open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ML (programski jezik)

**ML** je funkcijski programski jezik opće namjene kojeg su razvili Robin Milner i ostali kasnih 1970-ih pri University of Edinburgh, i čija je sintaksa inspirirana jezikom ISWIM. Povijesno, ML stoji za *metalanguage* (metajezik), s obzirom da je bio osmišljen za razvijanje metoda dokaza u LCF dokazivaču teorema (jezik čiji je ML metajezik jest *pplambda*, kombinacija predikatnog računa prvog reda i jednostavno tipiziranog polimorfnog lambda računa. Poznat je po uporabi Hindley-Milner algoritma inference tipova, koji može inferirati tipove većine vrijednosti bez zahtijevanja iscrpnih anotacija koje su često kritizirane kao redundantna verboznost u jezicima kao što je Java.
Multics

**Multics** je operativni sistem, preteča juniksa. Započet 1964. godine, u to vreme doneo je dosta novina, uključujući dinamično linkovanje i hijerarhijski datotečni sistem. Bio je izuzetno moćan, i juniks se može smatrati njegovim „pojednostavljenim“ naslednikom. Samo ime juniks je hak reči Multics. Poslednja instalacija Multics-a „ugašena“ je 31. oktobra 2000. godine.

## Izvori
* Multics otvorio izvorni kod, GNUzilla 36 

## Vanjske veze
* http://www.multicians.org
Denotacijska semantika

U računarstvu, **denotacijska semantika** ili **denotativna semantika** je jedan od pristupa u formaliziranju semantike programskih jezika konstruiranjem matematičkih objekata (zvanih *denotacije* ili *značenja*) koji izražavaju semantiku tih sustava. Drugi pristupi za formaliziranje semantike programskih jezika uključuju aksiomatsku semantiku i operacijsku semantiku. Denotacijska semantika je izvorno razvijena za modeliranje sustava koje definira jedan računalni program. Kasnije se polje djelovanja proširilo i uključilo sustave sačinjene od više programa, poput onih u računalnim mrežama i konkurentnim sustavima.

Denotacija je obično matematička vrijednost, poput broja ili funkcije. Davanje denotacijske semantike se sastoji od traženja kolekcije *semantičkih domena* i definiranja *interpretacijske funkcije* (ili *valuacijske funkcije*) koja preslikava terme programskog jezika u elemente tih domena. Traženje odgovarajućih semantičkih domena za modeliranje raznih osobina jezika je područje rada *teorije domena*.

Denotacijska je semantika apstraktnija od operacijske semantike budući da eksplicitno ne specificira korake izračuna. Korisna je za dizajnere i korisnike programskih jezika, pošto zbog modularne strukture visoke razine individualni dijelovi jezika mogu biti pručavani bez pregledavanja cjelokupne definicije. S druge strane, implementator jezika ima znatno više posla.

Denotacijska je semantika razvijena 1960-ih na Oxfordu u istraživačkoj grupi pod vodstvom Christophera Stracheya. Dana Scott je metodi dao matematički rigor, a u kombinaciji sa notacijskom elegancijom Stracheya je s vremenom evoluirala iz sredstva analize u alat dizajna i implementacije programskih jezika.

## Izvori
Operacijska semantika

U računarstvu, **operacijska semantika** je način davanja značenja računalnim programima na matematički rigorozan način.

Operacijska semantika općenito koristi neki apstraktni stroj poput interpretera za definiciju jezika. Ovaj stroj je apstraktan u smislu da koristi terme jezika kao svoj strojni kod. Za jednostavne jezike, stanje stroja je jednostavno term, i ponašanje stroja je definirano funkcijom prijelaza koja, za svako stanje, ili daje sljedeće stanje, ili obavlja korak pojednostavljenja terma, ili kaže da se stroj zaustavio. Značenje terma *t* se može uzeti kao kao konačno stanje stroja sa *t* kao inicijalnim stanjem.

*Evaluacijska povijest* je slijed internih konfiguracija interpretera. Značenje programa u jeziku je evaluacijska povijest koju interpreter producira prilikom evaluacije programa.

Nedostatak operacijske semantike jest u tome što se program može shvatiti samo kao slijed konfiguracija interpretera – ne postoji strojno-neovisna definicija. Također je problem i u samom interpreteru, koji je predstavljen kao algoritam, obično poprilično složen za netrivijalne jezike, a nerijetko složen kao i sam jezik kojeg definira.

**Strukturalna operacijska semantika** jest ona maloprije opisanog oblika - u kojem se term evaluira u malim koracima. U **prirodnoj semantici** se koristi veliki korak, u kojem jedan prijelaz apstraktnog stroja evaluira term u u konačni rezultat.

Prvi dana operacijska semantika jest ona od lambda računa.
Butler Lampson

**Butler W. Lampson** (23. decembar 1943 -) je američki informatičar, najpoznatiji kao tvorac Xerox Altoa, uređaja koji se često navodi kao prvi osobni kompjuter u današnjem smislu riječi. Tokom karijere je surađivao s nizom uglednih računalnih tvrtki, a 1992. je dobio Turingovu nagradu.

## Reference

## Vanjske veze

* Lampson's website
* The milliLampson unit
Tekst procesor

**Program za obradu teksta (riječi)** (koriste se još anglizmi *tekst procesor* te *procesor riječi*) je program čija je svrha pisanje i obrada teksta. Najpoznatiji su predstavnici Microsoft Word, Wordperfect, Wordstar, itd. 

Najjednostavnija način za razlikovanje programa za obradu teksta i uređivača teksta:
* programi za obradu riječi oblikuju tekst na takav način da je rezultat pisanja teksta u njima spreman za ispis na pisaču, te iako se profesionalni računalni prijelom za knjige radi u drugim programima, današnji programi za obradu riječi imaju većinu mogućnosti programa za prijelom teksta za tisak. Također se kompletno oblikovanje nekog teksta zapisuje u datoteku zajedno s tekstom.
* uređivači teksta oblikuju tekst, ali primarna namjena im nije ispis nego lak rad programera, te iako postoje osnovne mogućnosti oblikovanja teksta (odmak od lijeve margine, proizvoljna širina kolona), u praksi je cijeli tekst napisan istim fontom (najčešće neki *monospace* font) i ne koriste se masna slova. Kao što programi za obradu riječi imaju neke dodatne mogućnosti koje uređivači nemaju, kvalitetni uređivači imaju mogućnost kopiranja i uređivanja teksta ne samo po retcima nego i po kolonama, što nijedan program za obradu riječi nema.

Prvi tekst procesori npr. **RNO** (ovo je naziv tekst procesora) su kreirali fajl tipa **pismo. rno** a komande su se pisale u posebnom redu. Poseban red za komandu je počinjao sa specijalnim karakterom npr. tačkom. Komanda tipa "**. LM 5**" i "**. RM 55**" je označavala broj karaktera od ivice papira za levu i desnu marginu. Tekst bi se onda obradio kompajlerom i konačna verzija dokumenta je bila kao **pismo. lst**. Ako bi u tekstu bilo grešaka iste bi se ispravljale u fajlu **pismo. rno** pa bi se opet radilo kompajliranje... Način pisanja članaka u Vikipediji podseća na ta vremena ("Prikaži pretpregled").

Dug je bio put do pojave Vorda (Word) Pre njega tu su bili:

* Vordstar (Wordstar)
* Kvil (Quill)
* Vordstar 2000 (Wordstar 2000)
* Či-rajter (Chi-writer)
* Vord Perfekt (Word Perfect)

Jedan od prvih ljudi koji je imao tekst procesor na raspolaganju je bio Džimi Karter, bivši američki predsednik i uz pomoć računara i tekst procesora je pisao svoje memoare.

Smatra se da korisnici računara u 80% slučajeva računar koriste pre svega kao tekst procesor.

## Primjeri
* ConTeXt

## Izvori
Juris Hartmanis

**Juris Hartmanis** (Riga, Latvija, 5. jul 1928 ) je američki informatičar rodom iz Latvije, najpoznatiji po radu na teoriji računanja. Godine 1993. je zazajedno sa Richardom E. Stearnsom dobio Turingovu nagradu.

## Vanjske veze
* Hartmanis biography at Cornell
*
Richard Stearns

**Richard Edwin Stearns** (5. jul 1936 -) je američki informatičar, najpoznatiji po radu na računskoj teoriji složenosti, za koji je godine 1993. zajedno sa Jurisom Hartmanisom dobio Turingovu nagradu. 

## Bibliografija
* . A first systematic study of language operations that preserve regular languages.
* . Contains the time hierarchy theorem, one of the theorems that shaped the field of computational complexity theory.
* . Answers a basic question about deterministic pushdown automata: it is decidable whether a given deterministic pushdown automaton accepts a regular language.
* . Introduces LL parsers, which play an important role in compiler design.

## Vanjske veze
* 
* DBLP entry 
* Personal homepage  at the University at Albany
Richard Stearns (razvrstavanje)

**Richard Stearns** se može odnositi na:

* Richard Stearns (informatičar), američki računarski teoretičar (* 1936), American theoretical computer scientist
* Richard Stearns (World Vision), predsjednik evangeličke dobrotvorne organizacije World Vision
* Richard Gaylore Stearns, američki federalni sudac (* 1944)
* Richard Stearns (pomorac), američki olimpijski jedriličar (* 1927)
* R. H. Stearns (1824–1909), američki trgovac, filantrop i političar iz države 
Massachusetts

## Povezano
* Richard Sterne (razvrstavanje)
* Richard Stern (razvrstavanje)
Raj Reddy

**Dabbala Rajagopal "Raj" Reddy** (13. jun 1937 -) je indijski informatičar poznat po radu na polju umjetne inteligencije. Najveći dio života je proveo u SAD gdje je surađivao s najprestižnijim naučnim i obrazovnim institucijama, a u svojoj domovini je poznat kao jedan od osnivača Univerziteta Rajiv Gandhi za tehnologije znanja. Osvojio je brojna priznanja među kojima se ističe Turingova nagrada 1994. godine. 

## Djelomična bibliografija
* Machine Intelligence and Robotics: Report of the NASA Study Group&nbsp;— Executive Summary, Final Report Carl Sagan (chair), Raj Reddy (vice chair) and others, NASA JPL, September 1979
* Foundations and Grand Challenges of Artificial Intelligence, AAAI Presidential Address, 1988.
* To Dream the Possible Dream, Turing Award Lecture presented at ACM CS Conference, March 1, 1995

## Izvori

## Vanjske veze

*
Edward Feigenbaum

**Edward Albert Feigenbaum** (Weehawken, New Jersey, 20. januar 1936 -) je američki informatičar poznat po radu na polju umjetne inteligencije. Često ga se naziva *ocem [[ekspertni sistem|ekspertnih sistema]]*. Godine 1994. je zajedno sa Rajem Reddyjem dobio Turingovu nagradu. 

## Articles by Edward Feigenbaum
* The Age of Intelligent Machines: Knowledge Processing--From File Servers to Knowledge Servers by Edward Feigenbaum 
* 

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* Edward Feigenbaum , Stanford Knowledge Systems, AI Laboratory
* Stanford Knowledge Systems, AI Laboratory 
* Oral history interviews with Edward Feigenbaum at Charles Babbage Institute, University of Minnesota, Minneapolis.
Fantômas (filmska serija)

***Fantômas*** je francuska filmska serija, odnosno nijemi igrani film u pet cjelovečernjih nastavaka, sniman od 1913. do 1914. u režiji Louisa Feuillaudea. Temelji se na seriji istoimenih romana Marcela Allaina i Pierrea Souvestrea, a naslovni lik - opasnog ubicu i varalicu koga sposobnost prerušavanja čini neuhvatljivim - je tumačio René Navarre. Epizode, odnosno filmski nastavci su trajali između sat i sat i pol, te su u pravilu završavali cliffhangerom. Filmovi su doživjeli veliki komercijalni uspjeh, ali i pohvale od strane prvih filmskih kritičara koji su Feuillaudea nazvali "genijom". Feuillaude je tehnike prve put iskorištene u ovom filmu kasnije usavršio i primijenio u nešto poznatijim serijalima *[[Les Vampires]]* i ''Judex''.

## Filmovi
* *[[Fantômas (film, 1913)|Fantômas - À l'ombre de la guillotine]]* (maj 1913)
* *[[Juve contre Fantômas]]* (septembar 1913)
* *[[Le Mort qui tue (film, 1913)|La Mort qui tue]]* (novembar 1914)
* ''Fantômas contre Fantômas'' (mart 1914)
* *[[Le Faux Magistrat (film)|Le Faux Magistrat]]* (maj 1914)

## Povezano
* ''Fantômas'' (američka filmska serija), rež. Edward Sedgwick, 1920-21
Fantômas (film, 1913)

***Fantômas - À l'ombre de la guillotine***, ili, skraćeno, ***Fantômas***, je francuski nijemi igrani film snimljen 1913. u režiji Louisa Feuillaudea. Predstavlja prvi dio filmske serije o istoimenom superkriminalcu čiji lik tumači René Navarre. Radnja uvodi lik Fantomasa i prikazuje kako pljačka hotel, otima britanskog aristokrata i čini druge zločine pri čemu ga pokušava zaustaviti inspektor Juve. Film završava s cliffhangerom razriješenim u nastavku *[[Juve contre Fantômas]]*.

## Vanjske veze
*
Bijeli spomenici Vladimir-Suzdalja

**Bijeli spomenici Vladimir-Suzdalja** čini osam srednjovjekovnih ruskih crkava izgrađenih za vrijeme kneževine Vladimir-Suzdalj u povijesnoj ruskoj pokrajini Zalesje ("mjesto nad šumom"), danas većinom Vladimirska oblast. One su izgrađene u razdoblju od oko 350 godina (od 1152. do 1500-ih). Sve se nalaze u blizini gradova Vladimira i Suzdalja.

Ova dva središta u središnjoj Rusiji svojim veličanstvenim vjerskim, ali i svjetovnim, kamenim građevinama, većinom iz 12. i 13. stoljeća, predstavljaju važan dio razvoja ruske arhitekture i umjetnosti. Zbog toga je osam ovih građevina 1992. godine upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

## Popis lokaliteta

## Vanjske veze

* Kulturna baština i arhitektura Vladimir-Suzdalja  Posjećeno 10. veljače 2011. 
* Povijest i arhitektura Vladimira  na službenim stranicama grada. Posjećeno 10. veljače 2011.
Nisam došao da donesem mir

**Nisam došao da donesem mir nego mač** je Isusova izreka koja se nalazi u kanonskim jevanđeljima po Mateju i Luki, kao i nekanonskom jevanđelju po Tomi.

Ove Isusove reči su upućene njegovim učenicima, apostolima, koje on šalje na propoved. Isus učenike upozorava da će ih rastaviti od roditelja, i da donosi razdor u porodice onih koji pođu za njim.

## Izreka

Evanđelje po Mateju prenosi sledeće Isusove reči:

Evanđelje po Luki prenosi sledeće Isusove reči:

Evanđelje po Tomi navodi sledeće Isusove reči:

## Tumačenja

Prema pravoslavnom tumačenju, kada kaže "nisam došao da donesem mir nego mač“, Hristos misli na pobunu protiv ovoga sveta, na duhovnu pobunu dobra protiv zla.

Teofilakt Ohridski tumači ove Hristove reči ovako: "Pod ocem i majkom i svekrvom razumi sve staro, a pod sinom i ćerkom i snahom sve novo. Gospod dakle želi, da bi njegove nove i božanske zapovesti i učenja pobedila sve naše stare grehovne navike i običaje".

Nikolaj Velimirović tumači da Isus nije došao da miri "istinu i laž, mudrost i glupost, dobro i zlo, pravdu i nasilje, skotstvo i čovečnost, nevinost i razvrat, Boga i mamona", nego je doneo duhovni mač da raseče i odvoji jedno od drugoga, da se ne mešaju. Velimirović objašnjava da "ako sin pođe za Hristom a otac ostane u mraku laži, istina Hristova rastaviće ih". Takođe, ako je ćerka hrišćanka, a majka nije, tu ne može biti zajednice. Jer je "istina milija od oca", a "Hristos slađi od majke". Velimirović napominje da onaj ko zavoli Hrista ne mora biti telesno odeljen od svojih srodnika; dovoljno je dušom biti razdvojen, i ne primati "neverničke misli i dela". Nikolaj zaključuje da između donošenja mira i donošenja mača nema protivrečnosti, jer Hrist "daje svoj nebeski mir onima koji iskreno veruju u njega. Ali nije došao da stvori mir između sinova svetlosti i sinova mraka".

Elejn Pejgels podseća da je Isus zahtevao je od onih koji ga slede da ostave sve – porodicu, kuću, decu, posao, bogatstvo – da bi mu se pridružili. A sam on, kao prototip, bio je beskućnik koji je odbacio sopstvenu porodicu, izbegao brak i porodičan život, tajanstveni lutalica koji je zahtevao istinu, po svaku cenu, čak i po cenu sopstvenog života.

## Izvori

## Povezano
* Isusove izreke
Nije lako sa muškarcima

**Nije lako sa muškarcima** je jugoslovenski film izdan 18. ožujka 1985. godine, danas često repriziran.
## Radnja

Gordana Diklić je sredovječna razvedena žena, zaposlena kao arhitektica. Majka je triju tinejdžerica - Ane, Tanje, i Milice. Život joj nije nimalo lak, mora zarađivati za svoju obitelj, brinuti se za kćeri, a usto i psu bernandincu, Bilu, treba pružiti toplinu doma. Ukratko, trudi se održati život koliko-toliko normalnim.

Jednog ljeta odluči otići sama na more, na tri tjedna. Isplanirala je da Ana otiđe na odmor sa svojim dečkom, Tanja da otiđe sa školom u sklopu ekskurzije, a najmlađa Milica da ode sa ocem. Psa je trebala čuvati susjeda Marta. Međutim, svi ti planovi bivaju otkazani raznim spletovima okolnosti, koji se zbivaju jedan za drugim. Tako Anu ostavlja dečko zbog smiješne sitnice, Tanjina škola odluči ne održati ekskurziju zbog nedovoljnog broja prijavljenih učenika, Miličin tata mora na rad u Alžir ("usred pustinje"), a susjeda Marta otkriva da ima alergiju na pse.

Majka zbog svake kćeri kojoj je otkazano ljetovanje mijenja rezervacije u hotelu Adriatic. U posljednjem pozivu recepcioneru spominje čak i psa, zbog čega definitivno izgubi svaku šansu da provede odmor u hotelu. Tanja tada predlaže da odu u kamp, što njezine sestre podrže. Njihova mama se usprotivi, no na kraju pristaje. Tamo se javljaju brojne simpatične dogodovštine i nezgode: gospođu Diklić opeče meduza dok se kupa u društvu svojih kćeri, poslije 2 sata čeka u redu za tuširanje, a kad napokon dođe do tuša, nestaje vode, i slično.

U međuvremenu dobija telegram od bivšeg muža Miloša, u kojem joj poručuje da ga posjeti u bolnici. Ona prevali kakvih 500&nbsp;km da dođe do Beograda, da bi joj u bolnici Miloš rekao da se ponovno ženi, i to trideset godina mlađom strankinjom. Gospođu Diklić to jako šokira. Jedan doktor, gospodin Sekulović, primijetio je njezinu uznemirenost, pa ju ponudi čašom vode. Ona mu potom u ordinaciji ispriča što je se dogodilo, te ju on poslije odveze autom do doma.

Gospođa Diklić se u trenu sprijatelji sa doktorom Sekulovićem. Doma ostaje nekoliko dana, a poslije, zahvaljujući svojim kćerima dođe u jedan otmjeni hotel, gdje su sobu one same rezervirale. Nekom slučajnošću, u tom hotelu odsjeda i doktor Sekulović. Do povratka kući dogode se još mnoge zgode.

## Uloge
Gottfried Semper

**Gottfried Semper** (* Hamburg, 29. novembar, 1803. † Rim, 15. maj, 1879.), jedan od najznačanijih arhitekata i uz Karla Schinkela jedan od najvećih teoretičara historicizma na području Centralne Evrope, zaslužan za širenje neorenesanse.

*Semperova* knjiga *Četiri elementa arhitekture* (Die vier Elemente der Baukunst) iz 1851. izvršila je velik uticaj na arhitekte njemačkog govornog područja. Pored tog *Semper* je svojim projektima za bečki Burgtheater i dresdensku operu, izvršio velik uticaj na graditelje teatara, a bio je zaslužan i za modu osnivanja muzeja za umjetnost i obrt.
## Biografija
Nakon studija arhitekture u Göttingenu i Münchenu, radio je u Regensburgu, a od 1826. do 1830. u Parizu. Odakle je odlazio na studijska putovanja do Italije i Grčke. Na tim putovanjima otkrio je da su antički hramovi bili polikromirani. Od 1834. radi kao profesor arhitekture u Dresdenu, gdje se zbližio sa Richardom Wagnerom, što mu je pomoglo u oblikovanju teatarskih palača, u čemu je bio ekspert.

Iz Dresdena je morao pobjeći - 1849., zbog sudjelovanja u pobuni - 1848., skrasio se isprva u Parizu, a nakon toga u Londonu, gdje je radio na realizaciji Prve svjetske izložbe - 1851. Između 1855. - 1871. radi u Zürichu gdje ostvario značajne projekte.

Od 1869. radi kao konzultant bečkog dvora na izgradnji muzejskog kvarta (Naturhistorisches Museum i Kunsthistorisches Museum). Tad je dobio i narudžbu za izgradnju nove carske rezidencije Neue Burg (zajedno sa Hasenauerom) i izgradnju Burgtheatra (uključujući i depo za kulise). Zbog tog se 1871. preselio u Beč, ali se 1876. posvadio zbog koncepcija oko daljnje izgradnje sa Karlom Hasenauerom pa se nakon toga povukao iz bečkih poslova i preselio u Rim, u kom je proveo ostatak života.
## Najznačajnije građevine

**[[Dresden]]**
* 1839. - 1840. Sinagoga (srušena 1938.)
* 1871. - 1878. Saksonska državna opera (srušena 1938.)
* 1847. - 1855. Umjetnička galerija
**[[Zürich]]**
* 1858. - 1864. Politehnika (danas ETH Zürich)
* 1865. - 1869. Gradska vijećnica
**[[Winterthur]]**
* 1865. - 1869. Gradska vijećnica
**[[Beč]]**
* 1873. - 1888. Burgtheater 
* 1872. - 1881. Kunsthistorisches Museum
* 1872. - 1881. Naturhistorisches Museum
* 1881. - 1913. Novi Hofburg
## Bibliografija
* *Vorläufige Bemerkungen über bemalte Architectur und Plastik bei den Alten* 1834.
* *Die vier Elemente der Baukunst* 1851., 
* *Wissenschaft, Industrie und Kunst* 1852.
* *Der Stil in den technischen und tektonischen Künsten oder Praktische Ästhetik* 1860. - 1863., 
## Izvori

## Vanjske veze

* Semper, Gottfried
Svjetska izložba u Beču 1873.

**Svjetska izložba 1873. u Beču** ili samo **Expo 1873** (njemački: *Weltausstellung 1873 Wien*) bila je peta po redu Svjetska izložba, održana je od maja do novembra 1873. godine u Beču, prijestolnici Austro-Ugarske.

### Izgradnja i održavanje
Tema i moto te velike izložbe bila je *Kultura i edukacija* (njemački: *Kultur und Erziehung*). Izložbu je otvorio car Franjo Josip I., 1. maja 1873, a trajala je do 2. novembra 1873. Izložba je trebala svijetu pokazati veličinu i snagu Austro-Ugarske monarhije u fazi njezine modernizacije (Gründerzeit).

Na izložbi je sudjelovalo 35 zemalja, sa 53 000 izlagača, od toga 9 000 iz Austro-Ugarske. I pored toga što je izložbu posjetilo 7.25 milijuna posjetitelja, očekivanja organizatora nisu se ispunila (expo je završio u velikom minusu ), jer se tokom održavanja izložbe desio slom Bečke burze, pa zatim i epidemija kolere, što je mnoge potencijalne posjetitelje odvratilo od posjeta Beču. Iako su mnoge okrunjene glave tadašnjeg svijeta došle u Beč, kao njemački i ruski car i kraljevi Belgije, Italije, Švedske i brojnih drugih zemalja.

Za potrebe ove velike manifestacije podignute su mnoge posebne građevine, od kojih je najpoznatija bila **Rotunde** (velika kružna građevina) u novoizgrađenom izložbenom parku Prater. Ova velika građevina izgorjela je u požaru 17. septembra 1937.

### Galerija

datoteka:Eingangstor Weltausstellung 1873.jpg|Glavni ulaz na izložbu
datoteka:Rotunde vienna kramer.png|Izgorjela Rotunda
datoteka:Persisches Haus.jpg|Perzijski paviljon
datoteka:Nordamerikanischer Wigwam Expo 1873.jpg|Sjevernoamerički indijanski vingam


## Izvori

## Vanjske veze

* Weltausstellung in Wien 
* Fotografije sa izložbe
Ne sipa se novo vino u stare mehove

**Ne sipa se novo vino u stare mehove** je Isusova izreka koja se nalazi u kanonskim jevanđeljima po Mateju, Marku i Luki, kao i u nekanonskom jevanđelju po Tomi.

Izreka govori o odnosu novog i starog, verovatno o odnosu Isusovog učenja i tradicioalnog judaizma. Redovno ide skupa sa drugom izrekom koja glasi: *ne prišiva se nova zakrpa na staru haljinu*.

## Izreka

Evanđelje po Mateju prenosi sledeće Isusove reči:

Evanđelje po Marku prenosi sledeće Isusove reči:

Evanđelje po Luki prenosi sledeće Isusove reči:

Evanđelje po Tomi prenosi sledeće Isusove reči:

## Tumačenja

Isus ova poređenja daje iz njegove savremene kulture. Nova tkanina se još nije skupila pa ako njome zakrpimo staru haljinu, pocepaće je kada počne da se skuplja. Slično tome, stari mehovi su rastegnuti do krajnosti, ili su postali lomni, pa usled vrenja vina unutar njih mogu pući.

Evanđelje po Luki navodi ovu izreku nakon Isusovog odgovora na pitanje zašto njegovi učenici ne poste, za razliku od Jovanovih učenika i fariseja. Ova izreka govori o odnosu Isusovog učenja i tradicionalnog judaizma. Prema nekim tumačenjima, Isus ovde „utabava svoj put, novi put nasprot starog puta fariseja i njihovih pisara.“ U ranom drugom veku, Markion je upotrebljavao ovaj citat u prilog potpunog razdvajanja religije koju je Isus propovedao od one izložene u hebrejskim spisima. Drugi smatraju da ovaj citat ističe koren hrišćanstva u jevrejskoj starini, iako je Isus doneo nešto novo što rituali i tradicija službenog judaizma nisu mogli podržati.

## Izvori

## Povezano
* Isusove izreke
* Isusovo učenje
* Rano hrišćanstvo i judaizam
Oko je svetiljka telu

**Oko je svjetiljka tijelu** je Isusova izreka koja govori o bistrom i rđavom gledanju. Zabeležena je u evanđeljima po Mateju i Luki,

## Izreka

Evanđelje po Mateju prenosi sledeće Isusove reči:

Evanđelje po Luki prenosi sledeće Isusove reči:

Dijalog Spasitelja fragmentarno prenosi sledeće nešto drugačije Isusove reči:

## Tumačenja

Nikolaj Evgrafovič Pestov smatra da Isus ovde misli na duhovno oko, koje čovek čista srca treba razvijati da bi video Boga. Pestov tumači da ako je unutarnje "oko čisto", tj. ako čovek ume da vidi mrlje greha na odeći svoje duše, on će imati mogućnost pokajanja, a kroz pokajanje očišćenja i preobraženja. Ako mu je pak oko "nečisto", tj. nema mogućnosti da vidi mrlje greha, onda nema ni mogućnosti pokajanja.

## Izvori

## Povezano
* Isusove izreke
* Isusovo učenje
* Svetlost sveta
Biograd (razvrstavanje)

**Biograd** može značiti:

* Biograd na Moru, grad u Hrvatskoj
** Vaterpolski klub Biograd
* Biograd (Nevesinje), naselje kod Nevesinja, BiH
* Biograd (Konjic), srednjovjekovno naselje kod Konjica, BiH
* Biograd (Trebinje), srednjovjekovno naselje kod Trebinja, BiH
* Székesfehérvár (hrvatsko ime **Stolni Biograd**), mađarski grad a u kojem su krunjeni hrvatsko-ugarski vladari
* jedan od arhaičnih naziva za Beograd
Vaterpolski klub Biograd

**Vaterpolski klub Biograd** je vaterpolski klub iz Biograda.

Klupska adresa je na *p.p. 12, *Jadran tuna**, Biograd.

## Klupski uspjesi

2007. 1. mjesto u 1. B vaterpolo ligi

## Vanjske veze
Manuel Blum

**Manuel Blum** (; Karakas, 26. april 1938.) je američki informatičar. Najpoznatiji je po radovima na polju računske teorije složenosti i kriptografije. Za njih je dobio Tjuringovu nagrade iz 1995. godine.

Njegova supruga Lenore i sin Avrim su također istaknuti informatičari.

## Vanjske veze
* Stranica Manuela Bluma na prezentaciji Univerziteta Karnegi Meloun 
* Stranica Manuela Bluma  na prezentaciji Univerziteta Berkli
Karl Freiherr von Hasenauer

**Karl Freiherr von Hasenauer** (* Beč, 20. juli, 1833. † Beč, 4. januar, 1894.), bio je jedan od najznačanijih bečkih arhitekata kasnog historicizma iz faze izgradnje Ringstrassea uz Gottfrieda Sempera.

Za života su ga zvali **[[Hans Makart|Makartom]] [[arhitektura|arhitekture]]** misleći prvenstveno na njegov privilegerini položaj kod habsburgškog dvora, od kog je 1873. dobio titulu barona. 
## Biografija
*Karl Hasenauer* bio je najbolji student prominentnih bečkih arhitekata Augusta Sicarda Sicardsburga i Eduarda Nülla. Tako da je bio glavni projektant velike Svjetske izložbe u Beču održane 1873. Zajedno sa Gottfriedom Semperom dobio je narudžbu za izgradnju muzejskog kvarta (Naturhistorisches Museum i Kunsthistorisches Museum), uz podizanje
nove habsburgške rezidencije Neue Hofburg i izgradnju Burgtheatra.

Nakon što je Semperom - 1876. napustio rad, zbog razmimoilaženja sa *Hasenauerom* dovršio je sam započete objekte.

*Karl Hasenauer* bio je majstor dekoracije koji je čvrsto vjerovao da je primarni cilj arhitekture stvaranje slikovitih zdanja, spojem različitih umjetnosti (arhitektura, skulptura, primijenjena umjetnost) u jedinstvenu cjelinu.
## Izvori

## Vanjske veze

* Hasenauer, Carl Freiherr von
Amir Pnueli

**Amir Pnueli** (; ; 22. april 1941 – 2. novembar 2009) bio je izraelski informatičar koji je radio u SAD. Najpoznatiji je kao dobitnik Turingove nagrade za 1996. godinu. 

## Vanjske veze

* Pnuelijeva stranica  na prezentaciji Univerziteta u Njujorku 
** Kratka biografija 
* Stranica Amira Pnuelija na prezentaciji Instituta Weizmann
Douglas Engelbart

**Daglas Karl Engelbart** (; rođen 30. januara 1925. godine u Portlandu, država Oregon, SAD) je američki pronalazač norveškog porekla koji je poznat po tome što je, zajedno sa Vilijamom Inglišom konstruisao računarskog miša.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Curriculum Vitae Daglasa Engelbarta  
* Biografija Daglasa Engelbarta  koja se oslanja na biografiju koju je napisala njegova ćerka Kristina Engelbart
Jim Gray

**Džejms Nikolas „Džim“ Grej** (; rođen 1944. godine, nestao na moru 28. januara, 2007.) je bio američki informatičar koji je 1998. godine dobio Tjuringovu nagradu „za svoj doprinos istraživanju u oblasti baza podataka i procesiranja transakcija i tehničko vođstvo u sistemskoj implementaciji“.

## Biografija
Grej je studirao na Kalifornijskom univerzitetu Berkli, gde je i diplomirao 1966. godine na smeru za inženjersku matematiku (matematika i statistika), a tri godine kasnije i doktorirao u oblasti računarstva. Grej je prvi diplomac koji je odbranio doktorat na katedri za računarstvo univerziteta Berkli. Kao briljantan i vanredno pristupačan istraživač, Džim Grej se već na početku svoje karijere istakao kao lider u krugovima koji su se bavili istraživanjima vezanim za oblast baza podataka i računarskih sistema. Broj njegovih saradnika koji su ga smatrali bliskim prijateljem je impresivan, a sam Grej je doprineo na mnogo različitih načina razvoju više stotina karijera.

## Nestanak na moru i potraga
Za vreme kratke samostalne plovidbe do ostrva Faralon blizu San Franciska, sa ciljem da tamo prospe pepeo svoje majke, njegova jahta pod nazivom *Tenacious* (*Tvrdoglava*), prijavljena je kao nestala u nedelju, 28. januara, 2007. godine. Obalska straža je pretraživala oblast u kojoj je jahta poslednji put viđena puna četiri dana pomoću aviona C-130 Herkul, helikoptera, i patrolnih čamaca, ali nije naišla ni na kakav trag.

Grejeva jahta je bila opremljena EPIRB (Emergency Position-Indicating Radio Beacon) uređajem koji se automatski aktivira i počinje sa emitovanjem radio-signala u slučaju da jahta potone. Oblast u okolini ostrva Faralon, gde je Grej plovio, je dosta udaljena od istočno-zapadnog kanala koji koriste teretni brodovi koji uplovljavaju i isplovljavaju iz zaliva San Franciska. Vreme je tog dana bilo vedro, i nije bio prijavljen nijedan slučaj da je neki drugi brod udario u Grejevu jahtu. Nije bilo ni primljenih SOS radio-signala.

Satelit *DigitalGlobe* je 1. februara 2007. godine skenirao čitavu oblast, generišući na hiljade slika. Slike su objavljene na sajtu *Amazon Mechanical Turk* da bi se potraga proširila, a u nadi da će neko ugledati Grejev brod na njima.

Prijatelji Džima Greja su 16. februara 2007. godine obustavili svoju potragu, ali su nastavili da proveravaju sve važne tragove. Porodica je obustavila svoju potragu 31. maja 2007. godine. Prema članku u novinama *Merkuri Njuz* koje izlaze u San Hozeu jedan od članova Obalske straže opisao je višemesečni trud kao „najveću, strogo civilnu, privatno finansiranu potragu koju sam ikad video“. Nažalost, nije se došlo do novih tragova.

## Reference

## Vanjske veze

* Grejova strana na Microsoft Research prezentaciji
* Intervju  koji je napravio Mark Vajthorn za *The Register*
* Sećanje na Džima Greja koje je objavio Mark Vajthorn za *The Register*

### Potraga
* Članak, iz časopisa *Wired Magazine* (avgust 2007. godine)
* Blog za ljude koji pokušavaju da nađu Džima Greja 
* Pomozite da nađemo Džima Informacije koje mogu biti od pomoći da se locira Džim Grej
Hans Makart

**Hans Makart** (* Salzburg, 28. maj, 1833. † Beč, 3. oktobar, 1884.), bio je jedan od najpopularnijih bečkih slikara kasnog historicizma iz doba izgradnje Ringstrassea.

Za svog relativno kratkog života bio je neobično popularan u visokim bečkim krugovima, pa je naslikao brojne portrete svih viđenijih dama iz kruga habsburgškog dvora. Pored tog volio je slikati teme sa alegorijskim historijskim temama i pejzaže.

## Biografija
*Hans Makart* je studirao slikarstvo isprva na bečkoj a kasnije na minhenskoj akademiji kod Carla Theodora Pilotya. Nakon toga proveo je izvjesno vrijeme na studijskim putovanjima po Londonu, Parizu i Italiji. Kad se 1869. vratio u Beč, dočekan je kao zvijezda, i odmah je dobio veliki atelje na korištenje koji mu je plaćala država  Jednu godinu 1875./1876. proveo je u Egiptu zajedno sa kolegama Franzom Lenbachom, Carlom Huberom i Leopoldom Carlom Müllerom. Od 1878. radi na bečkoj Akademie der bildenden Künste kao profesor historije slikarstva. Kao miljenik habsburgškog dvora dobio je zadatak da slikarski osmisli dekoraciju za proslavu srebrnog pira carskog para 1879.

Nakon tog, od 1881. oslikavao je centralno stubište bečkog Kunsthistorisches Museuma i spavaću sobu carice Elizabete Austrijske u Hermesvilli u parku Lainzer Tiergarten.
*Makart* je volio slikati ogromna platna, i obožavao je boje - čak i kričave, u skladu sa modom kakva je vladala u to vrijeme po Beču. Na njega su imali uticaj onodobni francuski slikari Thomas Couture, Eugène Delacroix, ali se i koristio iskustvima starijih slikara Rubensa, Tiziana i Veronesea.

*Hans Makart* bio je najznačajniji predstavnik bečkog pokreta Gesamtkunstwerk koji je nastojao ujediniti sve umjetničke discipline kod stvaranja jedinstvenog djela, - pokreta koji je bio sklon dekorativnosti, što se naračito ogledalo u bogatsvu boja i dramatičnim pozama likova na koje su se fokusirali.

Između 1870. - 1880. njegov atelje bio je centar društvenog života Beča, u kom je priređivao brojne zabave, pa je postao miljenik i trend seter bečkog visokog društva. U to vrijeme mnogi su ga imitirali, od načina kako se oblači (šešir a la Makart, kragna a la Makart) do ponašanja.

*Makart* je kratko živio, ali je njegovo slikarstvo ostavilo dubok trag na ukus Bečana i čitave Austro-Ugarske, pa se trag njegova uticaja vidi i u slikarstvu Gustava Klimta, i drugih manje poznatih austrougarskih slikara.

### Galerija slika

datoteka:Makart hans der triumph der ariadne.jpg|Trijuf Arijadne (zastor za operetu u Ringtheatru)
datoteka:Makart hans selbstportrat.jpg|Autoportret
datoteka:Hans Makart - Charlotte Wolter als „Messalina“.jpg|Portret Charlotte Wolter kao Mesaline
datoteka:Makart hans dora fournier gabillon.jpg|Portret Dore Fournier

## Izvori

## Vanjske veze

* Makart, Hans
Fred Brooks

**Frederik Filips Bruks Junior** (; rođen 19. aprila 1931.) je američki naučnik koji se bavio računarstvom, posebno dizajnom softvera. Bio je odogovoran za razvoj operativnog sistema OS/360 koji je korišćen na IBM-ovom računaru System/360 sredinom šezdesetih godina dvadesetog veka.

## Vanjske veze
* Zvanična stranica Freda Bruksa
Andrew Yao

**Endru Jau** (; romanizovani kineski: Yáo Qīzhì) je istaknuti naučnik na polju računarstva i teoretičar informatike.

Dobio je Tjuringovu nagradu, najprestižnije priznanje u oblasti informatike, 2000. godine, „kao priznanje za fundamentalni doprinos teoriji izračunavanja, uključujući teoriju generisanja pseudoslučajnih brojeva zasnovanu na kompleksnostima, kriptografiju i komunikacionu kompleksnost". Dobitnik je i Knutove nagrade za 1996. godinu.

Jau je rođen u Šangaju, Kina. Završio je studije fizike na Nacionalnom univerzitetu na Tajvanu 1967. godine, da bi 1972. godine odbranio doktorat iz fizike na Harvardu, a tri godine kasnije i drugi doktorat u oblasti informatike na Univerzitetu u Ilinoisu.

Radio je kao predavač informatike i računarstva na Prinstonu, a 2004. godine postao je redovni profesor na Univerzitetu Cinghua () i direktor Instituta za teoretsko računarstvo u okviru Univerziteta Cinghua u Pekingu. 

## Vanjske veze
* Endru Jau na sajtu Univerziteta Cinghua 
* Endru Jau na sajtu Univerziteta Prinston
Ron Rivest

**Ronald Lin Rivest** (; rođen 1947, Šenestedi, Njujork, SAD) je kriptograf i profesor na MIT Univerzitetu na katedri za elektrotehniku i računarstvo.

Najpoznatiji je po svom radu na javnom-ključu enkripciji sa Leonardom Ejdlmanom i Adijem Šamirom, posebno na RSA algoritmu, za koji su 2002. dobili Tjuringovu nagradu. 

Pronalazač je simetričnog ključa enkripcionog algoritama RC2, RC4, RC5, i ko-pronalazač RC6. „RC“ je „Rivestova brojka“, ili alternativno „Ronov kod“. (RC3 je bio provaljen u RSA obezbeđenju tokom istraživanja, slično RC1 nije nikada objavljen). Takođe je napisao MD2, MD4 i MD5 kriptografske funkcije za pretresanje. 

Godine 2006. je objavio svoj izum „Tri listića“ glasačkog sistema, inovativnog glasačkog sistema, koji uključuje mogućnost glasača da primete da je njihov glas računat, dok i dalje štiti njihovu glasačku privatnost. Najvažnije, ovaj sistem se ne oslanja na kriptografiju uopšte. Iznevši „Naša demokratija je veoma važna“, istovremeno je smestio „Tri listića“ u javni domen.

Profesor Rivest je član Nacionalne akademije za inženjerstvo, Nacionalne akademije nauka, i saradnik je Asocijacije za kompjuterske mašine, Međunarodne asocijacije za kriptografska istraživanja, i Američke akademije nauka i umetnosti. Zajedno sa Adi Šamirom i Led Edlmenom bio je nagrađen, IEEE Kođi Kobajaši nagradom za računarstvo i komunikacije 2002. Profesor Rivest je primio počasnu titulu „laurea honoris causa“ univerziteta u Rimu. Saradnik je svetske tehnološke mreže, i finalista za Svetsku tehnološku nagradu 2002, za komunikacionu tehnologiju. Godine 2005. primio je MITX nagradu za životno dostignuće.

Diplomirao je matematiku na Jejl univerzitetu 1969, i doktorirao kompjuterske nauke na Stenford univerzitetu 1974. On je ko-autor „Uvoda u algoritme“, standardnog udžbenika iz algoritama sa Tomasom H. Kormenom, Čarlsom E. Lajzersonom i Klifordom Stejnom. Član je na MIT-u u laboratoriji za kompjuterske nauke i veštačku inteligenciju u teoriji računarske grupe, i osnivač je njihove grupe za kriptografiju i obezbeđenje informacija. Takođe je bio osnivač RSA Data Securty (sada spojena sa Security Dynamics i formirao RSA Securty) i Peppercoin-a. Profesor Rivest ima istraživačkih interesovanja u kriptografiji, kompjuterskoj i mrežnoj sigurnosti, i algoritmima.
Ole-Johan Dahl

**Ole-Johan Dahl** (12. oktobar 1931 &ndash; 29. jun 2002) bio je norveški informatičar koji se zajedno sa Kristenom Nygaardom smatra jednim od očeva Simule i objektno orijentiranog programiranja.

## Literatura
* *From Object-Orientation to Formal Methods: Essays in Memory of Ole-Johan Dahl*, Olaf Owe, Stein Krogdahl and Tom Lyche (eds.), Springer, Lecture Notes in Computer Science, Volume 2635, 2004. .
* Pioneer who Prepared the Ground for Road to Java, Jonathan Bowen. *[[The Times Higher Education Supplement]]*, 1677:34, 4 February 2005.

## Vanjske veze
* Homepage — comprehensive amount of info, pictures, and biblio 
* Reference
Leonard Adleman

**Leonard Maks Ejdlman** (; rođen 31. decembra 1945), je naučnik teorijske informatike i profesor računarstva i molekularne biologije na Univerzitetu Južne Kalifornije. Poznat po o tome što je ko-pronalazač RSA (Rivest-Šamir-Ejdlman) kriptosistema 1977. i DNK računanja. -{RSA}- je u rasprostranjenoj upotrebi u sigurnosnim primenama, uključujući digitalne potpise.

Rođen u Kaliforniji, Ejdlman je odrastao u San Francisku, i pohađao kalifornijski univerzitet Berkli, gde je diplomirao matematiku 1968. i doktorirao eletrotehniku i računarstvo 1976.

Godine 1994. u radu „Molekularno računanje rešenja kombinatoričkih problema“ opisao je eksperimentalnu upotrebu DNK kao računarskog sistema. Tu je rešio sedmočlani primer problema Hamiltonovog grafa, NP-kompletan problem sličan problemu trgovačkog putnika. Dok je rešenje sedmočlanog problema trivijalno, ovaj rad je prvi poznati primer uspešne upotrebe DNK u rešavanju algoritma. Pokazalo se da DNK računanje ima potencijal kao sredstvo u rešavanju nekoliko drugih velikih problema kombinatorne pretrage.
        
Godine 2002. uspeo je da sa svojom istraživačkom grupom reši „netrivijalni“ problem koristeći DNK računanje. Tehnički, rešili su 3-SAT problem od 20 promenljivih, dobivši više od jednog miliona mogućih rešenja. To je urađeno na način sličan onom koji je Ejdlman koristio u radu iz 1994. Prvo, mešavina DNK struka logički predstavljenih rešenja problema, bila je sintetizovana. Ovom mešavinom potom se operisalo zatim algoritmičkim korišćenjem biohemijskih tehnika da bi se odvojile pogrešne struke, ostavljajući samo one struke koje zadovoljavaju problem. Analiza nukleotidske sekvence ovih preostalih struka pokazala je ispravna rešenja prvobitnog problema.
        
Za svoj doprinos pronalasku -{RSA}- kriptosistema, Ejdlman je, zajedno sa Ronom Rivestom i Adijem Šamirom, 2000. godine dobio Tjuringovu nagradu, poznatiju kao Nobelova nagrada za kompjuterske nauke.
       
On je jedan od originalnih pronalazača -{Eldmen-Poumerans-Rjumeli}- testa prvobitnosti.

Fred Koen, u svom radu 1984, Eksperimenti sa kompjuterskim virusima, pripisao je Ejdlmanu kovanicu „virus“.

Ejdlman je bio matematički konsultant filma „Patike“. Ima troje dece Dženifer (1980), Stefani (1984) i Lindzi (1987).

## Vanjske veze
* Ejdlmanova zvanična prezentacija  
* Citat sa dodele Tjuringove nagrade 
* Matematičar konsultant za film „Patike“
Alan Kay

**Alen Kertis Kej** (; Springfild, 17. maj 1940.) je američki naučnik koji se bavi računarstvom. Poznat je po svom pionirskom radu na razvoju Objektno-orijentisanog programiranja i grafičkog korisničkog interfejsa.

## Vanjske veze

* Biografija Alena Keja 
* Bibliografija Alena Keja
Arhitektura kompjutera

**Arhitektura računala** (još i kao **računalna arhitektura**, **organizacijski ustroj računala**, **organizacijska struktura računala**) je teorija koja podržava izgradnju i organizaciju računala i računalnih cjelina. Kao što arhitekt u građevini postavi principe i ciljeve za jednu građevinu tako i računalni arhitekt stvara računalnu arhitekturu. Arhitekti prilikom gradnje neke građevine takoder usklađuju principe s materijalima i konceptima koje koriste (npr. gradnja u opeci zahtjeva drugačiji pristup nego izgradnja u betonu ili kamenu), tako i računalni arhitekt mora uskladiti svoju "gradnju" s ograničenjima materijala i tehnika koje on/ona koristi.

## Ciljevi sastavljanja računala

Jedan od najčešćih problema s kojim se suočava arhitektura računala jest odnos izmedu cijene gradnje i performanse koje se mogu postići s izabranim dizajnom. Drugi ciljevi u konstrukciji su također važni: veličina stroja, težina, potrošnja električne energije, inter-operabilnost, mogućnost nadogradnje, korištenje određenih periferija, itd.

## Principi arhitekture računala

### Arhitektura pojedinih cjelina

* arhitektura centralne jedinice ili CPU - skup naredbi i izvedba ulazno/izlaznih jedinica
* memorijska arhitektura 
* arhitektura sabirnice

### Izvedba osnovnih elemenata

* analogna računala
* digitalna računala
* kvantna računala
* hibridna računala

### Tehnike izvedbe

* elektronička računala
* električna računala
* elektro-mehanička računala
* mehanička računala
* fluidična računala

### Arhitektura pojedinih cjelina

* arhitektura središnje jedinice ili CPU-a - skup naredaba i izvedaba ulazno/izlaznih jedinica, principi rada (stack, pipeline, RISC, ASIC, vector)
* memorijska arhitektura 
* arhitektura sabirnice

## Arhitektonski smjerovi u izradi računala

* Von Neumannova računalna arhitektura
* Harvardska računalna arhitektura
* stack ili hrpasta računalna arhitektura
* paralelna računalna arhitektura
* RISC računalna arhitektura 
* CISC računalna arhitektura
* Vektorska računalna arhitektura

## Arhitektura sabirnice

Sabirnica (eng. *bus*, množina *buses*) je podskup unutar računala ili neke druge elektroničke opreme koja kroz jedan dogovoreni standard omogućava usmjeravaje podatka i upravljačkih signala između: integriranih krugova kao na primjer CPU i memorije, ostalih uređaja koje sačinjavaju računalo pod skupova unutar računala, ili izmedu međuspojnica koje dozvoljavaju spajanje računala s vanjskim svijetom.

Način na koji je sabirnica izrađena ili izabrana imat ce utjecaj na način na koje računalo radi (brzina) kao i na mogućnost proširenja i korištenja standardiziranih komponenti koje su dostupne na tržištu.

## Reference
Vladimir (Rusija)

**Vladimir** (ruski: Влади́мир) grad je u Rusiji, administrativno središte Vladimirske oblasti. Smješten je na lijevoj obali rijeke Kljazme, 180&nbsp;km sjeveroistočno od Moskve. Glavno je prometno čvorište na automobilskim (M-7 "Volga") i željezničkim (Moskva — Nižnji Novgorod) magistralama (stanica Vladimir). Zračna luka Semjazino nalazi se 6&nbsp;km zapadno od Vladimira, a za vrijeme Hladnog rata zračna baza Dobryninskoje nalazila se 16&nbsp;km sjeveroistočno.

Površina zemljišta gradskih granica iznosi 124,6&nbsp;km², a područje samoga grada zauzima 60&nbsp;km².

Grad je dijelom Zlatnog prstena Rusije i priznata je turistička destinacija.

Vladimir je jedinstveni grad u Rusiji. Prigradskom električnom željeznicom izravno je povezan s dvama ruskim gradovima koji imaju metro. Ako se ide vlakom iz Vladimira, najbliža postaja u Moskvi je "Novogirejevo", a u Nižnjem Novgorodu — "Moskovska".

Vladimir je bio glavni grad srednjovjekovne Rusije nakon početka raspada Kijevske Rusije 1157. godine pa do aneksije Velikog kneževstva Vladimirskog od strane Moskve 1328. godine. Dvije katedrale Vladimira spadaju u svjetska kulturna baština.

## Vidi i:
* Bijeli spomenici Vladimir-Suzdalja
* Zlatna vrata u Vladimiru

## Vanjske veze

* Službene stranice grada Vladimira   
* Web stranice starog grada Vladimira
Zlatni prsten Rusije

**Zlatni prsten** () je "prsten" kojeg tvore gradovi sjeveroistočno od Moskve, glavnog grada Ruske Federacije.

Ovi starinski gradovi, koji su igrali značajnu ulogu u stvaranju Ruske pravoslavne crkve, čuvaju sjećanje na najvažnije događaje u ruskoj historiji. Gradove nazivaju "muzejima na otvorenom". U njima su jedinstveni spomenici ruske arhitekture iz razdoblja od 12. do 18. vijeka, uključujući kremlje, samostane i crkve.

Gradovi "Zlatnog prstena" su među najslikovitijima u Rusiji, a posebno se ističu u njima ruske slavne luk-katedrale. Iako nema konsenzusa oko toga koji sve gradovi spadaju u "Zlatni prsten", većinom su spominju Sergijev Posad, Pereslavlj-Zalesski, Rostov Veliki, Jaroslavlj, Kostroma, Ivanovo, Gus-Hrustalni, Suzdalj, Vladimir, Ribinsk, Uglič i Aleksandrov. Mnogi od ovih gradove se nalaze duž autoceste M8 ili se do njih može doći iz moskovske Željezničke postaje Jaroslavlj.

Među ostale gradove, koje se također ponekad smatraju dijelom Zlatnog prstena spadaju: Aleksandrov, Bogoljubovo, Gorohovec, Jurjev-Poljski, Kaljazin, Kidekša, Moskva, Murom, Paleh, Pljos, Tutajev, Zavolžsk.

## Vanjske veze

* zolotoe-koltso.ru (na ruskom)
Stankovac

**Stankovac** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Glina, Sisačko-moslavačka županija.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 50 stanovnika te 20 obiteljskih kućanstava.


:

## Reference
Adi Šamir

**Adi Šamir** (; rođen 6. jula 1952) je izraelski kriptograf. Bio je jedan od pronalazača RSA algoritma (zajedno sa Ronom Rivestom i Lenom Ejdlmanom), jedan od pronalazača Fejdž-Fajet-Šamirove sheme identifikacije (zajedno sa Jurajl Fejdžom i Ejmos Fajetom) i dao je velike doprinose na polju kriptografije i računarstva.
        
## Obrazovanje
Rođen u Tel Avivu, Šamir je diplomirao (BSc) matematiku na Univerzitetu Tel Aviv 1973. i magistrirao i potom doktorirao informatiku na Vajcmanovom institutu 1975. i 1977, respektivno. Njegova teza nazvana je „Fiksirane tačke rekurzivnih programa“. Nakon godine posledoktorskih studija na Vorvik univerzitetu istraživao je na MIT-u od 1977. do1980., pre nego što se vratio kao profesor Fakulteta matematike i kompjuterskih nauka na Vajcman institutu. Počevši od 2006, on je takođe gostujući profesor na École Normale Supérieure u Parizu.

## Istraživanja
Pored RSA, Šamirovi brojni drugi pronalasci i doprinosi kriptografiji uključuju Šamirovu shemu tajnog deljenja, razbijanje Merkl-Helmanovog kriptosistema, vizuelna kriptografija, i TWIRL i TWINKLE fabrički uređaji. Zajedno sa Ilajem Bajemom, otkrio je diferencijalnu kriptoanalizu, osnovni metod napadanja bloka cifara. (Kasnije se ispostavilo da je diferencijalna kriptoanaliza već bila poznata – i čuvana u tajnosti – od strane IBM i NSA.)

Šamir je takođe dao doprinose u računarstvu i van kriptografije, na primer u pokazivanju ekvivalentnosti teorija kompleksnosti PSPACE i IP.

## Nagrade
Kao priznanje za doprinose u kriptografiji, Šamir je bio nagrađen, zajedno sa Rivestom i Edlmenom, ACM Tjuringovom nagradom, 2002. Šamir je takođe primio CM Kanelakis nagradu, Erdos nagradu društva izraelskih matematičara, IEEE W.R.G. Bejker nagradu, UAP naučnu nagradu, vatikansku PIUS XI zlatnu medalju i IEEE Kođi Kobajaši nagradu u kompjuterima i komunikaciji.

## Vanjske veze
Kristen Nygaard

**Kristen Nygaard** (27. august 1926 – 10. august 2002) bio je norveški informatičar i euroskeptični političar, poznat kao jedan od pionira programskih jezika te očeva objektno orijentiranog programiranja. U domovini je poznat i po društvenom angažmanu, a 1994. je bio vođa organizacije Nei til EU i vodio uspješnu kampanju kojom je na referendumu poražen prijedlog o norveškom pristupu EU.

## Literatura
* Curriculum Vitae for Kristen Nygaard (15 February 2002, Long Version)

## Vanjske veze
* Kristen Nygaard bibliography