Kumkvat

**Kumkvat** () je naziv za nekoliko malih voćki citrusa (rod *-{[[Citrus]]}-*). Plod kumkvata, hesperidijum, podseća na pomorandžu, ali je mnogo manji i tvrđi. Sličan je veličini veće maslinke.

Reč kumkvat potiče od kantonsko kineske reči 金橘 (gam-gvat), što znači „zlatna mandarina“.

## Opis

Kumkvati su spororastući zimzeleni grmovi ili nisko drveće, visine od 2,5 do 4,5 metra, sa gustim granama i ponekad malim trnovima. Lišće je tamnozeleno i sjajno, a cvetovi su beli kao kod drugih vrsta citrusa. Zavisno od veličine drveta, ono može da proizvede od nekoliko stotina do nekoliko hiljada plodova godišnje.

## Kultivacija
Kumkvati se gaje u: Kini, Koreji, Japanu, Jugoistočnoj Aziji, Nepalu, južnom Pakistanu, Iranu, na Bliskom istoku, Evropi (Krf (Grčka)) i SAD (Florida, Alabama, Luizijana, Havaji).

## Poreklo
Kumkvat potiče iz južne Kine. Najstariji pomen kumkvata potiče iz Kine 12. veka. Dugo je uzgajan u drugim delovima istočne Azije (Japan i kinesko ostrvo Tajvan), južnoj (Indija) i jugoistočnoj Aziji (najzastupljeniji je bio na Filipinima). Uveo ga je 1846. u Evropu Robert Forčun, akviziter Londonskog Hortikulturnog Društva i ubrzo nakon toga je prenet u Severnu Ameriku.

## Varijeteti

Taksonomija citrusa je komplikovana i kontroverzna. Različiti sistemi postavljaju različite tipove kumkvata u različite vrste ili ih ujedinjuju u samo dve vrste. Istorijski se smatralo da spadaju u rod -{Citrus}-, ali Svinglov sistem taksonomije citrusa ih je uzdigao u njihov sopstveni rod, -{Fortunella}-. Nedavna filogenetička analiza sugeriše da oni zaista spadaju u citruse. Svingl je podelio kumkvate u dva podroda, -{Protocitrus}-, koji sadrži primitivni hongkonški kumkvat, i -{Eufortunella}-, koji se sastoji od okruglog, ovalnog kumkvata, meiva kumkvata, kojima je Tanaka dodao još dva, malajski kumkvat i đangsu kumkvat. Hromozomska analiza je sugerisala da Svinglova -{Eufortunella}- predstavlja jednu 'istinsku' vrstu, dok je otkriveno da su Tanakine dodatne vrste verovatni hibridi -{Fortunella}- sa drugim citrusima, takozvani -{x*[[Citrofortunella]]*}-. Jedna nedavna genomska analiza zaključila je da postoji samo jedna prava vrsta kumkvata, ali analiza nije uključila honkošku sortu koja se smatra posebnom vrstom u svim ranijim analizama. Nedavni pregled je zaključio da su genomski podaci nedovoljni da bi se doneo konačan zaključak o tome koje sorte kumkvata predstavljaju različite vrste.

### Okrugli kumkvat

*Okrugli kumkvat*, *Marumi kumkvat* ili *Morgani kumkvat* (koji je zadržao naziv -{*Citrus japonica*}- ili -{*Fortunella japonica*}- kada su kumkvati podeljeni na više vrsta) je zimzeleno drvo koje daje jestivo zlatnožuto voće. Plod je mali i obično sferičan, ali može biti ovalnog oblika. Kora je slatkastog ukusa, ali plod ima izrazito kiselu sredinu. Voće se može jesti kuvano, ali se uglavnom koristi za pravljenje marmelade, želea i drugih namaza. Uzgaja se u Luksemburgu i može se koristiti u uzgoju bonsaija. Biljka simbolizuje sreću u Kini i drugim azijskim zemljama, gde se često čuva kao sobna biljka i poklanja tokom Lunarne nove godine. Okrugli kumkvati se češće uzgajaju od drugih vrsta zbog njihove visoke tolerancije na hladnoću.

### Ovalni kumkvat

*Ovalni kumkvat* ili *nagami kumkvat* (-{*Citrus margarita*}- ili -{*Fortunella margarita*}- ako se -{Eufortunella}- kumkuati deli na zasebne vrste) je jajolikog oblika i obično se jede ceo, svezajedno sa kožom. Unutrašnjost je još prilično kiselkasta, ali koža ima veoma sladak ukus, tako da kada se jedu zajedno stvara se neobičan kiselkasto-slatki, osvežavajući ukus. Plod sazreva sredinom do kasne zime i uvek ima veoma obilne useve, stvarajući spektakularan prikaz na tamnozelenom lišću. Drvo ima tendenciju da bude mnogo manje i patuljasto u prirodi, što ga čini idealnim za saksije i povremeno uzgajanje bonsaija.

Sorta kumkvata -{'Centennial Variegated'}- nastala je spontano iz ovalnog kumkvata. Daje veći udeo voća za ljuštenje od ovalnog kumkvata, a plodovi su okrugliji i ponekad sa vratom. Plodovi se razlikuju po šarolikoj boji, sa jarko zelenim i žutim prugama i po odsustvu trna.

### Meiva kumkuat

Meiva kumkuat (-{*Citrus crassifolia*}- ili -{*Fortunella crassifolia*}-) je u Japan donet iz Kine krajem 19. veka, ima semene ovalne plodove i debelo lišće, a Svingl ga je okarakterisao kao drugu vrstu. Njegov plod se obično jede zajedno sa kožom.

### Honkoški kumkvat

*Honkoški kumkvat* (-{*Citrus hindsii*}- ili -{*Fortunella hindsii*}-) daje samo gorko i kiselo voće veličine graška sa vrlo malo pulpe i krupnim semenom. Prvenstveno se uzgaja kao ukrasna biljka, mada se takođe nalazi u južnoj Kini i raste u divljini. Ne samo da je najprimitivniji među kumkvatima, već s obzirom da su kumkvati najprimitivniji citrusi, Svingl ga je opisao kao najbližeg vrsti predaka od koje su evoluirali svi citrusi. Dok je divlji hongkonški kumkvat tetraploid, postoji komercijalna diploidna sorta, *kumkvat zlatni pasulj* sa nešto većim plodovima.

### Đangsu kumkuat

*Đangsu kumkuat* ili *Fukushu kumkuat* (-{*Citrus obovata*}- ili -{*Fortunella obovata*}-) daje jestivo voće koje se može jesti sirovo, ili se od njega prave želei i marmelade. Plod može biti okrugao ili zvonast, a kada je potpuno zreo, jarko je narandžast. Biljka se može razlikovati od ostalih kumkvata po izrazito okruglim listovima. Obično se uzgaja zbog jestivog voća i kao ukrasna biljka; međutim, ne podnosi mraz, za razliku od okruglog kumkvata koji ima visoku otpornost na hladnoću. Ovi kumkvati se često viđaju u blizini dela Juvraj u provinciji Najak. Analiza hromozoma je pokazala da je ova sorta verovatan hibrid.

### Malajski kumkvat

*Malajski kumkvat* (-{*Fortunella polyandra*}- ili Tanakinova -{*Fortunella swinglei*}- - u rodu -{Citrus}- bi to bilo -{*C. x swinglei*}-), sa Malajskog poluostrva gde je poznat kao „lajm od žive ograde“ (-{*limau pagar*}-), još jedan je hibrid, možda lajmkvat. Ima tanku koru na većem voću u poređenju sa drugim kumkvatom.

## Kompozicija

Eterično ulje kore kumkvata sadrži veći deo arome voća i sastoji se uglavnom od limonena, koji čini oko 93% ukupne količine. Pored limonena i alfa-pinena (0,34%), od kojih se oba smatraju monoterpenima, ulje je neobično bogato (0,38% ukupno) seskviterpenima kao što su α-bergamoten (0,021%), kariofilen (0,18%), α-humulen ( 0,07%) i α-murolen (0,06%), a oni doprinose začinskom i drvenastom ukusu voća. Karbonilna jedinjenja čine veći deo ostatka, a ona su odgovorna za veći deo karakterističnog ukusa. Ova jedinjenja uključuju estre kao što su izopropil propanoat (1,8%) i terpinil acetat (1,26%); ketoni kao što je karvon (0,175%); i niz aldehida kao što su citronelal (0,6%) i 2-metilundekanal. Ostala jedinjenja sa kiseonikom uključuju nerol (0,22%) i trans-lialool oksid (0,15%).

## Izvori

## Literatura

* 
* Burkill, I. H. (1931). An enumeration of the species of Paramignya, Atalantia and Citrus, found in Malaya. *Gard. Bull. Straits Settlem*. 5: 212–220.
* Mabberley, D. J. (1998). Australian Citreae with notes on other Aurantioideae (Rutaceae). *Telopea* 7 (4): 333–344. Available online (pdf).

## Vanjske veze
*