Podrast

U šumarstvu i ekologiji, **podrast** obuhvata biljni svijet koji raste ispod šumske krošnje bez prodiranja u nju u većoj mjeri, ali i dalje iznad šumskog tla. Samo mali postotak svjetlosti prodire kroz krošnju, tako da je podzemna vegetacija uglavnom otporna na sjenu. Podrast se obično sastoji od drveća zakržljalog rasta zbog nedostatka svjetlosti, drugog malog drveća sa slabim potrebama za svjetlom, mladica, grmlja, vinove loze i sličnih biljaka. Malo drveće poput božikovine i drijena su specijalisti za podzemlje.

U umjerenim listopadnim šumama, mnoge biljke podrasta počinju rasti ranije u godini od drveća sa krošnjom, kako bi iskoristile veću dostupnost svjetlosti u to doba godine. Praznina u krošnji uzrokovana smrću drveta stimulira potencijalna nova stabla na konkurentan rast prema gore kako bi popunila prazninu. Ta stabla obično imaju ravna debla i malo donjih grana. Istovremeno, grmlje, podrast i biljni svijet na šumskom tlu postaju gušći. Podrast ima veću vlažnost od krošnje, a zasjenjeno tlo ne varira u temperaturi toliko koliko i otvoreno tlo. To uzrokuje širenje paprati, mahovina i gljiva te potiče recikliranje hranjivih tvari, što pruža povoljna staništa za mnoge životinje i biljke.

## Struktura podrasta

Podrast je temeljni sloj vegetacije u šumi ili šumovitom području, naročito drveće i grmlje koje raste između krošnje i šumskog tla. Biljke podrasta obuhvataju asortiman sadnica i mladica drveća sa krošnjama, zajedno sa specijaliziranim grmljem i biljem u podrastu. Mlado drveće sa krošnjama često opstaje u podrastu decenijama kao potisnuta mlađ, sve dok otvor u šumskom nadzemlju ne dozvoli njihov rast do nivoa krošnje. Nasuprot tome, grmlje u podrastu završava svoje životne cikluse u sjeni šumske krošnje. Neke manje vrste drveća, poput drijena i božikovine, rijetko rastu visoko i uglavnom su drveće podrasta.

Krošnja tropske šume je obično debela oko 10 m i presreće oko 95% sunčeve svjetlosti. Stoga, podzemlje prima manje intenzivne svjetlosti od biljaka u krošnji, a svjetlost koja prodire siromašna je talasnim dužinama svjetlosti koje su najefikasnije za fotosintezu. Biljke podrasta stoga moraju biti otporne na sjenu - moraju biti u stanju da adekvatno fotosintetiziraju koristeći svjetlost koja dopire do njihovih listova. Često su u stanju da koriste talasne dužine koje biljke krošnje ne mogu. U umjerenim listopadnim šumama, pred kraj sezone bez lišća, biljke podzemlja koriste zaklon još uvijek golih biljaka krošnji da se "raslistaju" prije nego što to učini drveće krošnje. To je važno jer pruža biljkama podrasta prozor u kojem mogu fotosintetizirati bez da ih krošnja zasjenjuje. Taj kratki period (obično 1-2 sedmice) često je ključan za biljku kako bi mogla održati neto pozitivan bilans ugljika tokom godine.

Po pravilu, podrast šuma također ima veću vlažnost od njihovih izloženih dijelova. Šumska krošnja smanjuje sunčevo zračenje, tako da se tlo ne zagrijava niti hladi tako brzo kao tlo na otvorenom. Posljedično, podrast se suši sporije od izloženijih područja. Veća vlažnost potiče rast epifita poput paprati i mahovina, te omogućava rast gljiva i drugih razlagača. To potiče kruženje hranjivih tvari i pruža povoljne mikroklime za mnoge životinje i biljke, poput patuljastog marmozeta.

## Povezano
* Poljoprivreda uz pomoć vatre
* Slojevi kišne šume
* Prekomjerna ispaša

## Reference

## Vanjske poveznice

* https://www.eolss.net/sample-chapters/C10/E5-03-01-08.pdf
*