Geofagija

**Geofagija** je namjerna praksa konzumiranja zemlje ili tvari sličnih tlu poput gline, krede ili termitnjaka. To je adaptacija ponašanja koja se javlja kod mnogih životinja i dokumentirana je kod više od 100 vrsta primata. Geofagija kod primata koji nisu ljudi prvenstveno se koristi za zaštitu od parazita, za osiguravanje mineralnih dodataka i za pomoć u metaboliziranju toksičnih spojeva iz lišća. Geofagija se javlja i kod ljudi i najčešće se prijavljuje kod djece i trudnica.

Ljudska geofagija je oblik pike – žudnje i namjerne konzumacije ne-hranjivih artikala – i klasifikovana je kao poremećaj ishrane u *[[Dijagnostički i statistički priručnik za mentalne poremećaje|Dijagnostičkom i statističkom priručniku za mentalne poremećaje]]* (DSM) ako nije društveno ili kulturno prikladna. Ponekad je geofagija posljedica prenošenja infekcije ankiloforima. Iako njena etiologija ostaje nepoznata, geofagija ima mnoge potencijalne adaptivne zdravstvene koristi, kao i negativne posljedice.

## Životinje

Geofagija je široko rasprostranjena u životinjskom carstvu. Galen, grčki filozof i ljekar, prvi je zabilježio upotrebu gline od strane bolesnih ili povrijeđenih životinja u drugom vijeku nove ere. Ta vrsta geofagije dokumentovana je kod "mnogih vrsta sisara, ptica, gmizavaca, leptira i izopoda, posebno među biljojedima".

### Ptice

Primijećeno je da mnoge vrste južnoameričkih papagaja dolaze na mjesta sa visokim sadržajem gline kako bi ju lizali, a *[[Cacatua galerita]]* jedu glinu u Papui Novoj Gvineji. Analiza tla koje konzumiraju divlje ptice pokazuje da one često preferiraju tla s visokim sadržajem gline, obično s dobro zastupljenim porodicama smektitnih glina.

Preferenca za određene vrste gline ili tla može dovesti do neobičnog ponašanja pri hranjenju. Na primjer, peruanski papagaji iz amazonske prašume ne okupljaju se samo na jednoj određenoj krivini rijeke Manu, već na jednom specifičnom sloju tla koji se proteže stotinama metara horizontalno duž te krivine. Papagaji izbjegavaju jesti supstrat u slojevima jedan metar iznad ili ispod preferiranog sloja. Ti papagaji redovno jedu sjemenke i nezrele plodove koji sadrže alkaloide i druge toksine koji čine sjemenke i plodove gorkim, pa čak i smrtonosnim. Budući da mnoge od tih hemikalija postaju pozitivno nabijene u želučanoj kiselini, vežu se za minerale gline koji imaju negativno nabijena mjesta za izmjenu kationa i time postaju sigurni. Njihova preferirana tla imaju mnogo veći kapacitet izmjene kationa od susjednih, odbačenih slojeva tla jer su bogata mineralima smektitom, kaolinitom i tinjcem. Preferirana tla nadmašuju čisti mineral kaolinat i nadmašuju ili se približavaju čistom bentonitu u svojoj sposobnosti vezivanja kinina i taninske kiseline.

*[[In vitro]]* i *[[in vivo]]* testovi ovih i mnogih drugih tla iz jugoistočnog Perua pokazuju da ona također oslobađaju nutritivno važne količine minerala poput kalcija i natrija. U gore navedenom primjeru rijeke Manu, preferirani pojasevi tla imali su mnogo više nivoe natrija od onih koji nisu odabrani. Ponovljene studije su pokazale da tla koja papagaji u Južnoj Americi najčešće konzumiraju imaju veći sadržaj natrija od onih koja ne konzumiraju.

Nije jasno koji faktor pokreće geofagiju kod ptica. Međutim, sve je više dokaza da je natrijum najvažniji pokretač toga među papagajima u jugoistočnom Peruu. Poznato je da papagaji jedu toksičnu hranu širom svijeta, ali geofagija je koncentrisana u vrlo specifičnim regijama. Istraživači Lee et al. pokazuju da je geofagija kod papagaja u Južnoj Americi u značajnoj mjeri pozitivno korelirana s udaljenošću od okeana. To sugerira da je ukupni nedostatak natrija u ekosistemu, a ne varijacije u toksičnosti hrane, bolji predskazivač prostorne distribucije geofagije. Taj rad, zajedno s nedavnim nalazima o konzistentno visokim nivoima natrija u konzumiranim zemljištima, čini vrlo vjerovatnim da je natrij primarni pokretač geofagije među papagajima (i moguće drugim taksonima) u zapadnom slivu Amazona. Tu hipotezu o dodatnim hranjivim tvarima dodatno podržava vrhunac geofagije koji se javlja tokom sezone parenja papagaja.

### Neljudski primati

Postoji nekoliko hipoteza o važnosti geofagije kod šišmiša i primata. Primijećeno je da čimpanze u Nacionalnom parku Kibale u Ugandi konzumiraju tlo bogato kaolinitnom glinom neposredno prije ili nakon konzumiranja biljaka, uključujući *[[Trichilia rubescens]]*, koja u laboratoriji posjeduje antimalarijska svojstva.

Geofagija je bihevioralna adaptacija uočena kod 136 vrsta neljudskih primata iz podreda Haplorrhini (81%) i Strepsirrhini (19%). Najčešće konzumirana tla su tla s humaka, tla s podnožja drveća, tla s termitskih humaka, 'Pong' tla i šumsko tlo. Studije su pokazale mnoge prednosti geofagije kao što su zaštita od parazita (4,9%), mineralni dodaci (19,5%) i pomoć u metaboliziranju toksičnih spojeva iz lišća (12,2%). Iz analize tla vidljivo je da je jedan od glavnih spojeva u zemlji koje konzumiraju ovi primati mineral gline koji sadrži kaolinit, koji se često koristi u lijekovima za dijareju i crijevne probleme. 

Geofagno ponašanje igra važnu ulogu u zdravlju neljudskih primata. Ta vrsta zoofarmakognozije razlikuje se od vrste do vrste. Na primjer, planinske gorile iz Ruande imaju tendenciju da unose glineno tlo tokom sušne sezone, kada se vegetacija mijenja, prisiljavajući ih da se hrane biljkama koje imaju više otrovnih spojeva - u tom slučaju unesena glina apsorbira te toksine pružajući probavne koristi. Ta vrsta sezonske adaptacije ponašanja također se vidi kod crvenorukog urlikavca iz zapadne brazilske Amazonije, koji se također moraju prilagoditi promjeni hranjenja lišćem koje sadrži više otrovnih spojeva. 

U drugim slučajevima, prstenorepi lemuri koriste geofagiju kao preventivno i terapijsko ponašanje za kontrolu parazita i crijevnih infekcija. Ove koristi od gutanja gline mogu se primijetiti i kod rezus makakija. U studiji koja je provedena na ostrvu Cayo Santiago, uočeno je da rezus makakiji imaju crijevne parazite i da njihovo zdravlje nije bilo pogođeno, niti su imali mnogo gastrointestinalnih efekata od ovih parazita. Podaci pokazuju da je to uzrokovano konzumiranjem glinenog tla od strane ove vrste. S druge strane, zapažanja su pokazala da bihevioralna geofagija obezbjeđuje mineralne dodatke, kao što se vidi kod kambodžanskih Colobinae. Studija je provedena na slanim mjestima u zaštićenom području Veun Sai-Siem Pang, mjestu koje posjećuju razne vrste neljudskih primata. Potrebno je provesti detaljnija istraživanja kako bi se bolje razumjela ova bihevioralna adaptacija geofagije među neljudskim primatima.

### Šišmiši
Postoji debata o tome da li je geofagija kod šišmiša prvenstveno uzrokovana suplementacijom hranjivim tvarima ili detoksikacijom. Poznato je da neke vrste šišmiša redovno posjećuju mjesta s mineralima ili solju kako bi povećale unos minerala. Međutim, Voigt i saradnici su pokazali da i šišmiši s nedostatkom minerala i zdravi šišmiši posjećuju slana mjesta istom brzinom. Stoga je malo vjerovatno da je suplementacija mineralima primarni razlog geofagije kod šišmiša. Osim toga, prisustvo šišmiša na slanim mjestima povećava se tokom perioda velike potražnje za energijom. Voigt i saradnici su zaključili da je primarna svrha prisustva šišmiša na slanim mjestima detoksikacija, kompenzirajući povećanu konzumaciju toksičnog voća i sjemenki.

## Ljudi
### Antropološki i historijski dokazi
Dokazi o vjerovatnom porijeklu geofagije pronađeni su kod ostataka ranih ljudi u Africi:

Geofagija je gotovo univerzalna širom svijeta u plemenskim i tradicionalnim ruralnim društvima (iako očigledno nije dokumentovana u Japanu ili Koreji). U antičkom svijetu nekoliko je pisaca primijetilo fenomen geofagije. Kaže se da je Plinije primijetio gutanje tla na Lemnosu, ostrvu u Grčkoj, a korištenje tla sa tog ostrva zabilježeno je sve do 14. vijeka. Udžbenik Hipokrata (460–377. p.n.e.) spominje geofagiju, a poznati medicinski udžbenik pod nazivom *[[De Medicina]]*, koji je uredio A. Kornelije Celzo (14–37. n.e.), naizgled povezuje anemiju sa geofagijom. Jedna od Rumijevih basni govori o geofagu kojeg je prevario prodavač šećera ostavljajući ga samog s utegom napravljenim od gline, a zatim čekajući dok on ne pojede dovoljno, smanjujući količina šećera koju će dobiti.

Postojanje geofagije među američkim Indijancima primijetili su rani istraživači u Americi, uključujući Gabriela Soaresa de Sousu, koji je 1587. godine izvijestio o plemenu u Brazilu koje ju je koristilo za samoubistvo, i Alexandera von Humboldta, koji je rekao da pleme zvano Otomaci jede velike količine zemlje. U Africi, David Livingstone je pisao o robovima koji su jeli zemlju na Zanzibaru, a također se smatra da je veliki broj robova sa sobom donio prakse jedenja zemlje kada su prokrijumčareni u Novi svijet kao dio transatlantske trgovine robljem. Robovi koji su prakticirali geofagiju dobili su nadimak "glinojedi" jer su bili poznati po konzumiranju gline, kao i začina, pepela, krede, trave, gipsa, boje i škroba.

### Savremene prakse

U Africi se kaolinit, ponekad poznat kao kalaba (u Gabonu i Kamerunu), *calaba* i *calabachop* (u Ekvatorijalnoj Gvineji), jede iz zadovoljstva ili radi suzbijanja gladi. Kaolin za ljudsku prehranu prodaje se na većini pijaca u Kamerunu i često je začinjen začinima poput crnog bibera i kardamona. Konzumacija je najveća među ženama, posebno radi liječenja mučnine tokom trudnoće, uprkos mogućim opasnim nivoima arsena i olova za nerođeno dijete. Još jedan primjer geofagije zabilježen je u Mangaungu, provinciji Slobodna Država u Južnoj Africi, gdje je ta praksa geohemijski istražena. Kreda od kalabaša se također jede u zapadnoj Africi.

Na Haitiju su siromašni ljudi poznati po tome što jedu blatne kolačiće napravljene od zemlje, soli i biljne masti. Ti keksi imaju minimalnu nutritivnu vrijednost, ali uspijevaju održati siromašne u životu. Međutim, navodi se da dugotrajna konzumacija tih kolačića uzrokuje bolove u želucu i pothranjenost, te ih ljekari ne preporučuju.

Neke južnojačke afroameričke zajednice konzumiraju kaolinit kao dodatak prehrani i tradicionalnu medicinu, posebno za trudnice. Navodno je praksa opadala do 1984. godine, ali se u nekim zajednicama nastavila i u 21. stoljeću. 

U Centralnoj i Istočnoj Javi, Indonezija, hrana napravljena od zemlje koja se zove ampo jede se kao međuobrok ili lagani obrok. Sastoji se od čiste gline, bez ikakve mješavine sastojaka.

Bentonitna glina dostupna je širom svijeta kao pomoć pri probavi; kaolinit se također široko koristi kao pomoć pri probavi i kao baza za neke lijekove. Atapulgit, druga vrsta gline, aktivni je sastojak mnogih lijekova protiv proljeva.

### Utjecaj na zdravlje

Primijećeno je da minerali gline imaju korisne mikrobiološke efekte, poput zaštite želuca od toksina, parazita i patogena. Ljudi nisu u stanju sintetizirati vitamin B12 (kobalamin), tako da geofagija može biti bihevioralna adaptacija za njegovo dobijanje iz bakterija u tlu. Sadržaj minerala u tlu može varirati ovisno o regiji, ali mnogi sadrže visoke nivoe kalcija, bakra, magnezija, željeza i cinka, minerala koji su ključni za razvoj fetusa, što može uzrokovati želju za žvakanjem metala, zemlje ili leda kod trudnica. U mjeri u kojoj su ove žudnje i naknadna konzumacija minerala (kao i u slučaju žudnje za ledom ili drugom hladnom hranom koja sužava vazokonstrikciju vrata, a pomaže u povećanju nivoa kisika u mozgu sužavanjem vena na vratu) terapeutski učinkovite u smanjenju smrtnosti dojenčadi, te genetske predispozicije i povezani okolišni okidači vjerojatno će se naći i kod dojenčadi. Slično tome, višegeneracijsko osiromašena sela ili druge homogene socioekonomske zatvorene genetske zajednice imaju veću vjerovatnoću da nagrađuju ekspresiju gena za žudnju za konzumacijom tla ili gline, povećavajući vjerovatnoću preživljavanja kroz višestruke trudnoće za oba spola.

Postoje očigledni zdravstveni rizici konzumiranja tla kontaminiranog životinjskim ili ljudskim izmetom; posebno, jaja helminta, poput *[[Ascaris]]a*, koja mogu ostati održiva u tlu godinama, mogu dovesti do infekcija helmintima. Tetanus predstavlja dodatni rizik. Trovanje olovom je također povezano s gutanjem tla, kao i zdravstveni rizici povezani s izloženošću cinku koji mogu biti problematični među ljudima koji redovno jedu tlo. Gestacijska geofagija (geofagija u trudnoći) povezana je s raznim homeostatskim poremećajima i oksidativnim oštećenjima kod pacova.

## Povezano
* Ljekovita glina, razne gline odabrane i korištene u medicinske svrhe, uključujući i konzumiranje.

## Reference

## Daljnje čitanje
* 
* 

## Vanjske poveznice
* "Jedenje zemlje" u CDC-u