open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Virginia Company

**Virginia Company** punim imenom **Virginia Company of London**, ili samo *London Company* zvana i *Charter of the Virginia Company of London*, bilo je dioničko društvo iz Londona, osnovano u aprilu 1606. poveljom kralja James I sa ciljem da osnuje engleske kolonije u Sjevernoj Americi.
## Historija
*Virginia Company* je kraljevskom poveljom dobila je pravo na zemlje između 34° i 41° paralele na istočnoj obali Sjeverne Amerike, istovremeno je osnovano i konkuretsko društvo Plymouth Company, koje je dobilo sličnu povelju i zemlju sjeverno od njih.

Kompanija je već u decembru 1606. poslala prvih 105 kolonista u 3 broda, koje je vodio Christopher Newport. Oni su stigli do obala Amerike u maju 1607. i osnovali naselje Jamestown na ušću Rijeke James u Zaljev Chesapeake. Naselje se usprkos velikih početnih teškoća uspjelo održati, pa je to postala prva trajna engleska kolonija u Novom svijetu, kasnija Kolonija Virginija

*Virginia Company* je nakon promjena na čelu kompanije, promjenila poslovnu politiku, u cilju povećanja broja kolonista - pa je 1619. osnovala prvo zakonodavno tijelo na području Sjeverne Amerike *Opću skupštinu* (General Assembly), koje je organizirano dvodomno. Gornji dom bio je guverner i njegovi savjetnici (po izboru kompanije), a članove Donjeg doma -ili Doma građana, birali su sami kolonisti (na osnovu imovinskog cenzusa), i to po dvoje iz tadašnjih 4 okruga i 7 plantaža.

Osnova prosperiteta kolonije, bio je duhan, koji je u to vrijeme bio jedini produkt koji se isplatilo prevoziti do Engleske i prodavati, koji se kralju Jamesu I - gadio. Ipak kompaniji nije išlo dobro - prihodi su bili mali, pa su nastupile i međusobne razmirice oko vođenja kompanije i kolonije.

Kap koja je prelila čašu kraljevog strpljenja bio je iznenadni napad Indijanaca na sva naselja i plantaže oko Jamestowna - 22. marta 1622. kad je poginulo 347 - 400 kolonista, od njih 1 240. Zbog tog je kralj James I formirao komisiju, koja je zaključila da kompanija loše upravlja kolonijom. Na kraju je kralj 24. maja 1624. povukao svoju povelju, i proglasio Virginiju kraljevskom kolonijom.
## Izvori

## Vanjske veze
* *1606 Charter of the Virginia Company of London 
* ''Hudson's Bay Company'' na portalu Encyclopædia Britannica
William Katt

**William Theodore Katt** (16. februar 1951 -) je američki filmski i televizijski glumac najpoznatiji po ulozi protagonista TV-serije *[[The Greatest American Hero]]* početkom 1980-ih. Odrastao je u glumačkoj porodici - otac mu je bio glumac Bill Williams (pravim imenom Bill Katt), a majka glumica Barbara Hale. Postao je poznat 1976. godine zahvaljujući ulozi Tommyja Rossa, zlosretnog pratioca Carrie White u horor-filmu *[[Carrie (1976 film)|Carrie]]*, a potom imao zapaženi nastup u filmu *[[Big Wednesday]]* 1978. godine.

Katt je 1970-ih bio jedan od kandidata za ulogu Lukea Skywalkera u filmu *[[Star Wars Episode IV: New Hope|Ratovi zvijezda]]*, ali je ona umjesto toga pripala Marku Hamillu te je 1977. godine snimio film ''First Love''. Test-snimke sa Kattom kao Skywalkerom se često pojavljuju u dokumentarcima posvećenima *Ratovima zvijezda*.

## Vanjske veze

* Audio interview  with William Katt at comic book site comiXology 
* 
*
Lista atomskih fizičara

## Lista istaknutih atomskih fizičara

; Pred-kvantni period
* John Dalton
* Joseph von Fraunhofer
* Johannes Rydberg
* J.J. Thomson

; Post-kvantni period
* Alexander Dalgarno
* David Bates
* Niels Bohr
* Max Born
* Clinton Joseph Davisson
* Enrico Fermi
* Charlotte Froese Fischer
* Vladimir Fock

* Douglas Hartree
* Ernest M. Henley
* Ratko Janev
* Harrie S. Massey
* Nevill Mott
* Mike Seaton
* John C. Slater
* George Paget Thomson
Ennis del Mar

**Enis del Mar** () filmski lik inspirisan je ličnošću iz priče *[[Planina Broukbek (kratka priča)|Planina Broukbek]]* Eni Pru (). U ulozi Enisa Del Mara u filmu *[[Brokeback Mountain|Planina Broukbek]]* bio je Hit Ledžer, i za nju bio nominovan za Oskar za najboljeg glavnog glumca.

## O liku
Enisa Del Mara je Eni Pru opisala kao *zbunjenog rančera iz [[Wyoming|Vajominga]]*. Zbunjenog iz razloga što se on u jednom trenutku našao u situaciji na koju nikada nije ni pomislio, i što je osetio ljubav koju do tada nije razumevao i koju je osuđivao. On je još jedan mladić kog je mit o kauboju prevario i doveo u planine da čuva stoku. Enis je povučen i nerado pokazuje emocije. To se najviše vidi u njegovom odnosu prema Džeku. Kada mu ovaj predloži da žive zajedno, on, gotovo postiđen, to odbija i govori da to ne može da bude. Jedna misterija koja ga okružuje (kao i Džeka) jeste njegova prava seksualna orijentacija, jer ostvaruje jake emocionalne i seksualne veze, kako sa Džekom tako i sa suprugom Almom i devojkom Kejsi. Neki kritičari smatraju da je bio homoseksualac, dok drugi misle da je voleo i žene i muškarce. Treći pak kažu da je bio biseksualac koji je više voleo žene. Sam Hit Ledžer izjavio je da to nije pitanje seksualne orijentacije i da ona nije bitna, već da se radi o dve ljudske duše koje su se zbližile.
Brokeback Mountain (novela)

**Planina Broukbek** je pripovetka američke književnice Eni Pru. Prvi put je objavljena 13. oktobra 1997. u časopisu Njujorker, a proširena verzija 1999. u zbirci priipovedaka Eni Pru *Close Range: Wyoming Stories*. Nakon objavljivanja pripovetke, Njujorker je nagrađen *Nacionalnom nagradom časopisima za fikciju*. Zbirka pripovedaka *Close Range: Wyoming Stories* bila je 2000. u najužoj konkurenciji za Pulicerovu nagradu

Scenaristi Lari Makmertri i Dajana Osana su 2005. na osnovu priče napisali scenario za istoimeni film. Scenario i pripovetka su iste godine objavljeni u knjizi *Brokeback Mountain: Story to Screenplay*, zajedno sa esejima scenarista filma i Eni Pru. Film je osvojio tri Oskara, između ostalog i Oskara za najbolji adaptirani scenario te nekoliko drugih nagrada. Priča je kasnije posebno objavljena u formi knjige.

## Reference

## Dodatna literatura
* *Brokeback Mountain: Story to Screenplay* (pripovetka i filmski scenario), New York: Scribner, 2005. ; 
* Proulx, Annie (1997, 1999, 2006). *Close Range: Brokeback Mountain and Other Stories*. London, New York, Toronto and Sydney: Harper Perennial. ; 

## Povezano

* Planina Broukbek
Piedone lo sbirro

***Piedone lo sbirro*** (slobodno prevedeno kao *Policajac "Ravno/Veliko stopalo"*, hrvatski naslov *Inspektor Nožica*) talijanski je kriminalistički film sa blagim humorističnim dodirima iz 1973., kojeg je režirao Steno. Glavnu ulogu tumači Bud Spencer, koji se ovom prilikom iskušao u malo ozbiljnijoj ulozi kao naslovni inspektor koji istražuje mafijašku distribuciju droge mladeži. Film je snimljen u Napulju te je bio veliki komercijalni uspjeh a polučio je i tri nastavka.

## Radnja

Napulj. Inspektor Rizzo, popularno zvan "Ravno stopalo", karakterističan je po tome što ne nosi pištolj a slučajeve riješava šakama. Jednom prilikom, policija opkoli zgradu sa čijeg krova jedan mornar koji je uzimao drogu puca na ljude. Rizzo se popne na krov te vlastitim rukama prebije i privede mornara. No pošto mafijaška organizacija Camorra sve više širi raspodjelu droga, Rizzo odluči pritisnuti gangstera Ferdinanda kako bi saznao neke informacije. Ferdinando je priveden, ali ga njegov odvjetnik izvuče van a načelnik policije Tabassi kudi Rizza. Nakon što Rizzo i dalje nastavlja pritisak na Ferdinanda, koji želi širiti utjecaj droge klana iz Marseillea, policijski načelnik mu oduzme značku te ga privremeno suspendira. Rizzo živi u kući sa Marijom, no kada primijeti da se njen sin Salvatore i sam razbolio zbog uzimanja droge, odluči dalje svojevoljno nastaviti istragu.

Uz pomoć sitnog kriminalca, Manomozza, zvanog "dva prsta", pronađe laboratorij za izradu droge te ga uništava sa svojim kolegama. Međutim, kada Ferdinando biva pronađen umoren, Rizzo shvati da mu netko želi podmetnuti jer je on sam automatski glavni osumnjičenik. Kada Rizzo otkriva da se velike količine droge skrivaju u ribama u jednoj ribarnici na brodu, saznaje da je Manomazzo preuzeo glavnu distribuciju nakon smrti Ferdinanda jer je ostao u dobrim odnosima sa ljudima iz Marseillea. Rizzo sumnja da načelnik policije možda potajno surađuje sa mafijom te ga stoga ometa pri istraživanju slučaja. Kada je uhićen, Rizzo onesvijesti načelnika te pobjegne. Prilikom najavljene razmjene droge koju je zaplijenio, Rizzo sazna da ga je načelnik samo koristio kao mamac za mafijaše, te policija iz zasjede krene hapsiti ih. Rizzo pretuče mafijaše i Manomozzu, uhiti ih te su mu tako vraćene sve počasti u policiji.

## Glavne uloge
* Bud Spencer: Inspektor "Ravno stopalo" Rizzo
* Adalberto Maria Merli: Načelnik policije Tabassi 
* Mario Pilar: Manomozza 
* Raymond Pellegrin: Odvjetnik De Ribbis 
* Juliette Mayniel: Maria 
* Angelo Infanti: Ferdinando Scarano, "Barun"
* Enzo Cannavale: Zamjenik inspektora Caputo 
* Nino Vingelli: Stari čovjek Camorre

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* ''Inspektor Nožica'' na Rotten Tomatoes
Albert Mol

**Albert Mol** (1. januar/siječanj 1917 - 9. mart/ožujak 2004) bio je popularni holandski/nizozemski autor, glumac i televizijska ličnost a pojavljivao se u filmovima i televizijskim emisijama tokom/tjekom karijere koja je trajala skoro/zamalo 60(šezdeset) godina.

## Vanjske veze
* 
* Biografie van Albert Mol 
## Vanjske veze
Bostonski masakr

**Bostonski masakr** je naziv za događaj koji se dogodio 5. marta 1770., u Bostonu, kad su britanski vojnici otvorili vatru na grupu Sinova slobode, koja je na njih bacala kamenje i grude snijega i pritom ubili 5 ljudi (prvi je poginuo crni mornar *Crispus Attucks*).

Taj događaj je dobio veliki publicitet po kolonijama Nove Engleske i doveo do odbojnosti britanskog režima među tadašnjim kolonistima, što je nakraju kulminiralo Američkom revolucijom.
## Historija
Radi velikog krijumčarenja koje se vršilo preko bostonske luke, nakon uvođenja većih carina na uvoznu robu, britanska kolonijalna uprava poslala je u Boston 2 puka vojske, da to spriječi.

Sinovi slobode, u to vrijeme mali i slabašni pokret boraca za američku nezavisnost, koristio je svaku priliku da izazove netrpeljivost stanovnika na prisutnost britanskih vojnika u gradu, koje su izazivali na kojekakve načine. Tako da je incident sa pucanjem bio kulminacija događaja, koji su se svakodnevno događali po gradu. Nakon tog je britanski guverner povukao vojsku iz grada i izveo inkriminirane vojnike pred sud, nebili smirio situaciju.

Ali je jedan od lidera Sinova slobode Samuel Adams vješto je iskoristio taj događaj, i dao mu veće dimenzije nego što je ustvari imao.

Ono što je gotovo apsurdno je da je njegov nećak *John Adams*, preuzeo obranu britanskih vojnika, i uspješno ih odbranio, jer su nakraju samo dvojica osuđeni na blage kazne.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Boston Massacre'' na portalu Encyclopædia Britannica
Bud Spencer

**Bud Spencer** (Napulj, 31. listopada 1929. - 27. lipnja 2016.) rođen kao *Carlo Pedersoli* bio je  talijanski glumac, poznat po svojoj visini (1,93 m) i ulogama u špageti westernima i komedijama. Terence Hill i Spencer zajedno su snimili 17 filmova, uglavnom komedija, koje su bile jako popularne u Europi.

## Filmovi sa Terenceom Hillom
* 1967. - Bog oprašta...ja nikada
* 1968. - Četiri za jedan Ave Marija
* 1969. - Brdo čizama; Zovu me Triniti
* 1971. - Triniti je i dalje moje ime; Crni gusar
* 1972. - Snažnije, dečki!
* 1973. - Pazi da ne bude gužve
* 1974. - Okreni i drugi obraz
* 1977. - Dva super policajca
* 1978. - Par i nepar
* 1979. - Krokodil i njegov nilski konj
* 1981. - Tko pronađe prijatelja, pronađe bogatstvo
* 1983. - Rođen je sa privjeskom
* 1984. - Nema dvoje bez četiri
* 1985. - Policajci iz Mijamija
* 1994. - Troublemakers

## Ostali filmovi
* 1951. - Quo Vadis
* 1973. - Piedone lo sbirro
* 1978. - Lo chiamavano Bulldozer
* 1979. - Uno sceriffo extraterrestre - poco extra e molto terrestre
* 2003. - Cantando dietro i paraventi

## Vanjske veze
* Bud Spencer na Internet Movie Databaseu
Alfa-adrenergički agonist

**Adrenergički alfa-agonist** (*alfa-adrenergički agonist*) je lek koji je selektivno stimuliše alfa adrenergičke receptore. Alfa-adrenergički receptor ima dve podklase α1 i α2.

## Klase
Kompletna selektivnost agonista se retko ostvaruje. Neki agensi imaju parcijalnu selektivnost.

### α-agonisti

α<sub>1</sub> agonisti: stimulišu dejstvo fosfolipaze C. (vazokonstrikcija i midrijaza; koriste se kao vazopresori, nazalni dekongestivi i pri pregledu očiju). Primeri liganda su:
* Metoksamin 
* Metilnorepinefrin 
* Midodrin
* Oksimetazolin 
* Metaraminol
* Fenilefrin

### α-agonisti

α<sub>2</sub> agonisti: inhibiraju dejstvo adenilil ciklaze. Primeri liganda su:
* Klonidin (mešoviti agonist alfa2-adrenergičkog i imidazolin-I1 receptora)
* Gvanfacin, 
* Gvanabenz (najselektivniji agonist za alfa2-adrenergički receptor u odnosu na imidazoline-I1 receptor)
* Gvanoksabenz (metabolit gvanabenza)
* Gvanetidin (periferni agonist alfa2-receptora)
* Ksilazin,
* Tizanidin
* Metildopa
* Fadolmidin

### Negrupisani
Sledeći agensi su takođe agonisti.
* amidefrin
* amitraz
* anisodamin
* apraklonidin
* brimonidin
* cirazolin
* detomidin
* deksmedetomidin
* epinefrin
* ergotamin
* etilefrin
* indanidin
* lofeksidin
* medetomidin
* mefentermin
* metaraminol
* metoksamin
* mivazerol
* nafazolin
* norepinefrin
* norfenefrin
* oktopamin
* oksimetazolin
* Fenilpropanolamin
* rilmenidin
* romifidin
* sinefrin
* talipeksol
* tizanidin

## Klinički značaj
Alfa-adrenergički agonisti se koriste za lečenje glaukoma putem umanjenja produkcije vodenog fluida u cilijarnim telima oka kao i putem povećanja uveoskleralnog odliva.

## Reference

## Povezano
* Alfa blokator

## Vanjske veze
*
...altrimenti ci arrabbiamo!

***Pazi da ne bude gužve*** (tal. ***... altrimenti ci arrabbiamo!***) je talijansko-španjolska komedija iz 1974. koju je režirao Marcello Fondato. To je 8. od ukupno 17 filmova u kojima su zajedno glumili Bud Spencer i Terence Hill. Film je sniman u Madridu i Rimu.

## Radnja

Automehaničar **Ben** i stanoviti **Kid** zajedno osvajaju novog crvenog Buggyja na natjecanju, te ne znaju kako će ga podijeliti. Kada otiđu u obližnji zabavni park, odluče to riješiti u kafiću kojeg upravo demoliraju gangsteri. Njih dvojicu to ne smeta, sve dok se gangsteri u razbijanju ne zanesu do te mjere da im unište i njihov novi Buggy. Ben to prihvati kao gotovu stvar te se odluči dalje pripremati za pjevanje u koru, no Kid ga nagovori da ne odustanu tek tako od izgubljenog auta. Zajedno otiđu do **mafijaškog šefa** gangstera te ga ljubazno zamole da nadoknadi štetu tako da im kupi novi crveni Buggy do sutra popodne. **Psihijatar** mafijaškog šefa, opsjednut Freudom, mu savjetuje da bude opak, pokaže svoju snagu te analizira da su njih dvojica samo "djeca koja u njemu vide tatu i žele da im kupi novi autić".

Na njegov nagovor, mafijaški šef idućeg popodneva unajmi motociklističku bandu koja se pojavi pred radionicom Bena i Kida. No umjesto da banda pretuče njih, Ben i Kid pretuku bandu. Da bi pokazali da misle ozbiljno o novom Buggyju, slijede opasnog mafijaša Attilu te ga prebiju sa njegovim ljudima u teretani. Mafijaški šef potom šalje plaćenog ubojicu Paganinija da likvidira njih dvojicu. Međutim, Ben i Kid ga izlude skrivajući se u koru u orgomnoj dvorani. Potom mu Kid otme pušku te ga natjera da svira na violini. Psihijatar potom nagovori šefa da prebiju Jeremiasa, starog prijatelja Bena i Kida. To njih dvojicu toliko naljuti da upadnu sa svojim autom u vilu mafijaša tijekom zabave te ih sve prebiju. Idućeg dana, shvativši da je puno jeftinije jednostavno ispaviti svoju pogrešku, mafijaški šef im kupuje dva nova Buggyja. Međutim, u vožnji se sudare i Kid slučajno uništi Benov auto.

## Glume
* Bud Spencer - Ben
* Terence Hill - Kid
* John Sharp - Mafijaški šef
* Donald Pleasence - Psihijatar
* Deogratias Huerta - Attila

## Kritike

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* ''Pazi da ne bude gužve''  na Rotten Tomatoes
Čovek nije tica

**Čovek nije tica** je jugoslovenski art film iz 1965. godine i prvi dugometražni igrani film redatelja Dušana Makavejeva. Pripada ostvarenjima crnog talasa.

## Radnja

Ljubavna romansa između starijeg, cenjenog stručnjaka koji privremeno dolazi u industrijski grad, radi montaže mašina i mlade frizerke u čijoj je kući odseo, i posledice jednog takvog odnosa, naročito kad se u njega umeša i jedan mladi šofer i jedan putujući cirkus.

## Uloge

## Nagrade
* Osvojena *Srebrna arena za najbolju mušku ulogu* na Festivalu igranog filma u Puli (Janez Vrhovec).

## Kritike
U osvrtu za *[[The New York Times]]* iz 1974. Vincent Canby ga je opisao kao "najoriginalniji, najinteligentniji, najduhovitiji i najznačajniji film koji je vidio te godine" i "najsofisticiranije i najkompleksnije filmsko ostvarenje iz jedne komunističke zemlje koje je ikad pogledao".

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Gleaming Faces, Dark Realities: Dušan Makavejev’s Man Is Not a Bird and the Representation of the Working Class after Socialist Realism
Io sto con gli ippopotami

***Ja sam s nilskim konjem*** (tal. ***Io sto con gli ippopotami***) je talijanska komedija iz 1979. koju je režirao Italo Zingarelli. To je dvanaesti od ukupno 17 filmova u kojima su zajedno glumili Bud Spencer i Terence Hill. Filmske lokacije snimane su u Južnoj Africi, u blizinu Johannesburga.

U Njemačkoj je izrezano otprilike 8 minuta trajanja filma. U filmu dvoje junaka pokušava spasiti afričke divlje životinje od lovaca koji ih žele odvesti u zoološki vrt.

## Radnja

Afrika. **Tom** "Nilski konj" vozi turiste i lovce u svojem džipu po prirodi, pokazujući im afričke životinje u svojevrsnom safariju. Međutim, njegov rođak **Slim** "Krokodil" se zalaže za životinjska prava te se snažno protivi lovu. Nakon dugo vremena, Slim se vrati i uništi mu gumu na džipu koji se sruši u vodu. Ljutiti Tom potom počne proganjati Slima sve dok mu ovaj ne pobjegne u obližnji grad. Zajedno se ipak sretnu kod kuće **Mame Leone**. Slim mu da naznake da ima novca, pa ga stoga Tom pokušava nagovoriti da kupe autobus za safari, ali samo za turiste, ne i za lovce na životinje.

Istodobno, pojavi se tajkun **Ormond**, bivši boksač, koji planira raseliti ljude iz sela kako bi tamo izgradio kaveze za zarobljene životinje, koje bi potom deportirao u zološki vrt u Ontario. Kada Tom i Slim prebiju njegove ljude, ovaj ih pozove k sebi na raskošnu večeru kako bi ih podmitio da ga puste da radi što hoće, no bez uspjeha. Ormond stoga podmiti policiju koja uhapsi Toma. Ipak, Slim ga uspije spasiti iz zatvora uz pomoć buldožera. Na kraju, u stilu velikog obračuna, njiho dvoje se pojave na Ormondovom brodu te ga prebiju, a zarobljene životinje puste na slobodu.

## Glume
* Bud Spencer - Tom "Nilski konj"
* Terence Hill - Slim "Krokodil"
* Joe Bugner - Ormond
* May Dlamini - Mama Leone
* Dawn Jürgens - Stella

## Kritike

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* ''Ja sam s nilskim konjem'' na Rotten Tomatoes
Lo chiamavano Trinità

***Zovu me Trinity*** (talijanski ***Lo chiamavano Trinità***) je talijanska vestern komedija iz 1970. koju je režirao i napisao E.B. Clucher. To je četvrti od ukupno 17 filmova u kojima su zajedno glumili Bud Spencer i Terence Hill, ali njihov prvi humoristične prirode jer su prije glumili zajedno samo u ozbiljnim vesternima. Radnja se odvija oko dvojice braće, Trinita i Bambino, koji se silom prilika udruže kako bi spasili naselje miroljubivih mormona od sebičnog majora koji ih želi otjerati iz doline radi vlastitog profita. Zbog raznih komedija u kojima su Hill i Spencer ponavljali obrasce iz ovog filma (nevoljka suradnja dvojice različitih likova; tučnjava sa zlikovcima), mnogi pripisuju Clucheru da je "otkrio" dobitnu formulu za tu dvojicu komičara.

Isprva su George Eastman i Pietro Martellanza predviđeni za glavne uloge, ali se Clucher predomislio te umjesto njih dao uloge Hillu i Spenceru. Roger Ebert je film prozvao jednim od prvih primjera parodije "špageti vesterna". **Zovu me Trinity** je bio ogroman uspjeh: zaradio je 3.104.061.000 lira u talijanskim kinima, čime je postao 22. najkomercijalniji film 20. stoljeća u Italiji. Iduće godine, snimljen je i nastavak, *[[...continuavano a chiamarlo Trinità]]*, koji je bio još veći uspjeh te zaradio preko 5,27 milijardi lira. 

## Radnja

Divlji zapad. Trinita (talijanski za "Trojstvo") je jedan od najbržih revolveraša svoje generacije te putuje spavajući na ležaju kojeg vuče njegov konj. Zbog brzine, dobio je nadimak "desna ruka vraga". Stigne u jedan mali gradić i tamo sretne svojeg krupnijeg brata, Bambina (talijanski za "dijete"), "lijeva ruka vraga", koji se u gradu predstavlja kao mjesni šerif kako bi sakrio činjenicu da je pravi šerif u međuvremenu upucan te da tamo čeka svoje suradnike kako bi ukrao nežigosane konje.

U blizini vlada sukob između sebičnog majora Harrimana, bogatog vlasnika stoke, i miroljubivih mormona koji su se naselili na plodnoj dolini. Harriman unajmljuje razbojnike koji redovito uznemiruju i teroriziraju mormone kako bi ih otjerali sa zemlje koju Harriman želi prisvojiti sebi i za svoje konje. Trinita se umiješa u sukob i zaljubi u jednu djevojku mormona. Uspijeva nagovoriti nevoljkog Bambina da mu pomogne braniti bespomoćne mormone kojima religija zabranjuje nasilje. Trinita, Bambino i njegova dva suradnika krenu mormone proučavati obrani. Kada Harrimanovi razbojnici ponovno stignu u dolinu, mormoni krenu u ogromnu tučnjavu s njima, uz pomoć i podršku Trinitija i Bambina. Na kraju, Bambino i njegova dva suradnika odlaze prema Kaliforniji. Trinita želi ostati sa djevojkom, ali kada sazna koliki ga "krepostan" život očekuje u mormonskom društvu, pun rada i molitve, bježi te slijedi Bambina.

## Glume
* Terence Hill – Trinita
* Bud Spencer – Bambino
* Farley Granger – Major Harriman
* Steffen Zacharias – Jonathan
* Dan Sturkie – Tobias
* Gisela Hahn – Sarah
* Elena Pedemonte – Judith

## Kritike

## Izvori

;Literatura
*
*
## Vanjske veze
* 
* ''Zovu me Trinity'' na Rotten Tomatoes
* Fan site o filmu (talijanski)
Hemijska struktura

**Hemijska struktura** obuhvata geometriju molekula, elektronsku strukturu i kristalnu strukturu molekula. Geometrija molekula se odnosi na prostorni aranžman atoma u molekulu i hemijske veze koje spajaju atome. Geometrija molekula može da ide od veoma jednostavne, kao što je kod diatomskog molekula kiseonika ili azota, do veoma kompleksne, kao kod proteina ili DNK molekula.Geometrija molekula se može grubo prikazati koristeći strukturne formule. Elektronska struktura opisuje okupiranost molekulskih orbitala.

## Determinacija strukture
Determinacija strukture u hemiji je proces određivanja hemijske strukture molekula. Krajnji rezultat tog procesa je određivanje koordinata atoma u molekulu. Metodi kojima se određuje struktura molekula obuhvataju spektroskopiju, kao što je nuklearna magnetna rezonancija (NMR), infracrvena spejtroskopija i Ramanova spektroskopija, elektronska mikroskopija, i kristalografija X-zracima (difrakcija X-zraka). Kristalografija može da proizvede tri-dimenzionalne modele na rezoluciji atomske-skale, dokle god su kristali dostupni, jer su za difrakciju X-zraka neophodne brojne kopije studiranog molekula, koje takođe moraju da budu orijentisane na uređen način.

Ovo su uobičajene metode određivanja hemijske strukture:
* difrakcija X-zraka
* Protonski NMR
* Ugljenik-13 NMR
* Masena spektrometrija
* Infracrvena spektrometrija

Ovo su često korištene metode za određivanje elektronske strukture:
* Elektron-spin rezonanca
* Ciklična voltametrija
* Elektronska apsorpciona spektrometrija
* X-zrak fotoelektron spektrometrija

## Povezano
* Paulijev princip
* Lipinskijevo pravilo petice
* QSAR
* PDB

## Literatura
Williamsburg, Virginia

**Williamsburg** je grad u američkoj saveznoj državi - Virginia, na sjeveroistoku Sjedinjenih Američkih Država od 14 068 stanovnika.

To je bio glavni grad Kolonije Virginije od 1699. do 1776.
## Geografija
*Williamsburg* leži na poluotoku između rijeka James i York udaljen 43 km sjeverozapadno od Zaljeva Chesapeake i oko 14 km sjeverno od prvog naselja Kolonije Virginija - Jamestowna. 
## Historija
Rana historija *Williamsburga* vezana je uz Koloniju Virginiju, prvu englesku koloniju u Americi koju je osnovala Kompanija Virginia - 1607. 

*Williamsburg* je iznikao iz utvrde zvane *Srednja plantaža* (Middle Plantation), izgrađene 1633., okružene sa 10&nbsp;km dugim palisadama, koje su je štitile od napada indijanaca iz plemena Powhatan.
Tu utvrdu podigla je nova uprva kolonije, poučena lošim iskustvom iz 1622. kad su Indijanci pobili 347 kolonista, a to je tad bila trećina stanovnika.
 
Tu je 1693. osnovana druga najstarija visokoškolska ustanova u Americi
*Koledž William i Mary* (nakon Harvarda). Nakon što je za vrijeme Baconovog ustanka 1676. izgorjela zgrada kolonijalnog parlamenta u obližnjemJamestownu, kolonijalna administracija je premještena Srednju plantažu - 1699., koja je preimenovana u *Williamsburg* u počast engleskog kralja Williamu III. 

Od kad je *Williamsburg* postao politički, društveni i kulturni centar Kolonije Virginija, u njemu je izgrađen prvi teatar 1716., osnovana prva štamparija 1730. osnovane prve novine 1736. i izgrađena prva tvornica papira 1744.

U parlamentu *Williamsburga*, patriot Patrick Henry održao je 15. maja 1776., svoj historijski govor protiv povišenja carina koji je uvela Velika Britanija - 1765. U istoj zgradi je Kongres Virginije donio historijske odluke i pozvao Kontinentalni kongres da proglasi nezavisnost od Velike Britanije. Važnost grada opala je nakon Američke revolucije kad je vlada države Virginia preselila prijestolnicu u Richmond - 1780. Za vrijeme američkog građanskog rata u Bitci kod Williamsburga - 5. maja 1862., snage Unije pobijedile su Konfederativne Američke Države|Konfederacijske]] snage i zauzele grad, i držale ga u svojim rukama do kraja rata.
## Znamenitosti i atrakcije
Obnovu kolonijalnog *Williamsburga* započeo je pastor William Goodwin, koji je za svoju ideju zainteresirao industrijalca i filantropa Johna Rockefellera, mlađeg, da sponzorira projekt. Od tada do danas je obnovljeno više od 500 zgrada, u radijusu od 2&nbsp;km. Među njima i zgradu *Starog [[parlament]]a* (Capitol), *[[Guverner]]ovu palaču* sa parkom, Zatvor i *Tavernu Raleigh*, i to tako kako su izgledale u 18. vijeku.
Kroz tu obnovljenu historijsku jezgru, turiste vode kostimirani vodiči.
## Privreda
Prireda *Williamsburga* ovisi o turizamu i uslugama, koje pružaju velika državna bolnica (Eastern State Hospital) osnovana 1773. i *Koledž William i Mary*.
## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''Williamsburg'' na portalu Encyclopædia Britannica
Zora film

**Zora film** je bilo poduzeće koje se bavilo snimanjem filmova od 1953. do 1963. iz Zagreba. 
## Historija
*Zora film* je zapravo bio nastavljač starijeg poduzeća *Nastavni film*, poduzeće je nastavilo proizvoditi kratke namjenske filmove, ali se počelo baviti i crtanim i igranim filmovima.

## Filmografija
### Igrani filmovi
* Ženidba gospodina Marcipana (1963) Vatroslav Mimica
* Carevo novo ruho (1961) Ante Babaja
* Veliko suđenje (1961) Fedor Škubonja
* Izgubljena olovka (1960) Fedor Škubonja
### Crtani filmovi
* Tri junaka (1962) Branko Ranitović
* Luda graja zbog tramvaja (1962) Branko Ranitović
* 2+2=3 (1961) 
* Instrument čarobnjak (1960) Branko Ranitović
* Nisu znali jer su mali (1960) Branko Ranitović
* Tri ljenčine (1959) 
* Prometni znaci ulični junaci (1958) Branko Ranitović
### Dokumentrni (namjenski) filmovi
* Žiri (1962) 
* Iznenadjenje (1962) 
* Dolje s ogradama (1962) 
* Hiljadu stubova dalekovoda (1962) 
* Ivan Meštrović (1962) 
* Plameni cvijet (1962) Branko Ranitović
* Otvoreni horizonti (1962) 
* Priča o djevojčici i sapunu (1962) 
* Igre na skelama (1961) 
* Heroji ne umiru (1961) 
* Od zvjezde do života (1961) 
* Romantično putovanje (1961) 
* Tragom šume (1961) 
* Pogreb Štefa Halačeka (1960) Branko Ranitović
* Riječka luka (1960) 
* Ovaj sud ne priznajem (1960) Fedor Hanžeković
* Uradi sam (1960) 
* Posve obična priča (1960) 
* Dozvane vode (1960) 
* Jedrenjaci (1960) 
* Na pragu grada (1960) 
* Nove obale (1960) 
* Zaigrane osovine (1960) 
* Žute i plave poljane (1960) 
* *[[Piko (film)|Piko]]* (1959) 
* Građani upravljaju (1959) 
* Svojim putem (1959) 
* Opasnosti pri radu u lukama (1959) 
* Rat koji još traje (1959) Branko Ranitović
* Slavni sude (1959) 
* *[[Jurnjava za motorom]]* (1959) 
* Skulptor i materija (1959) 
* Klempo (1958) 
* I radnica i majka (1958) 
* Plačljivica uobražena princeza (1958) 
* Za vlastite proizvode (1958) 
* Male svečanosti (1958) 
* Nesporazum (1958) 
* Bolest usta (1958) 
* Takva pjesma sve osvaja (1958) 
* U našeg Martina (1958) 
* Veliko putovanje (1958) 
* Za bolji hljeb (1958) 

## Reference

## Vanjske veze
* Zora Film &#91;xyu&#93;
2012 DA14

**2012 DA<sub>14</sub>** je jedan od Zemlji bliskih asteroida promjera približno 50 metra i mase procijenjene na 190.000 tona. Otkriven je 23. veljače 2012. iz zvjezdarnice Observatorio Astronómico de La Sagra kraj La Sagre u Španjolskoj. Asteroid je 15. veljače 2013. godine u 19:25 UT proletio na 27.700&nbsp;km pored Zemlje što predstavlja najbliži susred Zemlje sa nekim objektom ove veličine. Prvotne procjene putanje ukazivale su na mogućnost udara, ali naknadna promatranja su pomogla u boljem određivanju putanje čime je uklonjena mogućnost udara. Prolazak asteroida pokraj Zemlje promijenit će njegovu putanju i smanjiti period ophoda oko Sunca s 368 na 317 dana. Sljedeći veoma bliski prolaz pokraj Zemlje odigrat će se 16. veljače 2046. godine kada će se asteroid naći na udaljenosti oko 1.500.000&nbsp;km od središta Zemlje.

Asteroid trenutno ima indeks -10 na Palermo skali i indeks 0 na Torino skali.

## Povezano
* 99942 Apophis
## Izvori

## Vanjske veze
* Intervju s Stefanom Cikotom
Metoksamin

**Metoksamin** je α1-agonist adrenergičkog receptora, koji ima sličnu strukturu sa fenilefrinom i 2,5-DMA. Ovo jedinjenje je razvijeno tokom 1940-tih. Ovaj lek indukuje vazokonstrikciju kože i crevnih krvnih sudova, čime se povećava periferni vaskularni otpor i povišava arterijski krvni pritisak. Zbog njegovog hipertenzivnog dejstva, on može da izazove kompenzatorni refleks bradikardije putem baroreceptora.

## Povezano
* Butaksamin
* Fenilefrin
* Sinefrin

## Reference
ChemSpider

**ChemSpider** je hemijska baza podataka. Ovaj sistem počeo sa radom marta 2007 u beta izdanju. Godinu dana kasnije je objavljeno provo zvanično izdanje. ChemSpider generički servis hemijske baze podataka sadrži podršku za kolekciju hemijskih struktura Vikipedije putem *WiChempedia* implementacije. ChemSpider je preuzelo Kraljevsko društvo za hemiju u maju 2009 godine.

## Baza podataka
Baza podataka sadrži više od 20 miliona jedinstvenih molekula is sledećih izvora:
* **A-L**: EPA DSSTox, FDA, Ljudski metabolom baza podataka, Žurnal heterociklične hemije, KEGG, KUMGM, LeadScope, LipidMAPS
* **M-N**: Marinlit, MDPI, MICAD, MLSMR, MMDB, MOLI, MTDP, Nanogen, Nature Chemical Biology, NCGC, NIAID, NIH/NLM, NINDS Approved Drug Screening Program, NIST, NIST Chemistry WebBook, NMMLSC, NMRShiftDB
* **P-S**: PANACHE, PCMD, PDSP, Peptides, Prous Science Drugs of the Future, QSAR, R&D Chemicals, San Dijego center za hemijsku genomiku, SGCOxCompounds, SGCStoCompounds, SMID, Specs, Strukturni genomski konzorcijum, SureChem, Synthon-Lab
* **T-Z**: Thomson Pharma, Total TOSLab Building-Blocks, UM-BBD, UPCMLD, UsefulChem, Web of Science, xPharm, ZINC

Ova baza podataka može biti ažurirana doprinosima korisnika. To obuhvata depoziciju hemijskih struktura, spektara i anotacija.

## Povezano
* eMolecules
* NIST
* PubChem
* DrugBank
* ChEBI

## Literatura

## Dodatna literatura

* *Chemical & Engineering News*, **85**(24), June 11, 2007.
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Chemspider zvanični sajt
* Moltable 
* ChemSpider prezentatije
Earl Orkneyja

**Earl Orkneyja** () je škotska plemićka titula koja originalno potiče od nordijskih ranosrednjovjekovnih vladara (*jarlova*) područja koje je sačinjavalo otočja Orkney, Shetland i dijelove oblasti Caithness i Sutherland u Škotskoj. Jarlovi/earlovi Orkneyja su povremeno ulazili u vazalni odnos prema kraljevima Norveške ili Škotske. Sve do 1232. su svi earlovi poticali od norveškog jarla Rognvald Eysteinssona; nakon izumiranja te loze je norveški kralj Haakon IV titulu predao škotskim mormaerima Angusa. Njih su u 14. vijeku zamijenili mormaeri Strathearna koje je nešto kasnije zamijenila porodica Sinclair, pod čijom je vlašću područje grofovije prešlo pod sizerenstvo škotskih kraljeva. Godine 1472. je grofoviju pod svoju neposrednu upravu stavila škotska kruna.

Nakon toga je titula obnavljana tri puta. Prvi put je to bilo "vojvodstvo Orkneyja", gotovo odmah ukinuto 1567. Drugi put je 1581. uvedena za Roberta Stewarta, nezakonitog sina kralja Jamesa V; ukinuta je 1614. kada mu je sin Patrick pogubljen zbog izdaje.

Treći put je uvedena 1696. kada ju je škotski kralj William II (William III Oranski) dao svom generalu Georgeu Hamiltonu kao nagradu za ratne zasluge. Trenutni i 9. po redu nositelj titule koja je sve do 1999. davala automatsko mjesto u britanskom Domu lordova je Oliver Peter St John (1938 - ).

## Porodično stablo današnjeg earla

## Literatura
* Anon., *[[Orkneyinga Saga]]: The History of the Earls of Orkney*, tr. Hermann Pálsson and Paul Edwards. Penguin, London, 1978. 

## Vanjske veze

* Earl Henry Sinclair 
* The 9th and present Earl of Orkney
* Orkneyjar The Heritage of the Orkney Islands
Gertrud od Braunschweiga

**Gertrud od Braunschweiga** (ili Brunswicka; ; o. 1060 – 9. decembar 1117) bila je njemačka plemkinja iz dinastije Brunonen, koja je sticajem okolnosti bila jedna od moćnijih feudalaca Njemačke na prijelazu iz 11. u 12. vijek. Rodila se kao kćer meissenskog markgrofa Egberta I i Irmgard od Suse.

Udavala se tri puta. Prvi put se oko 1085. udala za grofa Dietricha II od Katlenburga. Godine 1090. je njen brat Ekbert umro, pa je naslijedila njegovu markgrofoviju. Nakon smrti muža je vladala kao regent svom sinu Dietrichu III.

Drugi put se oko godine 1101. udala kao grofa Heinricha Debelog od Northeima. S njim je imala kćer Richenzu koja će se kasnije udati za saksonskog vojvodu i budućeg cara Lothara von Süpplingeburga. 

Ubrzo nakon toga se oko 1103. udala za svog trećeg muža, meissenskog markgrofa Heinricha I, kome je rodila sina Heinricha.

## Literatura
*  genealogie-mittelalter.de
Ivo od Chartresa

**Sveti Ivo od Chartresa** (; o. 1040 - 23. decembar 1115) bio je francuski katolički svećenik i biskup Chartresa, poznat kao jedan od najvećih stručnjaka za kanonsko pravo u Evropi svog vremena. 

Rodio se u skromnoj porodici u blizini Chartresa, a prema nekim špekulacijama obrazovao u Opatiji Bec kod Lanfranca. U svakom slučaju, godine 1069. je postao kanonikom Saint-Quentina gdje se istakao svojom žestokom borbom protiv simonije. Dijelom zbog nje, kao i podrške gregorijanskoj reformi ga je godine 1090. papa Urban II imenovao biskupom Chartresa. Dvije godine kasnije je Ivo zbog svoje dosljedne obrane doktrine o svetosti braka došao u sukob sa francuskim kraljem Filipom I koji je oženio za Bertrade de Montfort iako su oboje imali žive supruge. Odbivši dati crkveni blagoslov kraljevom postupku (koji će na kraju 1095. dovesti do ekskomunikacije), Ivo je kraće vrijeme bio utamničen.

Ivo je mnogo poznatiji kao autor brojnih djela na temu kanonskog prava, koja su uticala na kasnije autore kao što su Hugo od sv. Viktora i Alger od Liègea. Njegovi tekstovi se često navode kao jedna od podloga za Konkordat u Wormsu kojim je 1122. konačno završena Borba za investituru. Ivo je poznat i po izuzetno bogatoj korespondenciji sa najznačajnijim ličnostima svog doba, posebno Adelom od Normandije.

Kada je Ivo kanoniziran nije poznato. Prvi zapisi o njegovom slavljenju kao sveca potiču iz 1570.

## Vanjske veze
* Ivo of Chartres collection
* 
* Article from the Catholic Encyclopedia
* ''Women's Biography: Adela, countess of Blois, Chartres, and Meaux''
Berthe od Holandije

**Berta Holandska** (; ; o. 1055. - 1093.) bila je kraljica Francuske, odnosno prva supruga kralja Filipa I. Poznata je po tome što ju je muž otjerao s dvora kako bi se oženio za svoju ljubavnicu Bertrade de Montfort, a što je izazvalo skandal i političku krizu.

## Biografija
Berta je bila kćerka holandskog grofa Florisa I. i njegove žene Gertrude. Za Filipa se udala 1072. zahvaljujući mirovnom sporazumu koji je Filip sklopio sa njenim očuhom, flandrijskim grofom Robertom I "Frizijcem". Tada je postala najniže rangirana od svih plemkinja udanih za francuske kraljeve, s obzirom da je bila tek kćer "običnog" grofa i nije imala nijednog kralja među svojim precima. Povjesničari to tumače specifičnom situacijom u kojoj nije bilo prikladnih kandidatkinja za Filipovu suprugu - sve su bile ili prestare ili premlade, odnosno u previše bliskom srodstvu s kraljevom porodicom. Prvih devet godina Filip i Berta nisu imali djece, sve dok, prema kasnijim hagiografijama, nije uspješno začela zahvaljujući molitvama sv. Arnulfa od Soissonsa.

S Filipom je imala ukupno petero djece:
* Konstanca Francuska
* Luj VI. Debeli
* Henrik
* Karlo
* Eudes

Nakon rođenja petog djeteta se Filip zaljubio u Bertrade de Monfort, suprugu grofa Fulka IV od Anjoua, koja je zbog njega 1092. napustila muža. Filip se nakon toga za Bertrade vjenčao, usprkos toga što su i Fulk i Berta još uvijek bili živi. Osramoćena Berta, čije je tjeranje s dvora, prema Ordericu Vitalisu, kralj pravdao time da je "debela", se povukla u rodnu Flandriju. Dvostruka bigamija na francuskom prijestolju se pretvorila u jedan od najvećih skandala, ali Berta njegov rasplet i kraljevu ekskomunikaciju nije dočekala. Umrla je već 1093.

## Vanjske veze
Nevade

:*Za članak o srednjovekovnoj tvrđavi,pogledajte članak [[Tvrđava Nevade]].*

**Nevade** je naselje u Srbiji u opštini Gornji Milanovac u Moravičkom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 549 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 504 stanovnika).

## Demografija
U naselju Nevade živi 440 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 39,4 godina (38,8 kod muškaraca i 40,1 kod žena). U naselju ima 177 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,10.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je porast u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Adela od Normandije

**Adela Normanska**, znana i kao **Adela Engleska** (? — 8. ožujka 1137.), bila je engleska princeza, majka kralja Stjepana.

Adela je bila kćer Vilima I. Osvajača i kraljice Matilde Flandrijske. Bila je najdraža sestra Henrika I. Bila je sestra i Vilima II. Znala je latinski te je bila religiozna.

Udala se za grofa Stjepana II. te je tako postala grofica. Imali su jedanaestero djece. Sin Henrik postao je biskup.

Bila je baka princeze Marije.
## Reference
Čeljabinsk

**Čeljabinsk** (ruski **Челябинск** [tɕɪˈlʲæbʲɪnsk]), ruski grad, smješten istočno od gorja Urala. Upravno je središte Čeljabinske oblasti. Zemljopisni mu je položaj od  do .

Broj stanovnika: 1.078.300 (2002.)

Tvrđava, *Čeljaba*, po kojoj grad nosi ime, je sagrađena na ovom mjestu 1736.; grad je utjelovljen 1781..

Čeljabinsk je jedan od velikih industrijskih središta Ruske federacije. Prevladava teška industrija.

Tijekom drugog svjetskog rata, Staljin je odlučio preseliti mnogo ruske tvorničke proizvodnje, za ju odmaknuti od nadirućih snaga Trećeg Reicha &mdash; a Čeljabinsk je bio jedan od tvorničkih gradova izgrađenih poprilično od ničega u to vrijeme.

Gradić je postojao prije ovoga današnjeg grada. Može ga se vidjeti u središtu grada.

Nekoliko iznimno velikih pogona za proizvodnju tenkova T-34 i raketnih lansera Kaćuša je bilo u Čeljabinsku, po čemu je dobio ime "Tenkograd".

Nuklearna nesreća koja se zbila 1957. u Majaku (to je tvornica za reobradu atomskog goriva) je ozbiljno naškodila pučanstvu, iako ne toliko koliko poznatija Černobilska nesreća.

Od 2004. godine, u gradnji je sustav podzemne željeznice.

## Čeljabinski meteorit

Na grad je pao meteorit 15. veljače 2013. godine. Dogodila se eksplozija uzrokovana malim asteroidom KEF-2013, koji je uletio u atmosferu i pritom eksplodirao na oko 30 do 50 kilometara visine. Eksplozija je uzrokovala udarni val, koji je nekoliko trenutaka nakon eksplozije razbio prozore po gradu i oštetio oko 3000 građevina. Razbijeno staklo i udarni val ozljedili su oko 1200 osoba koje su pomoć potražile u lokalnim bolnicama.

## Zanimljivosti

Na grbu grada je - deva!

## Reference

## Vanjske veze

* Čeljabinska stranica
* Zemljovid Čeljabinska na MultiMap.com-u
* Satelitska slika Čeljabinska. Obratite pozornost na zagađena područja u sjevernom dijelu (čeličana) i južnom dijelu (Čeljabinska tvornica traktora i elektrana).
1117.

Godina **1117** (**[[rimski brojevi|MCXVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak (1. 1. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
### Europa i Mediteran
* 3. 1. - Veronski zemljotres: velika materijalna šteta u severnoj Italiji i Nemačkoj.
* 1117-18 - Ugarsko-hrvatski kralj Stjepan II. povratio Dalmaciju od Mlečana, dužd Ordelaffo Falier poginuo boreći se u Zadru (Klaić smješta Falierovu pogibiju u 1118). Nasljeđuje ga Domenico Michiel (do 1130).
* 17. 3. - Vsevolod Mstislavič postaje knez Novgoroda.
* 25. 3. - Car Heinrich V provodi Uskrs u Rimu, odakle je papa Paskal II morao pobeći.
* april-maj - Nakon što je u Alepu ubijen evnuh Lulu, dolazi do borbe za vlast; na inicijativu kadije Ibn al-Khashshaba, vrata grada su otvorena mardinskom gospodaru Ilghaziju.
* 3. 5. &ndash; Posvećen samostan Merton Priory (škola Thomasa Becketa).
* Treća redakcija Povesti minulih leta se okončava događajima ove godine.
* Križarski kralj Balduin I od Jeruzalema prilikom pohoda na Egipat razara Peluzij.
* Borivoj II ponovo postaje knez Češke, nakon Vladislava I (do 1120).
* Građani Santiaga de Compostele (u današnjoj Španiji) pokušavaju spaliti svog prelata Dijega Gelmíreza u njegovoj palači. Kraljica Urraca je bila opkoljena u zamku Sobroso od strane svog sina i sestre, pre nego što je pobegla u Santiago.
* Na Islandu zabranjeno robovlasništvo (ali postojaće insitucija *[[vistarband]]* 1490-1894).
* Izbija sukob između de facto nezavisnih republika Mahdija i Gabes u Ifrikiji. Madhiju podržava Ziridska dinastija, a Gabes kralj Roger I od Sicilije.
* Almoravidi nakratko osvajaju Coimbru (u Portugalu).

### Azija
* februar - Bitka kod Ghaznija: seldžučke snage, u ime Bahram Šaha, porazile njegovog brata i uzurpatora Arslan Šaha; počinje Bahramova 40-godišnja vladavina nad Gaznavidskom Monarhijom.
* Redovnici-ratnici hramova Miidera i Enryakuji napadaju grad Nara u Japanu.
* Kina dinastije Sung: najstariji zapis o korištenju kompasa u navigacijske svrhe, u Zhu Yuevoj knjizi *Pingzhou Ketan*.

### Tokom/tijekom godine

## Rođenja

* Humphrey II od Torona, konetabl Jeruzalema

## Smrti

* 16. 4. &ndash; Sveti Magnus, earl Orkneya (pogubljenje)
* 9. 12. &ndash; Gertrud od Brunswicka, markgrofica Meißena
* Anselm od Laona, francuski teolog
* Ivo od Chartresa, francuski kanonski pravnik (* 1040)
* Bertrade de Montfort, supruga grofa Fulka IV od Anjoua i francuskog kralja Filipa I
* Li Zhiyi, kineski pjesnik

## Reference

; Literatura
* Klaić, Vjekoslav. *[https://archive.org/details/povjesthrvataodn01klaiuoft Svezak prvi. Prvo doba: Vladanje knezova i kraljeva hrvatske krvi (641-1102) i Drugo doba: Vladanje kraljeva Arpadovića (1102-1301)]*. archive.org
Bertrade de Montfort

**Bertrade de Montfort** (o. 1070 - 14. februar 1117) bila je francuska plemkinja, najpoznatija kao kraljica Francuske, odnosno druga supruga kralja Filipa I te predmet jednog od najvećih skandala na dvorovima srednjovjekovne Evrope.

Rodila se kao kćer sjevernofrancuskog feudalca Simona I de Montforta i grofice Agnes od Evreuxa. Srednjovjekovni kroničari navode da je bila izuzetno lijepa, ali da joj je to bila jedina pozitivna osobina, očigledno aludirajući na njenu sklonost promiskuitetu ili zavodničkoj manipulaciji. Kao njena prva žrtva se navodi pohotni grof Fulk IV od Anjoua koji ju je 1089. oženio kao svoju četvrtu po redu suprugu. Njemu je rodila sina po imenu Fulk koji će kasnije postati kralj Jeruzalema.

Vrlo brzo nakon toga je zavela kralja Filipa, koji je u to vrijeme bio oženjen za Bertu Holandsku, majku njegovo petoro djece. Godine 1092. je pobjegla s muževog dvora i preselila se kod Filipa koji je smjesta "otpustio" Bertu i vjenčao se za Bertrade. Dvostruka bigamija na francuskom prijestolju je izazvala sablazan kod predstavnika Katoličke crkve; kada je biskup Ivo od Chartresa, ugledni kanonski pravnik, odbio dati suglasnost za brak, nakratko je pritvoren. Godine 1095. su i Filip i Bertrade ekskomunicirani od strane pape Urbana II. Bez obzira na sve to, s bivšim mužem je ostala u dobrim odnosima i zahvaljujući njenom posredovanju su Filip i Fulk postali dobri prijatelji.

Bertrade je Filipu rodila troje djece. Kroničar Orderic Vitalis navodi kako je radi njih pokušala ukloniti svog posinka i francuskog prijestonasljednika Louisa, pa čak predlagala engleskom kralju Henryju I da ga u prikladnom trenutku uhapsi. Nakon Filipove smrti 1108. se povukla u Opatiju Fontenvraud.
Dmitrij Vrubelj

**Dmitrij Vladimirovič Vrubelj** (ruski: **Дмитрий Владимирович Врубель**; Moskva, 14. srpnja 1960.) je ruski konceptualni umjetnik najpoznatiji po svom grafitu *[[Gospode! Pomozi mi preživjeti ovu smrtonosnu ljubav]]*, koji parodira povijesni poljubac Leonida Brežnjeva i Ericha Honeckera iz 1979. godine. Grafit je nastao 1990. godine na East Side Galleryju, gdje je stajao sve do 2009. godine, kada su ga vlasti uništile kako bi ga Vrubelj mogao ponovo naslikati. Na Berlinskom zidu naslikao je još i grafit *[[Danke, Andrej Sacharow]]*, koji prikazuje nobelovca Andreja Saharova. 

Godine 2001., zajedno sa suprugom Viktorijom Timofejevom, Vrubelj je napravio ograničen broj velikog izdanja kalendara koji sadrži portrete Vladimira Putina, naslovljen *[[Dvanaest Putinovih raspoloženja]]*. Svaki je mjesec nudio različit portret Vladimira Putina te je bio neočekivani hit među Moskovljanima. 

## Reference
Leonid Sherwood

**Leonid Vladimirovič Sherwood**, pisano još i **Šervud** (ruski: **Леонид Владимирович Шервуд**; Moskva, 28. travnja 1871. - Lenjingrad, 28. kolovoza 1954.), ruski i sovjetski kipar i arhitekt, jedan od najpopularnijih umjetnika u Sovjetskom Savezu.

Sherwood je rođen u Moskvi u obitelji engleskog porijekla. Njegov djed, Joseph Sherwood, bio je engleski inženjer koji je emigrirao u Rusiju. Njegov otac je bio arhitekt Vladimir Osipovič Sherwood, a njegov brat Vladimir Vladimirovič Sherwood, također je bio arhitekt.

Sherwood se školovao prvo na Moskovskoj školi slikarstva, kiparstva i arhitekture (1886. - 1891.), a onda i na Carskoj umjetničkoj akademiji u Petrogradu (1892. - 1898.), gdje mu je predavao Vladimir Beklemišev. Od 1899. do 1900. godine boravi na razmjeni u Parizu, gdje postaje Rodinov učenik. Po povratku u Rusiju, preselio se u Petrograd gdje je predavao na Umjetničkoj akademiji. Tokom 1911. i 1912. sudjelovao je, kao arhitekt, na izradi neogotičkog dvorca Lastavičje gnijezdo na Krimu.

Nakon Ruske revolucije 1917. godine, Sherwood je postao jedan od najpopularnijih umjetnika te jedan od prvih koji se prihvatio izrade monumentalnih statuta i spomenika u novoj sovjetskoj državi. Shewrood je tako u samim počecima nove države afirmirao socrealizam u kiparstvu. Neke narudžbe slao mu je osobno Lenjin, a njegov posljednji projekt trebala je biti monumentalna skulptura sovjetskog vođe. Odlikovan je Redom crvene zastave rada i kao Istaknuti umjetnik Ruske SFSR.

Umro je u Lenjingradu, 28. kolovoza 1954., u dobi od 83 godine.