open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
90.

__NOTOC__
Godina **90.** (**[[rimske brojke|XC]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Nerve** (ili, rjeđe, **godina 843. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 89. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* Umire rimski pjesnik [[Gaj Valerije Flak]], poznat po epu *Argonautica*, u kome je opisao putovanje [[Jason]]a i [[Argonauti|Argonauta]] u mitsku zemlju [[Kolhida|Kolhidu]] s ciljem da dobave [[Zlatno runo]]. 
* Završava mandat [[Plinije Mlađi|Plinija Mlađeg]] kao rimnskog gradskog [[kvestor]]a. 
* Rimski car [[Domicijan]] i [[Nerva]] služe kao [[Popis konzula ranog Rimskog Carstva|rimski konzuli]].
* [[Artaban III od Partije|Artaban III]], kralj [[Partsko Carstvo|Partije]], umire nakon desetogodišnjih pokušaja da svrgne svog suparnika, kralja [[Pakor II od Partije|Pakora II]].
* Kineski vojskovođa Ban Chao nastavlja prodor u [[Tarim]]sku zavalu i tamo nanosi poraz [[Kušansko Carstvo|kušanskoj]] vojsci kralja [[Kaniška|Kaniške]].
* Rimski car Domicijan završava neuspjeli [[Domicijanov dački rat|pohod]] na [[Dacija|Daciju]] mirovnim sporazumom sa dačkim kraljem [[Decebal]]om kojim Decebal formalno prihvaća klijentski status u zamjenu za novac.
* Današnji [[Köln]] postaje sjedište rimske provincije [[Germania Inferior|Donja Germanija]].
* Pisanje [[Evanđelje po Ivanu|Evanđelja po Ivanu]] i [[Djela apostolska|Djela apostolskih]].
* Napravljena *Mlada Flavijevka'', koja se danas čuva u Musei Capitolini u Rimu (približni datum).
* Rimljani uspostavljaju garnizon na području predgrađa modernog Regensburga (približni datum).

## Rođenja
* Klaudije Ptolomej, grčki matematičar, geograf, astronom i astrolog
* Buddhamitra, budistička redovnica. (približni datum)

## Smrti
* Pedanije Dioskorid, grčki ljekar (približni datum)
* Gaj Valerije Flak, rimski pjesnik (približni datum)
ISO 639

**ISO 639** standard navodi dvo i tro-slovne oznake jezika, a trenutno postoji u tri inačice, koje su navedene u slijedećoj tablici. Tablica je sortirana po 639-1 kodu.

## Vanjske veze
* **<tt>xxxxxxxx</tt>**. Change history of ISO 639-2 code hrv, 2008-06-28, Library of Congress (ISO 639-2/RA), Washington, preuzeto 2010-05-17
Kavkaski jezici

**Kavkaski jezici** su velika i raznovrsna grupa jezika koji se koriste u regionu Kavkaza, između Crnog i Kaspijskog mora. Njima govori više od deset miliona ljudi.

Komparativnom lingvističkom analizom ustanovljeno je da se ovi jezici mogu klasifikovati u više nesrodnih jezičkih porodica.

## Jezičke porodice koje potiču sa Kavkaza
Tri porodice kavkaskih jezika nemaju srodnike van ove oblasti i smatraju se izvornim jezicima Kavkaza. To su kavkaski jezici u užem smislu. 
* **[[Kartvelski jezici|Južnokavkaski jezici]]**, ili **kartvelski jezici**: među kojima je najznačajniji gruzijski, zvanični jezik Gruzije, sa četiri miliona govornika.
* **[[Abhasko-adigejski jezici|Severozapadnokavkaski jezici]]**, takođe poznati kao **abhasko-adigejski**, **abhasko-čerkeski**, ili **zapadnokavkaski jezici**. Najznačajniji među njima je kabardinski jezik koji koristi oko milion govornika. 
* **[[Nahsko-dagestanski jezici|Severoistočnokavkaski jezici]]**, takođe poznati kao **nahsko-dagestanski**, ili **istočnokavkaski jezici**. Najznačajniji je čečenski jezik sa oko milion govornika.

Često je mišljenje da su kavkaski jezici bogati samoglasnicima. To je tačno za severozapadno i severoistočnokavkaske jezike (jezik ubuk ima čak 84 suglasnika), južnokavkaski jezici imaju 28-30 suglasnika, što je negde između arapskog (28 suglasnika) i ruskog (35-37 suglasnika).

## Indoevropski jezici koji se koriste na Kavkazu
Glavni indoevropski jezik ove regije je jermenski, koji govori oko 4 miliona Jermena. Druga najveća grupa su 700.000 Oseta koji govore osetinski jezik. Govornici slovenskih jezika (ruskog i ukrajinskog) sačinjavaju preko trećine stanovništva ove regije. Prisutni su još persijski, grčki, pontski, kurdski i drugi jezici.

## Turkijski jezici koji se koriste na Kavkazu
Turkijski jezici u široj upoterbi u regionu Kavkaza su: azerski (6 miliona govornika), balkarski, karačaj, kumički i drugi.

## Ostali jezici koji se koriste na Kavkazu
Kalmički jezik, kojim govore potomci Kalmika, je mongolski jezik.

U regionu živi oko 25.000 govornika semitskog asirskog novoaramejskog jezika.

## Vanjske veze
* Mapa kavkaskih jezika
* Etno-lingvistička mapa
* Ethnolinguistic map of Tajikistan by Iraj Bashiri
* Narodi Ruskog carstva (poglavlje o Kavkazu)
* Gruzijska akademija nauka - institut za lingvistiku 
* Atlas kavkaskih jezika sa jezičkim vodičem
Mongolski jezici

**Mongolski jezici**, skupina od (14 jezika) jezika kojima govore Mongoli i njima srodni narodi na područjima Mongolije, Kine i Rusije. Grana se na dvije grane, istočnu sa 13 jezika, i zapadnu s tek jednim jezikom.
:A. istočni (13), Mongolija, Kina: 
::a. Dagur (1) Kina: daurski jezik,
::b. mongour (5) Kina: bonan, dongxiang, istočni jugur, kangjia, tu.
::c. Oirat-Khalkha (7):
:::c1. Khalkha-Buriat (5):
::::a. burjatski (3) Mongolija, Rusija, Kina: burjatski jezici (3 jezika: bargu u Kini; ruskoburjatski u Rusiji, mongolskoburjatski ili bur:aad u Mongoliji), 
::::b. mongolski (2) Mongolija, Kina: halha mongolski, monggol (menggu jezik).
:::c2. Oirat-Kalmyk-Darkhat (2): darhat, kalmik-ojrat,

:B. zapadni (1). Afganistan: mogholi.
## Reference

## Vanjske veze
* Altaic, Mongolian
Istočnomongolski jezici

**Istočnomongolski jezici** najvažnija grana mongolskih jezika koju čini zajedno sa zapadnomongolskim jezikom mogholi [mhj] iz Afganistana. Obuhvaća (13) jezika u Mongoliji, Rusiji i Kini: 
:a. Dagur (1) Kina: daurski jezik,
:b. mongour (5) Kina: bonan, dongxiang, istočni jugur, kangjia, tu.
:c. Oirat-Khalkha (7):
::c1. Khalkha-Buriat (5):
:::a. burjatski (3) Mongolija, Rusija, Kina: burjatski jezici (3 jezika: bargu u Kini; ruskoburjatski u Rusiji, mongolskoburjatski ili bur:aad u Mongoliji), 
:::b. mongolski (2) Mongolija, Kina: halha mongolski, monggol (menggu jezik).
::c2. Oirat-Kalmyk-Darkhat (2): darhat, kalmik-ojrat.

## Izvori
Artaban III od Partije

**Artaban III od Partije** (? - 90) bio je partski velmoža i pretendent na partsko prijestolje za vrijeme vladavine Pakora II. Godine 80-81. je nakratko uspio preuzeti vlast u dijelu države, te iz tog perioda potiču kovanice na kojima se nazvao Arsak Artaban. Artabanova vlast je bila dovoljno jaka da je neko vrijeme čak ozbiljno pomagao Terencija Maksima, lažnog cara Nerona i pretendenta na rimsko prijestolje. Međutim, vrlo brzo je morao podleći Pakoru koji se u borbi za partsko prijestolje ipak pokazao snažnijim

## Izvori
* Zonaras xi, 18.
Pakor II od Partije

**Pakor II od Partije** (? - 105) bio je partski kralj iz dinastije Arsakida. Bio je sin kralja Vonona II i brat kralja Vologas I, koji mu je na upravljanje dao Mediju Atropatenu. Nakon Vologasove smrti 78. se Pakor pobunio protiv njegovog sina i nasljednika Vologasa II i uspio ga svrgnuti godine 80.

Pakorova duga vladavina je, pak, bila obilježena brojnim pokušajima da se i njega samog svrgne. Prvih deset godina se morao boriti sa pretendentom Artabanom III koji je između 80. i 81. čak neko vrijeme uspio držati vlast u zapadnom dijelu kraljevstva. Kraljevstvo je zbog svega toga bilo iscrpljeno, te je, prema navodima Kasija Diona, Pakor bio prisiljen prodati područje Osroene tamošnjem kralju Abgaru VII.

Kasnije se Pakorova vlast uspjelo u nekoj mjeri stabilizirati, pa tako Amijan Marcelin tvrdi da je Pakor dao velebnim zidinama i drugim građevinama nadograditi prijestolnicu Ktesifon. Godine 101. je posalo diplomatsko izaslanstvo u Kinu, koje je uspjelo doći na dvor dinastije Han, u čijim se službenim spisima partska država otada naziva Kraljevstvo Anxi.

Godine 105. se protiv Pakorove vlasti pobunio pretendent Vologas III. Nedugo nakon toga je Pakor umro, a naslijedio ga je brat Hosroj I.

## Napomene

## Reference
* Crespigny, Rafe de. (2007). *A Biographical Dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23-220 AD)*. Leiden: Koninklijke Brill. .

## Reference
* Dio Cassius, lxviii, 17.
* Ammianus Marcellinus, *Res Gestae*, xxiii, 6, 23.
Nefela

**Nefela** (, od νέφος = oblak) bila je, u grčkoj mitologiji, personifikacija oblaka.

## Mitologija
Iksion, kralj Lapita, zaljubio se u boginju Heru i hteo je s njom voditi ljubav. Da bi ga zavarao, Zevs je po Herinom obličju od oblaka načinio Nefelu, kraljicu oblaka, koju je Iksion onda zapravo obljubio. Nefela je Iksionu rodila Kentaura, od koga su potom potekli svi ostali kentauri.

Nefela se udala za Atamanta i rodila mu Friksa i Helu. No, Atamant se onda rastao od Nefele i oženio se smrtnicom Inonom, Kadmovom kćerkom. Atamantova nova supruga mrzela je svoje pastorke, pa su Friks i Hela morali bežati iz Koroneje, kako ne bi bili prineseni na žrtvu. Naime, kad je jednom u Atamantovom kraljevstvu zavladala suša, kralj je poslao glasnika u Delfe da pita proročište za savet kako da se otkloni ta nevolja. Pošto ga je Inona podmitila, glasnik je slagao Atamanta da je proročište preporučilo da se Friks i Hela prinesu na žrtvu. Kad su već bili spremni za žrtvu, dvoje dece spasao je jedan zlatoruni oran, porod Posejdona i Teofane, koga je poslala Nefela da ih prenese u Kolhidu. No, dok je ovan preletao preletao Propontidu, između Sigeja i Hersoneza, Hela je pala u more, koje se od tada po njoj naziva Helespontom.

## Reference

## Literatura
*
Armenski jezik

**Jermenski** ili **armenski jezik** (jermenski: ) je jezik Jermena. Pripada indoevropskoj porodici jezika; sadrži mnogo elemenata pozajmljenih od susednih jezika, naročito persijskog, grčkog i sirijskog. Od ostalih indoevropskih jezika razlikuje se ne samo posebnošću svojih oblika, nego i glasovnim sistemom, koji je preuzet od susednik kavkaskih jezika. Starojermenski i dalje živi samo kao jezik crkve. Jermenskim jezikom govori oko tri miliona ljudi.
Zajedno sa indoiranskim, baltoslovenskim, albanskim i tračkim jezicima pripada satemskoj grupi indoevropskih jezika.

## Reference

## Vanjske veze

* Jermenija (SIL)
Jovan Gazulić

**Jovan Gazulić** (, ) (1400, Gjader, Oblast Leš, Mletačka Republika - 19. februar 1465. Dubrovačka Republika) je bio sveštenik dominikanskog reda, profesor matematike i astronomije i diplomata.

Završio je školu u Skadru i Dubrovniku, a 1425. diplomirao na Univerzitetu u Padovi. Tokom 1432. godine posetio je dvor kralja Žigmunda Luksemburškog kao izaslanik albanskih pobunjenika tražeći pomoć u borbi protiv Osmanskog carstva. Počev od 1433. godine je bio profesor matematike i astronomije na Univerzitetu u Padovi a istovremeno je kao diplomata zastupao interese Dubrovačke Republike i Skenderbega koji je vladao jednom kneževinom na teritoriji koja danas pripada Albaniji. Njegov brat Pavel Gazul je takođe bio diplomata u službi kod Skenderbega.

## Reference

## Vanjske veze
* Edwin E. Jacques, *The Albanians: An ethnic history from prehistoric times to the present*, Jefferson, McFarland, 1995, 188–189.
* Oliver Jens Schmitt, *Das venezianische Albanien (1392–1479)*, München, Oldenbourg, 2001, 589.
Terencije Maksim

**Terencije Maksim** (*Terentius Maximus*, ? - 81?), u kasnijim historijskim izvorima poznat i kao kasnije poznat Pseudo-Neron, bio je rimski varalica, odnosno samozvanac koji je za vrijeme vladavine cara Tita (79 - 81) digao pobunu u Maloj Aziji izdajući se za pokojnog cara Nerona. Maksim, za koga se pretpostavlja da je bio rob ili oslobođenik rodom iz Ponta, ispočetka je imao uspjeha u privlačenju sljedbenika, a što se tumači njegovom vještinom sviranja lire, odnosno izuzetnom fizičkom sličnošću sa bivšim carem. Nastojeći izbjeći reakciju carskih vlasti, krenuo je na istok prema Eufratu dobivajući sve više pristalica, a na kraju prešao i partsku granicu prije nego što je konačno dospio na dvor kralja Artabana III. Maksim je od Artabana zatražio vojnu pomoć kako bi se vratio na rimsko prijestolje, a zauzvrat mu je ponudio Armeniju, koju je Rim držao kao svog klijenta od vremena posljednjeg velikog rimsko-partskog rata. Artaban je, međutim, otkrio kako Maksim, zapravo, nije pravi Neron te ga je dao pogubiti.

Dio historičara pretpostavlja da je Maksim ista ličnost kao i još jedan Pseudo-Neron koji se 88/89. pojavio na partskom dvoru, a koga je kralj Pakor II izručio rimskom caru Domicijanu.

## Literatura
* Lion Feuchtwanger, *Der falsche Nero*, 1936
Ugroženi jezici

**Ugroženi jezici** (eng. Endangered languages), u lingvistici označava one jezike kojima prijeti izumiranje (iščeznuće), a u *Ethnologue* ih je nabrojeno 473 u svijetu, i to u Africi (46), u Amerikama (182), Aziji (84), Europi (9), i Pacifiku (152).

## Popis po državama

### [[Afrika]] (46)

#### [[Čad]]
# Berakou. 2 (1995 D. Djarangar). 
# Buso. 40 (Welmers 1971). 
# Goundo. 30 (1998). 
# Mabire. 3 (2001 SIL). 
# Massalat. 10 (1991 R. Blench). Etničkih: 29.836 (1993 popis). 
# Noy. 36 (1993 popis).

#### [[Etiopija]]
# Ongota. 8. Etničkih: 89 (2000 M. Brenzinger).

#### [[Gvineja]]
# Baga Koga. Etničkih: 5.000.
# Baga Mboteni. Etničkih: 4,893.

#### [[Južna Afrika|Južnoafrička Republika]]
# Nǀu. 12 (2005 Crawhall), u opadanju. Etničkih: 500 (1998 Nigel Crawhall, South African San Institute). 
# Tsotsitaal. 
# Xiri. 87 in South Africa (2000). Etničkih u svim zemljama: 187.

#### [[Kamerun]]
# Baldemu. 4 (2003 SIL).
# Bikya. 1 (Breton 1986). 
# Bishuo. 1 (Breton 1986). 
# Bung. 3 (1995 B. Connell). 
# Busuu. 8 (Breton 1986). 
# Dama. 50. 
# Luo. 1 (1995 B. Connell). 
# Ndai. 5. 
# Ngong. 2 (Dieu and Renaud 1983).
# Oblo. 
# Pam. 30 (2003 SIL). 
# Twendi. 30 (2000 B. Connell). etničkih: 1.000 ili manje (1991 SIL). 
# Zumaya. 25 (1987 SIL).

#### [[Kenija]]
# El Molo. 8 (1994 I. Larsen), u opadanju. Etničkih: 700 (2007 BTL). 
# Omotik. 50 (1980). Etničkih: 200 or more (2000). 
# Yaaku. 50 (1983). Etničkih: 250 (1983).

#### [[Nigerija]]
# Bassa-Kontagora. 10 (1987). Etničkih: 30,000. 
# Bete. 50 (1992). Ethnic population: 3,000. 
# Fali of Baissa. nešto (Crozier and Blench 1992).
# Kiong. 100 (2004). Etničkih: 569.
# Kudu-Camo. 42 (1990 M. Bross). 
# Lere. Etničkih: 16.328 (2000). 
# Luri. 2 (2004 R. Blench).
# Njerep. 6 (2000 B. Connell). 
# Odut. 20 (1980s, from 2000 R. Blench). 
# Putai. 50. 
# Sambe. 6 (Blench 2003). 
# Shau. 
# Sheni. 6 (2004 R. Blench). Etničkih: 1,500. 
# Somyev. 18 (2000 B. Connell). 
# Yangkam. 100 (1996 R. Blench).

#### [[Somalija]]
# Boon. 59 (2000).

#### [[Srednjoafrička Republika]]
# Bodo

#### [[Sudan]]
# El Hugeirat. 50 (2007 SIL), u opdanju

### [[Amerika]] (182)

#### [[Argentina]]

#### [[Bolivija]]

#### [[Brazil]]

#### [[Čile]]
#### [[Gvajana]]
#### [[Gvatemala]]
#### [[Honduras]]
#### [[Kanada]]
#### [[Kolumbija]]
#### [[Kostarika]]
#### [[Meksiko]]
#### [[Nikaragva]]
#### [[Panama]]
#### [[Peru]]
#### [[Salvador]]
#### [[Sjedinjene Američke Države|Sjedinjene Države]]
#### [[Surinam]]
#### [[Venezuela]]

### [[Azija]] (84)

### [[Evropa|Europa]] (9)

### [[Tihi ocean|Pacifik]] (152)

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
Buddhamitra

**Buddhamitra** (cca. 90 - ?) bila je budistička redovnica koja je živjela u Kušanskom Carstvu (na području današnje sjeverne Indije) za vrijeme vladavine kralja Kaniške. Neki od izvora navode da je Sanghu prihvatila nakon smrti muža. Pripisuje joj se poznavanje Tripitake, te primanje donacije od kušanskog satrapa Mathure. Njen život je koincidirao sa Četvrtim budističkim saborom.

## Vanjske veze
* Status of Women in Ancient India 
* Buddhamitra Kerala
Šakja

**Šakja** (sanskrt) ili **Sakja** (pali) je indo-arijevsko pleme u kojem se rodio Gotama Buda. Pleme je nastanjivalo podnožje Himalaja na području današnjeg Nepala. Njihova prestonica bio je Kapilavathu. Kod Sakja je bio zastupljen oblik vladavine u vidu skupštine (sangha) staraca, kojoj savremeni pisci često pripisuju republikanski karakter. Poslovi vlade vođeni su u Saboru (Santhagara) u Kapilavathuu. Po svemu sudeći, među njima je u znatnom stepenu bila zastupljena endogamija, iako su verovatno sklapali brakove i sa Kolijanima, pripadnicima susednog plemena. Mnogi pripadnici plemena Sakja su pristupili budističkom redu (sangha) kada se Buda vratio u Kapilavathu nakon što je dostigao prosvetljenje. Među njima je bio i berberin Upali, koji se zaredio prvi, te je tako teoretski postao starešina onima koji su mu ranije bili pretpostavljeni na društvenoj lestvici (Vin., II, str. 181 .f.). 

Vidudabha, sin kralja Kosale Pasenadija i devojke iz plemena Šakja koja mu je bila predstavljena kao princeza, a u stvari je bila robinja, uspeo je da pred kraj Budinog života zbaci svog oca sa prestola i proglasi se za vladara. Kada je kasnije saznao da je zapravo sin robinje, ogorčen na Šakje zbog prevare, organizovao je vojni pohod i posle velikog masakra pripojio njihovu teritoriju kraljevstvu Kosala. Time je okončana nezavisnost Budine postojbine.

## Navodi
Braman

**Brahman** (sanskrit: ब्रह्म *bráhman*, iz korena *brh* – bujati, rasti) je hinduistički koncept sveobuhvatnog bitka, koji je osnova svih bića, tvari, vremena i prostora i svega postojećeg.

U vedanti, braman kao univerzalni princip sveobuhvatnosti je u korelaciji s atmanom, individualnim principom koji u njega uvire, i njegova je manifestacija. Budizam negira obe članice ovog odnosa, negira apsolut (braman) i negira pojedinačno sopstvo (atman).

Princip brahmana ne treba brkati sa božanstvom Brahma u hinduizmu.

## Upanišade

Koncepcija brahmana u upanišadama više je spekulativna nego religiozna, iako se ponekad o njemu govori ganuto, kao što pobožni čovek govori o bogu. Ipak, do njega ne dovodi vera, već ga treba saznati.

Iz ovog saznanja ne potiče ni lično nadživljavanje ni nebesko blaženstvo, već jedino utapanje i gubljenje u tom jednom, svemu, u tom vrhovnom principu, iz koga sve zrači:

O toj opštoj duši, kao o 'gospodu', se govori u nekim upanišadama, na primer u Svetašvatari i Mundaki, s prizvukom koji priliči samo teističkoj konvenciji:

## Atributi brahmana

Glavni atributi brahmana su večan, postojan, nepokolebljiv, samopostojeći, pun, nematerijalan, neograničen prostorom i vremenom, nezahvatljiv čulnom i razumskom spoznajom. Svaki oblik zasebnog postojanja je identičan s njim, iz njega potiče i njemu se vraća.

Brahman se kao krajnja stvarnost ne sme brkati s posebnim bićima, jer je, budući sveobuhvatan, daleko više od bilo koje ograničene manifestacije. Stoga, nije čudo što se brahman ponekad poistovećuje s nebićem.

## Spoznaja bramana

Ko shvati „punoću“ i nepokolebljivost „brahmana“, uživaće puno i nepokolebljivo blagostanje (Ćhandogja-upanišad, -{III}-, 12, 9). „Patnja je sve što je različito od tog brahmana“ (id. -{III}-, 5).

U hinduizmu se prosvetljenima smatraju oni koji uviđaju da je braman identičan s atmanom (individualnim sopstvom).

## Izvori

## Povezano
* Brama
* Bramani
* Bramanizam
* Tat tvam asi

## Literatura
Izumrli jezik

O izumiranju jezika govori se kad jedan jezik nema više izvornih govornika. Tada se taj jezik naziva ***izumrlim*** ili ***mrtvim jezikom***.

Moguće je razlikovati dvije vrste smrti jezika:

U prvom slučaju jezik izumre, ali jezici (ili dijalekti) koji su se razvili iz njega dalje se koriste. Primjer: Latinski jezik, iz koga su se razvili romanski jezici.

U drugom slučaju jezik izumre bez da ostavi nasljedničkog jezika. U tim slučajevima govornici napuste svoj materinski jezik u korist nekog drugog jezika. Primjer: Koptski jezik kao govoreni jezik Egipta izumro je u 17. stoljeću a zamijenio ga je arapski. Koptski je i primjer za izumrli jezik koji se i dalje koristi — u ovom slučaju kao crkveni jezik egipatskih kršćana.

Nekoliko izumrlih jezika nastavljali su se upotrebljavati u književnosti, znanosti ili liturgiji. To su uz koptski npr. i latinski ili sanskrt.

## Uzroci
Neki jezik je *ugrožen* ako ga djeca više ne uče kao materinski jezik. Kad i stariji govornici tog jezika prestanu ga govoriti ili umru taj se jezik smatra izumrlim. No, klasifikacija kao *izumrli jezik* ne znači nužno da taj jezik nema više nijednoga govornika. Izumrli jezici mogu biti dobro opisani i sačuvani u pisanim izvorima, a mogu imati i velik broj govornika koji su ih učili kao drugi ili strani jezik. Takav je slučaj npr. s latinskim. Smatra se izumrlim jezikom iako je čak i službeni jezik jedne države (Vatikana).

Jezik može izumrijeti zbog jezičnog pomaka. To je društveni (sociolingvistički) proces koji se događa postupno unutar jedne određene jezične zajednice. Govornici prestanu govoriti svojim materinskim jezikom i služe se nekim drugim jezikom.

Jezik može izumrijeti i zbog političkog pritiska. To namjerno uništavanje jednog jezika naziva se i *lingvocid*.

## Revitalizacija jezika
U vrlo rijetkim slučajima smrt jezika nije konačan rezultat jezičnog razvoja. Hebrejski je jezik primjer izumrlog jezika čija je revitalizacija uspjela tako da je danas ponovno živi jezik.
Pustinjak

**Pustinjak** ili, rjeđe, **otšelnik**, je čovjek koji se iz vjerskih razloga duhovno i materijalno odvojio od svijeta, da bi živio u osamljenom, pustinjskom mjestu.

Pustinjaci su se još nazivali i *eremiti* (grč. , *pustinja*), *anahoreti* (grč. , *povući se*, *uzmicati*) ili *monasi* (grč. **, *sam*, *osamljen*), premda će pojedini od ovih naziva kroz povijest dobiti i određenija značenja. Tako će monah biti općeniti naziv za sve osobe koje se posvećuju Bogu te žive, bilo na osamljenim mjestima, bilo u nekm strožem obliku zajedničkoga života (cenobiti), dok će riječ *anahoret* označavati upravo čovjeka koji se povlači u potpunu osamu.

Prvi pustinjaci pojavili su se u kršćanstvu početkom 4. stoljeća, kad su prestali progoni kršćana, pa su mnogi od njih tražili način kako pokazati svoju vjernost Bogu, što su je dotada mogli pokazati mučeništvom. Pustinjaštvo se razvilo najprije u egipatskoj i sinajskoj pustinji, a najpoznatiji pustinjak bio je sveti Antun Pustinjak. Iz Egipta, pustinjaštvo se proširilo najprije na područje Judejske pustinje, gdje je uspostavljeno nekoliko središta pustinjačkoga života, a potom i cijelim Bliskim istokom odakle dolazi i na Zapad.

Kroz povijest u Katoličkoj Crkvi razvilo se više pustinjačkih redova, a najpoznatiji su kartuzijanci i kamaldolezi. Pustinjačko pravilo imaju i pavlini, premda su s vremenom razvili oblik života u zajednici. Danas je pustinjaštvo opet u porastu, kako u monaškim zajednicama tako i u individualnom obliku. Ponovno se ljudi odlučuju na samotnički život, uz rubove šuma, u malim kolibama, starim župnim kućama, udaljenim crkvama i slično. Od 1983. godine katolička Crkva ponovno omogućuje svojim vjernicima odabrati takav oblik života, što potvrđuje kanon 603. u kanonskom pravu gdje pojedinci polažu svoje zavjete lokalnom biskupu. Postoji i pustinjaštvo u gradovima gdje pustinjaci žive samotničkim životom u svojim stanovima, a na zajedničku molitvu se okupljaju u gradskim crkvama.

## Poznati pustinjaci
* Antonije Veliki
* Gerasim Jordanski
* Benedikt Nursijski
* Marija Egipćanka
* Makarije Veliki
* Jevtimije Veliki
* Teodor Pustinjak
* Makedonije Sirijski
* Simeon Stolpnik
Hijerarhija

**Hijerarhija**, u zajednicama, stupnjevanje vlasti, činova i dostojanstava na osnovi podređenosti-nadređenosti. Postoji u društvenih životinja i ljudi.

## Kod životinja
Neke su životinje samotnjaci i brinu se za sebe, dok se neke okupljaju u zajednice u kojima postoje hijerarhijski odnosi:
* čopor (omanja zajednica sisavaca)
* krdo (veća zajednica sisavaca)
* jato (zajednica ptica; inače vrlo velika)
* plova (zajednica riba; veličina ovisi o vrsti)
* roj (zajednica kukaca; inače vrlo velika).

Zajednice najčešće imaju sljedeće stupnjeve:
* alfa jedinka (mužjak, ženka ili par; najviše pozicionirani)
* beta jedinka (mužjak, ženka ili par; prijatelj alfe, odgajatelj mladunaca)
* ostali članovi
* omega jedinka (mužjak, ženka ili par; najniže pozicionirani)

Položaj se dobiva najčešće fizičkom superiornošću.

Alfa par je najčešće jedini reproduktivni u zajednici. Alfe vode zajednicu i imaju najviše sloboda. Prvi idu i jedu. Omege zadnji jedu i podređene su svim ostalim članovima zajednice.

U nekih životinja postoji dominantni spol.

Neke imaju u hijerarhiji samo alfu i ostale, a ogromna krda savanskih biljoždera nemaju hijerarhije.

## Kod ljudi
U ljudskom društvu najizraženije su sljedeće hijerarhije: obiteljska, vojna, religijska i državna. Također različita društva imaju dominantni spol, no takvih je sve manje.

Obiteljska hijerarhija postoji u društvima sa dominantnim spolom. U razvijenim civilizacijama najčešće je poglavar otac, pater familias. Slijede majka i djeca, često i obrnuto.

Vojna je najistaknutija jer u njoj postoji nogo različitih stupnjeva. Vrhovni je zapovjednik najčešće poglavar države, slijede načelnik glavnog štaba i general. Niži stupnjevi nisu toliko izraženi.

Religijska je također vrlo istaknuta. Tako recimo Rimokatolička Crkva ima papu, kardinale, nadbiskupe, biskupe i svećenike. Tu su i redovnici, ministranti, đakoni, župnici itd. Mnoge protestantske crkve nemaju striktnu hijerarhiju.

Državnu je u prošlosti najčešće činila stupnjevana aristokracija na čelu s monarhom, dok danas postoji najčešće predsjednik (rjeđe monarh), vlada i skupština.

## Povezano
* Crkvena hijerarhija
* Hijerarhija Pravoslavne crkve
Pseudo-Neron

**Lažni Neron** ili **Pseudo-Neron** je naziv za nekoliko osoba koje su se na prostoru Rimskog Carstva između ljeta 69. i 89. godine izdavale za cara Nerona, svrgnutog i prisiljenog na samoubistvo godine 68. Historijski izvori u konkretnim slučajevima spominju tri osobe:

* Prvi Pseudo-Neron, rodom iz Ahaje u današnjoj Grčkoj, koji je ljeti 69. okupio sljedbenike među vojnim dezerterima te kraće vrijeme stvorio uporište na otoku Kitnos u Kikladima; brzo je uhvaćen i pogubljen od strane guvernera Kornelija Asprene;
* Terencije Maksim ili Drugi Pseudo-Neron (? - 81?), rodom iz Ponta u Maloj Aziji, koji je zahvaljujući vještom sviranju lira|lire i izuzetnom fizičkom sličnošću s bivšim carem okupio veliki broj sljedbenika te pokušao preuzeti vlast uz pomoć partskog kralja Artabana III; pogubljen nakon što je Artaban shvatio da ima posla sa varalicom;
* Treći Pseudo-Neron koji je također pokušao doći na vlast uz pomoć Parta i njihovog kralja Pakora II, je 88/89. izručen caru Domicijanu.

Brojnost lažnih Nerona, kao i glasine, odnosno proročanstva koja su se tumačila kao najava Neronovog povratka na vlast su doprinijele da se među Rimljanima, pogotovo nižim slojevima, proširi uvjerenje kako Neron nije mrtav i da će se jednog dana vratiti na carsko prijestolje; to je uvjerenje, sudeći po sv. Augustinu, bilo rašireno čak i u 4. vijeku. Moderni historičari vjeruju da je poslužilo i kao inspiracija za Knjiga otkrovenja|Knjigu otkrovenja, odnosno kršćanski koncept Antikrista.

Motiv lažnog Nerona je poslužio njemačkog književniku Lionu Feuchtwangeru da 1935. napiše roman *Lažni Neron* (Der falsche Nero) koji se smatra jednom od prvih književnih djela inspiriranih dolaskom na vlast Adolfa Hitlera.

## Reference
Astrolog

**Astrolog** je naziv za osobu koja prakticira astrologiju. Pod time se obično podrazumijeva pravljenje horoskopa za neki događaj, najčešće rođenje neke osobe, te se na osnovu tadašnjih nebeskih točaka nastoji objasniti njen karakter odnosno predvidjeti događaji u njegovom životu. Metode koje koriste astrolozi se razlikuju s obzirom na različite astrološke tradicije. U prošlosti su se astrolozi, osim time, bavili i astronomskim promatranjima kako bi mogli izračunati nebeske fenomene, zbog čega je ponekad teško razlučiti drevne astrologe od drevnih astronoma. U današnje vrijeme se te u svrhu koriste unaprijed pripremljene efemeride ili astrološki softver. 

S obzirom da se astrologija u mnogim krugovima smatra pseudonaukom, osobe koje se nazivaju astrolozima su često predmetom omalovažanja, odnosno smatra ih se varalicama i šarlatanima. U prošlosti su astrolozi, pak, često bili predmetom progona zbog optužbi za bavljenje crnom magijom, odnosno njihove okultne vještine su se smatrale neprihvatljivima sa stajališta etablirane državne religije.

## Vanjske veze
* A Memorial Website Dedicated to Astrologers 
* Historical Biographies of Eminent Astrologers
* Mihailo Čukić-Beograd
* Astrologos
Manije Acilije Glabrion (konzul 91)

**Manije Acilije Glabrion** (*Manius Acilius Glabrio*, ? - 95) bio je rimski plemić i velikodostojnik. Poticao je iz porodice Acilija koja je, osim njega, dala devet istoimenih konzula, uključujući i njega. Glabrion je konzulom postao godine 91. za vrijeme vladavine cara Domicijana i služio zajedno sa budućim carem Trajanom. Antički izvori ga opisuju kao fizički snažnu ličnost koja se voljela baviti sportom. Zbog toga mu je Domicijan naredio da za vrijeme gladijatorskih igara siđe u arenu i suprotstavi se lavu. Glabrion je tada, naoružan mačem, uspio ubiti zvijer te tako stekao ogromnu popularnost među plebsom. Domicijan je zbog toga postao ljubomoran, te ga prvo protjerao, a potom godine 95. dao pogubiti.

Na temelju Svetonijevih navoda o tome da je iste godine veliki broj velikodostojnika pogubljen zbog "širenja novih ideja", dio historičara špekulira kako je Glabrion stradao zbog preobraćenja na kršćanstvo.

## Reference
91.

__NOTOC__
Godina **91.** (**[[rimske brojke|XCI]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Glabriona i Trajana** (ili, rjeđe, **godina 844. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 91. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
* [[Manius Acilius Glabrio (konzul 91)|Manije Acilije Glabrion]] i [[Trajan|Marko Ulpije Trajan]] služće kao [[rimski konzul]]i.
* [[Plinije Mlađi]] je imenovan *plebejskim tribunom''.
* Kineska država ponovno uspostavlja Protektorat Zapadnih oblasti.
* Rim opjevan u djelu pjesnika Stacija.

## Rođenja
*

## Smrti
* Julia Flavia, kćer rimskog cara Tita i ljubavnica njegovog brata Domicijana, (navodno prisilni abortus)
92.

__NOTOC__

Godina **92.** (**[[rimske brojke|XCII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Trajana** (ili, rjeđe, **godina 845. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 92. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* [[Rimski car]] [[Domicijan]] služi kao [[Popis konzula ranog Rimskog Carstva|rimski konzul]].
* [[Jazigi]] u savezu sa [[Quadi|Kvadima]] prelaze [[Dunav]], prodiru u rimsku [[Panonija|Panoniju]] te uništavaju [[Legio XXI Rapax|XXI legiju *Rapax'']] kod Tropaeum Traianija (današnja Rumunjska).
* Mladi kineski car He izvodi dvorski puč, svrgava svoju pomajku, caricu-majku i regenticu Dou, te sam preuzima vlast.
* Rimljani na Dunavu uspijevaju zaustaviti, ali ne i potpuno poraziti Markomane.
* Rimske snage prodiru u Mezopotamiju.

## Rođenja
*

## Smrti
* Dou Xian, kineski političar
* Ban Gu, kineski historičar (r. 32)
* Yuan An, kineski učenjak i političar
93.

__NOTOC__
Godina **93.** (**[[rimske brojke|XCIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Pompeja i Priscina** (ili, rjeđe, **godina 846. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 93. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
* [[Plinije Mlađi]] služi kao *pretor*.
* [[Xianbei]] u [[Mongolija|mongolskoj stepi]] u svoje redove inkorporira preostali 100.000 pripadnika nomadskog naroda [[Xiongnu]].
* [[Rimsko Carstvo|Rimski]] car [[Domicijan]] započinje progone [[hrišćani|kršćana]].
* [[Josephus|Flavije Josip]] dovršava svoje historijske djelo *Jevrejske starine'' (ili 94).

## Rođenja
*

## Smrti
* 23.8. – Gnej Julije Agrikola, rimski guverner Britanije
Jevrejske starine

***Jevrejske starine*** () je knjiga koju je rimsko-jevrejski historičar Flavije Josip napisao godine 93/94. kako bi svojim ne-jevrejskim pokroviteljima opisao i objasnio historiju svog jevrejskog naroda. Djelo se sastoji od sedamnaest knjiga - prvih deset prepričavaju najvažnije događaje zapisane u Hebrejskog Bibliji, a ostalih sedam od završetka biblijskog perioda do Josipovog vremena, odnosno 1. vijeka n.e.

Knjiga je kasnije postala prilično zanimljiva historičarima jer se u njoj nalaze dva odlomka u kojima se spominje Isus. Oni su poznati kao *[[Testimonium Flavianum]]*, odnosno često se navode kao dokaz historijske utemeljenosti Isusa. Dio historičara je, međutim, prema njima skeptičan jer su svi do danas očuvani rukopisi teksta potiču iz kršćanskih izvora.

Josif Flavije takođe daje važna svedočanstva o životu i pogubljenju Jovana Krstitelja.

## Vanjske veze
* Whiston translation of Antiquities of the Jews
* Greek and English
94.

__NOTOC__
Godina **94.** (**[[rimske brojke|XCIV]]**) je bila redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Kalpurnija i Maga** (ili, rjeđe, **godina 847. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 94. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Rimski car obnavlja i ponovno posvećuje Kuriju Juliju - sjedište Senata uništeno u velikom požaru godine trideset godina ranije.
* Kineski vojskovođa Ban Chao zauzima Yanqi i tako dovršava osvajanje Tarimske zavale.
* Domicijan zabranjuje djelovanje filozofa u Rimu.
* Rimski pjesnik Stacije se iz Rima povlači u Napulj.

## Rođenja
* An, car Kine (u. 125)

## Smrti
*
Curia Julia

**Kurija Julija** ili **Curia Julia** (, ) je treća po redu Kurija, odnosno sjedište Senata u drevnom Rimu. Sagrađena je godine 44. pne. kada je Julije Cezar zamijenio dotadašnju od strane Fausta Kornelija Sule podignutu Kuriju Korneliju, koja je pak bila zamijenila prvotnu Kuriju Hostiliju. Cezar je to učinio kako bi preuredio prostor u Comitiumu odnosno Forum Romanum. Izmjene unutar Comitiuma su simbolički umanjile važnost Senata i otvorile više prostore. Radovi na izgradnji su, međutim, opbustavljeni zbog Cezarovog ubistva u Pompejevom teatru gdje su se tada privremeno sastajali senatori. Projekt je, međutim, godine 29. pne. dovršio Cezarov nasljednik August.

Curia Julia predstavlja jednu od rijetkih rimskih građevina koja je do današnjih dana očuvana manje-više netaknutom, i to zahvaljujući tome što je u 7. vijeku prenamijenjena u baziliku Sant'Adriano al Foro.

## Izvori

## Literatura
* Claridge, Amanda. *Rome: An Oxford Archaeological Guide*. New York: Oxford University Press, 1998.

## Vanjske veze

* http://dlib.etc.ucla.edu/projects/Forum/reconstructions/CuriaIulia_1
* Livius.org: Curia Julia 
* VR panorama of Curia Julia
Yanqi

**Yanqi** se može odnositi na:

* Karasahr, drevno kraljevstvo na području današnjeg Xinjianga;
* Autonomni okrug Yanqi Hui u okviru današnjeg Autonomne oblasti Xianjiang u NR Kini.
Car An od Hana

**Car Ān od Hàna**, kion. **漢安帝**, py. **hàn ān dì**, wg. **Han An-ti**, (94-125) je bio kineski car iz dinastije Hàn, šesti vladar Istočne dinastije Han, koji je formalno vladao od 106. do 125. Bio je unuk cara Zhanga.

Nakon što je njen malodobni posinak car Shang stupio na prijestolje 106, carica majka Deng je 12-godišnjeg princa Hua zadržala u carskoj prijestolnici Luoyang kao svojevrsno "osiguranje" u slučaju Shangove iznenadne smrti. Kada je u auguistu ili septembru iste godine Shang uistinu umro, mladi princ je preuzeo prijestolje pod imenom car An. Međutim, carica majka je kao regentica preuzela svu vlast i zadržala je do svoje smrti 121. 

Kada je An u dobi 27 godina preuzeo vlast, ispostavilo da je za nju potpuno nesposoban. Nije pokazivao nikakvog interesa za državne poslove, koje je prepustio korumpiranim dvorskim eunusima i klanu okupljenom oko svoje supruge Yan Ji, dok se sam odao piću i ženama. Samo četiri godine kasnije je umro prilikom putovanja u grad Nayang. Kineski historičari ga tradicionalno smatraju prvim carem koji je otvoreno podsticao nemoral, te prvim od slabih vladara koji su doveli do propasti dinastije.

## Osobne informacije
* Otac
** Liu Qing (劉慶), Princ Xiao od Qinghea, drugi sin cara Zhanga
* Majka
** Supruga Zuo Xiao'e (左小娥)
* Supruga
** Carica Yan Ji (proglašena 115, u. 126)
* Glavne konkubine
** Consort Li, majka cara Shuna (otrovana 115)
* Djeca
** Liu Bao (劉保), krunski princ (proglašen 120, svrgnut 124), kasnije Princ od Jiyina (proglašen 124), kasnije car Shun od Hana
Yuan An

**Yuan An** 袁安 (stilsko ime Shaogong 邵公, ? - 9. april 92) je bio kineski učenjak, službenik i političar u službi dinastije Han, koji se smatra osnivačem klana Yuan iz Ru'nana, jedne od najmoćnijih i najuticajnijih porodica Istočnog Hana. Služio je caru Zhangu, a potom mladom caru car He od Han|Heu, odnosno njegovoj pomajci Dou koja je vladala kao regentica. Tada je došao u sukob sa Douinim rođacima koji su preuzeli sve važne funkcije u državnog upravi, prvenstveno Dou Xianom. Razlog je bilo neslaganje sa Douovom militarističkom politikom, odnosno nastojanjem da se unište Xiongnui na sjeverozapadnim granicama tadašnje Kine; Yuan An se umjesto toga zalagao da se Xiongnu za Kinu vežu diplomatskim putem te služe kao tampon protiv drugih nomadskih naroda. Njegova politika je odbačena te je pokrenut pohod tokom koga su između 89. i 91. Xiongnui uništeni ili protjerani daleko na zapad. Godine 92. su njegovi suparnici svrgnuti i likvidirani u puču kojim je mladi car He svrgnuo svoju pomajku. Yuan He je umro nekoliko mjeseci kasnije, a mladi car mu je nakon smrti dao brojne počasti. Yuanovi potomci će nakon toga igrati važnu ulogu na kineskom dvoru, a dva praunuka - Yuan Shao i Yuan Shu - će krajem 2. vijeka kao gospodari rata osnovati i vlastite države. 

Yuan An je poznat i po komemorativnoj steli podignutoj godine 117. i otkrivenoj godine 1929.
Trajanov trofej

**Tropaeum Traiani** (na latinskom doslovno: **Trofej Trajana**) je spomenik koji je u gradu Civitas Tropaensium (današnji Adamclisi iz Rumunjskoj) u tadašnjoj provinciji Moesia Inferior godine 109. podigao rimski car Trajan kako bi proslavio veliku pobjedu nad Dačanima u bitci kod Tape godine 102. Spomenik je podignut na mjestu gdje je sedamnaest godina ranije - godine 92. - u borbi s barbarima bila potpuno uništena XXI legija ''Rapax''. Prije Trajanovog spomenika je na tom mjestu postojao oltar na čijim zidovima su ispisana imena 3.000 legionara i pripadnika pomoćnih trupa koji su umrli "boreći se za Republiku".

Trajanovom je spomeniku kao uzor poslužio Augustov maulozej, a godine 107/08. je posvećen bogu Marsu Ultoru.
Spomenik je saadržavao 54 metopa koji su prikazivali Rimljane u borbi protiv neprijatelja; većina njih se danas čuva u obližnjem muzeju. Spomenik je zamišljen kao svojevrsno upozorenje plemenima izvan nedavno osvojene provincije.

Originalni spomenik je davno propao, a na njegovom mjestu je godine 1977. podignuta suvremena rekonstrukcija.

## Reference

## Vanjske veze

* The Museum Complex of Adamclisi
95.

__NOTOC__
Godina **95.** (**[[rimske brojke|XCV]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Klemensa** (ili, rjeđe, **godina 848. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 95. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* Napisana [[Knjiga otkrovenja]] (posljednji mogući datum).
* [[Rimsko Carstvo|Rimski]] car [[Domicijan]] i njegov rođak [[Titus Flavius Clemens (konzul)|Tit Flavije Klemens]] služe kao [[rimski konzul|konzuli]].
* Rim, odnosno njegove poljoprivredne distrikte i obližnju [[Kampanija|Kampaniju]] iz kojih su se tržnice snabdijevale svježim povrćem, prvi put pogađa epidemija [[malarija|malarije]], koja će grad u endemskom obliku pogađati sljedećih 500 godina. [[Groznica]] je tako teška da prestaje [[uzgoj]] kultura u oblližnjem području, a preplašeni seljaci nastoje utočište pronaći u gradu donijevši bolest sa sobom; zbog svega toga u samom Rimu dolazi do naglog smanjenja broja stanovnika, dok će on u ostatku Carstva nastaviti rasti.
* Domicijan postaje obuzet [[paranoja|paranojom]], odnosno strahom da će ga [[Rimski Senat|senatori]], koje je godinama vrijeđao i ponižavao, pokušati ubiti. Niz istaknutih senatora i aristokrata je uhapšeno i pogubljeno, a bivšem konzulu [[Manius Acilius Glabrio (konzul 91)|Maniju Aciliju Glabrionu]] naređeno da se spusti u [[arena|arenu]] [[Koloseum]]a i bori sa [[lav]]om. Acilije uspijeva ubiti zvijer i izaziva oduševljenje okupljenih masa, nakon čega ga car šalje u [[progonstvo]], a potom svejedno naređuje njegovo pogubljenje.
* Domicijan imenuje [[Sextus Julius Frontinus|Seksta Julija Frontina]] nadzornikom gradskih [[rimski akvedukt|akvedukta]] (*curator aquarum''). Frontin pažljivo nadgleda najmanje 10 akvadukta koji svakdonevno donose milion litara vode u grad, a od čega polovicu troše javna kupališta.

## Rođenja
*

## Smrti
* Kvintilijan, rimski retoričar
Tit Flavije Klemens (konzul)

**Tit Flavije Klemens** (*Titus Flavius Clemens*, ? - 85), bio je rimski plemić i velikodostojnik rodom iz Flavijevske dinastije. Bio je pranećak osnivača dinastije, cara Vespazijana, odnosno rođak njegovih sinova i careva Tita i Domicijana. Djed mu je bio Vespazijanov brat Tit Flavije Sabin, koji je ubijen od Vespazijanovih protivnika u Godini četiri cara, a otac Tit Flavije Sabin koga je Domicijan dao pogubiti godine 82. Slično je završio i njegov brat Tit Flavije Sabin oko godine 85.

Klemens je, međutim, neko vrijeme uspijevao ostati u Domicijanovoj milosti. Bio je oženjen za Vespazijanovu unuku Flaviju Domicilu s kojom je imao dva sina - obojicu po imenu Tit Flavije, rođene 88. i 90. Njih dvojicu je Domicijan javno proglasio svojim nasljednicima.

Klemens je, međutim, godine 95. također postao žrtva Domicijanove paranoje, te je prema Svetoniju, uhapšen i pogubljen "bez ikakva vidljivog razloga" jer je Klemens bio "povučen i ničime se nije isticao". Kasije Dion, pak, navodi da je optužba protiv njega bila ateizam, a što je u tadašnje vrijeme podrazumijevalo "prihvaćanje jevrejskih običaja".

Na temelju tih navoda su se o Klemensu i njegovoj supruzi Flaviji Domicili kasnije stvorile jevrejske i kršćanske legende. Jevreji tvrde da se Klemens, upoznavši rabina Akivu ben Jozefa zajedno sa suprugom preobratio na judaizam, obrezao i uzeo ime Šalom. Kršćani, pak, vjeruju da ga je supruga preobratila na kršćanstvo, a neke tradicije ga čak identificiraju
kao papu Klementa I. U obje verzije su Klemens i Flavija smislili plan kako da spasu Jevreje, odnosno kršćane od masovnog pokolja koji je Domicijan planirao započeti zakonom izglasanim u Senatu; Klemens, koji je tada služio kao konzul, je izvršio samoubistvo kako bi izazvao dugotrajne izbore za novog konzula i tako stvorio vrijeme za "čudo"; ono je došlo u obliku zavjere koja je likvidirala Domicijana.

Klemensa Katolička i pravoslavna crkva slave kao sveca.

## Literatura
* Grätz, Die, Jüdischen Proselyten im, Römerreiche, pp.&nbsp;28 et seq.
* idem, Gesch. 3d ed., iv. 403
* Lebrecht, in Geiger's Jüd. Zeit. xi. 273 
* Berliner, Gesch. der Juden in Rom, p.&nbsp;39
* Kraus, Roma Sotterranea, p.&nbsp;41, Freiburg-in-Breisgau, 1873
* Reinach, Fontes Rerum, Judaicaram, i. 195
* Prosopographia Imperii Romani, ii. 81.G. S. Kr.
Kultivacija

**Kultivacija** ili **kultiviranje** u poljoprivredi označava proces rasta i obrade biljaka, prvenstveno specifičnih vrsta i sorti poznatih kao **[[poljoprivredna kultura|poljoprivredne kulture]]**, na obradivom tlu. Pod time se obično podrazumijeva masovno uzgajanje biljaka na poljoprivrednim imanjima umjesto povrtlarstva. Uzgoj obično sadrži sljedeće elemente:
* oranje, usitnjavanje i priprema tla;
* uklanjanje korova; 
* postavljanje gnojiva i pesticida;
* žetva

## Povezano
* Motokultivator
96.

__NOTOC__
Godina **96.** (**[[rimske brojke|XCVI]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Valensa i Veta** (ili, rjeđe, **godina 849. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 96. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
* U [[Drevni Rim|Rimu]] dovršen [[Titov slavoluk]].
* [[18.9.]] — [[Rimsko Carstvo|Rimski]] car [[Domicijan]] je izboden nožem na smrt od strane [[oslobođenik]]a uključenog u dvorsku [[zavjera|zavjeru]] čiji su članovi bili i oficiri [[Pretorijanska garda|Pretorijanske garde]]. Time završava i njegova 15-godišnja vladavina, ali i [[Flavijevska dinastija]]. 
* [[Nerva]] je od strane [[Rimsko Carstvo|Senata]] proglašen novim vladarom Carstva, čime počinje [[Antoninska dinastija]] ili period poznat kao [[Pet dobrih careva]]. Nerva ukazom naređuje povratak svih građana koje je Domicijan prognao iz Rima, te Senatu vraća neke od ovlasti koje je prigrabio njegov ubijeni prethodnik.
* [[Trajan|Marko Ulpije Trajan]] postaje guverner [[Gornja Germanija|Gornje Germanije]].
* U Rimu započinje izgradnja [[Carski forumi|Nervinog foruma]]. 
* Završava period koga je [[Tacit]] opisao u svojim *Historijama''.
* Napisana Knjiga Otkrivenja (tradicionalni datum).
* Raskol među budistima stvara novu, popularnu religiju na području Indije poznatu kao mahâyâna (Velika kola).

## Rođenja
*

## Smrti
* 18.9. — Domicijan, rimski car
* Stacije, rimski pjesnik
Arena

**Arena** označava scenski prostor kružnog, polukružnog ili ovalnog tipa, pretežno na otvorenom prostoru. Dosta često se za isti prostor rabi i termin amfiteatar. Najpoznatiji i najbolje očuvani takav scenski prostor kod nas je Pulska arena. Pojam arena potječe od latinske riječi *harena* u značenju pijesak, koji je u antičko vrijeme služio za upijanje prolivene krvi preminulih gladijatora u građevinama amfiteatara.

## Literatura
* Buovac Marin: *Amphitheatres in the Republic of Croatia*, 13th Annual Meeting of the European Association of Archaeologists, Sveučilište u Zadru, Zadar 2007.
97.

__NOTOC__
Godina **97.** (**[[rimske brojke|XCVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Veta** (ili, rjeđe, **godina 850. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 97. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
* U [[Numidija|Numidiji]] osnovana [[Rimsko Carstvo|rimska]] kolonija [[Cuicul]]. 
* [[Kina|Kineski]] general [[Ban Chao]] naređuje svom pomoćniku [[Gan Ying]]u da uspostavi redovne kontakte sa [[Parti]]ma.
* [[Gaius Cornelius Tacitus|Tacit]] postaje [[konzul]].
* Rimski car [[Nerva]] priznaje [[Sanhedrin]] u [[Jamnia|Jamniji]] kao službenu vlast [[Jevreji]], a jevrejski patrijarh ili *nasi'' je određen za službenog predstavnika Jevreja u Rimu.
* 28.10. – Rimski car Nerva opoziva vojskovođu Marka Ulpija Trajana sa granice sa Germanijom kako bi, pod pritiskom Pretorijanske garde usvojio i tako odredio za svog nasljednika.
* Papa Evarist nasljeđuje Klementa I kao peti po redu papa (katolička tradicija; nijedno papinstvo do 2. vijeka nije pouzdano utvrđeno).

## Rođenja
*

## Smrti
* Wang Chong, kineski filozof (r. 27)
* Carica Dou