open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tauern Autobahn

**Tauern Autobahn** ili **A10** (prevedeno: *Južni autoput* je austrijski autoput koji ide od Salzburga preko saveznih zemalja Salzburg i Koruške do Villacha.

## Karakteristike i historija gradnje

A10 svojom dužinom od 192,709 km nije najduži austrijski autoput, ali je bio najzahtjevniji za gradnju.
Planovi za izradnju tog autoputa pojavili su se odmah nakon Anschlussa 1938. u sklopu izgradnje takozvanih - *Reichsautobahna*.

Prva dionica na tom pravcu obilaznica kod Salzburga, duga 7,542 km počela se graditi još za Drugog svjetskog rata - 1941. ali je gradnja zbog rata obustavljena.

Nastavilo se graditi 1959. opet kod Salzburga, ali na vrlo maloj dionici. Radovi su intezivirani 1970-ih, ali su se zbog izuzetno teškog alpskog terena planine Tauerna, gdje je bilo potrebno probiti puno tunela i premostiti brojne kotline vijaduktima, otegnuli do kraja 1980-ih

Posljednja dionica do Villacha dovršena je 28. juna 1988.

## Galerija slika

Datoteka:Krems_Kremsbruecke_Tauernautobahn_Talbruecke_26082007_01.jpg|Vijadukt kod Kremsa
Datoteka:A10 Knoten Spittal 1.JPG|A10 kod Spittala
datoteka:Katschbergtunnel.jpg|Tunel Katschberg
datoteka:A10 Tauerntunnel 2.JPG|Tunel Tauern


## Reference

## Vanjske veze

* ''Tauern Autobahn (A 10) - Übersicht''
Wals-Siezenheim

**Wals-Siezenheim** je općina na sjeveru Austrije od 12,794 stanovnika, koja administrativno podpada pod Okrug Salzburg-Umgebung u Saveznoj zemlji Salzburg.

## Geografija

Teren Općine Wals-Siezenheim leži duž rijeke Salzach, 50 km zapadno od Salzburga.

Općina se sastoji od 10 naselja, od kojih su najveća; *Wals* (3489) i *Siezenheim* (2653) - zato se tako zove; ostala manja su: *Viehhausen* (1979), 
*Himmelreich* (1138), *Walserfeld* (1029), *Walserberg* (862), *Käferheim* (507), *Gois* (409), *Kleßheim* (88) i *Schwarzenbergkaserne* (19).

Općina je najpoznatija po tome što se u njoj u dvorcu Kleßheim nalazi *[[Kazino]] - Salzburg*, u čijem parku se nalazi i teren za golf.

## Historija i znamenitosti

Na terenu općine na lokalitetu Loig, iskopani su ostatci rimske ville rustice. Prva Parohijska crkva u naselju Wals dokumentirana je još 788. Danas je to objekt sa romaničkom jezgrom, potpuno preuređen 1860. kad joj je dograđen zvonik.

Vrlo je stara i kasnogotička parohijska crkva u naselju Siezenheim, prvi put dokumentirana 1281., sa freskama od 15. do 17. vijeka.

## Privreda

Od 4,993 zaposlenih koliko ih je bilo u općini 1991., oko 65 % ih je radilo na uslugama, trgovini i građevinarstvu, jer su općinska naselja zapravo periferija Salzburga, pa je tu smješteno puno 
skladišta i trgovačkih centara.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Wals-Siezenheima''
Dubler

**Dubler** je izraz kojim se u filmskoj i televizijskoj terminologiji označava dvojnik nekog glumca ili glumice, odnosno osoba angažirana da je za vrijeme snimanja angažira u situacijama kada on nije sposoban ili voljan sudjelovati. Dubleri obično moraju imati okvirnu fizičku sličnost sa osobom koju zamjenjuju (visina, stas i sl.), ali mogu imati bitno drukčije lice, a što se koristi u kadrovima snimanim sa leđa ili daljine.

Dubleri se obično angažiraju u situacijama kada su glumci nedostupni uslijed bolesti, ozljede, a u nekim rijetkim slučajevima i smrti, odnosno ranije ugovorenih profesionalnih obaveza. Također se angažiraju za situacije kada se prisutstvo glavnog glumca ne smatra potrebnim (kadrovi koji prikazuju njegove ruke, noge i sl.). U nekim slučajevima se dubleri koriste za erotske scene kada je glumac ili glumica previše stidljiv ili ugovorom zapriječen da se skida ispred kamera.

Najpoznatija vrsta dublera su kaskaderi, koji su posebno izvježbani za izvođenje najopasnijih scena, odnosno scena koje se glavni glumci ne usude, fizički ne mogu napraviti ili im police osiguranja priječe snimanje.
Liberec

**Liberec** (poznat i kao ** Reichenberg** na njemačkom) je grad u Češkoj, koji se nalazi na rijeci Lužička Nisa, a okružuju ga greben Ještěd-Kozákov i planine Jizera.  Broji oko 103.000 stanovnika prema procjeni iz 2015., što ga čini petim najvećim gradom Češke.

Prvi put se spominje 1348. Od 1579. uvedena je industrija tkaninom. Od 1622. do 1634. ga je posjedovao Albrecht von Wallenstein. Tijekom Tridesetogodišnjeg rata, ova prosperitetna zajednica je propala te je 1680-ih izbila velika kuga. 1757. odigrala se bitka za Reichenberg između Austrije i Pruske u sklopu sedmogodišnjeg rata. U 19. stoljeću, grad je doživio izniman razvoj i obnovu bogatstva, a tada su izgrađene i razne građevine, poput gradske vijećnice i opere.

Između 1920-ih i 1930-ih, Liberec je bio neslužbeni glavni grad Nijemaca Čehoslovačke. Nakon velike depresije, poraslo je siromaštvo a s njim i nezadovoljstvo Nijemaca prema Čehoslovačkoj, te je uslijedio porast populističkog nacionalista, Konrada Henleina, koji je tajno pregovarao sa Hitlerom. Liberec je postao središte velikonjemačke ideologije te je nakon radikalizacije započeo drugi svjetski rat, a grad i regija su bili anketirani od njemačkih snaga, dok su razni Jevreji su deportirani u logore te su građani prisiljeni proizvoditi naoružanje za *[[Wehrmacht]]*. Grad je 1945. oslobođen od nacista te je uslijedio progon Nijemaca, dok su regiju naselili Česi. Nakon što su sovjetski komunisti preuzeli vlast nad Čehoslovačkom u puču 1948., Liberec je bio pod autokracijom. To je trajalo sve do 1989., kada su komunisti maknuti s vlasti kada se odigrala baršunasta revolucija.

Gradom dominira Toranj Ještěd koji se nalazi na brdu i nadgleda grad. Od kraja 19. stoljeća, odvija se konurbacija Libereca sa četvrti Vratislavice i susjednim gradom Jablonec nad Nisou. Njihova ukupna aglomeracija uključuje oko 150.000 stanovnika.

## Galerija

File:Radnice_Liberec_2005.jpg|Gradska vijećnica
File:Zamek_liberec.jpg|Dvorac Liberec
File:Jested.jpg|TV toranj Ještěd
File:Liberec_z_Je%C5%A1t%C4%9Bdu_002.jpg|Pogled na grad sa brda

## Vanjske veze

* Zvanični website   
* Liberec - turistički portal
* Facebook stranica
* Tramvaj Liberec
Astérix et Cléopâtre (animirani film)

***Astérix et Cléopâtre*** () je francusko-belgijski animirani film snimljen 1968. godine u režiji Renéa Goscinnyja, Lee Payanta i Alberta Uderza. Predstavlja drugi dio serije animiranih filmova o Asteriksu, odnosno ekranizaciju Goscinnyjevog i Uderzovog stripa *[[Asteriks i Kleopatra]]* iz 1963. godine. Radnja prikazuje kako Asteriksa i Obeliksa put odvede u Egipat gdje tamošnjoj kraljici Kleopatri pomažu da u rekordnom roku dovrši ljetnu palaču i tako dobije okladu protiv rimskog vojskovođe i državnika Julija Cezara. *Astérix et Cléopâtre*, koji je, slično kao i originalni strip snažno parodirao hollywoodski historijski megaspektakl *[[Kleopatra (film, 1963)|Kleopatra]]*, se isticao kvalitetom animacije koja je bila primjetno bolja u odnosu na prethodne godine snimljeni *[[Astérix le Gaulois (film)|Astérix le Gaulois]]*, prvi film iz serije.

Godine 2002. je snimljen igrani remake pod naslovom *[[Astérix et Obélix : Mission Cléopâtre]]*.

## Reference

## Vanjske veze
* AsterixNZ entry 
*
George Kennedy

**George Harris Kennedy Jr.** (, 18. veljače 1925. - Middelton, Idaho, 28. veljače 2016.) bio je američki glumac i oskarovac.

Rodio se u New Yorku, u obitelji vezanoj za show-business.
Otac George stariji bio je glazbenik i vođa orkestra, ali je umro kad je Georgeu bilo 4 godine.
Odgojila ga je majka Helen, balerina.
Na kazališnim daskama debitira već sa dvije godine, ali kada je izbio Drugi svjetski rat, ostavlja glumu i odlazi u vojsku gdje provodi 16 godina, tražeći borbu.

Nakon odlaska iz vojske zbog ozljede leđa, počinje filmsku karijeru 1961. godine.

Nastupio je u preko 200 filmskih i kazališnih produkcija.

Partneri su mu bile glumačke legende: Paul Newman, Kirk Douglas,Gary Cooper, Audrey Hepburn, Bette Davis, John Wayne.

Oskara je osvojio 1967. godine za ulogu Draglinea u filmu "Hladnokrvni kažnjenik".

Glumio je i u filmu "Dvanaestorica žigosanih".

Osim uspjeha imao je i nekoliko promašaja.

Glumio je u serijalu filmova katastrofe "Aerodrom" tijekom 1970-ih godina. Ponovnu je slavu stekao glumeći u filmu Goli pištolj 1.
Ulogu je reprizirao i u dva nastavka.
La mariée était en noir

***La mariée était en noir*** () je francusko-italijanski triler film snimljen 1968. godine u režiji Françoisa Truffauta. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana američkog pisca Cornella Woolricha (objavljenog pod pseudonimom William Irish). Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Jeanne Moreau, je žena čiji je zaručnik bilo brutalno ubijen hicem iz puške. Radnja prikazuje kako preuzima novi identitet, pronalazi petoricu ljudi odgovornih za smrt te ih jednog po jednog likvidira, ne birajući sredstva, koja uključuju i zavođenje žrtava.

*La mariée* je nastala nedugo nakon što je Truffaut napravio seriju znamenitih intervjua sa slavnim režiserom Alfredom Hitchcockom te se često tumači kao Truffautov najeksplicitniji homage svom uzoru. Osim što je kao predložak uzet roman autora čiji su predlošci bili služili za Hitchockove filmove, muziku je komponirao Bernard Herrmann, također poznat kao jedan od Hitchcockovih "kućnih" autora.

Nakon premijer je *La mariée* izuzetno loše dočekana od kritičara (i Truffautovih nekadašnjih kolega) u njegovoj rodnoj Francuskoj; sam Truffaut je kasnije priznao da mu se film nimalo ne sviđa, te je to često tumačio svojim nesnalažanjem s bojom (iako je ranije imao uspjeha sa filmom *[[Fahrenheit 451 (film)|Fahrenheit 451]]*. Kasnije je direktor fotografije Raoul Coulard tvrdio da se tokom snimanja stalno svađao sa Truffautom, te je zbog toga u pojedinim scenama Moreau de facto preuzela režiju. Usprkos svega toga i usprkos loših kritika, *La mariée* je postigao veliki komercijalni uspjeh, a kasnije su mu prema njemu i kritičari stekli daleko blagonakloniji stav.

*La mariée* je godine 1976. poslužio kao inspiracija za bollywoodski film *[[Nagin]]*. Ponekad se navodi da je lik Nevjeste u Tarantinovom diptihu *[[Kill Bill]]* inspiriran protagonisticom *La mariée*, mada je sam Tarantino tvrdio da nikada nije gledao Truffautov film.

## Uloge

* Jeanne Moreau ... Julie Kohler
* Michel Bouquet ... Coral
* Jean-Claude Brialy ... Corey
* Charles Denner ... Fergus
* Claude Rich ... Bliss
* Michel Lonsdale ... Rene Morane
* Daniel Boulanger ... Delvaux
* Serge Rousseau ... David
* Alexandra Stewart ... Mlle Becker
* Christophe Bruno ... Cookie Morane
* Jacques Robiolles ... Charlie
* Sylvine Delannoy ... Mme Morane
* Luce Fabiole ... Julie's mother
* Van Doude ... Inspektor Fabri
* Maurice Garrel ... Parničar
* Dominique Robier ... Sabine

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* *[http://www.rottentomatoes.com/m/bride_wore_black/ The Bride Wore Black]* at Rotten Tomatoes
* *[http://www.mgm.com/title_title.do?title_star=BRIDEWOR The Bride Wore Black]* at MGM Movie Database
* *[https://archive.today/20130125175807/http://www.hollywood.com/movies/detail/id/185928 The Bride Wore Black]* at Hollywood.com
*  *[http://www.allocine.fr/film/fichefilm_gen_cfilm=1478.html La Mariée était en noir]* at ALLOCINE.com
*  "Η Νύφη φορούσε μαύρα" at in.gr
Otto Wichterle

**Otto Wichterle** (27. 10. 1913. &ndash; 18. 8. 1998) bio je češki hemičar njemačkog podrijetla, najpoznatiji po tome što je izumio moderne mekane kontaktne leće.

Nakon završetka srednje škole, studirao je kemiju na Češkom tehničkom univerzitetu u Pragu, ali ga je zanimala i medicina. Diplomirao je 1936. i ostao na sveučilištu. 1939. predao je svoj drugi diplomski rad na temu kemije, ali je Protektorat Češka i Moravska blokirao bilo kakvu daljnju aktivnost na sveučilištu. Ipak, uspio se pridružiti istraživačkom centru u Zlínu i nastaviti sa znanstvenim radovima. Tamo je vodio tehničke pripreme za plastiku. 1941. njegova je istraživačka skupina izumila prva sintetička vlakna u Čehoslovačkoj pod imenom *silon*, neovisno o američkom izumu najlona 1938. Wicheterlea je uhapsio Gestapo 1942., ali ga je pustio nakon par mjeseci.

Nakon drugog svjetskog rata, Wicherle se posvetio organskoj kemiji na sveučilištu. Napisao je udžbenik za neorgansku kemiju. 1949. posvetio se novom odjelu za tehnologiju plastike. 1952. postao je dekan kemijskom i tehnološkog sveučilišta u Pragu. Htio je izumiti materijal koji je podoban za trajni kontakt sa ljudskim tkivom. On i Drahoslav Lím stvorili su materijal Polihidroksietilmetakrilat, koji je patentiran 1953.

Njegov rad omele su komunističke čistke sveučilišta 1958., čime je njegovo istraživanje privremeno zaustavljeno. Nastavio je kasnije te je 1961. proizveo prve funkcionalne kontaktne leće, koje je sam isprobao kad ih je stavio na oči te otkrio da su udobne. U prva četiri mjeseca 1962. proizveo je 5.500 leća, koje je tada zvao *Geltakt*.

1970., Wichterle je ponovno izbačen iz instituta jer je pjevao *[[2.000 riječi]]*—manifest koji je tražio nastavak demokratizacije nakon praškog proljeća. Kao kaznu, ime je sve teže i teže uslove ako je htio nastaviti bilo što istraživati, te su mu ograničene mogućnosti za učenje. Baršunasta revolucija 1989. ukinula je sve ove mjere te je Wichterle potpuno rehabilitiran. 1990. postao je predsjednik Čehoslovačke akademije nauka te počasni predsjednik Akademije nauka Češke republike.

Asteroid *3899 Wichterle* nazvan je njemu u čast. umro je 1998. u dobi od 84 godine.

## Vanjske veze
* ASCR Arhivi Akademije nauka Češke republike 
* Problematični genij  dokumentarac o Ottu Wichterleu
* Historija kontaktnih leća  
* Historija kontaktnih leća
Harrachov

**Harrachov** (čit. *Harahof*) jeste grad u okrugu Semily u Liberečkom kraju na sjeveru Češke Republike, u blizini granice s Poljskom.

## Geografija

Nalazi se na rijeci Mumlavi, lijevoj pritoci Jizere, u gorju Krkonoše u Sudetima, čiji vrhovi čine granicu između Češke i Poljske, u blizini izvora Labe.

Smješten na nadmorskoj visini od 700 m, Harrachov je jedno od najpopularnijih čeških skijaških odredišta, uključujući i kompleks skijaških skakaonica Čerťák (u kojem se nalazi i letaonica); nekoliko takmičenja u zimskim sportovima redovno se održava u ovom gradu. Cijeloj regiji svakodnevno raste značaj za planinski turizam u Srednjoj Evropi.

Evropski put E65 iz Praga prolazi kroz Harrachov, a zatim ide preko granice u Szklarsku Porębu u blizini sela Jakuszyca.

## Historija
Prvi pisani spomen Harrachova datira iz 17. stoljeća kad su njemački doseljenici osnovali ovdje selo Dörfl. 1712. izvjesni Elias Müller iz susjednog Rýžovišta dobio je privilegiju od lokalnog zemljoposjednika, grofa Aloysa Thomasa Raimunda von Harracha, da ovdje otvori staklariju, nakon čega je susjedno naselje preimenovano u Harrachsdorf.

Od kraja 19. stoljeća Harrachsdorf je bio poznat po proizvodnji stakla, tekstilnoj industriji i rudarstvu. Na početku 20. stoljeća industrijsku proizvodnju poduprla je izgradnja zupčaste pruge između Tannwalda (Tanvald) u historijskoj pokrajini Češkoj preko Izerske pruge do Hirschberga (današnja Jelenia Góra) u Šleskoj. Činjenica da je najbliže zaustavljanje voza u zaseoku Strickerhäuser bilo iza granice Austro-Ugarske s Njemačkim carstvom nije bila veća prepreka u to vrijeme.

Nakon Drugog svjetskog rata šleske zemlje na sjeveru pripale su Poljskoj prema Potsdamskom sporazumu i granica je zatvorena. Njemačko stanovništvo je prognano, a njegova imovina zaplijenjena prema Benešovim dekretima. 1947. U Harrachovu su živjela 1553 stanovnika. Vozovi iz Tanvalda morali su svoj put završavati u Kořenovu, a vozovi iz Jelenije Góre išli su do Jakuszyca (bivšeg Jakobsthala), na sjevernoj strani Novosvjetskog prolaza. Umjesto da otvore granicu, komunističke vlasti u Čehoslovačkoj i Poljskoj dogovorile su razmjenu teritorija. 1959. Čehoslovačka je dobila područje oko nekadašnjeg Strickerhäusera (polj. *Tkacze*; današnji Mýtiny), što joj je omogućilo da zupčastu prugu Tanvald-Kořenov produži do periferije Harrachova, dok je njen sjeverni ogranak zapušten. Poljska je dobila kompenzaciju u vidu područja sjeverno od Mrtvog vrha.

Harrachov je, zajedno s prvobitno nezavisnim selima Nový Svět (Neuwelt) i Rýžoviště, postao grad 1973. godine. Prekogranični željeznički saobraćaj ponovo je uspostavljen 2010.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica 
* Mapa koja prikazuje razmjenu teritorije između Čehoslovačke i Poljske 
* Željeznička mapa
* Službeni turistički portal grada Harrachova
Jablonec nad Nisou

**Jablonec na Nisi** ili **Jablonec nad Nisu** (, ) je grad u Češkoj Republici. Jablonec na Nisi je drugi po veličini grad upravne jedinice Liberečki kraj, u okviru kojeg je sedište zasebnog okruga Jablonec na Nisi.

Jablonec na Nisi po svetski poznatoj proizvodnji ukrasnog i nakitnog stakla.

## Prirodni uslovi
Jablonec na Nisi se nalazi u severnom delu Češke republike. Grad je udaljen od 105&nbsp;km severno od glavnog grada Praga, a od prvog većeg grada, Libereca, svega 12&nbsp;km jugoistočno (i sa njim čini veću aglomeraciju).

**Reljef**: Jablonec na Nisi se nalazi na prelazu između dve istorijske pokrajine, Bohemije i Lužice. Grad se nalazi na južnim padinama planinskom masiva Krkonoša (planina Ješted), na približno 470 m nadmorske visine. Teren u gradu i okolini je veoma pokrenut.

**Klima**: Klima oblasti Jabloneca na Nisi je umereno kontinentalna.

**Vode**: Grad Jablonec na Nisi se nalazi blizu izvorišta reke Lužičke Nise.

## Historija
Područje Jabloneca na Nisi bilo je naseljeno još u doba praistorije. Naselje pod današnjim nazivom prvi put se u pisanim dokumentima spominje u 1356. godine, a naselje je u 16. veku dobilo gradska prava. Već tada su grad i okolina bili mahom naseljeni Nemcima.

1919. godine Jablonec na Nisi je postao deo novoosnovane Čehoslovačke. 1938. godine Jablonec na Nisi, kao naselje sa nemačkom većinom, je ocepljeno od Čehoslovačke i pripojeno Trećem rajhu u sklopu Sudetskih oblasti.

U Jablonecu na Nisi je takođe došlo do izrazitog razvoja arhitekture. Uglavnom se radi o secesiji koje je jako uticala na grad. U ovo doba je nastala secesiska crkvena zgrada „Povišenje najsvetijeg križa“. Mnogo građevina ima izgled novog istoricizma npr. novorenesansna zgrada pošte, istoricizujuća zgrada pozorišta koja ima secesijske enterijere ili zgrada evangelističke crkve u novogotici.
U međuratnom razdoblju nastale su dominante u stilu funkcionalizma- nova većnica i Rimskokatolička crkva „Najsvetijeg srca Isusovog“.

Posle Drugog svetskog rata mesni Nemci su se prisilno iselili iz grada u maticu. U vreme komunizma grad je naglo industrijalizovan. Posle osamostaljenja Češke došlo je do opadanja aktivnosti teške industrije i do problema sa prestrukturiranjem privrede.

## Stanovništvo
Jablonec na Nisi danas ima oko 46.000 stanovnika i poslednjih godina broj stanovnika u gradu lagano raste. Pored Čeha u gradu žive i Slovaci i Romi.

## Slike gradskih građevina

Image:Jablonec nad NIsou, radnice na Dolním náměstí.jpg|Stara gradska kuća na Donjem trgu
Image:Kostel svaté Anny a Soukenná ulice, Jablonec nad Nisou.jpg|Crkva svete Ane
Image:Jablonec nad Nisou, Lidická (02).jpg|Jedna od ulica starog grada
Image:Cz jablonec divadlo.jpg|Gradsko pozorište


## Reference

## Vanjske veze
* www.mestojablonec.cz Zvanična stranica grada Jabloneca na Nisi
Fucking Hell

**Fucking Hell** je njemački pilsner ili blijedo pivo. Ime je dobilo po selu Fucking u Austriji. Ime piva je  bilo je u početku je sporno. Riječ „hell“ na njemačkom jeziku znači svijetlo/blijedo i tipična je za ovakvu vrstu piva, no na engleskom jeziku „hell“ znači pakao, tako da „Fucking hell“ na engleskom doslovno znači „jebeni pakao“ što je čest vulgarizam u engleskom govornom području. Lokalne vlasti u Fuckingu , kao i Еuropski ured za zaštitne znakove i dizajn su se protivili ovom imenu. Na kraju je prihvaćeno i lager sada se prodaje na međunarodnoj razini.
Fucking Hell je pilsner s alkoholnim sadržajem 4,9%. Pivo se ne prodaje u Fuckingu, a u vrijeme pokretanja selo nije imalo svoju pivovaru.

## Historija
Godine 2010., dva njemačka poduzetnika, Stephen Fellenberg i Florian Krause,  prijavili su se  registrirati zaštitni znak za pivo "Fucking Hell".

Europski ured za  zaštitne znakove i dizajn inicijalno je odbio zaštitni znak  za pivo na temelju toga što sadrži psovku. Međutim, Fellenberg i Krause su inzistirali da je naziv vezan za  selo u Austriji i da je „hell“  austrijski i južnonjemački naziv za blijedo pivo. Ured je potom je dopustio registraciju znaka, navodeći da je ime "uzvik koji se  koristi za omalovažavanje, ali ne navodi protiv koga je usmjereno, niti može se smatrati pogrdnim korištenje imena već postojećeg mjesta samo zato što može imati  dvosmisleno značenje u drugim jezicima. "
 
Fellenberg i Krause namjeravali su koristiti zaštitni znak  za izradu *Fucking Hell* marke hrane i odjeću. Pivo je otišlo na prodaju u Europu, Aziju i Australiju 2011.

## Izvori

## Vanjske veze
*http://www.fucking-hell.de/en službena stranica
Visoki Tauern

**Visoki Tauern** (njemački: *Hohe Tauern*) je masiv u Istočnim Alpama na jugu 
Austrije, koji se prostire po saveznim zemljama Salzburg, Koruška i Tirol.

## Geografija
Visoki Tauern je dug nekih 130 km i širok 50 km, proteže se u dužinu od rijeke Krimmler Ache, prijevoja Krimmler Tauern (2633 m) i Doline Ahrntal na zapadu, do doline Großarltal i planina Murtörl (2260 m) i Katschberg (1642 m) na istoku. A u širinu od doline rijeke Salzach na sjeveru, do Drave i doline Pusteria u Italiji na jugu.

Unutar masiva ima puno visokih planina a najviše su Grossglockner (3798 m) i Großvenediger (3666 m). Njegove planine su geološki sastavljene od gnajsa i kristaličnih stijena iz paleozoika, a prekrivene su metamorfnim stijenama.

Svoje ime Visoki Tauern duguje riječi *tauern* koja se često koristi za prijevoje koji razdvajaju izrazito glacijalni 
masiv u grupe na visinama od 2400 do 2700 m. Tako planinski prijevoji Krimmler Tauern i Felber Tauern, razdavajaju grupu Venediger i grupu Granatspitz.

Tauerske doline u slivu rijeke Salzach koje se stepeničasto spuštaju prema sjeveru, karakteriziraju glatki uleknuti zidovi, slapovi i klanci (Liechtensteinklamm, Gasteiner Klamm, Kitzlochklamm i Siegmund-Thun-Klamm), a po glacijalnim dolinama brojna mala alpska jezera. Granica vječnog snijega u Visokom Tauernu je između 2700 i 2900 metara. Velik dio Visokog Tauerna je uključen u Nacionalni park Visoki Tauern.

Glavni dio masiva Visokog Tauerna formira granicu između saveznih zemalja Salzburg na sjeveru i Tirola i Koruške na jugu, a od 1919. i kratki dio austrijsko-talijanske granice na dalekom zapadu.

Masiv Tauern je važan za turizam i energetiku. Visoki Tauern je do 1960-ih bilo moguće prijeći automobilom jedino preko visoke Grossglocknerske ceste i željeznicom, jer je na pruzi koja povezuje gradove Spittal an der Drau na jugoistoku i Schwarzach im Pongau na sjeveru, izgrađenoj između 1901. i 1909. probijen Tunel Tauern dug 8371 metara.

Danas je probijeno puno tunela koji su Visoki Tauern učinili dostupnijim, od kojih su najveći i najznačajniji Felber (istočno od Großvenedigera), Hochtor (istočno od Grossglocknera) i Katschberg na trasi Tauern Autobahna.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Hohe Tauern'' na portalu Austria-Forum
Schwarzach im Pongau

**Schwarzach im Pongau** je trgovište na sjeveru Austrije od 3,528 stanovnika, koji administrativno podpada pod Okrug Sankt Johann im Pongau.

## Geografija

Schwarzach im Pongau je važno željezničko čvorište u Saveznoj zemlji Salzburg. 
Grad leži u sredini doline rijeke Salzach, 54 km jugoistočno od Salzburga.

## Historija

Schwarzach je prvi put dokumentran oko 1074. 
Schwarzach se 1906. odvojio od susjednog Sankt Veita i postao samostalno naselje, pa je 1908. dobio status 
trgovišta.

## Znamenitosti

Najveće znamenitosti grada su barokna crkva podignuta između 1736. - 1741., obnovljena i proširena nakon požara 1981. i dvorac Schernberg, gotičke jezgre, restauriran u 19. vijeku.

## Privreda

Za ekonomiju grada najznačajnije su željeznica, bolnica i dvije hidroelektrane Schwarzach, iz 1958. (snage 120 MW) i Wallnerau iz 1989. (snage 17.1 MW) koje zapošljavaju najviše ljudi. Pored tog u mjestu se prerađuje aluminij a dosta ljudi radi u građevinarstvu, turizmu i trgovini.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Schwarzach im Pongau''
You Can't Stop Rock 'n' Roll

**You Can't Stop Rock 'n' Roll** je drugi studijski album američkog heavy metal benda Twisted Sister, objavljen je 27. lipnja 1983. godine.

## Lista pjesama

## Članovi grupe
*Dee Snider – Vokal
*Eddie "Fingers" Ojeda – gitara
*Jay Jay French – gitara
*Mark "The Animal" Mendoza – bas-gitara
*A. J. Pero – bubnjevi

### Produkcija
*Stuart Epps - producent
Uništi sva čudovišta

, poznatiji pod engleskim naslovom ***Destroy All Monsters*** () je japanski SF (kaiju) film snimljen 1968. godine u režiji Ishira Honde. Predstavlja deveti po redu film iz serije o Godzilli. Radnja je u (tada) blisku budućnost, odnosno kraj 20. vijeka, kada su UN Godzillu i još deset drugih čudovišta smjestili na Otok čudovišta kako bi ih mogli proučavati, ali i kako to koriste vanzemaljci koji nad njima preuzimaju kontrolu te ih koriste kao oružje u invaziji Zemlje, pri čemu budu razoreni brojni gradovi. Protagonist, koga tumači Akira Kubo, je japanski oficir koji će se suprotstaviti vanzemlajcima, dnosno nastojati protiv njih iskoristiti čudovišta. *Uništi sva čudovišta* je bio zamišljen kao posljednji film iz serije o Godzilli, ali je doživio takav komercijalni uspjeh, da je kompanija Toho odlučila snimiti još nekoliko nastavaka.

## Vanjske veze
* Godzilla on the web(Japan)
* 
* 
* 
* Destroy All Monsters - Toho Kingdom
Nemanja Šarović

**Nemanja Šarović** (28. decembar 1974. u Beogradu) je srpski političar i bivši zamenik predsednika Srpske radikalne stranke.

## Biografija
Nemanja Šarović je rođen 1974. godine u Beogradu od oca Blaža i majke Vere (devojačko Đurić). Poreklom su iz Hercegovine.

Završio je Prvu beogradsku gimnaziju i diplomirao na Pravnom fakultetu u Beogradu.

Tokom 2004. godine izabran je za člana Predsedničkog kolegijuma i Centralne otadžbinske uprave Srpske radikalne stranke.

Bio je predsednik Gradskog odbora Srpske radikalne stranke u Beogradu od 2004. godine, i šef odborničke grupe u lokalnom parlamentu od 2008. godine.

U periodu od 2007-2008. godine bio je narodni poslanik u Narodnoj Skupštini Republike Srbije izabran na listi *Srpska radikalna stranka – Dr Vojislav Šešelj*.

## Zanimljivosti
Pre bavljenja politikom radio je u jednoj poznatoj beogradskoj advokatskoj kancelariji, i tri godine u Prvom opštinskom sudu.

Da je SRS preuzela vlast u Beogradu nakon izbora 2008. godine, Nemanja Šarović bi bio izabran za gradskog menadžera, jer je tako bilo predviđeno koalicionim sporazumom između SRS–DSS-SPS.

Bio je kandidat za generalnog sekretara SRS nakon odlaska Aleksandra Vučića sa te funkcije, ali on nije izabran na to mesto već Elena Božić-Talijan.

Nemanja Šarović je pominjan u medijima 2005. godine, kako je u Skupštini naplaćivao putne troškove za putovanje u Vranje, gde je i formalno stanovao, a pre toga je živeo u Beogradu, kao i tokom predizborne kampanje kada je u januaru 2008. godine povređen od strane nepoznate osobe, ispred restorana „MekDonalds“, udarcima kroz prozor automobila . Svedočio je tada da ga je udarila *demokratska pesnica*, jer je srpski patriota.

Spadao je u modernističku i reformsku struju unutar Srpske radikalne stranke, dok je pre rascepa važio za pripadnika tvrdog pročetničkog šešeljevskog jezgra. Nakon što je nekoliko godina unutar stranke iznosio primedbe na rad i funkcionisanje stranke i nije bilo razumevanja za njegove kritike, napustio je stranku u julu 2020.

Bio je oženjen 24. septembra 2011. narodnom poslanicom Aleksandrom Ilić iz Nove Srbije.

## Reference

## Povezano
* Srpska radikalna stranka

## Vanjske veze

* Nemanja Šarović, na sajtu Narodne skupštine Republike Srbije
* Zvanična internet prezentacija Srpske radikalne stranke 
* Zvanična interenet prezetacija SRS Antiglobalizam 
* Zvanična interenet prezentacija Vojislava Šešelja
Jihlava

**Jihlava** (, ) je značajan grad u Češkoj Republici. Jihlava je sedište upravne jedinice Visočina kraj, gde čini zaseban okrug Jihlava.

Sa položajem na preko 520 metara nadmorske visine Jihlava je **najviši veliki grad** u Češkoj Republici. To je i **najstariji rudarski grad** u državi.

## Prirodni uslovi

Jihlava se nalazi u središnjem delu Češke republike i udaljena je od glavnog grada Praga 132 -{km}- jugoistočno. Grad leži na granici između istorijskih pokrajina Moravske i Bohemije.

**Reljef**: Jihlava se nalazi u središnjem i najvišem delu Češko-Moravske visoravni. Grad i okolina su na pokrenutom terenu, na oko 520 metara nadmorske visine.

**Klima**: Klima oblasti Jihlave je umereno kontinentalna.

**Vode**: Grad Jihlava se upravo obrazovao na istoimenoj rečici Jihlavi, koja teče ka Moravskoj.

## Historija
Staro slovensko naselje se u srednjem veku spojilo sa rudarskim gradom na mestu sadašnje Jihlave. Kasnije, naselje je bilo naseljeno nemačkim došljacima iz Bavarske i Saksonije.

U doba Husitskih ratova, Jihlava je bila katoličko uporište koje je odolelo svim napadima. Kod Jihlave je 5-og jula 1436. godine, potpisan ugovor sa Husitima, kojim je car Sigismund priznat za kralja Češke. To mesto je obeleženo granitnim obeliskom.

Za vreme Tridesetogodišnjeg rata grad su dva puta zauzimali Šveđani. Jihlava je 1742. godine pala u ruke Pruske.

Godine 1860. godine ovaj grad je postao dom u kome je austrijski kompozitor Gustav Maler proveo detinjstvo.

Pre 1945. godine. Jihlava je bila druga najveća nemačka enklava u Čehoslovačkoj. Nekoliko nedelja posle završetka Drugog svetskog rata nemačko stanovništvo Jihlave je proterano. Procenjuje se da su stotine ljudi umrle na maršu za Austriju.

## Stanovništvo
Jihlava danas ima malo više od 50.000 stanovnika i poslednjih godina broj stanovnika u gradu raste. Pored Čeha u gradu žive i Slovaci i Romi.

## Gradske znamenitosti
Među najznačajnijim spomenicima Jihlave su crkve Svetog Jakova, Sv. Ignjacija Lojole, Sv. Jovana Krstitelja i Sv. Pavla, zatim gradska većnica, i katakombe. Značajno je i jevrejsko groblje, na kome su grobovi roditelja Gustava Malera.

## Slike gradskih građevina

Image:Churche, Jihlava Town Center.jpg|Crkva svetog Jakova
Image:City wall of Jihlava.jpg|Drevne zidine grada
Image:Jihlava 2007.jpg|Stara gradska kapija
Image:Jihlava10.jpg|Jedno od gradskih zdanja


## Vanjske veze

* Zvanična stanica grada Jihlave
Oružane snage Češke

**Vojska Češke Republike** (češki *Armáda České republiky*), skaćreno **VČR**, obuhvaća Češke kopnene snage, Češko ratno zrakoplovstvo i potporne jedinice. Od 1940-ih do 1989., Čehoslovačka Narodna Armija je brojala oko 200.000 vojnika i tvorila jedan od stupova Varšavskog pakta. Nakon raspada Čehoslovačke i pada komunizma, Češka Republika pokrenula je potpunu reorganizaciju snaga te smanjila broj ročnika, kojih je bilo oko 65.000 potkraj 1990-ih. Svoj novi sastav vojska je dobila 1993. Od 1999., VČR je u savezništvu sa NATO snagama. Od 2004., ukinut je obvezno služenje vojnog roka.

Vojska Češke je modernizirana te preokrenuta prema obrani granica. Članica je i Organizacije za evropsku bezbjednost i saradnju. Od kraja 1990-ih do danas, VČR je sudjelovala u raznim međunarodnim mirotvornim misijama, u sklopu ISFOR-a i EUFOR Althea, i to u raznim područjima (Bosna, Kosovo, Irak, Turska, Pakistan, Somalija, Kongo, Afganistan, Mali).

Karel Řehka je trenutni Načelnik Generalštaba. Češka je 2024 izdvojila 2% svojeg BDP-a na vojne snage.

## Izvori

## Vanjske veze

*  Ministarstvo obrane Češke
*  Informacijski centar o NATO članicama
The Last in Line

**The Last In Line** je drugi studijski album američkog heavy metal benda Dio, izdan 2. jula 1984. godine.

## Reizdanje
Album, zajedno sa Holy Diverom i Sacred Heartom, izdan je u novoj 2 CD delux ediciji 19. marta 2012. godine putem Universala za svjetsku distribuciju izvan SAD-a.

## Popis pjesama
# *We Rock* – 4:33 – (Dio)
# *The Last in Line* – 5:46 – (Dio, Vivian Campbell, Jimmy Bain)
# *Breathless*– (Dio, Campbell) – 4:09
# *I Speed at Night* – 3:26 – (Dio, Campbell, Bain, Vinny Appice)
# *One Night in the City* – 5:14 – (Dio, Campbell, Bain, Appice)
# *Evil Eyes* – 3:38 – (Dio)
# *Mystery* – 3:55 – (Dio, Bain)
# *Eat Your Heart Out* – 4:02 – (Dio, Campbell, Bain, Appice)
# *Egypt (The Chains Are On)* – 7:01 – (Dio, Campbell, Bain, Appice)

## Članovi
* Ronnie James Dio - vokal
* Vivian Campbell - gitara
* Jimmy Bain - bas
* Claude Schnell - klavir
* Vinny Appice - Bubnjevi

## Vanjske veze
* "Mystery" video clip
* "The Last in Line" video clip
* ''The Last in Line'' song lyrics
Crazy Train

"**Crazy Train**" je pjesma koju su napisali Ozzy Osbourne, Randy Rhoads i Bob Daisley. Ona je objavljena kao prvi singl Osbournea 1980. godine za svoj debi album, Blizzard of Ozz. Pjesma je napisana 1980. godine, a kasnije je uključena u live album Tribute, objavljenom 19. marta 1987. Koncert verzija pjesme je prvi put objavljena kao singl 10. februara 1987. godine. Unatoč malim postignućima na top listama, pjesma Crazy Train se danas smatra kultnim heavy metal hitom.
## Osoblje
*1980 Studijska verzija*
* Ozzy Osbourne - vokal
* Randy Rhoads - gitara
* Bob Daisley - bas
* Lee Kerslake - bubnjevi
* Don Airey - klavir

*1987 Live verzija*
* Ozzy Osbourne - vokal
* Randy Rhoads - gitara
* Rudy Sarzo - bas
* Tommy Aldridge - bubnjevi
* Don Airey - Klavijature

## Vanjske veze
* [ Song review] at Allmusic
Under the Blade

**Under the Blade**  je prvi studijski album američkog glam metal benda Twisted Sister, kojeg je 1982. godine objavila diskografska kuća Secret Records. Under the Blade je prodan u  više od dva miliona primjeraka albuma širom svijeta.

## Lista pjesama
# What You Don´t Know (Sure Can Hurt You)
# Bad Boys (Of Rock 'N' Roll)
# Run For Your Life
# Sin After Sin
# Shoot 'Em Down
# Destroyer
# Under The Blade
# Tear It Loose
# Day Of The Rocker
# I'll Never Grow Up Now! (Bonus)

## Osoblje
* Dee Snider - vokal, pomoćni producent
* Eddie "Fingers" Ojeda - glavna gitara, prateći vokal
* Jay Jay French - ritam gitara, vokal
* Mark "The Animal" Mendoza - bas, vokal
* A. J. Pero - bubnjevi
British Steel (album)

**British Steel** je šesti studijski album britanskog heavy metal sastava Judas Priest. Izdan je u aprilu 1980.

Album sadrži velike uspješnice poput "Breaking The Law", "Living After Midnight" i "Grinder".

## Popis pjesama
Sve pjesme napisali su Downing / Halford / Tipton
# Rapid Fire – 4.08
# Metal Gods – 4.00
# Breaking the Law – 2.36
# Grinder – 3.58
# United – 3.35
# You Don't Have to Be Old to Be Wise – 5.04
# Living After Midnight – 3.31
# The Rage – 4.44
# Steeler – 4.30

## Članovi
* Rob Halford – vokal
* K.K. Downing – gitara
* Glenn Tipton – gitara
* Ian Hill – bas
* Dave Holland – bubnjevi

## Vanjske veze
* -{judaspriest.com}-
* Пропагандни материјал, слике и музика 
* Преслушавање песама у МИДИ формату
Heaven and Hell (album benda Black Sabbath)

**Heaven and Hell** je deveti studijski album engleske rock skupine Black Sabbath, objavljen 25. aprila 1980. godine. Pjevač na albumu je Ronnie James Dio, koji je došao u grupu 1979. godine kada je originalni pjevač Ozzy Osbourne napustio Black Sabbath, te se posvetio uspješnoj samostalnoj karijeri. Album je bio komercijalni uspjeh, osobito u Sjedinjenim Američkim Državama, gdje je dosegao broj 28 na Billboard 200 chart.

## Popis pjesama
Sve pjesme napisali su  Butler, Dio, Iommi, i Ward, dok aranžmane potpisuju sami.

## A strana
# «Neon Knights» — 3:49
# «Children of the Sea» — 5:30
# «Lady Evil» — 4:22
# «Heaven and Hell» — 6:58

## B strana
# «Wishing Well» — 4:02
# «Die Young» — 4:41
# «Walk Away» — 4:21
# «Lonely is the Word» — 5:49

## Osoblje
* Tony Iommi – Gitara
* Geezer Butler – Bas-gitara
* Bill Ward – Bubnjevi
* Ronnie James Dio – Vokal
Adrienne King

**Ejdrijan King** (engl. **Adrienne King**, Ojster Baj, Njujork, SAD, 21. jul 1960) je američka glumica, igračica i slikar, najpoznatija po ulozi Alis Hardi (engl. Alice Hardy) u američkom horor filmu Petak 13 iz 1980. godine.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* Adrienne King na Myspace
Jan Železný

**Jan Železný** (16. 6. 1966.) je bivši čehoslovački i češki bacač koplja. Višestruki je olimpijski i svjetski prvak, kao i aktuelni svjetski rekorder. Drži 5 najboljih rezultata u bacanju koplja svih vremena.

## Biografija
Rođen je u češkom gradu Mladá Boleslav. Zlatne olimpijske medalje osvajao je na Olimpijskim igrama 1992, 1996. i 2000, a srebrnu na OI 1988. u Seoulu.

Osim olimpijskih medalja, vlasnik je i 3 zlata sa svjetskih prvenstava, i to 1993, 1995. i 2001. Zbog njegovih postignuća mnogi ga smatraju najvećim bacačem koplja svih vremena.

Drži svjetski rekord sa 98,48 m, postavljen 25. maja 1996. i rekord svjetskih prvenstava (92,80 m), postavljen 2001.

Do 4. augusta 2013. ostvario je 53 od ukupno 99 hitaca preko 90 m, dok 2. mjesto na ovoj listi dijele Norvežanin Andreas Thorkildsen i Finac Aki Parviainen s 8 hitaca preko 90 m. 26. marta 1997. u Stellenboschu (JAR) Železný je na jednom mitingu 5 puta bacio koplje preko 90 m. On je i jedini koji je prebacio 94 m novim tipom koplja, i to ukupno 5 puta.

Po završetku karijere počeo je raditi u MOK-u. Također je i trener zemljaku Vítězslavu Veselom, a prije njega je trenirao Barboru Špotákovu.

## Reference

## Vanjske veze

* Železnýjev profil na IAAF-u
Friday the 13th (film, 1980)

**Petak 13.** (eng. *Friday 13th*), američki horor film iz 1980. godine redatelja Seana S. Cunninghama s Betsy Palmer, Adrienne King, Harryem Crosbyem i Kevinom Baconom u glavnim ulogama.
Film prati šestero mladih adolescenata koji ponovno otvaraju kamp *Crystal Lake* u kojem se davno prije dogodila tragedija u kojoj je poginuo dječak, utopivši se u jezeru. Uskoro započinje slijed ubojstava u kampu.

*Petak 13.* inspiriran je filmom *[[Halloween (film, 1978)|Noć vještica]]* Johna Carpentera iz 1978. godine, a snimljen je s budžetom od 550.000 USD. Uspjeh filma na kino blagajnama imao je za posljedicu snimanje niza nastavaka.

Premijerno je prikazan u SAD 9. svibnja 1980. putem Paramount Picturesa, dok je distribuciju za ostatak svijeta preuzeo Warner Bros.

## Radnja
Godine 1958. dvoje mladih savjetnika ubijeno je u kampu *Crystal Lake*. Dvadeset godina kasnije, kamp se ponovno otvara zbog čega je grupa mladih tinejdžera volontera poslana u kamp kako bi ga pripremila za otvaranje.

Pri dolasku u kamp, prva iz grupe, *Annie* (Robin Morgan) biva ubijena. Uskoro dolazi i ostatak grupe od šestero mladića i djevojaka koju čine *Alice* (Adrienne King), *Bill* (Harry Crosby), *Marcey* (Jeannine Taylor), *Jack* (Kevin Bacon), *Brenda* (Laurie Bartram) i *Ned* (Mark Nelson). U kampu ih dočeka voditelji organizator projekta *Steve Christy* (Peter Brower) koji odlazi u grad po namirnice, ostavljajući mlade volontere da preuređuju i pripremaju kamp.

Predvečer počinje nevrijeme, a osim kiše noć skupini mladih donosi mnogo veće probleme, u obliku nepoznatog ubojice koji hara kampom i ubija ih jednog po jednog.

## Glavne uloge
* **[[Adrienne King]]** - Alice Hardy
* **Harry Crosby** - Bill
* **Jeannine Taylor** - Marcey Cunningham
* **[[Kevin Bacon]]** - Jack Burrel
* **Laurie Bartram** - Brenda
* **Mark Nelson** - Ned Rubinstein
* **[[Betsy Palmer]]** - gđa. Pamela Voorhees
* **Peter Brower** - Steve Christy

## Zarada
U prvom vikendu prikazivanja, film je uprihodio 5.816.321 USD, a ukupno je zaradio 39.754.601 USD. Petak 13. nalazi se na 18. mjestu najprofitabilnijih filmova 1980. godine.

## Zanimljivosti
* Film je snimljen u kampu *Nobebosco* u New Jerseyu. Većina seta već je bila tamo kao dio stvarnog kampa. Filmska ekipa morala je sagraditi samo baraku s kupatilom.
* Snimanje je trajalo dvadeset i osam dana. Betsy Palmer je snimala deset dana i bila je plaćena 1.000 USD po danu. Na snimanje filma pristala je zbog financijske situacije, inaće ne bi, po svom priopćenju, nikada participirala u njemu.
* Scenarist Victor Miller tijekom rada na scenariju nije imao na umu eventualno snimanje nastavka, niti je u startu predodredio da će Jason biti glavni ubojica, koji će naslijediti majku u nastavcima.

## Napomene

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* 
*
Sankt Veit im Pongau

**Sankt Veit im Pongau** je trgovište u sredini Austrije od 3,631 stanovnika, koji administrativno podpada pod Okrug Sankt Johann im Pongau.

## Geografija

Sankt Veit im Pongau leži u Saveznoj zemlji Salzburg, u doline rijeke Salzach, ali ne uz obalu gdje leži susjedni Schwarzach im Pongau, već 2 km sjevernije na platou iznad.

## Historija

Sankt Veit je prvi put dokumentran oko 1074. kao - *parrochia sancti Viti*
Za njegov napredak bila je važna 1912. kad je osnovan sanatorij, odtad se razvio kao lječilište.
## Znamenitosti

Najveća znamenitost grada je gotička parohijska crkva, romaničke jezgre.

## Privreda

Za ekonomiju mjesta najznačajnija je bolnica, filijala pokrajinske neurološke bolnice iz Salzburga i dvije hidroelektrane podignute 1988. i 1922.

Sankt Veit je ljetno - zimski turistički centar, koji je 1992. imao 87.134 posjetioca..

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Sankt Veit im Pongaua''
Zlatno tele (film, 1968)

***Zlatno tele*** () je sovjetska crno-bijela filmska komedija snimljena 1968. godine u režiji Mihaila Švejcera. Predstavlja prvu adaptaciju istoimenog romana Iljfa i Petrova. Protagonist, koga tumači Sergej Jurski, je mladi varalica po imenu Ostap Bender koji 1930. godine doznaje kako se jedan od privatnih poduzetnika, koristeći Novu ekonomsku politiku 1920-ih obogatio, te smišlja plan kako će mu oduzeti skriveni novac i s njime emigrirati u Rio de Janeiro. Film je od Sergeja Jurskog učinio veliku zvijezdu tadašnje sovjetske kinematografije.

## Uloge
* Sergej Jurski ... Ostap Bender
* Leonid Kuravljov ... Šura Balaganov
* Zinovij Gerdt ... Panikovski
* Jevgenij Jevstignejev ... Korekko
* Svetlana Starikova ... Zosja Sinickaja
* Nikolaj Bojarski ... Adam Kozljevič

## Vanjske veze
*
Neobalne države

**Neobalna država** je suverena država koja je u potpunosti okružena kopnom, ili čije obalne regije leže u zatvorenim vodama. Trenutno ima 48 takvih država diljem svijeta, uključujući četiri koje su tek djelomično priznate. Samo dvije, Bolivija i Paragvaj u Južnoj Americi, leže izvan  Afrike-Evroazije (Stari svijet).

Po nepisanom pravilu, neobalne države okovane kopnom imaju stanovite političke i ekonomske poteškoće koje nemaju one države koje imaju pristup otvorenim vodama. Zbog ovoga razloga su razne države tijekom povijesti pokušavala dobiti pristup moru u raznim ratovima i sukobima. 

Ovisno o stupnju razvoja, jezičnim barijerima i drugim faktorima, neobalne države mogu ali i ne moraju imati ekonomske nedostatke. Neke povijesno duge neobalne države imaju visok životni standard i bogatstvo (Švicarska, Luksemburg, Lihtenštajn, koji svi zadržavaju neutralnost radi političke koristi). Većina je ipak klasificirana kao neobalne države u razvoju. Devet od dvanaest država koje bilježe najniži indeks ljudskog razvoja su neobalne države.

## Izvori
Šesti jul (film)

***Šesti jul*** () je sovjetski crno-bijeli historijski film snimljen 1968. godine u režiji Julija Karasika. U njemu se prikazuju dramatični događaji u Moskvi u ljeto 1918. godine kada je mlada sovjetska država, nedugo nakon Oktobarske revolucije bila suočena sa kontrarevolucijom, ali i tinjajućim unutrašnjim sukobom između boljševika i njihovih saveznika iz partije lijevih esera, nezadovoljnih odredbama Brestlitovskog mira koji je ogromne dijelove dotadašnje Rusije ostavio pod vlašću Centralnih sila i tamošnje stanovništvo izložio brutalnoj eksploataciji. Film prikazuje kako eseri izvodi atentat na njemačkog ambasadora grofa Mirbacha (koga glumi Nikolaj Volkov) kako bi isprovocirali novi rat sa Njemačkom te istovremeno pokušavaju izvesti antiboljševički puč koji će kasnije postati poznat kao ustanak lijevih esera.

*Šesti jul* se isticao za tadašnju sovjetsku kinematografiju, neobično modernim stilom djelomično nalik na cinema verite u tadašnjim zapadnim kinematografijama. Zbivanja se prikazuju bez eksplicitne propagande, bez muzičke podloge i uz što veće inzistiranje na historijskim činjenicama, pa se tako u filmu kao likovi pojavljuju i ličnosti poput vođe esera Marije Spiridonove (čiji lik tumači Ala Demidova), koje su bile stradale u Staljinovim i drugim čistkama te dotada imale neslužbeni status svojevrsnih "neličnosti" u sovjetskoj popularnoj kulturi.

Film je originalno snimljen kako bi se obilježila 50. obljetnica događaja, ali je sticajem okolnosti dobio i aktualnu političku komponentu, s obzirom da su mnogi kritičari na Zapadu u zbivanjima koje prikazuje pronalazili paralele sa burnim događajima u tadašnjem svijetu, te u njemu vidjeli svojevrsni alegorijski odgovor sovjetske države i Partije na radikalno lijeve trendove koji su se sve više odmicali od tradicionalnog marksizma-lenjinizma. Prema kasnijem svjedočenju Julija Karasika, tokom produkcije se postavilo pitanje treba li film prikazati na festivalu u Karlovym Varyma u tadašnjoj Čehoslovačkoj, gdje se tada događalo bilo praško proljeće, shvaćeno kao izazov sovjetskoj ideologiji. Film je zbog toga lično pogledao sovjetski vođa Leonid Brežnjev i navodno izjavio "neka ga prikažu, da znaju što ih čeka", a što je Karasik tumačio kao najavu sovjetske invazije koja se zbila iste godine.

## Vanjske veze
* 
* Информация о фильме в базе данных сайта «Кино-Театр. РУ»
Spotlight (film)

**Pod lupom** (engleski **Spotlight**) američki je biografski dramski film iz 2015. koji je režirao Tom McCarthy, koji je ujedno i napisao scenarij zajedno sa Joshom Singerom. Glavne uloge tumače Mark Ruffalo, Michael Keaton, Rachel McAdams, Liev Schreiber, John Slattery i Stanley Tucci. Radnja se odvija oko istraživačkog tima novinara *[[The Boston Globe]]a* koji istražuju slučajeve široko rasprostranjenih i sustavnih slučajeva seksualnog zlostavljanja od katoličkih svećenika u okrugu Bostona. Zasniva se na stvarnim događajima zbog kojih je *Boston Globeu* 2003. uručena Pulitzerova nagrada za javnu službu.

Službenici Vatikana su izjavili da je film "iskren" i "intrigantan", te da je pomogao da američka katolička crkva "potpuno prihvati grijeh, javno ga prizna i plati za sve posljedice".

Prilikom premijere, film je doživio hvalospjeve kritičara te je nominiran za nekoliko nagrada. Između ostalog, dobio je dva Oscara: za najbolji film i izvorni scenarij, čime je postao prvi film od *[[Najveća predstava na svetu|Najveće predstave na svijetu]]* 1952. koji je dobio zlatni kipić u samo dvije kategorije iako je pobrao glavnu nagradu.

## Glavne uloge
* Mark Ruffalo - Michael Rezendes
* Michael Keaton - Walter "Robby" Robinson
* Rachel McAdams - Sacha Pfeiffer
* Liev Schreiber - Marty Baron
* John Slattery - Ben Bradlee Jr.
* Brian d'Arcy James - Matt Carroll
* Stanley Tucci - Mitchell Garabedian, advokat
* Gene Amoroso - Stephen Kurkjian
* Jamey Sheridan - Jim Sullivan, advokat
* Billy Crudup - Eric MacLeish, advokat
* Maureen Keiller - Eileen McNamara, kolumnist
* Richard Jenkins - Richard Sipe, psihoterapeut
* Paul Guilfoyle - Peter Conley

## Nagrade
*Spotlight* je dobio dva Oscara: za najbolji film i izvorni scenarij, dok je nominiran u još četiri kategorije - najbolji sporedni glumac (M. Ruffalo), sporedna glumica (R. McAdams), režija (T. McCarthy) i montaža (Tom McArdle).

Nominiran je za tri nagrade Zlatni globus: najbolji film - drama, najbolja režija i scenarij (T. McCarthy, J. Singer).

Uručena mu je i BAFTA za najbolji scenarij, a nominiran je u još dvije kategorije, i to za najbolji film i sporednog glumca (M. Ruffalo).

Nagrada Udruženja njujorških filmskih kritičara uručila je filmu nagradu za najboljeg glumca (M. Keaton).
## Reference

## Vanjske veze
* – službeni site
*
*
*"Priča iza filma ''Spotlight''" na *[[The Boston Globe]]*