open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Surfaktant

**Surfaktanti** ili **tenzidi** su supstance koje snižavaju površinski napon vode u odnosu na vazduh ili u odnosu na graničnu površinu sa drugim supstancama. Riječ surfaktant potiče od engleskog naziva za površinski aktivne supstance - ***surf'''ace '''act'''ing '''a'''ge'''nt***. Surfaktanti se primjenjuju kao sredstva za čišćenje, a također i u tekstilnoj industriji kao sredstva za kvašenje, emulgaciju i omekšavanje.

### Struktura i djelovanje surfaktanata
Površinski aktivne supstance se u rastvoru raspoređuju tako da je njihova koncentracija na graničnoj površini veća od koncentracije u unutrašnjosti rastvora. To omogućava njihova struktura koja se sastoji od hidrofobnog i hidrofilnog dijela molekule. Hidrofobni dio je alifatski ugljikovodični lanac (ravan ili razgranat). Hidrofilni dio molekule ima afinitet prema vodi, a to može biti hidrofilna grupa npr. karboksilna, sulfatna, sulfonska, ortofosforna, amino grupa, sulfonamidna, itd. Pri povećanoj koncentraciji surfaktanta dolazi do formiranja submikroskopskih čestica (micele) u unutrašnjosti rastvora. Micele su građene od nekoliko stotina molkula čiji su hidrofilni dijelovi okrenuti prema vodi, a hidrofobni lanci prema unutrašnjosti. Ova pojava omogućava solubiizaciju dvije tečnosti koje se ne miješaju, tj. prividno povećanje rastvorljivosti. Npr. emulzija vode i ulja biće stabilna u prisustvu površinski aktivne supstance.
Polimer

**Polimeri** su prirodne ili vještačke materije koje se sastoje od velikih molekula sačinjenih od povezanih serija ponovljenih jednostavnih monomera.

## Tipovi polimera
Prirodni polimeri su: proteini, celuloza i drugi. Veštački polimeri se još nazivaju i sintetičke smole. Polimeri su visokomolekularna jedinjenja čiji se molekuli sastoje od nekoliko stotina ili nekoliko hiljada molekula. Ovako velike molekule se nazivaju makromolekulama. Termoplastični polimeri su: polietilen, polivinilhlorid, polimetilakrilat, polivinilacetat i poliizobutilen. Termostabilni polimeri su: fenolaldehidi, epoksidi, poliestri, poliuretani i silicijum-organski polimeri. 
U polimere spadaju i kaučuk i guma.

## Osobine polimera
Polimerizacija predstavlja reakciju dobijanja polimera iz odgovarajućih monomera. Struktura polimera je u općem slučaju amorfna, što znači da u okviru ovih supstanci ne postoji neki pravilan raspored čestica koje grade polimer. Modifikacijom polimera, postignutom na razne načine, dobija se širok spektar materijala koji nose opšti naziv plastične mase. Polimere proučava nauka o materijalima.

## Metode sinteze polimera
Za sintezu makromolekularnih spojeva iz monomera koriste se dvije metode: polimerizacija i polikondenzacija. *Polimerizacija* je poseban slučaj reakcije adicije i odnosi se na spajanje velikog broja monomernih molekula, koje posjeduju višestruku vezu bez izdvajanja sporednih produkata. Zbog toga monomer i polimer imaju isti elementarni hemijski sastav. *Polikondenzacija* je u suštini proces supstitucije kod kojeg se polimer stvara uz izdvajanje sporednih produkata, najčešće malih molekula (npr. H2O, NH3). Kod polikondenzacije monomeri moraju sadržavati najmanje dvije funkcionalne grupe. Produkt polikondenzacije ima različit elementarni sastav od polaznih monomera.

## Povezano
* Polimerizacija
* Makromolekula

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Manfred D. Lechner, Klaus Gehrke, Eckhard H. Nordmeier: *Makromolekulare Chemie. Ein Lehrbuch für Chemiker, Physiker, Materialwissenschaftler und Verfahrenstechniker.* 3. überarbeitete und erweiterte Auflage. Birkhäuser, Basel u. a. 2003, .
* J. Kahovec, R. B. Fox, K. Hatada: *Nomenclature of regular single-strand organic polymers (IUPAC Recommendations 2002).* In: *Pure and Applied Chemistry.* 74, 10, 2002, S.&nbsp;1921–1956, , online-Fassung.
* Ulf W. Gedde: *Polymer Physics.* Chapman & Hall, London u. a. 1995, .
* H. Cherdron, F. Herold, A. Schneller: *Technisch wichtige temperaturbeständige Polymere*, Chemie in unserer Zeit, 23. Jahrg. 1989, Nr. 6, S.&nbsp;181–192, .
* Klaus Menke, Siegmar Roth: *Metallisch leitfähige Polymere I und II*, Chemie in unserer Zeit, 20. Jahrg. 1986, Nr.1, S.&nbsp;1–10, Nr. 2, S.&nbsp;33–43, .
* 
* 

## Vanjske veze

* Polymer Chemistry Hypertext, Educational resource 
* The Macrogalleria - a cyberwonderland of polymer fun!
* Application notes on the characterization of polymers 
* Kurs o polimerima 
* Polimerne strukture
* VDMA-Polymerelektronik 
* Chemischer Hintergrund
Makromolekula

**Makromolekula** je po definiciji velika molekula, velike molekularne mase. U biohemiji se pojam makromolekula odnosi na biopolimere (nukleotide, proteine, ugljikohidrate i lipide), a također i na nepolimerne molekule velike molekularne mase.

## Historija
Prvu sintetičku smolu je sintetizirao Leo Baekeland između 1905. i 1909. godine, fenol-formaldehidnom kondenzacijom i taj proizvod se naziva *bakelit*. Tada još uvijek nije bila poznata makromolekularna priroda ovog materijala. U periodu 1900. – 1930. ideja o kovalentno vezanim molekulama čija je molekulska masa veća od 100000 nije bila prihvaćena. Smatralo se da bi takve strukture bile nestabilne. Umjesto toga bilo je prihvaćeno da su supstance polimernih osobina (elastičnost, nejasna tačka topljenja, viskoznost rastvora) agregati malih molekula vezani sekundarnim valencijama i da je potrebno prisustvo dvostruke veze. Hermann Staudinger je naprotiv dokazao, da hidrogenacijom prirodne gume ona zadržava polimerne osobine.

## Tipovi makromolekula
Makromolekule biološkog porijekla su jako zastupljene u prirodi. Npr. proteini kože su predominantno biopolimeri kolagena. Kosa je građena od keratina. Molekule DNK i RNK su također makromolekule. Nasuprot njima, sintetičke makromolekule se mogu dobiti u laboratoriju, npr. polistiren.

## Povezano
* Polimer

## Izvori
Brinkmanov broj

**Brinkmanov broj** je bezdimenziona grupa koja se odnosi na kondukciju toplote sa zida na strujeći viskozni fluid, najčešće koristen u procesnima sa polimerima. Postoji nekoliko definicija, a jedna od njih glasi:

 N_{Br} = \frac {\eta U^2}{\kappa(T_w-T_0)} 

gdje je
* *N<sub>Br</sub>* = Brinkmanov broj
* *η* = viskoznost fluida (dinamička), [Pa s]
* *U* = brzina fluida, [\frac {m}{s}]
* *κ* = termalna konduktivnost fluida, [\frac {W}{m K}]
* *T<sub>0</sub>* = ukupna temperatura fluida, [K]
* *T<sub>w</sub>* = temperatura zida, [K]

## Povezano
Simetrija

**Simetrija** je preslikavanje figura u geometriji.

**Simetrijom** se naziva i osobina simetričnosti figure u odnosu na pravu (osu), tačku (centar), ili ravan, tj. svojstvo geometrijske figure da ima osu simetrije, centar simetrije, ili ravan simetrije.

## Osna simetrija
**Osna simetrija** je geometrijsko preslikavanje tačaka \sigma_l : A \to A', takvo da je duž AA', koja spaja lik i sliku, okomita na datu pravu *l*, osu simetrije, i da je AS = SA, gde je *S* tačka presjeka duži AA' i prave *l*.

Posebno (v. Prof. V.A.Ditkin, *Rječnik matematičkih termina*, Prosvešćenje, Moskva, 1965.), za *simetriju u odnosu na pravu l* koja leži u nekoj ravni *&pi;* možemo reći da je to takva transformacija tačaka ove ravni u istu ravan pri kojoj svaka tačka A prelazi u tačku A' simetričnu s prvom tačkom u odnosu na pravu (slika desno). Prava *l* se naziva *osa simetrije*, a simetrija u odnosu na pravu *osna simetrija*, *refleksija*, ili ogledanje na pravoj. 

Osna simetrija je bijekcija, a također i involuciona transformacija. U osnoj simetriji dužina segmenta ostaje nepromjenjena (invarijantna), orjentacija figure se mijenja u suprotnu, pa je, osna simetrija kretanje druge vrste. Osna simetrija prave transformiše u prave, pri čemu se prave normalne na osu simetrije transformišu u samu sebe, a osa ostaje nepokretna, i to *punktualno nepokretna* (punktualno invarijantna): svaka njena tačka je dvostruka tačka.

Osna simetrija se koristi u rješavanju zadataka iz geometrijskih konstrukcija, u crtanju grafika parne funkcije, u arhitekturi, u kristalografiji, u dizajniranju tkanina, itd. Proizvod (kompozicija preslikavanja) dvije osne simetrije s paralelnim osima je paralelno prenošenje (translacija), proizvod dvije osne simetrije čije se ose sijeku nije simetrija ni u odnosu na prvu ni u odnosu na drugu osnu simetriju, dakle, množina simetrija u ravni u odnosu na date ose nije zatvorena, odnosno, skup svih osnih simetrija u ravni nije grupa.

## Centralna simetrija
**Centralna simetrija** je geometrijsko preslikavanje tačaka \sigma_O : A \to A', takvo da je AO=OA', \; A-O-A',, pri čemu je *O* data nepokretna (fiksna) tačka.

Posebno, *simetrija u odnosu na tačku O* koja leži u nekoj ravni *&pi;* je takva transformacija tačaka ove ravni pri kojoj svaka tačka A prelazi u tačku A' simetričnu njoj u odnosu na tačku *O*. Tačka *O* se onda naziva *centar simetrije*, a simetrija u odnosu na tačku *centralna simetrija*.

Centralna simetrija je bijekcija, involucija i rotacija u ravni za ugao 180 stepeni. Obje, centralna i osna simetrija se primjenjuju u sličnim oblastima. 

Proizvod, kompozicija centralnih simetrija je translacija.
Ahmed Izet-paša

**Ahmed Izet-paša** () (Bitolj, Osmansko carstvo 1864 – Istanbul, Turska, 31. mart 1937) je bio jedan od poslednjih velikih vezira Osmanskog carstva, pod upravom poslednjeg sultana Osmanskog carstva Mehmeda VI, u periodu između 14. oktobra 1914. i 8. novembra 1918.

Bio je načelnik generalštaba vojske Osmanskog carstva od 1908. do 1914. godine. Kada je izbio Prvi balkanski rat bio je u Jemenu, a general Nazim-paša nije sledio stavke plana Ahmed Izet-paše po kojem je trebalo povući vojsku na zapad u na teritoriju današnje Albanije a na istok u Rumeliju dok se vojska iz azijskih provincija carstva postavi na položaje na Balkanu. Nazim-paša je umesto toga doneo katastrofalnu odluku da se istovremeno sukobi sa vojskama i Kraljevine Srbije i Kraljevine Bugarske koje su u tom trenutku bile brojčano znatno nadmoćnije.

Bio je ministar odbrane Osmanskog carstva od 11. juna 1913. do januara 1914. Početkom januara 1914. godine je pokušao da uz pomoć pro-osmanskih pobunjenika u Albaniji bude postavljen na položaj kneza Albanske kneževine. U tom cilju je u Albansku kneževinu bilo poslato nekoliko stotina vojnika Osmanskog carstva koje su pri iskrcavanju 8. januara 1914. godine uhapsili pripadnici holandske žandarmerije i proterali.

Iako je period tokom koje je on obavljao ovu funkciju kratko trajao, bio je zapažen kao potpisnik Mudroskog primirja u ime Osmanskog carstva 30. oktobra 1918, koje je označilo kraj učešća Osmanskog carstva u Prvom svetskom ratu. 

## Povezano
* Mudrosko primirje

## Vanjske veze

* Internet sajt turkeyswars.com 
* Dutch Military Mission, Robert Elsie 
* Australian newspapers, vest o iskrcavanju vojnika Omanskog carstva u Albaniji
* Spisak knjiga Ahmed Izet-paše ili o njemu na worldcat.org
Količina tvari

**Količina tvari** ili **množina tvari** označava se sa **n**, a njezina mjerna jedinica je **[[mol (mjerna jedinica)|mol]]**. Mol je množina tvari koja sadrži isto toliko jedinki (čestica) koliko ima atoma u 12 g (0.012&nbsp;kg) ugljikovog izotopa 12C.

Formula za množinu tvari glasi:

n=\frac{m}{M}=\frac{N}{L}=\frac{V^0}{V_m}

Pri čemu je:

**Napomena**: **?** označava vrijednost koja ovisi o zadatku.

## Primjeri izračunavanja množine tvari
##### Pr. 1
Izračunajte množinu tvari klora u 200 g.
:

:n(Cl_2)=\frac{m(Cl_2)}{M(Cl_2)}=\frac{200~g}{(2 \cdot 35,45) \cdot gmol^{-1}}=\frac{200~g}{70,9~gmol^{-1}}=2,82~mol

##### Pr. 2
Izračunaj množinu iona natrija u 0,5 g kuhinjske soli.
:

:n(NaCl)=\frac{m(NaCl)}{M(NaCl)}=\frac{0,5~g}{(22,99+35,45) \cdot gmol^{-1}}=\frac{0,5~g}{58,44~gmol^{-1}}=8,56 \cdot 10^{-3}~mol

:NaCl \longrightarrow Na^+ + Cl^- \qquad \Rightarrow \qquad \frac{n(NaCl)}{n(Na^+)}=\frac{1}{1} \qquad \Rightarrow \qquad n(Na^+) = n(NaCl)

:\begin{alignat}{2}
 n(Na^+) & = n(NaCl) \\
         & = 8,56 \cdot 10^{-3}~mol \\
\end{alignat}
##### Pr. 3
U uzorku kromova(III) klorida mase 0,08 g izračunaj množinu kloridnih iona.
:

:n(CrCl_3)=\frac{m(CrCl_3)}{M(CrCl_3)}=\frac{0,08~g}{(52,00+3 \cdot 35,45) \cdot gmol^{-1}}=\frac{0,08~g}{158,35~gmol^{-1}}=5,05 \cdot 10^{-4}~mol

:CrCl_3 \longrightarrow Cr^{3+} + 3~Cl^- \qquad \Rightarrow \qquad \frac{n(CrCl_3)}{n(Cl^-)}=\frac{1}{3} \qquad \Rightarrow \qquad n(Cl^-) = 3 \cdot n(CrCl_3)

:\begin{alignat}{2}
 n(Cl^-) & = 3 \cdot n(CrCl_3) \\
         & = 3 \cdot 5,05 \cdot 10^{-4}~mol \\
         & = 1,52 \cdot 10^{-3}~mol \\
\end{alignat}

## Povezano
* Avogadrov zakon

## Literatura
# **Primjeri 2 i 3** djelomično su preuzeti iz:
::A. Petreski - B. Sever, Zbirka riješenih primjera i zadataka iz opće kemije, PROFIL international, 4. izdanje, Zagreb, 1997.
Talk

**Talk** (izvedeno iz persijskog preko arapskog *talq*) je mineral po sastavu hidratisani magnezijum silikat formule H2Mg3(SiO3)4 ili Mg3Si4O10(OH)2.

## Nastanak
Talk je matamorfni mineral, dakle nastaje metamorfozom magnezijumovih minerala, kao što su piroksen, amfibol olivin i drugi slični minerali, u prisustvu ugljendioksida i vode. Proces je poznat kao *karbonizacija talka* ili *steatizacija* njim nastaje čitava serija stena poznatih kao talkovi karbonati.

Talk prvenstveno nastaje hidratacijom i karbonizacijom serpentina, po sledećoj reakciji:

*[[Serpentin]] + [[Ugljendioksid]] → Talk + [[Magnezit]] + [[Voda]]*
:2Mg_3Si_2O_5(OH)_4 + 3CO_2 \rarr Mg_3Si_4O_{10}(OH)_2 + 3MgCO_3 + 3H_2O

Talk takođe može da nastane u reakciji dolomita i silicijumdioksida:

*[[Dolomit]] + [[Silicijum dioksid]] + voda → Talk+ [[Kalcit]] + Ugljen dioksid*
:3CaMg(CO_3)_2 + 4SiO_2 + H_2O \rarr Mg_3Si_4O_{10}(OH)_2 + 3CaCO_3 + 3CO_2

*[[Hlorit]] + [[Kvarc]] → [[Kianit|Kijanit]] + Talk+ H<sub>2</sub>O*

## Nalaženje
Na području planina Radočela i Čemerna

## Upotreba
Iako nema široku primenu u svakodnevnom životu, Talk igra veliku ulogu u petrografiji/petrologiji, za utvrđivanje tvrdoće raznih kamenja i minerala. Takođe ima primenu, između ostalih materijala, u obradi kamena procesom glačanja.

## Sigurnost

Nekoliko studija je našlo vezu između talka i plućnih problema, raka pluća, raka kože i raka jajnika.

## Povezano
* Lista minerala

## Literatura
* mineral.galleries.com 
* webmineral.com
* www.mindat.org
Apatit

**Apatit**, je mineral koji pripada grupi fosfata, i po hemijskom sastavu je hlorofosfat ili fluorofosfat kalcijuma. Ima veliku primenu kao veštačko đubrivo.

## Dragi kamen
Apatit se retko koristi kao dragi kamen. Providni kamen čistih boja i onaj koji se svilasto presijava (:en:chatoyant) glatko se polira (:en:cabochon). Kamen koji se svilasto presijava poznat je kao *apatit mačje oko*, providni zeleni kamen poznat je kao *asparagusni kamen*, a plavi kamen se naziva *moroksit* (:en:moroxite). Kristali rutila mogu da urastu u kristal apatita pa u pravom svetlu izrezani kamen pokazuje efekat mačjeg oka.

Glavna nalazišta apatita kvaliteta dragog kamena nalaze se u: Brazil, Burma, i Meksiko. Ostali izvori su: Kanada, Čehoslovačka, Nemačka, Indija, Madagaskar, Mozambik, Norveška, Južna Afrika, Španija, Šri Lanka i SAD.

## Povezano

* Spisak minerala

## Reference

* Apatite on Mineral galleries 
* Webmineral data

## Dodatna literatura
* Schmittner Karl-Erich and Giresse Pierre, 1999. Micro-environmental controls on biomineralization: superficial processes of apatite and calcite precipitation in Quaternary soils, Roussillon, France. Sedimentology 46/3: 463-476.
Feldspat

**Feldspat** je naziv za grupu vrlo važnih petrogenih minerala, koji izgrađuju više od 60% Zemljine kore. Feldspati se mogu javiti i u intruzivnim i u efuzivnim magmatskim stenama, što znači da mogu kristalisati i dok se magma nalazi u Zemljinoj kori, kao i kada se izlije na površinu. Takođe se mogu javiti i u određenoj grupi metamorfnih stena, kao i u mnogim sedimentnim stenama.

## Podela
Grupa feldspata deli se na dve podgrupe: alkalne feldspate i plagioklase.

Podgrupi alkalnih feldspata pripadaju sledeći minerali:
* sanidin - (K,Na)Si3O8
* ortoklas - KSi3O8
* mikroklin - KSi3O8

Minerali ove podgrupe se razlikuju po uređenosti kristalne rešetke, što je posledica načina kristalizacije i temperature na kojima se ona vrši. Sanidin je stabilan na visokim temperaturama, a mikroklin na nižim. To znači da se sanidin javlja u intruzivnim magmatskim stenama, u dubini, gde je magma toplija, i gde ima više vremena za kristalizaciju. Zbog toga je njegova kristalna rešetka uređena. Mikroklin, za razliku od toga, kristališe na nižim temperaturama, kada se magma izlije na površinu, tj. ulazi u sastav efuzivnih magmatskih stena. Zbog toga je njegova kristalna rešetka samo delimično uređena. Takođe, temperatura na kojoj ortoklas započinje kristalizaciju je viša nego kod mikroklina, a niža nego kod sanidina. Zbog toga se ortoklas javlja, obično, u obliku krupnih fenokristala (ima dosta vremena za kristalizaciju) u porfiroidnoj strukturi.

Podgrupa plagioklasa predstavlja izomorfnu seriju od albita, koji je čisti natrijski alumosilikat, do anortita, koji je čisti kalcijski alumosilikat. Ostali članovi ove izomorfne serije imaju određeni procenat albita i anortita. Članovi grupe plagioklasa su:
* albit - NaAlSi3O8 (0-10% anortitske komponente)
* oligokas (10-30% anortitske komponente) 
* andezin (30-50% anortitske komponente)
* labrador (50-70% anortitske komponente)
* bitovnit (70-90% anortitske komponente)
* anortit - CaAl2Si2O8 (90-100% anortitske komponente)

Plagioklasi su veoma važna grupa petrogenih minerala, koji ulaze u sastav gotovo svih magmatskih stena (izuzev najbazičnijih). Pri tom albit ulazi u sastav kiselih magmatskih stena, oligoklas i andezin u sastav intermedijarnih, a labrador, bitovnit i anortit u sastav bazičnih magmatskih stena (u izuzetno retkim slučajevima anortit se može naći u sastavu neke ultrabazične stene).

## Povezano
* Spisak minerala

## Literatura

* Danilo Babič (2003), *Mineralogija*, Rudarsko-geološki fakultet Univerziteta u Beogradu, Beograd
Kvarc

**Kvarc** (SiO_2) je najrasprostranjeniji mineral u Zemljinoj kontinentalnoj kori. Kristališe po heksagonalnoj romboedarskoj sistemi, a osnovni sastojak mu je SiO2, spada u silikate. Uobičajeno je oblika šestostrane prizme pri čemu su rogljevi (vrhovi) oblika šestostrane piramide. Može biti u više boja: beli (mlečni), bezbojni (kameni kristal), ljubičasti (ametist), ružičasti, sivi (čađavac), smeđi (kaingorn), crni (morion), žuti (citrin) i zeleni (prejz).

Kvarc ima tvrdoću 7 po Mosovoj skali. Ogreb mu je bele boje i staklaste je sjajnosti. Gustina mu je 2.65 g/cm3 i gradi veoma lepe kristale.

## Varijeteti
Kvarc se javlja u hidrotermalnim vencima i u pegmatitima. Potpuno formirani kristali mogu dostići veličine od nekoliko metara u dužini a biti teški i nekoliko stotina kilograma. Hidrotermalni venci mogu sadržati plemenite metale kao što su samorodno zlato i samorodno srebro.

Kvarc je osnovni sastojak granita, peščara, krečnjaka, i mnogih drugih magmatskih, sedimentnih i metamorfnih stena.

:

## Povezano
* Popis minerala

## Literatura
* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, *Manual of Mineralogy,* 20th ed., 

## Vanjske veze

* Quartz varieties, properties, crystal morphology. Photos and illustrations
* ''Arkansas quartz'', Rockhounding Arkansas
* Gilbert Hart ''Nomenclature of Silica'', American Mineralogist, Volume 12, pages 383-395, 1927
* Mindat.org
* Queensland University of Technology  Origin of the word quartz.
* PDF of Charles Sawyer's cultured quartz process description 
* Smithsonian Institute, Inventors of quartz oscillating devices
Topaz

**Topaz** je mineral iz grupe nezosilikata, s kemijskom formulom Al2[SiO4](F,OH)2. Kristalizira u rompskom kristalnom sustavu i kristali su mu većinom prizmatični s piramidalnim završetkom, a često je prisutan i bazalni pinakoid. Što su otopine iz kojih kristaliziraju zasićenije, kristali su izduženiji.

Ima savršenu kalavost po plohi {001} pa se s draguljima od topaza i drugim kristalima treba rukovati oprezno, da bi se izbjegli odlamanje po plohama kalavosti. Također, po plohama prizme može se uočiti prutanje. Lom je školjkast do neravan. Topaz ima tvrdoću 8 (i nalazi se na Mohsovoj skali tvrdoće) te specifičnu gustoću 3.4-3.6, no ako je više OH-skupine u sastavu, gustoća će biti manja. Sjaj mu je staklast.

Čisti topaz je proziran, ali većinom ima u sebi nečistoća; tipični topaz je boje bijelog vina ili slamnatožut. Može biti i bijeli, sivi, zeleni, plavi, ružičast ili crvenkastožut te proziran do poluproziran. Kada se zagrije, žuti topaz obično postaje crvenkasto-ružičast. Može ga se i ozračiti, pa kamen postaje svjetliji te plavkastih nijansi. No, moramo imati na umu da kada ga ozračimo, topaz će i sam neko vrijeme zračiti, pa ga prije upotrebe moramo pustiti da se "ohladi".

Najnoviji trend u draguljarstvu je obrada topaza tako da mu se boje na plohama prelijevaju (iridiscencija), tako što ga se parnom depozicijom (tloženjem iz pare) premaže tankim slojem titan-oksida.

Prilikom izrade nakita od topaza pomoću pare se nataloži na topazu tanak sloj titanijum oksida, pa se takav topaz prodaje kao mistični topaz.

## Nalazišta
Topaz se obično nalazi u silikatnim magmatskim stenama granita i riolita. Obično se kristališe u granitnim pegmatitima ili u šupljinama, koje su ispunjene vazduhom u riolitnoj lavi. Takvi topazi se nalaze na planini Topaz u zapadnoj Juti u SAD. Može da se nađe i sa fluoritom i kasiteritom. Nalazišta topaza su u sledećim mestima:
* Ural i Ilmen u Rusiji
* Češka
* Nemačka
* Norveška
* Italija
* Švedska
* Japan
* Brazil
* Meksiko
* SAD
Najveći topaz nađen je u Brazilu 1984. i nazvan je "El-Dorado". Težio je 6,2 kilograma i nalazi se u britanskoj kraljevskoj kolekciji.

## Etimologija i istorijska i mitska upotreba
Ime topaz dolazi od grčke reči topazios, što znači tražiti, a to je bilo ime ostrva u Crvenom moru, kojega je bilo teško naći i gde se kopao žuti kamen u antička vremena. Sam topaz bio je nepoznat u antička vremena. U srednjem veku ime topaz se koristilo kao oznaka za žute dragulje.

## Reference

## Vanjske veze

* Webmineral
* Mindat with location data
* Mineral galleries 
* Topaz na veb sajtu About.com:Geology 
* Beli topaz
Korund

**Korund** molekulska formula -{Al2O3}- je veoma tvrd mineral.

Lomljivost - nema
Gustina - 3,95 do 4,1 g/cm3
Boja - nekoliko 
Sjaj - staklast, dijamantski

Najviše ga ima u : SAD, Madagaskar, Kanada, Ural, Tajland. 

Njegove modifikacije su crveni rubin i plavi ili beli safir

## Reference
Avogadrov zakon

**Avogadrov zakon** je jedan od plinskih zakona. Nazvan je prema Amedeu Avogadru koji je 1811. godine iznio pretpostavku da se u jednakim volumenima svih plinova pri istim uvjetima temperature i tlaka nalazi jednak broj čestica (molekula). Dakle, broj molekula u određenom volumenu plina ne ovisi o njihovoj veličini ili masi. Zbog toga se došlo do pojma molarne mase, a to je masa 1 mola neke supstance, tj masa čestica te supstance puta Avogadrov broj. Avogadrov broj kazuje koliko ima atoma ugljika-12 u 1 molu ugljika. Taj broj je 6,022045 x 1023. Mol je ona množina tvari u sustavu koji sadrži toliko elementarnih jedinki tvari koliko ima atoma u 0,012 kg izotopa ugljika-12. 

Prema Avogadru najsitnija čestica plina je molekula. Izuzetak čine plemeniti plinovi koji zbog svoje stabilne elektronske konfiguracije ne tvore molekule, već se nalaze u obliku pojedinačnih atoma. Na primjer, molekule vodika i dušika, u jednakom obujmu, imaju jednak broj molekula, ako se nalaze pod jednakim tlakom i temperaturom, bez obzira što su molekule dušika 14 puta teže od molekula vodika. U primjeni, stvarni plinovi vrlo malo odstupaju od ponašanja idealnih plinova, pa se i plinski zakoni mogu koristiti za veliku većinu primjena. 

## Matematička definicija
Avogadrov zakon se matematički definira kao:

:\frac{V}{n} = k

gdje je :
:*V* – obujam plina (m3)
:*n* – množina tvari ili broj molekula (ili atoma) plina
:*k* – proporcionalna fizikalna konstanta
Najvažniji rezultat Avogadrovog zakona je određivanje opće plinske konstante za idealne plinove, koja ima jednaku vrijednost za sve plinove. To znači da vrijedi:

:\frac{p_1\cdot V_1}{T_1\cdot n_1}=\frac{p_2\cdot V_2}{T_2 \cdot n_2} = constant

gdje je :
:*p* – tlak plina (Pa)
:*T* – apsolutna temperatura plina (K)

## Jednadžba stanja idealnih plinova
Ako se Avogadrov zakon preuredi, i za fizikalnu konstantu uvedemo oznaku R, dobijemo:

:pV = nRT

Gornja jednadžba je poznata kao jednadžba stanja idealnog plina.

## Obujam jednog mola
Za standardni tlak 101,325 kPa i temperaturu 293,15 K, obujam jednog mola idealnog plina iznosi:

:V_{\rm m} = \frac{V}{n} = \frac{RT}{p} = \frac{(8.314 \mathrm{ J} \mathrm{ mol}^{-1} \mathrm{ K}^{-1})(293,15 \mathrm{ K})}{101,325 \mathrm{ kPa}} = 24,05 \mathrm{ dm}^3 \mathrm{ mol}^{-1}

Za 100 kPa i 273,15 K, obujam jednog mola idealnog plina iznosi 22,414 dm3 ili 22,414 litre.

## Izvori

*Avogadro's law  at the University of Fribourg
*Avogadro's law at the Royal Society of Chemistry
Lista minerala

Do 2004. prebrojano je preko 4.000 (4.001) vrsta minerala prepoznatih od strane *IMA*. Od njih 150 mogu se opisati kao "česti," ostalih 50 kao "manje česti," a ostali su "retki" ili "izuzetno retki."

Ovde se nalazi **spisak čestih minerala** koji se javljaju u prirodi, za kompletnu listu (oko 4000) imena svih minerala pogledati: Spisak minerala (potpun)
Izvor mindat.org.

## Abecedna lista minerala

## A
* ahat
* akantit
* aktinolit
* akvamarin
* alanit
* albit
* aleksandrit
* almandin
* aluminit
* ametist
* amfiboli (grupa)
* anatas
* andaluzit
* andezin
* andradit
* anglezit
* anhidrit
* anortit
* anortoklas
* antigorit
* antimonit
* Antofilit
* apatit
* aragonit
* arsenolit
* arsenopirit
* augit
* azbest
* azurit

## B
* barit
* beril
* biotit
* bitovnit
* boksit
* bolanžerit
* boraks
* bornit
* bornotit
* braunit
* bronzit

## C
* celestin
* ceruzit
* cijanit
* cinabarit
* cinkit
* cirkon
* coisit

## D
* dijamant
* dinit
* diopsid
* dioptas
* disten
* dolomit

## E
* enstatit
* epidot
* epidotcojsit
* eritrin

## F
* fajalit
* feldspat
* fluorit

## G
* galenit
* garnijerit
* getit
* gips
* glaukofan
* grafit
* granati (grupa)
* gvožđe

## H
* halit
* halkopirit
* hedenbergit
* hematit
* hijastolit
* hipersten
* hlorit
* hloritoid
* hondrit
* hornblenda
* hrizoberil
* hrizotil
* hromit
* humit

## I
* ilit
* ilmenit
* ilvait

## J
* jaspis
* jadarit

## K
* kalcedon
* kalcit
* kaolinit
* karneol
* karnotit
* karpatit
* kasiterit
* kijanit
* klinozoisit
* klino-hlor
* klino-piroksen
* kordijerit
* korund
* ksenotim
* kvarc

## L
* labrador
* lapis lazuli
* lepidolit
* leucit

## M
* magnetit
* malahit
* mikašist
* mikroklin
* muskovit
* monazit

## N
* nefelin
* nikelin

## O
* olivin
* opal
* opsidijan
* ortoklas

## P
* peridot
* periklas
* pirit
* pirokseni grupa
* piromorfit
* pirop
* pirotin
* plagioklas

## R
* realgar
* rodohrozit
* rodonit
* rubin
* rutil

## S
* safir
* samorodni bakar
* samorodni sumpor
* samorodno srebro
* samorodno zlato
* selenit
* serpentin
* sfalerit
* silimanit
* smaragd
* spekularit
* spesartin
* spinel
* staurolit

## Š
* šamozit

## T
* tigrovo oko
* titanit
* topaz

## U
* uraninit
* uvarovit

## V
* vanadinit
* vermikulit
* vezuvijan
* vivijanit
* volastonit
* volframit
* vulfenit

## Z
* zeolit
* zoisit

## Ž
* žadeit

## Vanjske veze

* Katalog minerala na ruskom jeziku
* mindat.org - Baza podataka minerala
* fremontica.com - 308 MINERALS
Ahat

**Ahat** (, , , ) je mineral i dragi kamen različitih boja. Predstavlja nagomilavanje različitih oblika kvarca, uglavnom kalcedona, koji je mikrokristalizovana silikatna kiselina. Upotrebljava se za izradu nakita. Ahat je dobio ime po reci Ahat (sada Drilo) na Siciliji, gde je prvi put nađen.

## Geneza i karakteristike
Većina ahata nalazi se u vulkanskim stenama ili starim otvrdlim lavama. U šupljinama, koje su nastajale u rastopljenoj masi, a koju je onda delimično ili potpuno ispunjavala siliktna materija. Takav ahat pokazuje paralelne linije.

## Fizičko-hemijska svojstva
Ima stepen tvrdoće 7 po Mosovoj skali. Ne rastvara se u kiselinama, sem u HF. Neproziran je.
Različite boje ahata potiču od prisustva (primesa) različitih jedinjenja gvožđa i mangana.

## Nalazišta
* Rusija, Ural
* Brazil
* Češka
* Sicilija
* Urugvaj
* Nemačka, Idar-Oberštajn, Saska
* Indija, Dekan

## Predanja vezana sa ahatom
U davna vremena koristio se za izradu nakita, pečata, posuda. Kada se od ahata pravilo ogledalo sujeverni su ga koristili protiv vradžbina. U vreme renesanse u Italiji koristio se kao talisman.

## Reference
* ''The Nomenclature of Silica'' by Gilbert Hart, American Mineralogist, Volume 12, pages 383-395, 1927
* International Colored Gemstone Association
* Mindat data
* Schumann, Walter. *Gemstones of the World*. 3rd edition. New York: Sterling, 2006.
* http://www.gemstone.org/gem-by-gem/english/agate.html
Stari grad Samobor

**Stari grad Samobor** je utvrda u ruševnom stanju na brdu Tepec u Samoboru (Hrvatska).

## Historija Starog grada

Prvu utvrdu na tom mjestu, na brijegu iznad tada važne raskrsnice putova u sjeverozapadnom kutu savske doline iznad srednjovijekovnog trgovišta Samobor, podigli su pristaše češkog kralja Otokara između 1260.-1264.. godine. To je kamena utvrda podignuta na živoj stijeni - nepravilnog i razvedenog tlocrta, koji se sastoji od tri dijela, od kojih je središnji dio jezgra te gradine - najstariji.

Na jugoistočnom dijelu te jezgre nalazi se visoka *branič kula* (u ruševnom stanju), jedini veći ostatak prvobitnog Otokarovog zamka. Uz tu kulu nalazi se polukružna kula sa malom gotičkom kapelom sv. Ane iz trećeg desetljeća 16. vijeka na prvom katu troetažnog tornja (također u ruševnom stanju).

U trećem desetljeću 16. vijeka utvrda se počinje pregrađivati i postupno se jezgra gradine širi prema sjeveru - u izduženo trapezoidno dvorište okruženo jakim obrambenim zidom s peterokutnom baterijskom kulom na krajevima. Kroz 17. i 18. vijek utvrda se dograđuje i pregrađuje, kao posljednja unutar grada podignuta je trokatna kuća s njegove južne strane. U njegovu gornjem dijelu formira se dvorište čija su fasade s dvije strane raščlanjene trijemovima s toskanskim stupovima, a unutrašnjost se bogato oprema, tako da utvrda gubi svoju fortifikacijsku funkciju i postupno se pretvara u ladanjski dvorac baroknog tipa. Zadnji stanari dvorac napuštaju na kraju 18. vijeka, i od tad počinje propadanje tog kamenog zdanja.

### Vladari i posjednici Starog grada Samobor

Prvi znani vladari bili su Babonići, potom Samoborskim gradom upravlja ugarsko-hrvatski kralj, a početkom 15. vijeka postaje posjed Celjskih grofova. Početkom 16. vijeka dolazi u posjed Frankopana. Zatim dvorac mijenja puno vlasnika; Tržačke, Tahyje, Auersperge, Kiepache, posljednji vlasnici dvorca koji su u njemu stanovali bili su grofovi Erdödy i Kulmer. Samoborska općina je 1902. godine otkupila dvorac od njezina tadašnjeg vlasnika Montecuccolija i od tada dvorac i njegova okolica služi kao izletište.

## Obnova Starog grada Samobor

Danas je Stari grad samo slikovita ruševina dvorca iznad potoka Vugrinščak, koja svojom pozicijom nad Samoborom podsjeća na bogatu prošlost tog ubavog gradića.
Istina postoji projekt obnove Staroga grada Samobora, ali su do sada izvedeni radovi obnove zidina kapele. Kod obnove korišten je kamen pronađen u urušenim dijelovima utvrde, cement i gašeno vapno.

## Napomene

## Vanjske veze
* Stari grad Samobor na portalu Turistički klaster po Sutli i Žumberku 
* Stari grad Samobor, XIII. st., sa službenih stranica grada Samobora 
* Turistička zajednica Zagrebačke županije, Kroz županiju
Golotinja

**Golotinja** ili **nagost** predstavlja stanje u kome čovjek ne nosi odjeću. Nošenje odjeće je specifično ljudska karakteristika. koja ne postoji u prirodi, ali njeno prakticiranje ovisi o nizu faktora - prije svega zdravstvenih (nastojanje da se očuva tjelesna toplina), a potom i društvenih. U određenim situacijama je minimalna količina odjeće (npr. koja pokriva nečije genitalije ili "privatne dijelove") prihvatljiva, a u određenim situacijama se očekuje više odjeće. Usprkos toga, ljudi mogu biti goli u cijelom nizu situacija - tako se kupanje rijetko može zamisliti s nošenjem odjeće; neke osobe vole spavati gole, a neke prakticiraju nudizam kao svoj životni stil.

Golotinja je u današnjem svijetu sveprisutna, zahvaljujući nizu medijskih sadržaja, bilo da je riječ o slikama, fotografijama, filmu, televiziji ili internetu. Ona gotovo uvijek predstavlja važan sastojak medijskih i drugih sadržaja koji se vezuju uz zabavu za odrasle.

Odnos prema golotinji, s druge strane, varira s obzirom na situacije i okolnosti u kojima se osobe pojavljuju nage i s obzirom na nečije običaje, zakone ili svjetonazor. Skidanje odjeće sa sebe u svrhu higijene (kupanje), odnosno presvlačenja ili zdravstvenog pregleda, uglavnom se smatra opravdanim. S druge strane, skidanje odjeće u javnosti - javna golotinja - često se zna smatrati neprimjerenom i uvredljivom te se u nekim slučajevima tretira kao prekršaj ili krivično djelo.

## Vanjske veze

* Artistic depictions of nudity 
* 20 century Nude in the "History of Art" 
* ''Nudity in Ancient to Modern'' Cultures by Aileen Goodson  (This chapter excerpt is from Aileen Goodson's Therapy, Nudity & Joy)
Toples

**Toples** (, skraćeno *topless*) ili **gologrudost** je izraz koji u najširem, odnosno doslovnom smislu označava djelomičnu golotinju čija je karakteristika nepokrivenost gornje polovice tijela odjećom. U užem, i daleko češćem smislu, se pod time podrazumijeva isključivo ženska djelomična golotinja, odnosno nepokrivenost dojki i bradavica.

Gotovo uvijek se primjenjuje na takve situacije u javnosti, odnosno za žene koje pokazuju svoje gole grudi se govori da su "u toplesu". Izraz "toples" može označavati i lokacije gdje se očekuje da će žene biti tako razodjevene, bilo kao dio posla (toples bar) bilo u svrhu vlastite rekreacije (toples plaža).

## Povezano

* Monokini
* Botomless

## Vanjske veze
*
Fucinsko jezero

**Fucinsko jezero** (, također *Lago Celano*) je bilo nekadašnje veliko jezero u Centralnoj Italiji koje se prostiralo od Avezzana na sjeverozapadu do Ortuccia na jugoistoku, odnosno do Trasacca na jugozapadu. Isušeno je godine 1875.

U historiji je poznato kao poprište bitke kod Fucinskog jezera u rimskom Savezničkom ratu. Početkom 50-ih ga je rimski car Klaudije nastojao isušiti iskopavši 5,6 km dugačak tunel kroz Monte Salviano. Međutim, vjeruje se kako je potres početkom 6. vijeka, kao i propast Rimskog Carstva, oštetio tunel i odvodne kanale, te omogućio jezeru da se vrati na svoju početnu veličinu. Iskopavanje novog kanala je počelo tek 1862. godine, i završeno je godine 1875.

## Izvori

* A. Campanelli (ed.) 2001 *Il Tesoro del lago, L'archeologia del Fucino e la collezione Torlonia*
* Sandro D'Amati 1960 *Il prosciugamento del Fucino*, Avezzano
* October 1996 Paleoseismology related to deformed archaeological remains in the Fucino plain Implications for subrecent seismicity in Central Italy *Annali di Geofisica*
* Cesare Letta 1972 *I Marsi e il Fucino nell’antichità*, Milan.
* Photographs of original Claudian tunnels
Bikini

**Bikini** je termin koji se koristi za ženski kupaći kostim iz dva dela. Ime je dobio po ostrvu Bikini (Tihi okean) na kome su izvođena testiranja atomske bombe 1945. godine. To je bio prvi ženski kupaći kostim iz dva dela koji je otkrivao pupak.

Vremenom, bikini je postajao sve manji, pa je sredinom šezdesetih godina lansiran i Monokini. Dalji istorijski razvoj ovog kupaćeg kostima je evoluirao u tangu.

## Historija

Iako je bikini kao dvodjelni ženski kostim, pod tim imenom, ušao u povijest mode tek sredinom 20. stoljeća, preteće tog kupaćeg kostima datiraju još iz vremena minojske civilizacije od 1600. pr. Kr. Također, odjevni predmet nalik bikiniju nosile su žene u antičkom Rimu, što je posvjedočeno na muralima i freskama iz tog vremena.

Suvremeni bikini nastao je u Francuskoj po završetku Drugog svjetskog rata, 1946. godine. Modni dizajner Jacques Heim izradio je oskudni dvodjelni kupaći kostim za žene i prozvao ga *Atom*, *najmanji kupaći kostim na svijetu*. Istodobno, modni dizajner Louis Réard počeo je prodavati istovjetni proizvod na francuskoj rivijeri i u Piscine Molitor koji je prozvao *bikini* prema istoimenom pacifičkom otoku preuzevši naslov izumitelja tog odjevnog predmeta.

Godine 1947. bikini se počeo prodavati u SAD-u, ali je prodaja isprva bila prilično slaba. Bikini je zbog svoje oskudnosti izazivao javnu sablazan i zgražanje, a neki su američki gradovi čak zabranili njegovu uporabu. Tek je u vrijeme seksualne revolucije 60-ih, bikini široko prihvaćen i postao jedan od najpopularnijih ženskih kupaćih kostima.

Prvi bikini obukla je francuskinja Micheline Bernardini.

## Reference
Sandale

**Sandale** (lat. *sandalia*; od grč. *sandalion*, izvorno »obuća [lidijskog boga] Sandala«) vrsta su otvorene obuće koja se od veoma starih vremena nosila širom svijeta, i proizvedena od raznog prirodnog materijala, obično kože, drveta i raznih biljnih vlakana. Poznate su još u Mezopotamiji 1600. – 1200. pr. Kr., nadalje u Egiptu, Rimu, starim američkim civilizacijama, a danas su uobičajena svakodnevna obuća meksičkih Indijanaca, gdje su poznate kao ''huarache''. 

Sandale su i svečana obuća biskupa kod pontifikalne mise. Posebna obuća pape i njegovih đakona (*campagi*) spominje se u 6. stoljeću, a preuzeta je od rimskih senatora. U 9. stoljeću spominju se *sandalia*, koje nose svi klerici. To su isprva otvorene, a od 6. – 13. stoljeća zatvorene cipele raznovrsna oblika. Od 14. stoljeća posebne cipele u liturgijskim činima postale su privilegija biskupa, a nazivaju se *caligae*. Izrađuju se od svile i kožnog potplata, a iste su boje kao i ostalo liturgijsko ruho tog dana.

## Literatura
* Greg Riello. 2006. *Shoes: A History from Sandals to Sneakers.*

## Vanjske veze
* The History of Footwear - Sandals
Rukavice

Pod terminom **rukavica** ili **rukavice** podrazumeva se pre svega deo odeće koji se navlači na ruke. Najčešće se pravi sa pet prstiju ali može biti i sa dva (za potrebe vojske) ili samo sa jednim izvedenim za palac.

Prilikom pozdravljanja Bon-ton nalaže da muškarci skidaju rukavice a žene ne!

U srednjem veku izazivanje na dvoboj bi se izvodilo tako što bi jedan muškarac drugome bacio rukavicu u lice ili bi ga simbolično išamarao rukavicom koju drži u ruci. To se smatralo teškom uvredom.

Prema nameni rukavice se dele:

## Rukavice kao modni detalj

Rukavice kao modni detalj se prave od finih materijala, mogu biti štrikane, heklane. Dužna može biti i iznad lakata. Modna pravila zahtevaju da rukavice, tašna i cipele budu, kod žena, u jednoj boji.

## Zaštitne rukavice

U zavisnosti od čega treba da zaštite ruke, zaštitne rukavice se prave od različitih materijala. To mogu biti vuna, koža, azbest, guma, lateks, metal... Štite od hladnoće, toplote, mehaničkih povreda, hemikalija, strujnog udara, kvašenja ruku, zaraze...

**Zaštitne rukavice** nose ili bi trebalo da nose, topioničari, svi koji rade sa električnim alatima, medicinsko osoblje koje radi na mestima gde postoji mogućnost zaraze, radnici koji rade sa mašinama i alatima gde postoji mogućnost povrede...

Izvršioci krivičnih dela često nose rukavice da na mestu zločina ne bi ostavili otiske prstiju.

Interesantno je da američki vojnici u Iraku stalno nose rukavice.

**Bokserske rukavice** nose bokseri. Cilj im je da zaštite ruke boksera ali još više protivnika od težih ozleda. U zavisnosti od toga da li je u pitanju amaterski ili profesionalni boks težina rukavica je 10 ili 6 unci. (jedna unca je 28 grama). Teže rukavice izazivaju manje povrede!
Čarape

**Čarapa** je odjevni predmet, koji se nosi na nogama. U hladnom dijelu godine, služi zadržavanju topline, a u toplom dijelu godine spriječava znojenje nogu.

## Historija
Tijekom stoljeća, čarape su se mijenjale. Prve su bile načinjene od životinjske kože i zavezane oko gležnjeva. Stari Grci nosili su čarape od životinjske dlake. Rimljani su nosili kožne i vunene čarape. Oko 1000. godine, čarape su bile statusni simbol među plemstvom. Izum šivaćeg stroja 1589., omogućio je 6 puta bržu izradu čarapa. Usprkos, i dalje su se u velikoj mjeri izrađivale ručno sve do oko 1800. godine. Veliki napredak u izradi čarapa, dogodio se izumom najlona 1938. Do tada su se čarape izrađivale od vune, pamuka i svile. S vremenom su nastale i čarape od materijala poput akrilika, poliestera, polipropilena, spandeksa i dr.

## Boje, veličine i stilovi
Čarape se izrađuju u raznim bojama i uzorcima. 
Na športskim natjecanjima, športaši imaju odjeću različitih boja, u koju su uključene i čarape, kako bi se razlikovali od suparnika. U nogometu se ispod čarapa nose kostobrani, koji štite noge od udaraca kopačkama.

Čarape se izrađuju u različitim veličinama. Postoje različiti načini označavanja veličina čarapa u centrimetrima, inčima i sl.
Debljina čarapa od najlona, označava se u denima.

### Vrste čarapa po dužini
Čarape se proizvode u različitim dužinama:

* stopalice – prekrivaju samo stopalo, nose se kako se ne bi vidjele izvan cipela ili športske obuće.
* čarape do gležnja 
* čarape do koljena ili dokoljenice – često se nose u svakodnevnom životu ili kao dio športske odjeće, uniforme.
* čarape preko koljena ili natkoljenice – danas se smatraju ženskim odjevnim predmetom, krajem 19. i početkom 20. stoljeća, često su ih nosila djeca, kao primjer za to je Pipi Duga Čarapa.
* čarape s gaćicama – ženski odjevni predmet, obično se izrađuju od najlona pa se nazivaju i najlonke. 
* samostojeće čarape – ženski odjevni predmet, dosežu do bedra, na vrhu imaju dio kojim se pričvrste za nogu, kako ne bi ispale, često imaju čipkasti završetak.
* čarape s halterima – ženski odjevni predmet, čarape sežu do bedra, pričvršćuju se halterima (držačima čarapa).
Opanci

**Opanci** su seoska laka, kožna obuća, koja se priteže oko nogu kaišima ili oputom. Na Balkanskom poluostrvu je jako rasprostranjena u raznim oblicima, modnim detaljima i bojama. Kod Srba, opanak je tradicionalna srpska obuća i njen nacionalni simbol. Opanci su takođe narodna nošnja u Makedoniji, Bosni, Hrvatskoj, Hercegovini i Crnoj Gori.

## Izrada i oblik
Oblik opanka je različit u raznim delovima Srbije. Najčešći oblici su sa „kljunom“ ili bez njega. Kljunom se naziva vrh prednjeg dela koji je lako povijen na gore, odakle se počinje preplitanje opute. Opanci sa "kljunom" se nazivaju i "šiljkani". Najčešće se prave od teleće kože, ali se opanci napravljeni od svinjske kože nazivaju “šivenjaci“.

U vremenu posle Drugog svetskog rata opanci su izrađivani i od starih izlizanih guma, „točkaši“. U novije vreme fabrike obuće proizvode savremene opanke od gume koji mogu imati unutra postavu od platna ili kaiš za zakopčavanje. U narodu ti opanci se nazivaju i "piroćane" jer su se proizvodili u Pirotu. Na pijacama se mogu kupiti i gumeni opanci bez postave i bez kaiša, ali oni osim imena nemaju mnogo zajedničkog sa prvobitnim opancima koji su deo narodne nošnje.

## Severnoamerički indijanci

Takođe su nosili opanke ali pod imenom „mokasine“.

## Vanjske veze

* Najveći opanak na svetu (vest na serbiancafe.com, 16. 11. 2006.)
Opanci (razvrstavanje)

**Opanci** ili **opanak** mogu označavati:
* Opanci, dio narodne nošnje u dinarskim područjima južnoslavenskih zemalja
* Opanci (Lovreć), naselje u Hrvatskoj, u općini Lovreć;
* Radio Opanak, radio-stanica u Srbiji.
Opanci (Lovreć)

**Opanci** je naselje u Hrvatskoj, koje administrativno pripada općini Lovreć, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.

## Geografija
Naselje se nalazi jugo-zapadno od Lovreća (naselja).

## Stanovništvo

## Reference
Cipele

**Cipele** su vrsta zaštitne obuće za ljudska stopala. Postoje brojne vrste cipela koje mogu biti izrađene od različitih materijala i namijenjene za posebne potrebe. Razlikuju se muške i ženske, kao i po obliku, strukturi, veličini i implementaciji tehnologija. Česti dodatni element cipele je visoka ili niska peta. Za čišćenje i poliranje određenih vrsta obuće se koristi krema za cipele. Cipele su vec ljudi u antiki nosili. 

## Vrste cipela
Vrste cipela su primjerice: 
* čizme 
* balerinke
* tenisice
* klompe
* štikle
* sandale
* japanke

Cipele mogu biti:
* športske, primjerice
** skijaške (skijaške cipele)
** za planinarenje 
** za biciklizam 
* plesne
Klobuk

**Klobuk** može značiti:
* klobuk (šešir), vrsta šešira
* klobuk (gljiva), dio gljive
* klobuk (anatomija), karakteirstičan dio tijela kobre

**[[BiH]]**:
* Klobuk (Ljubuški, BiH), naselje u općini Ljubuški
* Klobuk (Trebinje), naselje u općini Trebinje
Fes

**Fes** (grčki: **Φέσι**), množina **fesovi**, ili **tarbuš (?)** (**طربوش**) naziv je za (obično) crveni šešir u obliku valjka. Fes je grčkoga porijekla iz bizantskoga razdoblja, ali ubrzo je prihvaćen i od Turaka, a nosili su ga i pripadnici drugih vjera i etničkih skupina u Osmanlijskom Carstvu u 19. stoljeću.

Fes je kapa od čohe, najčešće crvene boje. Fes je u obliku kupe sa odsječenim vrhom, sa crnim resama koje vise sa vrha. Za vrijeme Bosanskog pašaluka fes je postao dio nošnje bosanskog stanovništva bez obzira na vjersku pripadnost, s tim da su postojale određene razlike u boji, veličini, materijalu i sl. Kasnije je fes postao neizostavni dio tradicionalne nošnje Bošnjaka. Danas ga još uvijek nose imami u Bosni omotanog bijelim platnom, što je poznato kao ahmedija.
Kukuljica

**Kukuljica** () je razvojna faza preobrazbe ličinke u odrasli oblik. Kod najvećeg broja vrsta miruju, ali neke su i pokretne npr. kukuljice komarca plivaju mahanjem zatka, kukuljice nekih tulara plivaju dugačkim nogama za veslanje.

## Vrste kukuljica
Slobodna kukuljica *(pupa libera) * je ona kod koje su svi privjesci tijela kukca (noge, krila) slobodni. Takva je kukuljica npr. u kornjaša, opnokrilaca, mrežokrilaša.

Zastrta kukuljica *(pupa obtecta)* je ona kod koje su svi privjesci tijela kukca (noge, krila) zastrti skrutnutom prevlakom. Takva je kukuljica većine leptira, božjih ovčica, nekih komaraca. Dobro zaštićena kukuljica ne treba se skrivati pa npr. kukuljice komaraca plivaju po vodi.

Bačvica (puparij) je stvrdnuta koža ličinke u kojoj leži slobodna kukuljica, npr. u muha.

Zapredak (kokon) je zaštita kukuljice koju isprede ličinka od svilenih niti. Takva je kukuljica mnogih leptira prelaca, nekih opnokrilaca. Kukuljica dudova svilca upotrebljava se za dobivanje svile, a njezina svilena nit može biti duga do 3500 m.

Kukuljice strmoglavice *(pupae suspensae) * imaju na kraju zatka svinute hitinske kukice za pričvršćivanje pa se njima prihvate za podlogu i objese naglavce. Takva je kukuljica mnogih šarenaca.

Kukuljice pasanice *(pupae cingulatae)* pričvršćene su u uspravnom položaju u kojem ih opasuje oko pojasa svilena nit koju je isprela ličinka. Takva je kukuljica bijelaca, lastina repa i dr.

## Izlaženje kukca iz kukuljice
Izlaženje potpuno razvijena kukca iz kukuljice obavlja se slično kao i presvlačenje. Kukuljica se rastvori kod leptira uzduž leđa i dvije pruge uzduž prednjeg brida krila, kod muha kukuljica puca na kužnoj liniji oko glave, kornjaši svoju kukuljicu progrizaju. Kad su kukuljice sakrivene u zemlji, ispod kore i sl. već se ličinke pobrinu za put kojim će se osloboditi potpuno razvijeni kukac. Gusjenice kroz biljku progrizu hodnik do mjesta gdje će se zakukuljiti a na površini biljke ostave samo tanku kožicu koju leptir može probiti.

## Kukuljenje lastina repa

Datoteka:02 métamorphose chenille Machaon.jpg|Gusjenica je odabrala mjesto.
Datoteka:03 Métamorphose chenille Machaon.jpg|Puca koža gusjenice
Datoteka:04 Métamorphose chenille Machaon.jpg| Rastvara se koža gusjenice
|Kukuljica


## Reference
Kukuljica (razvrstavanje)

**Kukuljica** može biti naziv:
* Kukuljica, jedan od razvojnih stadija kukaca;
* Kukuljica (odjeća), dio odjeće crkvenog reda kartuzijanaca.
Monokini

**Monokini** je ženski kupaći kostim iz jednog dela. Nastao je odbacivanjem gornjeg dela kupaćeg kostima poznatog pod nazivom Bikini. Nastao je šezdesetih godina dvadesetog veka. Kreator je bio Rudi Gajhard. Na prvi modnim revijama manekenke su, od stida, skrivale svoja lica. No veoma brzo je prihvaćen od građanstva. Neki lekari napominju opasnosti od sunčanja ženskih grudi zbog nežne kože, koja cele godine nije izložena suncu. Daljom evolucijom Monokini je postao Tanga.

## Povezano
* Toples
Čizme

**Čizma** (mn. **čizme**) je vrsta obuće koje prekriva stopalo do članka, ili se uzdiže do koljena, pa čak i do kukova. Većina čizmi posjeduje petu, koja se razlikuje od ostatka podloge. Tradicionalno čizme se prave od kože ili gume, ali moderne čizme se prave od različitih materijala. Čizme su građene tako da sprečavaju ulazak vode, snijega, blata i druge prljavštine. Većina čizama ima funkciju toplotnog izolatora.

## Vanjske veze

*