open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tesla rodster

**Tesla rodster** (eng.**Tesla Roadster**) je električni sportski dvosed koji se napaja litijum-jonskim baterijama, a proizvodi ga Tesla motors (San Karlos, Kalifornija, SAD). Tesla tvrdi da njihov automobil može da ubza od 0 do 100&nbsp;km/h za manje od 4 sekunde te da na jedno punjenje može preći oko 320&nbsp;km. Uz to se tvrdi da je efikasnost Tesla rodstera 133Wh/km (4.7&nbsp;mi/kWh) što je ekvivalentno 1,74&nbsp;l/100&nbsp;km).

Tesla Roadster može ubrzati do 100&nbsp;km / h za manje od 4 sekunde. Najveća brzina prisilno ograničena 201,1&nbsp;km /  h. Punjenje litij-ionskih (Li-ion) baterija je dovoljno za 300–400&nbsp;km. Trošak osnovnog modela je 109.000 dolara.

## Razvoj i istorija

Automobil je zvanično prvi put prikazan 19. jula 2006. u Santa Monici, 
Kalifornija, na događaju kojem je prisustvovalo 350 pozvanih zvanica. Promocija je održana u hangaru aerodromai pokraj Santa monike.

Rodster je razvijen uz pomoć Lotusa.

## Reference



## Vanjske veze

* ***[http://teslamotors.com/ www.teslamotors.com] *** - Zvanični sajt Tesla motorsa 
* Tesla Motors' list of media articles written about their product 
* CNET News image gallery
* "Tesla Motors Unveils All-Electric Roadster Tonight"
* "Tesla Roadster unveiled in Santa Monica" (article at www.autobloggreen.com)
* Wired News: "Battery-Fueled Car Will Smoke You" - First public review of the car.
* AutomoBlog article 
* Netscape article with pictures and video by AutoblogGreen 
* AutoBlogGreen exclusive interview with Elon Musk
* ‘Battery Life’, ''Lucire'', online edition, January 21, 2007
* BBC News Video
* GreenerMachine Tesla Roadster Review
Prefektura Hios

**Prefektura Hios** ( - *Nomos Chíos*) je oblast u periferiji Severni Egej i obuhvata istoimeno ostrvo na istoku Grčke.

## Opštine prefekture Hios

* Vidi još: Opštine prefekture Hios

## Povezano
* Ostrvo Hios
* Grad Hios
Periferija Istočna Makedonija i Trakija

**Periferija Istočna Makedonija i Trakija** ( / *Peripheria Anatolikis Makedonias ke Thrakis*) je jedna od 13 periferija u Grčkoj. Smeštena je na krajnjem istoku zemlje i obuhvata istočne delove Egejske Makedonije i jugozapadne delove Trakijskog poluostrva.

## Geografija

Ova periferija je podijeljena na 4 prefekture:

* Prefektura Drama
* Prefektura Evros
* Prefektura Kavala
* Prefektura Rodopi
* Prefektura Ksanti

## Povezano

* Komotini
Ni na nebu ni na zemlji

**Ni na nebu ni na zemlji** je mini-album iz 1994. koga je izdala grupa Bajaga i instruktori.

## Pjesme

# Naslovna tema (ver.1)
# Moji drugovi (ver.1)
# Ni na nebu ni na zemlji (ver.1)
# Beograd ‘93
# Naslovna tema (ver.2)
# Moji drugovi (ver.2)
# Ni na nebu ni na zemlji (ver.2)
Eber

:*V. [[Heber]] (ime potomka [[Usher (pjevač)|Ašerovog]] i [[Jael]]inog supruga).* 
:*V. [[Eber Finn]] za legendarnog irskog kralja.*

**Eber** (**עֵבֶר**, standardni hebrejski ***', [[tiberijski hebrejski]] ***', Arabic: هود) je ličnost iz Hebrejske Biblije. Bio je praunuk Noinog sina Šema i otac Pelegov i Joktanovog. Bio je predak Abrahama koji se smatra ocem Izraelita i Arapa.

Po židovskoj tradiciji, Eber, praunuk Šemov, odbio je pomoći pri gradnji Babilonskog tornja, pa se njegov jezik nije izmiješao nakon njegovog pada. On i porodica su očuvali iskonski ljudski jezik (*lingua humana* na latinskom ili Gortighern). Nakon toga se jezik nazivao hebrejski prema Eberu. (Postoje različita teološka stajališta o ovom pitanju; v. također Edenički i Adamski jezik.)

Ime "Eber" zajedno s izrazom *[[Hapiru]]* proučavatelji Biblije smatraju korijenom riječi "hebrejski", a "eber" se najčešće tumači kao "bok" ili "onostrano", ali isto tako i kao *preko*, *suprotna strana* ili *prijelaz*.

U nekim prijevodima Novog zavjeta, navodi se kao **Heber** ([Luka 3:35] ...sin Serugov, sin Reuov, sin Pelegov, sin Heberov, sin Šelahov...); 
međutim, ne bi se trebao miješati s Heberom iz Starog zavjeta (različiti hebrejski ispis חבר), unuk Ašeriovim ([Knjiga postanka 46:17] Sinovi Ašerovi: Jimna i Jišva i Jišvi i Beria i njihova setra Sera. I sinovi Berijini: Heber i Malkiel).

Prema tradiciji, Eber je umro u dobi od 464 godine kada je Jakov imao 20 godina. Hebrejski kalendar sinkronizira taj datum s 1817. pne..
Jakov

**Jakov** ili **Jakob**, ili **Jakub**, (hebrejski: **יַעֲקֹב**, moderni:&nbsp;**', <small>[[Tiberijska vokalizacija|tiberijski]]:</small>&nbsp;**'; arapski: **يعقوب**, **'; "drži petu"), također poznat kao ***Izrael***, ili ***Izrailj*** ([[Hebrejski jezik|hebrejski]]: **יִשְׂרָאֵל**, <small>[[Moderni hebrejski|moderni]]:</small>&nbsp;**', tiberijski:&nbsp;**'; [[Arapski jezik|arapski]]: **اسرائيل**, **'; "Borio se s Bogom"), je treći biblijski patrijarh. Njegov otac je Isak, a djed mu je Abraham. Jakov je igrao važnu ulogu u nekim od događaja opisanim u Knjizi Izlaska.

## Vanjske veze

* Behind Jacob’s deal with Laban - its genetics illustrated 
* ''Biblaridion magazine'':  Jakov kao paradigma države Izrael 
* Jacob in the Biblical Encyclopedia Tanakh Profiles  (hebrejski i engleski)
Zemlja Gošen

**Zemlja Gošen** (hebrejski: **גֹּשֶׁן**, tiberijski: ) je naziv mjesta spomenutog u biblijskoj priči o Josip. Septuagint mjesto navodi kao **Gesan** (grčki: γεσαν, , ), a Artapan kao **Kessan** (), kao egipatski ().

Smatra se da je Gošen/Gesem nekoliko kilometara od drevne egipatske prijestolnice Avaris (egipatski: ), gdje je kasnije sagrađen grad Pi-Rameses.

Gošen se smatra mjestom gdje su Izraeliti živjeli u Egiptu za vrijeme sužanjstva.

## Reference
O'Flaherty

**O'Flaherty** je veliki irski klan, koji se prvotno zvao Muintir Mhurchadha, a u kome je ime Ua Flaithbertaig postalo ime vladajuće dinastije. Matična teritorija mu je bila Maigh Seola, a Ua Flaithbertaig su sjedište imali na otoku u Loch Cime (danas Lough Hackett). Teritorija pod kontrolom klana se prostirala od Headforda i Tuama na sjeveru do Dún Bhun na Gaillimhea (kasnije grada Galway) na jugu.

Nakon anglo-normanske invazije u pobune Connachti ranih 1200-ih dinastija i srodni klanovi su protjerani u Iar Connacht; njihov tadašnji vođa bio je Aed Ua Flaithbertaigh, koji je umro 1236. Ostali su vladari područja do 1650-ih, kada je većinu zemljišta konfiscirao englski Commonwealth. Međutim, nositelji prezimena se često mogu naći u tom području kao i drugim dijelovima Grofovije Galway. Tri člana porodice su posljednjih decenija služili kao gradonačelnici Galwaya.

O'Flaherty je anglicizirana verzija Gaeličkog Ó Flaithbheartaigh, što se najčešće prevodi kao "sjajan vladar". Moto klana je *Fortuna Favet Fortibus*, ili "Sreća služi hrabre". Postoje mnoge verzije imena, uključujući Flaherty, Fleharty, Flaverty, Faherty, Fairty, Laverty i Lafferty. O'Flahertyjevi su bili ratoborni, o čemu svjedoči znak koga su objesili na zapadnim vratima grada Galway: "neka nas Bog sačuva od divljih O'Flahertyjeva". Za razliku od svojih susjeda-trgovaca u anglo-normanskom gradu, O'Flahertyjevi su očuvali brehonske zakone, prema kome se poglavar klana ili *taoiseach* birao među širom porodicom umjesto da je titulu nasljeđivao najstariji sin. O'Flahertyjevi vladali zemljom preko niza zamaka, od kojih je najveći, Aughnanure, kraj Oughterarda, danas otvoren javnosti.
* Flaithbertaigh O Flaithbertaigh, (1090-e)
* Aedh O Flaithbertaigh, u.1236. 
* Roderick O Flaherty - historičar, posljednji poglavar klana O'Flaherty clan.
* Grace O'Malley (piratska kraljica, Granuaille) - udana u klan O'Flaherty.
* Liam O'Flaherty - autor *[[The Informer]]a*
* Hugh O'Flaherty - vatikanski svećenik koji je za vrijeme drugog svjetskog rata spasio mnoge živote
* John Flaherty
* Peter F. Flaherty
* Joe Flaherty
* Stephen Flaherty
* Jim Flaherty
* Robert J. Flaherty
* Sean Peter Flaherty - plivač
* Vince Flaherty
* James A. O'Flaherty - irski flautist
* Sir Murrough na Maer O Flaherty, u.1627.
* Haley Flaherty
Roderick O'Flaherty

**Roderick O Flaherty** (Irsko ime *Ruaidhrí Ó Flaithbheartaigh*, *Ruairí Ó Flaitheartaigh*) (1629 &ndash; 1718 or 1716), bio je irski historičar. Rođen je u grofoviji Galway te je naslijedio zamak Magh Cuilinn (Moycullen) i posjede. 

O'Flaherty je bio posljednji *de jure* Lord Iar Connachta, i posljednji priznati poglavar klana O'Flaherty. Najveći dio porodičnih posjeda je izgubio za vrijeme Cromwellijanskih konfiskacija 1650-ih. Ostatak mu je na prevaru ukrao zet Richard *Nimble Dick* Martin of Ross. Roderick O'Flaherty je u siromaštvu umro u Parku, kraj Bearne.

## Reference
* Peter Berresford Ellis, *[http://cura.free.fr/xv/13ellis2.html The Fabrication of 'Celtic' Astrology]*, The Astrological Journal (vol 39. n. 4, 1997)
Simcha Jacobovici

**Simcha Jacobovici** (IPA izgovor: ) (Petah Tikva, 4.4. 1953. -) je nagrađivani i kontroverzni izraelski režiser i producent dokumentarnih filmova koji se prvenestveno bave židovskom historijom. Zajedno s Charlesom R. Pellgerinom je snimio kontroverznu knjigu *[[The Jesus Family Tomb]]: The Discovery, the Investigation, and the Evidence That Could Change History* (2007), prilog dokumentarnom filmu u produkciji Discovery Channela koji se bavi pronalaskom navodne grobnice Isusa Krista.

Jacobovici je rođen i odrastao u Izraelu, a danas živi u Kanadi. Blizak je suradnik Jamesa Camerona koji je osim *[[The Lost Tomb of Jesus]]* producirao i jedanko kontroverzni dokumentarni film *[[Exodus Decoded]]* koji nastoji dati naučno objašnjenje za događaje opisane u Knjizi Izlaska.

## Filmografija
* *[[Secrets of the Ancient World: James, Brother of Jesus?]]*
* *The [[Exodus Decoded]]*
* *Falasha: Exile of the Black Jews*
* *Deadly Currents*
* *Hollywoodism: Jews, Movies & the American Dream*
* *Quest for the [[Ten Lost Tribes|Lost Tribes]]*
* *The Struma*
* *[[The Lost Tomb of Jesus]]*

Jacobovici je također bio tvorac i domaćin dokumentarne TV-serije *The Naked Archaeologist*.

## Napomene i vanjski linkovi


* theexodusdecoded.com information on one of Jacobovici's films
* 
* Official Site for ''The Lost Tomb of Jesus''
* Simcha Jacobovici Interview
Exodus Decoded

***The Ex­odus Decoded*** je dokumentarni film koga je 2006. godine snimio kanadski filmaš židovskog porijekla Simcha Jacobovici i u njime iznio nove dokaze o bijegu hebrejskih robova iz egipatskog sužanjstva. Narator je filma znameniti rećiser James Cameron, a jedan od suradnika je bio i Charles Pellegrino, autor knjige *Unearthing Atlantis*. Jacobovici u filmu sugerira da se Egzodus zbio oko godine 1500. pne., za vrijeme vladavine faraona Ahmosea I, te da je koincidirao s erupcijom Santorinija za koju naučnici vjeruju da je uništila minojsku civilizaciju. U filmu se biblijske pošasti koje su poharale Egipat tumače kao rezultat vulkanske erupcije, odnosno njome uzrokovane limničke erupcije u Delti Nila.

## Izvori


## Vanjske veze
* ''The Exodus Decoded'' Official Website
* ''The Exodus Decoded'' at Higgaion - 16-part scene-by-scene review 
* The Official Graham Phillips Website - Act of God
Sirijski hrčak

**Sirijski hrčak** (*Mesocricetus auratus*) je glodavac (Rodentia) podrijetlom iz Sirije, ponekad se još naziva i "Zlatni hrčak", što mu je zapravo originalna boja u prirodi. Unutar porodice Cricetidae spadaju u rod hrčaka. 

## Obilježja
Također danas postoji mnogo različitih boja i vrsta njihove dlake, npr. dugodlaki hrčak, sirijski hrčak bez dlake, crni hrčak i obični sirijski hrčak. Sirijski hrčak je najpopularnija vrsta hrčka za držanje kao kućnog ljubimca. Ima mnoge predispozicije koje se sviđaju kupcima. Sirijski hrčak vrlo je zahvalan kućni ljubimac zato što mu je veličina vrlo mala, otprilike 15 do 18 cm. Ima kratak rep (samo oko 8 mm) i što je vrlo važno ne smrdi. Vrlo je pogodan za ljude koji imaju malu djecu, jer su vrlo umiljati i nisu nasrtljivi. Postoji još par razloga zašto ih ljudi vole držati, jedan od tih razloga je cijena koja je vrlo povoljna, drugi razlog zašto ih ljudi vole je način njihovog održavanja koji ne traži puno, treći razlog je vrlo laka ishrana koju mogu primjenjivati čak i djeca. Za razliku od nekih egzotičnih životinja poput iguane ili njima sličnih, sirijski hrčci žive vrlo kratko. Životni vijek jednog hrčka je odprilike 2 - 2,5 godine. No nerijetko dožive i 3, 4 pa čak i više godina. Sirijski hrčak je većinom noćna životinja, što znači da će prek dana spavati, a noću biti vrlo aktivan. Sirijske hrčke možemo držati u paru, ali ako su iste starosti ili ako ih uzmemo iz istog legla, u protivnom doći će do tuče u kojoj hrčci mogu biti ozljeđeni.

## Porijeklo
Područje koje u prirodi nastanjuje ova vrsta je samo oko 10 - 15.000 km² velika visoravan Aleppo u sjevernoj Siriji. Kako je to područje za divlju vrstu vrlo maleno, IUCN ga je uvrstio u skupinu ugroženih životinja. Prvi put je opisan 1797. Dugo vremena ih se smatralo nestalim ili izumrlim, dok ih 1930. prof. Israel Aharoni nije našao ženku s leglom s jedanaest mladunaca. Preživjelo je troje mladunaca koji su zatim razmnožavani u Hebrew University u Jeruzalemu. Njihovi potomci su dugo bili jedini domesticirani sirijski hrčci, kako kao kućni ljubimci, tako i kao laboratorijske životinje. Nakon 1971. pojedini primjerci divljih sirijskih hrčaka uhvaćeni u sirijskoj pustinji uvedeni su u njihov uzgoj.

## Način života
Skotnost traje oko 16 dana, a leglo ima najčešće 4 mladunca.U godini dana može biti dosta legala. Mladunci su polno zreli u dobi između 38 i 42 dana. Sirijski hrčci su izraženi samotnjaci. Odrasle ženke reaguju krajnje agresivno na pripadnike iste vrste oba pola, uključujući i vlastito potomstvo.U uzgoju, mužjake spajaju sa ženkama samo na vrlo kratko vrijeme. 

Sirijski hrčci su životinje koje kopaju skrovišta i kanale do najdublje 110 cm. Gnijezda su im najčešće u dubini od 40 do 90 cm pod površinom. 

Prirodni neprijatelji su im sisari i zmije koji se inače hrane glodarima, no i čovjek.
Kineski hrčak

**Kineski hrčci** (*Cricetulus griseus*) su porijeklom iz pustinja Mongolije i sjeverne Kine. Ove životinje su ranije često, naročito u Kini, bile korištene za medicinska istraživanja. U nekim državama SADa, primjerice u Kaliforniji, smatra ih se štetočinama, pa za njihovo držanje, uzgoj i prodaju treba imati posebnu dozvolu. 

Kineski hrčci su jako čiste životinje i mnogo vremena provode čisteći i uređujući svoju dlaku. Ženka nosi 18-22 dana i ima 4 - 8 mladih, a ponekad čak 14. Ženka nakon okota hrani mlade još 3-4 tjedna. 10 dana nakon okota mladi progledaju, te počnu dobivati dlaku, a nakon 2 mjeseca postaju spolno zreli. Kao mladi, kineski hrčci su malo nervozne životinje, no kad odrastu, dolazi do izražaja njihov smiren i umiljat karakter, pa su vrlo omiljeni kućni ljubimci.
* Veličina: 8 - 10cm
* Težina: Mladog hrčka: 2 - 3 grama, odraslog hrčka: 50 - 75 grama
* Period trudnoće: 18 - 21 dan
* Životni vijek: 2 - 3 godine
* Broj prstiju na: prednjim nogama: 5(palac se skoro ne vidi) na zadnjim 5
* Hrana: u pet shopu možete kupiti gotovu hranu za vašeg hrčka.
Kranaj

U grčkoj mitologiji, **Kranaj** je bio drugi po redu kralj Atene, naseljednik Kekropa&nbsp;I. 
## Život
Kranaj je autohton (rođen iz zemlje, Geje), kao i njegov prethodnik. Za vrijeme vladavine se dogodila poplava iz priče o Deukalionu. Oženio je Pediju, spartansku ženu, s kojom je imao Kranaju, Kranehmu, i Atis. Po Atis je ime dobila Atika nakon njene smrti u ranoj dobi, iako je po drugim tradicijama bila majka, zajedno s Hefestom, Erihtonija. Kranaja je svrgnuo Amfiktion, Deukalionov sin, koga je kasnije svrgnuo Erihtonije.
Matična ćelija

**Matična, klicina** ili **izvorna ćelija** (engl. *stem cell*) je nediferencirana ćelija koja ima neograničenu sposobnost deobe, pri čemu posle svake deobe jedna od novonastalih kćerki-ćelija raste i diferencira se u određenom pravcu, a druga ostaje nediferencirana, izvorna ćelija. Pojavljuju se kod embriona, a u nekim tkivima postoje tokom čitavog života organizma, gde obezbeđuju prekursore iz kojih će nastati diferencirane ćelije.

## Razvojne mogućnosti

Prema razvojnom potencijalu mogu se razlikovati:
* totipotentne
* pluripotentne 
* multipotentne
* unipotentne
*seksipilne

**Totipotentne** matične ćelije imaju najveći razvojni potencijal, od njih može nastati bilo koji tip od preko 200 ćelija koje ima organizam čoveka. Totipotentne su embrionalne ćelije do stupnja od 8 blastomera.

**Pluripotentne** nastaju razvićem totipotentnih i od njih ne mogu nastati svi tipovi ćelija, kao od totipotentnih, ali može nastati veliki broj. Pripadaju im embrionalne matične ćelije unutrašnje ćelijske mase blastocista od koje će nastati klicini listovi. Njihov rast je moguć i u kulturi tkiva.

**Multipotentne** izvorne ćelije su malobrojne nediferencirane ćelije unutar tkiva odraslog organizma koje se mogu diferencirati u ćelije međusobno blisko povezane kao što su ćelije hematopojeze u koštanoj srži, matične ćelije strome koštane srži i dr. 

**Unipotentne** mogu da daju samo jedan tip ćelija, a po sposobnosti samoobnavljanja razlikuju se od nematičnih ćelija. Tipične unipotentne ćelije su ćelije bazalnog sloja epidermisa, parenhimske ćelije jetre i dr. Zaslužne su za regeneraciju tkiva.

## Literatura
* *Pantić, V: Embriologija, Naučna knjiga, beograd, 1989.*
* *Pantić, V: Biologija ćelije, Univerzitet u Beogradu, Beograd, 1997.
* *Trpinac, D: Histologija, Kuća štampe, Beograd, 2001.*
* * Šerban, M, Nada: Pokretne i nepokretne ćelije - uvod u histologiju, Savremena administracija, Beograd, 1995.*
* *Šerban, M, Nada:Ćelija-strukture i oblici, ZUNS, Beograd, 2001.''

## Vanjske veze

** Ilustrovani vodič kroz matične ćelije 
** Tell Me About Stem Cells: Quick and simple guide explaining the science behind stem cells
** Stem cell news
** Stem Cell Basics
** Understanding Stem Cells: A View of the Science and Issues from the National Academies 
** Scientific American Magazine (June 2004 Issue) The Stem Cell Challenge
** Scientific American Magazine (July 2006 Issue) Stem Cells: The Real Culprits in Cancer?
** National Institutes of Health
** STEM CELLS® 
** Cytotherapy
** Cloning and Stem Cells 
** Stem Cells and Development 
** Regenerative Medicine 
** Isolation of amniotic stem cell lines with potential for therapy
Zametak

**Zametak**, **embrij** ili **embrion** (grčki: **', plural **') je višestanični diploidni eukariot u najranijem stadiju razvoja, od prve diobe stanica do rođenja, izlijeganja ili klijanja. Kod ljudi se naziva embrijem od trenutka oplodnje do kraja 8. tjedna trudnoće, nakon čega se naziva fetus.

Nauka koja proučava zametke se naziva embriologija.

## Vanjske veze

* Chart of human fetal development
* A Comparative Embryology Gallery 
* Development of the human embryo
* The Visible Embryo from fertilization to birth 
* The Human Fertilisation and Embryology Authority (HFEA)
Martin Evans

**Ser Martin Džon Evans** (, rođen 1.1. 1941. u mestu Straud, Engleska) je britanski naučnik, kome se pripisuje pronalazak metode odgajanja kulture embrionskih matičnih ćelija 1981. Ovaj naučnik je poznat i po doprinosu tehnici ciljanja gena i njenoj primeni na laboratorijske miševe. Za doprinos tehnici ciljanja gena Martinu Evansu je dodeljena Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu 2007. Ovu nagradu deli sa kolegama Oliverom Smitizom i Mario Kapekijem. 

Danas radi kao profesor genetike sisara i direktor Škole za bionauke na Univerzitetu u Kardifu.

## Naučnoistraživački rad
Godine 1981., Džon Evans i Mat Kaufman su objavili rezultate eksperimenata u kojima su izolovali embrionalne matične ćelije iz mišijih blastocita i odgajili ih u ćelijskoj kulturi. Nezavisno od njih, do ovog rezultata je došao i Gejl R. Martin. Ove ćelijske kulture su omogućile primenu metoda ciljanja gena čime su stvorene genetički modifikovane životinje.

Evans je sa saradnicima pokazao da je moguće uneti gene u kulturu embrionalnih matičnih ćelija i time stvoriti embrione „himere“. Neke od ovih ćelija mogu da odrastu u novu generaciju genetski modifikovanog organizma.

## Reference
Mario Capecchi

**Mario Renato Capecchi** (6. 10. 1937.-) je američki genetičar italijanskog porijekla kloji je 2007. godine dobio Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu. Trenutno predaje ljudsku genetiku i biologiju na Medicinskom fakultetu Univerziteta Utaha.

## Reference

## Vanjske veze

* Howard Hughes Medical Institute biography 
* Eccles Institute of Human Genetics biography 
* University of Utah biography 
* Interviews with Mario Capecchi from Dolan DNA Learning Center's ''DNA Interactive''
* Capecchi animation from Dolan DNA Learning Center's ''DNA from the Beginning''
Oliver Smithies

**Oliver Smithies** (23.7. 1925.-) je američki genetičar britanskog porijekla i dobitnik Nobelove nagrade za fiziologiju i medicinu , kome se pripisuje otkriće elektroforeze gela 1950-ih, a, zajedno s Mariom Capecchijem, i tehnika homologne rekombinacije trangensične DNK s genomičkom DNK, mnogo sigurniji metod mijenjanja životinjskih genoma, odnosno tehnika iza ciljanje gena i knockout miša.

## Reference

## Vanjske veze

* Smithies' Lab Page 
* Lasker Award details 
* Text of Smithies' Interview about Lasker Award 
* List of prize winners on March of Dimes website 
* UNC Press release of Smithies' election to Institute of Medicine 
* UNC Press release of Smithies' receipt of the O. Max Gardner Award 
* News & Observer: UNC molecular biologist wins medical award 
* News & Observer: UNC researcher one of 3 to win Nobel
Albert Fert

**Alber Luj Fransoa Fer** (, rođen 7. marta 1938 u Karkasonu, Francuska) je francuski fizičar i laureat Nobelove nagrade za fiziku 2007.

Godine 1970. doktorirao je na univerzitetu Pariz-jug sa tezom „Osobine transporta elektriciteta u niklu i gvožđu“ (*Propriétés de transport électrique dans le nickel et le fer*). Potom je bio vođa tima za istraživanje čvrstih stanja na istoj instituciji.

Ferova grupa istraživača je 1988. otkrila GMR efekat u strukturi slojeva gvožđa i hroma. Nezavisno od njega, nešto kasnije je grupa pod rukovodstvom Petera Grinberga došla do sličnih rezultata. Otkriće GMR efekta omogućilo je izradu magnetnih čitača tvrdih diskova izuzetno visokog kapaciteta, koji su danas u širokoj upotrebi. 

Ovo otkriće pripada novoj grani fizike, spintronici, koja se bavi osobinama spina elektrona. 

Od 1976. Fer je profesor na Univerzitetu Pariz-jug u Orseju. 

Za pronalazak GMR efekta Feru i Grinbergu je 2007. dodeljena Nobelova nagrada za fiziku. 

## Reference

## Vanjske veze

* Biografija na mrežnom mestu Francuske akademije nauka
Peter Grünberg

**Peter Andreas Grünberg** (, Plzenj, Češka, 18. maja 1939. - Jülich, Njemačka, 9. aprila 2018.) je nemački fizičar. Težište njegovog naučnog istraživanja je u oblasti fizike čvrstog stanja. Njegov najvažniji pronalazak je GMR efekat. Za ovo otkriće mu je 2007. pripala Nobelova nagrada za fiziku.

## Biografija

Grinberg je 1962. počeo da studira na Univerzitetu u Frankfurtu na Majni i kasnije na Tehničkoj visokoj školi u Darmštatu. Od 1966. do 1969. radio je u Darmštatu na svojoj doktorskoj tezi: „Spektroskopska istraživanja slojeva nekih lantanoida“ (»-{Spektroskopische Untersuchungen an einigen Selten-Erd-Granaten}-«). Tri godine je proveo na Univerzitetu Karlton u Otavi, Kanada. Od 1972. radi kao saradnik u Istraživačkom centru u Jilihu, Nemačka. Stanuje u Kelnu. Od 1992. zaposlen je kao vanredni profesor na Univerzitetu u Kelnu.

## Dela

Grinberg je jedan od pionira istraživanja magnetnih osobina tankih slojeva materijala. Ova oblast, spintronika, proučava karakteristike spina elektrona. Cilj istraživanja je pronalazak načina za proizvodnju minijaturnih elektronskih kola. 

Godine 1986., Grinberg je otkrio antiferomagnetsku spregu u slojevima gvožđa i hroma. 

U periodu 1987./1988., Grinberg je otkrio GMR efekat, praktično istovremeno kada i francuski naučnik Alber Fer. Ovo otkriće je omogućilo veliko povećanje kapaciteta tvrdih memorija tokom 1990-ih. Danas se funkcija svih čitača magnetnih diskova u praksi zasniva na GMR efektu. Prihodi od ovog patenta idu u korist njegove matične institucije, Istraživačkog centra u Jilihu.

## Nobelova nagrada

Dana 9. oktobra 2007. komitet za dodelu Nobelove nagrade objavio je da se Peteru Grinbergu i Alberu Feru dodeljuje Nobelova nagrada za fiziku za nezavisno otkriće GMR efekta. Nagrada bi trebalo da bude uručena 10. decembra 2007. u Štokholmu.

## Reference

## Vanjske veze

* Biografija Petera Grinberga (Istraživački centar Jilih) 
* Elektronske osobine materije 
* „Nobelova nagrada za fiziku 2007.“, 9. oktobar 2007.
Doris Lessing

**Doris Lesing**, pravo ime **Doris Mej Tajler** (, Kermanšah, 22. 10. 1919. – London, 17. 11. 2013.) je britanska prozna književnica. Dobitnica je Nobelove nagrade za književnost 2007. 

Švedska akademija ju je u objašnjenju za dodelu nagrade opisala kao pisca: *»epskog narativnog dara o ženskom iskustvu, koja sa skepticizom, strašću i vizionarskom snagom posmatra civilizaciju koja je podeljena«*. Sa 87 godina života, Doris Lesing je najstarija dobitnica ove najprestižnije nagrade za književnost koja vredi 10 miliona švedskih kruna (oko 1,8 mil. evra). Nagrada će joj biti uručena na ceremoniji 10. decembra u Štokholmu.

## Biografija
Rođena je kao Doris Mej Tejlor 1919. u Iranu gde je njen otac radio kao bankarski službenik. Detinjstvo i mladost je provela u britanskoj koloniji Južna Rodezija, na teritoriji današnjeg Zimbabvea. Porodica se tamo nastanila sa namerom da gospodari plantažama kukuruza, što se nije pokazalo kao dobar poslovni potez. Pohađala je katoličku školu u Solzberiju. Kasnije je radila kao medicinska sestra i radnica na telefonskoj centrali. Preselila se u Englesku 1949. i tada je napisala svoj prvi roman „Trava peva“ (*The Grass Is Singing*). Njeno najznačajnije delo je roman iz 1962. „Zlatna beležnica“ (*The Golden Notebook*). 

Književni opus Doris Lesing se može podeliti u tri faze: 
* period komunističkih ideja 1944-1956, kada je pisala o radikalnim društvenim problemima;
* period psiholoških tema 1956-1969;
* period sufizma, koji predstavlja niz naučnofantastičnih romana (serija Kanopus).

Posle sufističke faze, Lesing je kombinovala sva tri navedena književna pristupa. Neki kritičari posmatraju njeno delo kao feminističku literaturu, dok sama književnica to negira. U prozi najčešće iznosi iskustva iz Afrike. 

### Reakcija Doris Lesing na vest o dodeli Nobelove nagrade
*»Ovo traje već 30 godina. Dobila sam sve nagrade u Evropi, baš sve, pa sam oduševljena zbog toga. To je rojal fleš.«* 

## Najvažnija dela
* *[[Trava peva]]* (1950)
* *[[Zlatna beležnica]]* (1962)
* *[[Kanopus u Argu]] serija romana (1979-1983):
** *Šikasta* (1979)
** *Brakovi između zona tri, četiri i pet* (1980)
** *Sirijski eksperimenti* (1980)
** *Stvaranje predstavnika planete 8* (1982)
** *Sentimentalni špijuni u carstvu Voljen* (1983)
* *Peto dete'' (1988)

## Izvori

## Vanjske veze

* Lični veb sajt Doris Lesing 
* Doris Lesing na myspace
* Intervjui sa Doris Lesing
Marion Jones

**Marion Jones** (Los Angeles, 12.10. 1975.) je američka atletičarka, višestruka olimpijska pobjednica u sprinterskim disciplinama. Zbog kasnijeg priznanja da je koristila nedozvoljena stimulativna sredstva (doping), ostvareni su joj rezultati brisani, a medalje oduzete.

## Natjecateljska karijera
Marion Jones je bila najbolja svjetska atletičarka u sprinterskim disciplinama na 100 i 200 m u periodu na prijelazu između 20-tog i 21-og stoljeća. Medalje je u tom periodu redovito osvajala i u skoku u dalj kao i u štafetnim utrkama, te je s pravom smatrana i jednom od najsvestranijih atletičarki. Zvjezdane trenutke karijere doživjela na na Olimpijskim igrama u Sydneyu 2000. godine, kada je osvojila čak 5 medalja, od čega tri zlatne.

## Dopinški skandal i priznanje
Krajem 2004. godine proširila se afera s tvrtkom BALCO, čije su se aktivnosti povezivale s pripremom i prodajom nedozvoljenih stimulativnih sredstava za sportaše. Među brojnim imenima spomenulo se i ime Marion Jones. Jones je tom prilikom negirala sve optužbe, a kako nikad u karijeri nije pala na doping testu, nije bilo daljnjih pravnih akcija. Ipak, te su optužbe ozbiljno uzdrmale karijeru, te čak utjecale na njen završetak. Konačno, 5. listopada 2007. godine Jones je pred TV auditorijem priznala da je godinama uzimala nedozvoljene steroide, kao i to da je lagala prilikom prve istrage.

## Privatni život
Jones je osim sportske karijere imala i buran privatni život. Udavala se dva puta, prvo za bacača kugle C.J. Huntera (od 1998. do razvoda 2002.), a danas (od 2007. godine) je udata za sprintera Obadele Thompsona. Ima i sina, rođenog 2003. godine, iz veze s američkim sprinterom Timom Montgomeryem. Zanimljivo je da su i C.J.Hunter i Tim Montgomery svojedobno također bili uhvaćeni u varanju dopingom, te im je obojici doživotno zabranjeno natjecanje u atletici.
Zbog svih problema s neuspješnim brakom i vezama, kao i optužbama za doping koje su joj prekinule karijeru, Jones je financijski uništena te profesionalno izgubljena za sport.
Međuvladin panel o klimatskim promjenama

**Međuvladin panel o klimatskim promjenama** (engleski: *Intergovernmental Panel on Climate Change*, IPCC) je stvoren godine 1988. od strane dvije organizacije Ujedinjenih Naroda - Svjetske meteorološke organazicija (WMO) i Programa za okolinu UN (UNEP), da procjenjuje rizik od klimatskih promjena uzrokovanih ljudskom aktivnošću.

IPCC je godine 2007. podijelio Nobelovu nagradu za mir s bivšim potpredsjednikom Sjedinjenih američkih država Alom Goreom .

IPCC ne vrši istraživanja, niti prati klimatske i druge fenomene. Jedna od glavnih aktivnosti IPCC je izdavanje posebnih izvještaja vezanih uz primjenu Okvirnoj konvenciji UN o promjeni klime (UNFCCC). (UNFCCC je međunarodni sporazum koji priznaju mogućnost štetne promjene klime; primjena UNFCCC je s vremenom dovela do protokola iz Kyota.) IPCC svoje procjene uglavnom temelji na naučnoj literaturi. IPCC je otvoren svim državama-članicama WMO i UNEP.
IPCC-ovi izvještaji se široko citiraju u skoro svim debatama vezanim uz promjene klime. Većina država i međunarodnih organizacija smatra UN-ov klimatski panel kao autoritet.

Svi IPCC-ovi tehnički izvještaji su ekstenzivno provjeravani od naučnika. Sažeci izvještaja (npr. *Sažetak za tvorce politike*), koji izazivaju najviše pažnje medija, uključuju recenzije država koje su sudjelovale kao i naučnu recenziju.

## Povezano
* Globalno zatopljenje

## Napomene i reference

## Vanjske veze

* The IPCC web site
** IPCC Organisation 
** 
** IPCC publications 
*** Summaries for Policymakers (SPMs) of the IPCC Fourth Assessment Report:
**** , 
**** 
**** 
* A summary of the Fourth Assessment Report SPMs  by GreenFacts.
* [IPCC article](http://www.eoearth.org/article/Intergovernmental_Panel_on_Climate_Change_(IPCC)) at the Encyclopedia of Earth - General overview of the IPCC
* The IPCC Controversy  - from the Science & Environmental Policy Project
* Climate Change - What Is the IPCC  by Jean-Marc Jancovici
* Climate Change Freeview Video Interview 2006 - Sherwood Rowland, Nobel Laureate (1995) for work on ozone depletion discusses climate change. Provided by the Vega Science Trust.
* «UN scientist backs '350' target for CO2 reduction», *AFP*, 25. august 2009
Al Gore

**Albert Arnold "Al" Gore, Jr.** (31. 3. 1948.-) je američki demokratski političar najpoznatiji po tome što je od 1993. do 2001. služio kao potpredsjednik u administraciji predsjednika Billa Clintona. U posljednje vrijeme je poznat po ekološkom aktivizmu, odnosno nastupu u *Oscarom * nagrađenom dokumentarnom filmu *[[Neprikladna istina]]*, te po tome što je 2007. godine dobio Nobelovu nagradu za mir.

## Vanjske veze

* Official website
* [Legislation Sponsored by Senator Gore](http://thomas.loc.gov/cgi-bin/bdquery/?&Db=d102&querybd=@FIELD(FLD003+@4((@1(Sen+Gore++Albert++Jr.))+00449)))  — Library of Congress
* 
* News stories & commentary — *[[The New York Times|New York Times]]*
* Al Gore  *[[Charlie Rose (talk show)|Charlie Rose]]* interviews
* Gore interview part 2 on *[[The Hour]]* with George Stroumboulopoulos
Roger Myerson

**Roger Bruce Myerson** (29.3. 1951. -) je američki ekonomist koji je, zajedno s Leonidom Hurwiczom i Ericom Maskinom, godine 2007. osvojio Nobelovu nagradu za ekonomiju "za postavljanje temelja teorije dizajna mehanizma." 

## Knjige
* *Game Theory: Analysis of Conflict*, Harvard University Press (1991). 
* *Probability Models for Economic Decisions*, Duxbury Press (2005).

## Reference
* Professor Webpage from the ''University of Chicago''
Eric Maskin

**Eric Stark Maskin** (12.12. 1950) američki je ekonomist koji je zajedno s Leonidom Hurwiczom i Rogerom Myersonom godine 2007. dobio Nobelovu nagradu za ekonomiju "za postavljanje temelja teorije mehanizma dizajna".

## Vanjske veze
* Webpage from ''Institute for Advanced Study, School of Social Science''
Leonid Hurwicz

**Leonid "Leo" Hurwicz** (21.8. 1917) je počasni profesor ekonomije na Univerzitetu Minnesote. On je incirao razvoj teiorije dizajna mehanizma koji se koristi u ekonomiji, političkim i društvenim naukama; bio je također pionir u primjeni teorija igara na ekonomiju. Za to djelo je godine 2007. dobio Nobelovu nagradu za ekonomiju, postavši najstarijim dobitnikom bilo koje Nobelove nagrade.

Hurwicz je nagradu podijelio s Ericom Maskinom i Rogerom Myersonom, koji su njegovo djelo rafinirali u tehnikama nalaize nesavršenih tržišta. Njihovo djelo se koristi kako bi se pronašlo "najefikasniji metod alokacije resursa s obzirom na postojeće informacije, uključujući poticaje za one umiješane."

## Napomene

## Vanjske veze

* 
*
Jaros

**Jaros**, Giaros, () je jedno malo grčko ostrvo koje je danas nenaseljeno. Ovo malo ostrvo leži u Egejima između većih ostrva, Andros, Tinos, Siros, Kitnos i Kea. Ostrvo ima dužinu 8,5&nbsp;km, a širina mu doseže blizu 4,5&nbsp;km, tako da njegova površina dostiže veličinu od 37&nbsp;km². Vegetacija je na ostrvu dobro razvijena, ostrvo je dosta brdovito, a njegova najviša tačka iznosi 490 metara.

Koordinate: 37° 37' Sgš; 24° 43' Igd

Jaros je još u antičko vrijeme bio utočište, odbjeglima sa okolnih ostrva. Od 2. svjetskog rata, a posebno za vrijeme pod grčkom vojnom diktaturom, Juntom, 1967. do 1974. godine, ostrvo je služilo kao zatvor i mjesto internacije za političke zatvorenike.

Od 1948. pa sve do 1974. godine, oko ljudi 22,000 bilo je eksportovano ili zatvoreno na ovome ostrvu.

Danas grčka vlada često koristi ovo ostrvo za strateške vježbe, a većina objekata koji se nalaze na ostrvu, više služe kao spomenici na sjećanje onima koji su tu propatili.

## Povezano
* Grčka ostrva

## Vanjske veze
* Informacije o ostrvu
Folegandros

**Folegandros** () je malo grčko ostrvo grupe Kikladi. Ono leži oko 160 km jugoistočno od Atine i 40 km sjeverozapadno od Santorinija u Egejima.
Ostrvo posjeduje dužinu od 14,5&nbsp;km, a maksimalna širina iznosi 4&nbsp;km. Površina ostrva je 32 km² a najviša tačka na ostvu je 445 metara.

Koordinate: 36° 37′ 20" Sgš, 24° 54′ 5" Igd

Svih otprilike 550 stalnih stanovnika ostrva žive u lučkom mjestu *Karavostasis*, glavnom mjestu Hora (*Chora*) ili u zemljoradničkom naselju Ano Merija (*Ano Meria*). Jezgro navedenog sela Hora, čini jedna venecijanska tvrđava (*Kastro*),kod koje na njenom južnom ulazu počinje serpentinski uspon koji vodi do glavne crkve na ostrvu. Crkva se naziva Panagija *(Panagia*). Odatle se pruža predivan pogled na strmu morsku obalu. Visina sela Hora je preko 200 m a selo je izgrađeno na samoj ivici litice.

Iz antičkog vremena i nije mnogo stvari poznato o ovome ostrvu. Njegovi stanovnici su bili Dorani. Kasnije su njime zavladali Atinjani. 1207. godine ostrvo je osvojio venecijanac Marko Sanudo, a pod Venecijom ostalo je sve do 1566. godine, kada su njime zavladali Turci. Grci su ga ponovo osvojili tek u 19. vijeku.

Glavna grana privređivanja na ovom slabo razvijenom ostrvu je uglavnom poljoprivreda. Pored nje, u blagoj mjeri zastupljeno je ribarstvo i turizam. Međutim smještajni kapaciteti su mali pa se rijetki odlučuju za boravak na ovome ostrvu.

Folegandros je dostupan samo brodom. Međutim i tu može, zbog relativno nezaštićene luke, doći do kašnjenja, ponekad i po nekoliko dana. Ostrvo saobraća sa ostrvima Milos i Pireus, a postoji veza i sa Iosom preko Sikinosa. (Stanje 2003).

## Povezano
* Grčka ostrva

## Vanjske veze

* Folegandros - ostrvo mira
* Opština Folegandros
Antimilos

**Antimilos** (), ili *Erimomilos*, je jedno ostrvo koje pripada Grčkoj, nije naseljeno, a pripada grupi ostrva Kikladi, u Egejskom moru. Ostrvo leži oko 20 km sjeverozapadno od luke ostrva Milos, a svojom dužinom od 4&nbsp;km i širinom od 3&nbsp;km obezbjeđuje sebi površinu veličine preko 10 km².

Koordinate: 36° 47' 20" Sgš 24° 14' 20" Igd

Antimilos je ostrvo siromašno vegetacijom, a naseljeno je samo divljim kozama i kunićima. Ostrvo je brdoviti, vulkanskog je porijekla, a najviša tačka ostrva je 684 metara. Ostrvo se može posjetiti prilikom turističke sezone sa malim turističkim brodićima koji voze sa ostrva Milos.

Znamenitosti od istorijske vrijednosti na ovom ostrvu ne postoje, ali postoji nekolicina lijepih zalijeva za kupanje, koji su slobodni za turiste.

## Povezano
* Grčka ostrva

## Vanjske veze
* Pogled na ostrvo iz broda
Antiparos

**Antiparos** () je malo ostrvo, oko 35&nbsp;km² veličine. Takozvano ostrvo-sestra ostrvu Paros, koje je od njega odvojeno jednim 1,5&nbsp;km² širokim moreuzom. Antiparos pripada grupi ostrva Kikladi, a nalazi se u Egejskom moru.

Iz male luke Punda svakih 10-15 minuta isplovljava redovan trajekt koji spaja ova dva ostrva.

Najviše uzvišenje na ovome 12,5 km dugom i do 5,5&nbsp;km širokom ostrvu je Profitis Ilias (*Profitis Ilias*) (300m).

Skoro svih 700 stanovnika ovog ostrva žive u istoimenom glavnom mjestu, u kojem se nalazi nekoliko prodavnica i taverni koje se nalaze na zamku iz 1440. godine. Pojedine taverne su otvorene i na zapadnoj, mirnoj strani ostrva pored ulice koja prolazi, tik uz pješčanu obalu.

Najznačajnije znamenitosti koje turisti obilaze pod vodstvom turističkih vodiča (odlazi se autobusom, a može i pješice), je impresivna stalaktitna pećina u čiju se utrobu spušta stepeništem, čak do 90 m dubine.

Što se tiče prenoćišta na ostrvu, postoji samo okraničen broj mjesta, tako da se turisti na ostrvu najčešće zadržavaju samo nekoliko časova.

Koordinate ostrva su: 37° 0' Sje.; 25° 3' Ist.

## Povezano
Grčka ostrva

## Vanjske veze

* Oficijelna veb strana ostrva Antiparos
Salamina (Kipar)

**Salamis** ili Salamina je antički grad na istočnoj obali Kipra, 6 kilometara severno od današnjeg grada Famaguste.

## Historija
Najraniji arheološki nalazi su iz 11. veka pne. (kasno bronzano doba). Ruda bakra, koja se nalazila na Kipru učinila je Kipar značajnim na trgovačkim putevima. Grad Salamis spominje se u asirijskim natpisima, kao jedna od kraljevina na Kipru. Asirijska vojska je 877. pne. prvi put došla do Mediterana. Gradovi-kraljevine na Kipru su 708. pne. odali počast Sargonu II, kralju Asirije. Prvi novčići su kovani u 6. veku pne. prema persijskim prototipima.

Kipar je bio pod kontrolom Asirije, ali gradovi-države su uživali relativnu nezavisnost dok god su plaćali danak asirijskom kralju. To je omogućilo kraljevima različitih kiparskih gradova da nagomilaju dovoljno bogatstva.

Mitski osnivač Salamisa je Teuser, sin Telamona, koji se nije mogao vratiti iz Trojanskog rata, jer nije osvetio svoga brata Ajaksa. 
Kod Salamisa se 450. pne. odigrala Bitka kod Salamine na Kipru između Atine i Persije. (Ta bitka se ne smije zameniti sa bitkom kod Salamine 480. pne. u Grčkoj).

Istoriju Salamisa u ahajskom i klasičnom periodu iznio je Herodot i Isokrat. Salamis je bio glavni grad Kipra i predvodio je ostale gradove u pokušaju da se oslobode persijske vlasti. Najpoznatiji vladar Salamisa je bio Evagora (410-374. pne.), koji je postao vladar celog ostrva i uspeo da postigne nezavisnost od Persije. Artakserks je posle toga opsedao Salamis. Pod kraljem Evagorom grad je napredovao i iz toga perioda siu mnogi spomenici grčke kulture i umetnosti.

Nakon što je Aleksandar Makedonski osvojio Persiju, Ptolemej I Soter je vladao Kiprom. Ptolemej je prisilio svoga guvernera ostrva da počini samoubistvo. Na njegovo mesto je došao Ptolemejev brat. Salamis je i dalje ostao glavni grad. Kod Salamisa se 306. pne. odvijala pomorska bitka između Demetrija Poliorketa i Ptolemeja. Demitrije je pobedio i zauzeo Kipar.

Kada su Rimljani preuzeli ostrvo Salamis je bio deo rimske provincije Kilikije, a sedište guvernera je premešteno u Pafos. Iako je pafos bio glavni grad Salamis je i dalje bio jako značajan. Rimski carevi Trajan i Hadrijan su obnovili ili iznova izgradili javne građevine.

Sveti Varnava je doneo u 1. veku hrišćanstvo na Kipar. Navodno je Varnava propovedao u Aleksandriji i Rimu, a kamenovan je 61. u Salamisu. On se smatra osnivačem kiparske pravoslavne crkve.

Nekoliko potresa uništilo je Salamis u 4. veku. Grad je ponovo izgrađen kao Konstancija i postao je sedište biskupa. Grad je imao i problem sa upropaštavanjem luke, apa je nazadovao. Potpuno je napušten u 7. veku za vreme arapskih invazija.
Limnologija

**Limnologija** (grčki &#955;&#7984;&mu;&nu;&eta; jezero + -logija), grana hidrologije koja se bavi istraživanjem jezera, napose fizikalnim i hemijskim svojstvima jezerske vode i biologijom jezera.

François-Alphonse Forel (1841. - 1912.) je osnovao polje limnologije vlastitim proučavanjem Ženevskog jezera. Limnologija je tradicionalno blisko srodna hidrobiologiji koja se bavi primjenom principa i metoda fizike, hemije, geologije i geografije na ekološke probleme.

## Organizacije
* Američko limnološko i okeanografsko društvo
* Australsko društov za limnologiju
* Evropsko limnološko i okeanografsko društvo
* Njemačko limnološko društvo (www.dgl-ev.de)
* Talijansko udruženje za okeanologiju i limnologiju (AIOL) (www.aiol.info - *R.Bertoni*)
* Japansko limnološko društvo
* Societas Internationalis Limnologiae (limnology.org)
Sedimenti

**Sedimenti** (lat. *sedimentum* = talog) taložine su trošnog materijala (šljunka, pijeska, gline i sl.) ili otopina (vapna, soli, gipsa i sl.) u moru (*morski ili marinski sedimenti*), jezeru (*jezerski ili lakustrijski sedimenti*), rijeci (*riječni ili fluvijalni sedimenti*) ili na kopnu (*eolski sedimenti*, tj. oni koji su nataloženi vjetrom, *sipari* i sl.). Mehaničkim raspadanjem nastaju *mehanički sedimenti*, a kemijskim otapanjem *kemijski sedimenti*. Materijalom organskog porijekla nastaju *organogeni sedimenti*.

## Povezano
* Sedimentologija
Gips

**Gips** je vrlo mekan mineral, po hemijskom sastavu **[[kalcij]]um [[sulfat]] di[[hidrat]]**, CaSO4•2H2O. Anhidrovan prah kalcijumsulfata, CaSO4, kada se hidratiše, rekristališe i svara čvrstu masu koja se koristi u građevinarstvu.

## Kemijski sastav

4•2H2O + heat → 4•½H2O + 1½H2O (steam)
 (4•½H2O).

4•½H2O + 1½H2O → 4•2H2O This reaction is exothermic.

## Nalaženje

## Upotreba

## Povezano
* Spisak minerala
* Lime
* United States Gypsum Corporation, the largest producer of gypsum products in North America
* Rajasthan State Mines and Minerals Limited, the largest producer of gypsum in India

## Reference

## Vanjske veze

* WebMineral data
* Mineral Data

## Povezano
* Spisak minerala
* Spisak stena
Karakorum

**Karakorum** ili **Karakoram** je planinski lanac u Aziji i jedan od najviših lanaca na svijetu. Proteže unutar granica Pakistana, Kine i Indije, a sjeverozapadni krak i do Afganistana i Tadžikistana.

## Geografija
Lanac sadrži preko 60 vrhova viših od 7000 m, od kojih je najpoznatiji K2 (8611 m), drugi najviši vrh svijeta. Lanac je dug oko 500 km i najvećim dijelom nalazi se u sjevernom Pakistanu. To je područje s najviše ledenjaka izvan polarne regije. Lanac omeđuju na sjeveru Tibet, planine Pamir i Wakhan koridor. Zapadno se nalaze lanci Hidu Raj i Hindu Kush. Južno omeđenje Karakorama čine rijeke Gilgit, Indus, i Shyok, koje također odjeljuju lanac Karakorum, od lanca Himalaja. Zbog svoje nepritupačnosti lanac je slabije naseljen od Himalaja (koje se nalaze istočnije) i prvi europski istraživači došli su u to područje u ranom 19. vijeku. Karakorum i Himalaje nalaze se području sudara dvaju kontinenata i od velike je važnosti za geologiju, za pručavanje tektonskih promjena. Ledenjaci služe za istraživanje klimatskih promjena.

## Najviši vrhovi
Najznačajniji vrhovi nalaze se u sjevernom Pakistanu:
* K2 (Qogir Feng) (8611 m)
* Gasherbrum I (8068 m)
* Phalchen Kangri (8047 m)
* Gasherbrum II (8035 m)
* Gasherbrum IV (7925 m)
* Distaghil Sar (7885 m)
* Masherbrum (7821 m)
* Rakaposhi (7788 m)
* Kanjut Sar (7761 m)
* Saser Kangri (7672 m)
* Chogolisa (7665 m)
* Haramosh vrh (7397 m)
* Ogre (7285 m)
* Muztagh toranj (7273 m)

## Vanjske veze

*Karakorum galerija slika
* Opsežne informacije o planinama Himalaje i Karakoruma sa poveznicama do dobrih slika
* Pakistan putničke informacije
* Travel Web: Karakorum autocesta 
* Karakorum 
* Planinarenje 
* Karakorum autocesta
* Muztagh Travel
Pamir

**Pamir** je planinski venac koji se nalazi na sjecištu planinskih lanaca Tanšan, Karakorum, Kunlun i Hindukuš. Većina planina nalazi se u Tadžikistanu. Dijelovi Pamira prositiru se i u državama: Kirgistan, Afganistan i Pakistan. Wakhan koridor prolazi kroz Pamir.

## Geografija
Tri najviša vrha su Ismoil Somoni (7495 m, od 1932. do 1962. poznat kao Staljinov vrh, te od 1962. do 1998. kao Vrh komunizma), zatim Vrh nezavisnosti (7165 m) i Pik Korženevski (7105 m). U gorju se nalazi i mnogo ledenjaka, uključujući i 72 km dugi ledenjak Fedčenko, najveći u bivšem SSSR-u i najveći izvan polarne regije.

## Klima
Pamir je tokom čitave godine prekriven snijegom. Prevladavaju duge i oštre zime te kratka i hladna ljeta.

## Ekonomija
Ugljen se kopa na zapadnom dijelu, dok je u ostatku planinske regije glavni izvor zarade uzgajanje ovaca.

## Prijevoz
Masivom prolazi Pamirski autoput, drugi najviši put svijeta, nakon Karakorumskog autoputa. Pamirski autoput povezuje Dušanbe u Tadžikistanu i Oš u Kirgistanu te predstavlja glavnu liniju snadbijevanja ove izolirane regije.

## Povezano
* Nacionalni park Tadžikistan

## Vanjske veze

* Informacije i fotografije
* *The Pamirs. 1:500.000 - Turistička karta Gorno-Badkshan-Tadžikistana i informacije o regiji.* Verlag „Gecko-Maps“, Switzerland 2004 ()
* Turistički ured u Khorogu (Tadžikistan) Pamirs Tourism Association
Hindukuš

**Hindukuš** (*Hindu-Kuš*, *Hindu Kush*, *Hindu Kush*, *Hindoo Koosh* ili *Hindukush*, perzijski: هندوکش) je planinski lanac u Afganistanu, djelomično i u sjevernoj regiji u Pakistanu. Nastavlja se na zapadne krajeve masiva Pamir, lanca Karakorum, te Himalaja. Planinski lanac razdvaja tokove rijeka Kabul i Helmand od rijeke Abudarja.

## Planine
Planine Hindukuša snizuju se kako se protežu prema zapadu: središnji dio u blizini Kabula visok je od 4500 do 6000 metara; zapadnije visine su od 3500 do 4000 metara. Prosječna visina za Hindu Kush je 4500 metara.

Dužina cijelog sustava je 966&nbsp;km lateralno, dok je srednja širina (smjer sjever-jug) oko 240&nbsp;km. Samo oko 600&nbsp;km masiva naziva se Hindukušom. Ostatak čine brojni manji planinski lanci kao što su: Kuh-e Baba, Salang, Kuh-e Pagman, Spin-Gar (istočni Safid-Kuh), Sijah-Kuh, Koh-e Hvadža Muhamed, te Selsele-je Band-e Turkestan. Zapadni Safid-Kuh, Sijah-Band i Došah zapadnjaci često nazivaju kao Paropamisus.

Rijeke koje izviru u planinskom sustavu su Helmand, Hari-Rud i Kabul. Planine ispresjecaju visoki planinski prijelazi ("*kotali*"), strateški važna mreža za promet karavana. Najvažniji planinski prijelaz je Kotal-e Salang (3,878 m); povezuje Kabul i točke na sjeveru s južnim u Afganistanu.

### Istočni Hindukuš
Istočni lanac Hindukuša, poznati kao i niski Hindukuš, nalazi se većim dijelom u sjevernom Pakistanu i manjim dijelom u Afganistanu.
U distriktu Čitral u Pakistanu nalaze se najviši vrhovi Hindukuša (Tirič-Mir, Nošak, i Istoro-Nal), masivni ledenjaci i brojni prijelazi.

## Vanjske veze

* ''Hindu Kush'', *[[Encyclopedia Iranica]]*
* http://www.karakorumexplorers.com 
* http://www.northernareas.org.pk 
* Zanimljive priče Hindukuša