Polisaharidi

**Polisaharidi** su spojevi koji se sastoje od velikog broja monosaharida povezanih glikozidnom vezom. Netopljivi su u vodi i nemaju sladak okus. Najvažniji su predstavnici škrob, celuloza i glikogen. Nemaju redukcione osobine jer nemaju slobodnih poluacetalnih grupa.

## Podjela

Polisaharidi građeni od jedne vrste monosaharida, nazivaju se homopolisaharidi (škrob, celuloza, glikogen, agar, pektin). Polisaharidi građeni od dvije ili više vrsta monosaharida nazivaju se heteropolisaharidi (heparin).

## Pregled
Polisaharidi su složeni spojevi izgrađeni od većeg broja jedinica monosaharida  (više od 6 ili 10). Zastupljeni su u svim  živitn organizmima, bilo kao gradivna ili rezervna energetska materija. Kao gradivna kotnponenta, celuloza ulazi u sastav ćelijskih zidova biljaka. Najzastupljeniji rezervni  polisaharid kod biljaka je skrob, a kod  životinja glikogen. Od ostalih polisaharida, posebno  su  značajni  i interesantni hitin,  pektin, heparin i agar.

***[[Skrob]]** nastaje procesom fotosinteze u listovima i ostalim zelenim organima biljaka , odakle se razgrađuje  do mnosaharida  i transportira do mjesta nakupljanja: sjemenke, gomolji itd., gdje se ponovo obrazuje u rezervni skrob. U citoplazrni se nalazi u nakupinama skrobnih zrna, gdje
su prisutni i enzimi koji učestvuju u njegovoj sintezi i razgradnji. U rezervnirn organima, skrobna zrna ispunjavaju cijeli volumen ćelije, a skrobna zrna razlikuju se od vrste do vrste.

Gradivne  komponente skroba  su amiloza (sa jednostavnom lančanom strukturom) i amilopektin, ćiji je lanac razgranat . Amiloza ima relativno manju rnolekulsku masu i sa jodovim reagensom (Saksova proba) daje plavu boju.

***[[Amilopektin]]** u kontaktu sa jodom daje ljubičasto  obojenje.  Miloza  se sastoji  od sto do trista molekula glukoze i u skrobnom zrnu locirana je centralno i čini 20-30 % njegove 
mase. Pod djelovanjetn enzima a1fa- ili beta-arnilaza razlaže se do disaharida maltoze, koju enzim maltaza razlaže do mo1ekula glukoze.

Amilopektin se  također sastoji  iz velikog broja molekula glukoze koji, pored 1,4 glukozne veze, na mjestu grananja ima 1,6 vezu. Pod djelovanjem enzima alfa amilaza, amilopektin u probavnom  traktu razlaže se do maltoze. Medutim, kako arnilaza nije specifična za 1,6 glukozne veze, to jedan dio amilopektina ostaje nerazgrađen, u vidu dekstrina.  Ovaj dio skroba iskorištavaju  bakterije  koje  žive  kao  sitmbionti u debelotn ctijevu.

***[[Glikogen]]**  ili životinjski skrob takoder je građen od glukoze. Sintetizira se u zivotinjskotn  i ljudskom  organizmu  i deponira  u jetri, u  kojoj čini i do 20% mase, te mišićima, gdje mu se sadržaj kreće do 4%. Za razliku od skroba, ima jače izraženu razgranatost suukture.

Kao i skrob, u čistotn stanju glikogen je bijeli prah, koji je netopiv u hladnoj vodi. S Lugolovim reagensom daje tamnnocrvenu boju. Ima vecu molekulsku masu od skroba.

***[[Celuloza]]** je,  kao i skrob,  polisahatid biljnog porijekla,  sastavljen  od mnoštva molekula glukoze. Izgrađuje ćelijske  membrane i čini osnovnu mehanicku potporu  biljnih organizmna. Njena struktura je vlaknasta  sa 1,4 vezmna iztneđu subjedinica   (beta-glukoze).  Nerastvorljiva  je  u vodi   i  blagim  rastvorima  baza  i  kiselina. Potpuno se rastvara u	Švajcerovotn (Schweitzer) reagensu  (amnonijačni  rastvor CuS04 x 5 H20).  I  u  koncentrovanoj
sumpornoj kiselini uz zagrijavanje, celuloza se razlaže do beta-glukoze. Nema slobodnih  poluacetatnih (OH) skupina, te zato ne reducira okside metala. Tretiranjem celuloze azotnmon kiselinom, dobije se eksplozivno jedinjenje nitroceluloza. Za neke životinje, a posebno preživare, čini bitan sastojak hrane. Celulozu u predželucu preživara razgraduju simbiotski mikroorganizmi, jer posjeduju enzim celulazu, koji razgraduje celulozu do monosaharida beta-glukoze.

***[[Hitin]]** je polisaharid životinjskog porijekla, izgrađen od N-acetilhitozamnina, koji je  spoj monosećera hitinoamina i sirćetne kiseline. Hitin čini osnovnu supstancu skeleta rakova i insekata, pa (kao i celuloza)  primarno ima  potprno-zaštitnu ulogu.
***[[Pektin]]i**  su polisaharidi koji se susreću u plodovima jabuka, krušaka, dunja i drugih vrsta tvrdog voća. Po hemijskotn sastavu pektin je politner galakturonske kiseline. U kontaktu sa vodom jako bubri i daje pihtijastu masu.
***[[Heparin]]** je polisahmid izoliran iz jetre. Ima funkciju sprečavanja koagulacije, odnosno prevodenja protromnbina u u trombin i fibrinogena u fibrin. U svojoj strukturi ima
glukozamin,  glukurosku  kiselinu i 4-5 molekula sumporne  kiseline po jednmn tetrasaharidu. Jedno je od najkiselijih jedinjenja u organizmu i ima poseban značaj u medicini kod slučajeva razbijanja tromba (koagulata krvi), uzimanja uzoraka krvi za analizu itd.

***[[Agar|Agar-agar]]**  je polisahatid morskih algi. Strukturno se sastoji  od D i L-galaktoza, vezanitn  1,3 glukoznim vezmna. Slično skrobu, ima nerazgranatu komponentu (agarozu)  i razgranatu   (agaropektin). U vreloj vodi daje sol-stanje koloidnog rastvora, koji pri hladenju  prelazi u gel. Dobro bubri vežući međućelijski oblik vode. Zahvaljujući tome, upotrebljava se kao podloga (u koju se dodaju hranljive tvari) za uzgoj bakterija, kulture tkiva, te za elektroforetsko razdvajanje proteina.

## Funkcija polisaharida
Prema funkciji koju imaju u živim organizmima mogu se podijeliti u tri grupe:

* strukturni polisaharidi - daju mehaničku stabilnost ćelijama i organima. 
* polisaharidi koji vežu vodu – hidratisani polisaharidi, koji sprječavaju isušivanje ćelija i tkiva. 
* rezervni polisaharidi – služe kao rezerva iz koje se po potrebi oslobađaju i razlažu do monosaharida. (amilaza i amilopektin)

## Povezano
*Monosaharidi

## Literatura

## Vanjske veze