open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivan Glowatzky

**Ivan Glowatzky** (Čakovec, 11. srpnja 1976.) je hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Stella" kao Kristijan Križanić (2013.)
* "Počivali u miru" kao Marko (2013.)
* "Stipe u gostima" kao direktor agencije (2011.)
* "Luda kuća" kao Filip Majer (2005.-2010.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao Vrančić (2007.)
* "Bibin svijet" kao Roko Bas (2007.)
* "Bitange i princeze" kao Marko "Fishkill" (2006.)

### Filmske uloge
* "Narodni heroj Ljiljan Vidić" kao najavnik (2015.)
* "7 seX 7" kao Marko (2011.)
* "Zagorski specijalitet" kao Dario (2011.)
* "Šuma summarum" kao Mislav (2010.)
* "Čovjek ispod stola" kao kupac Alan Forda (2009.)
* "Pjevajte nešto ljubavno" kao Deni (2007.)
* "Sedam neodgovorenih poziva" kao Saša (2007.)
* "U tišini" kao Marko (2006.)
* "Mrtvi kutovi" kao tehničar (2005.)
* "Posljednja pričest" kao svećenik (2005.)
* "Snivaj, zlato moje" kao Tomica (2005.)

### Sinkronizacija
* "Pjevajte s nama" kao Johnny (2016.)
* "Blinky Bill: Neustrašiva koala" kao Blinky Bill (2015.)
* "Poštar Pat" kao Josh (2014.)
* "Spašavanje Djeda Mraza" kao Bernard (2014.)
* "Snježna kraljica 1, 2, 3" kao Kai (2014., 2015., 2017.)
* "" kao Tomislav "Tin" Jelić (2012.)
* "Hop" kao Bibi, Željko i asistent (2011.)
* "Moj ljubimac Marmaduke" kao Bodo (2010.)
* "Sammy na putu oko svijeta" kao Sammy (2010.)
* "Ljepotica i zvijer" kao Zvijer (2010.)
* "Princeza i žabac" kao princ Naveen (2009.)
* "Trnoružica" kao Princ Filip (2008.)
* "Divlji valovi" kao Cody Maverick (2007.)
* "Mala sirena" (serija) kao Frki (2006.)
* "Tarzan" kao Flynt (2005.)
* "Bambi" kao Bambi *(odrasli)* (2005.)
* "Legenda o medvjedu" kao Zaljubljeni medvjed (2003.)

## Vanjske veze
* 
* Stranica na hnkvz.hr
Barbara Kolar

**Barbara Kolar** (Čakovec, 18. travnja 1970.) je hrvatska TV voditeljica na HRT-u i radijska DJ-ica na Gold FM-u.

Poznata je kao voditeljica televizijskih emisija "Ples sa zvijezdama" i "Zvijezde pjevaju". Ostvarila je gostujuće uloge u serijama "Bitangama i princezama", "Stipi u gostima" i "Našoj maloj klinici", no prije svih tih uloga bila je jedna od voditeljica kviza Upitnik. Do 2020. godine radila je na Anteni Zagreb.

## Biografija
Diplomirala je na Veterinarskom fakultetu u Zagrebu, te je po struci doktorica veterinarske medicine. 
Nakon kraćeg rada u struci, otisnula se u medije, počevši sa vođenjem radijskih kontaktnih  emisija, a potom i navedenih televizijskih emisija.
Uz to, vodila je brojne priredbe, manifestacije, dodjele nagrada, uključenja zagrebačkog studija za glasovanje za Eurosong.

Živi u Zagrebu.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Bitange i princeze" kao glasnogovornica MUP-a (2009.)
* "Stipe u gostima" kao Barbara Kolar (2009.)
* "Naša mala klinika" kao Barbara Kolar (2007.)

### Voditeljske uloge
* "Do posljednjeg zbora" kao voditeljica (2012.)
* "Zvijezde pjevaju" kao voditeljica (2007.*-danas*)
* "Ples sa zvijezdama" kao voditeljica (2006.*-danas*)
* "30 u hladu" kao voditeljica (2009.)

* "Kruške i jabuke" kao voditeljica (2000.)
Nikola Šafarić

**Nikola Šafarić** (Čakovec, 11. ožujka 1981.) je hrvatski nogometaš, koji igra na poziciji veznog igrača. Trenutačno igra za slovenski NK Zavrč.

Svoj prvi međunarodni nastup za reprezentaciju Hrvatske ostvario je u prijateljskom susretu u Varaždinu s Izraelom u pobjedi od 1:0. Ukupno je sakupio tri nastupa.

Nikola Šafarić je nogometnu karijeru za hrvatskog prvoligaša u Veneri i Čakovcu. Od 19989. igra za NK Varteks, gdje je nastavio igrati sve do ljeta 2007., kada se priključuje momčadi Rijeke. Dne 31. kolovoza 2008. potpisuje dvogodišnji ugovor za Slaven Belupo.U ljeto 2010. odlazi iz Slaven Belupa jer mu ističe ugovor te se vraća u matični klub NK Varaždin, u kojem ostaje godinu dana nakon čega dvije godine igra za mađarski Kaposvári. 2013. preselio je u slovenski Zavrč.

## Vanjske veze
*Nogometni-magazin 
*PrvaLiga profil (slo.)
Karlo Mrazović

**Karlo Mrazović** (Mursko Središće, 26. listopada 1902. - Zagreb, 23. rujna 1987.), hrvatski politički radnik, predsjednik Prezidija Sabora NR Hrvatske od 15. listopada 1942. do 1952.

1919. sudjeluje u komunističkoj revoluciji i obrani Mađarske kao sovjetske republike. Od 1927. biva članom Komunističke partije Jugoslavije. Nakon pohađanja Komunističkog sveučilišta u Moskvi, tijekom 1936. se bori u Internacionalnim brigadama u Španjolskoj, da bi godinu kasnije bio teško ranjen. U Zagrebu je 1939. kao komunist uhvaćen i odveden u Lepoglavu, da bi bio pušten u proljeće 1940.

Tijekom Drugog svjetskog rata, bio je jedan od organizatora oružanog ustanka u Slavoniji 1941., zapovjednik Prvog slavonskog partizanskog odreda, član Glavnog štaba NOV i PO Hrvatske i ostalo. Biran je za vijećnika AVNOJ-a i bio član Predsjedništva ZAVNOH-a.

Poslije rata, bio je zastupnik u Saboru NR Hrvatske i Skupštini Jugoslavije. Nakon smrti Vladimira Nazora 1949., preuzeo je dužnost predsjednika Prezidija Sabora NRH, dužnost koju je obavljao do 1952. godine. Biran je za člana CK SKJ.

Radio je kao veleposlanik FNRJ u SSSR-u, Mađarskoj, Meksiku, Kubi, Kostarici, Hondurasu i Panami.
Lapovac (jezero)

**Lapovac** je umjetno jezero koje se nalazi 3&nbsp;km od središta grada Našica. Glavno je i najposjećenije izletište Našičana.

Jezero i jezerska okolica je uređena, pa ga posjetitelji koriste za odlaske na piknik, ribolov i kupanje. Pored izletničkog, Lapovac je ostvario i športsku namjenu, pa se na njemu održavaju i športska natjecanja, među ostalim bilo je mjestom održavanja europskog prvenstva u kajaku.

## Historija
Nastalo je 1993. godine.

## Izvor
*TZ Našice  Lapovac

## Vanjske veze
* Lapovac  Fotografije
* Lapovac  Fotografije
Bedemgrad

**Bedemgrad** (*Gradina, Našička ruševina, Našička razvalina*) je utvrđeni grad u Hrvatskoj.

## Smještaj
Nalazi se na 407 metara nadmorske visine na vulkanskoj hridini (na andezitima ), na planini Krndiji nedaleko Našica u Osječko-baranjskoj županiji. Ispod Bedemgrada se nalazi selo Gradac Našički i državna cesta  D53 Našice- Slavonski Brod.

## Historija
Na mjestu ovog grada su nađeni ostatci iz starorimskog doba (zavjetne are, predmeti koji su pripadali II. rimskoj legiji). Na prostoru ispod Bedemgrada prolazi cestovna prometnica iz starog vijeka. Povjesničari pretpostavljaju da je povezivala Incero (kod Požege) sa Stravianisom (Našicama) i Mursom (Osijekom).

S 14. stoljećem je na ovom mjestu izgrađen utvrđeni grad Bedemgrad. Kroz povijest ovaj je grad promijenio nekoliko vlasnika. Prva je bila Ugarska plemićka obitelj Aba-Khan. Nakon njih su njime gospodarile plemenitaške obitelji Lackovići, Gorjanski i Iločki. Kad su Turci osvajali Europu, i ovaj hrvatski kraj je pao pod njihovu vlast. Ovaj su utvrđeni grad zauzeli 1541. godine. Osmanske vlasti ne gospodare gradom kvalitetno i od tog vremena propada.

## Osobine
Kod ulaza se nalazila velika ulazna kula, koja se je uspjela sačuvati do danas. Znanstvenici pretpostavljaju da je bila šestorazinska. Osebujna je u cijeloj kontinentalnoj Hrvatskoj po svojim strijelnicama, koje su također sačuvane.

Oko ovog grada se pružao obrambeni zid, od kojeg se očuvao tek manji dio. S vanjske strane su kao dio obrambenog sustava bila dva prstena gradskih graba.

## Izvori
*TZ Našice  Bedemgrad


## Vanjske veze
*Krndija i Papuk Fotografije
Lađanska

**Lađanska**  je selo u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.

## Geografija

Lađanska se nalazi na 45° 32' 27" sjeverne zemljopisne širine i 18° 9' 21" istočne zemljopisne dužine te na 100 metara nadmorske visine. Južno od naselja je selo Jelisavac, jugoistočno Breznica Našička, sjeverno Ribnjak a sjeverozapadno je Lila. Selo se nalazi u nizini istočnohrvatske ravnice.  Lađanska se nalazi uz lokalnu cestu koja povezuje Jelisavac (D2) - Klokočevci (D53). Pripadajući poštanski broj je 31225, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). U selu se nalaze dvije ulice Matije Gupca koja je uz navedenu ceste te veća ulica Bana Jelačića. Površina katastarske jedinice naselja Lađanske je 21, 50&nbsp;km a pripada katastarskoj općini Breznica Našička. Većinu površine naselja zauzimaju okolni ribnjaci za uzgoj ribe. U selu je rimokatolička crkva Sv. Ane koja pripada rimokatoličkoj  župi Našice 2. Sv. Marka Evanđeliste sa sjedištem u Markovcu Našičkom i našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god ili kirvaj slavi se 26. srpnja.
## Stanovništvo


Iskazuje se kao naselje od 1948. Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Lađanskoj je živjelo 304 stanovnika u 102 kućanstva.
## Historija
Većina stanovnika doselila je poslije Drugog svjetskog rata  iz Hrvatskog Zagorja, Bosanske Posavine i Dalmacije

## Školstvo
U selu radi osnovna škola do četvrtog razreda koje je u sastavu Osnovne škole Ivan Brnjik-Slovak iz Jelisavca.
## Sport
NK Lađanska koja se trenutačno natječe u sklopu 3. ŽNL Liga NS Našice.
## Izvori

*http://os-ibslovak-jelisavac.skole.hr/ 
## Vanjske veze
*http://www.nasice.hr/

.
Crna Klada

**Crna Klada**  je bivše naseljeno mjesto  u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripadalo je nekadašnjoj općini Našice.
## Geografija
Crna Klada se nalazila na južnim obroncima Krndije, 500 metara od županijske ceste ŽC 4093 Našice- Granice- Rozmajerovac. Selo se nalazilo na 45° 25' 10" sjeverne zemljopisne širine i 18° 5' 10" istočne zemljopisne dužine te na 225 metara nadmorske visine. Susjedna naselja su bila jugoistočno Granice, zapadno Londžica a sjeverno Ceremošnjak. Površine nekadašnjeg naselja pripadaju katastarskoj općini Londžica.
## Stanovništvo


## Historija
Naselje je nastalo 1939. Pedesetih godina prošlog stoljeća u 30 kuća bilo je 120 stanovnika koji su živjeli od poljoprivrede. Iseljavanje crnokladačkog stanovništva koje se raspršilo na sve strane svijeta počelo je 1971., da bi Crnu Kladu krajem 1981. napustila i posljednja stanovnica. Većinu stanovništva su činili doseljenici iz Hrvatskog Zagorja sa područja današnje općine Bednje. U svibnju 2012. obnovljena je i posvećena kapelica Sv. Izidoru koji je bio nebeski zaštitnik nekadašnjeg sela  uz prisustvo velikog broja bivših stanovnika i onih koji imaju podrijeklo iz tog nekadašnjeg sela. 
## Izvori

* Branko prof. Kranjčev " Izčeslo naselje Crna Klada" knjiga u izdanju Zavičajnog muzeja u Našicama , 2012.
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/
Makloševac

**Makloševac**  je selo u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.
## Geografija
Makloševac se nalazi na 45° 28' 12" sjeverne zemljopisne širine i 18° 6' 56" istočne zemljopisne dužine te na 175 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Kroz Makloševac prolazi lokalna cesta Našice- Ceremošnjak- Granice- Rozmajerovac. Makloševac se nalazi uz umjetno jezero Lapovac. Sjeverozapadno od sela nalazi se grad Našice, sjeverno Markovac Našički, sjeveroistočno Vukojevci a jugozapadno Ceremošnjak. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Makloševac je 7, 91&nbsp;km i pripada katastarskoj općini Ceremošnjak. 
## Stanovništvo


Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Makloševcu je živjelo 143 stanovnika u 55 kućanstva.

## Izvori

## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/

.
Jelisavac

**Jelisavac** (slovački **Jelisavec** [ˈjelisaʋet͡s]), naselje u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.

## Geografija

Nalazi se uz državnu cestu D2 (Podravsku magistralu), uz željezničku prugu Osijek – Našice te 7&nbsp;km sjeveroistočno od Našica i 43&nbsp;km zapadno od Osijeka. Istočno od mjesta Jelisavac nalazi se Breznica Našička, jugozapadno Markovac Našički i Našice, zapadno Velimirovac, južno Vukojevci ta sjeverno Lađanska. Selo se nalazi u nizini istočnohrvatske ravnice. Jelisavac se nalazi na 104 metara nadmorske visine.
Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice , telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Jelisavac je 22,46&nbsp;km a pripada katastarskoj općini Breznica Našička. 
## Crkva
U selu je rimokatolička crkva Svete Elizabete koja pripada rimokatoličkoj  župi Našice 2. Sv. Marka Evanđelista sa sjedištem u Markovcu Našičkom i našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god ili kirvaj slavi se 8. srpnja.
## Stanovništvo


Od 1890. iskazuje se kao dio naselja, a od 1931. kao naselje. U 1991. ovom naselju pripojen je nenaseljeni dio područja iz naselja Vukojevci.
## Historija
Krajem 19. stoljeća a na poziv grofa Pejačevića selo naseljavaju prvi stanovnici koji dolaze iz sjeverne Slovačke okrug Trenčín. Uz Jelisavac tada je naseljen i Markovac Našički također Slovacima koji su grofu bili potrebni za krčenje šuma i za stvaranje novih poljoprivrednih zemljišta pošto u to doba među domicilnim stanovništvom nije bilo stanovništva naviknutog na ovu vrstu posla. Zanimljivo da je ime sela Jelisavac trebalo dobiti selo Velimirovac, po grofici Jelisaveti Pejačević ali grofica nije pristala pošto su Velimirovac nešto prije oko 1850. naselili protestanti njemačke nacionalnosti pa je selo Velimirovac dobili ime po grofu Velimiru Pejačeviću. Nijemci koji su također došli na poziv grofa Pejačevića a isto radi krčenja šuma, uz Velimirovac naselili su i susjednu Našičku Breznicu. Breznicu je naselilo njemačko stanovništvo katoličke vjere. Uz slovačke obitelji u Jelisavac je došlo i desetak obitelji poljske nacionalnosti iz mjesta Živjeca i Soli iz Galicije u današnjoj južnoj Poljskoj.

## Gospodarstvo
## Spomenici i znamenitosti
## Obrazovanje
U selu se nalazi Osnovna škola Ivana Brnjik - Slovak uz koju je novo sagrađena školsko-sportska dvorana.
## Kultura
U selu djeluje SKUD Ivan Brnjik- Slovak. 
## Sport
NK Vihor natječe se u Međužupanijskoj ligi Osijek- Vinkovci.

## Ostalo
U selu postoji i Dobrovoljno vatrogasno društvo Jelisavac.
## Izvori

*http://os-ibslovak-jelisavac.skole.hr/ 
*http://www.jelisavac.net/
## Vanjske veze
*http://www.savez-slovaka.hr/

.
Londžica

**Londžica**  je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.
## Geografija
Londžica se nalazi na 45° 24' 46" sjeverne zemljopisne širine i 18° 02' 15" istočne zemljopisne dužine te na 253 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Naselje se nalazi uz željezničku prugu Našice- Čaglin-Pleternica. Dijelovi naselja su zaseoci: Bukovac Bektežki, Jelovac Bektežki, Mala Londžica, Marinović Brdo i Velika Londžica. Susjedna naselja: zapadno Gradac Našički, sjeverno Ceremošnjak, istočno Granice i Polubaše te južno Stara Ljeskovica, Jezero i Stojčinovac u općini Čaglin u Požeško-slavonskoj županiji. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Londžica je 18,48&nbsp;km. U selu se nalazi rimokatolička crkva Sv. Mateja koja pripada župi Našice 1. Sv. Antuna Padovanskog, našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god (proštenje) ili kirvaj slavi se 21. rujna.
## Stanovništvo


Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Londžici je živjelo 192 stanovnika u 72 kućanstva.

## Historija
Londžica je još u srednjem vijeku bila naselje raštrkanog tipa, s više zaselaka.
Prije Osmanlija postojale su dvije Londžice koje su se tada nazivale Gornja i Donja Lopšica. Prva se nalazila kod vrela Lopše, a druga kod izvora Lopšice.
U to je doba stanovnišvo toga kraja bilo brojno jer se ovdje nalazila župa požeškog arhiđakonata. U ovaj kraj Osmanlije su naselile pravoslavne Vlase koji su bili u vojnoj službi a većina ih je otišla 1688. nakon progona Turaka iz ovih krajeva. Londžica se je nalazila u sastavu kutjevačkog vlastelinstva a 1750. ima 9 katoličkih i 28 pravoslavnih kuća. Potkraj 19. stoljeća počinju se doseljavati Hrvati iz Like a do sredine 20. stoljeća njihovih je potomaka bilo u oko 60 kuća. 1925. izgrađen je zvonik a crkva je izgrađena 1980. na poticaj Franjevaca iz našičkog samostana i posvećena Sv. Mateju. Gospodarska osnova naselja su poljodjelstvo, vinogradarstvo i stočarstvo.
## Izvori

* http://zupa-nasice1.hr/index.php
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/

.
Lila (Našice)

**Lila**  je selo u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našicama.
## Geografija
Selo se nalazi na 104 metara nadmorske visine u nizini istočnohrvatske ravnice. Lila se nalazi na lokalnoj cesti koja povezuje Jelisavac (D2) - Klokočevci (D53). Susjedna naselja: istočno Ribnjak (Našice), jugoistočno Lađanska i Jelisavac, južno Velimirovac, a jugozapadno Pribiševci, zapadno Teodorovac te sjeverozapadno Klokočevci i sjeverno Lipine naselja u susjednoj općini Đurđenovac. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Lile je 4, 08&nbsp;km a pripada katastarskoj općini Klokočevci.
## Crkva
U selu je rimokatolička crkva Rođenja Blažene Djevice Marije koja pripada rimokatoličkoj  župi Gospe Fatimske (Našice 3.) sa sjedištem u Velimirovcu i našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god(proštenje) ili kirvaj slavi se 8. rujna.
## Historija
Selo je dobilo ime po Lili Pejačević supruzi Teodora Pejačević koji su bili roditelji poznate hrvatske skladateljice Dore Pejačević. Poslije Drugog svjetskog rata doseljava dosta stanovnika iz Hrvatskog Zagorja čiji potomci i danas čine većinu stanovnika sela.
## Sport
NK Lila koja se trenutačno natječe u sklopu 2. ŽNL Nogometnog središta Našice.
## Ostalo
U selu je aktivno i Dobrovoljno vatrogasno društvo Lila osnovano 1953. U posljednje vrijeme aktivna je i Udruga žena Lila- Ribnjak.
## Stanovništvo

Iskazuje se kao dio naselja od 1890., a kao naselje od 1953. Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Lili je živjelo 195 stanovnika u 59 kućanstva.

## Izvori

## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/
 
.
Dominik Glavina

**Dominik Glavina** (Čakovec, 6. prosinca 1992.) je hrvatski nogometaš koji trenutačno igra u Slaven Belupu. Igra desnom nogom.
Brat je hrvatskog nogometaša Denisa Glavine (Dinamo Zagreb, Dinamo Kyiv, Dnipro, Vorskla Poltava) i sin Robija Glavine, također vrsnog nogometaša i poslije trenera. Dominik Glavina je igrao za hrvatske mlade reprezentacije. S Varaždinom se natjecao u Europskoj ligi. Bio je strijelac u Europskoj ligi u utakmici protiv protiv Andoraca. Postigao je treći gol.

## Izvori
*Sportnet 
*NK Slaven Belupo
*Hrvatski nogometni savez

## Vanjske veze
*Nogometni magazin 
*Soccerway
Gabrijel Divjanović

**Gabrijel Divjanović** (Našice, 22. ožujka 1913. - 1991.), hrvatski prirodoslovac i popularizator znanosti.

Gimnaziju i pravni fakultet završio je u Zagrebu, gdje je doktorirao i zaposlio se u Penzionim uredu. Godine 1942. odlazi u partizane. Nakon rata odriče se vojne karijere i radi u Ministarstvu prosvjete. Uskoro je postao upraviteljem Zemaljskog zavoda za zaštitu prirodnih rijetkosti NR Hrvatske i tajnikom Hrvatskog prirodoslovnog društva. Akademik Fran Tučan, tadašnji predsjednik Društva jednom će kazati da je Gabrijel Divjanović «poslije blagopreminulog Otona Kučere, najmasovniji popularizator nauke u Hrvatskoj». Godine 1952. G. Divjanović prelazi u Hrvatsko prirodoslovno društvo i postaje upraviteljem Zvjezdarnice u Zagrebu i tu ostaje sve do umirovljenja 1978. godine.

Divjanovića je trajno zaokupila popularizacija astronomije među mladeži. Naraštaji okupljeni oko Zvjezdarnice dali su trajno poznata imena na području astronomije u Hrvatskoj, a bezbroj mladih stjecalo je uvijek nove spoznaje o svemiru i čovjekovu mjestu u njemu. Skupina mladih astronoma pod njegovim vodstvom piše "Dramu u svemiru", knjigu punu proturatnog i protunuklearnog naboja. Prevedena je na esperanto, proslavila je Zagrebačku zvjezdarnicu diljem svijeta. Uređivao je časopis za popularizaciju astronomije "Čovjek i svemir" koji je izlazio u nakladi od 70 tisuća primjeraka, a "Homo kaj somo" bio je jedini esperantski astronomski časopis na svijetu. Primio je nagrade "Fran Tučan", za popularizaciju znanosti i "Ivan Filipović" za životno djelo.
Ceremošnjak

**Ceremošnjak**  je naselja u Hrvatskoj, u Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našicama.
## Geografija
Ceremošnjak se nalazi na 190 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Kroz Ceremošnjak prolazi lokalna cesta Našice- Makloševac- Granice- Rozmajerovac. Sjeverno od sela nalazi se grad Našice, sjeveroistočno Makloševac i  Vukojevci, jugoistočno Granice, zapadno Gradac Našički i Zoljan te jugozapadno Londžica. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Makloševac je 24, 16&nbsp;km. U selu se nalazi Rimokatolička Crkva Sv. Petra i Pavla koja pripada župi Našice 1. Sv. Antuna Padovanskog, našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god (proštenje) ili kirvaj slavi se 29. lipnja.

## Stanovništvo


Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Ceremošnjaku je živjelo 137 stanovnika u 44 kućanstva.
## Historija
U Kronici Franjevačkog samostana u Našicama spominje se 1407. godine kao selo smješteno na obroncima Krndije južno od Našica. Selo se održalo i u vrijeme Turaka a 1698. imalo je 12 kuća. Za vrijeme turske vladavine u selo se naseljava i nekoliko pravoslavnih obitelji. U 18. stoljeću situacija je nešto lošija pa Ceremošnjak 1750. ima samo 6 kuća. Godine 1905., nastojanjem našičkih franjevaca, podignut je u Ceremošnjaku zvonik. Zvonik je blagoslovljen kad i škola, koju je tada polazilo 35 učenika. Na Petrovo 1940. blagoslovljena je novo sagrađena kapela Sv. Petra i Pavla. Selo u drugoj polovici 20. stoljeća naglo gubi stanovnike koji odlaze u potrazi za poslom najviše u obližnje Našice. Selo je oživjelo krajem 90- tih godina prošlog stoljeća dolaskom prognanih Hrvata iz Bosne, najviše iz Komušine Gornje i Komušine Donje nedaleko Teslića. 
## Obrazovanje i školstvo
U selu zbog malog broja učenika škola više ne radi pa učenici svakodnevno putuju autobusom sa učenicima iz Polubaša, Rozmajerovca, Granica i Makloševca u Našice gdje pohađaju Osnovnu školu Dore Pejačević. 
## Izvori

* http://zupa-nasice1.hr/index.php?option=com_frontpage&Itemid=1
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/

.
Gradac Našički

**Gradac Našički**  je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našicama.
## Geografija
Gradac Našički se nalazi na 45° 26' 14" sjeverne zemljopisne širine i 18° 02' 09" istočne zemljopisne dužine te na 169 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Selo se na križištu državne ceste D53 (Donji Miholjac– Našice– Slavonski Brod) i lokalne ceste (Gradac Našički – Londžica). Sjeverno se nalazi selo Zoljan, istočno Londžica. Dijelovi naselja su Mlin Vodenica, Našička Krndija i Stari Gradac. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Gradac Našički je 17,63&nbsp;km.
## Stanovništvo


Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Gradcu Našičkom je živjelo 163 stanovnika u 58 kućanstva.
## Historija
Nakon uspostave osmanlijske vlasti rađeni su katastarski (porezni) popisi. Tako je prema popisu iz godine 1579. selo Gradac imalo 17 kuća. Osmanlije su u njega naselili pravoslavne Vlase, koji su u razdoblju od 1683. do 1691. godine izbjegli. Stanovništvo se vrača u selo poslije 1692. godine kad su Turci istjerani iz ovih krajeva. U to je vrijeme Gradac zajedno s Ceremošnjakom imao 12 kuća. Godine 1736. u selo je bilo 9 kuća i dva mlina vodenice. Godine 1755. Gradac, Ceremošnjak i Granice imaju tridesetak kuća. U današnje vrijeme stanovništvo se najviše bavi poljodjelstvom, vinogradarstvom, stočarstvom a na izlazu iz sela prema Krndiji nalazi se kamenolom. Najveći problem naselja je odlazak mladih zbog potrage za poslom pa u selu prevladava staračko stanovništvo. Ime naselja kroz povijest se bilježilo kao Gradach, Gradasz, Grallyacz.
## Obrazovanje i školstvo
U selu se nalazi područna škola koja radi u sklopu Osnovne škole Kralja Tomislava iz Našica a polaze je i djeca iz susjedne Londžice.
## Ostalo
Na izlazu iz sela, a iznad kamenoloma nalaze se ostatci utvrde Bedemgrada.
## Izvori

* http://zupa-nasice1.hr/index.php
* http://os-kralja-tomislava-na.skole.hr/ 
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/

.
Gimnazija Ivo Lola Ribar

**Gimnazija "[[Ivo Lola Ribar]]"**, nekadašnji naziv jedne od osječkih gimnazija; danas je to III. matematička gimnazija. Njeni učenici koji su maturirali 1957/58. godine izdali su 2005. godine vrlo sadržajnu knjigu "Naša generacija: Maturanti Gimnazije 'Ivo Lola Ribar' u Osijeku - generacija 1957./58.". Urednici knjige su: Dražen Aničić i Zlatko Trojan, a nakladnik Miroslav Nagl.

## Izvori
* Igor Gajin: *"Maturanti iz '58. vratili Osječane u vrijeme svoje mladosti"*, Osječki dom, VI, 784, 12 - Osijek, 17-19. XII. 2005.
NK NAŠK Našice

**NK NAŠK** je nogometni klub iz grada Našica.

## Historija
Klub je osnovan 1919. godine a s obzirom da su Našice mali grad sa svega desetak tisuća stanovnika to je znak da su Našičani gajili zanimanje za nogomet. Na Gradskom stadionu u Našicama su u posljednje 2-3 godine napravljene brojne rekonstrukcije, tako da se konačno i može nazvati stadionom. Prima oko 1000-2000 gledatelja, natkriven je, a same sjedalice su u boji nogometnog kluba: crveno-crne.

Jedan od Našičana koji je imao uspješnu karijeru u RH, ali i vani (bečki Rapid) je i Mario Prišć sadašnji igrač HNK Rijeka (osim u Našku, igrao je i za NK Croatia iz Đakova, pa potom i NK Osijek), te Milan Pavličić, koji trenutačno igra u NK Osijek iz Osijeka. Najpoznatiji igrač je, međutim, Danijel Pranjić koji je nastupao za Bayern München.

Najveći uspjeh je bio prije 8 sezona kada je nogometni klub ušao u II. HNL - sjever, no nažalost nisu se dugo tamo i zadržali. Trenutačno (2012./13.) igraju u 3. HNL - Istok.
NK NAŠK je član Nogometnog središta Našice.
Arhijerejsko namjesništvo osječko

**Arhijerejsko namjesništvo osječko** dio je Osječkopoljske i baranjske eparhije, jedne od pet episkopija Srpske pravoslavne crkve u Hrvatskoj. Sjedište namjesništva je u Osijeku, a arhijerejski namjesnik je protojerej-stavrofor Ratomir Petrović.

## Parohije
Namjesništvo se sastoji od sljedećih parohija: Bijelo Brdo (paroh protojerej-stavrofor Zoran Simić), Budimci (protojerej-stavrofor Jovan Klajić), Gaboš (paroh jerej Vladimir Nedeljković), Dalj (parosi jerej Aleksandar Đuranović i Jerej Zoran Majkić), Erdut (paroh jerej Zoran Gojić), Koprivna (jerej Nenad Lazić), Markušica (paroh protojerej-stavrofor Dobrivoj Filipović), Osijek (paroh prve parohije protojerej-stavrofor Ratomir Petrović, druga gornjogradska parohija upražnjena), Ostrovo (paroh protojerej Branislav Polimac), Petrova Slatina paroh jerej Nenad Lazić), Poganovci (parohija upražnjena), Sarvaš (paroh protojerej-stavrofor Zoran Simić), Silaš (administrator parohije protonamesnik Miljen Ilić), Tenja (parosi protonamesnik Miljen Ilić i protonamesnik Miladin Spasojević), Čepin (paroh Protojerej-stavrofor Jovo Klajić Šodolovci), Šodolovci (paroh jerej Nenad Lazić)
Danijel Pranjić

**Danijel Pranjić** (Našice, 2. prosinca 1981.), hrvatski nogometni reprezentativac koji trenutačno nastupa za ciparski Anorthosis Famagusta FC.

## Klupska karijera
Danijel Pranjić svoju nogometnu karijeru počinje u Orahovici u Papuku. Iz orahovačkog NK Papuka prelazi u NK Osijek još kao junior. U međuvremenu bio je i prvotimac NK Belišća te nakon povratka u NK Osijek Pranjić prešao je u zagrebački Dinamo 2004. godine, a nakon dobre sezone u Maksimiru za pola milijuna eura kupio ga je nizozemski Heerenveen. Ugovor s nizozemskim nogometnim prvoligašem, u kojem Pranjić vrlo dobro igra, veže ga do 2008. godine, s mogućnosti produžetka na još dvije godine. Vrijednost mu se procijenjuje na 6,5 milijuna eura. U sezoni 2008./09. pokazuje zavidnu efikasnost, usprkos tome što je vezni igrač - najbolji je strijelac svoga kluba s 12 golova u 11 nastupa u svim natjecanjima. Pranjić je u ljeto 2009. potvrdio kako je jedan od najboljih svjetskih igrača na svojoj poziciji transferom u veliki njemački Bayern. U Bayernu je odigrao odličnu sezonu te upisao preko 30 nastupa tijekom cijele sezone. Zajedno s Bayernom bio je sudionik i finala Lige Prvaka protiv milanskog Intera gdje su poraženi

## Reprezentacija
Za reprezentaciju je debitirao je 2004. godine, no svoju pravu priliku je dobio tek kod Slaven Bilića u kvalifikacijama za EP 2008. Svakako će ostati upamćena njegova asistencija za treći pogodak Mladenu Petriću na Wembleyu koji je spriječio plasman Engleske na EURO 2008.. Pranjić je bio jedan od najboljih hrvatskih, ali i europskih igrača na Europskom prvenstvu u Austriji i Švicarskoj 2008. godine. Dan nakon utakmice sa Irskom (0:0) koja se igrala 11. kolovoza 2011. godine tadašnji izbornik Slaven Bilić je izjavio da više ne računa na Pranjića. Novi izbornik Hrvatske Niko Kovač, 10. studenog 2013. poziva ga na susret dokvalifikacija za Svjetsko nogometno prvenstvo protiv Islanda.

## Reference
Zoološki vrt obitelji Bizik

**Zoološki vrt obitelji Bizik** se nalazi u Markovcu Našičkom nedaleko od Našica, jedan je od hrvatskih privatnih zooloških vrtova. Prostire se na 0, 75 ha i posjeduje oko 90 životinjskih vrsta. Posjetitelja je oko 20 000 godišnje.                                                                                       
## Historija
Počeci ovog zoološkog vrta su u 1954., kad se Marko Bizik počinje baviti životinjama i dovodi ptice grabljivice, fazane i plovke. Godine 1982. stižu vukovi i to prestaje biti mala obiteljska zbirka. Od tad počinje razvoj zoološkog.                                                                                      
## Uvjeti u kojima se drže životinje
Uvjeti za privatni ZOO su više nego zadovoljavajući, te su bolji nego u javnom splitskom zoološkom vrtu. Premda kavezi za velike mačke nisu baš veliki, ZOO je dobro osmišljen.

## Vanjske veze
* O našičkom ZOO
Pavle Jurina

**Pavle "Pavo" Jurina** (Ledenik kraj Našica, 2. siječnja 1955. - Bjelovar, 2. prosinca 2011.), hrvatski trener i bivši hrvatski rukometaš.

## Športska karijera

Rukomet počeo igrati 1972. god. u RK "Partizan" Našice, igrajući do 1976. kad prelazi u bjelovarski RK Partizan (Bjelovar).

Igrao je za jugoslavensku reprezentaciju 140 puta. Od velikih natjecanja, značajan je kao sudionik Olimpijskih igara 1980. i 1984.. Na igrama 1980. u Moskvi je osvojio 6. mjesto, odigravši svih 6 susreta i postigavši 33 pogotka (trener Jezda). Iste godine igrao je dva puta za selekciju svijeta, u Dortmundu i Göteborgu. 1984. je na OI u Los Angelesu osvojio zlatno odličje. Unatoč teškoj ozljedi leđa (discus hernia), odigrao je svih 6 susreta i postigao 5 pogodaka (trener Pokrajac). 1982. je na svjetskom prvenstvu u Dortmundu osvojio srebrno odličje. 1979. osvojio zlatno odličje na mediteranskim igrama u Splitu (trener reprezentacije Jezdimir Stanković). 1983. osvojio je zlatno odličje na Mediteranskim igrama u Maroku (Casablanca) (trener reprezentacije Branislav Pokrajac). 1977. osvojio je srebrno odličje na studentskom prvenstvu svijeta u Poljskoj (trener rep. Zdravko Malić). S Bjelovarom je osvojio 2 prvenstva Jugoslavije 1977., 1979. i jugoslavenski kup 1976. god. (trener Zvonko Jandroković).

Proglašen je najboljim rukometašem Hrvatske 1979., 1980. i 1982. godine a u Bjelovaru proglašen najboljim sportašem 1980., 1982. i 1984. godine. S jugoslavenskom reprezentacijom u više navrata osvaja laskave titule najboljeg igrača kao i prva mjesta na listama za najviše postignutih pogodaka.

## Izvori

## Vanjske veze
*Profil
Franjo Ksaver Pejačević

**Franjo Ksaver Pejačević** (Osijek, 15. srpnja 1707. - Požega, 7. listopada 1781.) bio je hrvatski povjesničar i bogoslov, član plemićke obitelji Pejačević.

Rođen je kao najmlađi sin Ivana Pejačevića (*1666. - †1724.) i njegove supruge Marije Stejkić. Poput svojeg bratića Jakova (*1681. - †1738.) obrazovao se u crkvenim školama i postao isusovac. 

Kao teolog s najvišim obrazovanjem i akademskim titulama službovao je sve do ukidanja isusovačkoga reda po najuglednijim gimnazijama od Zagreba i Ljubljane do Linza i Pečuha, te na sveučilištima u Beču i Grazu. U vremenu 1756.-1758. bio je na visokoj dužnosti rektora Sveučilišta u Grazu.

U svojim istraživanjima i radovima Pejačević se osobito posvetio proučavanju veze između srpskih svetaca i katoličke crkve, a prvi je u hrvatskoj povjesnici prikazao srednjovjekovnu prošlost Bosne u obliku dijaloga.
Bio je plodnim dogmatskim piscem. Slovio je kao teolog pomirenja s kršćanskim istokom. Poznato mu je djelo *Povijest Srbije - Historia Serviae*.

Na radu Franje Pejačevića doktorirao je biskup sisački Vlado Košić, a mentor mu je bio Ivan Golub.

## Izvori
RK NEXE

**RK Nexe** je rukometni klub iz Našica osnovan 5. listopada 1959.
Od osnivanja je nekoliko puta mjenjao ime a zvao se još "RK Partizan", "RK NAŠK", "RK Kobra Jeans" i "RK Našice".
## Historija
Rukometna povijest u Našicama počinje 1956. kada je Gimnazija prvi put probala taj tada nepoznati sport. Tri godine kasnije, 1959. službeno je osnovano udruženje pod imenom "**RK Partizan**". Prvi službeni protivnik bio je "RK Polet" ,1960. a igra je vrlo dobro primljena od strane publike u Našicama.
Od sezone 2006/07 uz pomoć sponzora Nexe Grupe i Grada Našica, klub je prvoligaš i nastupa pod imenom "RK NEXE".

## Uspjesi
**[[Hrvatska rukometna prvenstva|Hrvatsko prvenstvo]]**
* doprvak: 2009., 2010., 2011., 2012., 2013., 2014.
* trećeplasirani: 2008.

## Međunarodna natjecanja

Utakmice **NEXE-a** u međunarodnim natjecanjima. Rezultati (*NEXE*:protivnik) su prikazani:
* **podebljano** - *NEXE* domaćin
* normalne debljine - *NEXE* gost
* *kurzivom* - na neutralnom terenu

### [[Kup EHF|EHF europski kup / Kup EHF]]

### [[SEHA liga]]

## Poveznice
* 
### Poznati igrači
*   Pavle Jurina
*   Vedran Zrnić
*   Robert Markotić
*   Deni Velić
*   Alen Blažević
*   Sandro Obranović
*   Šime Ivić
*   Halil Jaganjac
*   Tin Kontrec
*   Marko Buvinić
*   Nikola Kedžo
*   Franjo Lelić
*   Mate Šunjić
*   Ivan Slišković
*   Mijo Tomić
*   Krešimir Kozina
*   Josip Božić Pavletić
*   Mario Obad
*   Marin Šipić
*   Saša Barišić - Jaman
*   Janko Kević
*   Mate Šunjić
*   Sandro Obranović
*   Josip Buljubašić
*   Albin Eter
*   Ivan Sršen
*   Josip Pivac
*   Ante Gadža
*    Fahrudin Melić
*   Marko Mrđenović
*   Matjaž Brumen
*   Vedran Mataija
*   Alen Kasak
*   Ivan Vida
*   David Špiler
*   Živan Pešić
*   Fran Mileta
*   Predrag Vejin
*    Aleksandar Bakić
*   Mirko Herceg
*   Marin Vegar
*   Kristian Pilipović
*   Mario Tomić
*  Gregor Lorger
*  Patrik Leban
*  Can Çelebi

## Vanjske veze
* Službena stranica

## Izvori
Ljuboje Dlustuš

**Ljuboje Dlustuš** (Šaptinovci, Našice, 3. travnja 1850. - 17. studenog 1921.) bio je hrvatski i bosanskohercegovački  pedagog, književni kritičar i povjesničar.

## Biografija
Osnovnu školu završio je u rodnom mjestu, gimnaziju u Požegi, učiteljsku u Đakovu. U Bosnu i Hercegovinu došao 1879. godine nakon službovanja u Slavoniji i na Sušaku. U Sarajevu je prvo učitelj, a zatim radi u školskoj upravi Zemaljske vlade sve do umirovljenja 1910. godine. Zaslužan za razvoj školstva u Bosni i Hercegovini. Pisao pjesme pod pseudonimom  Uvelak. Članke i studije iz književnosti i povijesti književnosti objavljivao u mnogim listovima i časopisima. Vjenčani kum Silvija Strahimira Kranjčevića.

## Djela
* Filozofija u drevnih Helena (1890.) 
* Studije i dojmovi sa svjetske izložbe i internacionalnoga nastavnog kongresa 1900. u Parizu (1906.) 
* Proslov predsjednika Kluba hrv. Književnika u Osijeku Lj. Dl. Na sijelu prigodom blagdana 5. srpnja 1911. (1911.) 
* Franjo Marković, njegov život i rad (1915.) 
* Život i probrane pjesme Silvija Strahimira Kranjčevića (1918.) 
* Slava Petru Preradoviću (1918.)

## Izvori
Dvorac Pejačević u Retfali

**Dvorac [[Pejačevići|Pejačević]]** nalazi se u nekadašnjem selu Retfala, danas potpada užem centru grada Osijeka.

Dvorac je podigao grof Sigismund (Žigmund) Pejačević 1801. godine, sudeći prema natpisu na pročelju. No, gradnja je počela nekoliko godina ranije, vjerojatno 1796. godine.

Vlastelinstvo Retfala pripalo je grofovima Pejačević darovnicom austrijske carice i hrvatsko-ugarske kraljice Marije Terezije 1750. godine. U početku je to bio relativno mali posjed.
 
Otmjen klasicistički dvorac ima tri krila u obliku slova U. Unutrašnji je prostor organiziran oko središnjeg hodnika, gdje se sobe nižu s obje njegove strane. Središnja je os istaknuta velikom dvoranom i predvorjem u velikom paviljonu. Središnji paviljon uzdignut je na kat, dok je ostali dio dvorca s bočnim krilima prizeman. Paviljon je raščlanjen arkadama u prizemlju i jonskim pilastrima velikog reda, a izvorno je bio natkriven mansardom kao ostatak zgrade.

U blizini dvorca, na retfalačkom groblju, nalazi se kapela-mauzolej obitelji Pejačević iz 1891. godine. Dvorac je od ulice odvojen trijumfalnim ulazom s kovanom željeznom ogradom.

Usprkos tome što nije poznat arhitekt koji ga je gradio, dvorac se smatra značajnim djelom arhitekture klasicizma u Hrvatskoj.

## Literatura
* Mladen Obad Šćitaroci, *Dvorci i perivoji u Slavoniji*, Zagreb 1998.
Velimirovac

**Velimirovac** (njemački: *Welimirowatz* ) je mjesto u Osječko-baranjskoj županiji, u sastavu grada Našica. Poštanski broj za Velimirovac je 31500.
Velimirovac je dobio ime po grofu Velimiru Pejačeviću, ispočetka se trebalo zvati Jelisavac po ženi grofa Velimira, Jelisaveti, ali ona to nije dopustila jer su Velimirovac nastanili pogani odnosno protestanti njemačke nacionalnosti.
Velimirovac trenutno broji 1144 stanovnika (Popis stanovništva 2011.) Velimirovac je sjedište rimokatoličke župe Gospe Fatimske (Našice 3.), zajedno sa filijalama (Pribiševci,Lila,Klokočevci,Lipine).

## Geografija

Nalaze se sjeverno od Našica; u neposrednom susjedstvu zapadno su Pribiševci, Gabrilovac, Ličko Novo Selo, Našičko Novo Selo te Đurđenovac. Sjeverno od Velimirovca su mjesta Lila i Klokočevci. Prema istoku od Velimirovca je Jelisavac te Našička rijeka.

## Historija

Do Drugoga svjetskoga rata Velimirovac je bio naseljen uglavnom Nijemcima koji su iseljeni, a u njihove su kuće doseljeni Hrvati. Prema popisu stanovništva iz 1910. godine Velimirovac je imao 797 stanovnika, od čega 764 Nijemca.
## Stanovništvo


Iskazuje se kao dio naselja od 1890., a kao naselje od 1921. Do 1900. iskazivano pod imenom Selište.
Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Velimirovcu je živjelo 1144 stanovnika u 360 kućanstva.

## Sport

* U Velimirovcu djeluje boćarski klub "Wels".
* NK Croatia Velimirovac natječe se u 1. ŽNL Osječko-baranjska. Navijačka skupina: "Vragovi Wells"
* Šahovski klub "Radnik"

## Društva
*KUD "Tamburica" Velimirovac
*DVD Velimirovac
## Izvori
Nexe grupa

**Nexe grupa d.d.** je hrvatska tvrtka sa sjedištem u centru Slavonije, gradu Našicama. Grupa se razvila iz Našicecementa d.d. Našice. Zahvaljujući dobrim financijskim rezultatima tvornice, Našicecement je prerastao u *Grupaciju Našicecement*, a danas u Nexe grupu. Poslovni sustav 26 tvrtki, koji predstavlja jednan od najznačajnijih poslovnih subjekata u proizvodnji građevinskog materijala u ovom dijelu Europe (najjači u Hrvatskoj i na području bivše Jugoslavije). Nexe grupa posluje pod tim imenom od 1. ožujka 2003. godine.

## Članice po divizijama:
### Cement, beton, vapno i agregat
* Našicecement d.d. Našice
* Nexe beton d.o.o. Našice
* Agregati i betoni d.o.o. Sarajevo
* Jelen Do a.d. Jelen Do
* IGMA d.o.o. Koprivnica
* Nexe kamen d.o.o. Doboj
* Nexe beton doo Novi Bečej

### Cigla i crijep
* Slavonija IGM d.o.o. Našice
* Stražilovo doo Srijemski Karlovci
* Dilj d.o.o. Vinkovci
* Polet a.d. Novi Bečej
* Polet - keramika doo Novi Bečej
* Tvornica opeke d.o.o. Sarajevo
* Cement market d.o.o. Našice
### Graditeljstvo
* Našička gradnja d.o.o. Našice
* GP Put d.d. Sarajevo
### Ostale djelatnosti
* FeraVino d.o.o. Feričanci
* Osilovac d.o.o. Feričanci
* Gastromarket d.o.o. Našice
* Našički autocentar d.o.o. Našice
* Luka Tranzit Osijek d.o.o. Osijek
* Bilokalnik Drvo d.o.o. Koprivnica

## Vlasnik Nexe grupe
Ivan Ergović - rođen je 7. kolovoza 1956. godine u Feričancima kod (Našica). Srednju strojarsku tehničku školu završio je u Zagrebu 1975. godine. Diplomirao je 1982. godine na Fakultetu strojarstva i brodogradnje u Zagrebu. Kao pripravnik je radio u R.O. Rade Končar – Elektrouređaji Zagreb. U Tvornici cementa Našice počeo je raditi 19. rujna 1983. godine kao inženjer strojarstva u službi održavanja. Šef službe strojarskog održavanja postao je 1. lipnja 1987., a 28. lipnja 1990. godine je od strane tadašnjeg radničkog savjeta TC Našice imenovan glavnim direktorom poduzeća. Od 10. travnja 1995. godine je generalni direktor Našicecementa d.d., odnosno od 24. svibnja 2001. godine predsjednik uprave. Od srpnja 2003. godine predsjednik je uprave Nexe grupe d.d. Našice. Od 2001. do 2008. bio je član izvršnog odbora HUP-a. Trenutno je član Vijeća članova HUP-a.
Teodor Pejačević

**Dr. Teodor grof Pejačević** (Našice, 24. rujna 1855. – Beč, 22. srpnja 1928.), hrvatski političar, pravnik i državnik te hrvatski ban od 1903. do 1907. godine. Od 1913. do 1917. bio je hrvatski ministar u ugarskoj vladi. Član je plemićke obitelji Pejačević.

## Rani život i karijera

Rodio se kao drugo dijete i prvi sin grofa Ladislava Pejačevića i barunice Gabrijele Döry von Jobahaza. Otac mu je služio kao hrvatski ban od 1880. do 1883. Studirao je pravo na sveučilištima u Bonnu i Budimpešti te je postao doktor prava. Nakon toga je služio u upravi u Osijeku i Zagrebu. 22. siječnja 1881. vjenčao se s barunicom Elizabetom Vay de Vaya. Imali su petero djece: Marka, Velimira, Teodoru, (kasnije slavnu hrvatsku skladateljicu i violinisticu) te Elizabetu i Gabrijelu. Kao unionist izabran je za zastupnika Hrvatski sabor. Bio je jedan od najbogatijih ljudi u Hrvatskoj toga vremena, industrijski magnat i veleposjednik. Od 1886. do 1901. bio je veliki župan Virovitičke županije. 1901. imenovan je za zastupnika u zajedničkom hrvatsko-ugarskom saboru.

## Banovanje

29. lipnja 1903. stupio je na bansku dužnost nakon ostavke Khuena Hedervaryja. Obećao je normalizirati politički život slobodom tiska i okupljanja. Za vrijeme njegovog banovanja donošenjem Riječke i Zadarske rezolucije programira se politika novog smjera te dolazi do stvaranja Hrvatsko-srpske koalicije, koja pobjeđuje na izborima za Sabor 1906. Pomirljivom i kompromisnom politikom, Pejačević sklapa sporazum s HSK te ljudi iz Koalicije preuzimaju resore u Hrvatskoj vladi.

U Ugarsko-hrvatskom saboru Kossut predlaže zakonsku osnovu o željezničkoj pragmatici, kojom se nastojalo ozakoniti potpunu mađarizaciju željezničkog prometa, prema krilatici "*Čije su željeznice - njegova je i zemlja*". Protiv tog prijedloga hrvatsko se izaslanstvo borilo njegovom opstrukcijom. Nakon povratka u Zagreb ban Pejačević se solidarizirao s takvim stajalištem i morao je podnijeti ostavku. Istovremeno su ostavku podnijeli i svi ministri i tajnici u Vladi iz HSK.

### Kabinet
*podban i predstojnik odjela za unutarnje poslove: Vladimir Nikolić Podrinski
*predstojnik odjela za pravosuđe: Antun Badaj
*predstojnik odjela za bogoštovlje i nastavu: Milan Rojc

## Kasniji život
1913. imenovan je ministrom za Hrvatsku u ugarskoj vladi. No, kako se nalazio u Francuskoj kad je izbio Prvi svjetski rat, 22. kolovoza 1914. bio je zadržan i interniran od strane francuskih vlasti kao ministar neprijateljske države. Krajem rata, u općoj anarhiji i kaosu, nakon raspada Monarhije njegov posjedi i dvorac u Našicama bili su opljačkani i oštećeni. Umro je u Beču u 73. godini.

## Literatura
* Portal znanja LZMK
* Neda Engelsfeld: "*Povijest hrvatske države i prava: razdoblje od 18. do 20. stoljeća*", Pravni fakultet, Zagreb, 2002. 
* Prof. Dr. Rudolf Horvat: "*Najnovije doba hrvatske povijesti*", Zagreb, 1906. 
* Prof. Silvija Lučevnjak: *Obitelj Pejačević i [[Virovitica]]*, zbornik radova sa skupa "725 godina franjevaca u Virovitici", Virovitica, 2006.

## Vanjske veze

*  Kratki životopis grofa Pejačevića
* Dr. Teodor Pejačević - posjednik dvoraca 
*  Teodor Pejačević - vlasnik dvorca Našice
Ružica grad

**Ružica grad** ili **Velika utvrda Orahovica** je najveći sačuvani utvrđeni grad u Slavoniji i jedan od najvećih u Hrvatskoj. Ruševine ove utvrde  svjedoče o razvijenoj kulturi u regiji od srednjeg vijeka do početka 20. stoljeća.

## Osobine
Ružica grad je istodobno bio i utvrda, grad (u nazivlju na njemačkom: *[[Burg]]*), dvorac (*Schloss*) i tvrđava (*Festung*). Stoljećima ju se je nadograđivalo. Nije čisto Grad, jer ne postoje cjelokupni sustavi koji bi ga činili gradom. Nije dvor zbog toga što je izrazito obrambene namjene. Imala je više tornjeva, kula i bastiona te obrambenu crkvu (u njemačkom nazivlju *Wehrkirche*). Djelimice je oplemenjena umjetničkim elementima stare arhitekture.

## Lokacija

Ružica grad se nalazi na sjeveroistočnom obronku Papuka (418 m) iznad sela Duzluka, nekoliko kilometara od grada Orahovice. Dvorac je bio strateški vrlo važan jer je imao veliki dio dravskog toka pod kontrolom. U neposrednoj blizini je cesta Kutjevo - Orahovica, koja povezuje dolinu Drave sa Požeškom kotlinom.

## Ime

Ime **Ružica grad** nije u potpunosti istraženo. Neki povjesničari ga povezuju s imenom sela Duzluk (). Ruža je tada služila kao djevojački nakit. Drugi ga spajaju s mađarskim imenom srednjovjekovnog grada Orahovice ( "Raholcza"), u čijem je posjedu dvorac bio u srednjem vijeku.

## Historija

Prvi pisani spomen Orahovice datira iz 1228. godine, a povijesni spomen samog dvorca datira iz 1357. godine  (kao kraljevska imovina). 
Do 1543. Ružica grad je u rukama raznih velikaša, kao što su Nikola Kont Orahovički (vjerojatni naručitelj izgradnje) i Lovro Iločki iz velikaške obitelji Iločki, zatim Ladislav Više, braća Pomanicki i drugi. U vrijeme Lovre Iločkog je bila važnim vojno-političkim objektom, zajedno s trgovištem (oppidum).

Pod turskom vlašću (1543.-1687.) dvorac je bio sjedište turskih trupa. 
Početkom 18. stoljeća Ružica grad gubi na važnosti, kao većina srednjovjekovnih utvrđenja.
Od 18. do 20. stoljeća često je mijenjao vlasnike (barun Cordua, barun Fleischmann, grofovi Pejačevići, Dimitrije Mihalović, barun Gutman i dr.)
Postojalo je pogrješno vjerovanje da su joj vlasnici bili Horvati (litvanski) zbog sličnosti imena posjeda koje su isti bili dobili (Rohovcz, Orihovcz).

## Izlošci
Arheološki nalazi s ove lokacije izloženi su u Gradskom muzeju u Orahovici.

## Izvor
*Časopis Građevinar 

## Vanjske veze
*Krndija i Papuk Fotografije
*Legende o Ružici-gradu (video)
Domagoj Vida

**Domagoj Vida** (Našice, 29. travnja 1989.) je hrvatski nogometaš, igra na mjestu braniča i trenutačno igra za Dinamo Kijev. On je i hrvatski reprezentativac.

## Klupska karijera
### [[NK Jedinstvo Donji Miholjac|Jedinstvo]], [[NK Osijek|Osijek]] i [[Bayer Leverkusen|Bayer]]
Domagoj Vida počeo je igrati nogomet kao sedmogodišnjak u podmlatku donjomiholjačkoga Jedinstva, 1996. godine. Potome je bio u podmlatku NK Osijeka do 2006. godine kada je iste godine u prosincu potpisao prvi profesionalni ugovor s Osijekom. U Osijeku je od 2006. do 2010. godine odigrao 90 prvenstvenih utakmica i postigao 6 pogodaka. 29. travnja 2010. godine Domagoj potpisuje petogodišnji ugovor s Bayerom iz Leverkusena. Osijek je na ime transfera dobio 2,4 milijuna eura. U Leverkusenu se nije zadržao dugo i upisao je samo 7 bundesligaških nastupa te je zgog želje za većom minutažom prešao u zagrebački Dinamo.

### [[Dinamo Zagreb]]
17. lipnja 2011. godine Domagoj je potpisao za GNK Dinamo Zagreb.

### [[Dinamo Kijev]]
Početkom 2013. prelazi iz zagrebačkog Dinama u kijevski Dinamo za 5 mil. €.

## Reprezentativna karijera
U mladim hrvatskim reprezentacijama Vida ima nastupe u dobnim kategorijama: do 19, do 20 i do 21. Za seniorsku reprezentaciju prvi nastup imao je 23. svibnja 2010. godine u prijateljskoj utakmici na Gradskom vrtu, u pobjedi od 2:0, protiv reprezentacije Walesa.

Svoj prvi gol za seniorsku reprezentaciju Hrvatske Domagoj je zabio u prijateljskoj utakmici protiv reprezentacije Južne Koreje 10. rujna 2013. godine u pobjedi od 2:1.

## Priznanja
### Individualna
* 2009.: Dobitnik je nagrade za najveću mladu nadu, koju dodjeljuje Klub navijača hrvatske nogometne reprezentacije "Uvijek vjerni".

### Dinamo Zagreb
* Prvak Hrvatske **(1) :** *[[1. HNL 2011./12.|2011./12.]]*
* Hrvatski nogometni kup **(1) :** *[[Hrvatski nogometni kup 2011./12.|2012.]]*

### Dinamo Kijev
* Ukrajinski kup **(1) :** *2014.*

## Reference

## Vanjske veze

* Domagoj Vida na hnl-statistika.com 
*  Domagoj Vida na transfermarkt.co.uk
Donji grad (Osijek)

**Donji grad** je osječka gradska četvrt. Ima 11.020 stanovnika i 5.100 kućanstava. Dan četvrti je 12. rujna, dan Preslavnog Imena Marijina. Također, u Donjem gradu se nalazi i istoimena župa, župa Preslavnog Imena Marijina.