Theodor Anton Ippen

**Theodor Anton Ippen** ili **Theodor Anton Max Ippen** (1861—1935) je bio putopisac, albanolog i austrougarski diplomata.

Pripadao je grupi albanologa koji su svoje radove o Albaniji objavljivali finansirani od strane institucija Austrougarske da bi pomogli stvaranje albanskog nacionalnog identiteta zarad ostvarivanja Austrougarskih interesa. Podržavao je stvaranje nezavisne nacionalne države Albanaca. Služio je kao diplomata u Skadru, Pljevljima, Istanbulu, Jerusalimu, Atini i Londonu u kojem je bio savetnik Austrougarskog ambasadora tokom Londonske konferencije koja je završena potpisivanjem Londonskog ugovora i odlukom da se formira Kneževina Albanija donetom 29 Jula 1913. U periodu između 1921 i 1927 bio je član Međunarodne Dunavske Komisije.

## Rani život

Ipen je rođen 29 novembra 1861 u porodici pokrštenih Jevreja u mestu Sezemice u današnjoj centralnoj Češkoj.. Ipen je studirao orijentalne jezike i ekonomiju na Orijentalnoj akademiji u Beču.

## Diplomatska karijera

Diplomatsku karijeru Ipen je započeo radeći u Austrougarskom konzulatu Osmanskom gradu Skadru u Albaniji u periodu između 1884 i 1887. Krajem 1887 je imenovan za Austrougarskog vice-konzula u Pljevljima, a zatim u Istanbulu (1891—1893), Jerusalimu (1893—1895), Istanbulu (1895—1897) i ponovo Skadru (1897—1904). Između 1905 i 1909 je nastavio diplomatsku karijeru u Atini. Posle 1909 prelazi u London u kojem je tokom Londonske mirovne konferencije bio savetnik Austrougarskog ambasadora. Tokom 1912 je pripremio etnografsku mapu teritorije Osmanskog carstva naseljenog stanovništvom koje govori Albanskim jezikom a koja je tokom ambasadorske konferencije u Londonu služila kao osnov za pregovore o granicama. Po potpisivanju Londonskog ugora o miru u julu 1913 Velike Sile su donele odluku da se formira nova država, Kneževina Albanija, kao nasledna kneževina. U periodu između 1921 i 1927 je bio član Međunarodne Dunavske Komisije.

## Albanija

Ipen je pripadao grupi Albanologa čiji su radovi objavljivani u institucijama finaniranim od strane Austrougarske. Učestvovao je u pisanju i distribuiranju prve istorije Albanije objavljene na albanskom jeziku. Insistirao na tome da je stvaranje albanskog nacionalnog identiteta korisno za Austrougarsku. Ipen je podržavao stvaranje nezavisne države Albanaca.

Grupa zapadnih naučnika kojoj je Ipen pripadao je imala značajnu ulogu u stvaranju i širenju mitova Albanskog nacionalizma. Tipičan primer je mit o povezanosti Ali Paše Janjinskog sa islamskim redom Bektaši što je imalo za cilj da upotrebi Bektašizam za stvaranje identiteta i države Albanaca. Ipen i Nopča su otvoreno propagirali svoje aktivnosti finansiranja Albanskih nacionalista kao što je prevođenje i distribucija tekstova koje je pisao Sami Frašeri.

U periodu između 1897 i 1903 Ipen je bio konzul Austrougarske u Osmanskom gradu Skadru u Albaniji. U oktobru 1897 Ipen je putovao po teritoriji centralne Albanije i uspostavio kontakte sa važnim begovima u Elbasanu i Tirani. Na osnovu Ipenovih sugestija koje su bile rezultat njegove posete regionu Malesije u avgustu 1896, Austrougarska je distribuirala kukuruz stanovništvu ovog regiona u periodu između 1897 i 1903 i time zadobila podršku stanovništva. Ipen je delio novac porodicama Albanaca, posebno onima koji su pripadali Hotima i Grudama, klanovima naseljenim na granici prema Crnoj Gori i izloženim Crnogorskom uticaju.

Ipen je postavio tezu da je Skenderbeg sahranjen u utvrđenom Lješu. Njegovo mišljenje je bazirano na delu koje je napisao Marin Barleti po kojem je Skenderbeg sahranjen u crkvi Svetog Nikole, bez navođenja da li je objekat crkve bio unutar utvrđenja ili izvan njega. Ipen je pretpostavio da bi tako ugledna ličnost poput Skenderbega bila sahranjena na najboljem mestu u gradu. Nagađao je da su Osmanlije pretvorile crkvu u džamiju. Ipenove procene govore da je oko 20,000 Albanaca napustilo delove Osmanskog carstva koje je osvojila Srbija tokom Srpsko-Turskog rata 1877-1878.

Ipen je bio jedan od autora čiji su tekstovi objavljivani u časopisu Albanija koji je izdavao Faik Konica u periodu između 1897 i 1910. Konica je uveravao Ipena da on i njegovi prijatelji veruju da Albanija treba da bude u političnom i vojnom savezu sa Austrijom.

## Bibliografija
### Knjige
* 
* 
* 
* 
* 
* *Das religiöse Protektorat Österreich-Ungarns in der Türkei*, in: Die Kultur III, Wien 1901/1902
* 
* 
* 
* 
*  - coauthored with Ludwig Thallóczy; Konstantin Jireček; Milan Šufflay; Ernst C Sedlmayr; Josef Ivanič; Imre Karácson; Béla Péch; Karl Thopia
* 
* 

### Članci
Objavljeni u časopisu 'Glasnik Zemaljskog muzeja u Bosni i Hercegovini', u okviru serijala 'Zbirka povjesti' u *Zemaljskoj štampariji* u Austrougarskom Sarajevu:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Objavljeno u 'Die Kultur', Beč, Austrougarska:
* *Das religiöse Protectorat Österreich-Ungarns in der Türkei*, Volume 3 (1901/1902), 298-310

## Povezano
* Ludwig Thallóczy
* Alfred Rappaport

## Izvori

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* 1916 Theodor Ippen: Albanska istorija 19. veka  na internet stranici Roberta Elsija