open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Prekaja

**Prekaja** je naseljeno mjesto u Opštini Drvar, Federacija BiH, BiH.

## Geografija
Prekaja leži na desnoj strani rijeke Unac, koji joj je zapadna granica, a istočna je planina Klekovača ili zapravo: Javorova Kosa, Vršina, Kolo i Lauševac. Prekaju od Župice djeli Sklop i Orlovača, a od Mokronoga opet Sklop (donji). Kuće su uglavnom u nizini proširene uvale Unca, a tek neznatni broj podigao se uz plećine planinske podgorine.

Prekaja je razbijenog tipa i djeli se na osam krajeva: Kralji, Podbrina, Prekaja, Vranovina, Mračaj, Kotlina, Župa Pavići i Glavice. Središte sela je uvalita kotlina. Oko tog središta poređani su ostali djelovi sela, neki više neki niže. Krajevi nisu udaljeni jedan od drugoga, ali ima u krajevima i osamljenih kuća, odbačenih daleko od najbliže grupe.

## Vode
U selu je u drugoj polovini 20. vjeka napravljeno vještačko jezero za potrebe industrije u Drvaru. U narodu je to jezero poznato kao Prekajsko jezero.

## Historija
Područje Prekaje, na gornjem Uncu, zbog svoje doskorašnje nepristupačnosti i udaljenosti, mnogo je slabije istraživano i poznato od ostalog dijela drvarskog područja. Nekoliko gradinskih utvrđenih naselja ipak pokazuje
da je u predrimsko doba bilo dobro naseljeno. Područje Unca, pa i Prekaje bilo je naseljeno ilirskim plemenom Sardeati. Može se pouzdano tvrditi da su ta stara naselja postojala i u rimsko doba, nakon pada u rimske ruke 9. god.n.e. Nakon toga su Rimljani u prirodnim granicama Unačke doline, u koju se moglo smjestiti 52 dekurije plemena Sardeati, nešto između 7 000 i 10 000 duša, osnovali svoj municipij Sardiatarum. To potvrđuju i dva žrtvenika iz rimske antike koje su postavili osobe libertinskog staleža na nekom imanju ili poslu u Prekaji. Municipij je mogao biti osnovan za Hadrijana, odnosno Marka Aurelija (jer se upravo on spominje na jednom od spomenutih žrtvenika - usp.T. Aurelius Proculus iz Prekaje), a najkasnije za Karakale(212. g.).
 
## Religija
U Prekaji se nalazi Crkva Uspenja Presvete Bogorodice iz 1885. godine, obnovljena krajem 2008.

## Stanovništvo

## Značajne osobe
* Nikola Špirić, političar

## Reference

## Vanjske veze

* Tromeđa: Prekaja  
* Prekaja na www.mojdrvar.rs.ba
397. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **397. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina tribunata Jula, Albina, Medulina, Magulinensisa, Fidenasa i Kapitolina** (ili, rjeđe, **godina 357. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 397. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Spartanski kralj Agesilaj II, na poziv Jonjana koji su ustali protiv perzijskog kralja Artakserksa II, započinje veliki pohod na Malu Aziju.
* Kartaginjani na Siciliji osnivaju novi grad Lilibej kako bi zamijenili opljačkanu i uništenu Motiju.
* Sicilijanski ratovi: Kartaginski vojskovođa Himilko se iskrcava na Siciliji, osvaja sjevernu obalu otoka i tjera sirakuškog tiranina Dionizija I na defanzivu. Himilkove snage počinju opsadu Sirakuze, ali su oslabljene izbijanjem epidemije kuge, što Sirakužani koriste kako bi porazili kartaginsku vojsku i Himilka natjerali da pobjegne u Kartaginu.

## Rođenja
* Dionizije II, sin Dionizija I, tiranin Sirakuze (u. 343. pne.)
* Antipater, makedonski vojskovođa (u. 319. pne.)

## Smrti
*
Milan Kangrga

**Milan Kangrga** (Zagreb, 1. svibnja 1923. - Zagreb, 25. travnja 2008.), jugoslavenski (hrvatski) filozof  koji je pripadao Praxis školi.

## Biografija
Rodio se u Zagrebu, gdje je pohađao i završio osnovnu školu i gimnaziju, maturirao 1942. godine. Polazi domobransku časničku školu u Austriji 1943.–1944., nakon čega služi kao zastavnik. Od svibnja 1945. godine je u Jugoslavenskoj armiji, a demobiliziran je koncem 1945. godine. Studira filozofsku grupu predmeta na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Prvi filozofski članak, pod naslovom "O etici", objavljen mu je već 1948. godine u Studentskom listu, a svojim je sadržajem naljutio tadašnje birokrate. Diplomira 1950. kao jedini diplomirani student filozofije te godine. Iste godine postaje asistent na Odsjeku za filozofiju iz predmeta etika i estetika. Redovni profesor na istom fakultetu postaje 1972., i u tom svojstvu ostaje do mirovine 1993. Godine 1953. postaje član KPJ, ali već iduće je godine isključen i više nikada nije bio član. Jedan od pokretača sveučilišnog časopisa *Pogledi* 1952. godine (glavni urednik bio je Rudi Supek). U njemu objavljuje svoje prve radove, npr. *"Problemi ideologije"* 1953. godine. Već 1954. godine, časopis je zabranjen nakon žestoke kritike iz redova partije. Godine 1957. jedan je od osnivača općeteorijskog časopisa *Naše teme*, u kojem objavljuju i filozofi. Doktorirao je s temom *Etički problem u djelu Karla Marxa*. Nakon toga, od 1962. do 1964. godine, boravi na studijskom usavršavanju u Heidelbergu, kao stipendist Alexander von Humboldt Stiftung (Humboldtova zaklada) (Bad Godesberg, SR Njemačka). Godine 1964. jedan od osnivača časopisa *[[Praxis (časopis)|Praxis]]*, koji postaje središte okupljanja i snažne profilacije grupe filozofa koji su po njemu dobili ime praxisovci. 

Održao je zapažena predavanja u Bonnu, Münchenu, Pragu, Budimpešti, Moskvi, Kijevu i drugim gradovima.

Profesor Kangrga bio je jedan od posljednjih Mohikanaca marksizma u Hrvatskoj, pa je tako često kao duhovit čovjek, znao reći za sebe: "*Ja sam ostao proleter!*" 

Umro je 25. IV. 2008. godine u 84. godini u Zagrebu.

## Djela
Objavio je dvanaest knjiga na hrvatskom jeziku, od kojih se mogu izdvojiti: 
* Etika i sloboda, 
* Etika ili revolucija, 
* Praksa-vrijeme-svijet, 
* Smisao povijesnoga, 
* Hegel-Marx, 
* Etički problem u djelu K. Marxa,
* Šverceri vlastitog života,
* Nacionalizam ili demokracija,
* Etika.

Objavio je i nekoliko stotina članaka u časopisima i novinama, a bio je ostao aktivan u "bespoštednoj kritici" društvene zbilje.

Rasprave, studiji i članci objavljivani su mu u Njemačkoj, Italiji, SAD-u, Francuskoj, Španjolskoj, Mađarskoj, Čehoslovačkoj, Austriji i Meksiku.

## Povezano
* Historija i povijest u praxis filozofiji
* Praxis filozofija

## Napomene

## Vanjske veze

* Autobiografija 
* Marxovo shvaćanje revolucije 
* Prikaz knjige ''Etika''
Marsala

**Marsala** (sicilijanski: *Maissala*) je najveći grad u sicilijanskoj provinciji Trapani od 80.587 stanovnika.

## Geografija
Marsala je lučki grad smješten smješten na najzapadnijoj točki otoka, svjetski poznata po svom istoimenom vinu ''Marsala''.

## Historija
Marsala se nalazi na mjesto gdje je bio **Lilibej**, najvažnije uporište Kartažana na Siciliji, koje je osnovao Himilko godine 396. pne. nakon što je uništena Motija. Ni Pir ni Rimljani ga nisu bili u stanju osvojiti nakon opsade, ali je Rimljanima godine 241. pne. predan mirovnim ugovorom kojim je završen prvi punski rat. U kasnijim ratovima je bila glavna rimska baza za pohode na Kartagu, a pod rimskom vlašću je doživio i veliki prosperitet. Municipalna prava je dobio pod Augustom, a kolonijom postao pod Pertinaksom ili Septimijem Severom.

Današnje ime "Marsala" su mu dali Arapi, a ono je izvedeno od riječi "Marsa Allah" (luka Alahova) ili "Marsa Ali" ("luka Alijeva", odnosno "velika luka" s obzirom da je Ali na arapskom jeziku sinonim za "veliki"). Drevna luka, koja se nalazila sjeveroistočno od današnjeg grada je uništena od rimsko-njemačkog cara Karla V kako bi spriječila njeno korištenje od pirata. Suvremena luka se nalazi na jugoistoku.

Dana 11. maja 1860. se Giuseppe Garibaldi sa svojih 1000 dobrovoljaca iskrcao u Marsali i započeo svoj pohod protiv burbonske vlasti na Siciliji, odnosno borbu za ujedinjenje Italije.

## Povezano
* Marsalski brod
* Vino Marsala
* Florio

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada
Himilkon

**Himilkon** je ime koje su imali sljedeći Kartaginjani:
* Himilkon Moreplovac (5. vijek pne.), znameniti pomorac 
* Himilkon (general) (? - cca. 396. pne.), kartaginski vojskovođa iz perioda sicilijanski ratova
* Himilkon (punski rat) (cca. 250. pne.), kartaginski vojskovođa koji je bio pretpostavljeni Aleksonu
Himilkon Moreplovac

**Himilkon** (feničanski **Chimilkât**, također poznat kao **Himilkon I**), bio je kartaginski moreplovac i istraživač, koji je živio na vrhuncu kartaginske moći, u 5. vijek pne.

Himilkon je prvi poznati istraživač koji se otisnuo iz Sredozemnog mora kako bi došao do sjeverozapadnih obala Evrope. Svoje je pustolovine opisao u danas izgubljenom tekstu koga su citirali kasniji rimski auutori. Najstarija referenca na Himilkonova putovanja se nalazi u *[[Plinijeva Historija prirode|Historiji prirode]]* (2.169a) koju je napisao rimski naučnik Plinije Stariji. Himilkon je tri puta citiran od Rufusa Festa Avijena u njegovom geografskom tekstu iz 4. vijeka n.e..

Himilkon, o čijem se životu ne zna skoro ništa, plovio je na sjever duž atlantske obale današnje Španije, Portugala i Francuske. Dopro je obala sjeverozapadne Francuske odnosno današnje Bretanje, teritorije na kojoj su živjeli Estrumnidi, vjerojatno kako bi kupovao kalaj, važan za proizvodnju bronce i drugih metala. Himilkon (prema Avijenu) nije bio prvi koji je plovio sjevernim Atlantikom; on je samo pratio već uspostavljene rute od Tartesijanaca iz južne Iberije.

## Povezano
* Popis istraživača
* Sargaško more

## Izvori

*
Dionizije II od Sirakuze

**Dionizije Mlađi** ili **Dionizije II** (cca. 397. pne. – 343. pne.) je bio starogrčki vladar sicilijanskog grada Sirakuza od 367. do 357. pne. te od 346. do 344. pne.

Bio je sin tiranina Dionizija Starijeg. Oca je naslijedio nakon njegove smrti 367. pne., ali mu je vlast trebao nadgledati njegov ujak, filozof Dion. Mladi Dionizije je bio sklon rasipništvu i razvratu, te je Dion u Sirakuzu pozvao svog učitelja Platona, kako bi gradsku vlast pokušali reformirati u skladu sa svojim idealima, a od Dionizija načiniti kralja-filozofa. 

Dionizija su, međutim, takva nastojanja razbjesnila, te se zajedno sa historičarem Filistom urotio kako bi prognao svog ujaka te preuzeo potpunu vlast 366. pne. Ubrzo se ispostavilo kako je Dionizije posve nesposoban vladar bez Dionovih savjeta. Kada ga je Platon pokušao nagovoriti da vrati Diona, bahati vladar je dao konfiscirati ujakovu imovinu i prisiliti Dionovu suprugu da se uda za drugog čovjeka. Dion, koji je u to vrijeme bio u izgnanstvu u Ateni, odlučio je protiv nećaka dići pobunu. 

Dion je u Zakintu osnovao malu vojsku te se 357. pne. vratio na Siciliju. Iskoristivši Dionizijevo odsutstvo iz grada, kao i njegovu nepopularnost, Dion je osvojio Sirakuzu, a Dionizijevi pokušaji da ga odatle izbaci nisu uspjeli. Zbog toga se bio prisiljen pridružiti svom sinu Apolokratu koji je upravljao gradom Locri na Kalabriji. Tamo je živio kao tiranin sve dok nestabilnost u Sirakuzi nije pružila priliku da ponovno preuzme vlast 346. pne. Tada je, međutim, Sirakuza oslabila i mnogi njeni vazali su sada bili nezavisni, te se udružili protiv Dionizija. Nastojeći izbjeći rat, Dionizije je dobrovoljno predao vlast te otišao u Korint gdje je ostatak života proveo u bijedi.

## Izvori






|width=25% align=center|**Prethodnik:****[[Dionizije I od Sirakuze|Dionizije Stariji]]**
|width=25% align=center|**[[Popis tirana Sirakuze|Tiranin Sirakuze]]**367. pne. – 356. pne.
|width=25% align=center|**Nasljednik:****[[Dion od Sirakuze|Dion]]**
|-
|width=25% align=center|**Prethodnik:****[[Nisej]]**
|width=25% align=center|**[[Popis tirana Sirakuze|Tiranin Sirakuze]]**347. pne. – 344. pne.
|width=25% align=center|**Nasljednik:****[[Timoleon]]**
|-
Biser

**Biser** je tvorevina nekih školjki koje se nazivaju *bisernim*.

## Nastajanje bisera
Sve školjke se hrane pasivno, što znači da „čekaju“ da im sitan plen dođe do usta zahvaljujući strujanju vode. U filtriranju hrane, značajnu ulogu imaju i škrge. Tada one otvaraju kapke svoje ljušture koja ih inače štiti. Međutim, dešava se da tom prilikom zrno peska ili kakvo drugo nepoželjno telo ili biće upadne unutar školjke. Neke školjke, kao što je oštriga, tada oblažu to telo slojem sedefa, kojim su inače obložene i unutrašnje strane njihovih kapaka. Sedef se luči iz plašta. Na taj način one sprečavaju da zrno peska izgrebe njihovo mekano telo. Tako nastaje biser, koji u svom središtu sadrži zrno peska ili već neki drugi predmet ili biće.

## Sastav
Biser je sačinjen od sedefa koji se sastoji od kalcijum-karbonata, dakle sličan je kredi.

## Oblici i boje
Oblik ne mora da im bude potpuno pravilan, ali su najcenjeniji oni koji su loptasti ili u obliku suze, koji su dosta retki.

Mogu biti beli, ali i crni, kao i u prelaznim nijansama. Poznati su i roze, plavi, žuti, zeleni i ljubičasti.

## Značaj
Bisere često svrstavaju u drago kamenje i od njih se pravi veoma skupocen nakit.
Od bisera se najčešće prave ogrlice, narukvice i minđuše.

U Australiji postoje lovci na bisere koji rone na dah. Njihovo zanimanje nije lako, ne samo zbog toga što rone bez opreme, već i zbog raznih opasnih životinja, kao što su ajkule.

## Veštački biseri
Danas postoje podmorske farme u kojima se uzgajaju biserne školjke. Najpoznatije su one u Japanu i Australiji. U ovim farmama se prave veštački biseri tako što se namerno u školjke ubacuju zrnca peska ili bilo kakve kuglice kako bi se podstakao proces stvaranja bisera. Ovo mora da se radi veoma pažljivo, kako se osetljiva školjka ne bi povredila. Vlasnici farmi moraju da vode računa i da u taj ograđeni deo ne zaluta neka morska zvezda za koju su školjke prava poslastica.

U svetu su poznati i *ohridski biseri* koje pravi nekoliko porodica iz Makedonije. Ohridski biser se dobija od sedefa sa ljuštura školjki koji se brusi tako da se dobije kuglica. Ona se premazuje posebnom emulzijom dobijenom od krljušti ribe plaštine koja je endemit ohridskog jezera. Sastav emulzije je tajna i prenosi se sa oca na sina.

## Zanimljivosti
Najveći biser na svetu je težak 6,37 -{kg}- i procenjen je na više od 30 miliona američkih dolara. Nađen je na Filipinima 1934. godine i nazvan „Lao-Cea“. Školjka koja ga je napravila pripada vrsti -{*[[Tridacna gigas]]*}- (gigantska tridakna).

Biser u žargonu srpskog jezika označava lapsus ili izrečenu glupost, ali se u prenesenom značenju koristi i da označi dobru misao, dobar iskaz ili čak (književno) delo od velike vrednosti. U širem značenju koristi se da označi nešto što je dragoceno ili posebno.

## Literatura
* Grupa autora. 1982. Ilustrovana enciklopedija „Priroda“. Vuk Karadžić. Beograd.
* Andrić, D. 1976. Dvosmerni rečnik srpskog žargona i žargonu srodnih reči i izraza. BIGZ: Beograd. 

## Vanjske veze

* The History of Pearls. 
* UT Geological Department on Pearls
* Pearls and Pearling life  
* George Frederick Kunz Book of the Pearl
Kljove

**Kljovama** nazivamo vrlo izražene zube koji nemaju korijen i neprekidno rastu iz gornje vilice nekih sisavaca, i strše izvan čeljusti. Pri tome se može raditi o očnjacima isto kao o sjekutićima. Ne postoji čvrsta definicija kljova.

Kljove se mogu naći kod raznih grupa životinja. Tako su kljove kod slonova i kod njihovih izumrlih srodnika (između ostalih mamuti i mastodonti) ekstremno izduženi i okrenuti prema naprijed sjekutići gornje čeljusti (kod mastodonta i iz donje vilice). Najduža kljova jednog slona imala je 351 cm. I dugačka kljova narvala je preoblikovani sjekutić. Nasuprot tome, morževe kljove su se razvile od očnjaka u gornjoj vilici. *Pogledati i [[bjelokost]]*
396. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **396. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina tribunata Saka, Kapitolina, Eskvilina, Augurina, Kapitolina i Priska** (ili, rjeđe, **godina 358. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 396. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.



== Događaji ==
* [[Perzijsko Carstvo|Perzijanci]] stvaraju flotu sačinjenu od [[Fenicija|feničanskih]], [[Kilikija|kilikijskih]] i [[cipar]]skih brodova te pod komandom iskusnog [[atena|atenskog]] admirala [[Konon]]a zauzimaju [[Rodos]].
* [[Sparta]]nski kralj [[Agesilaj II]] nastavlja uspješan pohod protiv perzijskih posjeda u [[Mala Azija|Maloj Aziji]] i [[satrap]]a [[Farnabaz]]a i [[Tisafern]]a. Nakon što je Tisafernu nanio težak poraz kod [[Sard]]a, Agesilaj pristaje na tromjesečno primirje, po čijem isteku vrši uspješan pljačkaški pohod na [[Frigija|Frigiju]]. 
* [[Sicilijanski ratovi]]: Iako su prisiljeni obustaviti opsadu [[Sirakuza|Sirakuze]], [[Kartagina|Kartaginjani]] uništavaju [[Messina|Mesanu]]. Sirakuški vladar [[Dionizije I od Sirakuze|Dionizije]] nakon toga ipak uspijeva potisnuti Kartaginjane na zapad [[Sicilija|Sicilije]], dok kartaginski vojskovođa [[Himilkon]] zbog neuspjeha svog pohoda vrši samoubistvo.
* [[Rimska Republika|Rimski]] vojskovođa [[Marcus Furius Camillus|Marko Furije Kamil]] je proglašen [[rimski diktator|diktatorom]] te nakon desetogodišnje opsade konačno uspijeva uništiti [[etrurska civilizacija|etrurski]] grad [[Veji]] u južnoj [[Etrurija|Etruriji]], a nakon čega je Rim prvi put značajno proširio teritoriju - i to čak za dva puta. 
* U Rimu je prvi put uvedeno plaćanje vojnika.
* [[Platon]] objavljuje svoj dijalog [[Obrana Sokratova (Platon)|*Obrana Sokratova'']], u kojoj brani svog nedavno pogubljenog učitelja Sokrata.
* Kiniska postaje prva žena koja je ikada pobijedila na Olimpijskim igrama, iako ne direktno, s obzirom da je morala platiti muškarca koji je vozio pobjedničke dvokolice.

## Rođšenja
* Likurg, atenski državnik i orator (u. 323. pne.)
* Ksenokrat, grčki filozof i voditelj Akademije (u. 314. pne.)

## Smrti
* Himilkon, kartaginski vojskovođa
Bošnjaci (Hrvati u Mađarskoj)

## '''Baranjski Bošnjaci''' u etnička skupina '''Hrvata''' u Mađarskoj.
Žive u Baranji, u gradu Pečuhu,, a i u selima Kukinju, Semelju,, Udvaru , u Salanti (gdje su došli u 18. st., a danas čine 32% sela) , Nijemetu, Poganu . i t.d.. Do nedavne prošlosti su bili znatnom zajednicom u Ati, Suki i Sukitu, no tamošnji Hrvati su se znatno pomađarili. Došli su iz Bosne u Baranju, velikim dijelom u 16. i 17. stoljeću, kada je taj kraj bio pod turskom vlašću. Ipak, u znatnijem broju ih je bilo već u 14. stoljeću u Pečuhu .

Oslobodilački ratovi nisu bili lagodnim za njih, ali je dio preživio sve te ratove. Ni Rákóczijevi kuruci (vidi Rakošijeva buna 1711.) nisu bili milosrdni prema tom kraju, kao ni srpski graničari u carskoj službi; i jedni i drugi su te krajeve divljački opustošili.

U doseljavanju baranjskih Bošnjaka je uvelike pridonio pečuški biskup Matija Ignacije Radanović (1687. -1703.). Radanović se odlučio na to radi povećavanja broja katolika u svojoj biskupiji na taj način.

## Tradicionalna zanimanja
Prvi zlatari u Budimu su bili iz redova ove hrvatske etničke skupine koji su ondje došli u 18. stoljeću.

Bavili su se vinogradarstvom na visokoj razini, a to je posebice dobilo maha nakon oslobađanja kmetova u 2. pol. 19. stoljeća. Bošnjaci u okolici gradova su imali u to vrijeme i jak razvitak vrtlarstva.

## Manifestacije
* Bošnjačko sijelo

## Napomene

## Vanjske linkovi
*
Odbrana Sokratova (Platon)

***Obrana Sokratova***, također poznata i pod nazivom ***Apologija*** () je tekst starogrčkog filozofa Platon.Sam naslov prikazuje da je riječ o Sokratu no radi se samo o Platnovom umjetničkom djelu a ne o stvarnoj obrani.U svom djelu Platon govori onako kako je mislio da bi sam Sokrat iznio svoju obranu,a da je riječ o umjetničkom djelu tu je i dokaz da na kraju djela Sokrat izgovara završnu riječ koja tada nije bila moguća. Delo je pisano više kao monogol ali ima u njemu i par dijaloga, pisano je kao pozorišni komad koje se delu u tri čina.

## Vanjske veze
*  Odbrana Sokratova (wikisource)
*  Translated by Woods & Pack, 2007
*  Project Gutenberg ima engleski prijevod:
** Translated by Benjamin Jowett, 1891
** Bundled with Plato's ''Crito'' and ''Phaedo'', translated by Henry Cary, introduced by Edward Brooks Jr. 1901
*  French translation alongside the Greek text
Trackpoint

**Pointing stick** (track point) (trek point) je malo pomoćno sredstvo koje liči na mali džojstik koje se nalazi na tastaturi i koje reaguje na pritisak prsta pomjerajući kursor na ekranu u smjeru u kome pomjerate palicu.
Touchpad

**Touchpad** (ili **Trackpad**) je vrsta uređaja koja se koristi kao zamena za miševe kod prenosivih računara. 

Njegova najveća komponenta je taktilni senzor: elektronski uređaj sa ravnom površinom koji detektuje kretanje i poziciju prstiju korisnika i prevodi ih u 2D pokrete za kontrolu pokazivača na grafičkom korisničkom interfejsu na ekranu računara. Touchpadi su uobičajeni na laptop računarima, za razliku od desktop računara gde su češći miševi.
Light pen

Svjetleće pero po svojoj funkciji je slično TSD-u. Umjesto da postoje senzori oko ekrana pomoću kojih se detektuje pozicija pokazivača, pokazivač (svjetleće pero) detektuje svoju poziciju na ekranu. U toku analize CRT displeja svaka tačka na ekranu se osvjetljava u određenom trenutku. Svjetleće pero sadrži diodu sa brzim odzivom, koja generiše impuls u trenutku kada elektronski niz analizira tačku na koju svjetleće pero pokazuje. CRT kontroler (specijalno elektronsko kolo koje generiše impulse za analizu slike na ekranu) sadrži skup brojača koji ukazuju na tekuću poziciju ulaza na ekranu. U trenutku kada se javi impuls koji generiše svjetleće pero, pamti se stanje brojača (koordinate X i Y) i na taj način određuje pozicija svjetlećeg pera na ekranu. Sistem zatim generiše kursor na odgovarajućoj poziciji, čime se stvara utisak da svjetleće pero upisuje tačku (krstić) na ekranu. 
Imajući u vidu da svjetleće pero detektuje svjetlost sa ekrana, "znak praćenja" (neki karakterističan oblik tj. znak ili simbol) treba povremeno prikazivati na ekranu čime se omogućava detekcija pera kada ono pokazuje na crnu površinu. Ovaj znak se prikazuje na ekranu brzinom koja nije tako velika i koja ne generiše primetnu sliku (na ekranu) ali obezbeđuje da se signal svjetlećeg pera može detektovati. 
Svjetleća pera su jevtinija za implementaciju od TSD-ova. Ipak, dok su TSD-ovi skoro nevidljivi za korisnika svjetleća pera su specijalni uređaji koje treba dovesti u direktan dodir sa tačkom na ekranu gde se vrši prikazivanje kursora. Tipičan izgled svjetlećeg pera prikazan je na slici.
Kiniska

**Kiniska** (, ) (cca. 440. pne. - ?) bila je starogrčka princeza Sparte, najpoznatija po tome što je bila prva žena u historiji ovjenčana olimpijskom pobjedom.

Kiniska je rođena kao kći spartanskog kralja Arhidama II i kraljice Eupoleje, a brat joj je bio budući kralj Agesilaj II. Antički izvori navode da se kao dijete više voljela igrati s dječacima nego s djevojčicama, odnosno da ju je posebno zanimalo jahanje i uzgoj konja.

U antičko doba je ženama bilo zabranjeno ne samo nastupati, nego i prisustvovati olimpijskim igrama, a jedini izuzetak je bilo natjecanje u utrci dvokolica, gdje su se žene mogle natjecati, ali ne neposredno, nego tako što bi na trkalište poslale vlastite konje i dvokolice te unajmile profesionalnog vozača. Kiniska je, prema antičkim izvorima, tako pobijedila u utrkama 396. i 392. pne.

Iako je Kiniska stekla veliku slavu u grčkom svijetu te poslužila kao inspiracija budućim olimpijskim pobjednicama, Ksenofont tvrdi kako je Agesilaj financijski pomogao njeno natjecanje kako bi diskreditirao utrku dvokolica, smatrajući je izdajom olimpijskih ideala, s obzirom da je pobjedu donosio novac a ne pojedinačna snaga i vještina natjecatelja.

## Vanjske veze
* The No Woman Rule in Ancient Olympics 
* Spartan Olympic Victors 
* [The Spartans on [Channel 4]]
* Pausanias, *Description of Greece*, online at Perseus

**Literatura** (engleski)
* Paul Cartledge, *The Spartans: An Epic History*, 2nd edition 2003. 
* Stephen Hodkinson, *Property and Wealth in Classical Sparta*, The Classical Press of Wales, 2000.
Likurg iz Atene

**Likurg** (grčki **Λυκοῦργος**; 396&ndash;323. pne.), je bio starogrčki logograf (pisac govora) poznat kao jedan od desetorice Atičkih oratora uvrštenih u "Aleksandrijski kanon" sastavljen od Aristofana od Bizantija i Aristarha sa Samotrake u 3. vijeku n.e.

Likurg je rođen u Ateni 396. pne. kao sin Likofrona, člana plemenitaške porodice Eteobutada. U mladosti se školovao na Platonovoj Akademiji, ali je kasnije postao sljedbenik filozofa Isokrata. Relativno rano se počeo baviti politikom, te je stekao veliki ugled među građaninama zbog svog poštenja, savjesnosti te je bio izabiran na niz javnih službi.

U antici je bilo poznato oko dvadesetak Likurgovih govora, ali su se do danas očuvali fragmenti samo jednog.

## Napomene

## Vanjske veze
* Lycurgus, *[http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?lookup=Lyc.+1+hypothesis Against Leocrates]* (both Greek text and English translation at Perseus)
Ksenokrat

**Ksenokrat** je bio grčki filozof, učenik Platonov (406—314. pre n.e.). Pokušao da izmiri doktrine svoga učitelja sa Pitagorinim.
Akademija

**Akademija** () je ustanova visokog obrazovanja, istraživanja ili honorarnog članstva.

Naziv je nastao od Platonove filozofske škole, „Akademije“, koja je osnovana na dva kilometra severozapadno od atinskog Akropolisa oko 387. pne. To mesto je predstavljalo svetilište grčke boginje mudrosti, Atine.

## Historija

O Platonovoj Akademiji je veoma malo poznato. Bez sumnje je sigurno da je Platon sa Akademijom hteo da osnuje jedno *[[obrazovanje]]*, koje se filozofski, ali isto tako kao što mi danas nazivamo prirodnim naukama, matematičkim pitanjima i problemima posvećuje.
Osnivanje Akademije je Platonov odgovor na negativno iskustvo sa Atinskom politikom. Platon nije postao političar, nego je izabrao jedan drugi put kojim bi lakše uticao na društvo, putem odgajanja i obrazovanja omladine. Nije mali broj njegovih učenika kasnije postalo politički aktivno.

Na prostoru tog velikog parka nalazi se jedna Gimnazija, jedna vrsta ondašnje sportske škole u kojoj su se mladići atinskog gornjeg staleža sastajali, zajedno trenirali i organizovali razna takmičenja. U toj Gimnaziji su se održavala predavanja i to u tri elementarna smera: Gramatika, Sport i Muzika.

Sokrates je redovno posećivao Gimnaziju i nije slučajno da su skoro svi Platonovi dijalozi u kojima Sokrates sa mladima diskutuje i da se baš to odigrava u jednoj gimnaziji. Nakon njegovog prvog putovanja na Siciliju predavao je on prvo u gimnaziji u parku „Akademia“ (u to vreme Sicilija je bila Grčka pokrajina). Kasnije kupuje Platon jedan komad zemlje pored Akademije gde je sagradio skroman stan za stanovanje i nekoliko prostorija za predavanje i tako osniva svoju sopstvenu školu, koja kasnije postaje vrlo poznata pod imenom Platonova Akademija.

Za vreme hrišćanske ere na grčke filozofe se gledalo kao na pagane i protivnike hrišćanstva. Vizantijski car Justinijan je zatvorio Platonovu Akademiju 529. godine, što se često uzima kao kraj antike. Preostali članovi Akademije su potražili utočište u Sasanidskom carstvu kod kralja Hozroj I, prenoseći dragocene spise u njegovu prestonicu Ktesifon. Akademija u egzilu, kao važna neoplatonistička škola, je nastavila da postoji najmanje do 10. veka, doprinoseći očuvanju grčke nauke i filozofije u okviru islama.
395. pr. n. e.

Godina **395. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina tribunata Kosa, Medulina, Scipiona, Fidenasa, Lambasta i Laktucina** (ili, rjeđe, **godina 359. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 396. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

__NOTOC__
## Događaji
* Perzijska kraljica-majka Parisatida se osvećuje satrapu Tisafernu koji joj je izdao sina Kira tako što nagovori kralja Artakserksa II da Tisaferna na prevaru pogubi u frigijskom gradu Kolose. Na Tisafernovo mjesto je imenovan satrap Titraust.
* Spartanski kralj Agesilaj II nastavlja uspješne napade na Titraustovu satrapiju Lidiju, sve do potpisivanja primirja, odnosno spartanskog primanja mita od Titrausta koji je Spartance nagovorio da na sjeveru napadnu satrapiju njegovog suparnika Farnabaza.
* Farnabaz, nemoćan da Spartance, potuče na bojnom polju, u Grčku šalje svog izaslanika Timokrata sa Rodosa, koji uspijeva nagovoriti vlasti Atene, Tebe, Korinta i Argosa da sklope vojni savez protiv Sparte. Time započinje korintski rat. Agesilaju je naređeno da prekine ofanzivu u Maloj Aziji te se preko Helesponta i Trakije i vrati u domovinu kako bi poomogao ugroženoj Sparti.
* Spartanci pokreću ofanzivu na Beotiju sa dvije vojske - pod kraljem Pauzanijom i pod Lisandrom, ali vojske su razdvojene kada Tebanci napadnu Lisandrov kontingent i potuku ga kod Halijarta. Pauzanija stiže prekasno da bi promijenio ishod bitke te umjesto toga sa Tebancima sklapa primirje. Zbog toga mu se u Sparti sudi za izdaju, te je prisiljen bježati u Tegeju kako ne bi bio osuđen. Na njegovo prijestolje dolazi sin Agesipolis I.

## Rođenja
*

## Smrti
* Lisandar, spartanski vojskovođa i admiral
* Tisafern, perzijski satrap
Totalitarizam

**Totalitarizam**, rjeđe **totalna vlast** ili **totalna vladavina**, je izraz kojim se od druge polovine 20. veka tradicionalno opisuju politički sistemi u kojima država posjeduje potpunu kontrolu nad društvom, odnosno nastoji nadzirati i upravljati svim aspektima javnog i privatnog života.

Kao pojam je prvi put upotrebljen od Giovannija Gentilea, jednog od ideologa italijanskog fašizma koji je tvrdio da će totalitarna država pružiti "totalnu reprezentativnost nacije i totalne smjernice u ispunjavanju nacionalnih ciljeva". Tokom hladnog rata pojam totalitarizma je postao popularan u zapadnim antikomunističkim državama gde se iz propagandnih razloga inzistiralo na pronalaženju što većih sličnosti nacističke Nemačke i komunističkog Sovjetskog Saveza . Posle završetka hladnog rata su zapadni mediji počeli koristiti pojam totalitarizma za opis drugih država koje smatraju svojim neprijateljima (Irak pod Sadamom Huseinom .

## Povezano
* Komunizam
* Fašizam
* Diktatura
* Etatizam
* Država dadilja

## Izvori
Lista gradonačelnika Splita

Ovo je popis svih ličnosti koje su služile na dužnosti gradonačelnika ili predsjednika gradskog vijeća Splita.

## Ilirske provincije

## Austrijsko Carstvo / Austro-Ugarska Monarhija

## Kraljevina SHS / Kraljevina Jugoslavija

## Drugi svjetski rat
:*Napomena: šefovi gradske uprave Splita pod osovinskom okupacijom.*

## DFJ / FNRJ / SFRJ

## Republika Hrvatska
Titraust

**Titraust** (lat. *Tithraustes*) je bio perzijski satrap grada Sarda početkom 4. vijeka pne. S obzirom na nedostatak antičkih izvora, o njegovom životu zna se relativno malo. Titraust je 395. pne. poslan iz Suze da zamijeni Tisaferna, te da ga nakon preuzimanja vlasti pogubi. Nakon što je došao na mjesto satrapa Lidije i Karije, morao se suočiti sa prijetnjom spartanske vojske koju je vodio Agesilaj II. Ipak, Titraust je izbjegao opasnost time što je nagovorio Spartance da ratuju sa sjevernom satrapijom Frigijom kojom je vladao Farnabaz II., te im je čak dao novčanu potporu. Prema Ksenofontu, Titraust je poslao Timokrata sa Rodosa u Grčku da uz financijsku pomoć stvori savez protiv Sparte, no to se kronološki ne čini mogućim.

## Veze
* Artakserkso II.
* Tisafern

## Reference

## Vanjske veze
* Titraust (Ancientlibrary.com)
* Paul Cartledge: „Sparta i Lakonija“, str. 277.
* John V. A. Fine: *Ancient Greeks: A Critical History*, izdavač: Harvard University Press (1983.)
Kolose

**Kolose** (*Colossae* ili *Colosse*), također poznat kao **Hona** ili **Kona** (*Chonae*) je bio drevni grad u Frigiji, smješten na rijeci Lik, pritoci rijeke Meander. Bio je smješten oko 20&nbsp;km iznad Laodiceju, odnosno blizu ceste koja je spajala Efez sa Eufratom. Njegova lokacija do danas nije identificirana.

Kolose se u antičkim izvorima spominje kao važan grad u 5. vijeku pne. Godine 396. pne. u njemu je na prevaru ubijen perzijski satrap Tisafern. Međutim, do 1. vijeka n.e. grad je izgubio na važnosti. Spominje se u Novom zavjetu (vidi Poslanica Kološanima), a kasnije je u blizini osnovan bizantski grad po imenu Kona.

Za Kolose se vezuje legenda o poganima koji su htjeli utopiti Sv Arhipa skrenuvši tok rijeke, ali je sveca spasio arhanđeo Mihajlo.

## Vanjske veze

* Map and pictures of ruins
* Commemoration of the Miracle of the Archangel Michael at Colossae pravoslavna ikona i sinaksarion
* Commemoration of the Miracles of the Holy Archangel Michael  Entry for September 6 in the *Prologue from Ochrid* by St. Nikolai Velimirovich
Timokrat sa Rodosa

**Timokrat sa Rodosa** je bio starogrčki diplomat s otoka Rodosa koga je godine 396. pne. angažirao Farnabaz, perzijski satrap Frigije kako bi sklopio savez s grčkim polisima protiv Sparte Timokrat je posjetio Atenu, Tebu, Korint i Argos te tamošnjim političarima ponudio izdašnu financijsku pomoć ako zarate protiv Sparte.

Timokratova je misija bila uspješna. Grčki polisi su se pobunili protiv spartanske hegemonije tako započeli korintski rat. Timokrat je postigao i svoj krajnji cilj - spartanski kralj Agesilaj II, koji je bio pustošio Frigiju, bio se prisiljen povući iz Jonije kako bi zaštitio rodni grad. Plutarh je poslije napisao kako je Agesilaja iz Azije "protjeralo hiljadu perzijskih strijelaca", pri čemu je mislio na lik strijelca na perzijskim zlatnicima.

## Reference
* Fine, John V.A. *The Ancient Greeks: A critical history* (Harvard University Press, 1983) 
* Plutarh, *[http://classics.mit.edu/Plutarch/agesilus.html Life of Agesilaus]*

## Fusnote
Samoski rat

**Samoski** ili **Samski rat** bio je kratokrajni vojni sukob koji se godine 440. i 439. pne. vodio između grčkih polisa Atene i Samosa. Povod je bila atenska intervencija u sukob između Samosa - koji je dotada bio član Delskog saveza i atenski saveznik - i Mileta na obali Male Azije. Kada su Samljani odbili atenski zahtjev da obustave napad na Milet, Atena je poslala eskpediciju koja je svrgnula samosku oligarhijsku vladu i postavila atenski garnizon u gradu. Međutim, oligarsi su se brzo vratili uz perzijsku financijsku pomoć.

Atena je na to poslala mornarička pojačanja na čelu s Periklom, koji je lako porazio pobunjeničku flotu i blokirao otok. Međutim, kada je stigla vijest da pobunjenicima u pomoć stiže perzijska flota s juga, Periklo joj je s glavninom svojih snaga krenuo u susret. To je pobunjenicima omogućilo da probiju blokadu na dva tjedna. Kada se ispostavilo da Perzijanci ne žele otvoreni sukob s Atenom, Periklo se vratio i ponovno uspostavio blokadu. Ona je trajala devet mjeseci. Na kraju se Samos predao, pristao srušiti svoje bedeme, predati svu svoju flotu, u Atenu poslati taoce te se obavezao na plaćanje odštete Ateni sljedećih 26 godina.

Pobunjeni Samljani su također tražili pomoć od Sparte; spartanski kraljevi su joj bili skloni pružiti, ali Korint, spartanski glavni partner u Peloponeskom savezu nije htio rat s Atenom. Sedam godina kasnije, kada je Korkira zatražila atensku pomoć protiv Korinta, Korinćani su je nastojali spriječiti podsjetivši Atenjane na svoje postupanje u samoskom ratu. Atenjani su, međutim, ipak intervenirali što je dovelo do peloponeskog rata.

## Reference
* de Ste. Croix, G.E.M., *The Origins of the Peloponnesian War*, (Duckworth and Co., 1972) 
* Diodor, *[http://perseus.uchicago.edu/hopper/text.jsp?doc=Perseus:text:1999.01.0084 Library]*
* Kagan, Donald. *The Outbreak of the Peloponnesian War* (Cornell, 1969). 
* Meiggs, Russell. *Athenian Empire* (Oxford University Press, 1972)
Agesipolis I

**Agesipolis I** (grčki: ****) je dvadesetprvi kralj Agijadske dinastije u drevnoj Sparti.

Agesipolis je bio sin kralja Pauzanije. Godine 395. pne. je došao na prijestolje nakon što mu je otac, optužen za izdaju u bitci kod Halijarta pobjegao iz Sparte prije suđenja. Agesipolis je tada, kao i njegov brat Kleombrot, bio maloljetan, te je prvih nekoliko godina kao regent služio njegov stric Aristodem. 

Agesipolis je tek 390. pne. stekao punoljetnost, te kao komandant sudjelovao u korintskom ratu. Te je godine opustošio Argolidu. Godine 385. pne. je sudjelovao u pohodu na Mantineju koju je osvojio skrenuvši tok rijeke Ofis. Godine 381. pne. je sudjelovao u pohodu protiv Halkidičke lige kada je osvojio grad Toroni. Tada je dobio groznicu i umro u gradu Afitida. Tijelo mu je uronjeno u med i preveženo u Spartu gdje je pokopan. Naslijedio ga je brat Kleombrot.

## Reference
Sustav vrijednosti

**Sustav vrijednosti** su kategorije, koje cijenimo, na primjer ljubav, mir, prijateljstvo, zdravlje, život spadaju u te kategorije.

O sustavu vrijednosti ovise i naši ciljevi, koji ovise i o našim kulturnim i duhovnim razvoju.

Janek Musek strukturira vrijednosti po sljedećoj hijerarhiskoj lijestvici::

* unutrašnje (duhovni rast)
* moralne (preuzimanje odgovornosti)
* hedonske (vežu se na užitke)

## Povezano
* Moral
* Etika
* Vrlina
Vrlina

**Vrlina** ili **krepost** (grč. *ἀρετή*, lat. *virtus*) je moralna izvrsnost ličnosti. To je sposobnost umnog delovanja u skladu sa najvišim ljudskim i božanskim normama. Pojam suprotan vrlini je porok.

## Antičke vrline

Prema antičkom shvatanju, ljudska vrlina je pre svega snaga duha, sposobnost valjanog delovanja. Stari Grci su temeljnim smatrali sledeće četiri vrline: 
* razboritost (lakoća uviđanja šta treba činiti u raznim situacijama života)
* pravednost (trajno raspoloženje za dati svakome što mu pripada)
* umerenost (lakoća upravljanja težnjama i njihovo držanje u granicama razuma)
* hrabrost (lakoća svladavanja poteškoća u vršenju dobra i podnošenje kušnji života).

## Hrišćanske vrline

U hrišćanstvu, vrlina je poštovanje božjih zakona. Hrišćanska tradicija obuhvata četiri „prirodne” vrline: 
* smernost, 
* uzdržljivost, 
* moralna čistoća i 
* pravednost.

Njima je Sveti Pavle dodao teološke vrline: veru, ljubav i nadu. Po hrišćanskom učenju, vrline nisu urođene ljudima, već ih je Bog dao kroz Hrista da bi ih vernici primenjivali.

## Budističke vrline

Budisti smatraju da istinska vrlina dolazi iz uvida četiri plemenite istine i delanja u skladu sa njima, što se naziva plemenitim osmostrukim putem. Sleđenje tog puta podrazumeva: 
* ispravne nazore
* ispravne namere
* ispravan govor 
* ispravno delanje 
* ispravan život 
* ispravan napor
* ispravnu pažnju 
* ispravnu sabranost

Budistički učitelj Adžan Ča je vrlinu smatrao osnovom harmoničnog sveta u kojem ljudi mogu živeti kao istinska ljudska bića, a ne kao životinje, i govorio je da se o svojoj vrlini treba starati kao što se vrtlar stara o svojim biljkama.

## Spisak vrlina

Ovo su neke od osobina koje se vrednuju kao vrline u mnogim kulturama:

* Altruizam
* Vera
* Vernost
* Disciplina
* Duhovitost
* Duhovnost
* Empatija
* Entuzijazam
* Gostoprimstvo
* Zahvalnost
* Zdravlje
* Integritet
* Intuicija
* Iskrenost
* Istinitost

* Kreativnost
* Ljubav
* Mašta
* Milosrđe
* Mir
* Misaonost
* Mudrost
* Nada
* Nevinost
* Nezavisnost
* Nenasilje
* Nesebičnost
* Odanost
* Odgovornost
* Optimizam
* Osećajnost

* Pažnja
* Pamćenje
* Poverenje
* Pokretnost
* Poslušnost
* Poštovanje
* Pravednost
* Praštanje
* Prijateljstvo
* Radoznalost
* Razboritost
* Razumevanje
* Savest 
* Samoostvarenje
* Samopouzdanje

* Samosvest
* Saosećanje
* Saradnja
* Simpatija
* Skromnost
* Smernost
* Sreća
* Strpljenje
* Trpeljivost
* Uzdržljivost
* Umerenost 
* Hrabrost
* Čast
* Čistota
* Čovekoljublje

## Napomene

## Vanjske veze
*
Huang Xianfan

**Huang Xianfan** (13. novembar 1899. - 18. januar 1982) je kineski historičar koji se smatra ocem Zhuang historiografije. Njegov radovi na temu Zhuang historije se dan-danas smatraju temeljem suvremenog shvaćanja naroda Zhuang.

## Biografija
Rođen je 13. novembra 1899. godine u selu u Guangxiju. Prvi dio života zvao se Gan Jinying. Nakon završene osnovne škole i niže gimnazije u Guangxiju je otišao u Peking. Od 1926. do 1935. studirao je na redovnom univerzitetu u Pekingu. Godine 1935. je otišao u Japan gdje je studirao je na Tokijskom univerzitetu. Prekinuo je školovanje zbog izbijanja drugog kinesko-japanskog rata. Nakon povratka u Kinu radio je kao gimnazijski profesor u Guangxiju 1937. godine. Od iste godine je radio na Guangxi Univerzitetu na katedri za historiju. Godine 1938. postaje redovni profesor na Univerzitetu Zhongshan. Godine 1941. Huang je učestvovao u organizovanju i početku rada Zhuang etničkih studija na Guangxi Univerzitetu. 1949. godine postaje dekan grupe za kineski jezik na Guangxi Univerzitetu. Od 1953. do 1982. je bio redovni profesor redovnog fakulteta u Guangxiki.

## Važnija djela
* Društvo dinastije Tang, Peking 1936
* Istorija Džvan, Guangxi 1957
* Povijest Džvana, Guangxi 1988

## Reference

## Vanjske veze

* Engleski jezik:Škole na Bagui
* Engleski jezik:Škole na Huang
* www.china.com.cn/中国网 http://www.china.com.cn/aboutchina/zhuanti/zzfq08/2008-12/08/content_16914964.htm
Vladimir Bebić

**Vladimir Bebić** (Ljubljana, 4. kolovoza 1946. – Rijeka, 15. lipnja 2009.), hrvatski političar. Poznat po žestokoj kritici Tuđmanove politike početkom 1990-ih zbog čega je dobio nadimak »Bombarder s Kvarnera«.

Osnovnu školu je završio u Gospiću i Rijeci, gimnaziju u Rijeci, a diplomirao je na Fakultetu političkih nauka u Zagrebu. U mladosti se bavio boksom, a prije višestranačja u Hrvatskoj je bio direktor Boksačkog kluba Rijeka. 1990. godine se priključio regionalističkoj stranci Riječki demokratski savez. Za vrijeme rata u Hrvatskoj je sudjelovao u Hrvatskoj vojsci na ličkom ratištu, a njegov tadašnji zadatak je bio osobno javljati vijest o pogibiji svojih drugova njihovim roditeljima. Godine 1992. godine se kao RIDS-ov kandidat kandidirao izborima za Sabor 1992. godine u riječkoj izbornoj jedinici. Nakon ponovljenih izbora je za nekoliko stotina glasova pobijedio HDZ-ovog kandidata te tako postao jedan od šestorice opozicijskih kandidata izabranih u većinskim izbornim jedinicama (sve ostale većinske jedinice je osvojio HDZ, a svi ostali opozicijski zastupnici bili izabrani s državne kandidatske liste).

Bebić se vrlo brzo nametnuo kao jedan od najživopisnijih saborskih zastupnika, koji je u svojim saborskim govorima žestoko kritizirao tadašnju vladajuću politiku. Sklonost "soliranju" ga je dovela u sukob s matičnom strankom, koju je nakon nekoliko mjeseci napustio te se potom priključio Hrvatskoj kršćanskoj demokratskoj uniji. Nju je isto tako napustio, da bi se konačno skrasio u Socijaldemokratskoj uniji (SDU).

Na izborima 1995. godine lista SDU na čelu s Bebićem nije uspjela prijeći izborni cenzus. Bebić je nakon određenog vremena napustio SDU, nastojeći formirati lijeve stranke, dok na kraju nije postao potpredsjednikom Ljevice Hrvatske. Dva puta je bio izabran za člana Gradskog vijeća Rijeke.

Umro je nakon duge i teške bolesti.

## Vanjske veze

* Biografija na seebiz.eu
Koma

**Koma** je najteži kvantitativni poremećaj svijesti koji može trajati godinama. Zahtijeva posebnu stručnu njegu. U komi pacijent je bez svijesti i ne reagire čak i na najjače bolne podražaje. Neurološkim pregledom se ustanovljuje ugašeni mišićni refleksi i nereagiranje zjenica na svjetlost. Refleks gutanja je ugašen, očuvane su jedino vitalne funkcije (disanje i krvotok), koje mogu biti povremeno poremećene.

Stupanj dubine kome se najčešće utvrđuje vrijednošću Glasgowske skale kome (GCS), a u novije vrijeme i specijalnom skalom FOUR (Full Outline of UnResponsiveness), koja je jako precizna i praktična. Koma je posljedica teškog poremećaja funkcije vitalnih organa (središnji živčani sustav, srce, pluća, bubrezi, endokrini poremećaji) izazvani različitim noksama kao što su traume, trovanja, infekcije, poremećaji cirkulacije, metabolizma, tumori i dr.
Glasgowska skala kome

**Glasgowska skala kome** (engl. Glasgow Coma Scale) je bodovni sustav koji se koristi kako bi se vrednovala razina svijesti kod osoba neposredno nakon ozljede mozga.

Ovu skalu su prvi put objavili Graham Teasdale i Bryan J. Jennett, profesori neurokirurgije Glasgowskog sveučilišta daleke 1974 godine, a danas je u svijetu najčešće korištena neurološka skala .

Glasgow koma skala(GKS) mjeri se od 3 do 15, gdje 3 označava najgori odgovor (duboka koma ili smrt), a 15 najbolji (pacijent pri punoj svijesti).

## Djelovi glazgovske skale kome
Skala se dobiva zbrajanjem vrijednosti 3 parametra: **najboljeg očnog odgovora** sa najvećom vrijednosti 4, **najboljeg govornog odgovora** sa najvećom vrijednosti 5 te **najboljeg motoričkog** odgovora sa najvećom vrijednosti 6.

Odgovori se vrednuju na sljedeći način:

### Najbolji očni odgovor (O)
# ne otvara oči
# oči otvara na bolni podražaj
# oči otvara na glasovnu naredbu
# spontano otvara oči

### Najbolji verbalni (govorni) odgovor (V)
# nema glasovnog odgovora
# odgovara nerazumljivim zvukovima
# odgovara besmislenim riječima
# odgovora konfuzno
# odgovara orijentirano 
 
### Najbolji motorički odgovor (M)
 
# nema motoričkog odgovora
# odgovara ekstenzijom na bolni podražaj (tzv. decerebracijski odgovor)
# odgovara fleksijom na bolni podražaj (tzv. dekortikacijski odgovor)
# odmiče se od bolnog podražaja
# lokalizira bolni podražaj
# prati naredbe

## Tumačenje rezultata
Osim što se može tumačiti zbroj dobivenih vrijednosti 3 mjrena parametara (vidi gore), mogu se tumačiti i pojedinačni rezultati unutar pojedinog prametra. 
Tako, na primjer, rezulat mjerenja može glasiti "GKS 9 = O2 V4 M3 at 07:35".

Općenito, kome možemo klasificirati kao:

Teške, ako je GKS ≤ 8

Srednje teške, ako je GKS 9 - 12

Plitke, ako GKS ≥ 13.

## Prednosti i nedostaci Glawsgovske skale kome
GKS je jednostavna za upotrebu, a rezultati mjerenja razine svijesti dobiven ovom skalom mogu se relativno pouzdano koristiti za predviđanje ishoda moždane ozljede.

Nedostaci ove skale vide se kod njenog korištenja za mjerenje stupnja oštećenja mozga kod onih pacijenata koji osim moždane traume imaju i druge poremećaje u organizmu koji mogu utjecati na razinu njihove svijesti. 
Pacijenti u šoku, hipoksemiji, ili pod utjecajem psihoaktivnih droga, alkohola, metaboličkih poremećaja i slično, mogu imati lošije vrednovanje u GKS nego je stvarna oštećenost mozga uslijed traume.

Kod nekih pacijenata ovu skalu i ne možemo koristiti, na primjer u male djece, pacijenata sa oštećenjem kralježničke moždine ili pacijenata sa traumom u području očiju.
394. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **394. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina tribunata Kamila, Poplikole, Medulina, Albina, Mamercina i Scipiona** (ili, rjeđe, **godina 360. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 394. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Korintski rat: Velika saveznička vojska koju čine kontingenti Atene, Tebe, Korinta i Argosa se okuplja u Korintu, a suprotstavlja su joj se brojčano manja spartanska vojska koja će izvojevati veliku pobjedu u bitci kod Nemeje. 
* Korintski rat: Združene snage prognanog atenskog admirala Konona, perzijskog satrapa Farnabaza i Evagore, kralja Salamine, u bitci kod Knida kraj Rodosa ostvaruju odlučujuću pobjedu nad spartanskom flotom pod Pisandrom. U bitci je Pisandar poginuo, a spartanska pomorska moć trajno slomljena, što Konon i Farnabaz koriste kako bi likvidirali sve spartanske garnizone u Joniji i Maloj Aziji osim Abida i Sesta. Nakon nestanka spartanske pomorske moći, Perzijanci postaju gospodari Egejskog mora.
* Korintski rat: Spartanske snage pod kraljem Agesilajem II prodiru u Beotiju i ostvaruju još jednu veliku pobjedu u drugoj bitci kod Koroneje. Nakon pobjede Agesilaj ostvaruje spartansku dominaciju nad Korintskim zaljevom i vraća se u Spartu.
* Hram Atene Alee u Tegeji je spaljen, ali uskoro započinje obnova po nacrtima Skopasa sa Parosa.

## Rođenja
* 

## Smrti
*
Autoritarizam

**Autoritarnost** je društveni odnos koji favorizuje preterano poštovanje autoriteta vlasti ali i pojedinih ličnosti kao neprikosnovenih arbitara u svim značajnim pitanjima od važnosti za socijalnu organizaciju života, institucije i politiku. Iz toga proističe trajna i radikalna nejednakost učesnika u društvenom životu i njihova nemogućnost da slobodno iskazuju i zadovoljavaju svoje potrebe i interese. Ideologija autoritarnosti koja može preći u ideologiju autoritarizma je antidemokratska, potcenjuje vrednosti pojedinca, opravdava ideju sile i počiva na autoritarnom sistemu vrednosti. Ovakav sistem vrednosti najčešće se ostvaruje prinudnim sredstvima preko državnih institucija i organa, političkih stranaka, verskih grupa, sistema obrazovanja ili bilo kojih drugih grupa za pritisak.

## Povezano
* Diktatura
* Diktatura u antičkom Rimu
* Šestojanuarska diktatura

## Napomene

## Vanjske veze
* Autoritarnost u filozofiji i psihologiji (Powerpoint prezentacija)