Grgo Gamulin

**Grgo Gamulin** (Jelsa, 21. august 1910. — Zagreb, 2. oktobar 1997.), hrvatski povjesničar umjetnosti i sveučilišni profesor, utemeljitelj hrvatske poslijeratne povijesti umjetnosti.

## Biografija
Kako je rano ostao bez majke, poslali su ga prvo rodbini na Brač, pa u Bosnu, u Drvar i Sarajevo gdje je pohađao gimnaziju, koju je završio u Splitu 1930. Nakon tog studirao je povijest umjetnosti, arheologiju i francuski u Zagrebu, koju je diplomirao 1935. Jednu školsku godinu (1938 / 39) proveo je na specijalizaciju na *Institut d’art et archéologie* u Parizu. Doktorirao je 1950 u Zagrebu. Još za studija uključio se u društveni i politički život (časopisi; *Književinik, Ars 37, Pečat*), i postao jedan od organizatora lijevog studentskog pokreta i član je Komunističke Partije Jugoslavije od 1934., vjerojato zbog tog nije mogao dobiti nikakav posao. 
Veći dio drugog svjetskog rata (1941. - 1945.) proveo je po ustaškim logorima Stara Gradiška, Jasenovac, Lepoglava. Pred kraj rata 17. aprila. 1945, uspio je pobjeći iz vlaka kad su ga prebacivali iz Lepoglave u Jasenovac.

Nakon rata 1945. postaje načelnik Odjela za kulturu i umjetnost u Ministarstvu prosvjete Narodne Republike Hrvatske, a od 1947. povjerava mu se nova organizacija nastave na odsjeku Povijesti umjetnosti, Filozofskog fakulteta. Prvih godina, praktički vodi nastavu sam, ali kako je bio radišan i uporan - ubrzo je stvorio solidan nastavnički tim od mlađih studenata. Na fakultetu je ostao sve do prinudnog odlaska u mirovinu 1972., zbog istaknute uloge u hrvatskom Maspokretu. Jedan je od osnivača Društva povjesničara umjetnosti Hrvatske, Instituta povijesti umjetnosti 1961. (zajedno s M. Prelogom) pokretač stručnih časopisa; Život umjetnosti, Peristil, i drugih. Gamulin je bio počasni član Accademie di Belle Arti i Ateneo Veneto u Veneciji.

Gamulin je prvi temeljito i znanstveno obradio Tizianov poliptih (i pripisao ga njemu, kasnije je to napravio i Rodolfo Pallucchini) iz dubrovačke katedrale i gotovo sve važnije oltarne pale iz Dubrovnika i okolice (uključujući Boku kotorsku i cijelu Dalmaciju). Atribuirao je oko pet stotina dotad pretežno anonimnih ili neklasificiranih slika, i na taj način obogatio hrvatsku kulturnu baštinu. Najviše su ga privlačili Paolo Veneziano i Palma Mlađi, koji su izravno utjecali na istočnu obalu Jadrana, i stil i manjih radionica.

Gamulin je čitavo vrijeme pisao kritike i eseje, prvih poratnih godina nastupao je kao uvjereni komunist, i žestoko je napadao sve one koji se nisu držali socijalističkoga realizma. (Motika) Iz tog razdoblja ostao je upamćen njegov kritički tekst upućen ljubiteljima građanskog slikarstva i ukusa «Uz idolatriju cézannizma», u kojem je iznio rezerve prema građanskoj, formalističkoj umjetnosti, ali je puno više napao domaće imitatore. Krajem 1960-ih počeo je pisati o potrebi reforme društva, demokratizacije partije, Sveučilišta, regionalizacije Jugoslavije, do artikuliranja hrvatskog nacionalnog programa. Ulazio je u žestoke polemike s urbanistima i planerima oko problema koliko veliki gradovi nam trebaju (po njemu Zagreb nije smio preći 500 000 stanovnika).

Po njegovim uspomenama na bijeg iz ustaškog vlaka snimljen je 1967. igrani film *[[Crne ptice]]* u režiji Eduarda Galića.

## Bibliografija
* *Juraj Plančić-Život i djelo*, Matica Hrvatska -Zagreb 1953.
* *Stari majstori u Jugoslaviji*, Društvo povjesničara umjetnosti - Zagreb, 1961.
* *Milan Konjović*, Mala likovna enciklopedija,Zagreb 1965
* *Arhitektura u regiji*, Društvo povjesničara umjetnosti - Zagreb, 1967.
* *Les Peintres Naifs: Ecole De Hlebine*, Naprijed, 1976.
* *Hrvatsko slikarstvo XX. stoljeća*, Naprijed, Zagreb 1987.
* *Slavko Šohaj*, Globus, 1991.
* *Hrvatsko kiparstvo XIX. i XX. stoljeća*, Naprijed, 1999, 
* *Hrvatsko Slikarstvo Na Prijelazu iz XIX. u XX. stoljeće*, Naprijed, 
* *Itaka koja traje*, Zagreb : Institut za povijest umjetnosti, 1999.  
* *Josip Račić: Život i djelo*, Institut povijesti umjetnosti i Hrvatsko društvo povjesničara umjetnosti-Zagreb 2010.

## Reference

## Vanjske veze
* Tonko Maroević: Grgi Gamulinu in memoriam (1910 – 1997) ''Rad. Inst. povij. umjet. 21/1997. (183–188)''
* Marka br: 770 Znameniti Hrvati - Grgo Gamulin, ''Hrvatska posta d.d.''