open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ruggero Leoncavallo

**Ruggiero Leoncavallo** (Napulj, 1857. – Montecatini Terme, 9. 8. 1919.), talijanski skladatelj. Glavni je predstavnik talijanskog opernog verizma. Glavno djelo mu je opera *[[Pagliacci]]* na vlastiti libreto u kojemu prikazuje istiniti događaj iz života putujuće kalabrijske družine. U prologu te opere tumači estetska načela verističkog stila.

## Život

Rođen je u napuljskoj gradskoj četvrti Chiaia u proljeću 1857., sin Vincenza Leoncavalla i njegove druge supruge Virginije D'Aurie. Otac mu je bio kraljevski sudac, pa je se porodica više puta selila u razne krajeve na jugu Kraljevine Italije: prvo u Sanzu, zatim u Castellabate, te u Eboliju, Cava de' Tirreni, Montalto Uffugo. U Montaltu je Ruggero proveo bezbrižno djetinjstvo, obogaćeno igrama i raznim iskustvima.

1873. otac je premešten u Potenzu odmah nakon smrti majke, Virginije.

Kompozitor je umro u Montecatini Termama 1919. godine. Sahranjen je u Firenci na groblju Porte Sante a njegovi posmrtni ostaci, zajedno sa ostacima njegove supruge Berte, su po njegovoj želji prebačeni u Brissagu (Kanton Ticino, Švajcarska) na jezeru Maggiore 1989. godine: grobnica se nalazi u portiku renesansne crkve Bogorodice. Brisago je takođe dom muzeja posvećenog kompozitoru. Veći dio Leoncavallovog umjetničkog nasleđa je sačuvan u Leonkavallovom fondu u obližnjem Locarnu.

## Djela
* *[[Pagliacci]]*
* *Medici*
* *La Boheme*
* *Kralj Edip*
* *Kraljica ruža*

## Napomene

## Reference

## Bibliografija

*  
*  
*
Petar Preradović

**Petar Preradović** (Grabrovnica kraj Pitomače, 19.3. 1818. - Fahrafeld kraj Beča, 18.8. 1872.), hrvatski pjesnik i važan član Ilirskog pokreta.

Rođen u srpskoj obitelji, Djetinjstvo i školske dane proveo je u Grubišnom Polju odakle mu je bio otac, vojni dočasnik. Nakon očeve smrti, brigu o Petrovom školovanju preuzima vojna uprava te pohađa vojnu akademiju u Bjelovaru, zatim u Bečkom Novom Mjestu, gdje je pisao njemačke stihove s izrazitim obilježjima romantizma i dobio poticaje za rad na narodnom osvješćivanju. U međuvremenu je prešao iz pravoslavlja na katolicizam. Susret s Ivanom Kukuljevićem Sakcinskim znatno je utjecao na "povratak" materinskom jeziku i pobudio zanimanje za hrvatsku kulturu te političku i gospodarsku situaciju. Gotovo čitav život proveo izvan domovine, a književnošću se bavio koliko mu je dopuštala časnička služba (generalski čin). Svoj entuzijazam posvetio je ilirizmu, u čijoj je "drugoj fazi", uz Stanka Vraza i Ivana Mažuranića, postao najutjecajniji pjesnik. Pjesmama izražava brigu za srpskohrvatski jezik, privrženost slavenskoj koncepciji i iskreno domoljublje. Pokopan je u Beču, a 1879. godine posmrtni ostaci preneseni su na arkade Mirogoja.

## Djela

* "Prvenci" (1846.)
* "Nove pjesme" (1851.)
* "Prvi ljudi" (1862.)
* "Pustinjak"

## Izvori

## Galerija


Datoteka:Petar Preradović Mirogoj.jpg|spomenik Petru Preradoviću na Mirogoju
Datoteka:Petar Preradović kip Zagreb.jpg|kip Petra Preradovića na Preradovićevom (Cvjetnom) trgu u Zagrebu
Rio Grande

**Rio Grande** (španjolski: **Rio Bravo del Norte** - *Velika rijeka Sjevera*) je rijeka u Sjevernoj Americi, duga km, površine sliva 642 320 kvadratnih kilometara. 
## Geografija
Rio Grande izvire na obroncima planine San Juan Mountains u jugozapadnom dijelu države Colorado u SAD, a uljeva se u Meksički zaljev istočno od grada Brownsville.

U gornjem toku, u državama Colorado i sjevernom dijelu Novog Meksika, je planinska rijeka sa znatnim padom i protječe uskom i dubokom dolinom i usječenim kanjonima.

U srednjem i donjem toku protječe nizinom kroz predjele siromašne padavinama (stepe i polupustinje), gdje uglavnom ima niske i pješčane obale, a nizvodno od Ciudad Juárez do ušća (2092&nbsp;km) čini granicu Meksika i SAD. Zbog čestog mijenjanja vodostaja - ljeti, u sušnom periodu, mjestimice presušuje a najčešće na odsjeku između grada Ciudad Juáreza i ušća rijeke Conchos. Plovidba je moguća samo do grada Camargo (oko 250&nbsp;km) i to samo za riječne brodove malog gaza. Američko-meksičkim sporazumom plovidba na rijeci je zabranjena pa se promet između dvije države na ovom dijelu odvija preko četiri putna i željeznička mosta.

Najveći značaj Rio Grande ima u proizvodnji električne energije i za navodnjavanje obradivih površina uz svoje obale, na kojima se gaje južno voće, žitarice i pamuk. Na rijeci se nalazi i nekoliko hidroelektričnih centrala od kojih su najveća Elephant Butte (brana duga 510, visoka 93 m) i Caballo (brana duga 1399, a visoka 29,5 m), odakle se voda razvodi kanalima.

Pritoke:
* Pecos
* Sabinas
* Conchos

Veći gradovi:
* Albuquerque (SAD)
* El Paso (SAD)
* Laredo (SAD)
* Ciudad Juárez (Meksiko)

U američko-meksičkom ratu (1846. - 1848.) i u američkom građanskom ratu (1861. - 1865.) vođeno je više bitaka na području ušća i u dolina rijeke Rio Grande. Granica je na rijeci Rio Grande nametnuta Meksiku od SAD poslije američko-meksičkog rata 1848. zbog čega je i dolazilo do sporova.
## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Vanjske veze
* Priručnik Teksasa, Rio Grande
Albuquerque, New Mexico

**Albuquerque** (fonetski *Albukerki*) je najveći grad američke savezne države New Mexico. Nalazi se u središnjem dijelu države, neposredno uz rijeku Rio Grande, a ujedno je i sjedište okruga Bernalillo. Prema popisu iz 2000. grad je imao 448,607 stanovnika, a njegovo gradsko područje 712,738. Gradsko područje obuhvata i brzorastući grad Rio Rancho.

Klimatski uvjeti u Albuquerqueu, smještenom između planinskog lanca Sandia i rijeke Rio Grande, uglavnom uključuju sunčano i suho vrijeme, s godišnjom količinom padavina ne većom od 250 do 300&nbsp;mm.

Grad je tokom oktobra domaćin godišnje međunarodne izložbe balona pod nazivom Albuquerque International Balloon Fiesta, koja je prvi put održana 1972. godine.

## Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 545.852, što je 97.245 (21,7 %) stanovnika više nego 2000. godine.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* United States Census Bureau
* Službene internet stranice grada Albuquerquea
* Albuquerque fotografije
Banská Bystrica

**Banská Bystrica** je grad u centralnom dijelu Slovačke republike, oko 160 km sjeveroistočno od glavnog grada Bratislave. Grad leži na površini od 103,4&nbsp;km² i ima 79 670 stanovnika (2008).

## Prirodni uslovi
Banska Bistrica je smeštena u središnjem delu države. Prestonica države, Bratislava, nalazi se 210&nbsp;km jugozapadno.

**Reljef**: Banska Bistrica se razvila u kotlini reke Hron. Nadmorska visina grada je oko 360 metara. Obližnje planine pripadaju planinskom vencu Karpata. Južno od grada je izdiže Slovačko rudogorje, dok se severno izdižu Niske Tatre, koje su poznate po zimskim turističkim odredištima.

**Klima**: Klima u Banskoj Bistrici je umereno kontinentalna sa nešto oštrijom crtom zbog planinske okoline.

**Vode**: Kroz grad protiče reka Hron, u središnjem delu svog toka. Ona deli grad na dva dela.

## Historija
Ljudska naselja na ovom prostoru datiraju još iz praistorije i oduvek su bila vezana za iskopavanje ruda, prvenstveno bakra. Naselje na ovom mestu prvi put se spominje početkom 13. veka, a status slobodnog grada dobija 1255. godine. Tokom sledećih vekova grad je bio u sastavu Ugarske, mada su glavno stanovništvo vekovima bili nemački Sasi, kao vrsni rudari. U drugoj polovini 19. veka grad je doživeo nagli razvoj i brojčano narastao.

Krajem 1918. godine grad je postao deo novoosnovane Čehoslovačke. U vreme komunizma grad je naglo industrijalizovan, pa je došlo do naglog povećanja stanovništva. Krajem Drugog svetskog rata grad je postao središte slovačkog narodnog ustanka. Posle osamostaljenja Slovačke grad je postao njeno značajno središte, ali je došlo i do problema vezanih za prestrukturiranje privrede i opadanje značaja rudarstva.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Partnerski gradovi

*  Alba, Italija 
*  Durham, Ujedinjeno Kraljevstvo
*  Hradec Králové, Češka
*  Salgótarján, Mađarska
*  Tula, Rusija
*  Herzliya, Izrael
*  Larissa, Grčka
*  Montana, Bugarska
*  Tarnobrzeg, Poljska

*  - Zadar, Hrvatska
*  - Ascoli Piceno, Italija
*  - Halberstadt, Njemačka
*  - Dabas, Mađarska
*  - Budva, Crna Gora
*  - Radom, Poljska
*  - Kovačica, Srbija
*  - Vršac, Srbija
*  - Saint Étienne, Francuska


## Izvori
Mesa, Arizona

**Mesa** je grad u američkoj saveznoj državi Arizona. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 439.041 stanovnika. Mesa je treći po veličini grad u američkoj saveznoj državi Arizona, iza Phoenixa i Tucsona.

## Historija
Povijest grada seže barem unatrag 2.000 godina do dolaska Hohokama, starog indijanskog naroda. Oni su izgradili izvorni kanalski sustav. Kanali su bili najveći i najsofisticiraniji u prapovijesnom Novom svijetu. Neki su bili široki 27 metara, duboki 3 metra te su se širili 26&nbsp;km preko pustinje. 1100. godine voda se mogla isporučivati na područje preko 450&nbsp;km² pretvarajući Sonorsku pustinju u poljoprivrednu oazu. Do 1450. godine Hohokami su konstruirali kanale duge stotine milja od kojih su mnogi i dan danas u uporabi.

Nestankom Hohokama i prije dolaska ranih doseljenika, ovo područje je bilo malo poznato pa njime nisu kročili istraživači. Do kraja 19. stoljeća američka vojska je u blizini današnje Mese pokorila indijansko plamena Apača otvarajući si put za izgradnju naselja.

Daniel Webster Jones vodio je mormonsku ekspediciju do tog područja. Napuštajući u ožujku 1877. godine St. George u Utahu, Jones i ostali su stigli do područja Lehi, koje se nalazilo unutar sjevernog ruba današnje Mese. Ondje je osnovao naselje koje se u početku zvalo *Jonesville* i *Fort Utah* te nije koristilo naziv Lehi do 1883. godine kada je on usvojen na prijedlog Brigham Young Jr.

Istovremeno, druga ekspedicija pod nazivom First Mesa Company stigla je ondje iz Utaha i Idaha. Vođe ekspedicije bili su Crismon, Pomeroy, Robson i Sirrine. Umjesto poziva Daniela W. Jonesa da im se pridruže, oni su se naselili na današnjem vrhu Mese po kojem je grad dobio ime. Iskopali su kanal za navodnjavanje od kojih su neki bili slični kanalima Hohokama. Voda je prvi put kroz njih potekla u travnju 1878. godine.
Ekspedicija Second Mesa Company stigla je ovdje 1879. te se 1880. naselila na istočnom dijelu gdje je nekoć bila First Mesa Company. Razlog tome bio je nedostatak raspoloživih obradivih površina. To naselje zvalo se Stringtown.

17. srpnja 1878. godine grad Mesa je registrirao 2,6&nbsp;km² gradskog područja. Prva škola je izgrađena 1879. Grad je 1883. brojio 300 stanovnika. Dr. A. J. Chandler koji je kasnije osnovao istoimeni grad Chandler, radio je na proširenju kanala Mesa 1895. godine kako bi se osigurao dovoljni protok vode za izgradnju elektrane.

Tijekom Velike depresije sredstvima iz radničkog progresa osigurana su sredstva za popločavanje ulica, novu bolnicu, gradsku vijećnicu i knjižnicu.

Otvaranjem zračnih luka Falcon Field i Williams Field početkom 1940-ih, na području Mese se počelo kretati više vojnog osoblja. Pojavom klima uređaja i porastom turizma, došlo je do naglog povećanja populacije u gradu kao i u ostatku područja Phoenix. Tome je pridonio i rast industrije, posebice zrakoplovnih kompanija tokom 1950-ih i 1960-ih. Krajem 1960-ih polovica stanovništva Mese živjelo je od poljoprivrede, ali je sa vremenom napušten takav način rada uvođenjem podzemne željeznice, čime je stanovništvo prelazilo raditi u industriju.

## Demografija

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
Phoenix, Arizona

**Phoenix** je glavni grad američke savezne države Arizone. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 1,445,632 stanovnika, što ga čini šestim po veličini gradom u SAD. Nalazi se na rijeci Salt River.

Zbog blage i suhe klime turistički je i liječilišni centar. Značajne grane gospodarstva su industrija konzervi i građevnog materijala, ljevaonice bakra, pilane, grafička industrija, turizam i drugo. Phoenix je i važno željezničko čvorište u kojem se sastaju dvije transkontinentalne pruge.

## Demografija

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Povezano
* Phoenix Suns
* Phoenix Coyotes

## Vanjske veze

* Službena stranica 
* Gospodarska komora Phoenixa 
* Turistički ured Phoenixa
* Javna knjižnica Phoenixa
* Video vodič kroz Phoenix
Magnetizam

**Magnetizam** (prema magnetu koje dolazi od lat. *magnes*, genitiv *magnetis*  \mathbf{H} = \frac{i}{c}\int \frac{d\mathbf{s} \times \mathbf{\hat r}}{|\mathbf{r}|^3}

gdje je *c* brzina prostiranja magnetskoga polja, to jest brzina svjetlosti. S pomoću te jednakosti može se izračunati jakost magnetskoga polja u svakoj točki prostora bilo kako oblikovanoga vodiča struje (elektrodinamičko djelovanje).

## Zemljin magnetizam

I Zemlja predstavlja golemi magnet. U njezinom magnetskom polju svaki slobodno pokretljivi magnet orijentira se tako da mu je jedna strana okrenuta približno prema sjeveru, a druga prema jugu. Kad se magnetna igla objesi tako da se može vrtjeti u vodoravnoj ravnini, orijentirat će se približno u smjeru sjever - jug. Kraj magnetne igle koji pokazuje prema sjeveru naziva se sjevernim polom N, dok je drugi južni pol S. To svojstvo magnetne igle se primjenjuje u kompasu za određivanje strana svijeta.

Međutim, polovi magneta i geografski polovi Zemlje se ne poklapaju u potpunosti, to jest smjer magnetske igle se ne podudara u potpunosti s pravcem sjever - jug. Odstupanje od tog pravca se naziva magnetska deklinacija. Kut deklinacije između Zemljine osi i magnetske osi označavamo sa *δ* (grčki delta) i iznosi 15° (15 stupnjeva). Deklinacija se sada može definirati kao kut između geografskog i magnetskog meridijana. Ipak, odstupanje od točnog smjera sjever - jug se za mnoge praktične svrhe može zanemariti. Za utvrđivanje smjera sjevera koristi se lagani magnet koji čini kompas ili busolu.

## Reference

## Vanjske veze
* Web courseware Povijest fizike 

## Povezano
* Holov efekat
* Magnet
Amplituda

**Amplituda** (raspon, domašaj, doseg) je u fizici najveći otklon od srednje vrijednosti veličine kojom se opisuje val ili titranje. Vrijednost se amplitude izražava u istim mjernim jedinica kojima se izražava i vrijednost te fizikalne veličine.

Kod harmonijskog titranja opisanog jednadžbom:
:x = A \sin(t - K) + b\,
*A* je amplituda.

Za mehaničko titranje, valove na žici ili površini vode amplituda se određuje preko pomaka čestice (udaljenosti od ravnotežnog položaja).

Amplituda zvučnog vala ovisi o promjeni tlak zraka, iako se ponekad uzima i pomak čestica zraka. U praksi se obično koristi logaritam omjera amplitude i referentnog tlaka izražen u decibelima.

Amplituda elektromagnetskog zračenja ovisi o jakosti električnog polja.

## Veze
* period, frekvencija, valna duljina
* amplitudna modulacija
Werner von Siemens

**Ernst Werner von Siemens** (rođen 13.12. 1816. u Lenthe kod Hannovera; umro 6.12. 1892. u Berlinu) je bio njemački izumitelj, osnivač elektrotehnike i industrijalac.
Bavio se pretežno telegrafskom i mjernom tehnikom. Usavršio je telegraf s kazaljkom, pronašao bešavno oblaganje provodnika gutaperom, podigao prvu dužu telegrafsku liniju u Evropi, izumio dinamo-mašinu. Osnovao je 1847. s J.C. Halskeom firmu Siemens-Halske, koja se vremenom razvila u veliku elektrotehničku kompaniju svjetskih razmjera Siemens AG. Po njemu je nazvana jedinica električne vodljivosti siemens.
Magnetit

**Magnetit**, kemijska formula Fe3O4, je crni ferimagnetički željezov oksid u kojem željezovi atomi imaju dva oksidacijska stanja, +2 i +3. Magnetit je široko rasprostranjen u prirodi i javlja se kao popratni mineral u magmatskim i metamorfnim stijenama. Važna je željezna ruda, a najveća su ležišta u sjevernoj Švedskoj.

## Fizička svojstva
Tvrdoća magnetita kreće se od 5,5 do 6,5 na Mohsovoj skali, a specifična težina iznosi 5,18. Magnetit obično tvori oktaedarske kristale.
Magnetsko uređenje magnetita na sobnoj temperaturi je ferimagnetsko s Curieovom temperaturom od 850 K.

## Kristalna struktura
Magnetit ima strukturu inverznog spinela u kojoj se u šupljinama unutar kubične guste slagaline kisikovih aniona nalaze željezovi kationi oksidacijskog stanja +2 i +3. U jednoj četvrtini raspoloživih tetraedarskih šupljina smješteni su kationi Fe3+, dok su u polovini oktaedarskih šupljina smješteni kationi Fe2+ i Fe3+.

## Reference
Diplodok

**Diplodok** (*dupla-drvena greda/šipka*) je dinosaur s područja današnje Sjeverne Amerike, koji je živio na kraju jure.

Njegove su kosti nađene u gornjim Morrisonovim formacijama. Živio je od prije 150 do prije 147 milijuna godina. Imao je dugačak vrat, rep i četiri noge. Dugo je bio poznat kao najduži dinosaur. Veličina je sprječavala alosaura i ceratosaure da ga napadaju.

Bio je dug 20 metara, a težak 10 do 16 tona. Vrat i rep činili su mu 60% tjelesne dužine.
Apatosaur

**Apatosaur**, poznatiji pod starim nazivom **Brontosaur**, (*gušter-grom*) je rod dinosaura iz doba jure.

Dugo je bio najveći poznati dinosaur. Bio je trom. Dužina mu je iznosila od 20 do 25 metara, a težina 30 tona. Hodao je na četiri noge. Stopala su mu završavala pandžama. Dugačak vrat omogućavao mu je jedenje lišća sa najviših grana.

Dnevno je jeo 300 kilograma bilja. Kosti su mu nalažene u stijenama Sjeverne Amerike.
Argentinosaur

**Argentinosaur** je bio dinosaur iz doba krede (prije oko 100 000 000 godina), koji se smatra najvećim, iako ne i najdužim, dinusaurom svih vremena.

Ostaci vrste pronađeni su nedaleko od Chipoleta, u provinciji provinciji Neuquén (Patagonija, Argentina), a opisali su ih argentinski paleontolozi José F. Bonaparte i Rodolfo Coria, 1993. godine.

Smatra se da je ovo bila najveća životinja koja je ikada živjela na Zemlji.
Bio je dugačak gotovo 40 metara, visok 12 metara i težak 100 tona. Fosilni ostaci se čuvaju u fernbankškom Muzeju povijesti prirode u Atlanti, Georgia, SAD.
Carnotaurus

***Carnotaurus*** (*"bik-mesožder"*, lat. *carne* = meso + grč. *tauros* = bik) je vrsta dinosaura mesoždera iz reda Theropoda. Dobio je naziv po trouglastim rogovima iznad očiju koji podsjećaju na rogove bika.
Nastanjivao je suhe ravnice, a možda i pustinje sadašnje Patagonije prije 70 milijuna godina.

Otkrio ga je José F. Bonaparte, koji je također otkrio mnoge druge južnoameričke dinosaure.

## Opis

*Carnotaurus* je bio tipični teropod iz perioda kasne krede. Bio je dug oko 7,5 metara i težio je između 1,6 i 2,9 tona. Tijelo mu je bilo lake građe i pokriveno krljuštima i kvrgama. Noge su mu bile duge, vitke i snažne. Ruke su bile nevjerojatno malene i sa četiri kratka prsta, ali su samo dva središnja zapravo imala kosti prstiju. Uopće nije ni imao pandže na prstima i oni su bili spojeni i nepokretni. Rep mu je bio dug, debeo i pokretljiv.

Također ga karakterizira neobično dug vrat (u odnosu na druge abelisauride) i njegova malena glava sa čeljustima kockastog oblika.
Oči su mu bile okrenute prema naprijed, pa je vjerojatno imao binokularni vid. Također je neobično što, u odnosu na ostatak lubanje, ima vrlo tanku donju čeljust. Do sada nitko nije otkrio kako bi ovo moglo da se odražava na ishranu *Carnotaurusa*.

Na glavi je imao par vrlo neobičnih koštanih kvrga, iznad očiju. Znanstvenici nisu sigurni čemu su one služile jer su bile prekratke za ubijanje i u najboljem slučaju je *Carnotaurus* mogao njima samo udariti plijen. Možda su ih mužjaci koristili za privlačenje partnera i tjeranje suparnika.

## U popularnoj kulturi
*Carnotaurus* je nekoliko puta prikazivan u filmovima, a najpoznatiji je slučaj u Disneyevom filmu Dinosaur. Međutim, tu su dva *Carnotaurusa*, koja progone krdo dinosaura biljoždera, prikazani slične veličine kao tiranosaur. Inače su bili manji od *[[Iguanodon]]a*, glavnog lika iz filma.

## Reference

## Drugi projekti
Deinocheirus

***Deinocheirus*** (grč. "užasna ruka") je rod ogromnog teropodnog dinosaura. Poznata je jedna vrsta.

## Opis

Sve što je otkriveno kod ovog slabo poznatog dinosaura su dvije ruke dužine 2,4 metra, od čega i potječe njegov znanstveni naziv. Pronađeni su i ostaci nekoliko rebara i kralješaka. Ruke ovog dvonožnog lovca su slične onima kod *[[Ornithomimus]]a* i spadaju u najduže poznate ruke kod dinosaura. Imao je pandže dužine 25 centimetara, ali neki znanstvenici smatraju kako su bile previše tupe za lov i da bi bile bolje kao obrambeno oružje. Također procjenjuju da je bio dug čak 12-15 metara, ali je opet moguće da je to bio manji dinosaur sa dugim rukama. Međutim, ako bi ovo prvo bilo tačno, onda bi on bio daleko najveći ornitomimosaur i jedan od najvećih teropoda. Ujedno bi bio i najviši, budući da bi u kukovima bio visok 3,3-3,6 m. 

Procjenjuje se da je bio težak oko 9000 kg. Tijelo i rep su vjerojatno bili slični drugim ornitomimosaurima, a sve današnje ilustracije *Deinocheirusa* se temelje na izgledu njegovih mogućih najbližih srodnika, poput *[[Gallimimus]]a*. Makovicky *et al.* je istakao da bi *Deinocheirus*, ako je uopće bio ornitomimosaur, onda bio veoma primitivna vrsta jer mu nedostaju neke osobine koje se obično vide kod ornitomimosaura.

Živio je na području Mongolije u pustinjama u periodu krede, prije oko 70 milijuna godina. Ishrana nije poznata, ali neki su znanstvenici pretpostavili da je bio maleno stvorenje dugih ruku i da se penjao po drveću kao i današnji ljenjivci i da se možda hranio lišćem, voćem i životinjicama koje bi našao na drveću. Mnogi znanstvenici nisu prihvatili ovu hipotezu i ne postoje jaki dokazi za nju.

## Izvori

## Drugi projekti
Emily Dickinson

**Emily Elizabeth Dickinson** (Amherst, Massachusetts, 10. prosinca 1830. - 15. svibnja 1886.), američka pjesnikinja.

Smatra se jednom od najvećih američkih pjesnikinja. Kao djevojka zbog zdravstvenih problema veći dio vremena provodi u kući neprestano čitajući knjige i pišući pjesme. Za svoga života objavila je samo 7 pjesama, ali nakon njene smrti među njezinim privatnim stvarima pronalaze kolekciju od preko 1000 pjesama od kojih mnoge nisu bile završene. Njene pjesme odlikuju se prepoznatljivim, unikatnim stilom, sa nevjerojatnim darom za riječi, objedinjujući kombinaciju profinjenog osjećaja i vrhunskog intelekta. Inspiraciju za svoja djela pronalazila je u Bibliji, Shakespearovim djelima i klasičnoj mitologiji.

Umrla je u 56. godini života, 15. svibnja 1886. godine. Kompletirana i uređena kolekcija svih njenih pjesama prvi put je objavljena 1890. godine u Bostonu četiri godine poslije njene smrti.

Međutim, sva izdanja krajem 19. vijeka i u prvoj polovici 20. vijeka su sadržavala znatne prepravke izvornika. Tek je 1955. izdana zbirka *The Poems of Emily Dickinson* u tri sveska, koja sadrži pjesme u izvornom obliku - s nestandardnim korištenjem velikih slova, interpunkcije, i brojnim crtama i elipsama.

Više od sedamdeset prijevoda odabranih pjesama Emily Dickinson prvi put je objavljeno u knjizi *Tiše Od Sna* 2008. Ovo je prva knjiga prijevoda pjesama na hrvatski jezik najznačajnije američke pjesnikinje.
Budući da je riječ o dvojezičnom izdanju, ono može poslužiti i akademskom izučavanju djela Emily Dickinson u nas.

Do objave ove knjige odabranih pjesama Emily Dickinson na hrvatski jezik prevedeno je i objavljeno jako malo njezinih pjesama (nešto više na srpskohrvatskom i slovenskom); u 2007. se očekuje objavljivanje prijevoda 15 pjesama u časopisu Republika.

## Vanjske veze
* Odabrane pjesme Emily Dickinson 
* Dickinson Electronic Archives  
* 
* Muzej Emily Dickinson 

## Drugi projekti Wikimedije

## Vanjske veze
Gušteri

**Gušteri** su najčešći gmazovi na svijetu.

## Pokrov i građa tijela guštera
Na prednjem dijelu tijela guštera je plosnata šiljasta glava koja je širokim vratom odijeljena od trupa. Na glavi su velike oči s pokterljivim očnim kapcima. Trup završava dugačkim repom koji gušter u opasnosti mogu otkinuti i tako pobjeći od neprijatelja. To nazivamo samoosakaćivanje. Otkinuti dio repa može djelomično obnoviti. Kreće se pomoću dva para kratkih nogu na kojima ima pet prstiju. Tijelo se ne naslanja na noge, jer se one nalaze postrance. Stoga kod kretanja trbuhom dotiču zemlju pa kažemo da gmižu. Koža guštera je suha, bez žlijezda, pokrivena rošnatim ljuskama koje sprečavaju gubitak vode iz tijela. Ovaj pokrov guštera ograničava rast pa se moraju presvlačiti.

## Kostur guštera
Kretanje gušteru omogućuje snažan kostur i dobro razijeni mišići. Gmazovi imaju jednake djelove kostura kao i vodozemci. Napredak uočavamu s ozirom na građu kralježnice koja je sastavljena od mnogo kralješaka (do 140). Zglobno je povezana s kostima glave. Gmazovi imaju rebra od kojih je prvih pet pari spojeno s prsnom kosti.

## Unutarnja građa guštera
### Važniji organi
* mozak
* dušnik
* pluća
* srce
* bubreg
* sjemenik
* mokraćni mjehur
* nečisnica
* debelo crijevo
* želudac
* jetra
* jednjak
* ždrijelo
* jezik
* dišni otvor

### Disanje
Zrak ulazi kroz dišne putove u grkljan, zatim u dušnik koji se grana u dvije dušnice. One dovode zrak u pluća koja imaju veću površinu od žabljih, a i bolje su prokrvljena.

### Izlučivanje
Na leđnoj strani tijela su dva bubrega koji izlučuju mokraću u obliku čvrste bijele tvari. Imaju i mokraćni mjehur.

### Probava
Hrana (kukci, pauci, gujavice, puževi) ulazi kroz usta u probavilo. U ustima se nalaze zubi koje mogu mijenjati cijelog života. Tu je mnogo žlijezda te tanak, dugačak rašljasti jezik pomoću kojeg osjećaju miris.

## Krvotok i temperatura tijela guštera
Srce gmazova je trodijelno. Građeno je od 2 pretklijetke i 1 klijetke koja je djelomično pregrađena. U klijetki se zbog toga djelomično miješaju arterijska i venska krv.

Temperatura je promijenjiva. U njene stanice dolazi mala količina kisika. Tome je uzrok relativno mala površina pluća, mali broj crvenih krvnih stanica te malo srce obzirom na veličinu tijela i njegovi spori otkucaji.

## Razmnožavanje guštera
Sezona parenja određena je temperaturom i periodom izmjene svijetla (dana i noći), te ako je omogućena pravilna klima i prehrana do parenja dolazi u proljeće.
Ženke zahtijevaju pojačanu prehranu posebno rastu zahtjevi za kalcijem i fosforom, pa se standardna doza vitamina i minerala udvostručuje.

Postoje dvije osnovne grupe dnevnih gekona ili su oni s mekanom ljuskom jaja, ili su s tvrdom ljuskom jaja.

Oni s mekanom ljuskom jaja svoja jaja polažu na biljku (ne preporuća se da se diraju) dok se kod onih s tvrdom ljuskom preporuća da se odnesu u inkubator.
Većina jaja inkubira se na temperaturi od 28&nbsp;°C sa malim varijacijama u temperaturi.
Sama inkubacija traje od 38-90 dana ovisno o vrsti.
Gallimimus

***Gallimimus*** ("oponašatelj kokoši") je jedan od najpoznatijih ornitomimida ili "oponašatelja ptica". Otkriven je u ranim 1970-im godinama u pustinji Gobi u Mongoliji. Naziv su mu 1972. godine dali paleontolozi Rinchen Barsbold, Halszka Osmólska i Ewa Roniewicz.

## Sistematika
Poznata je jedna vrsta u ovom rodu, *Gallimimus bullatus*. Predložena je još jedna vrsta, "*Gallimimus mongoliensis*", ali nikada nije formalno uključena u ovaj rod. Najnovija analiza skoro potpunog skeleta vrste *Gallimimus mongoliensis* je pokazala da to nije vrsta *Gallimimusa*, već bi mogla predstavljati novi, za sada neimenovani rod.

## Opis

Bio je dug од 3 до 7м metar, što ga čini jednim od najvećih ornitomimida. U kuku je bio visok oko 2 m. Imao je kratko tijelo sa dugim, nesavitljivim repom pomoću kojeg je održavao ravnotežu u brzom trku. Njegove vitke noge su bile građene za trčanje. *Gallimimus* je vjerojatno trčao kao noj i pravio duge korake pomoću svojih nogu. Umjesto krila je imao duge ruke. Imao je tri prsta na stopalima kao i na rukama. Vrat je bio dug i pokretljiv. Velike oči su mu se nalazile sa strane glave, a imao je i bezubi kljun kao kod patke. Vjerojatno je bio svežder. *Gallimimus* je vjerojatno bio vrlo inteligentan jer mu je mozak zauzimao dosta velik prostor u lubanji.tezio je od 140 do 290&nbsp;kg.visok je bio od 1,9 do 2,9m.

## U popularnoj kulturi
Ovaj se dinosaur pojavio u filmu Jurski park. Grupa *Gallimimusa* se mogla vidjeti kako bježi preko polja od *[[Tiranosaur|Tyrannosaurusa]]*, koji je ulovio i ubio jednoga. *Gallimimus* je također prikazan i u nastavku, Jurski park: Izgubljeni svijet.

## Drugi projekti

## Reference
Lesotosaur

***Lesothosaurus diagnosticus*** je bio mali dvonožni dinosaur koji je živio u doba jure.

## Opis
Bio je nešto veći od psa. Tijelo mu je bilo dugo i pokriveno ljuskama. Vrat je bio kratak i debeljuškast. Na maloj glavi nalazile su se velike oči i gubica u obliku kljuna u kojem su se nalazili mali zubi. Prednje noge su bile zdepaste i kratke, a stražnje duge i prilagođene za brzo trčanje. Njegov rep je bio dug. Hranio se raznim biljkama. Živio je u Africi.

## Povijest istraživanja
*Lesothosaurus* je član Ornithischia, grupe dinosaura biljoždera. Ime mu je dao paleontolog Peter M. Galtonu 1978. godine; ono znači "gušter iz Lesota". Monotipična je vrsta, što znači da postoji samo jedna valjana vrsta, *Lesothosaurus diagnosticus*, unutar roda.

*Lesothosaurus* je izvorno smatran ornitopodom. Međutim, novije djelo Paula Serena je sugeriralo da on zapravo predstavlja jednog od najprimitivnih pripadnika Ornithischia. Taksonomijska povijest *Lesothosaurusa* je kompleksna i Sereno je dugo bio zbunjen sa fabrosaurusima, još jednim malenim dinosaurusima iz istog područja. Godine 2005., Richard J. Butler objavio novu filogenetičku studiju o pripadnicima Ornithischia, u kojoj je predložio da je *Lesothosaurus* bio bazalni član Neornithischia, koji uključuje pahicefalosaure, ceratopse i ornitopode. On je vjerovao da je bio prethodnik hipsilofodonta i kasnijih ornitopodnih dinosaura. Smatra se manje primitivnim od *[[Pisanosaurus]]a*, ali manje naprednim od *[[Heterodontosaurus]]a*.
Ornithischia

**Ornithischia** je izumrli red dinosaura biljoždera. Naziv *Ornithischia* je izveden od grčkih riječi *ornitheos* (ορνιθειος) što znači ptica i *ischion* (ισχιον) što znači *[[zdjelica]]*. Prema tome, imali su zdjelicu sličnu ptičjoj. Živjeli su u krdima, te su bili brojniji od onih dinosaura iz reda Saurischia.

Nadred dinosaura je 1887. Harry Seeley podijelio na dva podreda Saurischia i Ornithischia. Ta je podjela opće prihvaćena među znanstvenicima. Temelji se na građi zdjelice, koja je kod dinosaura iz reda Ornitischia bila kao u ptica, a kod Saurischia je bila kao u gmazova. Zbunjujuće je to što su ptice zapravo potekle od vrsta sa zdjelicom, kao kod gmazokukih (Saurischia).

## Taksonomija
Dolje predstavljena pojednostavljena taksonomija grupa unutar Ornithischia napravljena je prema sažetku kojeg je 2011. objavio Thomas R. Holz, Jr.

* **Ornithischia**
** *[[Eocursor]]*
** *[[Fabrosaurus]]*
** *[[Pisanosaurus]]*
** *[[Taveirosaurus]]*
** *[[Trimucrodon]]*
** Heterodontosauridae
** Thyreophora
** **[[Neornithischia]]**
*** **[[Ornithopoda]]**
**** Thescelosauridae
**** **[[Iguanodontia]]**
***** Rhabdodontidae
***** Dryosauridae
***** Camptosauridae
***** Hadrosauridae
*** **[[Marginocephalia]]**
**** Pachycephalosauria
**** **[[Ceratopsia]]**
***** Chaoyangsauridae
***** Psittacosauridae
***** **[[Neoceratopsia]]**
****** Leptoceratopsidae
****** Bagaceratopsidae
****** Protoceratopsidae
****** Ceratopsidae

## Galerija

Datoteka:Stegosaurus BW.jpg|*[[Stegosaurus]]*

Datoteka:Yamaceratops BW.jpg|*[[Yamaceratops]]*
Datoteka:Parasaurolophuspic steveoc.jpg|*[[Parasaurolophus]]*
Datoteka:Triceratops BW.jpg|*[[Triceratops]]*
Datoteka:Pachycephalosauria jmallon.jpg|*[[Stygimoloch spinifer]]*
Datoteka:Edmontonia dinosaur.png|*[[Edmontonia]]*


## Reference
Ornithomimus

***Ornithomimus*** ("oponašatelj ptica") je vrsta dinosaura iz porodice Ornithomimidae. Živio je na zapadu SAD-a i Kanade tijekom kasne krede.

## Opis
Ovaj dinosaur je bi tipičan ornitomimosaur. Bio je dug 3,5 m, visok 2,1 m i vrlo sličan noju. Težio je 100 do 150 kg. Imao je duge i vitke noge. Tijelo mu je bilo kompaktno. Na malenoj glavi je imao velike oči postavljene sa strane i bezubi kljun. Vrat je bio dug, pokretljiv i savijen kao slovo "S". Mozak mu je bio prilično velik. Što se tiče svega ostaloga, *Ornithomimus* je bio dinosaur: njegov nepokretljivi mesnati rep je činio više od polovice njegove dužine; umjesto krila imao je duge, tanke i pokretljive ruke sa tri prsta sa pandžama. One su toliko sličile rukama ljenjivca da su navele Henryja Fairfielda Osborna na pomisao da je njima držao grane dok se hranio.

Vjerojatno se hranio biljkama, a možda i kukcima i malenim gmazovima. Kada bi ga napao mesožder, mogao se braniti svojim oštrim pandžama. Međutim, najbolja odbrana mu je bila bijeg: *Ornithomimus* je mogao trčati brzo kao konj.

## U popularnoj kulturi
*Ornithomimus* je igrao istaknutu ulogu u televizijskoj seriji *[[Prehistoric Park]]* (Prethistorijski park), gdje su bili prikazani u svakoj epizodi. Prikazali su ih kao grupu životinja čiji mladunci imaju paperje i kojima ono što prvo ugledaju kada se izlegnu ostane u pamćenju. Prikazani su i kao životinje čija je ishrana sličnija ishrani patki nego nojeva (što se bazira na jednoj hipotezi) koja kaže da su se ornitomimidi hranili filtriranjem. *Ornithomimus* se također pojavio u brojnim filmovima poput *[[Fantasia]]* (1940.), *[[The Valley of Gwangi]]* (1969.), *[[Planet of Dinosaurs]]* (1978.) i u filmu *[[T-Rex: Back to the Cretaceous]]* (1998.).

## Drugi projketi

## Reference
Plateosaur

**Plateosaur** je jedan od najbolje poznatih dinosaura: u Europi je pronađeno na desetke njihovih kostura. Dugačak je više od 8 metara. Bio je jedan od najvećih i najsnažnijih dinosaura svoga doba. Živio je u krdu i tromo se kretao na svoje četiri noge, ali se zato mogao uspraviti na stražnje noge kako bi brstio mekano lišće na visini od 4 metra. Svojim se pandžama služio za čupanje bilja i za obranu.
Staurikosaurus

***Staurikosaurus*** ("Gušter Južnog križa") je rod jednog od prvih dinosaura iz kasnog trijasa. Do sada je pronađena jedna vrsta, i to u Brazilu.

## Otkriće
 
Prvi primjerak *Staurikosaurusa* je bio otkriven na paleontološkom lokalitetu Jazigo Cinco na jugu Brazila. Naziv ovog roda se odnosi na sazviježđe Južni križ koji je prikazan na grbu Brazila i vidljiv samo na južnoj hemisferi (kada je *Staurikosaurus* opisan 1970. godine, bilo je neobično nalaziti dinosaure na južnoj hemisferi). Drugi dio znanstvenog naziva mu je dat u čast brazilskog paleontologa Llewellyna Ivora Pricea. Opisao ga je Edwin Harris Colbert. Rijetkost ostataka *Staurikosaurusa* je možda rezultat rijetkosti dok je postojao, ili možda zato što je živio u staništu poput šume, gdje se ostaci rijetko fosiliziraju.

## Opis
 
 
*Staurikosaurus* je bio maleni teropod iz perioda kasnog trijasa, prije 225 milijuna godina. To je jedan od prvih dinosaura. Dug samo 2 metra, visok 80 cm i težak samo oko 30 kilograma, *Staurikosaurus* je bio sićušan u odnosu na kasnije teropode poput *[[Megalosaurus]]a*. Nova istraživanja potvrđuju da su *Staurikosaurus* i njegovi srodnici *[[Eoraptor]]* i *[[Herrerasaurus]]* pravi teropodi koji su evoluirali nakon što su se sauropodi odvojili od teropoda.

Postoje samo nepotpuni ostaci *Staurikosaurusa*, koji se sastoje od većine kralješnice, nogu i velike donje vilice. Međutim, budući da potiče iz tako ranog perioda povijesti dinosaura i budući da je primitivan, većina *Staurikosaurusovih* osobina se može predvidjeti i rekonstruirati. Na primjer, *Staurikosaurusa* se obično prikazuje sa pet prstiju i na rukama i nogama - vrlo jednostavnim osobinama nespecijaliziranog dinosaura. Međutim, kako je pronađena i noga, može se vidjeti da je brzo trčao za svoju veličinu. Također je imao samo dva kralješka koji su povezivali zdjelicu sa kralješnicom, što je upadljivo primitivno. Rep bi bio dug i tanak da bi održavao ravnotežu prednjem dijelu tijela.

## Drugi projekti

## Izvori
Tiranosaur

**Tiranosaur** (lat. ***Tyrannosaurus rex***, "*gušter tiranin*") je prapovijesni dinosauri mesožderi. Nastali su u doba krede i postojali do nestanka dinosaura prije 65 milijuna godina.
 
## Opis
Bili su dugi oko 15 metara, a u uspravnom stavu dostizali su 12 metara visine. Imali su male i nerazvijene prednje udove. Međutim, na snažnom i razvijenom vratu nalazila se ogromna glava s čeljustima punim oštrih zuba. Dostizali su dužinu od 20 centimetara, a zajedno sa kandžama na zadnjim udovima činili su ubojito oružje ovog mesoždera. Vid im je bio slabo razvijen i nisu vidjeli životinje koje se nisu kretale, a za otkrivanje lovine mahom su se služili čulom mirisa. Smatra se da nisu mogli potrčati brže od 35 km/h.
Općeprihvaćeno je da su bili lovci, koji su napadali biljoždere mnogo veće od sebe. Neki pak tvrde da su bili spori i nespretni, te u mogućnosti uloviti samo vrlo spore životinje, dok drugi smatraju da je riječ o strvinarima.

## U popularnoj kulturi

Sama pojava tiranosaura izaziva veliki strah, a kada se na to sve dodaju razne informacije o njegovoj agresivnosti dobija se savršen lik za horor film. Upravo to je iskorišteno u filmu ''Jurski park'', gdje tiranosaur predstavlja krvoločnu zvijer koja je dospjela na slobodu. U filmu ga nazivaju *Tiranosaurus reks*, pa je iz toga proizašao nadimak *T-reks* (T-rex).
Karharodontosaur

**Karharodonosaur** (*Carcharodontosaurus*) je prapovijesni dinosauri mesožder. Ime mu znači *gušter oštrih zuba*.

Sa težinom od 8 tona i dužinom glave od 1,6 metara, ova životinja je mogla biti veća od tiranosaura. Procjenjena maksimalna dužina iznosi 13,5 m. Zubi su mu bili 20 cm dugi. Ipak, smatra se da iako je karharodontosaur mogao biti masivniji od tiranosaura, imao je dvostruko manji mozak.

Osim ostatka tijela i rep mu je bio masivan i imao je teške kosti. Prednje noge su mu bile kratke i sa po tri prsta i jakim kandžama. Prema odlikama veoma je sličan gigantosauru, pa postoje indikacije da se radi o istoj životinji.

Živio je na području sjeverne Afrike kao lovac, a možda i kao strvinar.

## Nalazišta fosila

Prvi fosilni nalazi otkriveni su u Africi 1920. godine. Tada su europski arheolozi otkrili dijelove lobanje i manji broj kostiju. Smješteni su u muzej u južnoj Njemačkoj, ali je ta zgrada oštećena 1944. godine prilikom savezničkog bombardiranja, te su fosili tada bili uništeni. Tim sa čikaškog sveučilišta je 1996. godine na planini Atlas u Maroku na jednom grebenu pronašao lubanju još veću od one koja je uništena tijekom Drugog svjetskog rata.
Gojirasaurus

***Gojirasaurus*** ("Gušter-Godzilla") je rod dinosaura neizvjesnog postojanja koji je nazvan *Gojira* jer je to japanski naziv za Godzillu. Poznata je jedna vrsta. Ona je bila otkrivena u Kanjonu bakra u Novom Meksiku. Otkriveni su neki dijelovi kostura, a procjenjuje se da je ova životinja bila duga 5,5 m, a time i teška vjerojatno 150-200 kg. Živjela je u periodu Norija u Kasnom trijasu, prije oko 210 milijuna godina.

*Gojirasaurus* je bio pripadnik nadporodice Coelophysoidea, u koju su spadali maleni rani teropodi. *Gojirasaurus* je jedan od najvećih poznatih mesojedih dinosaurusa iz Trijasa i bio je ogroman u svoje vrijeme. Prvi ostaci za koje se smatralo da pripadaju ovoj vrsti su bili zub, četiri rebra, četiri kralješka, kosti kuka i *[[goljenična kost|tibia]]* (donja nožna kost). Međutim, kasnija istraživanja su pokazala da su kralješci pripadali *[[Shuvosaurus]]u*. Danas se smatra da samo tibia i kost kuka pripadaju *Gojirasaurusu*. Nožna kost i kost kuka se ne mogu razlikovati od onih kod *[[Coelophysis]]a*, zbog čega je status ovog roda dvojben.

## Reference
Supersaur

**Supersaur** je bio ogroman sauropod dug preko 30 metara i težak stotinu tona. Živio je u razdoblju jure i hranio se golemim količinama bilja. Kao odrasli mogao se lako zaštiti od svakog grabežljivca, ali mladi su bili izloženi mnogim grabežljivcima pa su se morali izlijegati istovremeno na isto mjestu kako bi ih manje stradalo od grabežljivaca. Supersaur je izumro kad je krajem jure klima postala suša te više nije imao dovoljno hrane.
Triceratops

Devet metara dugačak, **Triceratops** je bio najveći pripadnik porodice Ceratopsidae i jedan od posljednjih izumrlih ceratopsa. 

Triceratops je bio oklopljeni dinosaur, a pripadao je skupini ceratopsa i bio pticokuki dinosaur. Dugačak je 9 metara i težak 7 tona. Živio je u Sjevernoj Americi krajem krede. Hranio se biljem. Budući da je živio u isto doba kad i T-rex, morao se moći braniti. Gornja polovica glave bila je zaštićena koštanom pločom iz koje su virila 2 roga dugačka više od metra. Imao je još i jedan mali nosni rog. S tim oružjem mogao je zadati teške ozljede grabežljivcu ili suparničkom mužjaku, ali mu je stražnji dio bio nezaštićen. Proširio se na velika područja prije masovnog pomora dinosaura.

Triceratops je imao jednu, kratku nazalnu bodlju i nešto duže bodlje koje su izrastale iznad njegovih očiju. Njegova glava, često veća i od tri metra, bila je najveća koju je ikada neka kopnena životinja posjedovala. Imao je veliku glavu i relativno velik mozak.

Triceratops je vrlo vjerojatno bio ratoborna životinja. Dosta pripadnika te vrste ima kosti oštećene u borbama s rivalima ili ostalim predatorima.

Triceratopsovi ostaci prvi put su otkriveni pokraj Denvera, Colorado, 1887. godine. U početku su bili identificirani kao ostaci nedavno izumrlog bika.
Dajak

**Dajak** je vrsta čamca koja se koristi na rijeci Vrbas na području Banje Luke.

## Historija
Čamac je ranije korišten u trgovačke svrhe, za prevoz robe sa obale na obalu, i uzvodno ili nizvodno. Vrijednost ove trgovine veže se uglavnom za lokalno stanovništvo.

Pretpostavlja se da je specifičan način vožnje čamca na Vrbasu proistekao zbog konfiguracije korita rijeke, koja je u Banjoj Luci još uvijek planinska, brza i najvećim dijelom plitka sa kamenim i stjenovitim (sedra) dnom. Iz toga je upravo proistekla konstrukcija čamca, dugog, uskog i plitkog gaza, kako bi u praksi savladali brzake Vrbasa. Plićaci ne dozvoljavaju uptrebe motornih čamaca, a brzina rijeke onemogućava korištenje običnih čamaca.

Sam čamac, još od svog postanka imao je specifičan izgled i oblik trupa prilagođen brzom Vrbasu. Dužine su varirale od šest do devet metara, a širine od 70 centimetara do metra u zavisnosti od namjene i majstora koji ga je pravio. Težina je varirala od 120 do 180 kilograma zbog katrana kojim je čamac premazivan radi zaštite.

## Osobine čamca
Dajak naziv obrađenog komada drveta kojim se gura čamac. Upravo taj komad drveta po kojoj se naziva čamac služi za odgurivanje, daje čamcu potrebno ubrzanje za rijeku, a koristi se zbog relativno male dubine gdje veslo ne bi bilo od pomoći. Drvo ima poseban špic ili šticu iz dva spojena dijela. Prvi dio je komad metalne cijevi u koji ulazi kraj drveta, odnosno dajak, a na koju se nastavlja oštri čelični špic velike tvrdoće, posebno obrađen u kovačnicama.

Štica je dugačka do 25 centimetara, a pored visoke tvrdoće treba da posjeduje optimalnu težinu zbog balansa dajaka. Sam dajak je dugačak četiri metra i poželjno je da je što lakši. Izrađuje se od jelove građe vrhunskog kvaliteta i pravilnih godova. Valjkastog je oblika, a treba da je dovoljno gladak da ne stvara povrede na rukama vozača, a u isto vrijeme dovoljno hrapav da ne klizi iz ruku.

Čamci sa dajakom koji uz izvjesne prepravke i dorade u kasnijim šezdesetim godinama dobijaju savremen izgled. Najupečatljiviji detalji su krma i špic koji se izrađuju od jednog komada drveta - bagrema, jasena, hrasta, rjeđe trešnje, pa čak i mahagonija.

## Status
Prije i poslije Drugog svjetskog rata čamac je bio statusni simbol porodice koja ga je posjedovala i pokazatelj imućnosti vlasnika. Baš zbog te stvari vrbaski čamac je duboko usađen u kulturno naslijeđe Banje Luke, što je ukupno donosilo posebnu popularnost dajakašima, a samim tim i njihovu porodicu činilio poznatom.

Novija istorija vrbaskog čamca, zadnjih četrdeset godina, veže za braću iz stare banjalučke porodice italijanskog porijekla Mariju i Antoniju Zamolo. Tonči (Antonije) Zamolo je napravio malu revoluciju u izradi trupa, jer izbacuje katran iz upotrebe i time značajno smanjuje težinu, tako da ni najteži čamac ne prelazi 120 kilograma. Uveo je bezbojni lak i unutrašnje spajanje dasaka čime dobija na čvrstoći.
Hans-Rudolf Merz

**Hans-Rudolf Merz** (10. novembar 1942 -) je švicarski političar koji pripada stranci FDP. Liberali, a koji je član švicarskog Federalnog savjeta od 2004.. Vodi Federalni odjel za financije (odnosno ima položaj ministra financija). 2009. godine je služio kao predsjednik Švicarske federacije.

Rodom je iz Herisaua, a studirao je na Hochschule St. Gallen gdje je diplomirao 1971. godine stekavši titule DEA i Dr. rer. publ.

## Vanjske veze

|-
321.

__NOTOC__
Godina **321.** (**[[rimske brojke|CCCXXI]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Krispa i Konstantina** (ili, rjeđe, **godina 1074. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 321. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
<onlyinclude>
* [[7.3.]] &ndash; Edikt [[Rimsko Carstvo|rimskog]] cara [[Konstantin Veliki|Kontantina I]] temeljem koga je *dies Solis Invicti'' ("dan nepobjedivog Sunca"), odnosno nedjelja proglašena danom odmora: trgovanje na taj dan je zabranjeno, ali su poljski radovi dozvoljeni.
* Kalcidije prevodi Platonov tekst na latinski.
* Rimokatoličkoj crkvi je dozvoljeno pravo vlasništva.
* Sinod u Aleksandriji osuđuje arijanstvo.
* Židovi se prvi put pominju u današnjoj Njemačkoj, u Colonia Agrippinensium (Kelnu).


## Rođenja
* Valentinijan I, rimski car
* Car Cheng od Jina
* Carica Du Lingyang

## Smrti
* Tuoba Yulü

## References
G7

**Grupa Sedam** (**G7**) je okupljanje ministara finansija iz grupe sedam industrijalizovanih zemalja sveta.. Formirana je 1976. kada je Kanada pristupila Grupi Šestorice (G6): Francuska, Nemačka, Italija, Japan, Ujedinjeno Kraljevstvo, i Sjedinjene Američke Države.

Ekonomska i politička grupa sedam najvećih industrijalizovanih zemalja, moćna grupa zemalja ne uključuje nijednu zemlju u razvoju.
 
Ministri finansija ovih zemalja susreću se nekoliko puta godišnje da bi razgovarali o ekonomskoj politici. Njihov rad je podržan redovnim, funkcionalnih sastancima zvaničnika, uključujući i zamenike ministara finansija grupe G7.

Ovu grupu ne treba mešati sa G8, koja predstavlja godišnje okupljanje šefova vlade gorenavedenih zemalja zajedno sa Rusijom.
 
G7 je održala sastanak 11. aprila 2008. u Vašingtonu,, sastala se opet 10. oktobra 2008. u Vašingtonu, i zatim ponovo 14. februara 2009. u Rimu, da raspravlja o globalnoj ekonomskoj krizi 2007-2010. Grupa ministara finansija se obavezala da preduzme "sve neophodne korake" kako bi pomogla da se kriza zaustavi. Ponašanje japanskog ministra finansija Shōichi Nakagawa's na konferenciji za štampu poslednjeg sastanka, gde je navodno delovao da je pod dejstvom alkohola, došlo je pod udar kritike Japanaca  i međunarodne štampe.

U vreme formiranja grupe 1976, sedam zemalja sa najvećim GDP na svetu bile su redom: SAD, Japan, Zapadna Nemačka, Francuska, Ujedinjeno Kraljevstvo, Italija i Kanada (NR Kina 8, Indija 12). Redosled se do 2017. promenio: SAD, Kina, Japan, Nemačka, Ujedinjeno Kraljevstvo, Francuska, Indija (Italija 8, Kanada 10). Ako bi smo uzeli u obzir paritet kupovne moći, sedam najjačih ekonomija su (prema MMF): Kina, SAD, Indija, Japan, Nemačka, Rusija i Indonezija.

## Samiti

## Povezano
* G8
* G20

## Izvori
Aarhus

**Aarhus** [ˈɒːhuːˀs] (od 1948. do 2010. službeno **Århus**), drugi danski grad po veličini sa 238.559 stan. (298.409 u opštini). Aarhus se nalazi u istočnom dijelu Jutlanda.

Ime grada Aarhus se prvi put spominje u 948. godini, kada Adam od Bremena piše da "*Reginbrand, biskup crkve u Århusu (Harusam)*" učestvuje na crkvenom sastanku u gradu Ingelham u Njemačkoj.

## Vanjske veze
* Službena stranica
Doris Leuthard

**Doris Leuthard** (10. april 1963) je švicarski političar i pravnik. Od 1. augusta 2006. je članica Federalnog savjeta te vodi Federalni odjel ekonomskih poslova (ministarstvo ekonomije). Izabrana je za predsjednicu Konfederacije za 2010.

Leuthard je bila članica Švicarskog nacionalnog vijeća od 1999. do 2006 te predsjednica Kršćanske demokratske narodne stranke (CVP/PDC) od 2004. do 2006.

Nakon ostavke Josepha Deissa iz Federalnog savjeta, Leuthard je izabrana za njegovu nasljednicu 14. juna 2006. Dobila je 133 od 234 valjanih glasova, postavši 109. član (i peta žena) u historiji Federalnog savjeta. Njenim je izborom prekinut dugogodišnji običaj smjene člana Federalnog savjeta s osobom iz iste jezične grupe. Dok je Deiss govorio francuskim, Leuthard govori njemački kao maternji jezik.

## Reference

## Vanjske veze

|-