Sandanski

**Sandanski** (; do 1948. **Sveti Vrač**, ) je grad u Pirinskoj Makedoniji, u jugozapadnom dijelu Bugarske, u Blagoevgradskoj oblasti.

Grad se nalazi u dolini rijeke Strume, s njezine lijeve strane, u zapadnom podnožju planine Pirin, nedaleko od grada Melnika. Sandanski je drugi grad po veličini u Blagoevgradskoj oblasti i administrativni je centar Općine Sandanski. Kroz grad teče rijeka Sandanska Bistrica.

## Historija

Na teritoriju današnjega grada nalazilo se tračko naselje Medius (tj. mjesto između triju planina - Pirina, Ograždena i Alibotuša). koje je niklo oko tamošnjih mineralnih izvora još u drugom tisućljeću prije naše ere. U antičko doba tu je živjelo pajonsko pleme Sinti. To je područje Antičkoj Makedoniji priključio Filip II., pa se pretpostavlja da je upravo on podigao i grad koji se tu nalazio pod imenom Partikopolis ( ili *Parajkopolis*). Kasnije su ga Rimljani preimenovali u Dezudava, a Slaveni koji su ga naselili nakon Bizantinaca nazvali su ga *Sveti Vrač*. Do konca VI. stoljeća n.e., kada su ga razorila barbarska plemena, naselje je bilo jedan od prvih kršćanskih episkopskih centara na današnjem teritoriju Bugarske.

U prošlosti je grad nosio i ime **Sveti Vrač** (vrač, tj. iscjelitelj), zbog ljekovitosti tamošnjih izvora i u čast dvojice braće, narodnih liječnika - Sv. Kuzme i Damjana, a današnje je ime dobio 1947. godine u čast Janeta Sandanskog, revolucionara i vojvode Unutarnje makedonsko-odrinske revolucionarne organizacije u Serskom revolucionarnom okrugu.

Prema podacima iz otomanskih registra 1873. Sveti Vrač je selo sa 100 domaćinstava, 120 stanovnika Muslimani i 135 stanovnika Bugari. Oko 1900. prema statistikama Vasila Kančova u Svetom Vraču je živilo 1110 ljudi, od kojih je - 600 Bugara kršćana, 360 Turaka i 150 Roma. 1905. godine u Sveti Vraču radi bugarska škola.

Do Balkanskih ratova (1912. i 1913.) i trojne podjele Makedonije 1913. godine između Bugarske, Grčke i Srbije, Pirinska je Makedonija u cijelosti ulazila u sastav Serskog sandžaka (okruga) i bila je podjeljena na 6 kaza (kotara): Nevrokopski, Razloški, Gornodžumajski, Melnički, Petrički i Demirhisarski. No podjelom Makedonije iz ranijega su Serskog sandžaka otpali grad Ser i cijeli Demirhisarski okrug koji su pripali Grčkoj, tako da je novom administrativnom podjelom Bugarske teritorij Pirinske Makedonije oformljen kao okrug sa sjedištem u Petriču s 5 pripadajućih kotara. Melnički kotar je kasnije ukinut i uključen u novoformirani kotar Sveti Vrač, a dio Gornodžumajskog kotara organiziran je u zaseban Simitlijski kotar.

Narušavanje teritorijalne cjelovitosti Makedonije teško je pogodilo ekonomski život pirinskih gradova i sela. Sveti Vrač je tako dijelio sudbinu Gorne Džumaje (danas Blagoevgrad), Petriča, Nevrokopa (danas grad Goce Delčev) i Melnika koji su ostali na bugarskoj strani, kao i sudbinu gradova Sera, Drame i Kavale koji su se našli u Grčkoj; sva su ta mjesta bila osuđena na ekonomsko propadanje zbog naglog presijecanja njihovih živih i organskih gospodarskih veza. Isto važi i za granične gradovi, koji su bili uključenu u Srbiji. Doline rijeka Strume i Meste bile su prirodni putevi koji su ranije slobodno vodili prema Kavali i Solunu, pa su pirinski gradovi dotad svoje sirovine i zanatske proizvode prodavali tamo, osobito u Seru, Drami i Kavali, a od njih dobivali kolonijalnu robu, pšenicu, južne plodove i industrijske proizvode. S Pirina se odvozila drvena građa u nizijske i primorske gradove, a iz Svetovračkog kotara, poznatog po razvijenom stočarstvu, plasirani su stočarski proizvodi. Poslje Balkanskih ratova i poslje Prvog svjetskog rata u Sveti Vrač i njegovu blizinu dolazi mnogo Bugara - izbeglica iz Egejske Makedonije.

## Stanovništvo danas

Prema službenim podacima iz posljednjeg popisa stanovništva, Sandanski s okolicom ima 40 470 stanovnika, od kojih su se 88,39 % izjasnili kao Bugari, 1,47 % kao Romi, 0,61 % kao Turci i 0,46 % kao drugi. Ostali ili se nisu samoodredili ili nisi odgovorili na pitanje.

## Gospodarstvo

Prirodne ljepote i bogatstvo mineralnih izvora različite termalnosti (u rajonu općine Sandanski ima ih više od 80, s temperaturom od 42-81&nbsp;°C) s niskim stupnjem mineralizacije, bogatim kemijskim sastavom, ljekovitošću za mnoga oboljenja i mogućnošću kupanja na otvorenome tijekom cijele godine, činili su ovo mjesto pogodnim za naseljavanje još u najstarija vremena, zbog čega je, vjeruje se, bilo jedno od najstarijih naselja na Balkanu još od vremena Trojanskoga rata.

Zahvaljujući geo-termalnim izvorima Austrijanci koji su se tu liječili izgradili su poznati hotel “Sandanski”.

Zbog blizine grčke granice, posljednjih godina u Sandanski prodiru grčke tvrtke i grčki kapital. Ravničarski kraj otvoren prema jugu (prema Petriču), blizina rijeka Strume i Sandanske Bistrice te geo-termalni izvori, razlog su što Sandanski i njegova okolica imaju snažno razvijenu poljoprivredu, osobito oranžerijsku proizvodnju ranog povrća.

## Značajne osobe

* Ilija Argirov
* Nadežda Zaharieva
* Veličko Klingov
* Aleksandar Tomov
* Emil Ristoskov
* Nadka Valčanova
* Petar Karaangov

## Reference i izvori

## Literatura

* Dimitar Vlahov: “Kroz historiju makedonskog naroda”, Slavenski komitet Hrvatske, Zagreb, 1949.
* Dimitar Mitrev: “Pirinska Makedonija i drugi istoriografski ogledi”, NIK Naša kniga, Skopje, 1970.