open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kraljevski univerzitet u Belfastu

**Kraljevski univerzitet u Belfastu** (; ) je javni istraživački univerzitet sa sjedištem u Belfastu u Sjevernoj Irskoj. Originalna povelja institucije sastavljena je 1845. godine, 1849. sa radom je započeo Kraljevski koledž. Ova je institucija imala prethodnicu u *Kraljevskom akademskom institutu u Belfastu* koji je osnovan 1810. godine.

## Historija
Kraljevski univerzitet u Belfastu ima korijene u Kraljevskom akademskom institutu u Belfastu iz 1810. godine koji je bio jedan od britanskih 10 najstarijih univerziteta, dok danas funkcionira kao prestižna srednja škola. Prvu povelju univerzitet je dobio 1845. godine zajedno sa istovremeno osnovanim univerzitetima u Corku i Galwaju u današnjoj Republici Irskoj pod nazivom **Kraljevski univerzitet Irske** (). Kraljevski univerzitet Irske osnovan je originalno sa namjerom da se podstakne školovanje katolika i prezbiterijanaca budući da je u tom periodu Trinity koledž u Dablinu bio anglikanska institucija.

Kraljevski univerzitet u Belfastu otvorio je vrata za studenta 1849. godine. Tada je institucija imala 23 profesora i 343 studenta.

## Izvori

## Povezano
*Lista univerziteta u Sjevernoj Irskoj
The Jungle Book (film, 1942)

***The Jungle Book*** () je britansko-američki pustolovni film snimljen 1942. godine u režiji Zoltana Korde. Predstavlja adaptaciju motiva istoimene zbirke priča Rudyarda Kiplinga. Protagonist, koga tumači indijski glumac Sabu, je Mowgli, mladi Indijac koga su kao dijete odgojile divlje životinje u džungli, a radnja prikazuje problematičan odnos sa žiteljima njegovog rodnog sela. *The Jungle Book* je Zoltan zajedno sa svojim bratom Alexanderom snimio u SAD, nastojeći ponoviti epskog spektakla *[[Bagdadski lopov (film, 1940)|Bagdadski lopov]]*. Novi je film postigao određen komercijalni uspjeh, ali je danas daleko manje poznat od Disneyeve animirane verzije iz 1967. godine.

## Uloge

* Sabu ... Mowgli
* Joseph Calleia ... Buldeo
* John Qualen ... Brijač
* Frank Puglia ... Pundit
* Rosemary DeCamp ... Messua
* Patricia O'Rourke ... Mahala
* Ralph Byrd ... Durgaived 
* John Mather ... Rao
* Faith Brook ... Engleska djevojka
* Noble Johnson ... Sikh

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* 
* Criterion Collection Essay
Fantômas (film, 1964)

***Fantômas*** je francuski kriminalistički film snimljen 1964. godine u režiji Andréa Hunebellea. Predstavlja adaptaciju serije popularnih romana Pierrea Souvestrea i Marcela Allaina čiji je glavni lik genijalni kriminalac i majstor prerušavanja Fantomas. Njegov lik u filmu tumači Jean Marais, koji također tumači lik Fandora, novinara koji ga nastoji 
raskrinkati. Lik policijskog komesara Juvea u filmu, pak, tumači komičar Louis de Funes, koji je tada bio na vrhuncu popularnosti; velikim dijelom zahvaljujući tome je film znatno "razblažen" u odnosu na ponekad prilično mračan predložak, odnosno žanrovski približen komediji. Pravi motiv za snimanje filma je, međutim, predstavljao veliki uspjeh filmova o Jamesu Bondu, pa je Fantomas, čija je popularnost pola vijeka ranije bila iskorištena za popularnu nijemu filmsku seriju, napravljen kao svojevrsni francuski odgovor. Zbog toga su jedna od velikih atrakcija bile spektakularne akcione scene, uključujući one u kome su Marais i de Funes, usprkos relativno poodmakle dobi, nastupili bez dublera, a pri čemu se de Funes neznatno ozlijedio. Film je postigao izuzetan uspjeh, ne samo u Francuskoj, nego i u drugim zemljama, uključujući SSSR gdje ga je, prema službenim podacima, pogledalo 60 miliona ljudi. Već sljedeće godine je snimljen nastavak pod naslovom *[[Fantômas se déchaîne]]*, koji će zajedno sa *[[Fantômas contre Scotland Yard]]* činiti Fantomasovu trilogiju.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
*
Fantômas se déchaîne

***Fantômas se déchaîne*** () je francusko-italijanski kriminalistički film snimljen 1965. u režiji Andrea Hunebella i Harouna Tazieffa. Predstavlja nastavak filma *[[Fantomas (film, 1964)]]*, odnosno drugi dio trilogije temeljene na popularnim romanima o genijalnom zlikovcu i majstoru prerušavanja Fantomasu. U njemu Jean Marais ponavlja ulogu Fantomasa, kao i ulogu novinara Fandora koji ga pokušava raskrinkati. Radnja prikazuje kako je Fantomas zarobio naučnika koji je stvorio superoružje koje može uništiti svijet, te kako Fandor nastoji poremetiti njegove planove preuzevši lažni identitet naučnika koji dolazi na konferenciju u Rimu. Slično kao i prethodni film, i *Fantômas se déchaîne* je nastojao nadmašiti seriju o Jamesu Bondu, kao egzotičnim lokacijama (koje su uključivale nedavno podignutu nuklearnu centralu Chinon, kako i akcijskim scenama, a što je posebno došlo do izražaja u završnici gdje se pojavljuje Citroën DS opremljen krilima i drugim gadgetima koje ga pretvaraju u avion. Dvije godine kasnije je snimljen posljednji nastavk pod naslovom *[[Fantômas contre Scotland Yard]]*.

## Uloge

## Izvori

## Vanjske veze
*
Čiča Tomina koliba

***Uncle Tom's Cabin***, na prostoru bivše Jugoslavije preveden pod naslovom ***Čiča Tomina koliba***, je roman američke književnice Harriet Beecher Stowe, originalno objavljen 1852. godine, poznat po tome što je prikazom života robova na tadašnjem američkom Jugu značajno potaknuo  pokret za ukidanje ropstva na Sjeveru, kao i intenzivirao političke rasprave koje će na kraju dovesti do građanskog rata.

Naslovni protagonist, Čiča Toma (), je sredovječni rob koji je godinama vjerno služio svoje gospodare, ali koji ga na kraju, suočeni sa financijskim problemima, prodaju, a zbog čega će on ostati razdvojen od svoje porodice i iskusiti nove, obično daleko okrutnije gospodare. Radnja prati njegovo stradanje prilikom koga će mu jedina utjeha biti kršćanska vjera, te zbog koje će svoje neke od svojih bijelih gospodara natjerati da preispitaju svoj odnos prema ropstvu.

*Čiča Tomina koliba* je nedugo nakon objavljivanja postala bestseler, ne samo u SAD, nego i u inozemstvu. Izazivala je žestoke reakcije i radikalizirala protivnike i zagovornike ropstva. Često se navodi kako jedna od najuticajnijih knjiga u suvremenoj historiji. Dio današnjih kritičara joj zamjera preveliki sentimentalizam i paternjalistički odnos prema crnim robovima, te stvaranje kulturnih stereotipova o crncima među američkim bijelcima. Izraz "čiča Toma" je, pak, u žargonu američkih crnaca dobio negativne konotacije, odnosno pod njime se podrazumijeva crnac koji, poput roba, povlađuje bijelaca, odnosno "izdajnik crnačke rase".

Roman je tokom vremena postao predmetom brojnih teatarskih, filmskih i televizijskih adaptacija.

## Vanjske veze

* University of Virginia Web site "''Uncle Tom's Cabin'' and American Culture: A Multi-Media Archive"
* 
* ''Uncle Tom's Cabin'', available at Internet Archive. Scanned, illustrated original editions.
* ''Uncle Tom's Cabin'' Historic Site 
* Free audiobook of ''Uncle Tom's Cabin'' at Librivox
Čiča Tomina koliba (film)

***Čiča Tomina koliba*** (; ; ) je zapadnonjemačko-francusko-italijansko-jugoslavenski igrani film snimljeni u režiji Geze von Radvanyjai premijerno prikazan 1965. godine.

Predstavlja adaptaciju znamenitog istoimenog romana Harriet Beecher Stowe (čiji se lik pojavljuje u filmu, a koga tumači Mylène Demongeot). Radnja, kojoj okvire daje ubistvo Abrahama Lincolna na kraju američkog građanskog rata, prikazuje težak živcot crnih robova na američkom Jugu pri čemu kao nominalni protagonist služi sredovječni rob Čiča Toma (čiji lik tumači John Kitzmiller).

Film, koji je predstavljao prvu zvučnu ekranizaciju romana, je sniman na lokacijama u bivšoj Jugoslaviji, a nakon premijere je imao izuzetan komercijalni uspjeh u Evropi.

## Uloge
*John Kitzmiller	... 	Čiča Toma
*Herbert Lom	... 	Simon Legree
*Olive Moorefield	... 	Cassy
*O.W. Fischer	... 	Saint-Claire
*Catana Cayetano	... 	Eliza
*Michaela May	... 	Little Eva (kao  Gertraud Mittermayr)
*Mylène Demongeot	... 	Harriet Beecher Stowe
*Charles Fawcett	... 	Mr. Shelby
*Vilma Degischer	... 	Mrs. Shelby
*Thomas Fritsch	... 	George Shelby
*Bibi Jelinek	... 	Virginia
*George Goodman	... 	Sambo
*Juliette Gréco	... 	Dinah
*Harold Bradley	        ... 	Harris
*Eleonora Rossi Drago	... 	Mrs. Saint-Claire

## Izvori

## Vanjske veze
*
Cattle Decapitation

**Cattle Decapitation** je američki deathgrind bend iz San Diega. U njihovim pjesmama snažno je izražen protest protiv zlostavljanja životinja te uništavanja okoliša. Originalno su svi članovi bili vegetarijanci, no trenutačno su to samo dva člana, gitarist Josh Elmore i pjevač Travis Ryan koji je i autor većine tekstova pjesama.

## O grupi

Grupa je osnovana 1996. te su prvu postavu činili Scott Miller, Gabe Serbian i Dave Astor. Ubrzo Millera mijenja Travis Ryan, te u toj postavi snimaju EP *Human Jerky* i prvi studijski album *Homovore*.  Na idućem albumu *To Serve Man*, koji su objavili za izdavačku kuću Metal Blade pridružuju im se basist Troy Oftedal te drugi gitarist Josh Elmore. Godine 2006. objavljuju album *Humanure* koji su zbog omota (na kojem je prikazana krava kako izbacuje ljudske ostatke) mnoga prodajna mjesta odbila prodavati. Na albumu su gostovali članovi grupe The Locust te bivši član Scott Miller. Iduća dva albuma, *Karma.Bloody.Karma* i *The Harvest Floor* objavljuju 2006. i 2009. Na svojem šestom studijskom albumu *The Monolith of Inhumanity* iz 2012. uz deathgrind pridodali su i elemente progresivnog death metala, te je dobio mnoge pozitivne recenzije od glazbenih kritičara i obožavatelja. Na svojem najnovijem albumu *The Antropocene Extinction* objavljenog u kolovozu 2015. tematski se bave budućnošću Zemlje, odnosno pogubnim čovjekovim utjecajem na okoliš.

## Članovi

;Sadašnja postava
* Travis Ryan – vokal (1997.–)
* Josh Elmore – gitara (2001.–)
* Dave McGraw – bubnjevi (2007.–)
* Derek Engemann – bas gitara (2010.–)

;Bivši članovi
* Scott Miller – gitara, vokal (1996.)
* Gabe Serbian – gitara (1996.–2000.)
* Dave Astor - bubnjevi (1996.–2002.)
* Michael Laughlin - bubnjevi (2004.–2007.)
* Troy Oftedal – bas gitara (2001.–2009.)

## Diskografija
;Studijski albumi
**Homovore* (2000.)
**To Serve Man* (2002.)
**Humanure* (2004.)
**Karma.Bloody.Karma* (2006.)
**The Harvest Floor* (2009.)
**Monolith of Inhumanity* (2012.)
**The Anthropocene Extinction* (2015.)
**Death Atlas* (2019.)

## Vanjske veze
*Službena stranica
Srpski preporod (politička stranka)

:*Za predratnu stranku istog imena pogledajte [[Srpska demokratska stranka]].*

**Stranka „Srpski preporod”** (**SSP**) vanparlamentarna je politička stranka u Srbiji. Osnovana je 2011. pod imenom *Srpska demokratska stranka*. Godine 2015. ujedinila se s manjim političkim udruženjima i promenila ime u aktuelno.

## Reference

## Vanjske veze
*
Jöns Bengtsson Oxenstierna

**Jöns Bengtsson - Oxenstierna** (-, 1417.. - Borgholm, 15. decembar 1467.), bio je nadbiskup Uppsale  i švedski regent u burna vremena Kalmarske unije za vladavine Christiana I od Danske od 1457. do 1466. s tim da je taj položaj do 1465. dijelio sa danskim plemićem Erikom Axelssonom Tottom.

## Biografija

Jöns Bengtsson bio je član moćne plemićke porodice Oxenstierna, svećenik koji se uzdigao do moćnog položaja nadbiskupa Uppsale na kom je bio od 1448. do 1467. Zbog tog položaja bio je automatski i član Švedskog državnog savjeta, tijela koje je odlučivalo o bitnim političkim pitanjima. On i njegova porodica pobunili su se protiv kralja Karla VIII koji je u želji da ojača ekonomski položaj svog dvora, tražio povrat velikih feuda od crkve i moćnih porodica - pod svoje okrilje. Zajedno sa drugim moćnim porodicama, uključujući 
i Vase oni su ga srušili sa trona 1457. pa je on pobjegao u Gdanjsk, pa su oni izabrali Christiana I od Danske za novog švedskoga monarha.

Od tad je Jöns Bengtsson zajedno sa Erikom Axelssonom Tottom bio regent sve do 1466., s tom da je posljednju godinu 1465. - 1466. tu dužnost vršio sam. Kao otvornog unionista (simpatizera Kalmarske unije) smjenili su ga s položaja 1466. pa je on posljednju godinu svog života proveo u egzilu kod prijatelja Magnusa Grena na otoku Öland, gje je i umro u Borgholmu, 
napušten i omražen.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Jöns Bengtsson (Oxenstierna)'' na portalu Encyclopædia Britannica
Erik Axelsson Tott

**Erik Axelsson Tott** (-, oko 1419.. - -, 1481.), bio je švedski regent u burna vremena Kalmarske unije zajedno sa Jöns Bengtssonom Oxenstiernom od 1457. do 1465., a od 1466. do 1467. i potpuno sam.

## Biografija

Erik Axelsson rođen je Skaniji u vrijeme dok je ona još uvijek pripadala Danskoj, kao sin Axela Pedersena Thotta i njegove druge žene Ingeborg Ivarsdotter, kojoj je švedski kralj Karl VIII bio 
prvi nećak. Tako da je još kao mlad otišao u Švedsku i stupio u njegovu službu.

Axelsson  je 1449. postao član Švedskog državnog savjeta (Riksråd), tako da je već 1450 dobio kao leno Turku (Åbo), a ubrzo nakon toga i Nyköping.

Kada je Karl VIII smjenjen 1457. nakon pritiska švedskih plemića koje je vodio Jöns Bengtsson Oxenstierna, Axelsson je oportunistički promjenio ploču i podržao 
Christiana I.
 
Zbog njegovog utjecaja imenovan je zajedno sa nadbiskupom Uppsale Jöns Bengtssonom Oxenstiernom na položaj švedskog regenta. Kristian mu je u znak zahvalnosti dodjelio finske feude Viborg (1457.) i 1457. i Hämeenlinnu (1462.)

Nakon što je Christian I - 1463. povećao poreze, seljaci iz Upplanda su odbili to platiti, pa je to pridonjelo Christianovom padu s trona - 1464. Axelsson je ipak i nakon toga nastavio podržavati unioniste, pa je pridonio abdikaciji Karla VIII - 1465.

Povratnik na tron Christian I mu se odužio tako što ga je oktobru 1466. postavio za regenta.

Axelssonov novi mandat bio je kratak, jer se već u novembru 1467. odrekao svog položaja. Na početku svog mandata najstojao je držati sredinu između tadašnjih vrlo sukobljenih frakcija, kad mu to nije uspjelo ponovno se okrenuo 
Karlu VIII i na taj način pridonio njegovom trećem usponu na tron.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Erik Axelsson Tott'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ambicija

**Ambicija** je težnja za isticanjem, za uspehom, priznanjem ili slavom. Ona može biti podsticajna i konstruktivna, ako je u skladu sa mogućnostima individue i ako nije uperena protiv drugih ljudi. Ambicija postaje nezdrava i destruktivna kada je u neskladu sa sposobnostima pojedinca, kada je nerealna, bezobzirna i udružena sa sujetom, mitomanijom i samoljubivošću.

## Literatura
* Ovaj članak, ili jedan njegov deo, izvorno je preuzet iz knjige Ivana Vidanovića „Rečnik socijalnog rada“ uz odobrenje autora.

## Vanjske veze
* Ambition.com -- asistencija zapošljavanju u Austriji
Rajsko jezero

**Rajsko jezero** ili **jezero Ch'ŏnji** (korejski: 천지), odnosno **jezero Tiānchí** (kineski: 天池) je kratersko jezero na granici NR Kine i Sjeverne Koreje. Nalazi se unutar kaldere na vrhu vulkanske planine Baekdu. Jezero se većinski nalazi u sjevernokorejskoj provinciji Ryanggang, a manjim dijelom i u kineskoj provinciji Jilin. Kaledra kojoj pripada jezero nastala je nakon velike erupcije 969. godine (±20 godina).

Rajsko jezero je subjekt česte propagande od strane sjevernokorejskih vlasti, koje tvrde kako je vođa Kim Jong-il rođen u blizini jezera, na planini Baekdu. Sukladno tome, povodom Kimove smrti, sjevernokorejski mediji su objavili kako je led na jezeru puknuo "tako glasno da je izgledalo kao da su se zatresla i Nebesa i Zemlja". Također, jezero je navodno dom mitskom čudovištu iz Rajskog jezera.
Melesini

**Melesini** (albanski: *Melesin*) je planina na jugu 
Albanije nedaleko grčke granice.
## Geografija
Melesini je visok 1411 metara, na njegovim sjeveroistočnim padinama leži gradić Leskovik.

Melesin je vrlo strm i ogoljen, naročito sa istoka, vegetacija je gusta naročito po zapadnim padinama. U nižim dijelovima je pojas mediteranske makije a iznad tog slijedi pojas šuma sa hrastovima i jelama, koji se proteže do vrha.

Geološki Melesini je vapnenačka planina formirana za krede i eocena, pokrivena  
oligocenskim flišem.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Melesin Mountain''
Taedong

**Taedong** (korejski: 대동강) je velika rijeka u Sjevernoj Koreji. Rijeka izvire u masivu Rangrim te teče južno do Korejskog zaljeva u gradu Namp'o. Na putu do ušća, rijeka protječe i kroz Pjongjang, a uz rijeku se nalaze spomenici poput tornja Juche i Kim Il-sungova trga. 

Rijeka ima tok duljine 439 kilometara i uglavnom je duboka. Taedong je peta najdulja rijeka na Korejskom poluotoku te druga u Sjevernoj Koreji. Osim kroz Pjongjang, rijeka prolazi i kroz Sunchon te okrug Taehung. Zbog svoje dubine, rijeka se često koristi za transport; za velike brodova je plovna do nekih 65km od ušća, mada većina komercijalnog prometa završava u Songnimu.
Evropski univerzitet mirovnih studija

**Evropski univerzitet mirovnih studija** je obrazovna institucija u Gradišću u Austriji koja je od 1990. do 2013. pružala poslijediplomske studije političkih nauka. Institucija je osnovana 1988. uz potporu evropskog ureda UNESCO-a. U periodu od 2010. do 2013. institucija je bila akreditirana i kao privatni univerzitet ali je nacionalna akreditacijska agencija nakon toga razdoblja povukla takvu akreditaciju i dala trenutno upisanim studentima rok da do 2014. redovno i regularno završe svoj diplomski studij.

## Povezano
*Lista univerziteta u Austriji

## Vanjske veze
* www.epu.ac.at
Alpsko-jadranski univerzitet u Klagenfurtu

**Alpsko-jadranski univerzitet u Klagenfurtu** () je austrijski federalni univerzitet i najveći istraživački centar u saveznoj zemlji Koruškoj. Glavni kampus univerziteta nalazi se u Klagenfurtu uz dodatne nekretnine u Beču i Gracu, dva najveća grada u državi.

## Izvori

## Povezano
*Lista univerziteta u Austriji

## Vanjske veze
* www.uni-klu.ac.at/
Univerzitet u Innsbrucku

**Univerzitet u Innsbrucku** (; ) je austrijski federalni univerzitet u Innsbrucku, glavnom gradu austrijske savezne zemlje Tirol. Univerzitet je osnovan 1669. godine. Treći je najveći univerzitet u zemlji poslije Univerziteta u Beču i Karl-Franzens univerziteta u Gracu i prema *The Times Higher Education Supplement-u* za 2010. vodeći je univerzitet u zemlji.

## Izvori

## Povezano
*Lista univerziteta u Austriji

## Vanjske veze
* www.uibk.ac.at
Wes Craven

**Wesley Earl "Wes" Craven** (Cleveland, Ohio, 2. kolovoza 1939. - Los Angeles, 30. kolovoza 2015.) bio je američki filmski producent, redatelj, scenarist i glumac.

Poznat je po svojim horor filmovima kao što su *[[Strava u Ulici Brijestova (1984)|Strava u Ulici Brijestova]]*, *[[Vrisak]]*, *[[Brda imaju oči (1977.)|Brda imaju oči]]* i *[[Posljednja kuća nalijevo (1972.)|Posljednja kuća nalijevo]]*.

## Privatni život

Craven je iz prvog braka s Bonnie Broecker imao dvoje djece, Jonathana Cravena (rođen 1965.) i Jessicu Craven (rođena 1968.).

## Knjige

1999. godine objavio je knjigu pod imenom "*Fountain Society*". 2013. godine će završiti knjigu "*Coming Of Rage*".

## Izabrana filmografija

**[[Posljednja kuća nalijevo (1972.)|Posljednja kuća nalijevo]]* (*The Last House on the Left*, 1972.)
**[[Brda imaju oči (1977.)|Brda imaju oči]]* (*The Hills Have Eyes*, 1977.)
**[[Biće iz močvare]]* (*Swamp Thing*, 1982.)
**[[Brda imaju oči 2]]* (*The Hills Have Eyes Part II*, 1984.)
**[[Strava u Ulici Brijestova (1984)|Strava u Ulici Brijestova]]* (*A Nightmare on Elm Street*, 1984.)
**[[Kobni prijatelj]]* (*Deadly Friend*, 1986.)
**[[Zmija i duga]]* (*The Serpent and the Rainbow*, 1988.)
**[[Shocker]]* (1989.)
**[[Ljudi ispod stuba]]* (* The People Under the Stairs*, 1991.)
**[[Nova noćna mora Wesa Cravena]]* (*Wes Craven's New Nightmare*, 1994.)
**[[Vampir u Brooklynu]]* (*Vampire in Brooklyn*, 1995.)
**[[Vrisak]]* (*Scream*, 1996.)
**[[Vrisak 2]]* (*Scream 2*, 1997.)
**[[Glazba mog srca]]* (* Music of the Heart*, 1999.)
**[[Vrisak 3]]* (*Scream 3*, 2000.)
**[[Prokleti (2005.)|Prokleti]]* (*Cursed*, 2005.)
**[[Noćni let (2005.)|Noćni let]]* (*Red Eye*, 2005.)
**[[Uzmi moju dušu]]* (*My Soul to Take*, 2010.)
**[[Vrisak 4]]* (*Scream 4*, 2011.)

## Vanjske veze
* 
* Wes Craven na rottentomatoes.com
* Wes Craven  na Filmski.net
Čarobnjakov učenik

***Der Zauberlehrling*** () je pjesma njemačkog književnika Johanna Wolfganga Goethea objavljena 1797. godine, a koja se smatra jednim od njegovih najpoznatijih i najpopularnijih djela.

U njoj se pokazuje kako stari i iskusni čarobnjak napušta svoju radnju ostavivši je svom šegrtu da je održava; mladić, ne želeći obavljati monotoni posao, pomoću magije "oživi" metlu da za njega obavlja poslove; metlu, međutim, više ne može ni kontrolirati ni zaustaviti, te ona potpuno uneredi radnju, sve dok se čarobnjak ne vrati, zaustavi magiju i svog učenika kritizira zbog toga što je na brzinu htio učiniti za što trebaju godine iskustva.

*Čarobnjakov učenik* je brzo ušao u popularnu kulturu u zemljama njemačkog govornog područja, pa se stih *Die Geister, die ich rief* ("Duhovi koje sam pozvao") često citira u situacijama kada je netko prisiljen pozvati pomoć nekoga koga inače ne želi. Pjesma je također poslužila kao inspiracija za niz književnih, muzičkih i scenskih djela, od kojih je možda najpoznatiji segment iz Disneyevog filma *[[Fantasia (film, 1940)|Fantasia]]* gdje Mickey Mouse glumi učenika. Godine 2010. je u produkciji Jerryja Bruckheimera snimljen igrani film ''The Socrer's Apprentice sa Jayom Baruchelom i Nicolasom Cageom u glavnim ulogama.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* Goethe's German poem with line-by-line English translation 
* Volume 3 of Fowler's translations of Lucian, from Project Gutenberg
* Modern English translation from 2013  by Katrin Gygax
Univerzitet u Cardiffu

**Univerzitet u Cardiffu** (; ) je javni istraživački univerzitet u glavnom gradu Walesa Cardiffu u Ujedinjenom Kraljevstvu. Institucija je osnovana 1883. godine pod nazivom *Visoka škola u južnom Walesu i Monmouthshireu* (). Visoka škola bila je jedna od osnivačkih koledža *Univerziteta u Walesu* 1893. godine. Od 1999. godine institucija je počela koristiti naziv Univerzitet u Cardiffu, da bi on 2005 postao i službeni naziv kada je izdvojena iz sastava Univerziteta u Walesu.

## Izvori
Spreg sila

**Spreg sila** ili **par sila** prestavlja dvije sile *F* i –*F* međusobno paralelne, suprotno usmjerene, jednake po vrijednosti i s razmakom između hvatišta. Rezultanta tih dviju sila jednaka je nuli, a njihov moment (moment sprega) oko bilo koje točke iznosi:

:M = F \cdot d \,
gdje je:
:M - spreg sila,
:F - veličina sila koje čine spreg,
:d - međusobna udaljenost pravaca djelovanja sila, ili krak sila.

Prikazan vektorom, moment sprega okomit je na ravninu u kojoj leže sile (ravnina sprega). Djelovanjem sprega na kruto tijelo ne može se postići njegova translacija, nego samo vrtnja (rotacija) oko bilo koje osi okomite na ravninu sprega. U vektorskom je prikazu moment sprega slobodan vektor. Njegov pravac može se slobodno paralelno pomicati u prostoru ne mijenjajući smjer, a posljedično je djelovanje na kruto tijelo uvijek isto. 

## Izvori
Mijeh

**Mijeh** ili **mješina** (ijek.), odn. **meh** ili **mešina** (ek.), cijela koža oderane životinje (ovce, koze, goveda, tuljana i drugo) obrađena solju, štavljenjem i slično da bude gipka. Vezana i zašivena s jedne strane upotrebljavala se na različitim stranama svijeta za čuvanje i prenošenje tekućina i sipkih tvari. I u hrvatskoj tradicijskoj kulturi u kozjim se mješinama na jadranskome području prenosilo grožđe, zahvaćala voda iz bunara, čuvalo vino te (u gorskim predjelima) spremao ovčji, takozvani mišni sir. Mijeh od davnine služi i kao puhalo na puhačkim glazbalima; u Hrvatskoj su to diple s mijehom (mješnice, mih) na jadranskome području, gajde (u istočnoj Slavoniji), dude (u zapadnoj Slavoniji, Podravini, Bilogori). Koristio se i pri raspirivanju vatre (osobito pri primitivnoj obradbi kovina), zatim kao sredstvo za prelaženje preko vode (mjehovi čamci i splavi, most na mjehovima). Riječ mijeh upotrebljava se i za niz drugih, na različite načine načinjenih, stješnjivih šupljih tijela koja služe dobivanju zračne struje (mijeh na harmonici, orguljama). 

## Slike

## Izvori
Atwoodov padostroj

**Atwoodov padostroj** (po engleskom fizičaru Georgeu Atwoodu) je mehanički uređaj koji se sastoji od dviju nejednakih masa (utega) koje su s pomoću nerastezljive žice (niti) obješene preko kolotura, za koji se pretpostavlja da je bez trenja i da mu je masa zanemarivo malena. Pokretna sila, zbog razlike masa utega obješenih o koloturu, (*m<sub>1</sub>* – *m<sub>2</sub>*) · *g*, daje ubrzanje uvijek istoj pokretnoj masi (*m<sub>1</sub>* + *m<sub>2</sub>*), u skladu s drugim Newtonovim zakonom gibanja:

:a = g{m_1-m_2 \over m_1+m_2}

Primjena Atwoodova padostroja u osnovnim pokusima bitno ovisi o točnosti mjerenja vremena trajanja dinamičke pojave na stroju. Elektroničko mjerenje vremena osjetljivo je do reda vrijednosti pikosekunde. U modernu sveučilišnu nastavu fizike u Zagrebu Atwoodov padostroj su u predavanja iz mehanike 1950-ih uveli V. Lopašić (Fakultet elektrotehnike i računarstva) i M. Paić (Prirodoslovno-matematički fakultet). 

## Izvori
George Atwood

**George Atwood** (London, listopad 1745. – London, 11. jula 1807.), bio je engleski fizičar, matematičar i inovator.

## Biografija
Rođen je u Westminsteru, a točan nadnevak njegova rođenja nije poznat. Pretpostavlja se da je rođen malo prije krštenja 15. oktobra 1745. Pohađao je lokalnu školu. Godine 1765. pohađa koledž Trinity Univerziteta u Cambridgeu, gdje je diplomirao 1769. Iste je godine za svoj rad dobio Smithovu nagradu, što mu je donijelo status fellowa pa je na koledžu počeo i predavati. Od 1776. član je Kraljevskog društva. Godine 1784. objavio je udžbenik *A Treatise on the Rectilinear Motion* u kojemu je opisao stroj koji je kasnije po njemu dobio ime. Taj stroj ilustrirao je Newtonov prvi zakon gibanja. Godine 1804. objavio je analizu temeljnih zakona fizike. Bio je također i poznati šahist čije je umijeće pamćenja vlastitih i tuđih partija – pored ostalih i vodećega šahista onoga doba Philidora – ostavilo vrijedni historijski zapis budućim naraštajima. 
Djela je objavio u Philosophical Transactions of the Royal Society, za što je dobio Copleyevu medalju Kraljevskog društva.

## Vanjske veze
* Natuknica u Arhivu Kraljevskog društva)
* Encyclopedia.com – George Atwood (biografija) 
* School of Mathematics and Statistics / University of St Andrews, Scotland – George Atwood (biografija)
Sifon

**Sifon** (grčki *σίφων*: cijev) je zakrivljen ili posebno oblikovan dio cijevi, kanala, sanitarnoga uređaja ili slično, kojemu je jedan dio uvijek potopljen u vodu. Kao dio kućne i javne kanalizacijske mreže, potopljenim dijelom sprječava širenje kanalskih plinova iz mreže. Naime, u koljenu cijevi nakon ispiranja ostaje čista voda, koja prema načelu spojenih posuda čini vodeni zapor koji priječi izlazak plinova nastalih truljenjem organskih tvari iz odvodnoga kanala. Svi kućni sanitarni uređaji, to jest kade, zahodske školjke, umivaonici i slično, imaju takav dio. Sifon je i veći, građevinski dio namijenjen provođenju kanalizacijske vode ili vode vodotoka ispod prometnice, cjevovoda, vodotoka ili druge prepreke. Sastoji se od ulaznoga i izlaznoga okna i sifonske cijevi. Voda koja kanalima ili koritima teče slobodno (gravitacijski), u sifonu prelazi u način tečenja pod tlakom. Kako je dno sifonske cijevi niže od dna kanala, u cijevi se taloži mulj ili drugi nanosi. Time se smanjuje protočni kapacitet, pa ju je potrebno čistiti. Prirodno oblikovan, potopljeni dio podzemnih jama i špilja slična oblika, također se naziva sifonom. 

## Izvori
George Gabriel Stokes

**George Gabriel Stokes** (Skreen, 13. augusta 1819. – Cambridge, 1. februara 1903.), irsko-engleski matematičar i fizičar. Profesor matematike na Sveučilištu u Cambridgeu. Bio je tajnik (1854. – 1885.) i predsjednik (1885. – 1890.) Kraljevskog društva (eng. *Royal Society*). Autor je značajnih radova iz matematike (Stokesov teorem u analizi) i fizike (Stokesov zakon u hidrodinamici i optici). Dao je značajan doprinos razumijevanju dinamike fluida. Bavio se istraživanjem viskoznosti fluida i pridonio formulaciji jednadžba koje opisuju viskoznost (1845.), a koje se danas nazivaju Navier-Stokesove jednadžbe. Proučavajući površinske valove, razvio je nelinearnu teoriju solitona (1847.), vrlo intenzivih električnih i magnetskih polja stvorenih u svojstvenim rezonantnim područjima na mjestima znatnijih promjena koncentracije plazme izazvanih međudjelovanjem valova i čestica, te izveo izraz za grupnu brzinu valova (1876.), prvi je teorijski istraživao unutarnje valove (1847.). Važno je i njegovo proučavanje promjena sile teže na površini Zemlje (1849.).

## Stokesov zakon
**Stokesov zakon**, u hidrodinamici, glasi: *sferno tijelo koje se giba u viskoznoj tekućini svladava silu otpora F<sub>d</sub> koja iznosi*:

:F_d = 6 \pi\,\mu\,r\,v\,
 
gdje je: *η* - dinamička viskoznost, *v* - brzina tijela, *r* - polumjer.

Stokesov zakon, u optici, glasi: valna duljina luminiscentnoga zračenja uvijek je veća ili jednaka valnoj duljini istovrsnoga zračenja koje ju je izazvalo.

## Reference
Vrhovni zapovjednik Oružanih snaga Republike Hrvatske

**Vrhovni zapovjednik Oružanih snaga Republike Hrvatske** je prema Ustavu Republike Hrvatske Predsjednik Republike Hrvatske. Predsjednik Republike imenuje i razrješuje vojne zapovjednike, u skladu sa zakonom. Na temelju odluke Hrvatskoga sabora Predsjednik Republike objavljuje rat i zaključuje mir. U slučaju neposredne ugroženosti neovisnosti, jedinstvenosti i opstojnosti države Predsjednik Republike može, uz supotpis predsjednika Vlade, narediti uporabu oružanih snaga iako nije proglašeno ratno stanje.

## Zapovijedanje
Zapovijedanje Oružanim snagama u miru, vrhovni zapovjednik ostvaruje preko ministra obrane, koji odgovara vrhovnom zapovjedniku za provedbu zapovijedi i izvješćuje ga o provedbi. U stanju neposredne ugroženosti i ratnom stanju vrhovni zapovjednik izravno izdaje zapovijedi načelniku Glavnog stožera te istodobno obavješćuje ministra obrane o izdanim zapovijedima. Načelnik Glavnog stožera u tom slučaju za provedbu zapovijedi odgovara vrhovnom zapovjedniku. Ako ministar obrane ne provodi zapovijedi vrhovnog zapovjednika, vrhovni zapovjednik može ostvarivati zapovijedanje Oružanim snagama neposredno preko načelnika Glavnog stožera.

## Izvori
* Ustav Republike Hrvatske
* Zakon o obrani

## Poveznice
* Predsjednik Republike Hrvatske
* Vrhovni zapovjednik
* Oružane snage Republike Hrvatske
* Vrhovni komandant Vojske Srbije

## Vanjske veze
* Predsjednik Republike Hrvatske
Ravnoteža (mehanika)

**Ravnoteža** u mehanici je stanje u kojem su sve sile koje djeluju na neki sustav međusobno neutralizirane. Materijalna je točka u ravnoteži ako je vektorski zbroj sila koje na nju djeluju jednak nuli. Kruto je tijelo u ravnoteži ako je vektorski zbroj svih sila koje na nj djeluju jednak nuli i ako je algebarski zbroj svih momenata sila, s obzirom na svaku od tri bilo koje međusobno okomite osi, jednak nuli. Ravnoteža može biti stabilna, labilna ili indiferentna, već prema tomu je li potencijalna energija sustava minimalna, maksimalna ili pak konstantnoga iznosa. Kada se sustav izvede iz stabilne ravnoteže, on ponovno sam od sebe prelazi u prijašnje stanje; ako se pomakne iz stanja labilne ravnoteže, prijeći će u stanje stabilne ravnoteže, dok će u slučaju indiferentne ravnoteže ostati u onome stanju u koje se dovede.

## Dinamička ravnoteža
Općenito se **dinamičkom ravnotežom** ponekad naziva stanje u kojem se neka veličina tijekom vremena ne mijenja iako se mijenjaju elementi koji ju uvjetuju. Tako su na primjer članovi Sunčeva sustava (planeti) međusobno u dinamičkoj ravnoteži jer imaju stabilne staze.

## Sekularna ravnoteža
Kada se u nekom sustavu, na primjer u prirodnom raspadnom nizu, nalazi više radionuklida koji, osim prvoga, nastaju jedan iz drugoga radioaktivnim raspadom, i ako je vrijeme poluraspada *T<sub>1</sub>* radionuklida kojim počinje taj niz vrlo veliko, nakon nekoga se vremena u sustavu uspostavi ravnoteža tako da se svaki radionuklid u nizu jednako brzo stvara (raspadom svojega *roditelja*) i raspada. Ako se s *N<sub>1</sub>*, *N<sub>2</sub>*, *N<sub>3</sub>*... označe količine radioaktivnih tvari u ravnoteži, a s *T<sub>1</sub>*, *T<sub>2</sub>*, *T<sub>3</sub>*... njihova vremena poluraspada, onda vrijedi jednadžba **sekularne ravnoteže** radioaktivnoga raspada:

: \frac{N_1}{T_1} = \frac{N_2}{T_2} = \frac{N_3}{T_3} = .... 

## Ravnoteža atmosfere
**Ravnoteža atmosfere** ili **stabilnost atmosfere** je stanje u kojem se atmosfera nalazi, obilježeno stanjem čestica zraka. Može biti stabilna, labilna i indiferentna. Ravnoteža je stabilna ako se čestica zraka, pomaknuta nekim impulsom iz svojega položaja prema gore ili dolje, nakon prestanka djelovanja impulsa vraća u početni položaj; labilna je ako se čestica zraka nakon pomaka i dalje udaljuje od početnoga položaja; indiferentna je ako je čestica zraka u novom položaju ponovno u ravnoteži. Ravnoteža ovisi o vertikalnoj razdiobi temperature u atmosferi (stratifikaciji atmosfere). Ako se temperatura zraka koji nije zasićen vodenom parom smanjuje s visinom više od 1 °C na 100 m, ravnoteža je labilna, a ako je smanjenje temperature upravo 1&nbsp;°C na 100 m (adijabatički temperaturni gradijent), ravnoteža je indiferentna; inače je stabilna.

## Reference
Vječni predsjednik republike

U sklopu političkog sustava Sjeverne Koreje, naziv **Vječni predsjednik republike** (korejski: 공화국의 영원한 주석) uveden je prembulom Ustava Sjeverne Koreje od 5. rujna 1998. godine, a glasi:

Prema Ashley J. Tellis i Michaelu Willsu, ova rečenica iz preambule je dokaz jedinstvene teokratske prirode Sjeverne Koreje, koja je temeljena na kultu ličnosti pokojnog Kim Il-sunga. Kao dodatak ovome, Sjeverna Koreja je usvojila *[[Juche]]* kalendar koji započinje s 1912. godinom, godinom rođenja Kim Il-sunga.

U povijesnom kontekstu, titula vječnog predsjednika posljedica je tadašnje strukture sjevernokorejskog političkog sustava. Naime, ustavom iz 1972. godine, dotadašnji premijer i generalni sekretat Radničke partije Kim Il-sung postao je, nakon glasovanja Vrhovne narodne skupštine, predsjednik Sjeverne Koreje s vrhovnim izvršnim ovlastima. Tu je poziciju držao sve do svoje smrti 1994. godine, nakon čega nije došlo do formalne sukcesije na mjestu predsjednika. Kim je tako, paradoksalno, ostao predsjednik i nakon svoje smrti. Kako bi se ta situacija razriješila, ustav iz 1998. godine je ukinuo instituciju predsjednika, a Kima proglasio vječnim predsjednikom. Njegov nasljednik na mjestu vođe, Kim Jong-il, preuzeo je druge titule. Ovlasti koje su nekoć pripadale predsjedniku su 1998. godine razdijeljene među drugim političkim institucijama.
Univerzitet Kim Il-sung

**Univerzitet Kim Il-sung** (; ; ), koji je osnovan 1. oktobra 1946, prvi je univerzitet osnovan u Sjevernoj Koreji. Sjedište univerziteta nalazi se u glavnom gradu Pjongjangu. Univerzitet nosi ime Kim Il-sunga, osnivača Sjeverne Koreje. Obrazovni programi na univerzitetu traju 5 godina što bi odgovaralo duljini studija koji su u Evropi predviđeni za stjecanje magisterija.

## Historija
Radni komitet za osnivanje univerziteta oformljen je 25. maja 1946. U julu iste godine privremeni je Narodni odbor Sjeverne Koreje odlučio osnovati univerzitet na osnovu Pravilnika br. 40. Kim Il-sung proglasio je instituciju utemljenom 1. oktobra 1946. godine.

1948. godine iz sastava univerziteta izdvojeni su tehnički, prometni, agronomski i medicinski fakulteti kako bi se oformili *Tehnološki univerzitet u Pjongjangu* čiji je današnji naziv *Industrijski univerzitet Kim Chaek*, *Agronomski univerzitet Sariwon* i *Viskoka medicinska škola u Pjongjangu*.

U toku Korejskoga rata institucija je bila preseljena u Baeksong-ri pod planinom Jamo, daleko od centra grada. Do kraja 1955. godine, rekonstrukcija glavne zgrade na kampusu u Pjongjangu bila je u toku, a univerzitet se uskoro vration natrag u centar grada.

Do kraja 1970-ih svake je godine više od 50.000 studenata diplomirao na univerzitetu. Uz to, univerzitet je postao važan centar za obuku pripadnika Oružanih snaga Sjeverne Koreje. U ovome periodu uvedeni su i prvi tečajevi engleskog jezika.

Sve do 2004. godine Pak Kwan, glavni nacionalni autoritet na području nuklearne fizike, služio je kao dekan univerziteta punih 17 godina.

## Vanjske veze

* Univerzitet Kim Il-sung
Univerzitet Ismaila Qemalija u Vlori

**Univerzitet Ismaila Qemalija u Vlori** (; ) je javni univerzitet sa sjedištem u Vlori u Albaniji. Institucija je osnovana 1994. godine.

## Povezano
* Lista univerziteta u Albaniji

## Izvori
Haakon VI od Norveške

**Haakon VI** rođen kao **Haakon Magnusson** zvan **Mlađi** (1339. - 1380.), bio je norveški kralj od 
1343. do 1380., a i švedski kralj od 1362. do 1364.

On je svojom ženidbom za Margaret, kćer danskog kralja 
Valdemara IV 1363. trasirao nastanak Kalmarske unije 1397. sastavljene od tri 
vodeće skandinavske zemlje; Danske, Norveške i Švedske.

Haakon je za svoje vladavine bio duboko upleten u političke sukobe po Švedskoj, Danskoj i po sjevernonjemačkim 
gradovima Hanzeatske lige.

## Biografija

Rođen kao mlađi sin norveško-švedskog kralja Magnusa IV (VII) - Haakon je 1343. imenovan norveškim 
prijestolonasljednikom, pa je 1355. postao i monarh, pet godina nakon velikog pomora svog naroda nakon epidemije 
Crne smrti.

Kuga je pobila velik broj norveških plemića, svećenika i državnih službenika, i tako oslabila snagu monarhije
Za razliku od tog švedsko plemstvo ostalo je relativno brojno pa se pod vodstvom Haakonova brata Erikom pobunilo protiv vladavine Magnusa IV. Haakon je pritekao ocu u pomoć, pa je nakon toga imenovan i 
švedskim monarhom - 1362. nakon Erikove smrti.

Haakon je ponovno pritekao ocu u pomoć 1364. u borbi protiv pobunjenih švedskih plemića, ali su obojica doživjeli poraz, dok je Haakon uspio pobjeći, otac mu je ostao zarobljen.
Zbog tog je 1370. sklopio privremeni sporazum sa liderima Hanzeatske lige, koja je 1367. zaratila sa Norveškom i Danskom, pa je tako uspio osloboditi oca 1371.

Nakon tog je odobrio posebne trgovačke privilegije Hanzeatskoj ligi u finalnom mirovnom sporazumu koji je sklopio sa njom 1376.

Taj čin pomogao mu je da osigura pravo na danski tron svom sinu Olafu (1370. - 1387) jer je na taj način preplašio danske velikaše od moguće intervencije Hanzeatske lige. 
Olaf se također uspeo i na norveški tron nakon Haakonove smrti 1380, ali je ubrzo nakon tog umro - 1387. u dobi od 17 godina, ostavljajući majku Margaret I, da vlada Danskom i Norveškom kao regent.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Haakon VI Magnusson'' na portalu Encyclopædia Britannica
Konstantin Savicki

**Konstantin Apolonovič Savicki** (; 6. jun 1844 – 13. februar 1905) bio je ruski realistički slikar.

## Život
Porodica Savickog živela je u zgradi muške gimnazije u Taganrogu, gde je njegov otac radio kao lekar. Savicki je u ranom detinjstvu pokazao interesovanje za slikarstvo. Dok je bio sa svojim roditeljima na Azovskom moru, voleo je da crta skice. Omiljen predmet u gimnaziji bilo mu je crtanje.

Kada je Savicki bio peti razred gimnazije, život mu se neočekivano promenio. Oba roditelja umrla su iznenada. Konstantina je uzeo ujak pod starateljstvo i odveo ga da živi na teritoriji današnje Letonije. Savicki je tu išao u privatni internat. 1862.godine je završio školovanje i otišao u Sankt Peterburgu, gde je upisao kraljevsku akademiju umetnosti. Lični kontakt sa izvanrednim predstavnicima ruske kulture kao što su Ilja Rjepin, Ivan Šiškin, Viktor Vasnecov, Mark Antokolski, Vasilij Stasov, Nikolaj Karamzin, imao je veliki uticaj na mladog umetnika.

## Galerija

Datoteka:Konstantin Apollonowitsch Sawizkij 001.jpg|*Popravka pruge* (1874)
Datoteka:Utro v sosnovom lesu.jpg|Savicki je naslikao medvede na slici *[[Jutro u borovoj šumi]]* (1886).
Datoteka:Savitsky na voinu.jpg|*U [[Rusko-turski rat (1877—1878)|rat]]* (1888)
Datoteka:Константин А. Савицкий - Путешественники в Оверни.jpg


## Vanjske veze
*Savitski i "Jutro u borovoj šumi"
Kettil Karlsson (Vasa)

**Kettil Karlsson (Vasa)** (-, oko 1433.. - Stockholm, 11. august 1465.), bio je nadbiskup Linköpinga  i 
kratkotrajni (od februara 1464. do augusta 1464.) švedski regent (riksföreståndare) u burna vremena 
Kalmarske unije za vladavine Christiana I od Danske i još jednom od 
decembra 1464. do svoje iznenadne smrti 1465.

## Biografija

Kettil Karlsson član moćne plemićke porodice - Vasa, izabran za biskupa Linköpinga 1459., uz podršku tadašnjeg kralja Christiana I i nadbiskupa Uppsale
Jöns Bengtsson Oxenstierne.

Christian I je 1463. dao zatvoriti nadbiskupa Bengtssona, koji je upravljao Švedskom, za vrijeme njegova boravka u Finskoj, jer je ovaj odbio provesti njegovu poreznu politiku.
Zbog tog su brojni članovi porodica Oxenstierna i Vasa (među njima Kettil Karlsson), ustali na oružani ustanak, okupivši uz sebe seljake i plemiće. Karlsson je postao vođa ustanika u Östergötlandu i sjevernom Smålandu, a njegovi rođaci podigli su ustanike po sjevernim pokrajinama Västmanland, Dalarna i Uppland.

Kettil Karlsson je u februaru 1464. izabran u Västeråsu za zapovjednika (rikshövitsman) a odtad je i de facto regent.

Pobunjenička vojska Kettila Karlssona izvojevala je odlučujuću pobjedu protiv unionističke vojske kralja Christiana I 17. aprila 1464. u Bitci kod Harakera, sjeverno od Västeråsa. Nakon tog je čitava Švedska 
bila u njihovim rukama, osim Stockholma kog su i nadalje kontrolirali unionisti. On je zauzet uz pomoć snaga prognanog kralja 
Karla VIII, koji se po drugi put uspeo na švedski tron. Njegova vladavina trajala je kratko jer se posvadio sa moćnim članovima Državnog savjeta pa je već 30. januara 1465. bio prisiljen na abdikaciju.

Mjesec dana ranije u decembru 1464. - Karlsson je ponovno izabran za švedskog regenta, ovaj put zajedno sa Jöns Bengtssonom Oxenstiernom kao suvladarom.

I ovaj put nije dugo vladao je je već u augustu obolio od kuge i umro, pokopan je ispod oltara linčepinske katedrale.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Kettil Vasa (Karlsson)'' na portalu Historiska Personer
Ivan Šiškin

**Ivan Ivanovič Šiškin** (; Jelabuga, 25. januar 1832 — Sankt Peterburg, 20. mart 1898) je bio ruski slikar pejzaža i portreta, blisko povezan sa peredvižnicima.

## Život
Šiškin je rođen u Jelabugi, 25. januara 1832. Gimnaziju je završio u Kazanju. Nakon završene gimnazije studirao u Moskovskoj školi za slikarstvo, skulpturu i arhitekturu, a potom se školovao na Imperijalnoj akademiji umetnosti u Sankt Peterburg (od 1856. do 1860). Diplomirao je sa najvišim priznanjem i zlatnom medaljom. Dobio je i carsku stipendiju za svoje dalje studije u Evropi.

Pet godina nakon toga Šiškin je postao član akademije i bio je profesor slikarstva od 1873. do 1898. Istovremeno držao je i časove slikanja u Višoj umetničkoj školi u Sankt Peterburgu. Po povratku u Sankt Peterburg postao je član kruga putnika i Društva ruskih akvarelista. Takođe je učestvovao i na izložbama Akademije umetnosti, Izložbi svih ruskih slikara (1882), u Nižnjem Novgorodu (1896), kao i na svetskim sajmovima (Pariz, 1867 i 1878 i Beč, 1873). Šiškinov metod slikanja zasnovan je na analitičkim studijama prirode. Postao je poznat po svojim pejzažima šuma, a bio je i izuzetan crtač i grafičar.

Šiškin je posedovao daču u Viri, južno od Sankt Peterburga. Tamo je naslikao neke od svojih najboljih pejzaža. Njegovi radovi poznati su po poetskom opisu godišnjih doba u šumi, divlje prirode, životinja i ptica. Umro je 1898. godine u Sankt Peterburgu, dok je radio na svojoj novoj slici.

Mala planeta 3558 Shishkin, otkrivena od strane sovjetskog astronoma Ljudmile Žuravljove 1978, nazvana je po njemu.

## Galerija


Datoteka:Utro v sosnovom lesu.jpg|*[[Jutro u borovoj šumi]]*
Datoteka:Ivan Shishkin - Рожь - Google Art Project.jpg|*Polje raži*
Datoteka:Iwan Iwanowitsch Schischkin - Rain in an Oak Forest.jpg|*Kiša u hrastovoj šumi*
Datoteka:Siskin, Ivan Ivanovic - Pred zrcadlem (1870).jpg|Ispred ogledala
Datoteka:1889 Shishkin Felsige Landschaft anagoria.JPG|*Stenovit pejzaž*
Datoteka:Иван Шишкин После шторма в Мери-Хови 1891.jpg|*Nakon oluje u Meri-Hovi*
Datoteka:Ivan Shishkin - Winter.JPG|*Zima*
Datoteka:Ivan Ivanovich Shishkin - Forest distant views, 1884.jpg|*Daleka šuma*
Datoteka:Ivan Shishkin - View on the Outskirts of St. Petersburg.JPG|*Pogled na periferiju Sankt Peterburga*


## Reference

## Vanjske veze

* Galerija slika 
* Dela
Jutro u borovoj šumi

**Jutro u borovoj šumi** () slika je ruskih slikara Ivana Šiškina i Konstantina Savickog. Savicki je naslikao medvede, ali je kolekcionar Pavel Tretjakov obrisao njegov potpis, navodeći da, „od ideje do realizacije, sve pokazuje da je način slikanja i kreativnosti svojstven samo za Šiškina“, tako da se slika sada priznaje samo Šiškinu.

Jutro u borovoj šumi postala je veoma popularna slika i bila je reprodukovana na raznim predmetima, uključujući i čokoladice “Krivonogi meda” kompanije „Crveni oktobar” (). Prema jednom istraživanju, slika je na drugom mestu u Rusiji po popularnosti, odmah iza „Bogatira“ Viktora Vasnecova. Šiškinove slične slike su „Šuma u proleću“ (1884) i „Sestrorecka šuma“ (1896).

Veruje se da je Šiškin naslikao borove u blizini mesta Narva-Joesu u Estoniji, gde je često voleo da boravi leti.

## Reference

## Vanjske veze
* Jutro u borovoj šumi na sajtu Tretjakov galerije
Lista vrhovnih vođa Sjeverne Koreje

Titula **vrhovnog vođe Sjeverne Koreje** nije službena titula u političkom sustavu te zemlje. U tom kontekstu, ona se koristi kao naziv za pripadnike obitelji Kim koji su imali vrhovnu vlast u državi od njezina formiranja 1948. godine. No, svi članovi obitelji Kim koji su imali status vrhovnog vođe držali su, tokom svojih vladavina, različite političke funkcije i to bez nekog jasnog kontinuiteta u kontekstu nasljeđivanja titula.

Nakon smrti, svaki član obitelji Kim bio bi proglašen vječnim nosiocem određene funkcije, koja bi se od tog trenutka gasila, dok bi za nasljednika bile formirane nove političke funkcije.

## Vrhovni vođe Sjeverne Koreje

;Generacije vodstva:

## Povezano
*Radnička partija Koreje
*Premijer Sjeverne Koreje
*Korejska narodna armija
Ivan Ajvazovski

**Ivan Ajvazovski** (, jermenski: Հովհաննես Այվազովսկի; 29. jul 1817 – 5. maj 1900.) je bio ruski slikar jermenskog porekla, najpoznatiji po svojim slikama mora koje zauzimaju više od polovine njegovog ukupnog stvaralaštva.

## Biografija
Rođen je u siromašnoj jermenskoj porodici. Njegov talenat kao slikara još u ranom dobu donosi mu sponzorstvo da se školuje prvo u gimnaziji a posle i Umetničkoj školi u Sankt Peterburgu, koju završava osvojivši za svoje radove „zlatnu medalju“.

Osvajajući priznanja za svoje slike pejzaža i otvorenog mora, odlazi da slika seriju portreta manjih gradova, pre nego što odlazi da proputuje Evropu u potrazi za iskustvima. Kasnije slika radove prikazujući mornaricu na otvorenim morima što pozdravlja i prihvata tadašnja ruska mornarica. Takođe slika i nešto radova vezanih za Osmansko carstvo i sultana, i te slike se danas nalaze u Turskim muzejima.

Zahvaljujući svom dugom životu, Ajvazovski postaje najprofitabilniji ruski slikar onog doba. Za sobom ostavlja preko 6000 radova do svoje smrti 1900. Sa svojim novčanim fondovima tokom života otvara umetničku školu i galeriju u svom rodnom gradu.

Radovi Ajvazovskog su na aukcijama dostizali cifru i do 3.200.000 dolara, a njegova internacionalna reputacija i dan danas raste.

## Galerija izabranih radova


Image:Aivazovsky,_Ivan_-_The_Ninth_Wave.jpg|*Deveti talas*, 1850. godina, najpoznatiji ruski morski pejzaž
Image:Ivan_Aivazovsky_-_Storm.jpg|*Oluja*, 1854. godina.


## Vanjske veze

* Biografija Ivana Ajvazovskog 
* Galerija radova