrvatski jedriličar, osvajač brojnih odličja i dvostruki olimpijac.

## Biografija
### Rani počeci
Simo Nikolić rođen je 29. siječnja 1941. u Novom Sadu, a nakon diplome na Strojarskom fakultetu u Ljubljani počinje se baviti jedrenjem u Jedriličarskom klubu Istra - Lovran. Godine 1957. postaje član JK Galeb.

### Karijera
Godine 1961. s Antonom Gregom osvojio je naslov europskog juniorskog prvaka u klasi Šljuka. Pet godina kasnije dvojac osvaja zlato, a 1967. osvajaju svjetsku broncu. Godine 1968. na Europskom prvenstvu osvajaju srebro. Krajem 60-ih godina, dvojac se prebacio u klasu Flying i dvaput su se plasirali na Olimpijske igre. Godine 1968. u Meksiku su osvojili 13. mjesto, a 1972. u Münchenu peto.

Od 1984. do 1991., Simo Nikolić postao je međunarodni jedriličarski sudac. Tri je godine (1984.-1987.) obavljao dužnost predsjednika JK Galeb.

### Smrt
Umro je 9. travnja 2012. godine u Rijeci, a pokopan je 12. travnja na riječkom groblju Trsat.

## Izvori
Sadko (film)

***Sadko*** () je sovjetski fantastično-pustolovni film snimljen u režiji Aleksandra Ptuška i premijerno prikazan početkom 1953. godine. Radnja se temelji na istoimenoj operi Nikolaja Rimski-Korsakova, a koja se, pak, temeljila na tradicionalnoj ruskoj pjesmi (*[[biline (književnost)|bilini]]*). Naslovni protagonist, koga tumači Sergej Stoljarov, je mladi muzičar iz drevnog Novgoroda koji odlučuje tamošnjim trgovcima dovesti "pticu sreće". Radnja prikazuje kako ga put vodi širom svijeta, gdje će doživjeti niz pustolovina. *Sadko*, koji je sadržavao vrhunske specijalne efekte za svoje vrijeme, je imao izuzetnu gledanost u SSSR-u, ali i uspjeh izvan sovjetskih granica. Iste je godine prikazan na venecijanskoj Mostri, gdje je osvojio Srebrnog medvjeda.

Godine 1962. je, pak, prikazan u SAD u distribuciji Rogera Cormana, koji je, dijelom nastojeći izbjeći hladnoratovske predrasude publike, film prikazao pod naslovom ***The Magic Voyage of Sinbad*** (), a naslovnog protagonista "prekrstio" u Sinbada. U tu je svrhu mladi Francis Ford Coppola napisao novi engleski dijalog koji je naknadno nasinkroniziran u toj verziji.

## Vanjske veze
* 
* RusCiCo page for ''Sadko''
Ivan Krapić

**Ivan Krapić** (Rijeka, 14. veljače 1989.), hrvatski vaterpolist. Igra na poziciji centra. Igrač je riječkog Primorja. Visok je 196&nbsp;cm i težak 105&nbsp;kg. S Primorjem kojeg je igrač od 21. srpnja 2010.  je u sezoni 2012./13. osvojio hrvatski kup i Jadransku ligu. U sastavu hrvatske reprezentacije dosada je bio samo na Mediteranskim igrama 2013. gdje je Hrvatska osvojila zlato sa svim pobjedama.

## Izvori
Zvonimir Miloš

**Zvonimir Miloš**  (Sušak /danas Rijeka/, 14. studenog 1903. - Bazovica 6. rujna 1930.), organizator otpora protiv fašizma.
## Biografija
Rođen 1903. godine na Sušaku, u obitelji računovođe Julija Miloša. Članovi obitelji Miloš bili su nacionalno osvješteni, a nakon što se preselio u Trst uključio se u rad slovenskih društava. U Trstu je završio poslovnu školu i radio kao knjigovođa tvrtke Notagrando. Bio je aktivan u klubovima za mlade, a nakon njihova raspuštanja 1927. godine bio je jedan utemeljitelja i vođa tajne organizacije Borba. Sudjelovao je u prosvjednim podmetanjima požara u školama i vrtićima te u postavljanju eksploziva ispod svjetionika pobjede u Trstu - 6. siječnja 1930. i uredništvu fašističkog lista Il Popolo di Trieste 10. veljače 1930. Tijekom masovnih uhićenja pripadnika organizacije TIGR u proljeće 1930., bio je uhićen i mučen u zatvoru. Posebni vojni sud za zaštitu zemlje ga je, na 1. Tržičkogom procesu , održanom od 1. do 5. rujna 1930. osudio na smrt. Miloš je zajedno s Franom Marušičem, Ferdom Bidovcem i Alojzom Valenčićem strijeljan 6. rujna 1930. u 05:40 kod Bazovice.

## Odlikovanja
Godine 1997. Republika Slovenija posmrtno mu je dodijelila  Zlatni časni znak slobode republike Slovenije (Zlati častni znak svobode republike Slovenije) povodom 50. godišnjice priključenja Primorja matici Sloveniji.
Milka Milinković

**Milka Milinković** (Sanski Most, 7. travnja 1955.), hrvatska paraolimpijka i reprezentativka u atletici. Jedina je osoba na svijetu koja je 9 puta nastupila na Paraolimpijskim igrama. Nositeljica je osam paraolimpijskih medalja te osvajačica prve paraolimpijske medalje u hrvatskoj povijesti, bronce iz Barcelone. Najveći uspjeh bio joj je osvojeno zlato na Paraolimpijadi u Seulu kada je postavila novi paraolimpijski i svjetski rekord u bacanju kugle - 6,05 metara. Jedna je od osnivačica ŠDP “Frankopan” iz Kraljevice. Predsjednica je Športskog saveza osoba s invaliditetom Rijeka.

## Sportska karijera
Nastupila je na Paraolimpijskim igrama:
* Heidelberg 1972. godine: 60 metara – srebro, koplje – bronca;
* Arnhem 1980. godine ; kugla – bronca, koplje – bronca;
* Stoke Mandeville i New York 1984 godine; koplje – zlato, kugla – bronca;
* Seul 1988. godine kugla - zlato (svjetski i paraolimpijski rekord: 6,05 m);
* Barcelona 1992. godine: koplje – bronca.

Nastupila je u OI u Arnhemu 1980., Stoke Mandevilu 1984., Seoulu 1988., Barceloni 1992., 1996. godine u Atlanti i 2000. godine u Sidneyu, 2008. u Pekingu, 2012. u Londonu. Na svjetskim i europskim prvenstvima osvojila je 17 zlatnih, 6 srebrnih i 10 brončanih medalja.

## Nagrade i priznanja
Dobitnica je niza nagrada i priznanja: 1972.; 1973.; 1977.; 1979. i 1985. godine. Zlatnom plaketom Saveza organizacija fizičke kulture odlikovana je 1980. Športašica godine bila je 1984. i 1985. Nagradu grada Rijeke primila je 1976. godine.
* 1993. godine odlikovana je ordenom predsjednika Republike Hrvatske dr. Franje Tuđmana – Red Danice hrvatske
* 1993. godine Zlatna značka HOO;
* 1995. godine Zahvalnica HOO i Povelja općine Kraljevica;
* 1998. godine Nagrada “Franjo Bučar”;
* 1999. i 2001. godine bila je športašica godine Hrvatskog športskog saveza invalida;
* 2002. godine uručena joj je nagrada za životno djelo Grada Kraljevice i nagrada za dugogodišnji rad i djelovanje u športu osoba s invaliditetom.

## Vanjske veze
* Milka Milinković - Najtrofejnija hrvatska paraolimpijka
Bože Mimica

**Bože Mimica** (Omiš, 12. listopada 1942.) je hrvatski kulturolog, povjesničar, nakladnik, numizmatičar i hrvatski književnik.

Rođen je u Omišu. U Zagrebu je studirao na Fakultetu za vanjsku trgovinu. U Rijeci je studirao na Pedagoškom fakultetu u Rijeci i diplomirao kulturologiju.

Radio je kao šef propagande u Hrvatskom narodnom kazalištu Ivana pl. Zajca. Bio je zamjenik direktora IKP "Mladost" Rijeka te direktor u riječkim 1TP "Liburnija" i IKP "Naprijed".

Bio je predsjednik upravnih vijeća dvaju riječkih muzeja. Članom je stručnog ocjenjivačkog suda Festivala dalmatinskih klapa u Omišu i Festivala dalmatinskih šansona u Šibeniku.

Predavao je na Filozofskom fakultetu u Rijeci.

Objavio je knjige:
**Numizmatika na povijesnom tlu Hrvatske*
**Numizmatička povijest Dubrovnika*
**Numizmatička povijest Rijeke*
**Numizmatika na povijesnom tlu Hrvatske - rani srednji vijek*
**Numizmatička povijest Istre i Kvarnera*
**Omiška krajina - Poljica - Makarsko primorje*
**Dalmacija od antike do 1918.*
**Dalmacija u 20. stoljeću*
**Dalmacija u moru svijetlosti - od antike do kraja 20. stoljeća*
**Numizmatička povijest Zagreba i Slavonije*
**Povijest Slavonije*
* povijesna monografija Istre, Rijeke i Kvarnera (u izradi)
* Nekoliko knjiga obvezni su fakultetski udžbenici u Zadru, Rijeci, Puli i Zagrebu.

Član je i predsjednik riječkog ogranka Društva hrvatskih književnika. Član je Hrvatskog arheološkog društva. Počasni je član Hrvatskog numizmatičkog društva.

1994. je dobio Nagradu za životno djelo Grada Omiša. Dobitnik je Nagrade Splitsko-dalmatinske županije. 1996. je godine dobio Nagradu Grada Rijeke. Nositelj je Spomenice Domovinskog rata.

Vijećnik je u Gradskom vijeću Grada Rijeke. Član je Kulturnog vijeća Primorsko-goranske županije.

## Izvori
*DHK - ogranak u Rijeci 
*Almissa.com - Pjesnici i književnici 
*Rijeka
Meri Trošelj

**Meri Trošelj**, hrvatska kantautorica, dobitnica Porina 2005. za najbolju vokalnu izvedbu, skladba *"Speak to Me"* koja se može naći na albumu *"Infinity"* Damira Halilića - Hala, poznatog hrvatskog i svjetskog gitariste i stalnog suradnika Meri Trošelj.

## Glazbena karijera

1987. godine nastupila je na Splitskom festivalu s pjesmom "Daj mi nježnosti".

Kao vokal nastupala je za Elvis Stanić Group na albumima "Terra Sacra" (1997) i *"Samba Mediterranea"* iz 1999., te kao autorica teksta i glazbe, uz Damira Halilića - Hala, za Denise *"Denise Denise"* iz 1998. 

Ko-autorica je teksta pjesme *"Mala laž"* Parnog valjka s albuma *"Zastave"* iz 2000.

Uz to, gostovala je kao glavni vokal u pjesmi "Don't Count on Me" s albuma "Just One Thing" (2007) grupe "Crooks & Straights".

Meri Trošelj je trenutačno vokalistica riječkog kvarteta *Quartet Sensitive* koji svoj glazbeni izričaj temelji na brazilskoj glazbenoj tradiciji *bossa nova*. Kvartet 2000. izdaje album *"Afternoon with Jobim".*

Kao jedna od rijeđe političkih angažiranih glazbenica na hrvatskoj sceni, krajem 2005. inspirirana nepravomoćnom presudom za klevetu novinarki Novog lista Slavici Mrkić Modrić objavila je o vlastitom trošku u obliku promo singla autorsku pjesmu *"Ništa nije u redu"* te ju posvetila slobodi medija. Meri Trošelj je sudjelovala i u sklopu UNICEF-ove akcije "Svako dijete treba obitelj", koncertom 22. svibnja 2005. na zagrebačkom Cvjetnom trgu.

## Diskografija

* Uzmi šutnju (1998.)
Mario Rubeša

**Mario Rubeša** (Rijeka, 29. svibnja 1980.) je nogometni agent i bivši direktor nogometnih klubova NK Rijeka i NK Istra 1961. 

Nakon završetka Ekonomskog fakulteta u Rijeci pohađa daljnje školovanje u područjima sportskog menadžmenta i marketinga. 

Već u svojim 20-ima otvara tvrtku i započinje karijeru sportskog menadžmenta i marketinga. Surađuje s mnogim sportskim, prvenstveno  nogometnim klubovima i igračima. 

2006. godine postaje marketing menadžer u NK Rijeka, gdje je bio uključen i u sve ostale svakodnevne aktivnosti kluba. 2007. godine postaje najmlađi direktor u povijesti toga kluba. Direktorsku funkciju izvršava sve do 2011.godine. Od 2007.-2009. bio je podpredsjednik Udruge prvoligaša. 

U sezoni 2008./2009., NK Rijeka je osvojila 3.mjesto u hrvatskom prvenstvu i igrala je kvalifikacije UEFA Europska liga. 

U sezoni 2015./2016. bio je menadžer u NK Istra 1961. Nakon godine rada u tom klubu spominje se i kao potencijalni direktor nogometnog kluba Olimpija iz Ljubljane. 

Trenutno radi kao nogometni agent, na njegovu preporuku igrači su ostvarili transfere u respektabilne nogometne klubove, kao npr. Manuel Pamić u AC Chievo Verona, Lorenco Šimić u U.C. Sampdoria, Nana Welbeck u Odense Boldklub itd.
Begovići

**Begovići** su mjesto u Sisačko-moslavačkoj županiji, administrativno u sastavu grada Petrinje, smješteno južno od grada.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 1991. godine Begovići su imali 177 stanovnika.
*Hrvati - 1 (0,6%) 
*Srbi - 176 (99,4%)

Prema popisu iz 2001. godine ovo naselje je imalo ukupno 52 stanovnika.

Predsjednik mjesnog odbora Jabukovac, kojem pripada i mjesto Begovići, od 2007. godine je Dušan Lukač.
Blinja

**Blinja** je mjesto u Sisačko-moslavačkoj županiji, administrativno u sastavu grada Petrinje, smješteno južno od grada.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 1991. godine mjesto Blinja je imalo 210 stanovnika.
*Hrvati - 1 (0,5%) 
*Srbi - 205 (97,6%)
*Ostali - 4 (1,9%)

Prema popisu iz 2001. godine ovo naselje je imalo ukupno 74 stanovnika, od toga 4 Roma.

Predsjednik Mjesnog odbora Blinja-Moštanica, od 2007. godine je Mile Zubanović. Mjesnom odboru pripadaju također mjesta Bijelnik, Jošavica, Stražbenica, Deanovići i Petkovac.

Blinja ima pravoslavnu crkvu. Seoska slava je Sveti Ilija
Marijo Šivolija-Jelica

**Marijo Šivolija-Jelica** (Rijeka, 29. lipnja 1981.), hrvatski boksač.

## Sportska karijera
Omišljanin, član Boksačkog kluba Rijeka.

### Sportski uspjesi
* Srebrna medalja na SP u Kini 2005. godine (81&nbsp;kg)
* Srebrna medalja na EP u Puli 2004. godine (81&nbsp;kg)
* Brončana medalja na EP juniora u Rijeci 1999. godine (81&nbsp;kg) 
* Brončana medalja na Mediteranskim igrama u Almeriji 2005. godine (81&nbsp;kg)
* Tri zlatne, jedna srebrna i četri brončne medalje na EABA turnirima

## Vanjske veze
* Životopis na službenim stranicama OI 2008. 
* Hrvatski boksački savez
Diana Rosandić

**Diana Rosandić** (Rijeka, 15. veljače 1964.), hrvatska književnica.

Piše poeziju i prozu za odrasle i za djecu. Od 1996. godine član je Društva hrvatskih književnika, a od 2000. godine Hrvatske zajednice samostalnih umjetnika. Kao profesionalni književnik živi i radi u Rijeci.

Prevođena je na slovenski, engleski, njemački i španjolski jezik. Objavljuje u književnim časopisima. Pjesme su joj uglazbljene na CD-u i kaseti glazbeno-poetske skupine "Psalmi". U režiji Siniše Posarića *(kazalište "Viktor Car Emin")* izvedena joj je drama "Most".

Dosad joj je objavljeno petnaest knjiga, od toga: pet zbirki pjesama, šest romana, knjiga kratkih priča, roman za mlade, knjiga bajki i interaktivna knjiga za djecu. Jedna od autorica dječjih priča specijalnog izdanja Katoličkog radija 
"Priče za laku noć" i posebnog izdanja DHK-Zagreb u suradnji s Correveydile La Paz, Bolivia - Most/The Bridge "Puentes".

## Dosad objavljeno
* ***Kamen pjesnika***, zbirka pjesama (Rijeka, 1994.)
* ***Lanterna***, roman (Rijeka, 1995.) 
* ***Puži slobodo***, roman (Rijeka, 1996.)
* ***Svjedok i raskrižje***, zbirka pjesama (Rijeka, 1997.)
* ***Cirkus plave ptice***, roman u dvije boje (Rijeka, 2001.) 
* ***Zlatni paun***, zbirka kratkih priča (Rijeka, 2002.)
* ***Moj moza(i)k***, roman (Zagreb, 2003.)
* ***Antiratne i jedna ljubavna/Antiwar Songs and a Song of Love***, pjesme, prijevod na engleski- Slobodan Drenovac (Rijeka, 2004.)
* ***Što se dogodilo s Dinom Jailon?***, roman za mlade (Rijeka, 2005.)
* ***Moj moza(i)k 2***, roman (Rijeka, 2006.)
* ***Ćelavi jež***, priče za najmlađe (Rijeka, 2006.)
* ***Sabrane pjesme*** (Rijeka, 2006.)
* ***Zvjezdani kaktus***, roman (Rijeka, 2007.)
* ***Pusica za tebe***, ilustrirana knjiga za djecu (Rijeka, 2007.)
* ***Golubica mira/Colomba di pace***,  pjesme (Rijeka)

## Vanjske veze

*  Diana Rosandić  (Cunterwiev.net)
Dalibor Šamšal

**Dalibor Šamšal** (Rijeka, 25. prosinca 1985.) hrvatski je alpski skijaš.

Član je **SK Rijeka**. Počeo je svoju karijeru 2000. godine. Bio je hrvatski viceprvak u slalomu 2006. godine.

## XX. Zimske olimpijske igre - Torino 2006.

Na svom prvom pojavljivanju na Zimskim olimpijskim igrama u Torinu, odustao je u slalomu u prvoj vožnji.

## Značajniji rezultati
Ima 3 pobjede na FIS utrkama (slalom i veleslalom). Osvojio je 21. mjesto u slalomu na utrci Svjetskog skijaškog kupa u Zagrebu 6. siječnja 2009. Tada je i prvi put nastupio u drugoj vožnji slaloma u Svjetskom kupu i prvi put su dva hrvatska skijaša bili u drugoj vožnji slaloma. 15. prosinca 2013. u Val d'Isereu ostvario je najbolji dosadašnji rezultat, drugi se puta plasiraši u 2. vožnju i to kao 19.

## Izvori