Le Tour du monde en quatre-vingts jours

***Put oko svijeta za osamdeset dana*** (fr. *Le Tour du monde en quatre-vingts jours*) je pustolovni roman francuskog pisca Julesa Vernea, prvi put objavljen na francuskom jeziku 1872. godine. U priči, Phileas Fogg iz Londona i njegov novozaposleni francuski sobar Passepartout pokušavaju obići svijet za 80 dana s opkladom od 20.000 funti (što je ekvivalentno 2,3 miliona funti u 2023. godini) koju su postavili njegovi prijatelji u Reform klubu. To je jedno od Verneovih najcjenjenijih djela.

## Radnja
Phileas Fogg je bogati engleski gospodin koji živi samotnjačkim životom u Londonu. Unatoč bogatstvu, Fogg živi skromno i obavlja svoje navike s matematičkom preciznošću. Član je Reformnog kluba, gdje provodi velik dio svojih dana i noći. Ujutro 2. oktobra 1872. godine, nakon što je otpustio svog sobara jer mu je donio vodu za brijanje temperature nešto niže od očekivane, Fogg zapošljava Francuza Jeana Passepartouta kao zamjenu.

Te večeri, dok je bio u Klubu, Fogg se uključio u diskusiju o članku u *[[The Morning Chronicle]]* (ili *[[The Daily Telegraph]]* u nekim izdanjima) u kojem se navodi da je otvaranjem nove željezničke dionice u Indiji sada moguće putovati oko svijeta za 80 dana. Prihvata opkladu od 20.000 funti, polovinu svog bogatstva, od svojih kolega iz kluba da završi takvo putovanje u tom periodu. U pratnji Passepartouta, Fogg polazi vozom iz Londona u 20:45; da bi dobio opkladu, mora se vratiti u klub do istog vremena, 21. decembra, 80 dana kasnije. Sa sobom nose Foggovih preostalih 20.000 funti kako bi pokrili troškove tokom putovanja.

Fogg i Passepartout stižu u Suez na vrijeme. Dok se iskrcavaju u Egiptu, posmatra ih policajac Scotland Yarda, detektiv Fix, koji je poslan iz Londona u potragu za Jamesom Strandom, pljačkašem banke. Budući da Fogg odgovara nejasnom opisu Stranda koji je dat Scotland Yardu, detektiv Fix ga zamijeni za tog kriminalca. Budući da ne može na vrijeme osigurati nalog za hapšenje, Fix se ukrcava na parobrod (*Mongolia*) koji prevozi putnike u Bombaj. Fix se upoznaje s Passepartoutom ne otkrivajući svoju namjeru. Fogg obećava mašinovođi parobroda veliku nagradu ako ih rano dovede u Bombaj. Stižu u Bombaj 20. oktobra, dva dana prije roka, i te večeri se ukrcavaju u voz koji ide prema Calcutti.

Rani dolazak u Bombaj pokazao se korisnim za Fogga i Passepartout, jer suprotno onome što je pisalo u novinskom članku, dionica pruge duga 80 km od Kholbyja do Allahabada još nije izgrađena. Fogg kupuje slona, ​​unajmljuje vodiča i kreće prema Allahabadu.

Nailaze na povorku u kojoj mlada Indijka, Aouda, treba biti živa spaljena na lomači svog muža. Budući da je drogirana opijumom i hašišom i ne ide dobrovoljno, putnici odlučuju da je spase. Prate povorku do mjesta gdje Passepartout zauzima mjesto njenog pokojnog muža na lomači. On ustaje s lomače tokom ceremonije, plašeći svećenike i odnoseći Aoudu. Dva dana dobijena ranije su izgubljena, ali Fogg ne pokazuje žaljenje.

Fogg i Passepartout se ponovo ukrcavaju u voz u Allahabadu, vodeći Aoudu sa sobom. Kada putnici stignu u Calcuttu, Fix, koji je stigao prije njih, hapsi Fogga i Passepartouta zbog zločina koji je Passepartout počinio u Bombaju. Oni izbjegavaju kauciju i ukrcavaju se na parobrod (*Rangoon*) koji ide za Hong Kong, s jednodnevnim zaustavljanjem u Singapuru. Fix se također ukrcava na *Rangoon*; pokazuje se Passepartoutu, koji je oduševljen što ponovo sreće svog prijatelja s ranijeg putovanja.

U Hong Kongu, grupa saznaje da se Aoudina daleka rođaka, kojoj su je planirali ostaviti, preselila u Holandiju, pa odlučuju da je povedu sa sobom u Evropu. Još uvijek bez naloga, Fix vidi Hong Kong kao svoju posljednju priliku da uhapsi Fogga na britanskom tlu. Passepartout se uvjerava da je Fix špijun iz Reformnog kluba. Fix se povjerava Passepartoutu, koji mu ne vjeruje ni riječi i ostaje uvjeren da njegov gospodar nije razbojnik. Kako bi spriječio Passepartouta da obavijesti svog gospodara o preranom odlasku njihovog sljedećeg broda, *Carnatica*, Fix napije Passepartouta i drogira ga u opijumskoj jazbini. Passepartout ipak uspijeva uhvatiti parobrod za Yokohamu, ali ne može obavijestiti Fogga da parobrod polazi veče prije planiranog datuma polaska.

Fogg otkriva da je propustio vezu. Traži brod koji će ga odvesti do Yokohame i pronalazi pilotski brod, *Tankadere*, koji njega, Aoudu i Fixa prevozi do Šangaja, gdje hvataju parobrod za Yokohamu. Tamo traže Passepartouta, vjerujući da je stigao *Carnaticom* kako je prvobitno planirano. Pronalaze ga u cirkusu, gdje pokušava zaraditi novac za putovanje kući. Ponovo ujedinjeni, njih četvorica se ukrcavaju na parobrod, *General Grant*, koji ih vodi preko Pacifika do San Francisca. Fix obećava Passepartoutu da sada, nakon što je napustio britansko tlo, više neće pokušavati odgoditi Foggovo putovanje, već će ga podržati u povratku u Britaniju, gdje ga može uhapsiti.

U San Franciscu se ukrcavaju u transkontinentalni voz za New York, nailazeći na nekoliko prepreka na putu: krdo bizona koje prelazi prugu, viseći most koji se urušava i grupu ratnika Siouxa koji napadaju voz iz zasjede. Nakon što su odvojili lokomotivu od vagona, ratnici otimaju Passepartouta. Fogg ga spašava nakon što se američki vojnici dobrovoljno jave da pomognu. Nastavljaju sanjkama na vjetar do Omahe, a zatim vozom za New York.

U New Yorku, nakon što je propustio brod *China*, Fogg traži alternativni prijevoz. Pronalazi parobrod *Henrietta*, koji ide za Bordeaux u Francuskoj. Kapetan broda odbija da ih odveze do Liverpoola, nakon čega Fogg pristaje da ga odvezu do Bordeauxa za 2000 dolara po putniku. Zatim podmićuje posadu na pobunu i kreće prema Liverpoolu. Uprkos uraganskim vjetrovima i punoj pari, brod ostaje bez goriva nakon nekoliko dana. Kada nestane uglja, Fogg kupuje brod od kapetana, a zatim naređuje posadi da spali sve drvene dijelove kako bi održali paru.

Društvo stiže u Queenstown (Cobh) u Irskoj, vozom se ukrcava u Dublin, a zatim trajektom za Liverpool, još uvijek na vrijeme da stigne u London prije roka. Nakon što dospije na englesko tlo, Fix hapsi Fogga. Ubrzo nakon toga, nesporazum se razjašnjava - pravi pljačkaš je uhvaćen tri dana ranije u Edinburghu. Zbog kašnjenja, Fogg propušta planirani voz za London; Naručuje poseban voz i stiže u London očigledno s pet minuta zakašnjenja, siguran da je izgubio opkladu.

Sljedećeg dana Fogg se izvinjava Aoudi što ju je poveo sa sobom jer sada mora živjeti u siromaštvu i ne može je izdržavati. Aouda priznaje da ga voli i zaprosi ga. Dok Passepartout obavještava jednog ministra, on saznaje da je pogriješio u datumu - nije 22. decembar, već 21. decembar. Budući da je grupa putovala prema istoku, njihovi dani su skraćeni za četiri minute za svaki stepen geografske dužine koji su prešli; stoga, iako su u inostranstvu proveli isto koliko i ljudi u Londonu, vidjeli su 80 izlazaka i zalazaka sunca, dok je London vidio samo 79. Passepartout obavještava Fogga o njegovoj grešci i Fogg žuri u Klub taman na vrijeme da ispuni rok i dobije opkladu. Nakon što je potrošio skoro 19.000 funti svog putnog novca tokom putovanja, ostatak dijeli između Passepartouta i Fixa i ženi se Aoudom.

## Pozadina i analiza
*Put oko svijeta za osamdeset dana* napisan je u teškim vremenima, kako za Francusku, tako i za Vernea. Bilo je to tokom Francusko-pruskog rata (1870–1871) u kojem je Verne regrutovan kao obalska straža; imao je finansijskih poteškoća (njegova prethodna djela nisu primala autorske honorare); njegov otac je nedavno umro; i svjedočio je javnom pogubljenju, što ga je uznemirilo.

Tehnološke inovacije 19. stoljeća otvorile su mogućnost brzog putovanja oko svijeta, a ta perspektiva fascinirala je Vernea i njegove čitatelje. Posebno su se između 1869. i 1870. dogodila tri tehnološka proboja koja su prvi put omogućila putovanje oko svijeta nalik turističkom: završetak prve transkontinentalne željeznice u Americi (1869.), otvaranje Sueskog kanala (1869.) i povezivanje indijskih željeznica preko potkontinenta (1870.). To je bio još jedan značajan događaj na kraju doba istraživanja i početku doba potpuno globalnog turizma u kojem se moglo uživati ​​u relativnoj udobnosti i sigurnosti. To je potaknulo maštu da bilo tko može sjesti, napraviti raspored, kupiti karte i putovati oko svijeta, podvig koji je ranije bio rezerviran samo za najherojskije i najhitnije avanturiste.

Priča je započela sa serijskim objavljivanjem u časopisu *Le Temps* 6. novembra 1872. godine. Priča je objavljivana u dijelovima tokom sljedećih 45 dana, a njen završetak je tempiran tako da se Foggov rok od 21. decembra uskladi sa onim u stvarnom svijetu. Poglavlje XXXV pojavilo se 20. decembra; 21. decembar, datum kada se Fogg trebao vratiti u London, nije uključivao nastavak priče; 22. decembra, posljednja dva poglavlja su najavila Foggov uspjeh. Budući da je priča prvi put objavljivana u seriji, neki čitaoci su vjerovali da se putovanje zapravo odvija – klađene su opklade, a neke željezničke kompanije i brodarske kompanije lobirale su kod Vernea da se pojavi u knjizi. Nije poznato da li je Verne udovoljio njihovim zahtjevima, ali opisi nekih željezničkih i brodskih linija ostavljaju sumnju da je bio pod utjecajem.

Što se tiče konačnog *coup de théâtre*, Fogg je mislio da je datum jedan dan kasnije nego što je zapravo bio jer je zaboravio da je tokom putovanja dodao cijeli dan na svoj sat, po stopi od jednog sata na svakih 15° geografske dužine koje je prešao. Kritika te knjige koja se često ponavlja je da je Fogg trebao znati i uzeti taj fenomen u obzir zbog svoje "precizne" prirode, uprkos tome što je pokazano da je pravio slične greške i na drugim mjestima. U vrijeme objavljivanja i do 1884. godine, *[[de jure]]* međunarodna datumska granica nije postojala. Da jeste, vjerovatno bi bio obavješten o promjeni datuma kada bi stigao do ove linije. Dakle, dan koji je dodavao na svoj sat tokom putovanja bio bi uklonjen nakon što bi je prešao. Međutim, Foggova greška vjerovatno se ne bi dogodila u stvarnom svijetu jer je datumska granica *[[de facto]]* postojala. Velika Britanija, Indija i SAD imali su isti kalendar uprkos različitim lokalnim vremenima. Kada je stigao u San Francisco, primijetio bi da je lokalni datum jedan dan raniji nego što je prikazano u njegovom putnom dnevniku. Shodno tome, malo je vjerovatno da bi propustio da primijeti da su datumi polaska transkontinentalnog voza u San Franciscu i kineskog parobroda u New Yorku bili jedan dan ranije od njegovog putnog dnevnika. Također bi nekako morao izbjegavati gledanje novina. Osim toga, u knjizi "Ko izdaje Elizabeth Bennet?", John Sutherland ističe da bi Fogg i društvo morali biti "gluhi, nijemi i slijepi" da ne primijete koliko su ulice bile prometne na prividnu "nedjelju", s obzirom na to da je Zakon o poštovanju nedjelje iz 1780. godine još uvijek bio na snazi.

## Imitacije iz stvarnog života
Nakon objavljivanja 1873. godine, razni ljudi su pokušali pratiti Foggovo fiktivno putovanje oko svijeta, često unutar samonametnutih ograničenja:
* Godine 1889., Nellie Bly se obavezala da će putovati oko svijeta za 80 dana za svoje novine, *[[New York World]]*. Uspjela je obaviti putovanje za 72 dana, susrevši se s Verneom u Amiensu. Njena knjiga *[[Oko svijeta za sedamdeset dva dana]]* postala je bestseler.
* Godine 1889. Elizabeth Bisland, koja je radila za *[[Cosmopolitan]]*, postala je rivalka Bly, utrkujući se s njom preko svijeta kako bi pokušala prva ostvariti globalni prelazak.
* Godine 1894., George Griffith je izveo publicitetski trik u ime C. Arthura Pearsona oplovivši svijet za 65 dana, od 12. marta do 16. maja. Priča o njegovom putovanju ispričana je u *[[Pearson's Weekly]]ju* u 14 dijelova između 2. juna i 1. septembra 1894. godine, pod naslovom "Kako sam oborio rekord oko svijeta". Kasnije je objavljena u obliku knjige 2008. godine pod naslovom *Oko svijeta za 65 dana*.
* Godine 1903. James Willis Sayre, američki pozorišni kritičar i promotor umjetnosti, postavio je svjetski rekord u obilasku Zemlje javnim prevozom: 54 dana, 9 sati i 42 minute.
* Godine 1908. Harry Bensley se kladio i krenuo u obilazak svijeta pješice noseći željeznu masku. Putovanje je napušteno, nepotpuno, po izbijanju Prvog svjetskog rata 1914. godine.
* Godine 1924. tri britanska pilota pokušala su obići svijet leteći s raznim zaustavljanjima usput. Suočili su se s mnogim i raznolikim opasnostima na putu, ali su konačno odustali kod Beringovog mora.
* Godine 1924. američki tim od četiri aviona uspio je obići svijet, ali im je trebalo mnogo više od 80 dana, a u Seattle su stigli 28. septembra.
* Godine 1928., petnaestogodišnji danski izviđač Palle Huld putovao je svijetom vozom i brodom u suprotnom smjeru od onog opisanog u knjizi. Njegovo putovanje sponzorirale su danske novine, a putovanje je organizirano povodom 100. rođendana Julesa Vernea. Svoj put, koji je trajao 44 dana, opisao je u knjizi "Izviđač oko svijeta". Putovao je Transsibirskom željeznicom i nije prošao pored Indije.
* Godine 1984. Nicholas Coleridge je ponovio Foggovo putovanje, koje je trajalo 78 dana; napisao je knjigu pod nazivom *Oko svijeta za 78 dana*.
* Godine 1988., član Monty Pythona Michael Palin prihvatio se sličnog izazova bez korištenja aviona, kao dio televizijskog putopisa pod nazivom *[[Oko svijeta za 80 dana s Michaelom Palinom]]*. Završio je putovanje za 79 dana i 7 sati.
* Od 1993. godine, trofej Jules Verne dodjeljuje se brodu koji oplovi svijet bez zaustavljanja i bez vanjske pomoći u najkraćem mogućem roku.
* Godine 2009., dvanaest poznatih ličnosti izvelo je štafetnu verziju tog putovanja za dobrotvorni apel BBC-jeve organizacije *[[Children in Need]]*.
* Godine 2011. brazilski biznismen i TV voditelj Álvaro Garnero i novinar José Antonio Ramalho kladili su se s vlasnikom puba u Londonu da će putovati oko svijeta za 80 dana. TV serija "50 by 1 - Around the World in 80 Days" televizijske mreže Record pratila je njihovo putovanje. Oba Brazilca su prešla Atlantik i Pacifik, SAD, Kanadu, Aljasku, Japan, Južnu Koreju, Kinu, Rusiju, Ukrajinu, Bjelorusiju, baltičke zemlje, Skandinaviju, Njemačku, Holandiju, Belgiju i Francusku da bi ponovo završili u pubu za 81 dan (stigli su u London za 80 dana, ali je pub bio zatvoren noću).
* Godine 2017., Mark Beaumont, britanski biciklista inspirisan Verneom, krenuo je na putovanje biciklom oko svijeta za 80 dana. Putovanje je završio za 78 dana, 14 sati i 40 minuta, nakon što je krenuo iz Pariza 2. jula 2017. Beaumont je oborio prethodni svjetski rekord od 123 dana, koji je postavio Andrew Nicholson, prešavši biciklom 29.000 km (18.000 milja) preko svijeta, posjetivši Rusiju, Mongoliju, Kinu, Australiju, Novi Zeland, Kanadu, SAD i niz zemalja u Evropi.

## Porijeklo
Ideja putovanja oko svijeta u određenom periodu imala je jasno vanjsko porijeklo. Bila je popularna prije nego što je Verne objavio svoju knjigu 1873. godine. Čak ni naslov *Put oko svijeta za 80 dana* nije originalan. Nekoliko izvora je pretpostavljeno kao porijeklo te priče.

Još jedan rani spomen dolazi od italijanskog putnika Giovannija Francesca Gemellija Carerija. On je 1699. godine napisao knjigu koja je prevedena na francuski: Putovanje oko svijeta ili *Voyage du Tour du Monde* (1719, Pariz).

Knjiga *Put oko svijeta parom, putem Pacifičke željeznice* objavljena je 1871. godine od strane kompanije Union Pacific Railroad, a knjiga *Put oko svijeta za sto dvadeset dana* od strane Edmonda Planchuta. Početkom 1870. godine, kompanija Erie Railway objavila je izvještaj o rutama, vremenima i udaljenostima u kojem je detaljno opisano putovanje oko svijeta od 38.204 km (23.739 milja) za 77 dana i 21 sat.

Amerikanac William Perry Fogg putovao je svijetom, opisujući svoju turneju u seriji pisama novinama *[[The Cleveland Leader]]*, pod naslovom *Oko svijeta: Pisma iz Japana, Kine, Indije i Egipta* (1872).

Godine 1872., Thomas Cook je organizirao prvo turističko putovanje oko svijeta, pošavši 20. septembra 1872. i vrativši se sedam mjeseci kasnije. Putovanje je opisano u nizu pisama objavljenih 1873. pod nazivom *Pismo s mora i iz stranih zemalja, opis putovanja oko svijeta*. Naučnici su istakli sličnosti između Verneovog izvještaja i Cookovih pisama. Međutim, neki tvrde da se Cookovo putovanje dogodilo prekasno da bi utjecalo na Vernea. Prema izvještaju iz druge ruke iz 1898. godine, Verne se poziva na Cookov oglas kao izvor ideje za svoju knjigu. U intervjuima iz 1894. i 1904. godine, Verne kaže da je izvor bio "čitanje jednog dana u pariškom kafiću" i "samo zbog turističkog oglasa koji je slučajno uočen u stupcima novina". Sama knjiga *Oko svijeta* kaže da je porijeklo bio novinski članak. Sve ovo ukazuje na Cookov oglas kao vjerovatnu iskru za tu ideju.

Časopis *Le Tour du monde* (3. oktobar 1869.) sadržavala je kratki članak pod naslovom "Put oko svijeta za osamdeset dana", koji se odnosi na 230 km željezničke pruge koja još nije završena između Allahabada i Bombaja, središnje tačke u Verneovom djelu. Međutim, čak ni članak u *Le Tour de monde* nije bio u potpunosti originalan; u svojoj bibliografiji citira djelo *Nouvelles Annales des Voyages, de la Géographie, de l'Histoire et de l'Archéologie* (august 1869.), koje također sadrži naslov "Put oko svijeta za osamdeset dana" u svom sadržaju. *Nouvelles Annales* napisali su Conrad Malte-Brun (1775–1826) i njegov sin Victor Adolphe Malte-Brun (1816–1889). Naučnici smatraju da je Verne bio svjestan članka u *Le Tour de monde*, *Nouvelles Annalesa*, ili oboje, i da ih je konsultovao, napominjući da je *Le Tour du monde* čak uključivao raspored putovanja vrlo sličan Verneovoj konačnoj verziji.

Moguća inspiracija bio je putnik George Francis Train, koji je obavio četiri putovanja oko svijeta, uključujući jedno u 80 dana 1870. godine. Sličnosti uključuju iznajmljivanje privatnog voza i zatvaranje. Train je kasnije tvrdio: "Verne mi je ukrao slavu. Ja sam Phileas Fogg."

Što se tiče ideje o dobijanju jednog dana, Verne je o njenom porijeklu rekao: „Imam mnogo naučnih sitnica u glavi. Tako sam, kada sam jednog dana u pariškom kafiću pročitao u *Siècleu* da čovjek može obići svijet za 80 dana, odmah shvatio da mogu profitirati od razlike u meridijanima i učiniti da moj putnik dobije ili izgubi dan na svom putovanju. Rasplet je bio spreman. Priča je napisana tek mnogo kasnije. Nosim ideje u glavi godinama – deset ili petnaest godina, ponekad – prije nego što im dam oblik.“ U svom predavanju iz aprila 1873. godine, "Meridijani i kalendar", Verne je odgovorio na pitanje o tome gdje se dogodila promjena dana, s obzirom na to da je Međunarodna datumska granica postala aktuelna tek 1880. godine, a početni meridijan Greenwicha nije međunarodno usvojen sve do 1884. godine. Verne je citirao članak iz 1872. godine u časopisu *[[Nature]]* i kratku priču Edgara Allana Poea "Tri nedjelje u sedmici" (1841), koja se također zasnivala na putovanju oko svijeta i razlici u danu povezanoj sa brakom na kraju. Verne je čak analizirao Poeovu priču u svom djelu *Edgar Poe i njegova djela* (1864).

## Adaptacije i utjecaji
Knjiga je mnogo puta adaptirana ili reinterpretirana u različitim oblicima.

### Književnost
* Roman *Put oko svijeta za 100 dana* Garyja Blackwooda (2010) služi kao nastavak za događaje iz *80 dana*. Knjiga prati Phileasovog sina dok putuje svijetom automobilom umjesto vozom, otuda i duže vremensko ograničenje.
* Roman *[[The Other Log of Phileas Fogg|Drugi dnevnik Phileasa Fogga]]* Philipa Josea Farmera (1973) govori o tajnoj historiji Phileas Foggovog neviđenog putovanja, u kojem se dvije vanzemaljske rase bore za prevlast nad Zemljom.

### Pozorište
* Verne i Adolphe d'Ennery su preradili taj roman u dramu za produkciju u Parizu 1874. godine. Drama je prevedena na engleski jezik i donesena u Sjedinjene Države od strane braće Kiralfy.
* Orson Welles je 1946. godine producirao muzičku verziju sa Coleom Porterom pod nazivom *[[Around the World (mjuzikl)|Oko svijeta]]*.
* Druga muzička verzija, *80 Days*, sa pjesmama Raya Daviesa iz grupe Kinks i knjigom dramskog pisca Snooa Wilsona, u režiji Desa McAnuffa, izvedena je u pozorištu Mandell Weiss u San Diegu od 23. augusta do 9. oktobra 1988. godine, dobivši različite reakcije kritičara. Daviesova višestruka muzika, McAnuffova režija i gluma bili su dobro prihvaćeni, a predstava je osvojila nagradu za "Najbolji mjuzikl" od strane Kruga pozorišnih kritičara San Diega.
* Mark Brown je adaptirao knjigu za pozorišnu produkciju sa pet glumaca 2001. godine. Izvođena je u New Yorku, Kanadi, Engleskoj, Južnoj Africi i Bangladešu.
* Toby Hulse je stvorio adaptaciju za tri glumca, koja je prvi put izvedena u pozorištu The Egg u Kraljevskom pozorištu u Bathu 2010. godine. Obnovljena je u pozorištu Arcola u Londonu 2013. godine i u pozorištu Chipping Norton 2014. godine.

### Radio
* Roman je Orson Welles dva puta adaptirao za svoje emisije u *[[Mercury Theatre|Mercury Theatreu]]*, 23. oktobra 1938. (60 minuta) i 7. juna 1946. (30 minuta).
* *Jules Verne – Around the World in Eighty Days*, adaptacija drame u 4 dijela iz 2010. godine koju je napisao Terry James, a režirala Janet Whittaker za BBC Radio 7 (sada BBC Radio 4 Extra), s Leslie Phillips kao Phileasom Foggom, Yvesom Aubertom kao Passepartoutom i Jimom Broadbentom kao narednikom Fixom.

### Film

* Godine 1919. objavljen je nijemi film. Produciran u Njemačkoj, s Conradom Veidtom u ulozi Phileasa Fogga u glavnoj ulozi, originalni njemački naziv filma bio je *[[Die Reise um die Erde in 80 Tagen]]*. Njegovo originalno trajanje od 2 sata i 11 minuta kasnije je skraćeno za sedam minuta. Film se smatrao izgubljenim od 2002. godine.
* Godine 1923. objavljena je nijema serija zasnovana na knjizi. Pod nazivom *Around the World in 18 days*, serija je pričala priču o Foggovom potomku, Phileasu Foggu III, i njegovom pokušaju da rekreira putovanje svog djeda. 
* Godine 1938. francusko-engleska koprodukcija pod nazivom *An Indian Fantasy Story* prikazivala je opkladu u Reform klubu i spašavanje indijske princeze. Međutim, produkcija nikada nije završena.
* Godine 1956. Michael Anderson režirao je filmsku adaptaciju s Davidom Nivenom i Cantinflasom u glavnim ulogama. Film je osvojio pet Oscara, uključujući Oscara za najbolji film.
* Godine 1963. objavljena je komedija *[[The Three Stooges Go Around the World in a Daze|Tri pijanice putuju svijetom u bunilu]]* u kojoj su Tri pijanice glumile Passepartoua kako bi se iskoristila popularnost filma iz 1956. i ponovni porast popularnosti pijanica koji je započeo 1959. godine.
* Godine 1910., srpski pisac Branislav Nušić, nadahnut djelima Julesa Vernea, napisao je komediju *[[Put oko sveta]]*. Ta drama je kasnije adaptirana u istoimeni film 1964. godine, u režiji Soje Jovanović, jedne od prvih rediteljica u bivšoj Jugoslaviji. Film je producirao Avala Film.
* Godine 2000. Warner Bros. je objavio film *[[Tweety's High-Flying Adventure]]* u kojem Tweety leti oko svijeta za 80 dana skupljajući otiske mačjih šapa kako bi prikupio novac za dječji park. Taj film je iste godine adaptiran i u igru ​​za Game Boy Color.
* Godine 2004. snimljen je film, labavo zasnovan na knjizi, u kojem su glumili Steve Coogan i Jackie Chan u ulogama Fogga i Passepartoua. Adaptacija ima manje sličnosti s knjigom. Film je bio nominiran za dvije nagrade Razzie.

### Televizija
* *[[Around the World in Eighty Days (1972)|Put oko svijeta za osamdeset dana]]*, australijska animirana televizijska adaptacija iz 1972. godine.
* *[[The Wonderful World of Puss 'n Boots|Čudesni svijet Mačka u čizmama]]*, japanski animirani film iz 1969. godine.
* *[[Bolek i Lolek|Wielka Podróż Bolka i Lolka]]*, poljska mini-serija od 15 epizoda iz 1978. godine u okviru franšize crtanih filmova Bolek i Lolek, gdje se Bolek i Lolek moraju takmičiti s Foggovim potomkom u opkladi da ponove njegovo legendarno putovanje.
* *[[La vuelta al mundo de Willy Fog|Put oko svijeta s Willyjem Fogom]]*, španska animirana televizijska adaptacija iz 1984. godine.
* Pierce Brosnan glumio je Phileasa Fogga u mini-seriji iz 1989. godine s Julijom Nickson, Peterom Ustinovom i Ericom Idleom.
* Sir Michael Palin djelomično je pokušao rekreirati putovanje za dokumentarnu seriju: *[[Around the World in 80 Days with Michael Palin|Put oko svijeta za 80 dana s Michaelom Palinom]]*.
* *[[Mickey Mouse Works]]*, segment "MouseTales" i epizoda "Mickey and Minnie's Big Vacation", s Mickeyjem Mouseom u ulozi Phileasa Fogga, Goofyjem kao Jean Passepartout, Scroogeom McDuckom kao Lordom Abermarleom i Minnie Mouse kao princezom Aoudom.
* *[[Around the World in 80 Days (2021)|Putovanje oko svijeta za 80 dana]]*, međunarodna koprodukcijska serija iz 2021. godine s Davidom Tennantom u glavnoj ulozi kao Phileasom Foggom.

### Igre
* Postoji nekoliko društvenih igara zasnovanih, često labavo, na toj priči.
* Mobilna videoigra iz 2004. godine, *[[Around the World in 80 Days (videoigra)|Around the World in 80 Days]]*, zasnovana je na filmu iz 2004. godine.
* PC videoigra iz 2005. godine, *[[80 Days (videoigra, 2005)|80 Days]]*, koju je razvio Frogwares, zasnovana je na romanu.
* Istoimena igra iz 2014. godine, *[[80 Days (videoigra, 2014)|80 Days]]*, koju je razvio Inkle, labavo je zasnovana na romanu, uz uvođenje raznih elemenata naučne fantastike.
* Mobilna videoigra iz 2020. godine, **, koju je razvio G5 Entertainment, djelimično je zasnovana na romanu.

### Internet
* Flightfox je stvorio putovanje "Oko svijeta za 80 sati" kako bi vidio da li stručnjaci za letenje mogu pronaći jeftine letove slijedeći isti put kao što je opisano u knjizi. Online putnička kompanija objavila je fiktivnu e-knjigu na osnovu rezultata takmičenja.

### Ostalo
* Zabavni park Worlds of Fun u Kansas Cityju, Missouri, nastao je koristeći roman kao temu.
* Počevši od druge polovine 20. vijeka, pa sve do danas (2022.), brojne aviokompanije imale su cijene "Oko svijeta za 80 dana", u kojima se moglo obaviti onoliko letova u jednom smjeru koliko se želi u zadanom vremenskom okviru.

## Reference

## Izvori
* William Butcher, ed. and trans., ''Around the World in Eighty Days'', Oxford World's Classics (1995, 1999).

## Vanjske poveznice

* . Prijevod, George Makepeace Towle, 1874.
* 
* ''Francuske knjige o Indiji'' - na '1873' prikazana je karta Phileas Foggove rute kroz Indiju.
* ''Put oko svijeta za 80 dana'' na francuskom - audioknjiga na Literature Audio.com
* Recenzija knjige "Put oko svijeta za 80 dana" od strane Caleba Fostea