Bosanci

**Bosanci** ili **Bosanci i Hercegovci** su imena za stanovnike Bosne i Hercegovine ili za osobe koje potječu iz Bosne i Hercegovine. Osim toga kao Bosanci (shodno tome i Hercegovci) se u kolokvijalnom govoru smatraju državljani Bosne i Hercegovine, koji nacionalno pripadaju u jedan od tri konstitutivna naroda Bosne i Hercegovine (Bošnjaci, Srbi i Hrvati). U drugim državama bivše SFRJ, izraz Bosanci se koristi za osobe čije porijeklo ili mjesto rođenja se nalazi u Bosni i Hercegovini. Po zvaničnim podacima u popisu stanovništva u Crnoj Gori je moguće izjašnjavanje kao Bosanac.

Bosanci su nacija, te nisu oni čiji pripadnici samo smatraju Bosnu i Hercegovinu svojom domovinom (nego oni koji imaju njeno državljastvo ili su rođeni u BiH). *Bosanci* su glavni pojam za pripadnike stanovnika zemlje (tj. državljane) Bosne i Hercegovine, što po etničkom opredjeljenju može da uključuje svaku etničku grupu/narod, konstitutivne narode BiH: Bošnjake, Srbe i Hrvate, te druge ljude ne u samoj Bosni, već i u inozemstvu, pod uslovom da su rođeni u BiH, tj. da im je nacionalnost bosanskohercegovačka (Bosanac i Hercegovac).

Ime se odnosi na sve državljane Bosne i Hercegovine, pripadnike zemlji Bosni i Hercegovini, bez razlika u regionalnim, vjerskim ili etničkim/narodnim pripadnostima.

Mnogi građani Bosne i Hercegovine se nazivaju Bosancima uglavnom u nezvaničnom govoru te tamo gdje je takvo opredjeljenje prihvaćeno kao zvanično (u većini inostranih država). Neki se čak izjašnjavaju ekskluzivo kao Bosanci i često kad ne žele izraziti svoju etničku pripadnost, ili ako potječu iz miješanog braka. Neki od primjera ljudi koji se izjašnjavaju tako su: Sergej Barbarez, Branko Đurić, Josip Katalinski i Danis Tanović.

Autohtoni Bosanci imaju južnoslavensko porijeklo, a po modernoj novoj (i tačnoj) državnoj definiciji, Bosanac može biti svako ko ima državljanstvo države Bosne i Hercegovine; time je riječ *Bosanac* uveliko postala sinonim za sveobuhvatni nacionalni demonim *Bosanci i Hercegovci*. To uključuje (ali nije ograničeno na) pripadnike konstitutivnih etničkih/narodnih grupa u Bosni i Hercegovini: Bošnjaka, bosanskih Srba i bosanskih Hrvata. Oni koji žive u manjoj geografskoj regiji Hercegovine se radije identificiraju samo kao Hercegovci u lokaliziranom, regionalnom smislu.

Etničke manjine na ovom području, kao što su Jevreji, Romi, Albanci, Crnogorci i drugi, mogu uzeti u obzir pridjev *bosanski* kao promjenu njihove etničnosti (npr. *bosanski Jevreji*) da bi se naznačilo mjesto življenja.

Osim toga, znatan broj stanovnika u Bosni i Hercegovini vjeruje da termin *Bosanci* definira one ljude koji čine određenu kolektivnu grupu (kulturni identitet) ili etničku grupu.

## Historija

### Najraniji zapisi
Najraniji kulturni i jezički korijeni bosanske historije mogu se pratiti unatrag do Seobe naroda u ranom Srednjem vijeku. U to vrijeme, Slaveni iz Jugoistočne Evrope su izvršili invaziju na Istočno Rimsko carstvo i naselili su Balkanski poluotok. Tamo su se pomiješali s autohtonim *paleo-balkanskim* narodima, kolektivno poznatijim kao Iliri. Iz haosa Mračnog doba (Srednji vijek), od 800. g. nove ere, Slaveni su počeli srastati u rane kneževine. Kako su se kneževine širile, oni su pripajali i druga slavenska plemena i teritorije, a kasnije su se razvili u centralizirane kraljevine.

Hrvati su se na zapadu zakleli na vjernost Rimu, pod utjecajem susjednih katoličkih kraljevstava, dok su Srbi na istoku pali pod bizantijski utjecaj i *zagrlili* pravoslavlje; ove vjerske razlike postale su dio njihovog *samo-definiranja* kao različitih naroda ili etničkih grupa. Za razliku od toga, u Bosni nije bilo istaknutih slavenskih plemena, a nezavisna Bosanska država se neće uspostaviti sve do srednjeg vijeka.

Prije toga, srž bosanskih zemalja (između rijeka Drine i Bosne ) je bila u skoro pa konstantnom stanju promjena među konkurencijom između Bizantijaca, Srba, Hrvata, Bugara i Mađara. U dvanaestom vijeku, Bosanska država se počinje uzdizati kao nezavisna religijska struktura. Razvija se u moćno Bosansko kraljevstvo u četrnaestom vijeku; naziv *[[Bošnjani]]* je bio korišten za opisivanje stanovnika Kraljevstva. To je vjerojatno bio regionalni naziv koji potječe od naziva rijeke Bosne, koja teče kroz srce Kraljevstva. Prije raspada Rimskog carstva, rijeka se zvala **Bosona** po autohtonim Ilirima, a neki naučnici nagađaju da je ime *Bosna* izvedeno iz tog pojma.

### Bosansko kraljevstvo

Bosansko kraljevstvo je raslo i širilo se pod vlašću dinastije Kotromanića, s ciljem pripajanja hrvatskih i srpskih teritorija. Kao posljedica toga, čak i više rimokatolika i pravoslavaca se nastanjuje u okviru granica Kraljevstva, zajedno s pristalicama autohtone Crkve bosanske čiji su počeci i priroda predmet nastavka rasprava među naučnicima. Oni koji pripadaju ovoj sekti (kultu) su se jednostavno nazivali *krstjani* (kasnije: *kršćani*). Mnogi učenjaci tvrde da su ti bosanski *krstjani* *maniheistički dualisti* povezani s bogumilima iz Bugarske, dok drugi ovu teoriju dovode u pitanje, navodeći kao razlog nedostatak historijskih dokaza. Vlasti i Katoličke i Pravoslavne crkve smatraju Crkvu bosansku heretičkom, te su pokreću snažne *prozelitizirajuće* kampanje kako bi se njen utjecaj zaustavio. Kao rezultat tih podjela, koherentan (dosljedan) religijski identitet se nikada nije razvio u srednjovijekovnoj Bosni, kao što se razvio u Hrvatskoj i Srbiji.

### Osmanlijsko doba
Kako su vijekovi prolazili, Bosansko kraljevstvo je polako počelo slabiti. Postalo je *lomljivo* usljed povećanog političkog i vjerskog nezajedništva. Do tada, Osmanlije su već stekli uporište na Balkanskom poluotoku. Porazom Srba u Kosovskoj bici i širenjem prema zapadu, Turci na kraju osvajaju cijelu Bosnu i dijelove susjedne Hrvatske. Teritorij koji je djelomice pripadao srednjovijekovnom Kraljevstvu Hrvatske, a dijelom Bosanskom kraljevstvu ostao je pod osmanlijskom vlašću vijekovima, toliko dugo da je počinju nazivati *turska Hrvatska* (kasnije: Bosanska Krajina).

Ovakvi razvoji mijenjaju bosansku historiju, kao i to da mnogi stanovnici počinju primati islam, čineći da složeni bosanski etno-religijski identitet postane još složeniji.Crkva bosanska *nestaje*, iako su okolnosti njezinog pada bili raspravljani koliko i definiranja njezine prirode i početaka. Neki historičari tvrde da su bosanski *krstjani* počeli masovno prelaziti na islam, tražeći utočište od katoličkog i pravoslavnog progona. Drugi tvrde da je Crkva bosanska prestala raditi već mnogo desetljeća prije turskih osvajanja. U svakom slučaju, autohtono i različito društvo slavenskih muslimana se razvilo među Bosancima pod osmanlijskom vlašću, koja brzo postaje dominantna. Do ranih 1600-tih, otprilike dvije trećine bosanskog stanovništva je bilo muslimansko.

### Austro-ugarsko doba

Za vrijeme austro-ugarske okupacije Bosne i Hercegovine u periodu 1878 – 1918. g., Benjámin Kállay, zajednički ministar finansija Carstva i administrator Bosne sa sjedištem u Beču, promovira *Bošnjaštvo*, politiku koja ima za cilj da kod ljudi u BiH probudi "osjećaj da oni pripadaju velikoj i moćnoj naciji'. Politika je zagovarala ideale o pluralističkoj i multikonfesionalnoj bosanskoj naciji, a Bosance je vidjela u budućnosti kako "govore bosanski jezik i podijeljeni su u tri religije sa podjednakim pravima". Politika je pokušala izolirati Bosnu i Hercegovinu od njenih *iredentističkih* susjeda, (Pravoslavne crkve u Srbiji, Katoličke crkve u Hrvatskoj i muslimana iz Osmanlijskog carstva). Carstvo je pokušavalo da obeshrabri koncept hrvatskog ili srpskog nacionalizma, koji se proširio u bosanskohercegovačkim katoličkim i pravoslavnim zajednicama iz susjedne Hrvatske i Srbije sredinom devetnaestog stoljeća. Hrvati i Srbi koji su se protivili imperijalnoj politici i identificirali se sa nacionalističkim idejama, su ignorisali tvrdnje o bosanskoj naciji i umjesto toga ubrajali bosanske muslimane kao dio svojih nacija, koncept koji je odbacivan od većine bosanskih muslimana. Nakon smrti Kállaya, politika biva zapuštena. Do druge polovine 1910-ih, nacionalizam je postao sastavni faktor bosanske politike, sa nacionalnim političkim partijama koje su odgovarale trima grupama koje su dominirale izborima (*elekcijom*).

Naučnici iz SAD-a, Robert J. Donia i John V.A. Fine, su zaključili sljedeće: 

### Doba Jugoslavije

U periodu kada je Jugoslavija bila uspostavljena kao nacija, političkom scenom u Bosni i Hercegovini su dominirale srpske i hrvatske politike; niti jedan od ova dva termina, *bosanski* ili *bošnjački*, nije bio priznat da identifikuje ljude kao konstitutivni narod. Shodno tome, bosanski muslimani, ili bilo ko ko se izjašnjavao da ima bosansku/bošnjačku narodnost, su bili svrstavani u jugoslavenskoj statistici stanovništva u kategoriji *regionalne pripadnosti*. Ova klasifikacija je korištena u posljednjem jugoslavenskom popisu stanovništva provedenom 1991. godine u Bosni i Hercegovini.

Klasifikacije popisa u bivšoj Jugoslaviji su često bile predmet političke manipulacije, jer je prebrojavanje stanovništva kritično za vlast svake grupe. U ustavnim amandmanima iz 1947. g., bosanski muslimani su zatražili opciju *Bosanac*. Međutim, u popisu 1948. g., dobili su samo izbor da se mogu identificirati kao *etnički nedeklarirani Musliman*, *srpski Musliman* ili *hrvatski Musliman* (velika većina je odabrala prvu opciju). U popisu 1953., kategorija "jugoslaven, etnički neopredjeljen" je uvedena; velika većina onih koji su se vodili pod ovom kategorijom su bili bosanski muslimani.

U popisu 1961. g., Bošnjaci ili bosanski muslimani su kategorizirani kao etničke grupe definirane kao jedne od *muslimansko-etničkih pripadnosti*, ali ne i kao *jugoslavenski konstitutivni narod*, uz Srbe i Hrvate. 1964. g., *Četvrti kongres Bosanske partije* je osigurao Bošnjacima pravo na samoopredjeljenje. Godine 1968. na sastanku *Bosanskog centralnog komiteta*, Bošnjaci su prihvaćeni kao poseban narod, iako se rukovodstvo odlučilo da ne koristi ime Bošnjak ili Bosanac. Dakle, kao kompromis, opcija *Muslimana po narodnosti* je uvedena kao kategorija u popisu stanovništva iz 1971. g. To je službena kategorija za korištenje od strane Bošnjaka sve do konačnog jugoslavenskog popisa stanovništva iz 1991. g.

### Moderna era

Godine 1990., naziv Muslimani je zamijenjen pojmom Bošnjaci.

## Religija

Bosanci su religiozni kao društvo baš kao što su i multietnični u istom smislu. No, komponente religije i etničnosti nisu isključivo homogene i nezavisne jedna od druge.

Tone Bringa, autorica i antropologistkinja, za Bosnu i Bosance kaže:
 "Niti bošnjački, niti hrvatski, niti srpski identitet nije moguće u potpunosti razumjeti uzimajući u obzir samo islam ili kršćanstvo, respektivno, nego se u obzir mora uzeti specifični bosanski kontekst koji je rezultirao zajedničkom historijom i lokalitetom među Bosancima kako islamskih, tako i kršćanskih pozadina."

Prema Bringi, u Bosni postoji jedinstvena, *trans-etnička kultura* koja obuhvata svačiju etničku pripadnost i čini postojanje različitih vjera, uključujući kršćanstvo i islam *sinergijski, tako da zavise jedno o drugom*.

Ipak, veliki broj Bosanaca je sekularan (svjetovan), trendom ojačao nakon Drugog svjetskog rata u Bosni i Hercegovini, i sličan kao što je bio nekada u komunističkom političkom sistemu Sovjetskog Saveza u kojem su odbacili tradicionalne organizirane religije. 

## Samoizjašnjavanje

U anketi koju je 2007. g. provela Razvojna mreža Ujedinjenih nacija (UNDP), 57% onih koji su ispitani su se prvenstveno identificirali po etničkoj pripadnosti, dok se 43% ispitanika izjasnilo samo da su *državljani Bosne i Hercegovine* (Bosanci). Pored toga, 75% ljudi koji su bili anketirani je odgovorilo pozitivno na sljedeće pitanje: "Pored izjašnjavanja o sebi kao Bošnjaku, Hrvatu ili Srbinu, da li se smatrate i građaninom cijele Bosne i Hercegovine?". U istoj anketi, 43% je reklo da se osjećaju kao građanin Bosne i Hercegovine (Bosanac) u smislu primarnog identiteta, 14% se izjasnilo pripadnicima određenih etničkih ili vjerskih grupa, dok je 41% odabralo dvojni identitet.

## Povezano
*Armija Republike Bosne i Hercegovine
*Bošnjačko-hrvatski sukob
*Rat u Bosni i Hercegovini
*Bosančica
*Kultura Bosne i Hercegovine
*Lilium bosniacum
*Sandžak (oblast)
*Socijalistička Republika Bosna i Hercegovina

## Reference