open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nacionalni park Niokolo-Koba

**Nacionalni park Niokolo-Koba** (francuski: *Parc National du Niokolo Koba*, PNNK) je nacionalni park u istočnom Senegalu, u blizini granice s Gvinejom Bisau i Gvinejom. Park se nalazi u gorskom području gornjeg toka rijeke Gambije, a svojim lučnim oblikom smješten je u tri seneglaske pokrajine, Casamance, Kolda i Tambacounda. Visina ovog područja ima raspon od 16 do 311 metara.

Nacionalni park Niokolo-Koba je osnovan 1954. godine i proširen je 1969. godine, tako da sada pokriva površinu od 9130&nbsp;km². Upisan je 1988. godine na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi zbog njegove velike bioraznolikosti. Naime, park prekrivaju šumovite savane i polupustinjske južnoafričke šume s velikim močvarnim i sezonski poplavljenim područjima. U parku obitava 330 vrsta ptica (kao što su crnokruni ždral, orao borac, i dr.), 20 vrsta vodozemaca, 60 vrsta riba, 38 vrsta reptila (uključujući 4 vrste kornjača) i oko 80 vrsta sisavaca kao što su: afrički bivol (*Syncerus caffer*), nilski konj, divovska antilopa (*Taurotragus derbianus*), afrički slon, afrički lav, čimpanza, močvarna antilopa (*Kobus ellipsiprymnus*), obična antilopa, crveni kolobus (podvrsta europskih majmuna), leopard i afrički divlji pas.

Zbog degredacije lokaliteta, niskog broja populacije sisavaca, problema uprave i lošeg utjecaja predložene brane na rijeci Gambiji, ovaj lokalitet je smješten na popis ugroženih mjesta svjetske baštine 2007. godine.


Datoteka:DindefeloVillage.jpg|Selo Dindefelo
Datoteka:Dindefelo.jpg|Slap Dindefelo
Datoteka:NiokoloKoba-Pluie.jpg|Put u parku
Datoteka:Singvervet01.jpg|*[[Chlorocebus]]* u parku


## Izvori

* Stranica senegalskog ministarstva okoliša o nacionalnom parku Niokolo Koba   Posjećeno 30. ožujka 2011.

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Matouweskarini

**Matouweskarini** (Madawaska, Madwaska, Matouchkarine, Matouashita, Mataouchkarini, Matouechkariniwek, Matouescarini) /"*the people of the river shallows*" ili narod riječnog pličaka /, jedna od ranijih skupina pravih Algonquin Indijanaca koji su živjeli na rijeci Madawaska u dolini rijeke Ottawa, Kanada.

## Izvori
Mitchitamou

**Mitchitamou**, ime za jedno pleme iz skupine pravih Algonquina koji se spominju ranim dokumentima iz 17. stoljeća (Jesuit Rel., 1640) uz plemena pod nazivima Timiscimi, Outimagami, Ouachegami, Outurbi i Kiristinon.

Sultzman ih navodi kao jednu od bandi udruženu sa Algonkinima.
## Izvori
Nibachis

**Nibachis** /ime možda prema poglavici/, jedna od starih skupina pravih Algonquin Indijanaca koji su u vrijeme dolaska Samuela Champlaina (u lipnju 1613.) živjeli uz istočnu obalu jezera Muskrat Lake blizu današnjeg Cobdena, u kanaskoj provinciji Ontario . Prema Champainu uzgajali su kukuruz i bavili se ribarenjem .

## Izvori
Ononchataronon

**Ononchataronon** (Iroquet; Kod Sultzmana identični su sa Atonontrataronon ), jedna od bandi Algonquin Indijanaca za koje Pierre de Charlevoix (1721) kaže da su u staro doba živjeli na otoku današnjeg Montreala, i po njemu već su govorili huronskim jezikom. Najpoznatiji poglavica bio je Iroquet (1609-1615) koji je sreao Champlaina još 1609. blizu Quebeca. Iroquet je ovamo stigao sa huronskim pogalvicom Outchetaguinom, da sklope ratni savez sa Francuzima protiv Irokeza. Ovo je uspjelo i već za par dana izvršen je napad na Irokeze na jezeru Champlain. Champlain je pristao nakon pobjede da se sastane sljedeće godine s Iroquetom i Outchetaguinom na ušću rijeke Richelieu (onda zvana River of the Iroquois) te je sklopljena povjesna diplomatska i trgovačka alijanca između Hurona, Algonkina i Francuza. Kasne 1610. godine Iroquet i Outchetaguin dođoše prekasno na Champlainov drugi napad na Irokeze. Ipak održaše trodnevni sastanak na otoku Île de Saint-Ignace. Champlain (čitaj šamplen) zamoli tada Iroqueta da sa sobom povede mladog Francuza (vjerojatno Étienne Brűlé) preko zime u svoj logor i nauči svoj narod jeziku, motri na strana plemena i istraži vodene putove. Iroquet na sve pristane. Sljedeće godine (1611.) dvojica poglavica se po planu sastadoše na St. Lawrenceu. Francuzi su ih dočekali sa salvom iz arkebuza, mušketa i dva topa iz 13 brodica što su došle trgovati sa Indijancima. Indijanci se silno prestrašiše, mnogi nisu nikada vidjeli Europljanina. Tu oni trgovaše zajedno a Champlain je mnogo naučio o zemljopisu ovog kraja. Trgovina završi uz mnoga obostrana obećanja, uz ostalo da će osnovati naselje u njihovoj zemlji. Champlain svoje obećanje održi. Godine 1615. doputovao je u zemlju Hurona. Ononchatarononi su već živjeli sa njima, zajedno sa skupinom francuskih vojnika. Iroquet biše ratni poglavica u hjuronsko/algonkinskom savezu protiv Irokeza, koje je Champlain poveo iz Hjuronije (Huronia) u zemlju Irokeza što graniči sa Georgian Bayom, južno od jezera Ontario. Po povratku sa ratnog puta, Iroquet i njegovi Algonkini su zimovali u hjuronskom selu Cahiagué, blizu današnjeg Hawkestone u Ontariju. U selu je došlo do prepucavanja između Hurona i Algonkina, a Iroquet je ostao ranjen sa dvije strijele, a jedan Hjuron je ubijen. Da bi se izgladio spor, Algonkini pristanu da dadu Hjuronima 50 wampum-pojaseva, poveći broj kotlova i sjekira, i dvije zarobljenice sa pohoda iz zemlje Irokeza. Situacija je za Algonkine ipak ostala opasna, a takvo mišljenje, što se tiće sigurnosti Francuza, imao je i Champlain. On je otišao dalje u istraživanje i posjetio Nipissing Indijance. Iroquetovi Algonkini po njemu su kasnije dobili ime. On bijaše veoma poznat u tom kraju koji postade neutralno područje za trgovinu i ekonomiju Nove Francuske. Pleme Iroquet često je tako nazivano po svome poglavici. Godine 1644. Otac Barthélemy Vimont opisuje Iroquet Algonkine kao ‘ekstremno insolentnima’, arogantnima i podlima’.

## Izvori

## Vanjske veze
* Ononchataronon Indian Tribe
* IROQUET (Yroquet)
Otaguottaouemin

**Otaguottouemin** (Otaguottaouemin, Kotakoutouemi, Otokotouemi, Outaoukotwemiwek), pleme pravih Algonquina, naseljenih nekada sjeverno od Kichesipirinija u dolini rijeke Ottawa. Spominje ih Champlain na svome putu Ottawom 1615. Živjeli su od lova i ribolova po rijekama i jezerima.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* A Prelude to Change - The Arrival of Europeans
* Algonkin History
Maliseet

**Maliseet** (Malecite, Malécites, Skicin, St. John's Indijanci), pleme Algonquian Indijanaca u 17 stoljeću naseljeno u dolini rijeke St. John u kanadskoj provinciji New Brunswick, gdje ih prvi nalazi Samuel de Champlain. Malecite su bili članovi plemenskog saveza Abenaki i prijatelji sa Francuzima koje su podržavali u borbi protiv Engleza tijekom kolonijalnih ratova. Njihovi potomci organizirani su danas u sedam bandi koje žive po rezervatima u kanadskim provincijama New Brunswick (3,000) i Québec (200), i jedna (Houlton Band of Maliseet Indians) (600) u američkoj saveznoj državi Maine.
Kanadske bande Maliseeta u New Brunswicku su: Madawaska Maliseet First Nation, Tobique Band, Woodstock First Nation, Kingsclear First Nation, St. Mary's First Nation i Oromocto First Nation. Na području Québeca živi banda Malécite de Viger First Nation.

## Ime
Ime Maleseet dolazi iz jezika Micmac Indijanaca u obliku "malisit" i znači "*talks imperfectly*," ili "*broken talker*," dok su sami sebe nazivaju *Wolastoqiyik* ili "*Wulastegniak*" ("*good river people*; Sultzman")

## Sela
Devon, Kingsclear, Madawaska, Mary's, Medoctec (Medoktek, Meductic), Okpaak, Oromocto, St. Anne, St. Basile, The Brothers (Micmac), Tobique, Viger i Woodstock.

## Jezik
Jezik Maliseeta (skicinuwatuwewakon.), član porodice Algonquian, isti je kao i kod Passamaquoddy Indijanaca, te je nazivan maliseet-passamaquoddy. Smatra se da su oba plemena izvorno bila jedan narod koji se ponekad nazivao imenom Skicinuwok.

## Život i običaji Maliseeta
Maliseeti su stanovnici Sjeveroistočnih šuma (vidi ), slični susjednim skupinama Micmaca i Abenaka, ali veoma dugo kulturno vezani uz rijeku St. Croix po kojoj ih ponekad nazivaju i St. Croix Indijanci. Brezova kora i ovdje ima važnu ulogu u materijalnoj kulturi Indijanaca, pa se od nje proizvode kanui, po kojima su Maliseeti poznati, i wigwami, oblika stošca, koji dolaskom Europljana mjesto ustupaju brvnari. Krplje su glavno pomagalo za kretanja zimi po snijegu, a glavna im je zadaća da zaustave propadanje noge u snijeg. 
Maliseeti žive od riječnog ribolova u koji se išlo kanuom a koristila su se koplja kojim je ribu trebalo pogoditi. Ribolov je i danas ostao omiljen i među muškarcima, i među ženama. U lov na jelena i losa su išli zbog mesa, a koristili su se kopljem i lukom strijelom.

## Vanjske veze
* Maliseet Indian Fact Sheet
* Houlton Band of Maliseet Indians
* Maliseet Indians
Outimagami

**Outimagami** (u nipissingu = deep-water people,/ neidentificirana skupina Algonquin Indijanaca koji su živjeli sjeverno od jezera Nipissing i prema Hudson Bayu. Spominju se u Jes. Rel. 1640, 34, 1858. Prema svome imenu, smatra Hodge, mogli bi biti identični sa Temagamima. Sultzman ih zajedno sa Temagamima ima na popisu algonkinskih bandi.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Algonkin History
Outurbi

**Outurbi** /Uturĭbi, =* 'turibi people' *; Coregonus artedii, riba poznata u eng. jeziku kao * 'cisco' * ili * 'lake herring' *, široko rasprostranjena po jezerima Ontario i Erie i po po jezerima New Yorka,/ pleme ili banda pravih Algonquin Indijanaca nekad naseljeni u Kanadi sjeverno od jezera Nipissing, a lutali su sve do Hudson Baya. U izvorima se spominju i kao Otaulubis i Outouloubys.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Algonkin History
Quenongebin

**Quenongebin**.– Jedna od bandi Algonquin Indijanaca za koju Heidi Bohaker navodi da su isto što i Kinounchepirini, odnosno Keinouche, banda što se nakon 1650. godine udružila sa Ottawa Indijancima u kojoj se navode pod imenom Keinouche (u prijevodu 'pike people'). 

Champlain 1613. susreće Quenongebine ili Kinounchepirine na svome prvom putovanjui na rijeci Ottawa. -Sufiks –*irini* koji se često javlja u imenima bandi Algonkina znači ‘people’ ili ‘men’. Lee Sultzman, poznat po svojim ‘povijestima’ indijanskih plemena, Quenongebine navodi zajedno uz Kinounchepirine, ali ne govori ništa o njima. Udruživanje sa Ottawa Indijancima najvjerojatnije je dovelo do gubitka ovog plemenskog imena i njihovog identiteta. 
## Izvori
Sagaiguninini

**Sagaiguninini** (="people of the lake", ‘lake people’; Saghiganirini), jedna od izvornih bandi Algonquin Indijanaca, nastanjena 1640. jugozapadno od rijeke Ottawa u kanadskoj provinciji Ontario. Podaci o ovim bandama su oskudni. Teritorij što su ga naseljavali pripada velikim šumama i kulturi uporabe krplji za snijeg i kanua od brezove kore, te organizacijom po polunomadskim bandama lovaca i sakupljača. 

Peter Hessel koji ih u *The AIgonkin Tribe* naziva Sagaigunini, drži da bi lokalna skupina Sagnitaouigama mogla bit identična Sagaigunininima. 
## Izvori
Močvarna antilopa

**Močvarna antilopa** (lat. *Kobus ellipsiprymnus*) - velika antilopa, koja nastanjuje staništa u subsaharskoj Africi.

Močvarna antilopa visoka je 120–136&nbsp;cm u ramenima. Dužina tijela kreće se od 140 do 240&nbsp;cm, a rep je duljine 10–45&nbsp;cm. Mužjaci teže 200 do 300 kg, a ženke 160–200&nbsp;kg. Duge spiralne rogove imaju samo mužjaci.

Krzno je crvenkastosmeđe boje, a postaje tamnije s godinama. Imaju bijelu mrlju pod vratom i bijele pruge iznad stražnjice. Žlijezde znojnice močvarne antilope proizvode neugodan miris mesa antilope. U Africi predvladava mišljenje, da meso močvarne antilope nije jestivo, ali je ipak jestivo, samo ne osobito ukusno.

Močvarne antilopa žive u savanama i na područjima s puno grmlja. Hrane se travom. Unatoč svome imenu, nisu često u blizini vode, ali tamo će naći utočište u bijegu pred predatorima. Ženke se okupljaju u krda od stotina jedinki. Mužjaci imaju teritorij veličine oko 1,2&nbsp;km². Oko 10. godine, obično izgube teritorij od mlađih mužjaka.

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Sagnitaouigama

**Sagnitaouigama**, jedna od ranih bandi Algonquin Indijanaca koji 1640. žive jugoistočno od rijeke Ottawa u Kanadi. Neki autori smatraju da su identični sa Sinago (Swanton) ili Sagaigunininima (Peter Hessel u *The AIgonkin Tribe*). Kod Sultzmana su označeni kao Saginitaouigama ili Sagachiganiriniwek

## Izvori
Outchatarounounga

**Outchatarounounga**, ime u ranim francuskim dokumentima za jednu lokalnu skupinu Algonquin Indijanaca iz jugoistočne Kanade. Spominje ih Peter Esprit Radisson u svom 'Putovanju...' uz niz drugih algonkinskih skupina za koje kaže da su mnoge uništene od strane Irokeza . Sultzman ih na svom popisu nabraja među Algonkinima. 

## Izvori
Ouachegami

**Ouachegami**, naziv za jednu skupinu Algonquian Indijanaca iz Kanade (Sultzman) koje spominju stari francuski izvori. Prema John Fletcher Stewardu (u *Lost Maramech and Earliest Chicago...*) ovaj naziv, pisan na francuskom, mogao bi biti identičan sa Watagamie (Outagamie) , koja u algonkinskoj jeziku znači * 'fox' * (=lisica), i ime je jednom algonkinskom plemenu, Fox, čija je kasnija lokacija na području južno od Velikih jezera, odnosno u SAD-u.

## Izvori
Temagami

**Temagami** (Timagami, Temagami First Nation ili kraće TFN) /Te-mee-ay-gaming, * 'deep water' */, jedna od lokalnih skupina Algonquian Indijanaca sa obala istoimenog jezera u Kanadi. Svoje plemensko područje nazivaju *nDaki Menan* ili "my land" (jezik ojibwa). 

Danas žive na rezervatu Bear (Makominising='Berry island') island Reserve u jezeru Temagami na sjeveroistku Ontarija.

Prema kazivaču Chief Alex Paulu (1913.) F. G. Specku klanovi, tradicionalne obitelji i njihovi lovački teritoriji su:
:Wabimakwa, totem Loon; obitelji: Paul, Becker i Friday Njihovo se lovno područje nalazilko na sjever do Latchforda, na istoku do rijeke Montreal i na zapad do istočne obale jezera Temagami. Obitelj Petrant ne spominju.
:Nebane'gwune, totem Loon; obitelj Paul. Sjevero od rijeke Marten River pa do Shiningwood Baya na jezeru Temagami.
:Caya'gwog'zi, totem Loon; obitelj Twain. Zapadno od rijeke Sturgeon River, istočno do jezera Temagami. uključujući i Bear Island.

:Kane'jc, totem Kingfisher; obitelji: Peshabo i njihovi potomci. Sjeverni kraj jezera Temagami, jezero Anima-Nipissing
:Aya'nda'ckwe, totem Kingfisher; obitelji Moore i Turner. Od jezera Wawiagama do jezera Seagram i Yorston Lake na sjeveru.
:Djakwunigan, klan Kingfisher; obitelj Pearce. Od Smoothwater Lake na sjever do Gowganda Lake. Grd Gowganda je na zapadnopj granici.
:Pawagi'dak-we, klan Kingfisher. Obitelj Pierce ili Pearse. Piercove je federalna vlada dodala na listu bande Matachewan. Teritorij im ide od Gowganda Lake sjeverno do West Montreal River. Grad Gowganda je unutar granica.

:Cumca'ckiwe, totem Caribou; obitelj Potts. Južno od jezera Temagami do grada Field.
:Kamino'chama, totem Caribou; obitelj: Turner. Od jezera Dougherty na jugu do jezera Stull Lake na sjeveru, duž rijeke Sturgeon. istočna granica je Ishpatina Ridge

:Wendaban, totem Rattlesnake; obitelj Katt i potomci. Okolica jezera Diamond Lake, Lady Evelyn Lake, istočno do rijeke Montreal River.
:Ke'Ke'K, totem Rattlesnake; obitelj Katt. Okolica jezera Makobe Lake

:Misa'bi, totem Beaver; obitelj: Missabie. Sjeverna polovica jezera Obabika Lake, sjeverno do Florence Lake.

:Koho'je Pi-Ku'djick, klan nepoznat; obitelj: razne. Podrulje uključuje Elk Lake, prema jugu do rijeke Montreal i na jugozapad do planina Maple Mountain.
:Menitcu'wac, totem nepoznat; obitelji: četiri obitelji Indijanaca Matachewan. Između Montreal Rivera na zapad do Longpoint Lake.

## Izvori
Timiskaming

**Timiskaming** (Temiscaming) /=od nipissing naziva * 'timikaming' * "very deep waters", / jedna od skupina Indijanaca iz grupe pravih Algonquina koji su obitavali nekada uz jezero Timiskaming, a danas na rezervatu Timiskaming, sjeverno od kanadskog grada Notre-Dame-du-Nord. U prošlosti su bili prijatelji i saveznici Francuza, te im pomagali prilikom engleskih napada koje je 1691. vodio Peter Schuyler. Timiskamingi su danas jedna od 9 algonkinskih skupina koja živi u Quebecu. Njihova populacija iznosi 205 (1903.); 245 (1910.), a danas im broj iznosi preko 500 na rezervatu, i preko 900 van rezervata. 

## Izvori
Weskarini

**Weskarini** (Algonkin Proper, La Petite Nation, Little Nation, Ouaouechkairini, Ouassouarini, Ouescharini, Ouionontateronon, Petite Nation), ime za Algonquin Indijance u najužem smislu, koji su u prošlosti živjeli zapadnije od današnjeg Montreala na rijekama Lievre i Rouge prema skupini poznatoj kao Kichesipirini u dolini rijeke Ottawa. Pokršteni su, kao i Kichesipirini izmeđi 1630 i 1640., a 1644. pobjegli su u zemlju Hurona pred napadima ratobornih Irokeza . Nestali su.

## Izvori
Vitaphone

**Vitaphone** je bio prvi sistem za snimanje i reprodukciju filmskog zvuka korišten za cjelovečernje filmove. Stvoren je za potrebe američkog filmskog studija Warner Bros. i njegove sestrinske kompanije First National, te se koristio od 1926. do 1931. godine. Vitaphone je bio jedan od posljednjih analognih sistema zvuka-na-pločiu i jedini koji se naširoko koristio i bio komercijalno uspješan. Zvučni zapis nije bio na filmskoj vrpci, nego na gramofonskoj ploči koja se reproducirala sinkrono sa filmom. Ploće su bile prve koje su koristile format od 33 1/3 obrtaja u minuti. Mnogi rani zvučni filmovi su koristili ovaj sistem, od kojih je najpoznatiji *[[The Jazz Singer (1927 film)|The Jazz Singer]]* iz 1927. godine. Do godine 1931. se sistem počeo napuštati zbog svoje glomaznosti i nepraktičnosti.

Kao zaštitni znak "Vitaphone" se koristio za animirane i kratke filmove koji su, međutim, koristili optički audio-zapis na filmskoj vrpci.

## Izvori

## Literatura
* Barrios, Richard (1995), *A Song in the Dark*, Oxford University Press, . Examination of early sound musicals, with extensive coverage of Vitaphone.
* Bradley, Edwin M. (2005), *The First Hollywood Sound Shorts, 1926–1931*, McFarland & Company. 
* Crafton, Donald (1997), *The Talkies: American Cinema's Transition to Sound, 1926–1931*, Charles Scribner's Sons 
* Liebman, Roy (2003), *Vitaphone Films: A Catalogue of the Features and Shorts*, McFarland & Company. 
* Warner-Sperling, Cass; Millner, Cork; Jack Warner (1999). *Hollywood Be Thy Name: The Warner Brothers Story*, University Press of Kentucky. 

## Vanjske veze
* Blog describing the history of the Vitaphone Process in detail
* Vitaphone Project dedicated to the restoration of Vitaphone films
* List of Early Sound Films at Silent Era website
Movietone

**Movietone** je optički sistem za bilježenje i repordukciju zvuka na filmu, karakterističan po sinkronizaciji zvuka i slika. To postiže bilježeći zvuk kao optički zapis na istu filmsku vrpcu kojom se snima slika. Movietone je bio jedan od četiri glavna sistema zvučnog filma razvijenog u SAD 1920-ih, i prvi koji je imao audio-zapis na filmskoj vrpci. Iako Iako današnji zvučni filmovi koriste različite formate, moderni kino-projektori bez ikakvih modifikacija mogu prikazivati filmove snimljene Movietoneom.

Movietone je oko godine 1925. stvorio američki fizičar Theodore Case, na temelju njemačkog sistema Tri-Ergon i sistema Phonofilm koga je prethodnih godina stvarao zajedno sa Leejem De Forestom. Godine 1926. ga je otkupio William Fox, vlasnik hollywoodskog studija Fox Film Corporation, i zahvaljujući njemu je uspješno savladao konkurenciju koju je tvorio studio Warner Bros. sa svojim primitivnijim sistemom Vitaphone.

## Povezano
* Movietone News

## Izvori

## Vanjske veze
* List of Early Sound Films 1894–1929 at Silent Era website
Movietone (razvrstavanje)

Movietone je sistem zvučnog filma stvoren sredinom 1920-ih. Pod time se također može podrazumijevati:
* Movietone News, britanska, odnosno američka kompanija specijalizirana za proizvodnju istoimenih filmskih žurnala
* Movietone Records, diskografska kuća u vlasništvu 20th Century Fox, koja je djelovala u SAD sredinom 1960-ih
* Movietone (bend), britanski rock bend iz Bristola
Movietone News

***Movietone News*** () je bio filmski žurnal u produkciji američkog studija 20th Century Fox, koji se prikazivao u SAD od 1928. do 1963. godine pod naslovom ***Fox Movietone News***, te u Ujedinjenom Kraljevstvu od 1929. do 1975. pod naslovom ***British Movietone News***. Predstavljao je jedan od prvih filmskih žurnala koji je koristio zvuk, a ime je dobio po zvučnom sistemu Movietone u vlasništvu Foxa.

## Vanjske veze
* Extensive index and clips from University of South Carolina
* ITN SOURCE web site 
* Cinesound Movietone web site
* ''George Bernard Shaw Talks to Movietone News'' (1928) at IMDB 
* Two Movietone newsreels from archive.org
* Extensive index and clips from University of South Carolina
* Movietone Records information
Zhang Yi

**Zhang Yi** može biti:

* Zhang Yi (strateg) (?-309. pne.), kineski funkcionar
* Zhang Yi (Junsi) (cca. 167-230), kineski birokrat 
* Zhang Yi (Boqi) (?-254), oficir u službi kineske države Shu Han
* Zhang Yi (Bogong) (?-264), general kineske države Shu Han
Fritz Lang

**Fritz Lang** (Beč, Austro-Ugarska, 5. prosinca 1890. - Beverly Hills, SAD, 2. kolovoza 1976.), pravim imenom **Friedrich Anton Lang**, je bio slavni redatelj, jedan od najpoznatijih emigranata njemačkog ekspresionizma. Mnogi njegovi filmovi u priznati klasici.

## Mlade godine

Lang se rodio u Beču kao dijete Antona Langa, arhitekta i direktora građevinskog poduzeća, i Pauline Schlesinger. On je bio njihov drugi sin. Njegovi roditelji su bili katolici. Nakon završetka škole upisao se nakratko na tehnički studij, ali je kasnije studirao umjetnost. 1910. je otišao vidjeti svijet, putujući po Europi, Africi, Aziji i Tihom oceanu. Kada je izbio 1. svjetski rat unovačen je u vojsku te je ratovao na fronti Rusije i Rumunjske gdje je bio ranjen tri puta. Dok se oporavljao od šoka pisao je ideje za scenarije.

## Karijera

Nakon što se zaposlio u studiju **Ufa**, počeo je raditi kao redatelj u Njemačkoj, spajajuči popularne žanrove sa ekspresionizmom. Njegov prvi film je bio “**Halbblut**” iz 1919. 1920., sa 30 godina, je sreo svoju buduću suprugu i glumicu **Theu von Harbou**. Zajedno su napisali scenarije za filmove “Dr. Mabuse”, ep “Nibelunzi” te slavni ZF “Metropolis”, kao i njihov prvi zvučni film “M”, triler o lovu na serijskog ubojicu djece.

Navodno mu je 1933. Joseph Goebbels ponudio poziciju urednika studija Ufa, usprkos tome što je njegov film “Testament Dr. Mabusea” bio zabranjen u Njemačkoj zbog paralela glavnog negativca sa Hitlerom, a Lang je pristao da bi narednog dana napustio državu i pobjegao u Pariz. Njegova supruga je ostala u Njemačkoj jer je simpatizirala sa Nacistima. Lang je kasnije otišao u Hollywood, pridružio se studiju MGM te režirao hvaljenu krimi dramu „**Bijes**“ u kojoj je glumio Spencer Tracy. Naredne 21 godinu je snimio 21 film u SAD-u, podijelivši kritiku koja se nije mogla složiti oko toga je li njegovo ranije razdoblje jednako vrijedno kao i njegovo u Americi. 1963. je nastupio u filmu „**Prezir**“ kojeg je režirao Jean-Luc Godard – u priči je glumio samog sebe.

Često je nosio monokl, čime je razvio klišej o teškom njemačkom redatelju tijekom snimanja (makar neki ističu da je taj stereotip iznikao od Ericha von Stroheima). Umro je 1976. u svojoj 86. godini.

## Izabrana filmografija

* 1921. - Umorna smrt
* 1922. - Dr. Mabuse, igrač
* 1924. - Nibelunzi 
* 1927. - Metropolis
* 1929. - Žena na mjesecu
* 1931. - M
* 1933. - Testament Dr. Mabusea
* 1936. - Zakon linča
* 1940. - Povratak Franka Jamesa
* 1944. - Ministarstvo straha
* 1944. - Žena u izlogu
* 1952. - Ranč prokletih
* 1953. - Velika vrućina
* 1956. - Dok grad spava 
* 1959. - Tigar od Ešnapura

## Vanjske veze

* Imdb profil
* Intervju sa Langom 
* Sense of Cinema
* Metropolis – prvi ZF film
Albanski nacionalizam

**Albanski nacionalizam** je grupa nacionalističkih ideja i koncepata među Albancima koji su formirani u 19. veku tokom prioda koji se naziva Albanski narodni preporod. Termin je takođe asocijacija na slične koncepte poput *Albanizma* i *Pan-Albanizam*, i ideje koje vode formiranju Velike Albanije.

Delovi ovih ideologija su prihvaćeni tokom postojanja socijalističke Narodne Republike Albanije (1945-1991), koja je više bila fokusirana na kontinuitet ilirsko-albanske ideje i preuzimanje istorije Antičkih Grka kao istorije Albanije. Tokom ere Envera Hodže, istoričari i arheolozi su korišćeni kako bi se pronašla veza između Ilira i Albanaca. Međutim, osnovne vrednosti Albanskog narodnog preporoda ostale su i danas, dok je ideologija razvijena u socijalističkoj Albaniji delimično prisutna) i u Albaniji i na Kosovu.

Albanski nacionalizam pridaje veliku važnost mogućnosti ilirskog prisustva u albanskoj etnogenezi. U 19. veku Albanci su imali ideje da su potomci Pelazga i Etruraca, Ilira, antičkih Makedonaca, i Epiraca koji imaju pelazgijsko poreklo. Ove ideje obrazuju nacionalnoi mit kojim se omogućava stvaranje nezavisnosti i samoodređivanja, kao i iridentističkih pokreta.

## Veze
* Albanski narodni preporod
* Albanci
* Albanija
* Prizrenska liga
* Pećka liga

## Reference
Petar Vukićević

**Petar Vukićević** (rođen 1956. u Beogradu) bivši je olimpijski trkač na 110 metara sa preponama. U toj je disciplini nastupao za Jugoslaviju na letnjim olimpijskim igrama 1980. godine i završio je osmi u polufinalnom takmičenju.

Njegova deca Christina i Vladimir nastupaju za Norvešku.

## Vanjske veze
* biography at sports references
Film u višejezičnim verzijama

**Višejezični film**, **film u višejezičnim verzijama** () ili **film u verzijama na stranim jezicima** () je izraz kojim se opisuje cjelovečernji igrani film napravljen u nekoliko različitih verzija za različita tržišta, odnosno na različitim jezicima. Pod time se prije svega podrazumijevaju ostvarenja snimana u Hollywoodu i Evropi krajem 1920-ih i početkom 1930-ih, odnosno na samom početku zvučne ere u svjetskoj kinematografiji.

Nastanak višejezičnih filmova je potakla nova tehnologija, koja je prvi put u historiji filma sineastima i producentima stvorila problem jezičnih barijera. Govor je predstavljao jednu od glavnih atrakcija tih ostvarenja, ali ga je mogla razumjeti jedino domaća publika. U vrijeme nijemog filma su dijalozi za stranu publiku jednostavno prevodili ubacivanjem različiti međutitlova u inače identične verzije cjelovčernjih filmova. Krajem 1920-ih i početkom 1930-ih još uvijek nisu bili dovoljno razvijeni postupci titlovanja i audio-sinkronizacije, pa su tako neka od najatraktivnijih i najskupljih ostvarenja bila unaprijed osuđena na ograničena domaća tržišta.

Kao rješenje tog problema se nametnulo snimanje jednog te istog filma u nekoliko verzija za različita tržišta, odnosno njegovih "instant" remakeova. Verzije su obično imale zajednički scenario (ili književni predložak), osnovni zaplet, likove te koristile istu scenografiju, kostime, kulise ili eksterijere; s druge strane su studiji nastojali sve ostalo prilagoditi različitim tržištima, pa su koristili različite glumce (ovisno o njihovom poznavanju jezika ili popularnosti na ciljanom tržištu), a ponekad i sadržaj nastojali prilagoditi ciljanoj publici ili cenzorskim i drugim standardima na ciljanom tržištu.

Zahvaljujući toj praski, relativno veliki broj filmova iz tog perioda je imao dvije, tri ili više verzija, najčešće na engleskom, francuskom, njemačkom i španskom jeziku, uključujući i neke od najpoznatijih ostvarenja kao što je kultni horor-film *[[Dracula (film, 1931)|Dracula]]* iz 1931. godine.

## Povezano
* Remake

## Vanjske veze
* ''Das Sprechen der Filme. Über verbale Sprache im Spielfilm''  (PDF; 1,5&nbsp;MB); Dissertation von Christoph Wahl; Fakultät der Philologie der Ruhr-Universität Bochum; 2003
* ''Die Garbo spricht deutsch'' Artikel vom 24. Februar 2006 auf NZZ Online
* ''Mehrsprachenversionen der Ufa'' auf filmportal.de
Filipid (pesnik)

**Filipid** (grč. Φιλιππίδης, 4-3. vek pne.), rodom iz atinske deme Kefale, bio je istaknuti predstavnik nove atičke komedije. 

Na dramskim takmičenjima odneo je jednu pobedu na Dionisijama 311. pne. te između tri i pet pobeda na Lenejama. Napisao je 45 komada, od kojih nam je poznato 15 naslova. 

Kao prijatelj tračkoga kralja Lizimaha Filipid je posedovao znatan uticaj u tadašnjem atinskom društvu. Sačuvan je počasni natpis iz 283. pne., koji beleži njegove zasluge za Atinu. 

Ima nekoliko zanimljivih fragmenata, npr. vrhovno Dobro kod Platona (frg. 6), ponašanje skorojevića (frg. 9), citat iz Euripida kao uteha u nevolji (frg. 18), optužba protiv Demetrija I Poliorketa za svetogrđe (frg. 25). Iz ovoga se vidi da se u svom delu doticao i političkih tema, za razliku od drugih nama poznatih pesnika nove komedije.

Prema Aulu Geliju, umro je od preterane radosti kada je već kao starac ne nadajući se odneo pobedu na jednom dramskom takmičenju.

## Reference
Posidip iz Kasandreje

**Posidip** (grč. Ποσείδιππος, 4-3. vek pne.), rođen u Kasandreji u Makedoniji, bio je komediograf koji je stvarao u okviru nove atičke komedije. 

Prvi put je svoju komediju postavio na pozornicu 289. pne., i otada je osvojio četiri pobede na dionizijskim dramskim nadmetanjima.

Prema *[[Suda|Sudi]]*, napisao je 40 komedija, od kojih nam je sačuvano 17 naslova i nekoliko fragmenata, npr. jedna verzija priče o oslobađanju Frine od krivice (frg. 13), kuvar podučava svoje učenike (frg. 28), neko iz Tesalije tvrdi da njegov dijalekt nije inferioran u odnosu na atički (frg. 30).

Posidip je imao važnu ulogu u razvoju nove komedije. Posebnu je pažnju posvećivao vajanju dramskog lika kuvara, a navodno je u komediju uveo lik roba-kuvara. Njegov komad Ἀποκλειομένη *(Zaključana)*, koji se završavao scenom za koju sada znamo da je tipična za novu komediju, izvođena je na sceni dva puta krajem 2. veka pne.

Pisci rimske palijate često su se ugledali na Posidipa. Moguće je da Plautova komedija zabune *[[Menehmi]]* *(Menaechmi)* predstavlja preradu Posidipove komedije *Slični ljudi* (Ὅμοιοι). 

Njegova statua je sačuvana i smatra se remek-delom antičke umetnosti.

## Reference
Andoke

**Andoke** (Andoque), indijanski narod sa rijeke río Aduche, pritoka Caquetá, Kolumbija. Sami sebe nazivaju Poosioho ili "Narod sjekire; "La gente del hacha" ili "The Axe People." Danas ih ima oko 600. Bave se sakupljanjem kaučuka (ekonomski) kao i lovom, ribolovom i radom na svojim nasadima. Andoke su patrilinearni, organizirani u klanove. Jezično se Andoke vode kao posebna izolirana porodica (Andoquean) koja je 1908. brojala oko 10,000 pripadnika.

## Vanjske veze
* Andoke
* Lengua Andoque
Difil

**Difil** (grč. Δίφιλος, rođen u Sinopi između 360. i 350. pne., umro u Smirni početkom 3. veka pne.) bio je jedan od istaknutih predstavnika nove atičke komedije. 

Najveći deo života proveo je u Atini, gde je napisao oko 100 komedija i tri puta odneo pobedu na lenejskim dramskim takmičenjima tokom. Poznato je oko 60 naslova, većinom tipičnih za novu atičku komediju. Naslovi nekoliko komada upućuju na mit (npr. *[[Danaide]]*, *[[Tezej]]*), ali se ne mora u svim slučajevima raditi o travestiji mita karakterističnoj za srednju atičku komediju: neke komedije su možda nazvane po liku koji se šegači imitirajući nekog mitskog heroja, a neke po božanskom liku koji izgovara prolog (npr. *Junak*). Neobičan je naslov komedije Αἱρησιτείχης *(Osvajač zida)*, koja je za drugu produkciju preimenovana u Στρατιώτης *(Vojnik)*. Ima dosta zanimljivih fragmenata: u jednom se Euripid naziva "pozlaćenim" (frg. 60), što ukazuje istovremeno na nežno podsmevanje i Difilovo divljenje; u drugom fragmentu kuvaru je važno iz kojih zemalja dolaze gosti (frg. 17); Arhiloh i Hiponakt anahrono su prikazani kao Sapfini ljubavnici (frg. 70 i 71); daje se živ opis neke neprivlačne žene (frg. 91). Difilov je stil bio jednostavan i prirodan, a njegov jezik uglavnom atički. Veliku je pažnju posvećivao metrici i navodno je otkrio novu vrstu stiha. 

Pisci rimske palijate obilato su se ugledali na Difila. Plautova drama *[[Konopac (Plaut)|Konopac]]* *(Rudens)* prerada je Difilove komedije, Difilov komad *Kockari* (Κληρούμενοι) poslužio je za Plautovu *[[Kasina (Plaut)|Kasinu]]* *(Casina)*, komad *Ljudi što umiru zajedno* (Συναποθνῄσκοντες) bio je uzor za izgubljenu Plautovu komediju *Commorientes* (Terencije odatle uzima jednu scenu u svojoj *[[Adelphoe|Braći]]*, koju je Plaut izostavio), a moguće je i da je Plautova *[[Vidularia (Plaut)|Vidularia]]* nastala po uzoru na Difilov *Splav* (Σχεδία). Premda je Plaut možda značajno zadirao u Difilove originale, određene odlike zajedničke svim rimskim palijatama mogu se pripisati ovom pesniku: naklonost živim teatralnim detaljima, sa jasno suprotstavljenim scenama i sa donekle manje osetljivom karakterizacijom no što je ona Menandrova.

## Reference
Arauan

**Arauan**, porodica američkih indijanskih jezika i plemena iz zapadno-brazilskih država Acre i Amazonas. Često se vode kao dio Velike porodice Arawakan. Predstavnici (neki su nestali) su: Amamati (Jamamari); Anamari; Arawá (Aráua), iz Amazonasa (†); Banavá-Jafi, Amazonas; Deni, Amazonas; Jarawara, Amazonas; Kanamanti, Amazonas; Kulina (Culina), u Acre i Amazonas; Kuliña (Culinha, Karunawa); Kuria, Acre, Amazonas; Kuriaua; Madiha, (ogranak ili klanovi Kulina); Pama, Amazonas; Pamana (Pammana), Amazonas; Paumari, Amazonas; Purupurú, Amazonas (nestala grupa †); Puru; Sewaku, Amazonas; Sipó (Cipó), Amazonas; Yamamadi (Kapinamari), Amazonas; Yuberí (Juberí; †), Amazonas; Zuruahã, Amazonas; Zuwihi-madiha.

## Jezici
Porodici je po starijim podacima pripadalo (8) jezika iz Brazila, po novijim sužena je na (**5**), to su: dení [dny], 750 (2002 SIL); jamamadí [jaa], 480 (2005 SIL); kulina [cul], 2.540 u Brazili (2002 ISA) i 400 u Peruu (2002 Boyer); paumarí [pad], 870 etničkih; suruahá [swx] 130 (1995 AMTB), Brazil.

Jezik arua ili arawá je izumro u 2. polovici 19. stoljeća (1877). On se ne smije brkati sa tupijskim jezikom aruá, i jezikom arua porodice ge. Jezici banawá čiji je identifikator bio [bnh] i jaruára [jap], izgubili su statuse jezika i tretiraju se kao dijalekti jezika jamamadi.
## Izvori

## Vanjske veze
* Sub-tronco Arawán
* Ethnologue (14th)
* Tree for Arauan  
* Sub-tronco Arawán
Arikém

**Arikém** (Arikem, Ariquem, Ariqueme, Ariquen, Ariquemes, Arikên, Arikeme, Arikéna), pleme, jezik i jezična porodica američkih Indijanaca iz brazilske države Rondônia, koja obuhvaća uz Indijance Arikém i plemena Karitiâna i Kabixiana.

Porodica Arikém koja po klasifikaciji Riveta i Loukotke čini jednu od 108 južnoameričkih indijanskih porodica, danas se vodi kao dio Velike porodice Tupian. Ne smiju se pobrkati sa plemenom Arikêna ili Arikiená (Warikyana).

Populacija:nepoznata .

## Jezici
Postoje dva jezika: izumrli arikem [ait] i karitiâna [ktn], 320 (2005 ISA) (Brazil)

## Reference

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
Atacamenan

**Atacamenan** (Atacaman), jezična porodica američkih Indijanaca u pustinjskim predjelima Atacame u Čileu.

Porodica obuhvaća jedini i istoimeni, sada izumrli jezik atacameño (kunza) [kuz], kojim su govorili Indijanaca Atacama ili Atacameño (Kunza) koji još žive u krajevima oko Atacame. Alexander F. Chamberlain u jezicima Puelchean, Tsonekan (Chon), Atacamenan, Chonoan i Charruan vidi samostalne jezične porodice.

Porodica Atacamenan dovodi se kasnije i u vezu sa Diaguitan jezicima (J. Alden Mason, 1950) i širi na veću porodicu ataguitan, umjetno nazvanu po porodicama **Ata**camenan i Dia**guitan**. Jezik kunza danas se vodi kao neklasificiran.

## Reference

## Vanjske veze
* Alexander F. Chamberlain
Atacameño

**Atacameño** (Atacama, Kunza), indijanski narod porodice Atacamenan naseljen u sjevernom Čileu i susjednom području sjevernoistočne Argentine. Njihov jezik likan-antai ponekad se povezuje (J. Alden Mason) sa jezicima Indijanaca Diaguita u nepriznatu porodicu Ataguitan, koju je sam iskovao, a danas se smatra dijelom velike porodice Macro-Chibchan.

Atacame su rano asimilirani od Španjolaca, i danas se o njima znanje temelji tek na arheološkim ostacima. Svoja polja su navodnjavali, a glavne kulture su bile kukuruz, quinoa, krumpir, grah, pamuk i duhan; u rijetkim slučajevima držali su i ljame i alpake. Tipično oruđe Atacama je bilo od drveno, ali su zato trgovali zlatnim, bakrenim i brončanim predmetima. Sela su se sastojala od niza kamenih kuća koja idu niz ulicu, zaštićena kamenim fortifikacijama, samostalna, i pod vodstvom poglavice. Svako ovo selo, je prema nekima moglo biti lokalizovani patrilinearni klan.

Koplja, ratne kijače, bokseri, praćke i razni štitnici koristili su se u ratu. Vjera je bila šamanistička.

Atacame danas govore španjolskim jezikom. Porodici Atacama klasificiraju se i jezici Indijanaca Apatama, Casabindo, Cochinoca i Churumata. 
## Povezano
* Atacameño jezik
## Izvori

## Vanjske veze
* Atacameño
Apolista

**Apolista** (Lapachu), indijanski narod iz Bolivije u područku rijeke Apolo (misija Apolo). Jezično čine posebnu porodicu, koju neki pripisuju 'Velikoj porodici' Arawakan, a po Daniel G. Brintonu pripadaju u Tacanan . 
Meredith Dudley sa univerziteta Tulane navodi kako ih se smatra sa potomke Arawaka koji su se širili iz pordručja Amazone prema Andama . Svoje ime dobivaju po misiji Apolo utemeljene 1696. za plemena Leco, Aguachile i Pamaino. Danas se vode kao nestali. Jezik im se nazivao lapacho ili lapachu.

## Reference
Necosliwoten

**Necosliwoten** (danas Nak'azdli ili Nak'azdli Whuten; Nikozliautin u značenju "*when arrows were flying*"; ili *people of the river covered with the enemy's arrows*), jedna od bandi Carrier Indijanaca koje je obitavalo, prema Swantonu, na jezeru Stuart Lake u Britanskoj Kolumbiji, i na rijeci Pinchi Kanada. Imali su dva sela Nakraztli i Pintce. Populacija ime je 1906 iznosila 234; suvremena populacija oko 1.500.

Swanton ovu bandu naziva *Nikozliautin*, a poznati su i kao *Necoslie band* i *Stuart Lake Band*. Ime im dolazi po jednoj plemenskoj legendi u kojoj su patuljci napali njihovo selo u tolikom broju da je površina rijeke szuart bila prekrivena plutajućim strijelama. 

Danas im je glavno naselje na rezervatu *Necoslie I.R. No. 1*, a i članovi su Carrier-Sekani Tribal Council (CSTC), koji uključuje i bande Burns Lake Band (Ts'il Kaz Koh First Nation), Nak'azdli Band, Nad’leh Whuten, Saik'uz First Nation, Takla Lake First Nation, Tl'azt'en Nation i Wet'suwet'en First Nation. 

Pleme se danas bavi šumarskim poslovima, privatnim biznisom (konstrukcija kuća) i traperskim lovom. 

Rezervati: Beaver Islands 8, Carrier Lake 15, Great Bear Lake 16, Inzana Lake 12, Mission Lands No. 17, Nak'azdli, Nehounlee Lake (Six Mile Lake) 13, Six Mile Meadow 6, Sowchea 3, Sowchea 3a, Stuart Lake (Dunah Island) 10, Stuart Lake (Hungry Island) 9, Tatsadah Lake 14, Tatselawas (Stuart River) 2, Uzta (Nahounli Creek) 4, Uzta (Nahounli Creek) 7a, Williams Prairie Meadow 1a

## Izvori
Tachiwoten

**Tachiwoten** (Tatshiautin, Stuart-Trembleur Lake Band; danas poznati kao *Tl'azt'en*, u značenju "*people by the edge of the bay*").- Jedna od bandi Carrier Indijanaca koja je obitavala uz Stuart Lake, Tachi river, i jezera Thatlah, Tremblay, Tache i Connolly u Britanskoj Kolumbiji, Kanada. Hodge ih naziva tatshiautin (=people of the head of the lake), a službeno su bili poznati i kao Tatché band. Sela su im, bila Kezche, Sasthut, Tachy, Tsisli, Tsisthainli, Yucuche i Saikez.

Danas žive 50 km od Fort St. James, na 19 rezervi (‘reserves’), sa glavnim naseljima *Tache*, *Binche*, *Dzitl’ainli* i *K’uzche*. Tl'azt'en još žive od zemlje, odnosno lova na jelena, medvjeda, karibua, planinske koze i malene krznaše, ali i sa privatnim biznisom i drugim aktivnostima (*Tanizul Timber Ltd.),* a imaju udjela i u *Sustut Holdings Ltd.*, u kojemu su jedan od 3 partnera. Populacija im je 1909. iznosila 65; danas ih ima oko 1,300.

Njihovog porijekla su bande Tachickwoten (Tatshikotin, Tachick), banda čije je selo bilo Kezche sa Taché River, Nulkiwoten, Saik'uz, Tl'azt'en i Yekooche.

## Izvori

## Vanjske veze
* Tl'azt'en Nation
Tauten

**Tautin** (Tauten) /Ltau'tenne =*sturgeon people*, / skupina Carrier Indijanaca na Fraser Riveru oko stare tvrđave Fort Alexander u Britanskoj Kolumbiji, nekad značajne postaje kompanije Hudson Bay, Kanada. Populacija im je iznosila nekoliko stotina, ali su pod utjecajem kulture bijelaca, zbog gubitka morala i alkohola, gotovo nestali do 20 stoljeća (15, 1902). 

Ostali nazivi kojima su nazivani su: Alexandria Indijanci, Enta-otin, Ltaoten, Ltavten, Talkotin, Tolkotin, Taotin, Itoaten, Taw-wa-tin, Taūtin, Talkoaten, Talcotin, etc. 

## Izvori
Naskoten

**Naskoten** (Naskotin, Nazko, Ndazko).- Naskoten Indijanci jedno su od plemena Carriera u području Fraser River u Britanskoj Kolumbiji, blizu ušća Blackwatera. Bijahu podijeljeni na više bandi što su lutale i lovile u dolini Nazko, gdje im je 1892. utemeljen rezervat Nazko Valley. 

Jezično srodne bande Naskotena su: Lhk'acho (Ulkacho), Lhoosk'uzt'en, Ndazkoh (Chuntezni’i, zvani i Nazko) i Lhtakoh (Quesnel, ili Red Bluff), svrstavaju se grupi Blackriver-govornika. 

Hodge navodi dva njihova sela: Chentsithala i Nesietsha na rijeci Fraser, kod ušća Blackwatera. Populacija 90 (1890); 65 (1906)

## Izvori
Tanoten

**Tanoten** (Tanotenne; Lheit Lit'en Nation) /*people a short distance to the north*,/ banda Carrier ili Takulli Indijanaca kod utoke Stuarta u Fraser, u kanadskoj provinciji Britanska Kolumbija. Lovišta su im se protezala istočno od Frasera sve do Rocky i Caribou Mountainsa. Glavno naselje bilo im je Leitli, a drugo, Chinlak, uništili su Chilcotin Indijanci. 

Tanotenne-populacija iznosila je 130 (1892); 124 (1909), a danas su poznati pod imenom Fort George band. Ostali nazivi: Tsatsuotin, Tsatsnótin, Aunghim. 

## Izvori
Beaver

**Beaver** (Dabrovi; Tsattine, Dunneza, Dane-zaa), pleme Athapaskan Indijanaca nastanjeno u 19. stoljeću u preriji južno od Peace Rivera i njenog gornjeg toka, kraj što se prostire istočno od Stjenjaka u Alberti i Britanskoj Kolumbiji, Kanada. 

Beaveri čije ime znači 'Dabrovi' sami sebe zovu Dunne-za ili 'real people'. Ime Tsattine po kojemu su poznati došlo je od tsades "River of Beavers", ranije ime za Peace River. Porijeklom od Dabrova su Sekani, koji su migrirali u područje Stjenjaka i Sarsi koji su se priključili, odnosno ušli u savez sa Blackfoot Indijancima. Rana populacija Dabrova iznosila je oko 900 duša, da bi im se broj 2000. popeo na 2,000 i 2005. na preko 2,100. 

Danas su Beaveri nastanjeni u istim kanadskim provincijama na više lokacija po malenim rezervatima, podijeljeni na više bandi koje sebe nazivaju 'first nation', to su: Beaver First Nation Band (Alberta); ostali su u Britanskoj Kolumbiji: Prophet River First Nation, Blueberry River, Doig River First Nation, Halfway River First Nation, Heart Lake First Nation, Horse Lake i West Moberly First Nation.

## Vanjske veze

* Beaver 
* Beaver Indians’ Habitations 
* Names of Tribes or Bands 
* General Characteristics of the Beaver Indians 
* The Beaver Indian’s Reputation for Weakness 
* The Dane zaa Moose Hunt 
* Foto galerija


Datoteka:Beaver chief and family Peace River area Alberta NA-1440-8.jpg|Poglavica Beavera sa obitelji. Rijeka Peace River, Alberta, Kanada
Datoteka: Beaver tipi in winter near Peace River Alberta - NA-1315-23.jpg|Zimski tipi Beavera, Rijeka Peace River, Kanada
Datoteka:Three generations of Beaver women at Moberly Lake British Columbia NA-2211-48.jpg|Beaver (Dunneza) žene u Moberly Lake, Britianska Kolumbija.
Ntshaautin

**Ntshaautin** /= people down against the island,/ lokalna skupina Carrier Indijanaca duž rijeke Blackwater i gornjeg toka rijeke Nechaco u kanadskoj provinciji Britanska Kolumbija. Naselja Ntshaautina su Tluskez, Ilkatsho i Peltkatchek, dok su Tsitsi i Ilrak ili Irak napuštena. Populacija im je iznosila 1893 135. 

Kod raznih autora nazivani su imenima Natcotetaina, Nazeteoten, Nechao-tin, Neguia Dinaia, Neotetain, Ntshaantin, Ntshaáutin, Nu-tcah-'tene i Nu-tca-'tenne
## Izvori
Natliwoten

**Natliwoten** (Nadleh Whut'en, Fraser Lake Carrier).-Natliwoten su jedna od tradicionalnih lokalnih grupa Carrier Indijanaca, Britanska Kolumbija, koje Swanton naziva Southern Carriers, i kojima po istom autoru još pripadaju bande Tauten, Naskoten (danas Nazko), Tanoten (zvani i Fort George band ili Lheit Lit'en ili Lheidli T’enneh) i posljednji Ntshaautin.

Natliwoten Indijanci danas se nazivaju Nadleh Whut'en, i sastoje se od dvije bande, viz.: Natliwoten vlastiti i Stellawoten (danas Stellaquo).

U novija vremena razne bande pojedinih plemena su se raspadale u udruživale sa drugim skupinama, pa tako i bande Carrier i Babine Indijanaca. Indijanci Natliwoten sada se vode kao članovi Carrier Sekani Tribal Councila kojoj su nadalje članovi: Burns Lake Indian Band, Nak'azdli Indian Band, Saik'uz First Nation, Stellat'en First Nation, Takla Lake First Nation, Tl'azt'en Nation i Wet'suwet'en First Nation.

Natliwoteni danas naseljavaju sedam rezervata (reserves), od kojih su glavni Nautley Indian Reserve#1, oko 130 kilometara zapadno od Prince Georgea, i Leyac I. R.#4. Ime Fraser Lake promijenili su 1990. u Nadleh Whut'en. Danas imaju oko 300 pripadnika, od kojih preko 100 živi van rezervata. Na rezervatima se nalaze 'Band Office', crkva, škola. Glavne aktivnosti vezane su uz šumarstvo. Vidi Stellawoten.

## Vanjske veze
* Nadleh Whut'en First Nations 
* Welcome to Nadleh Whut'en First Nation, British Columbia
Stellawoten

**Stellawoten** (Stellaquo).- "People of the Stilla", *stilla* je mjesto gdje se sataju Endako (Enda) i Stellako (Stilla), ' *where two rivers meet* '/ Stellat’en, Banda Carrier Indijanaca, porijeklom od Natliwotena, čiji se teritorij prostirao na 7.000 četvornih kilometara uz rijeke i potoke Nadleh Bun, Neda Bun, Stellako, Endako, Tanjis Bun, Eda Tesli, Anzus Bun, Dukai Cho Bun, Tsintsun Bet i Tandai, Britanska Kolumbija, Kanada.
Stellat'en su ribarski narod , koji se još bavi lovom na lososie, kao njihovom tradicionalnom hranom. U ribolovu se služe ogradama i ribarskim zamkama, a kreću se u kanuima od 'cottonwood'-drveta. Danas su nastanjeni na rezervatu *Stellaquo (Stella) I.R. No. 1.*

## Vanjske veze
* Foto galerija
* Welcome to the Stellat'en First Nation
Chilcotin

**Chilcotin** (Tsilkotin), pleme Athapaskan Indijanaca iz unutrašnjosti Britanske Kolumbije, Kanada, u dolini rijeke Chilcotin. Morice ih 1889. dijeli na Tlathenkotin u selu Tlothenka na Chilcotin Riveru ; Tleskotin, u selu Tlesko na mjestu gdje se sastaju Chilcotin i Fraser i Toosey kod agencije Williams Lake. Postojala je i grupa Chilcotina koja je ostala vjerna starom polu-nomadskom životu, njih su bijelco prozvali "Stone Chilcotin," ili "Stonies." 

Današnji Chilcotini podijeljeni su na bande: Esdilagh (Alexandria), Tsi Del Del ili Redstone (Alexis Creek), Stone ili Yunesit'in, Tl'esqox (Toosey), Tl’etinqox-t’in (Anaham) i Xeni Gwet'in (Nehemiah).

Najbliži srodnici Chilcotina su Nosači (Carrier), čiji se teritorij prostire upravo sjeverno od njih, i koji su, osim ranijih komunikacija sa Kwakiutlima sa Knights Inleta, jedini narod sa kojima su stupali u kontakt. Na istoku od Shuswapa, Salishan plemena, dijeli ih rijeka Fraser. Sa ovima su Chilcotini u ranija vremena bili u konstantnom ratu. Na jugu susjedi im bijahu Lillooet Indijanci, i kontakt sa njima bijaše slabašan. 

Chilcotini su 1780. brojali 2,500 duša. Alxander Mackenzie kroz njihov teritorij prolazi tek 1793., a 1821. izgrađena je tvrđava Fort Alexandria. Tokom 19. stoljeća Chilcotini su češće u kontaktu sa bijelcima, pa ih 1862. pogađaju boginje. Dvije godine kasnije dolazi do *Chilcotin War*a, u kojem je ubijeno 19 ljudi ujutro 19. travnja. preživjeli su posvjedočili da je vođa napada bio Chilcotin poglavica “Klatsassin”. Uzrok napada ostao je nepoznat. Klatsassin je pogubljen u Quesnelu 26 listopada iste godine. Današnji Chilcotini održavaju godišnje spomen-dan na njega (Klatsassin Memorial Day ). -Godine 1884. zabranjen je potlatch kojeg je ovo pleme prakticiralo, no zabrana je ukinuta 1951. 

Od 1800. do 1837. brojno stanje Chilcotina spalo je sa 2,500 na svega 600. Godine 1900. populacija je iznosila 550. Tek u novijoj povijesti broj im je počeo rasti: 1,700 (1970.); 2,300 (2000.); 2,406 (2005.). 

## Vanjske veze
* The Chilcotin Language
* Chilcotin