open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Claustra Alpium Iuliarum

**Claustra Alpium Iuliarum** (lat. *Prepreka Julijskih Alpa*) bio je obrambeni sustav limesa izgrađen na području današnje Slovenije i Hrvatske.

Termin Julijske Alpe odnosi na šire planinsko i brdovito područje od Julijskih Alpa do Kvarnerskog zaljeva) bio je obrambeni sustav unutar Rimskog Carstva između Italije i Panonije koji je štitio Italiju od mogućih invazija s Istoka. Postojnska vrata osiguravala su kopnenu vezu između istočnog i zapadnog dijela carstva, pa je Claustra predstavljala unutarnju obranu granice carstva. Za razliku od linearnog bedema, Claustra se sastojala od niza međusobno povezanih utvrda sa središtem u Castra ad Fluvium Frigidum (na području današnjeg grada Ajdovščine, u Vipavskoj dolini); ostale važne utvrde bile su Ad Pirum na današnjoj visoravni Hrušica i Tarsatica, koja je sada dio grada Rijeke. Oni su bili pod upravom iz grada Akvileje.

## Razvoj
U 6. godini dogodio se Veliki Ilirski ustanak koji je prijetio Rimskom Carstvu. Nakon toga, radi zaštite Italije, postupno je postavljen niz zidina i utvrda oko područja strateških Postojnskih vrata. Većina je građevina izvršena nakon 284. pod Dioklecijanom i Konstantinom I. Iako je taj razvoj učinjen nakon velike invazije Alemanija u Sjevernu Italiju 271. godine, Whittaker kaže da su unutarnje utvrđene linije prvenstveno bile usmjerene na osiguravanje unutarnje stabilnosti carstva umjesto da drže barbare vani. Sustav utvrđenja obuhvaćao je Forum Iulii (na području današnje Cividale del Friuli), Tarsatica (na području današnje Rijeke) i slijedio je dolinu rijeke Idrijce. Protezao se nad Postojnskim vratima do brežuljaka južno od Emone (na području današnje Ljubljane). Dubinske utvrde duž rimske ceste Via Gemina započele su tvrđavom Castra ad Fluvio Frigido (čiji se ostaci i danas vide u Ajdovščini), koja je bila središte sustava, a završavala je u Nauportusu (na području današnje Vrhnike). Brdovita tvrđava Ad Pirum obično je imala 500 vojnika, ali mogla je primiti do 100 000 vojnika. Zidove Ad Piruma otkopali su austrijski i talijanski arheolozi i pokazalo se da su visine 8 m i debljine 2 m; zidne kule bile su visoke 10 m.

## Bitke
Castra Alpium Iuliarum je vidio niz bitki. Rane utvrde mogle bi biti korisne 169. godine kada su Marcomanni pokušali ući u Italiju, ali pokazali su se neadekvatnim kada su Alemanni napali Italiju 271. Godine 351. Konstancije II zauzeo je Ad Piruma tijekom borbe protiv svog protivnika Magnencija. Najvažnije je da se bitka kod Frigida odigrala 394. godine između Castre i Ad Piruma. U ovoj je bitci istočni car Teodozije I nadvladao zapadnog suparnika Eugenija i svojom pobjedom osigurao kršćanstvo kao glavnu religiju carstva.

Nakon 5. stoljeća rimska utvrđenja su nestala. Danas su odabrane sekcije restaurilari arheolozi.

## Vanjske veze
*Ars cartae
Alofilija

**Alofilija** označava pozitivan stav ili osećaj naklonosti prema drugima ili pripadnicima drugih grupa koji nisu deo alofilove grupe. Termin je po značenju nepotpuni sinonim terminu ksenofilija i antonim termina ksenofobija. Od ovih se termina razlikuje u širini jer dok oni u svoj obim uključuju sklonost ili nesklonost *strancima* ili *stranom*, alofilija uključuje sve koji su van *moje/naše* jasno definisane grupe (npr. pušač među nepušačima). Reč je stvorena kada je uočeno da se kao antonim reči **predrasuda** često koristi neadekvatna reč tolerancija koja je vrednosno na polovini spektra između predrasude i alofilije. Termin je nastao razmerno kasno, tek 2006. godine kada ga je skovao profesor Todd L. Pittinsky sa Univerziteta Harvard. Reč alofilija je kovanica sastavljena od grčkih reči za druge i ljubav.
Jahja Omar

**Jahja Halid Mahmud Fathi Omar** (arapski: يحيى خالد محمود فتحي عمر‎; Giza, 9. rujna 1997.), egipatski rukometaš i reprezentativac koji igra kao desni vanjski, mada može igrati i kao desno krilo. Od 2024. godine član je francuskog Paris Saint-Germaina. Karijeru je započeo u Egiptu, gdje je igrao do 2021. godine, kada prelazi u Veszprém, gdje je od 2019. godine bio na posudbi. Nakon tri godine u Veszprému prelazi u pariški klub. 

Za reprezentaciju Egipta nastupao je još od juniorskih uzrasta (s mladom je reprezentacijom čak osvojio i srebno na Olimpijskim igrama mladih), a sa seniorskom reprezentacijom nastupio je na nekoliko međunarodnih natjecanja.
Ciechanów

**Ciechanów** (njemački *Zichenau*) je grad od 43,883 stanovnika u centru Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Ciechanów se prostire duž rijeke Łydynie, udaljen stotinjak km sjeveroistočno od Varšave.
## Historija

Ciechanów je prvi put dokumentiran 1065., a od 13. vijeka je mjesto sa zamkom pa je status grada dobio prije 1400. (vjerojatno - 1350.?).

U periodu 1349–1526. bio je prijestolnica vlastitog vojvodstva, koje je od sredine 14. vijeka do 1795. ponovno postalo dio Kraljevine Poljske, a od 1526. Poljsko-Litvanske Unije. 
Grad je prosperirao tokom 16. vijeka kao trgovište u njemu je 1559. donešen zakon o medu, ali je od 17. vijeka stao nazadovati.

Od 1795. je dio Kraljevine Pruske, a od 1807. Varšavskog vojvodstva, a od 1815. je dio proruske Kongresne Poljske. Tad je od 1867. postao lokalni administrativni centar, a nakon Drugog svjetskog rata od 1975. do 98. sjedište obnovljenog vojvodstva.

Za Prvog svjetskog rata između novembra 1914. i jula 1915. kod Ciechanówa su se vodile teške borbe između jedinica njemačke i ruske vojske, a i nakon rata u augustu 1920. za Poljsko-sovjetskog rata.
Za Njemačke okupacije Poljske okolica grada bilo je područje djelovanja partizana.

## Privreda

Današnji Ciechanów je grad razvijene mašinske industrije (rudarske i alatne mašine, automobilski dijelovi), elektro i prehrambene industrije (šećerana, mljekara pivovara, mlin).

## Znamenitosti, kultura i obrazovanje

Najveće znamenitosti grada su kasnogotička crkva (15.- 16. vijek), ostatci zamka mazovskih vojvoda iz 1429. (dograđivan tokom 15.-17. vijeka) i gradska vijećnica iz prve polovice 19. vijeka. 
Ciechanów je u Poljskoj poznat po festivalu mazovskog folklora - Kupalnock.

Pored osnovnih i srednjih u Ciechanówu djeluje i filijala fakulteta iz Pułtuska.

## Pobratimski gradovi

Ciechanów ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima:
{| class="wikitable"
|- valign="top"
|
*  Meudon, Francuska
*  Haldensleben, Njemačka
*  Chmielnicki, Ukrajina
*  Brezno, Slovačka 
*  Bielawa, Poljska

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miasta Ciechanów'' (službene stranice)
Łydynia

**Łydynia** je rijeka u sredini Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu duga 72 km, lijeva pritoka rijeke Wkre (pritoka Narewa).

## Hidrologija

Łydynia izvire sjeveroistočno od grada Ciechanówa, od tamo teče prema sjeverozapadu preko ravnice do ušća u Wkru kod sela Sochocin.

Porječje Łydynie veliko je 698 km², i prostire se po mazovskoj ravnici.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Łydynia''
Manasella Neene

***Manasella Neene*** je indijski romantični film iz 2002. godine, na jeziku kanada, režisera Mugura Sundara (popularni koreograf kojem je ovo djelo debitantska filmska režija). U filmu glume zvijezde Nagendra Prasad i Gayathri Raguram kao glavne istaknute uloge, dok su Ananth Nag i Srinath među ostalim glavnim ulogama. Sundeep Malani je bio pomoćni režiser filma. Ovaj film je rimejk na jeziku kanada filma *[[Manasantha Nuvve]]* iz 2001. godine a koji je na jeziku telugu i u kojem glume Uday Kiran i Reemma Sen.

## Radnja

## Uloge

## Produkcija

## Objavljivanje

## Kritika

## Soundtrack
Muziku i soundtrack za film komponovao je Ravi Raj. Četiri pjesme su zadržane kao iste numere iz originalne verzije R. P. Patnaika, pri čemu je jedna pjesma kopija pjesme naslova "Kannadikkoodum Kootti" koja je na jeziku malajalam i našla se u filmu *Pranayavarnangal* koji je izašao 1998. godine (nema nikakve povezanosti sa verzijama na jezicima telugu i kanada).

## Reference

## Vanjske veze
*
Mazovjecko vojvodstvo (historijsko)

**Mazovjecko vojvodstvo** (poljski: *Księstwo Mazowieckie*) bilo je vojvodstvo jedne od grana Dinastije Pjastovića koje je postojalo od 1138. do 1526. kad je umro posljednji pjastovski vojvoda Janusz III. 

## Historija

Vojvodstvo je nastalo 1138. kao rezultat Testamenta Boleslava III (vladao 1102.-38.) On je teritorij Kraljevine Poljske, razdjelio svojim sinovima. 

Vojvodstvo se prostiralo po Mazoviji oko Płocka, Czerska i Varšave.

Mazovjecko vojvodstvo je postalo jedno od glavnih vojvodstava unutar raspadajućeg Poljskog kraljevstva. 
Od sredine 13. vijeka se Mazovjecko vojvodstvo se daljnjim podjelama raspalo na niz manjih vojvodstava.

Još od 12. pa sve 14. vijeka Mazovsko vojvodstvo bilo je ugroženo invazijama Prusa, Jatvjaga i Litvanaca, pa je sve više siromašilo. Zbog tog su brojni seljaci pa čak i članovi šljahte počevši od kraja 14. vijeka napuštali domove i kolonizirali susjedne zemlje pruske Mazuriju i 
Podlasiju i osnivali naselja po Litvaniji, Belorusiji i Ukrajini.

Početkom 14. vijeka mazovske vojvode nisu priznavale vlast Poljskih kraljeva, ali kako bi koji mazovski pjastovski vojvoda umro bez nasljednika, njegovo vojvodstvo postajalo je dio Kraljevine Poljske.
Kraj oko Gostyńa 1462, oko Rawe 1476. oko Sochaczewa 1495 i konačno oko Płocka 1526. 

Službeno se to desilo 1529. kad je umro i posljednji mazovski vojvoda Janusz III,  nasljednik Zemovíta I (praunuka Boleslava III), koji je vladao Mazovjeckim vojvodstvom od 1248. do 1262.

Od centralne i istočne Mazovije stvoreno novo Mazovjecko vojvodstvo sa prijestolnicom u Varšavi. Sve do 1540. Mazovija je imala vlastiti sejm, iz kog je kasnije nastao Poljsko-litvanski sejm.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Historia''
Janusz III

**Janusz III** (?, oko 1502. - Varšava, noć između 9 - 10. marta 1526.) bio je posljednji vojvoda historijskog Mazovjeckog vojvodstva, posljednji iz mazovijske grane Dinastije Pjastovića.

## Biografija
Kako je bio maloljetan umjesto njega sve do 1518. vladala je kao regent njegova majka, nakon tog je do 1524. vladao zajedno sa bratom Stanisławom.
Za svoje kratkotrajne vladavine 1525 izdao je zakon o kaznama za ubistvo i o progonu luterana.

Nakon njegove smrti kralj Poljsko-Litvanske Unije Sigismund I Stari (vladao 1506. - 1548) je anektirao Mazovjecko vojvodstvo u Uniju.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Janusz III'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Wkra

**Wkra** je rijeka na sjeveru Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu duga 249 km, desna pritoka rijeke Narew.
Wkra se u svom u gornjem toku zove **Nida**, a od Działdowa do Lubowidza **Działdówka**.

## Hidrologija

Wkra izvire 10 km sjeverozapadno od grada Nidzice u Varminsko-mazurskom vojvodstvu, od tamo teče prema jugoistoku preko ravničarskog kraja do ušća u Narew kod grada Nowy Dwór Mazowiecki.

Porječje Wkre veliko je 3,500 km², i prostire se po Varminsko-mazurskom i Mazovjeckom vojvodstvu. A prosječni godišnji protok na ušću je 20,1 m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Wkra''
Jan Wiegers

**Jan Wiegers** (31. juli 1893 – 30. novembar 1959) bio je nizozemski ekspresionistički slikar. Edukovao se kao skulptor u groningenskoj Akademiji Minerva; takođe, studirao je slikanje na akademijama u Roterdamu (A. H. R. Van Maasdijk) i Hagu (Frederik Jansen).

Nakon što je napustio akademsko školovanje, počeo je da stvara crteže, skulpture, drvoreze i namještaj za crkve širom Njemačke i Švicarske. Godine 1917. postao je član grupe umjetnika pod nazivom De Ploeg, grupe slične Die Brückeu ali s tendencijom prema apstrakciji.

Tokom boravka u Davosu 1920. godine, sprijateljio se sa njemačkim ekspresionistom Ernstom Ludwigom Kirchnerom koji je ostavio velik uticaj na njegovu umjetnost. Godine 1934. preselio se u Amsterdam i bio saosnivač magazina *[[De kroniek van kunst en kultuur]]*. Godine 1953. imenovan je za profesora na Nacionalnoj akademiji. Wiegersov rad našao se na izložbi-aukciji iz 1939. godine, *[[Onze Kunst van Heden]]* (Naša umjetnost danas) u Nacionalnom muzeju u Amsterdamu.

Wiegers je umro 30. novembra 1959. u Amsterdamu.

## Reference

## Vanjske veze
*
*„Jan Wiegers (1893-1959)”, *invaluable.com*
Grójec

**Grójec** (sve do kraja 17. vijeka znan kao *Grodziec*) je grad od 16,785 stanovnika u centru Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

Poznat je po proizvodnji piva i struna iz ovčjih crijeva za kordofone instrumente.

## Geografija

Grójec se prostire duž potoka Molnicą (pritok Visle), udaljen četrdesetak km južno od Varšave.
## Historija

Kao najstarije naselje na jugu Mazovije, tadašnji Grodziec je status grada dobio još 1419.

Od 18. vijeka u grad se počelo doseljavati židovsko stanovništvo, to se nastavilo i tokom 19. vijeka, pa su oni 1939. činili oko 55% stanovništva.
Nakon Druge podjele Poljske Grójec je od 1795. pripao Kraljevini Pruskoj, a od 1807. je dio napoleonskog Varšavskog vojvodstva, da bi od 1815. postao dio proruske Kongresne Poljske.

Grójec je poznat po događaju iz 25. januara 1863. kad su ustanici razbili kozački garnizon stacioniran u gradu. 
Nakon gušenja ustanka od 1867. grad je postao lokalni administrativni centar, a nakon Drugog svjetskog rata od 1999. i sjedište povjata.
Željeznica je došla do grada 1898.

Za Njemačke okupacije Poljske u gradu je od 1940. do 1941. djelovao geto iz kog je oko 6 000 Židova otpremljeno u Varšavski geto.
Šume oko grada bile su područje djelovanja partizana.

## Privreda
Grójec je grad malih pogona prehrambene industrije jer je njegova okolica poznat voćarski kraj, naročito po jabukama.
U gradu se zbog tog i održava festival jabuka.

## Pobratimski gradovi

Grójec ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima:
{| class="wikitable"
|- valign="top"
|
*  Spiška Nova Ves, Slovačka
*  Strumica, Sjeverna Makedonija
*  Canosa di Puglia, Italija
*  Gorki, Belorusija

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Gminy i Miasta Grójec'' (službene stranice)
Univerzitet Papue Nove Gvineje

**Univerzitet Papue Nove Gvineje** () je javni univerzitet u Port Moresbiju, glavnom gradu Papue Nove Gvineje. Univerzitet je osnovan 1965. godine odlukom australske uprave nad tadašnjim Teritorijem Nova Gvineja. Posle neovisnosti 1975. godine, 1983. godine donet je i novi *Zakon o Univerzitetu Papue Nove Gvineje No. 18* kojim je Parlament ove zemlje istovremeno i ukinuo pređašnju odluku australske uprave. Univerzitet je reorganizovan tako što su različiti odseci ujedinjeni u zajedničke škole radi olakšavanja i promocije interdisciplinarnih istraživanja. Univerzitetska biblioteka nosi ime Michaela Somare, prvog premijera Papue Nove Gvineje. 2015. godine kampus univerziteta je ugostio Pacifičke igre u kojima su učestvovale 24 pacifičke ostrvske reprezentacije.

## Izvori

## Vanjske veze
* Službena stranica
Enslaved

**Enslaved** je norveški viking/black metal bend. Osnivali su ga Grutle Kjellson i Ivar Bjørnson, bivši članovi sastava Phobia.

## Diskografija
;Studijski albumi
* *[[Vikingligr Veldi]]* - (1994.)
* *[[Frost (album)|Frost]]* - (1994.)
* *[[Eld]]* - (1997.)
* *[[Blodhemn]]* - (1998.)
* *[[Mardraum (Beyond the Within)]]* - (2000.)
* *[[Monumension]]* - (2001.)
* *[[Below the Lights]]* - (2003.)
* *[[Isa (album)|Isa]]* - (2004.)
* *[[Ruun]]* - (2006.)
* *[[Vertebrae]]* - (2008.)
* *[[Axioma Ethica Odini]]* - (2010.)
* *[[RIITIIR]]* - (2012.)
* *[[In Times]]* - (2015.)
* *[[E (album)|E]]* - (2017.)
* *[[Utgard (album)|Utgard]]* - (2020.)
* *[[Heimdal]]* (2023.)

## Izvori
Aleix Gómez

**Aleix Gómez Abelló** (Sabadell, 7. svibnja 1997.), španjolski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji desnoga krila. Profesionalnu karijeru započeo je 2017. godine u Barceloni, gdje igra i danas. S klubom je bio višestruki nacionalni prvak i osvajač kupa, a osvojio je i nekoliko međunarodnih klupskih trofeja. 

Za reprezentaciju također igra od 2017. godine, a najveći uspjeh mu je osvajanje Europskog prvenstva 2020. godine. Uz to ima i svjetsku (2021.) te olimpijsku broncu (2020.). Na olimpijskom turniru 2020. godine proglašen je za najbolje desno krilo turnira te je bio treći najbolji strijelac natjecanja.
Yann Genty

**Yann Genty** (Enghien-les-Bains, 26. prosinca 1981.), francuski rukometni golman i reprezentativac. Karijeru je započeo 2006. godine te je sve do 2014. godine često mijenjao klubove; te godine prelazi u Chambéry SMBH, gdje igra punih šest sezona, prije nego 2020. godine prelazi u Paris Saint-Germain. S Parisom osvaja nekoliko nacionalnih odličja. 

Za reprezentaciju je debitirao 2019. godine u dobi od 37 godina. Sudjelovao je na Svjetskom prvenstvu 2021. godine, a na odgođenim Olimpijskim igrama 2020. osvojio je zlatnu medalju.
Romain Lagarde

**Romain Lagarde** (Lorient, 5. ožujka 1997.), francuski rukometaš i reprezentativac koji igra kao lijevi ili srednji vanjski. Od 2021. godine igra za Pays d'Aix UC, odakle prelazi iz Rhein-Neckar Löwena. Nakon uspjeha s mlađim uzrastima, Lagarde je 2017. godine debitirao za reprezentaciju Francuske, s kojom je 2021. godine (na odgođenom olimpijskom turniru) osvojio olimpijsko zlato.
Działdowo

**Działdowo** (njemački *Soldau*) je grad od 21,145 stanovnika na sjeveru Poljske u Varminsko-mazurskom vojvodstvu.

## Geografija

Działdowo se prostire duž rijeke Działdówke (Wkre), udaljen osamdesetak km jugozapadno od Olsztyna.
## Historija

Działdowo je niknulo kao utvrda Starih Prusa pod imeom **Sasinowia**, koju su krajem 13. vijeka zauzeli Teutonski vitezi.

Tokom 14. vijeka Sasinowiju su kolonizirali Poljaci iz Mazovije; 
Između 1340.-50 podignut je zamak, pa je naselje dobilo status grada 1344.

Sasinowia je i nakon 1466. ostala u sastavu Redovničke države Teutonskog viteškog reda, a od 1525. je dio je Pruskog vojvodstva, pa je odtad djelila njegovu sudbinu u Mazuriji. 
Grad je 1530. službeno prihvatio luteranstvo, a u periodu od 16.do 18. vijeka prosperirao je kao zanatsko-trgovački centar.

Działdowo od 1920. nakon provedenog referenduma pripada Obnovljenoj Poljskoj Republici i odtad je  regionalni administrativni centar, a od 1999 i sjedište vlastitog povjata.

U međuratnom periodu bio je važan centar poljskog patriotizma u Mazuriji.
Za Njemačke okupacije Poljske u gradu je od 1939. do 1940.djelovao zarobljenički logor za poljske vojnike, a od 1940. do 1944. radni logor za Poljake i Židove.

## Privreda
Današnje Działdowo je grad prehrambene, obućarske i drvne industrije, poznat po tvornici stakla i građevinskog materijala.

On je i važno raskršće željezničkih pruga.

## Znamenitosti

Najveća znamenitost grada je gotički zamak podignut između 1340.-50., koji je danas djelomično restauriran.

## Pobratimski gradovi
*  Truskavec, Ukrajina

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miasta Działdowo'' (službene stranice)
Czersk (Mazovija)

**Czersk** je selo od 767 stanovnika u centru Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Czersk se prostire duž lijeve obale rijeke Visle, udaljen tridesetak km jugoistočno od Varšave.
## Historija

Czersk je za srednjeg vijeka bio jedno od najvažnijih naselja u Mazoviji, poznat još od 11. vijeka.
U periodu između 12. - 13. vijeka u njemu je podignut zamak, koji je od oko 1240. postao rezidencija mazovjeckih vojvoda.
Nakon tog je Czersk od 1247. bio i prijestolnica Vojvodstva Czersk.

Czersk je počeo nazadovati kad je 1413. vojvodska rezidencija preseljena u Varšavu, od 1526. je dio Kraljevine Poljske.

## Znamenitosti

Najveća znamenitost tog sela je zamak mazovjeckih vojvoda (15. - 16. vijek) koji je podignut na mjestu starijeg, čiji su temelji otkriveni u dvorištu. Najstariji dio zamka je kapela sa početka 12. vijeka.
Atrakcija je i most iz 1762. 
## Izvori

## Vanjske veze

* [''Witamy na zamku w Czersku!'' (službene stranice [zamak|zamka])]
Gostyń

**Gostyń**  je grad od 20,250 stanovnika na zapadu Poljske u Velikopoljskom vojvodstvu.

## Geografija
Gostyń se prostire duž potoka Kania (pritok Obre), udaljen šesdesetak km južno od Poznańa.

## Historija

Gostyń je prvi put dokumentiran kao selo 1275. ali je već 1278. dobio status grada.
Prosperirao je tokom 16. vijeka na proivodnji i prodaji tkanina, u to vrijeme je Gostyń kao i ostalu Velikopoljsku zahvatila reformacija.

Od 1793. je dio Kraljevine Pruske uz kraći prekid 1807. - 15. kad je bio dio Varšavskog vojvodstva, nakon tog je ponovno 
bio dio Kraljevine Pruske odnosno Njemačkog Carstva.

Na prelazu 19./20. vijek razvio se kao industrijski centar, kad je 1888. do njega došla željeznica. Dobar dio građana sudjelovao je u 
Velikopoljskom ustanku (1918-19.) nakon kojeg je pripojen Obnovljenoj Poljskoj. 
U Međuratnom periodu podignuti su pogoni mašinogradnje i drvne industrije.

Za Njemačke okupacije Poljske jedinice Wehrmachta raselile su preko 6000 građana.

## Privreda
Gostyń je grad drvne, mašinske i prehrambene industrije, poznat po tvornici stakla i filtera za
automobile.

Gostyń je i transportni centar kao raskršće važnih cesta i željezničkih pruga.

## Znamenitosti

Historijski spomenici grada su kasnogotička župna crkva iz 15. vijeka (restaurirana u 16. i 17. vijeku) i 
barokna crkva na Svetoj Gori u obližnjem Głogówku, koji je projektirao i izveo 1679.-98. Baldassare Longhena po uzoru na svoju venecijansku Santa Maria della Salute. Kupolu i zvonik izveo je Pompeo Ferrari (1726.-28.).
Zanimljiv je i samostan sa bolnicom iz prve polovice 18. vijeka.

## Pobratimski gradovi

Gostyń ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima:

*  Dresden, Njemačka
*  Steinach, Njemačka
*  Rouen, Francuska
*  Ķekava, Latvija

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski w Gostyniu''
Demons (Star Trek: Enterprise)

***Demons*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 6. maja 2005. godine. Radnja prikazuje kako se posada *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* mora suprostaviti nativističkoj organizaciji Terra Prime, koja nastoji prognati sve vanzemaljce sa Zemlje. Radnja epizode ima svoj neposredni nastavak u sljedećoj epizodi *[[Terra Prime]]*.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Terra Prime

***Terra Prime*** je pretposljednja epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 13. maja 2005. godine. Radnja se neposredno oslanja na prethodnu epizodu *[[Demons (Star Trek: Enterprise)|Demons]]* i prikazuje kako nativistička organizacija Terra Prime preuzima uređaje za preusmjerivanje kometa na Marsu kako bi ucijenila zemaljsku vladu i ishodila prekid onosa sa svim vanzemaljcima, te kako ih članovi posade *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* u tome nastoje spriječiti.

## Izvori

## Vanjske veze
*
These Are the Voyages...

***These Are the Voyages...*** () je 98. i posljednja epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*. Radnja se oslanja na *[[The Pegasus (Star Trek: The Next Generation)|The Pegasus]]*, epizodu *[[Star Trek: TNG|Nove generacije]]* i prikazuje kako u 24. vijeku William Riker, u nastojanju da se suoči sa tim događajima, u holodecku rekonstruira posljednje putovanje *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* neposredno pred osnivanje Ujedinjene Federacije Planeta, odnosno prikazuje kako je kapetan Archer nastojao spasiti Shranovu kćer.

Epizoda je dobila loše kritike, pogotovo među fanovima koji su okvirni zaplet vezan uz drugu seriju smatrali neprimjerenim, odnosno zbog melodramatske smrti Tripa Tuckera.

## Napomene

## Reference

## Vanjske veze
*
Sonja Vasić

**Sonja Vasić** (rođena **Petrović**; 18. 2. 1989.) bivša je srpska košarkašica. Igrala je na poziciji krilnog centra. Nastupala je za reprezentaciju Srbije sa kojom je dva puta osvojila Evropsko prvenstvo.

Udata je za Miloša Vasića, srpskog veslača.

## Nagrade
* Najbolja igračica Evropskog prvenstva (2021)
* Član idealnog tima Evropskog prvenstva (2015, 2019, 2021)
* Srpski košarkaš godine (2016, 2019)
* Najbolja mlada košarkašica Evrope (2007)

## Reference

## Vanjske veze
* Profil
Dragutin Rakovac

**Dragutin Rakovec (Rakovac)** (Vugrovec, 1. studenog 1813. – Zagreb, 22. studenog 1854.) bio je hrvatski književnik, prevoditelj, publicist i javni djelatnik. Studij filozofije i prava završio 1831. u Zagrebu. Od 1831. bio je zaposlen kod Banskog stola i u odvjetničkoj pisarnici. Suradnik Ljudevita Gaja i urednik *[[Novine Horvatzke|Novina horvatzkih]]* (1835.–42.), a s Ljudevitom Vukotinovićem i Stankom Vrazom osnivač i urednik *[[Kolo (časopis)|Kola]]* (1842). Od 1841. bio je tajnik Gospodarskog društva i urednik nekoliko njegovih izdanja te *[[Koledar za puk|Koledara za puk]]* (1847.–50). Njegovom je zaslugom izlazio *[[Gospodarski list]]*, na čelu kojeg je bio 1841.–50. Bio je i prvi kustos Narodnog muzeja (1846). Mladenačka književna djela pisao je, prevodio i adaptirao u kajkavskom narječju (Th. Körner i dr.), a tiskana mu je prilagodba monodrame A. Kotzebuea *[[Stari mladoženja i košarice]]* (1832). Jedino je sačuvano izvorno dramsko djelo dramska pjesma *[[Duh (dramska pjesan)|Duh]]* (1832.), a igrokaz *[[Veronika od Desinića]]*, započet 1831., danas je poznat samo po naslovu. Kao štokavski pjesnik javio se 1835. u prvom broju *[[Danica (časopis)|Danice]]* ilirskom domoljubnom, a poslije i ljubavnom lirikom (*[[Sila ljubavi]]*, 1837., i dr.), programatski naznačivši romantički neopetrarkizam i predhodeći Vrazu. Prema slovačkom predložku sročio je pjesmu *[[Duh slavjanski]]*, iz koje su tri kitice postale himnom "Druge" Jugoslavije (*[[Hej, Slaveni]]*). S Vukotinovićem je izdao prvu hrvatsku antologiju domoljubnog pjesničtva ** (1842). U političkom spisu *[[Mali katekizam za velike ljude]]* (1842.) brani dostojanstvo hrvatskog jezika i pravo na hrvatsku nacionalnu samobitnost prema mađarskom posezanju. Posmrtno mu je tiskana memoarska proza *[[Dnevnik Dragutina Rakovca|Dnevnik]]* (1922.), važna za povijest hrvatskog preporoda.

Umro je u Zagrebu 1854. godine.

## Literatura
* *[[Znameniti i zaslužni Hrvati te pomena vrijedna lica u hrvatskoj povijesti od 925–1925|Znameniti i zaslužni Hrvati te pomena vrijedna lica u hrvatskoj povijesti 925-1925]]*, Odbor za izdanje knjige ˝Zaslužni i znameniti Hrvati 925-1925", Zagreb, 1925.
* Hrvatska enciklopedija, Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb, 1999-2009

## Izvori
Rawa Mazowiecka

**Rawa Mazowiecka** je grad od 16,090 stanovnika u centru Poljske u Lodzkom vojvodstvu.

## Geografija

Rawa Mazowiecka se prostire duž rijeke Rawke, udaljena 54 km istočno od Łódźa (72 km od Varšave).

## Historija

Rawa je prvi put dokumentirana 1249., a status grada dobila je 1321.
Od 14. vijeka je prijestolnica vlastitog Vojvodstva Rawa. Nakon što je vojvodstvo 1462. anektirano od strane Kraljevine Poljska vojvodstvo je sve do 1793. bilo posebna administrativna jedinica.

Počevši od 15. vijeka grad je prosperirao jer se našao na trgovačkoj ruti od Pomeranije do Malopoljske i Rutenije.
Grad nije samo ekonomski prosperirao, već i politički 1563. u njegovom zamku stvorena je regularna vojska (Wojsko kwarciane-kwarta).

Za Druge podjele Poljske Rawa Mazowiecka je 1793. pripala Kraljevini Pruskoj, nakon tog je od 1807. bila dio Varšavskog vojvodstva, a od 1815. je dio Kongresne Poljske.

Rawa je od 1807.pa sve do 1975. bila administrativni centar, a tokom 19. vijeka razvila se i kao mjesto tekstilne industrije.

Na početku Prvog svjetskog rata 1914.-15. Rawa se našla na prvoj liniji fronta, pa je teško razorena. Nakon rata ponovno se našla u fokusu kao mjesto velikih seljačkih štrajkova 1919. i 1931. (Marš gladnih seljaka).

Za Njemačke okupacije Poljske od septembra 1939. u Rawi je djelovao zarobljenički logor za poljske vojnike, a od 1941. do 42 geto u kog je potrpano preko 4.000 Židova, od kojih je većina deportirana u Logor Treblinka i pobijena.

U završnim danima Drugog svjetskog rata oko 80% grada je razoreno, pa je nakon rata obnovljeno.

## Znamenitosti

Najveće znamenitosti grada su jezuitska crkva podignuta početkom 17. vijeka sa baroknom fasadom iz prve polovice 18. vijeka i klasicističkim zvonikom iz 1824. i ruševine zamka mazovjeckih vojvoda s kraja 14. vijeka.

Poznata je i po festivalu bluesa - Blues Night.

## Privreda

Rawa je grad malih pogona prehrambene industrije (prerada voća, povrća, mesa, mlijeka i peradi), jer mu je okolica 
poljoprivredni kraj. Uz to ima mlin, štavionicu i tvornicu tekstila.

## Pobratimski gradovi

Rawa Mazowiecka ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima:
{| class="wikitable"
|- valign="top"
|
*  Nyírbátor, Mađarska
*  Boskovice, Češka

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miasta Rawa Mazowiecka'' (službene stranice)
Rawka

**Rawka** zvana i *Bolimówka* je rijeka u sredini Poljske duga 90 km, desna pritoka rijeke Bzure.

## Hidrologija
Rawka izvire 5 km istočno od grada Koluszkija, od tamo teče prema sjeveru, protiče kroz grad Rawa Mazowiecka zatim  teče uz velike meandre do ušća u Bzuru kod sela Kęszyce (trinaestak km jugozapadno od Sochaczewa).

Porječje rijeke veliko je 1192 km²  i proteže se po Lodzkom vojvodstvu, prosječni godišnji protok na ušću je 5,3 m³/s.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Rawka''
Ujedinjena Slovenija

**Velika Slovenija** ili **Ujedinjena Slovenija** () je bio jedan od glavnih političkih zahteva Slovenaca 1848. godine kao deo tada evropskih revolucija. Slovenci su tada bili podeljeni na Кranjsku, Štajersku, Primorsku i Кorušku. Oni su zahtevali da se te regije udruže u jednu zajedničku i veću regiju, Кraljevinu Sloveniju, u okviru Austijskog carstva. Tražili su i jednakost nemačkog jezika sa tada potčinjenim slovenačkim. Takođe su se protivili daljem stvaranju i jačanju Nemačka konfederacije.

Po martovskoj revoluciji koja je naterala Ferdinanda I da potpiše ustav su slovenački revolucionari videli mogućnost za veća prava kao i ostali narodi kojima su vladali Habzburzi.

Plan i program ideologije je nastajao na više mesta. Među prvima je zahteve oblikovao 17. marta 1848. u Кlagenfurtu Matija Majar Ziljski. Objavljeni su 29. marta. Na taj isti dan su bečki Slovenci predali zahteve u ime Кranjske. Кasnije je dolazilo do spremniji i odlučni programi kao što je peticija Slovenaca iz Graca. Najznačajniji predstavnici slovenačke strane su bili Peter Кozlej, Fran Miklošič, Matija Majar Ziljski i Janez Blajvajs. Vrhunac ideologije je bila predaja zahteva austijskoj skupštini. Кada je parlament raspušten i uvedena centralistična vlast 4. marta 1849. cela ideja je postala bespredmetna.

## Izvori
* Josip Apih, *Slovenci in 1848. leto*. Ljubljana, 1888 (e-izdaja na portalu sistory);
* Stane Granda, *Prva odločitev Slovencev za Slovenijo : dokumenti z uvodno študijo in osnovnimi pojasnili*. Кorenine. Ljubljana, 1999;
* Vasilij Melik, »Ideja Zedinjene Slovenije 1848-1991«, v *Slovenija 1848-1998: iskanje lastne poti*, ur. Stane Granda in Barbara Šatej. Ljubljana, 1998. S. 15-20.
* --, »Slovenski državnopravni programi 1848-1918«, v *Slovenci in država*, ur. Bogo Grafenauer idr. Razprave – Dissertationes, 17. Ljubljana, 1995. S. 67-72;
* Janko Prunk, *Slovenski narodni programi : Narodni programi v slovenski politični misli od 1848 do 1945*. Ljubljana, 1986;
* Fran Cviter, »Slovenski politični prerod XIX. stoletja v okviru evropske nacionalne problematike«, v *O slovenskem narodnem vprašanju*, ur. Vasilij Melik. Ljubljana, 1990. S. 228-314.
Windows 11

**Windows 11** je predstojeće veće izdanje operativnih sistema Windows NT koje je razvio Microsoft. Prethodnik ovog sistema jest Windows 10, koji je objavljen 2015. godine.

## Razvoj
Nakon izlaska operativnog sistema Windows 10, Microsoft je izjavio da će on biti „poslednja verzija operativnog sistema Windows”. Međutim, nagađanja o novoj verziji ili redizajniranju Windows-a pojavila su se pošto je Microsoft objavio spisak poslova koji se odnosi na „opsežno podmlađivanje” Windows-a. Navodno kodno ime „Sun Valley” jest redizajn koji je napravljen za modernizaciju korisničkog interfejsa sistema. Navodna beta verzija Windows-a 11, koja pokazuje interfejs sličan otkazanoj verziji Windows 10X, procurila je na mrežu 15. juna 2021. godine s redizajniranim iskustvom i brendiranjem Windows-a 11.

Na konferenciji za programere Microsoft Build 2021, izvršni direktor Satja Nadela otkrio je sledeću generaciju Windows-a tokom svog uvodnog izlaganja. Prema Nadeli, on se koristio sistemom nekoliko meseci. Takođe je otkrio da će vrlo brzo doći do zvaničnog saopštenja. Samo nedelju dana nakon Nadeline uvodne reči, Microsoft je počeo slati pozive za namenski Windows-ov događaj koji se održao 24. juna 2021. godine. Događaj je počeo u 11 sati prema istočnoj vremenskoj zoni, što je neobično vreme za događaje koje je predvodio Microsoft. Microsoft je takođe objavio jedanaestominutni video-zapis o zvuku pri pokretanju operativnog sistema Windows na YouTube 10. juna te godine, zbog čega su mnogi ljudi nagađali da su taj Microsoft-ov događaj i video-snimak o zvuku pri pokretanju sistema aluzije na novi operativni sistem.

## Karakteristike
### Korisnički interfejs i dizajn
Windows 11 ima ažurirani korisnički interfejs; u celom sistemu preovlađuju prozirnost, senke i zaobljeni uglovi. Upotrebljava se redizajnirani start meni koji uklanja pločice na desnoj strani. Traka zadataka je takođe podrazumevano pojednostavljena i centrirana. Task View, funkcija predstavljena u sistemu Windows 10, ima osveženi dizajn. Ostale promene sistema su: nove sistemske ikone, novi zvukovi i vidžeti.

## Reference
Mazovjecko vojvodstvo (1526–1795)

**Mazovjecko vojvodstvo** (poljski: *Województwo Mazowieckie*) bilo je jedna od administrativnih jedinica Poljsko-Litvanske Unije koja je postojala od 1526. do 1795. kad je Unija propala i podjeljena.

## Historija

Vojvodstvo je službeno osnovao kralj Sigismund I 27. januara 1529., tri godine nakon aneksije dotadašnjeg Mazovjeckog vojvodstva u Poljsko-Litvansku Uniju.

Zahvaljujući svom geografskom položaju u centru zemlje novo vojvodstvo dobilo je i novi značaj. Od 16. vijeka u Varšavi su počeli zasjedati sejmovi Poljsko-Litvanske Unije. Nakon tog je 1596. kralj Sigismund III preselio svoju 
rezidenciju (i prijestolnicu) iz Krakova u Varšavu, koja je ubrzo toliko narasla da je u 18. vijeku polovica stanovnika Mazovije živjela u tom gradu. 

Tokom 17. i 18. vijeka učestale invazije iz Švedske, Transilvanije, Saksonije i Rusije osiromašile se Mazoviju i vojvodstvo. 

Poljska je nestala s karte Evrope 1795., za Treće Podjele Poljske. Teritorij Mazovjeckog vojvodstva je podjeljen između Kraljevine Pruske i Austrijske Monarhije. 

Nakon sklapanja Tilsitskog mira 1807. Napoleon Bonaparte je osnovao Varšavsko vojvodstvo u kom se našlo i bivše Mazovjecko vojvodstvo. 
Carska Rusija je nakon napoleonovog sloma 1815. na tom teritoriju osnovala svoju  vazalnu Kongresnu Poljsku. 

Nakon slamanja Novembarskog ustanka (1830.-31.) i onog kasnijeg iz januara 1863. autonomija Kongresne Poljske i Mazovjeckog vojvodstva potpuno je likvidirana.

### Administrativna podjela
Mazovjecko vojvodstvo je administrativno bilo podjeljeno na deset pokrajina (ziemia), sa prijestolnicama u; Ciechanówu, Czersku, Liwu, Łomżi, Nuru, Różanu, Varšavi, Wizni, Wyszogródu i Zakroczymu.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Historia''
Deterdžent

**Deterdžent** (od latinskog *detergens*-*detergere*:=brisati, skidati) je generičko ime za bilo koji od različitih surfaktanta (površinski aktivnih supstanci) koje efikasno čiste prljavštinu. Pod tim imenom se podrazumjeva sintetička supstanca koja se ne dobija saponifikacijom masti i ulja (kao sapun). 

## Karakterisike i historija

Deterdženti su proizvodi kemijske industrije namjenjeni za pranje u vodi.
Sastoje se ponajviše od surfaktanta (tenzida), površinski aktivnih supstanci, različitih karakteristika, pa tako ima i deterdženta različitih karakteristika; anionskih, kationskih, neionskih, amfoternih što zavisi od tipa surfaktanta.

Najviše se koriste anionski surfaktanti (alkilbenzensulfonati, alkansulfonati, alkilsulfati, alkiletersulfati). 
Molekule surfaktanta, koje se sastoje od hidrofilnog i hidrofobnog dijela, nakupljaju se pri pranju na granici faza koje se ne miješaju, kao što su voda i masnoće. 
U tom procesu se hidrofilni dio molekule orijentira prema vodenoj fazi, a hidrofobni prema masnoj, što smanjuje površinski napon i omogućuje odvajanje prljavštine od podloge. 
Osim surfaktanta, deterdžent sadrži i sredstva za omekšavanje vode, izbjeljivače, enzime za uklanjanje nečistoća od bjelančevina i drugih bioloških supstanci, mirise, sredstva za zaštitu od korozije, za osvježavanje boje i slične stvari.

Deterdžeti se najviše koriste po kućanstvima i praonicama, pa na tržištu ima gomila proizvoda namjenjenih upravo tom segmentu potrošača. Najčešće se nude kao prašci ili otopine, a puno rjeđe kao suspenzije, gelovi ili tablete. Deterdženti u prahu najviše se koriste za pranje pamučnih tkanina ili 
onih pomiješanih sa malo sintetičkih vlakana, dok su tekući deterdženti bolji za tkanine od sintetičkih vlakana.

Deterdženti se najčešće koriste za pranje odjeće i posuđa u vodi, ali se koriste i kao emulgatori kao kod ulja za motore da spriječe sakupljanje taloga na stijekama cilindra. Dodaju se i u benzin da spriječe nakupljanje prljavšine po karburatoru i otapala za kemijsko čišćenje da 
olakšaju uklanjanje prljavštine sa odjeće.

Zbog tog se u širem značenju pod deterdžentima podrazumjevaju i sredstva za čišćenje metala i lakiranih metalnih (automobilskih) ili drvenih površina, za pranje i čišćenje ambalaže u prehrambenoj industriji, za pranje posuđa, čišćenje tepiha, kao i šamponi za kosu i slična sredstva.

Pored dobrih deterdženti imaju i jednu vrlo negativnu karakteristiku, strašno zagađuju tekuće vode pa posredno i svu prirodu.
Zbog tog je mnogim zemljama dopuštena proizvodnja samo onih deterdženata kojima su surfaktanti u većoj mjeri (više od 90%) biorazgradljivi.

Prvi deterdženti pojavili su se nakon Prvog svjetskog rata u Njemačkoj zbog nestašica masti za proizvodnju sapuna. Masovna proizvodnja krenula je tek nakon 1950-ih.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Deterdžent'' na portalu Leksikografski zavod Miroslav Krleža
Baltičke države

**Baltičke države** (est. *Balti riigid* ili *Baltimaad*; lat. *Baltijas valstis*; lit. *Baltijos valstybės*), također poznate kao **Baltičke republike**, **Pribaltik** ili samo **[[Baltik]]**, geopolitički je i povijesni pojam kojim se označavaju tri suverene države u sjeveroistočnoj Europi na istočnoj obali Baltičkog mora: Estonija, Latvija i Litva.

Pojam se ne koristi u smislu kulturnog područja, nacionalnog identiteta ili jezika jer stanovnici Litve i Latvije većinom pripadaju baltičkim, a stanovnici Estonije baltofinskim narodima. Države ne čine službenu uniju, ali zajedno su uključene u međuvladinu i parlamentarnu suradnju. Najvažnije su oblasti suradnje triju zemalja vanjska i sigurnosna politika, obrana, energija i promet.

Sve tri zemlje članice su Organizacije Sjevernoatlantskog saveza (NATO), eurozone, Organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj (OECD) i Europske unije. Svjetska banka sve je tri države klasificirala kao gospodarstva s visokim prihodima, a održavaju i vrlo visok ljudski razvojni indeks.

## Stanovništvo
Na području baltičkih država živi oko 6 milijuna stanovnika, različitih narodnih skupina.

Najbrojniji su narodi baltičkog i ugro-finskog porijekla. Najbrojniji su narodi iz baltičke grupe (66,8 %) a poslije njih slijede narodi ugro-finske grupe (33,2 %). U svim baltičkim državama postoji značajan broj slavenskih naroda (najviše Rusa).

## Popis država

## Historija
;20. stoljeće
* 1918. – Baltičke države proglašavaju neovisnost od Ruskog Carstva
* 1939. – Pakt Ribbentrop-Molotov; potpadaju pod sovjetsku interesnu sferu, a zatim postaju republike SSSR-a
* 1990. – Litva proglašava neovisnost od Sovjetskog Saveza
* 1991. – Ostale baltičke države (Estonija i Latvija) napuštaju Sovjetski Savez

;21. stoljeće
* 2004. – Baltičke države postaju članice Europske unije i Sjevernoatlantskog saveza
* 2011. – Estonija postaje članica eurozone
* 2014. – Latvija postaje članica eurozone
* 2015. – Litva postaje članica eurozone

## Povezano
* Baltik
* Baltički jezici
* Postsovjetske države

## Reference

## Vanjske veze

*  ''Baltic states'', članak na Enciklopediji Britannici
U pol’ 9 kod Sabe

**U pol' 9 kod Sabe** je hrvatski indie bend osnovan 2009. godine u Zagrebu. Osim što su jedan od rijetkih indie bendova u Hrvatskoj, U pol' 9 kod Sabe je bend koji je izrazito popularan i važan za LGBT pokret u Hrvatskoj. Pjesme benda uglavnom tematiziraju različita životna i egzistencijalna pitanja, a posebno se ističu kao bend koji najeksplicitnije tematizira LGBT problematiku na hrvatskoj muzičkoj sceni; primjer toga je singl "Tvoji starci me vole" (2019.), koji govori o lezbijskom paru koji dolazi na ručak kod obitelji jedne od djevojaka. Ove teme posljedica su činjenice da su sve članice benda pripadnice LGBT populacije i aktivistice za prava LGBT osoba. 

## Osnivanje

Bend je osnovan 2009. godine u Zagrebu kao garažni bend s pet djevojaka koje su sve u tom trenutku bile prekinule ljubavne veze; kada su se okupile, Martina Zvonić, glavni vokal benda, predložila je da osnuju bend kako bi ubile tugu zbog prekida. Probe su se, kako i sam naziv benda govori, održavale u "pol' devet" (20:30) kod tadašnje članice Sandre Sobočanec, koja je nakon samo tri mjeseca napustila bend pa su se probe neko vrijeme održavale kod tadašnje basistice Sabine Naranđe. Nekoliko mjeseci nakon garažnih svirki, bend je okupio svoje demo snimke koje je čula Gabrijela Ivanov te ih je pozvala da sviraju na zatvaranju trećeg izdanja festivala udruge Vox Feminae, što je bend prihvatio. Međutim, u tom su trenutku shvatile kako nemaju službeno ime; ideju za ime dao je Noa Pintarić, prijatelj Ane Opalić, koji je predložio da se bend jednostavno nazove **U pol' 9 kod Sandre**, s obzirom da su tada još uvijek probe održavali kod Sandre Sobočanec. Bend je prihvatio prijedlog, ali je nakon tri mjeseca morao promijeniti ime u U pol' 9 kod Sabe; iako je i Sabina Naranđa u međuvremenu napustila bend, ime U pol' 9 kod Sabe je ostalo.

## Karijera

## Članovi

Aktualni sastav benda čine:

* Martina Zvonić, vokal
* Ana Opalić, klavijature

Bend je u nekoliko navrata mijenjao postavu, a neki od bivših članova su:

* Sandra Sobočanec (2009.)
* Sabina Naranđa, bas gitara (2009. – ????)
* Goran Bogunović, gitara (2009. – ????)
* Ante Perković, gitara
* Dragana Hrnkaš, gitara/saksofon
* Marko Lucijan Hraščanec, gitara/saksofon
* Helena Ernoić, bas gitara
* Zrinka Kolarić, bubnjevi

## Diskografija

### Albumi

### EP

### Singlovi

## Reference

## Vanjske veze
* Službeni profil benda
* U pol' 9 kod Sabe na Discogs
Centrolew

**Centrolew** je kolokvijalni naziv za koaliciju 6 centrističkih i ljevičarskih partija zastupljenih u Sejmu; to su bili; Kršćanski demokrati, Radnička partija, Narodna partija-Piast, Socijalisti, Narodna partija-Oslobođenje i Seljačka partija.

## Karakteristika i historija

Centrolew je osnovan 14. septembra 1929. sa ciljem konsolidacije opozicije i parlamentarne demokracije u Međuratnoj Poljskoj.

Partija Centrolewa organizirale su Kongres za obranu narodnih prava i sloboda u Krakovu 29. jun 1930. sa dva glavna zahtjeva i slogana: 
* 1) ostavka vlade Józefa Piłsudskog
* 2) formiranje ustavne vlade koja će imati širu narodnu podršku

Centrolew je u želji da dobije širu podršku naroda 14. septembra, organizirao masovne skupove i demonstracije u 21 grada, koji su protekli sa sukobma sa policijom pa je bilo i ubijenih i ranjenih. Zbog tog je 29. augusta predsjednik je raspustio Sejm.

Hapšenja lidera Centrolewa započela su još u noći 8. septembra/10. septembra, među pohapšenima našli su se; Herman Lieberman, Norbert Barlicki, Adam Pragier, Stanisław Dubois, Mieczysław Mastek, Adam Ciołkosz, Kazimierz Bagiński, Józef Putek, Wincenty Witos, Władysław Kiernik, Karol Popiel, Adolf Sawicki, Aleksander Dębski, Julian Leszczyński, Antoni Wysocki, Wojciech Korfanty koji su zatvoreni u Tvrđavu u Brestu.

Na Općim izborima 16. novembra  partije Centrolewa izašle su sa listom br. 7 pod imenom *Związek Obrony Prawy i Wolności Ludu* (Savez za za obranu narodnih prava i sloboda). Zbog pritiska i manipulacija državne uprave (uključujući poništavanje izbora u 11 izbornih jedinica) i nedostatka snažnije javne podrške Centrolew nije stekao većinu u Sejmu osvojivši samo 79 poslaničkih mjesta i 13 u senatu. 

Početkom 1931. zbog poraza na izborima i unutrašnjih trazavica Centrolew se raspao.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Centrolew'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Suwałki

**Suwałki** (njemački: *Suwalken* između 1941. - 44. *Sudauen*, litvanski: *Suvalkai*) je grad od 69,639 stanovnika na sjeveroistoku Poljske u Podlaskom vojvodstvu.

## Geografija

Suwałki se prostire duž rijeke Czarna Hańcza, udaljen 32,9 km sjeverno od Augustówa.
Historijski centar grada sa građevinama iz 19. vijeka smješen je na lijevoj obali rijeke, a sa sjevera, istoka i juga nižu se novi stambeni kvartovi. Industrijski pogoni nalaze se na istočnoj i južnoj periferiji. 
## Historija

Naselje su osnovali negdje oko 1682.-90 na gazu preko rijeke Czarna Hańcza kamaldolijanski redovnici iz samostana na Jezeru Wigry. Ono im je poslužilo i kao trgovište za plasman svoje robe, tako da je naraslo i dobilo status grada 1720; ali je sve do kraja 18. vijeka ostalo vezano uz poljoprivredu. Trgovinom su se manje više bavili Židovi koji su činili značajan broj stanovnika.

Nakon Treća Podjele Poljske od 1795. Suwałki je pripao Kraljevini Pruskoj. Za njene vladavine dobio je administrativnu funkciju kao sjedište Okruga Wigry (1797.-1807.)

Nakon Kraljevine Pruske grad je od 1807. bio dio kratkotrajnog napoleonskog Varšavskog vojvodstva, a od 1815. je dio proruske Kongresne Poljske. Suwałki je 1816. postao prijestolnica Augustówskog vojvodstva, koje je od 1837. postao gubernija, čiji je teritorij od 1866. povećan. Od 1831. je i sjedište velikog garnizona Ruske carske vojske.

Početkom 19. vijeka grad je živio od trgovine i administracije, industrijski se počeo razvijati od druge polovice 19. vijeka kad je do njega izgrađena željeznička pruga 1899.

Za Drugog svjetskog rata Suwałki je anektiran u Treći Reich u Provinciju Istočna Pruska. 
Odmah na početku 1940. Nacisti su pobili nekoliko stotina poljskih intelektualaca i organizirali dva radna logora koji su radili od 1940.do 44., a u obližnjem selu Krzywólka zarobljenički logor koji je radio od 1941. do 44. u kom je pomrlo oko 46 000 logoraša.

Nakon rata Suwałki je od 1975. do 98 bio administrativni centar vlastitog vojvodstva.

Nagli urbanistički rast grad je doživio nakon 1975. kad je kooptirao okolna naselja Krzywólka, Papiernia, Szwajcaria, Sobolewo, Krzywe...

## Privreda

Današnji Suwałki je grad drvne industrije (namještaj, pilane) i prehrambene industrije.
Okolica je poljoprivredni kraj poznat po povrtlarstvu i nešto manje po rudarstvu.

On je i važno raskršće cesta i željezničkih pruga, uz to ima i mali sportski aerodrom.

Suwałki je i poznata turistička destinacija za posjet obližnjim jezerima, Wigierskom nacionalnom parku ili vožnju kanuom po rijeci Czarna Hańcza i brodovima po Kanalu Augustów.

## Znamenitosti i obrazovanje

Najveće znamenitosti grada su neoklasicistička crkva podignuta između 1820.-25. restaurirana oko 1845. i neoklasicistička gradska vijećnica iz sredine 19. vijeka.

U Suwałkiju djeluju Suwalsko-Mazurska viša škola i filijala Tehnološkog univerziteta iz Białystoka.

## Pobratimski gradovi
Suwałki ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

## Poznati sugrađani
* Henryk Minkiewicz (1880. - 1940) general
* Andrzej Wajda (1926. -2016) filmski režiser
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miasta Suwałki'' (službene stranice)
Czarna Hańcza

**Czarna Hańcza** (litvanski: *Juodoji Ančia*, beloruski: *Чорная Ганча*, ruski: *Чёрная Ганьча*) je rijeka u Poljskoj i Belorusiji 
duga 141,7 km, lijeva pritoka rijeke Njemen.

## Hidrologija
Czarna Hańcza izvire nešto sjevernije od Jezera Hańcza u poljskom Podlaskom vojvodstvu. Od tamo teče prema jugoistoku, protiče 
kroz jezero Hańcza i grad Suwałki zatim zavija prema istoku i protiče kroz Jezero Wigry. 
U svom srednjem toku snažno meandrira sve do sela Rygol, nadalje teče kanaliziranim koritom kao Kanal Augustów.
Tako ulazi u Belorusiju i protiče posljednih 34 km do ušća u Njemen kod sela Dmiseviči, svega par km prije litvanijske granica.

Porječje rijeke veliko je 1,900 km², od tog 1,612 km² po poljskom Podlaskom vojvodstvu, a ostatak od 288 km² se prostire po Belorusiji.
Prosječni godišnji protok na ušću je 17 m³/s.

Czarna Hańcza je u svom gornjem toku kod grada Suwałki popularna među kanuistima.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Czarna Hańcza''
Hańcza

**Hańcza** (litvanski: *Ančia*) je valovsko jezero na rijeci Czarna Hańcza na sjeveroistoku Poljske u Podlaskom vojvodstvu.

## Karakteristike

Jezero leži na visini od 227 metara, u Suwalskom parku prirode, udaljeno šesnaestak km sjeverozapadno od grada Suwałkija.

Jezero Hańcza ima površinu od 3,11 km², proteže se u smjeru sjever-jug 4,5 km, a široko je do 1,2 km. 
Svojom dubinom od 108,5  m je najdublje poljsko jezero.

Obale su mu visoke i dobro pošumljene naročito na sjeveroistoku, kroz jezero protiče rijeka Czarna Hańcza, koja izvire nešto sjevernije.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Hańcza''