open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Scratch (pjesma)

"**Scratch**" je singl koji je izdao TK from 凛として時雨 u duetu s Koshijem Inabom, a koji je premijerno objavljen kao digitalni singl 17. veljače 2022. godine. Za pjesmu je snimnjen i videospot, preko kojega je pjesma i promovirana. Bila je ovo prva suradnja između TK-ja i Inabe. "Scratch" je bio TK-jev deveti sing ukupno te tek drugi koji je izdao u suradnji s drugim glazbenikom (nakon dueta "m''e''lt" iz 2019. godine). Kao digitalni singl, pjesma se nije našla na japanskim top listama, međutim već je u ožujku reizdana kao dvostruki singl izdanje zajedno s TK-jevom solo pjesmom "As long as I love"; taj je dvostruki singl polučio značajan uspjeh u Japanu. TK-jev bend, Ling tosite sigure, ranije je napravio isto sa singlom "laser beamer", koji je naknadno izdan kao dvostruki singl s pjesmom "Neighbormind". Pjesma "Scratch" korištena je u sklopu animiranog promotivnog videa za kartašku igru **. 

Kako se radilo o digitalnom izdanju, u sklopu singla nije izašao nijedan uradak osim naslovne pjesme. 

## Vanjske veze
* Diskografija
As long as I love

"**As long as I love**" je singl koji je izdao TK from 凛として時雨, a premijerno je objavljen 16. ožujka 2022. godine u izdanju Sonyja. U pitanju je bilo zapravo dvostruko singl izdanje "As long as I love / Scratch", a koje je sadržavalo i mjesec dana ranije objavljeni digitalni singl što ga je TK snimio s Koshijem Inabom. Kronološki je to bio TK-jev deseti samostalni singl te prvi dvostruki singl koji je objavio u solo karijeri; ranije, njegov bend Ling tosite sigure objavio je dvostruki singl "Neighbormind / laser beamer" na isti način kao i ovaj, gdje je potonji singl izdan samostalno ranije, a onda spojen s još jednom pjesmom u dvostruki fizički singl. Ovo izdanje zauzelo je visoko 6. mjesto na Oriconovoj listi u Japanu i tako postao TK-jev najbolje rangirani solo singl; jedini drugo TOP 10 singl što ga je imao bio mu je prvi singl, "unravel", koji je bio zauzeo 9. mjesto. 

Osim naslovnih pjesama, disk je sadržavao i instrumentalne verzije obiju pjesama. 

## Popis pjesama

## Vanjske veze
* Diskografija
Cerro Chato

**Cerro Chato** (Ravno brdo) je grad od 3,227 stanovnika. u sredini zemlje..

## Geografija

Nalazi se na tromeđi departmana Durazno- Florida-Treinta y Tres, 
udaljen 251 km od Montevidea.

Pored grada izvire Rijeka Yi, na jednom od njenih pritoka nalaze se slapovi koji su atrakcija za turiste.
## Historija
Cerro Chato dugo je bio pueblo, nakon tog villa, da bi 2015. zakonom br.19.349 bio proglašen gradom.

Cerro Chato je poznat po događaju iz 1927. kad je izvjesna Rita Ribeira izašla na izbore i tako postala prva žena u Južnoj Americi koja je iskoristila biračko pravo žena.
Kuća u kojoj su održani izbori je 2013. proglašena historijskim spomenikom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''El municipio de Cerro Chato''
Barra de Valizas

**Barra de Valizas** je naselje od 330 stanovnika na jugoistoku Urugvaja u Departmanu Rocha.

## Geografija

Barra de Valizas je ljetovalište na obali Atlanskog oceana, udaljeno 271 km od glavnog grada Montevidea.
Selo su osnovali brodolomci, koji su se počeli baviti ribarstvom i stočarstvom. 
Ime je dobilo po potoku Valizas, a afiks Barra, po povremenom sprudu na ušću isod kojeg se formira mala laguna.

Danas je mještace posvećeno turizmu. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Balneario Valizas''
Trinidad (Urugvaj)

**Trinidad** je grad i općina od 21,429 stanovnika. u sredini Urugvaja u Departmanu Flores u kom je administrativni centar.

## Geografija

Trinidad se prostire u brdovitom kraju, udaljen 191 km sjeverozapadno od Montevidea

## Historija

Trinidad je osnovan 1804. godine.

Poznat je kao *Grad heroj*, (La Heroica) zbog otpora koji su pružili stanovnici u vrijeme kad je krajem 19. vijeka Brazilsko carstvo okupiralo *Bandu Oriental* (današnji Urugvaj).
Od atrakcija ima katedralu i park Guernica u kom se nalazi Picassova skulptura po kojoj je park dobio ime.

Četrdeset km sjeverno od grada nalazi se *Pećinska palača* (Grutas del Palacio), niz pećina u stijeni nastalih prije više od 70 miliona godina.

Ni danas se nezna jesu li nastale prirodnom erozijom ili su djelo ljudskih ruku.

## Privreda i transport

Današnji Trinidad je centar ratarsko- stočarskog kraja. 
Njegova industrija prerađuje i skladišti meso, mlijeko, vunu, kukuruz, voće i žito.

Državnim cestama N°3, N°14 i N°57 i željeznicom preko Durazna povezan je sa ostalim gradovima u zemlji.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Intendencia Departamental de Flores''
Barra del Chuy

**Barra del Chuy** je naselje od 370 stanovnika na istoku Urugvaja u Departmanu Rocha na brazilskoj granici.

## Geografija

Barra del Chuy je ljetovalište na obali Atlanskog oceana, udaljeno 329 km od glavnog grada Montevidea.

Selo je nastalo nakon što je britanska firma 1914. podigla telegrafsku stanicu za podmorski podmorski kabl između porto Alegra u Brazilu do Montevidea u Urugvaju.

Prvi turisti pojavili su se 30-ih prošlog vijeka, od tad do danas postao je popularna turistička destinacija. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Barra del Chuy''
First death

"**first death**" je singl koji je izdao TK from 凛として時雨, a koji je premijerno objavljen 30. studenog 2022. godine kao digitalni singl, a onda i 21. prosinca 2022. godine kao fizički singl u izdanju Sonyja. "first death" bio je jedanaesti po redu solo singl TK-ja, a nastao je u sklopu suradnje s animeom *[[Chainsaw Man]]*. Naime, objavljeno je kako će svaka epizoda animea *Chainsaw Man* imati različitu odjavnu (ED) pjesmu, a među izvođačima je bio naveden i TK s pjesmom "first death", koja je korištena za odjavnu špicu osme epizode prve sezone. Pjesma je doživjela čak tri različita izdanja - digitalni singl, fizički singl i "Slushii Remix" digitalni singl, koji je izdan istoga dana kada i fizički singl. Na fizičkom singlu nalazile su se ukupno četiri verzije pjesme - puna, instrumentalna, "TV edit" i "Slushii Remix". Pjesma je zauzela 24. mjesto na Oriconovoj ljestvici u Japanu. 

## Popis pjesama

## Vanjske veze
* Diskografija
Varvara Radosavljević

**Varvara Radosavljević** (Pričević kod Valjeva, 21. novembra 1939 - Manastir Beočin, 19. juni 2024) bila je istaknuta monahinja Srpske pravoslavne crkve i igumanija Manastira Beočina.

## Biografija

Igumanija Varvara (Radosavljević) je rođena 21. novembra 1939. u Pričeviću kod Valjeva, od pobožnih i blagočestivih roditelja. Osnovno obrazovanje stekla je u rodnom mestu. Njene biološlke sestre monahinje su Manastira Beočina mati Marina i Ekaterina.

Monaški put započinje zajedno sa svojom sestrom Ekaterinom 1950. godine kada dolaze u Manastir Ćelije kod Valjeva, kao iskušenica kod igumanije Sare Đuketić. Zamonašena je 1965. godine u Manastiru Beočinu na Fruškoj gori, dobivši monaško ime Varvara. Zatekle su pustoš, u manastiru nije bilo prozora, ni vrata, čak ni puta. Danas zalaganjem igumanija Ekaterine i Varvare, Manastir Beočin izgleda kao rajski vrt jedan od najuređenijih manastira Eparhije sremske, u kojem caruje mir i tišina i u kome boravi žensko sestrinstvo 20 monahinja.

Odlukom episkopa sremskoga gospodina Vasilija Vadića, nakon upokojenja starešine manastira igumanije mati Ekaterine Radosavljević, 20. novembra 2019. godine postavljena je za igumaniju Manastira Beočina, gde je na čelu manastira punih pet godina rukovodi sestrinstvom.

## Izvori


## Vanjske veze

* igumanija Varvara Radosavljević
Florida (departman)

**Departman Florida** (španjolski: *Departamento de Florida*) je jedan od 19 departmana Urugvaja. 

## Karakteristike
Departman Florida se nalazi u centru zemlje, na prosječnoj nadmorskoj visini od 99 metara.

Prostire se na površini od 10,417 km² (6% državnog teritorija), u kojoj živi 69,300 stanovnika

Sa sjevera graniči sa Departmanom Durazno, sa zapada sa departmanima Flores i San José, sa istoka sa departmanima Treinta y Tres i Lavalleja i Montevideo a na jugu sa Departmanom Canelones.

Deparman Florida je osnovan 1856., kad se odvojio od Departmana San José. 

## Administrativna podjela
Departman je administrativno podjeljen na 3 općine;
*1 Casupá
*2 Fray Marcos
*3 Sarandí Grande

Administrativni centar departmana je grad Florida koji ima 33,639 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Intendencia Departamental de Florida''
Knez Andrija

**Knez Andrija** bio je humski knez od oko 1227. godine do sredine 13 vijeka. Bio je sin Miroslava Zavidovića, brata rodonačelnika Nemanjića i vladara na području Zahumlja. 

Nakon očeve smrti bio je zajedno sa majkom protjeran, a vlast je preuzeo Petar, vjerovatno Miroslavov sin iz prethodnog braka. Promjene u Humu, a najverovatnije i Petrov odnos prema centralnoj vlasti, naveli su kralja Stefana Prvovenčanog, da sa svojom vojskom napadne Hum. Bio je uspješan u ratu. Petar je izgubio sve posjede na lijevoj obali Neretve pa mu je ostala teritorija od Cetine do Neretve. Andrija je dobio na upravu Stonsko primorje i Popovo, dok je kralj Stefan za sebe zadržao južne dijelove Humske oblasti.

U dokumentu (oko 1234) naziva se "veliki knez humski" a po smrti Petrova nasljednika i sinovca Toljena, zavladao je 1239. cijelim Humom kao vazal Raške. Andrija je s Dubrovnikom bio u dobrim odnosima, što potvrđuju ugovori o miru s knezovima Ivanom Dandolom (1214–1235) i Jakovom Delfinom (1247–1249). U znak prijateljstva s Dubrovčanima udao je kćerku Vukosavu za vlastelina Barba Krusića.
## Pečati
Poznata su dva pečata velikog kneza Andrije (1235-1250) sačuvana na dvije povelje. Jedan manji - monogramni, i drugi - grbovni. U oba slučaja radi se o visećim pečatima, a grude tamnosmeđeg voska fromirane su kao pločice.

Manji pečat je promjera 1,7 &nbsp;cm i sačuvan je na povelji Dubrovniku, nešto prije 1235. god. Pečatna slika je  monogram sa krstom i ukras u vidu plastične kružnice koja uokviruje pečatno polje. Po svojoj likovnoj koncepciji ovaj pečat predstavlja jedinstvenu pojavu u bosansko-humskoj, pa i jugoslavenskoj sfragistici. Direktni uzori za ovaj krstoliki monogram nalaze se u Bizantu. 

Veći pečat nalazi se na povelji izdatoj Dubrovniku 1247-1249. godine. Voštana gruda formirana je kao pločica, 
ali je jedna trećina te pločice otpala. Tekst na pečatu glasi: *Pečat velikog kneza humskog Andrije*. Ovo je najstariji grbovni pečat u jugoslavenskoj sfragistici. 
## Izvori
Airtight Games

**Airtight Games** bio je američki neovisni programer videoigara sa sjedištem u Redmondu osnovan 2004 godine. Sačinjavali su ga bivši članovi FASA Studio, Will Vinton Studios i Microsoft, kao i nekoliko drugih studija, s ključnim članovima uključujući predsjednika i kreativnog direktora Jima Deala, umjetnički direktor Matt Brunner i suosnivač Ed Fries.

## Historija
Airtight Games osnovao je 2004 glavni tim koji je isporučio Xbox naslov Crimson Skies: High Road to Revenge. Njihov prvi naslov bila je akcijska igra Dark Void iz 2010 koju je izdao Capcom i izdala za Microsoft Windows, PlayStation 3 i Xbox 360 platforme.

Godine 2012 objavili su puzzle-platformsku igru sa Square Enixom kao izdavačem, pod nazivom Quantum Conundrum. Nastavili su s dvije mobilne igre za iOS 2012 i 2013, i Soul Fjord, hibridnom roguelike/ritam igrom razvijenom kao ekskluzivni naslov za kratkotrajnu Ouya konzolu i objavljenom 2014 godine.

U lipnju 2014 izdali su pustolovno-misterijsku igru Murdered: Soul Suspect, koju je objavio Square Enix i izdana za Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360 i Xbox One. Ranije te godine studio je otpustio 14 zaposlenika, a njegova kreativna direktorica Kim Swift pridružila se Amazon Game Studios. Mjesec dana kasnije Airtight Games zatvoren je u srpnju 2014.

## Stvorene igre

* Dark Void
* Quantum Conundrum
* Pixld
* DerpBike
* Soul Fjord
* Murdered: Soul Suspect

## Vanjske veze

* Službena stranica
Libertad, Urugvaj

**Libertad** je grad i općina od 10,166 na jugu Urugvaja u Departmanu San José.

## Karakteristike

Libertad se nalazi nedaleko od ušća Rijeke San José u Rijeku Santa Lucía, udaljen 50 km sjeverozapadno od glavnog grada Montevidea.
## Historija
Libertad je osnovan negdje oko 1872. na obali rijeke San José, ali je zbog učestalih poplava nekoliko godina kasnije preseljen na današnju lokaciju.

Danas je poznat po zatvoru za muške političke zatvorenike, koji je podignut 1972.
Procjenjuje se da ih je između 1972. - 1985. kroz njega prošlo oko 3,000 zatvorenika.

U maju 2018. je svečano otvoren spomenik, sa imenima svih zatvorenika koji su tamo držani.
Udruženje bivših političkih zatvorenika Crysol traži njeno konačno zatvaranje, ali se i danas se koristi kao zatvor, ali za obične kriminalce.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''El municipio de Libertad''
Rio Negro (departman)

**Departman Rio Negro** (španjolski: *Departamento de Rio Negro*) je jedan od 19 departmana Urugvaja. 

## Karakteristike
Departman se nalazi na sjeverozapadu zemlje, na prosječnoj nadmorskoj visini od 70 metara.

Prostire se na površini od 9,282 km² (5,3% državnog teritorija), u kojoj živi 58,300 stanovnika

Sa sjevera graniči sa Departmanom Paysandú, sa zapada sa Rijeka Urugvaj koja ga razdvaja od Argentine, a na jugu sa Rijekom Negro koja ga razdvaja od Departmana Soriano.
Sa istoka graniči sa departmanima Tacuarembó i Durazno.

Deparman Rio Negro je osnovan 1880., kad se odvojio od Departmana Paysandu. 

## Administrativna podjela
Departman je administrativno podjeljen na 3 općine;
*1 Young
*2 Nuevo Berlín
*3 San Javier

Administrativni centar departmana je grad Fray Bentos koji ima 24,406 stanovnika. On je i velika riječna luka, povezana željeznicom sa 317 km udaljenim Montevideom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Intendencia Departamental de Rio Negro''
Villa Soriano

**Villa de Soriano** je gradić od 1,124 na jugozapadu Urugvaja u Departmanu Soriano.

## Karakteristike

Villa Soriano se prostire na južnoj obali rijeke Rio Negro, 10 km uzvodno od njena
ušća u Rijeku Urugvaj, 40 km južno od svog administrativnog centra Mercedesa.
## Historija
Villa Soriano je najstarije španjolsko naselje na sjevernoj obali Estuarija La Plata osnovano još 1624. kao franjevačka misija za pokrštavanje Indijanaca.

Početkom 18. vijeka je preseljeno na današnju lokaciju sa riječnog otoka Vizcaíno i nazvano *Santo Domingo de Soriano* po svecu zaštitniku Domingu de Guzmánu.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Villa Soriano''
Rio Negro (Urugvaj)

**Rio Negro**  je rijeka na jugu Brazila i sjeveru Urugvaja, duga 850 km, lijeva pritoka Rijeke Urugvaj.

## Hidrologija

Rijeka izvire u Brazilskoj saveznoj državi Rio Grande do Sul, na Visoravni Serras de Sudeste istočno od grada Bagé.
Od tamo teče prema  jugozapadu, nakon toka od 150&nbsp;km ulazi u urugvajski departman Rivera. Kako ima  pad od svega 140 metara , jako meanrira na svom toku preko departmana Cerro Largo, Tacuarembó, Durazno, Rio Negro, Flores i Soriano do ušća u Rijeku Urugvaj kod gradića Villa Soriano.

Na granici depatmana Tacuarembó- Durazno podignute tri brane sa hidroelektranama snage 600 MW i velikim akumulacionim jezerima. Prva *Rincón Bonete* 1945. sa najvećim jezerom u zemlji površine 1,070 km², nakon tog 1960. *Baygorria* sa jezerom 100 km² i 1982. *Palmar* sa jezerom velikim 320 km².

Vode tih jezera koriste se za piće i navodnjavanje, ali se kvalitet pogoršao zbog eutrofikacije što se vidi po visokoj koncentraciji toksičnih cyanobacteria i kolonizaciji egzotičnih bentoskih vrsta kao što su invazivni školjkaši *Limnoperna fortuneii* *Corbicula fluminea*.

Stanje pogoršava i sve veći broj ribogojilišta jasetri i drugih pogona akvakulture.

Porječje rijeke prostire se po površini od 68,450 km².

## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Negro'' (na portalu Mapcarta)
Soriano (departman)

**Departman Soriano** (španjolski: *Departamento de Soriano*) je jedan od 19 departmana Urugvaja. 

## Karakteristike
Departman se nalazi na jugozapadu zemlje, na prosječnoj nadmorskoj visini od 71 metara.

Prostire se na površini od 9,008 km² (5,9% državnog teritorija), u kojoj živi 83,700 stanovnika

Sa sjevera graniči sa Departmanom Rio Negro, sa zapada sa Rijekom Urugvaj koja ga razdvaja od Argentine, sa istoka graniči sa Departmanom Flores na jugu sa Departmanom Colonia a na jugoistoku dodiruje Departman San José.

Privreda se bazira na ratarstvu i stočarstvu.

Deparman Soriano je osnovan 1828., kao jedan od prvih 9 departmana nakon proglašenja nezavisnosti. 

## Administrativna podjela
Departman je administrativno podjeljen na 4 općine;
*1 Cardona
*2 Dolores 
*3 Palmitas 
*4 Rodo  

Administrativni centar departmana je grad Mercedes koji ima 41,974 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Intendencia Departamental de Soriano''
Paysandu (departman)

**Departman Paysandu** (španjolski: *Departamento de Paysandu*) je jedan od 19 departmana Urugvaja. 

## Karakteristike
Departman se nalazi na zapadu zemlje, na prosječnoj nadmorskoj visini od 59 metara.

Prostire se na površini od 13,922 km² (8% državnog teritorija), u kojoj živi 119,900 stanovnika

Sa sjevera graniči sa Departmanom Rio Salto, na zapadu ga Rijeka Urugvaj razdvaja od Argentine, sa istoka 
graniči sa Departmanom Tacuarembó i na jugu sa Departmanom Rio Negro.

Privreda se bazira na ratarstvu-stočarstvu i prehrambenoj industriji.

Deparman Paysandu je osnovan 1828., kao jedan od prvih 9 departmana nakon proglašenja nezavisnosti. 

## Administrativna podjela
Departman je administrativno podjeljen na 8 općina;
*1 Piedras Coloradas
*2 Quebracho
*3 Lorenzo.Geyres
*4 Porvenir
*5 Tambores
*6 Chapicuy
*7 Guichon
*8 Junta Local Cerro Chato

Administrativni centar departmana je grad Paysandu koji ima 76,412 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Intendencia Departamental de Paysandu''
Fray Bentos

**Fray Bentos** je grad i općina od 24,406 stanovnika. na jugozapadu Urugvaja u Departmanu Rio Negro u kom je administrativni centar.

## Geografija

Fray Bentos je velika luka na Rijeci Urugvaj, povezana željeznicom sa 317&nbsp;km udaljenim Montevideom.

## Historija

Fray Bentos je osnovan u aprilu 1859. kao luka pod imeom **Villa Independencia** za prihvat prekooceanskih parobroda.
Uz luku je ubrzo izrasko naselje sa carinom, skladištima, gostionicama i hotelom.

To je privuklo strane investitore koji su od 1861. počeli graditi klaonice i tvornice za konzerviranje mesa od kojih je najznačajnija bila *Liebig Extract of Meat Company*.

*Villa* (gradić) je toliko narasla da je 1902. proglašena gradom, pa joj je i ime promjenjeno u Fray Bentos po imenu legendarnog fratra (fray) koji je živio na tom mjestu kao pustinjak početkom 17. vijeka.

Luku je 1910. modernizirala britanska kompanija *Middland*, koja je postala i lider u mesnoprerađivačkoj industriji.

Značaj grada je porastao kad je istočnono od centra -1969., podignut most preko rijeke *General San Martin*, preko kojeg se odvija velik promet sa Argentinom.

Od 2007. ima i veliku tvornicu celuloze.  
## Znamenitosti
Unesco je 2015 staru industrijsku zonu površine 273,8 hektara u kojoj su se nalazili pogoni mesnoprerađivačke industrije kompanija *Liebig* i *Anglo Meat*, uvrstio na listu Svjetske baštine.

## Privreda i transport

Fray Bentos je i danas grad mesnoprerađivačke industrije i najdublja luka na urugvajskoj strani rijeke, iz koje se izvozi mesa iz stočarskog zaleđa.

Autoputom N°2 povezan je sa Montevideom i ostalim gradovima u zemlji, a državnim cestama N°21 i N°24 sa gradovima u Estuariju.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''En Fray Bentos''
Florida (Urugvaj)

**Florida** je grad od 33,639 stanovnika na jugu Urugvaja u departmanu Florida u kom je administrativni centar.

## Geografija

Grad se prostire duž zapadne obale rijeke Santa Lucía Chico, udaljen 108 km od Montevidea.

## Historija

Florida je osnovana 1809. kao *Villa de San Fernando de la Florida*, po želji svećenika Santiaga Figuereda, koji je kao župnik *Ville del Pintado* (današnja *Villa Vieja*)
zatražio od vlasti Vicekraljevstva Río de la Plate da mu dozvole da naselje premjesti pored rijeke 20&nbsp;km istočnije..

Svoj zahtjev podkrjepio je činjenicom da je Villa del Pintado podignuta kao utvrda, ali nije dobra za ratarstvo i stočarstvo. Zahtjev mu je odobren pa je novo naselje 
vrlo brzo podignuto po ortogonalnom planu.
Željeznica iz Montevidea stigla je 1873. tad je počeo i rast industrije.

## Privreda i transport

Današnja Florida je grad tekstilne i prehrambene industrije, tekstilne.

Brdovita okolica je stočarsko-ratarski kraj poznat po vinogradima i proizvodnji mlijeka, u kom se uzgaja žito, šećerna repa i kukuruz.
Po kamenolomima u brdima se iskapa mramor, granit, vapnenac a postoji i rudnik željezne rude.

Autoputom N° 5 i željeznicom povezan je sa Montevideom i Riverom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Florida, Uruguay''
Santa Lucía Chico

**Santa Lucía Chico** (španjolski: *Río Santa Lucía Chico*) je rijeka na jugu Urugvaja, duga 111 km desna pritoka Rijeke Santa Lucía.

## Hidrologija

Rijeka izvire u Masivu Cuchilla Grande u Departmanu Florida kod sela Alejandro Gallinal. 
Od tamo teče prema jugoistoku preko grada Florida do ušća.

U svom gornjem toku meandrira od istoka prema zapada, a u srednjem i donjem od sjever prema jugu. Sve svoje pritoke prima sa desne strane, a to su potoci Pintado, Cruz i Talita. U donjem dijelu nizvodno od od grada Florida nalazi se *[[Akumulaciono jezero]] Paso Severino* (veliko 2.500 km²), važno za vodovod Montevidea.

Porječje rijeke površine 2,620 km² prostire se po Departmanu Florida.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Santa Lucía Chico'' (na portalu Mapcarta)
Alejandro Gallinal

**Alejandro Gallinal** je selo od 1,357 stanovnika na jugu Urugvaja u departmanu Florida.

## Geografija

Selo se nalazi nedaleko od izvora rijeke Santa Lucía Chico, udaljeno 72 km sjeveroistočno od svog administrativnog centra Floride.

## Historija

Selo je osnovano 1915. pod imenom *Cerro Colorado*, 1952 je promjenjeno u *Alejandro Gallinal*.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Alejandro Gallinal''
Suho Polje (Rožaj)

**Suho polje**, prigradsko naselje opštine Rožaje, se nalazi na desnoj obali rijeke Ibar, udaljena od centra grada 1.5km. U njemu se nalazi 100/120 domaćinastava, sa oko 400/500 stanovnika. Izletište vrelo Ibra na udaljenosti od 8km, sa velikim potencijalom organizovanja turističkih tura na Hajlu.
Mercedes (Urugvaj)

**Mercedes** je grad od 41,974 stanovnika. na jugozapadu Urugvaja u Departmanu Soriano u kom je administrativni centar.

## Karakteristike

Mercedes se prostire na južnoj obali rijeke Rio Negro, udaljen 30 km od Rijeke Urugvaj i *[[Most]]a General San Martin* koji vodi u Argentinu.
## Historija

Mercedes je osnovan 1788. na inicijativu svećenika *Manuela Antonija de Castra y Careage*.
On mu je dao i ime Mercede (Milosrđe) po Katoličkom crkvenom redu iz vremena rekonkviste Ordo Beatae Mariae de Mercede.

Pored grada se 28. februara 1811. dogodio se važan historijski događaj, kog Urugvajci zovu *Grito de Asencio* (Uzvišeni jecaj). 
Tad je u seoskoj školi José Gervasio Artigas (kasniji general) okupio svoje prve borce i izdao manifest za borbu protiv španjolskog kolonijalizma. 
Zbog tog ga danas zovu mjestom gdje je rođen Urugvaj. 

Nakon proglašenja urugvajske nezavisnosti -1828., osnovan je Departman Soriana, a Mercedes je odabran da bude njegov administrativni centar.

## Privreda i transport
Mercedes je danas administrativni, trgovački i pindustrijski centar ratarsko-stočarskog kraja,  poznat po kolonijalnoj arhitekturi.

Do njegove luke mogu doploviti brodovi plićeg gaza.
Autoputom N° 2 i željezničkom prugom povezan je sa Montevideom. 

## Izvori

## Vanjske veze

* ''El municipio de Mercedes''
José Gervasio Artigas

**José Gervasio Artigas** (Montevideo, 19. jun 1764. - Asunción, 23. septembar 1850.) bio je vojnik i vođa borbe protiv španjolskog kolonijalizma.
Danas ga se smatra ocem urugvajske nezavisnosti.

## Biografija

Artigas je u mladosti  bio gaucho, na rančevima u unutrašnjosti današnjeg Urugvaja. Kad je navršio 33 primljen je 1797. u redove španjolske vojske, koja se u to vrijeme uglavnom bavila  razbojnicima. Nakon izvjesnog vremena - 1810., ponudio je svoje stečeno vojničko znanje hunti iz Provincije Buenos Aires, koja je povela borbu protiv španjolskog kolonijalizma i Rat za nezavisnost Argentine.

Nakon briljantne pobjede kod Las Piedrasa, počeo je opsjedati posljednju veliku španjolsku fortifikaciju na sjeveru Estuarija La Plata - Montevideo, koju je prekinuo kad je Španjolcima došla upomoć velika portugalska vojska iz Brazila. Suočen sa nadmoćnijim snagama  Artigas je vodio dramatično povlačenje svojih 16,000 
boraca iz Bande Oriental do argentinskih zemalja.

Artigas se tad profilirao kao lider federalizma i protivnik centralističkih težnji lidera iz Buenos Airesa koji su htjeli voditi glavnu riječ u Ujedinjenim Provincijama Río de la Plate. Taj se ideološki sukob - 1814. pretvorio u građanski rat.

Artigas koji je na početku tog rata kontrolirao oko 900 000 km² današnjeg Urugvaja i centar Argentine, vremenom je gubio ne samo teritorij već i politički utjecaj, jer se i nadalje zalagao za decentraliziranu državu. Konačno ga je slomila portugalska invazija, kojoj se odupirao tri godine. Od 1820. živi u egzilu u Paragvaju; tamo je dočekao i proglašenje urugvajske  nezavisnosti 27. augusta 1828.

## Reference

## Vanjske veze

* ''José Gervasio Artigas'' (na portalu Encyclopaedia Britannica)
Tacuarembó

**Tacuarembó** je grad i općina od 92,900 stanovnika. na sjeveru Urugvaja u Departmanu Tacuarembó u kom je administrativni centar.

## Geografija

Tacuarembó se prostire na južnoj onbali rijeke Tacuarembó Chico, udaljen 439 km od glavnog grada Montevidea.

## Historija

Grad je nastao nakon dekreta prvog urugvajskog predsjednika Fructuosa Rivere iz oktobra 1831. kojim je naređeno da se osnuje naselje u tom dijelu zemlje. Posao je povjeren predsjednikovom bratu pukovniku Bernabéu Riveri.

On je sa karavanom kolonista krenuo iz Montevidea i nakon tri mjeseca stigao na mjesto budućeg grada. Nakon što je geodet izvršio mjerenje Bernabé Rivera  je 27. januara 1832. službeno osnovao **Villu de San Fructuoso**.

Do 1837. San Fructuoso je narastao do gradića od 500 stanovnika, sa sudijom, kapetanom župnikom i gradonačelnikom. 
Katedrala je dovršena 1834.
Kao centar stočarskog kraja velikih rančeva sa gaučima, razvio se gotovo isključivo kao grad mesnoprerađivačke industrije.
Kako je vrijeme prolazilo, nastavio je rasti, pa je 1912. proglašen gradom, a ime mu je promjenjeno u Tacuarembó, kako su ga zvali domorodački Guaraní. Ono je značilo 
rijeka u polju trske.

Kad je 1937. osnovan Deparman Tacuarembó, postao je njegov administrativni centar.

## Privreda i transport

Današnji Tacuarembó je jedan od najvećih gradova u zemlji. Sjedište je državne radio i televizijske stanice i brojnih tvornica koje prerađuju i skladište meso, vunu i 
kožu.

Kako se nalazi na trasi željezničke pruge od Montevidea do Brazila i autoputa N° 5, odlično je prometno povezan.
Pored tog ima i aerodrom (IATA: **TAW**, ICAO: **SUTB**)  5&nbsp;km istočno od grada.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Tacuarembó''
Las Piedras, Urugvaj

**Las Piedras** je grad i općina od 71,258 stanovnika. na jugu Urugvaja u Departmanu Canelones.

## Karakteristike

Las Piedras se prostire duž zapadne obale istoimenog potoka], udaljen 20 km sjeverno od centra glavnog grada Montevidea.

## Historija

Prvi put je dokumentiran 1744. kad je guverner Montevidea, Domingo Santos Uriarte, dao zemlju za hacijendu izvjesnom *Luisu Sosi*.
Taj se događaj danas uzima kao godina kad je osnovan.
Počevši od 1775. poznat je kao *San Isidro*, po kapeli posvećenoj tom svecu.

Piedras je bio mjesto odlučujuće bitke 1811. u urugvajskoj borbi za nezavisnost]], u kojoj su ustanici generala Artigasa porazili španjolske snage. 

Velika prekretnica u njegovom razvoju bio je dolazak željeznice 1869.

Nakon tog se razvio u jedan od najvećih gradova u zemlji. Kako se nalazi na teritoriju metropolitanskog Montevidea, postao je grad spavaonica, jer brojni stanovnici rade u Montevideu, a samo prespavaju u njemu.
## Privreda i transport

Piedras je danas poznat po vinogradima, vinarijama i konjičkim utrkama.

Od 2008. je dom *[[Tehnologija|Tehnološkog]] parka Canelones* (Parque Tecnológico Canario) koji je podignut na terenu od 100 km², bivše mesnoprerađivačke tvornice Comargen. Park je namijenjen proizvodnji, marketingu, istraživanju i razvoju poljoprivredno-prehrambenog sektora.

Kako se nalazi na trasi autoputa N° 5 i željezničke pruge koji povezuju Montevideo sa Tacuarembóm i Rivera, odlično je prometno povezan. 

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipio de Las Piedras''
Paysandu

**Paysandu** je grad i općina od 76,412 stanovnika. na zapadu Urugvaja u Departmanu Paysandu u kom je administrativni centar.

## Geografija

Paysandu se prostire duž istočne obale Rijeke Urugvaj, nešto nizvodnije od argentinskog grada Colón, sa kojim je od 1970. povezan mostom *José Artigas*

Od glavnog grada Montevidea je udaljen 394 km sjeverozapadno.
## Historija
Paysandú je osnovao svećenik *Policarpo Sandú* 1772., kao naselje u kom je na početku živjelo 12 porodica pokrštanih Indijanaca.

Isprva je egzistirao kao luka za transport stočnih proizvoda. Zbog svog strateškog položaja na graničnoj rijeci, brzo je izrastao u drugi po veličini grad u zemlji, to je bio sve do prvih dekada 20. vijeka.

Historija Paysandua povezana je sa važnim događajima iz borbe za nezavisnost, kad je nekoliko puta napadan. Epitet "Herojski" zaradio je za opsade (1864.-1865.) kad ga je napadalo 17,000 do zuba naoružanih vojnika generala *Venancia Floresa* iz Brazilskog carstva, a branilo samo 1,400 boraca..

Velik demografski rast imao je nakon 1871., kad je otvoren rudnik soli Santa María na obali rijeke. 
Tad je podignuto dosta javnih objekata (bolnica, škola..).

Kriza je nastupila kad je zatvoren rudnik soli 1913., što je dovelo do raseljavanja stanovnika u potrazi za novim poslom, ona je potrajala do 1930-ih
Tad je naftna kompanija Ancap podigla prve industrijske pogone; destileriju, tvornicu bioetanola, cementaru.
To je dovelo do novog rasta grada koji je izrastao u četvrti po veličini grad u zemlji. 
Prvi tanker sa naftom stigao je do Paysandúa 1952.

U gradu od 1969 djeluje univerzitetski centar Paysandú, a odnedavno i radio-televizijska stanica *Heroica Multimedios*.

## Privreda i transport

Današnji Paysandu je grad tekstilne, kožne i prehrambene industrije
Njegova luka je vrlo aktivna pretovarom teret sa prekooceanskih na brodove plićeg gaza koji mogu nastaviti uzvodno.

Državnim cestama N°3, N°90 i željeznicom povezan je sa ostalim gradovima u zemlji.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Intendencia Departamental de Paysandu''
Tacuarembó Chico

**Tacuarembó Chico** (španjolski: *Arroyo Tacuarembó Chico* ili *Río Tacuarembó Chico*) je rijeka u sredini Urugvaja duga oko 145 km, desna pritoka rijeke Tacuarembó.
## Hidrologija
Rijeka izvire jugozapadno od grada Tacuarembó u brdima Masiva Cuchilla de Haedo. Od tamo u velikom luku teče prema sjeveroistoku do grada Tacuaremba. Nakon tog teče prema jugoistoku uz velike meandre do ušća nizvodno od kanjona *Paso de los Novillos*.

Porječje rijeke površine 3,497 km² prostire se po Departmanu Tacuarembó.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Arroyo Tacuarembó Chico'' (na portalu Mapcarta)
Colón, Entre Ríos

**Colón** je grad od 23,150 stanovnika. na sjeveru Argentine u Provinciji Entre Ríos.

## Geografija

Colón se nalazi duž zapadne obale Rijeke Urugvaj, preko puta urugvajskog grada Paysandu, sa kojim je od 1970. povezan mostom *José Artigas*.
Od svog administrativnog centra grada Parane udaljen je 267 km jugoistočno.

## Historija
Prva grupa kolonista naselila se na tom lokalitetu 1857., pa je do 1860. kolonija imala i luku *Calera de Espiro* na rijeci.

U to je vrijeme general Justo Urquiza inzistirao da iz strateških razloga na tom mjestu treba osnovati grad. Ali je on zbog sukoba između Provincije Buenos Aires i Argentinske Konfederacije osnovan tek 1862. kao **Villa Colón**.

Već iduće 1863. Urquiza je lično položio kamen temeljac za buduću školu.

Colón je od nekadašnjeg trgovišta ratarsko-stočarskog kraja, do danas izrastao u turističku destinaciju, sa hotelima, kockarnicama i kampovima.

Autoputom N°14 povezan je sa Buenos Airesom i ostalim gradovima u Estuariju La Plata.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Colón'' (službene starnice)
Tacuarembó (rijeka)

**Tacuarembó**  je rijeka na sjeveru Urugvaja, duga 260 km, desna pritoka Rio Negra.

## Hidrologija

Rijeka izvire u Departmanu Rivera, jugozapadno od grada Rivera.
Od tamo teče prema  jugozapadu, jednim dijelom svog toka formira granicu između departmana Rivera i Tacuarembó. 
Kad uđe u Departman Tacuarembó skreće prema istoku, nakon što primi pritoku Tacuarembó Chico nekih pedesetak kilometara nizvodno ima ušće u Rio Negro.

Porječje rijeke prostire se po površini od 16,273 km² po departmanima Rivera i Tacuarembó

## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Tacuarembó'' (na portalu Mapcarta)
Šćepanica

**Šćepanica** ili crkva svetog Stefana je bila srednjovjekovna crkve izgrađena u Šćepan Polju, na području kraljevine Bosne kojim su vladale Kosače, a danas administrativno opština Plužine, Crna Gora. Nalazila se ispod Soko grada, u sredini Šćepan Polja. Crkvu sa grobnicom podigao je Sandalj Hranić Kosača, u prvoj polovini 15. stoljeća, kao jedinu za sada poznata ostavštinu.

Prva arheološka istraživanja izvršena su 1971.-1973. godine pod vodstvom V.J. Đurića. Istraživanja su poduzeta u sklopu priprema za konzervaciju ostataka crkve ugrožene planiranom izgradnjom hidrocentrale na Drini koja bi izazvala potapanje Šćepan Polja. Ti planovi nisu realizirani, crkva je konzervirana, ali rezultati istraživanja do sada nisu još objavljeni.
## Opis
Crkva je bila  monumentalna, ukupne dužine s narteksom preko 25 m i širine narteksa i naosa s pijevnicama od otprilike 10 m. Na temelju preostalih dijelova crkve - ostataka zidova mjestimično do 4 m visine te ulomaka pronađenih tokom arheoloških istraživanja lokaliteta dolazi se do podataka o arhitekturi crkve i fazama njezine izgradnje.

Građena je u dvije faze i u svim fazama završena je 1429.god. U prvoj fazi crkva je izgrađena bez narteksa, a tlocrt najstarije faze izgradnje bio je u obliku slobodnoga grčkog krsta. Rađena je stilom karakterističnim za srednjovjekovne raške crkve. Na crkvi se nalazio i skromno ukrašeni visoki, uski portal čije proporcije ukazuju na gotičke utjecaje. Ispred njega se nalazila neka jača konstrukcija, potpuno neuobičajena, o čijem značenju i funkciji se danas ništa ne može sa sigurnošću reći.

U zapadnome dijelu nalazi se jedna grobnica označena velikim stećkom. Vjeruje se da je tu sahranjen vojvoda Sandalj Hranić, donator crkve, što bi bilo potpuno u skladu s običajima srednjovjekovnih vladara na prostorima koji su bili izloženi utjecaju bizantske tradicije. 

Naknadno su uz crkvu dozidana dva aneksa - veliki narteks na zapadu i jedna mala kapela uz sjeverozapadni zid crkve. U toj kapelici malih dimenzija, vjerojatno bez svoda, nalazio se još jedan veliki stećak. Ukopi su vršeni u svim dijelovima crkve, osim ispod spomenutoga stećka u zapadnome kraku i ovoga u grobnoj kapelici, kao i na čitavome prostoru oko crkve. 

U unutrašnjosti crkve, i naosa i narteksa, ali i grobne kapele, svi zidovi bili su oslikani freskama. Od toga slikarstva ostao je dio glave s kovrčavom kosom i donjih dijelova slikanoga sokla, koji govore o slikarstvu koje je slijedilo bizantsku tradiciju, o čemu ponajprije svjedoče srpske ćirilične signature. 

## Izvori
Košarkaška reprezentacija Surinama

**Košarkaška reprezentacija Surinama** predstavlja Surinam na međunarodnim košarkaškim natjecanjima. Reprezentacija se nalazi pod upravom Surinamskog košarkaškog saveza, koji je član FIBA-e od 1959. godine. Surinamska reprezentacija spada u karipsku zonu FIBA Amerika te se natječe na regionalnom CaribeBasketu, na kojem su 2015. godine osvojili peto mjesto. Nastupe na FIBA AmeriCupu i drugim, jačim međunarodnim natjecanjima nisu imali. 

## Aktualni sastav

|}

| valign="top" |
;Izbornik

*

;Pomoćnici
*
*
----

;Legenda:
***Klub** – klub u kojem igrač igra
***Dob** – dob igrača
***(C)** – Kapetan

|}

## Reference

## Vanjske veze
* Surinamese league on Latinbasket.com
Humphrey Mijnals

**Humphrey August Mijnals** (Moengo, 21. prosinca 1930. – Utrecht, 27. srpnja 2019.), surinamsko-nizozemski nogometaš koji je postao prvi igrač u historiji koji je igrao i za Surinam i za Nizozemsku.

Mijnals je profesionalnu karijeru započeo 1950. godine u surinamskom klubu S.V. Robinhood, za koji je igrao do 1955. godine i s kojim je osvojio četiri naslova prvaka. Tada prelazi u brazilski América-PE, ali nakon samo šest mjeseci vraća se natrag u Robinhood, gdje završava sezonu 1955./1956. Tada je njega, ali još četvroricu surinamskih igrača (njegov brat Frank Mijnals, Erwin Sparendam, Michel Kruin i Charley Marbach) kupio nizozemski klub USV Elinkwijk iz Utrechta; pet Surinamaca u Elinwijku bili su poznati kao "djetelina s pet listova" te su ostvarili značajne uspjehe za ono doba. Godine 1963. prelazi u gradski rival DOS Utrecht, a karijeru je 1966. godine završio kao član SC 't Gooija.

Reprezentativnu karijeru započeo je tijekom 1950-ih godina kao surinamski reprezentativac, ali je 3. travnja 1960. godine debitirao za Nizozemsku u utakmici protiv Bugarske. Postao je tako prvi igrač u historiji Surinama koji je igrao i za Surinam i za Nizozemsku. Međutimm, njegova karijera u Nizozemskoj nije dugo potrajala: odigrao je samo tri utakmice (među kojima je bila i jedna protiv Surinama), nakon čega je stavljen na listu nepoželjnih igrača zbog sukoba s KNVB-om. Naime, tijekom turneje u Latinskoj Americi, Mijnals se novinaru požalio na izbor igrača za reprezentaciju, što je dovelo do sukoba.

Umro je 2019. godine u Utrechtu.

## Reference
André Kamperveen

**Rudi André Kamperveen** (Paramaribo, 27. rujna 1924. – Paramaribo, 8. prosinca 1982.), surinamski sportaš, sportski djelatnik, novinar, poslovni čovjek i političar. Kamperveen je bio iznimno utjecajna ličnost u historiji surinamskog sporta. Iako je najviše uspjeha ostvario kao profesionalni nogometaš, igrao je košarku (igrao je tijekom služenja vojske i bio nacionalni reprezentativac) te se natjecao u džudu (bio je prvi nositelj crnog pojasa u historiji Surinama te je osnovao prvu džudo školo u zemlji). Osim u Surinamu, profesionalno je igrao i u Brazilu i u Nizozemskoj, postavši tako prvi surinamski nogometaš koji je profesionalno zaigrao u Nizozemskoj. Također, tijekom 1940-ih godina bio je kapetan reprezentacije Surinama. Nakon umirovljenja, bio je izbornik Surinama i vodio je S.V. Transvaal, s kojim je 1962. godine postao nacionalni prvak.

Iako je imao bogatu sportsku karijeru, Kamperveen je ostavio značajan trag u sportu i nakon aktivne karijere. Još 1950. godine utemeljio je sportski časopis *Sport Ontspannings Kroniek*, a jedno je vrijeme bio i komentator nogometnih utakmica na radiju. Godine 1966., nakon što je u Surinamu pokrenuta prva televizijska postava, Kamperveen je za stanicu producirao prvu sportsku televizijsku emisiju u historiji Surinama, koja je nosila naslov *Sportrevue*. Godine 1975. utemeljio je i vlastitu radijsku stanicu, Ampie's Broadcasting Corporation, koja je aktivna i danas. Nakon što se školovao u Nizozemskoj i Zapadnoj Njemačkoj, Kamperveen je dao značajan doprinos sportu u Surinamu kao sportski djelatnik. Nakon funkcija u Surinamskom nogometnom savezu i CONCACAF-u, Kamperveen je bio jedan od utemeljitelja i prvi predsjednik CFU-a, a kasnije je bio i potpredsjednik FIFA-e.

Nakon državnog udara 1980. godine, imenovani predsjednik Henk Chin A Sen postavio ga je za Ministra kulture, mladih i sporta. Ubrzo je došao u sukob s Nacionalnim vojnim savjetom oko njihove politike te je odstupio s ministarske pozicije i postao javni kritičar Désija Boutersea i njegove politike. Svoje nezadovoljstvo iznosio je u tisku i preko radija, na vlastitoj stanici. U 02:00, 7. prosinca 1982. godine, Bouterseovi vojnici upali su u Kamperveenom dom, ubili njegove pse i odveli ga, ispred šokirane supruge, u Fort Zeelandiju, gdje je bilo Bouterseovo sjedište. Tamo je bio zajedno s još 14 kritičara Bouterseove vlasti, mahom javnih intelektualaca i bivših pučista, gdje su ih Boutersove trupe mučile i ubile. Bouterse je naknadno objavio da su sve žrtve stradale prilikom pokušaja bijega, što je bila laž, jer su Decembarska ubojstva bila njegov obračun s političkim oponentima. Kamperveen je pokopan 13. prosinca u Paramaribu.

Ženio se dva puta, a iz prvog je braka imao troje djece – sinove Johnnyja i Henka te kći Lilian. Sa svojom drugom suprugom, Lein van Leuvenum, vjenčao se 1980. godine u New Yorku; nisu imali zajedničke djece.

## Reference
Inter Moengotapoe

**Inter Moengotapoe** je surinamski nogometni klub iz Moenga koji je osnovan 1992. godine te se natječe u Prvoj ligi. Zaključno s 2022. godinon, Inter Moengotapoe ima deset naslova prvaka Surinama. Domaće utakmice igra na Ronnie Brunswijkstadionu, čiji je kapacitet 5,000 gledatelja. Klub je u vlasništvu kontroverznog surinamskog političara Ronnieja Brunswijka, koji je unatoč poznim godinama i igrač kluba, zajedno sa svojim sinom. 

Klub je u rujnu 2021. godine došao u fokus javnosti jer je Burunswijk, u svojoj 61. godini života, kao potpredsjednik Surinama, odigrao službenu utakmicu za svoj klub u CONCACAF Ligi; radilo se o utakmici osmine finala, a protivnik je bio honduraški klub C.D. Olimpia. Sa 60 godina i 198 dana te brojem 61 na dresu, Ronnie Brunswijk službeno je postao najstariji igrač na jednoj službenoj međunarodnoj klupskoj utakmici, a uz to je bio i kapetan svoje momčadi; igrao je do 54. minute (kada ga je zamijenio njegov sin, Damian) te je imao 14 (od 17) uspješnih dodavanja. Ova vijest odjeknula je diljem svijeta, međutim ubrzo se pretvorila u veliku kontroverzu. Naime, iako je Olimpia lako pobijedila s visokih 6:0, ubrzo je procurila snimka koja pokazuje kako Brunswijk plaća protivničke igrače, što je dovelo do sumnji na namještanje utakmice. CONCACAF je ubrzo pokrenuo formalnu istragu, koja je utvrdila ozbiljna kršenja pravila; oba su kluba diskvalificirana iz natjecanja, a Brunswijk je dobio trogodišnju suspenziju sudjelovanja u natjecanjima koja organizira CONCACAF.

## Klupski uspjesi

### Nacionalni
***[[SVB Eerste Divisie]]: 11**
:: 2006./07., 2007./08., 2009./10., 2010./11., 2012./13., 2013./14., 2014./15., 2015./16., 2016./17., 2018./19., 2025.

***[[SVB Cup]]: 3**
:: 2011./12., 2016./17., 2018./19.

***[[Suriname President's Cup]]: 6**
:: 2007., 2010., 2011., 2012., 2013., 2017.

### Kontinentalni
***[[CONCACAF Karipski štit]]**: 
::Drugoplasirani: (2) 2018., 2022.
***[[Karipsko klupsko prvenstvo]]**: 
::Drugoplasirani: (1) 2021.

### Ostalo
***Gvajanski kup: 2**
:: 2010., 2014.

## Aktualna momčad

## Reference
Ciudad de la Costa

**Ciudad de la Costa** je grad i općina od 95,176 stanovnika. na jugu Urugvaja u Departmanu Canelones.

## Karakteristike

Ciudad de la Costa se prostire duž obale Estuarija La Plata, udaljen desetak km istočno od centra glavnog grada Montevidea.
Poznat je po pješčanoj plaži *Rincón de Carrasco* dugoj 16 km.
## Historija

Grad na obali počeo je nastajati u prvoj 1/3 20. vijeka, na imanju *Garcíe Lagosa*, kog su njegovi nasljednici darovali Montevideu. To je bio močvarni aluvijalni teren između potoka Carrasco i Pando, kraj brojnih laguna i povremenih bara, nakon poplava.

Između 1930-ih i 40-ih, počeo se iskapati pijesak za gradnju Montevidea. Prvi stanovnici koji su podigli svoje kuće na tom mjestu bili su radnici koji su radili na iskapanju.
Iskapanjem su nastala i brojna umjetna jezera, koja su investitori iskoristili za otvaranje kupališta i spa centara.
Uz luksuznije su bogatiji građani podigli su svoje ladanjske kuće i vikendice
Između 1985.-1996. nastao je demografski bum od 92,6%  doseljenjem  brojnih stanovnika, privučenih jeftinim zemljištem. To nije bilo popraćeno adekvatnim urbanističkim planiranjem i gradnjom potrebne infrastrukture, pa su brojne kuće bile bez vodovoda i kanalizacije sve do kraja 1990-ih.

Tako je nastalo naselje koje je brojem stanovnika postalo drugo u zemlji, a još nije bilo grad, što je bio apsurd. Nakon puno natezanja oko tog dali mu se može dati status grada, na kraju mu je 1994. dat status grada i ime Ciudad de la Costa.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ciudad de la Costa''
Vuk Hranić Kosača

**Vuk Hranić Kosača** (?-1359.) bio je srednjovjekovni sitni plemić, knez i rodonačelnik poznate porodice Kosača. Njegovi posjedi bili su s lijeve strane obale rijeke Drine, u okolini Goražda.  

U historiografiji prvi ga je pomenuo Mavro Orbini pod imenom Vuk Hrana, spajajanjem očeva i sinova imena. U jednom lovu je smrtno ranio vlastelina Branka Rastislalića te se sklonio u Ugarsku, odakle se, kad se pomirio s rodbinom ubijenoga, vratio i stupio u dvorsku službu srpskog cara Stefana Dušana. Za zasluge u borbama protiv Vizantije od njega je dobio područje Rudina, gdje je knez bio njegov po imenu nepoznati otac. Ubio ga je 1359. jedan od Brankovih rođaka. 

## Prelazak pod bosansku vlast
Smrću cara Dušana, Srbija je podijeljena između oblasnih gospodara. Zapadnim dijelom, od planine Rudnika, preko Užica i istočne Hercegovine do Jadranskog mora zagospodario je Nikola Altomanović iz vlastelinske porodice Vojinovića. Glavni suparnik u Srbiji bio mu je knez Lazar, koji je imao ambicija da preuzme vlast u Srbiji poslije Uroševe smrti. Lazar je okupio saveznike, Balšiće, bosanskog bana Tvrtka I i ugarskog kralja Ludovika I i tokom 1373. porazili su Nikolu Altomanovića, a zatim i međusobno podijelili njegovu oblast. Balšići su preuzeli Trebinje i okolinu, Tvrtko Podrinje, jedan dio Polimja, Polimlje i Gacko, a Ludovik I je od Kneza Lazara dobio 10.000 funti srebra i obećanje na vjernu službu.

Posjedi Vuka Hranića Kosače prešli su pod vrhovnu vlast bana Tvrtka. Njegovi sinovi, Vlatko i Hrana Vuković, veoma brzo su zadobili Tvrtkovo povjerenje, titule vojvode, a Vlatko je ubrzo postao i glavni vojskovođa u kraljevini Bosni.  Od Sandalja pa nadalje Kosače su, poslije Kotromanića, postali najvažnija feudalna porodica u bosanskoj kraljevini.

## Literatura
* E. Lilek: Riznica porodice »Hranići« (nadimak Kosača). Glasnik Zemaljskog muzeja u BiH, 1(1889) 2, str. 1–25.  
* Đuro Tošić - Srpski vojvoda Vlatko Vuković. Vaseljena (Srpsko Sarajevo), 7(2001) 11, str. 49–54. — Kosače – osnivači Hercegovine. Bileća—Gacko—Beograd 2002, 174–628. — 

## Izvori
Camaquã (rijeka)

**Camaquã**  je rijeka na jugoistoku Brazila, u saveznoj državi Rio Grande do Sul, duga 430 km.

## Hidrologija

Rijeka izvire u brdima Serras de Sudeste kod grada Bagé.
Od tamo teče prema  istoku preko terena 28 općina do ušća u Lagunu Patos.

Porječje rijeke prostire se po površini od 21,657 km² u kojoj živi 356,000 stanovnika

## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Camaquã'' (na portalu Mapcarta)
Jaguarão

**Jaguarão** je grad od 24,610 stanovnika i općina od 26,327 st. na jugoistoku Brazila u saveznoj državi Rio Grande do Sul

## Geografija
Jaguarão se prostire na sjevernoj obali Rijeke Jaguarão, preko puta urugvajskog grada Río Branco, sa povezan je mostom 
Barón de Mauá.

Općina se prostire na teritoriju od 2,054 km², sve do Lagune Mirim

## Historija
Teritorij na kojm se danas nalazi grad pripadao je prema Ugovoru iz San Ildefonsa iz 1777. Španjolskom Carstvu.

Ali su Portugalci u kampanji 1801. kojom je zapovjedao pukovnik *Manoel de Souza*, zauzeli taj kraj i iste godine podigli vojni logor *Guarda do Serrito*, nukleus današnjeg grada.

Svoje ime *Jaguarão* izgleda da nije dobio po jaguarima, već po nekoj mitološkoj životinji iz guaranskih legendi koja je bila velika kao manji konj.

Prva čvrsta kuća za smještaj oficira podignuta je 1802. Od 1812 je centar parohije *Espírito Santo de Jaguarão*.
Prvi urbanistički plan napravljen je 1815., nakon tog je dekretom regenta u ime brazilskog cara Pedra II iz 1832. proglašen je općinom. Status grada dobio je 1855.

Ponovno je bio predmet spora 1865. kad ga je napala urugvajska vojska generala *Basília Muñoza*, od nekih 1500 ljudi, iako malobrojni branioci su uspjeli odbiti napadače.

## Privreda i transport
Današnji Jaguarão je administrativni centar ratarsko- stočarskog kraja. 
Državnom cestom N°116, povezan je sa svojim administrativnim centrom Porto Alegre, udaljenim 402 km jugozapadno.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Prefeitura de Jaguarão''