open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vadi al Džadid (muhafaza)

**Vadi al Džadid** ( / *Muḥāfāzah Al Wādī Al Jadīd*, što znači **Nova dolina** je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.

## Geografija

Muhafaza se nalazi na jugozapadu zemlje pored Libije na zapadu i Sudana na jugu. 
Prostire se po Libijskoj pustinji, svojom površinom od 440,098 km², je najveća, a brojem stanovnika - 247,140 najrjeđe (0.5616 stan. / km²) naseljena teritorija Egipta.

Gotovo svo stanovništvo živi u nekoliko oaza, od kojih je najveća Harga, koja je i administrativni centar muhafaze.
U njoj se nalaze i najveće atrakcije *[[Hram]] [[boga]] [[Amon|Amona Hibisa]]* (550. pne.) i ranokršćanska nekropola *El Bagavat* sa grobnicama od kojih neke datiraju s kraja 2 početka 3. vijeka. U centru te nekropole se nalazi se i jedna od najstarijih crkava u Egiptu, okružena sa 263 malih grobnih kapela.

Harga ima i industrijsku zonu na površini od 76 hektara.
### Administrativna podjela

Muhafaza Vadi al Džadid je administrativno podjeljena na 5 distrikta; Harga, Balat, Dakhla, Farafra i Baris.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Službene stranice'' 
* ''New Valley Governorate''
Meridian (Star Trek: Deep Space Nine)

***Meridian*** je epizoda amerićke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 14. novembra 1994. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Defiant]]* pronalazi planetu koja se povremeno prebacuje u alternativnu dimenziju i na kojoj se Jadzia Dax zaljubi u jednog od njenih naučnika; istovremeno na DS9 Quark jednom svojem bogatom i pohotnom klijentu pokušava prodati hologram majora Kire.

*Meridian* se smatra jednom od slabijih epizoda serije.

## Reference

## Vanjske veze
*
Teufik-paša

**Teufik-paša** znan i kao *Muhamed Teufik-paša* (Kairo, 30. april 1852 - Helvan, 7. januar 1892.) bio je Egipatski kediv koji je vladao od 1879. do 1892.

Njegova vladavina ostala je upamćena kao prva faza britanske okupacije Egipta.

## Biografija

Teufik je rođen kao najstariji sin Ismail-paše, od ostalih članova svoje familije razlikovao se po tom što je školovan u Egiptu, a ne u Evropi. Nakon tog je obavljao brojne poslove u Državnoj administraciji, između ostalog bio je šef tajnog savjeta i predsjedavajući Ministarskog savjeta.

Kad se pokazao dovoljno čvrstim da ne podilazi olako interesima Evropskih velesila, Osmanski sultan postavio je Teufika 1879. za kediva.

Kako nije imao neku naročitu podršku u zemlji, bio je prisiljen udovoljavati zahtjevima svojih političkih protivnika. To se naročito odnosilo na grupu egipatskih oficira okupljenih oko Ahmeda Urabija koja je stekla velik utjecaj, pa je on 1882. morao postaviti Urabija za ministra rata. Urabi se nije time zadovoljio, već je otvoreno agitirao protiv Taufika i njegove probritanske administracije, pa su širom Egipta nikle 
bune obespravljenih seljaka i običnih građana. Taufik je bespomoćno gledao kako mu vlast izmiče kontroli, zbog tog je Britanska mornarica u julu 1882 bombardirala Aleksandriju, što je samo dolilo ulje na vatru i povećalo Urabījevu popularnost u narodu, pa je Taufik zatražio zaštitu od Britanaca.

Britanska armija je tog augusta izvršila invaziju na Egipat i vratila Taufika na tron. Nakon tog je Taufik bio marioneta u rukama okupacijskih vlasti, naročito britanskog generalnog konzula *Evelyna Baringa* (kasnijeg lorda Cromera).U posljednjim godinama svoje vladavine pokušao je reformirati pravni sistem, formirao je skupštinu i zakonodavni savjet i pokrenuo neke projekte za navodnjavanje u poljoprivredi.

Umro je neočekivano - 1892., kad se iznenada razbolio u Helvanu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Muḥammad Tawfīq Pasha, khedive of Egypt''
Defiant (Star Trek: Deep Space Nine)

***Defiant*** je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 21. novembra 1994. godine. Radnja prikazuje kako Thomas Riker, izdajući se za Willa Rikera krade *[[USS Defiant]]* za račun Maquisa te kako je Sisko prisiljen surađivati sa Cardassijancima kako bi ga vratio i spriječio eskalaciju sukoba.

Scenario za epizodu je napisao Ronald D. Moore, inspiriran hladnoratovskim filmom *[[Fail-Safe (film)|Fail-Safe]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*
Marko Todorović (crnogorski glumac)

**Marko Todorović** (Podgorica, 1.mart 1995. - ) je crnogorski glumac, najpoznatiji po ulozi Đorđa Karađorđevića u biografskom filmu *[[Kralj Petar I (film)|Kralj Petar I]]*.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Abas I od Egipta

**Abas I** znan i kao *Abas Helmi I* (-, 1813 - Benha, 13. jul 1854.) bio je Egipatski kediv koji je vladao od 1879. do 1854.

Abasa su njegovi suvremenici opisali kao sebičnog, okrutnog i reakcionarnog vladara, protivnika bilo kakvih reformi.
Za njegove vladavine je ojačao britanski utjecaj na prilike u Egiptu.

## Biografija
Abasov djed Muhamed Ali (kediv 1805-48), pripremao ga je još od malih nogu za državničke poslove, pa je već prije nego što je postao kediv bio na brojnim visokim položajima, između ostalog bio je komandant egipatskih trupa u Siriji.
Kad je postao kediv, zaustavio je reforme koje je pokrenuo njegov djed, smanjio oružane snage, zaustavio gradnju brane u Delti Nila i usprotivio se izgradnji Sueskog kanala, koji su predložili Francuzi.

S druge strane podilazio je Britancima, koji su mu pomogli u sporu sa osmanskom vladom oko 
primjene prozapadnjačkog Tanzimata u Egiptu, kog je žestoko odbijao. Njima je dozvolio da izgrade željezničku prugu Kairo-Aleksandrija i cestu od Kaira do Sueza. 
Bio im je saveznik u Krimskom ratu i naizgled vjerni podanik svog sultana poslavši ekspedicijski korpus na front.
Ali je ukinuo monopol u trgovini koji je predstavljao glavnu prepreku u pregovorima Evropskih velesila sa Osmanskim Carstvom, što je opet odgovaralo Britancima.

Njegov konzervativizam imao je i dobru stranu, jer je odbijanjem reformi smanjio državne troškove ali i namete, pa su siromašni živjeli nešto bolje.

Abas je privatno živio vrlo izolirano u svojoj palači u Benhi, gdje je u julu 1854]]. pronađen mrtav. U službenom izvještaju je kao uzrok smrti navedena apopleksija (moždani udar), ali se pretpostavlja da su ga zadavile sluge.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Abbās I viceroy of Egypt''
Hadžišabanovića vila

**Hadžišabanovića vila** nalazi se u lokalitetu Koran, u neposrednoj blizini vrela rijeke Miljacke, opština Pale, Bosna i Hercegovina. Vilu je sagradila sarajevska trgovačka porodica Hadžišabanovića. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika na sjednici održanoj od 3. do 9. septembra 2002. godine donijela je  odluku da se vila proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.

## Historija
Braća Hadžišabanović (ranije hadži-Šabanović) su, 1898. godine pored dvije svoje pilane u Sarajevu, podigli još jednu sa dva gatera na Palama. Pilane su uglavnom zadovoljavale lokalno tržište, ali sa izgradnjom željezničke pruge prema Višegradu i njenim puštanjem u promet 1906. godine, pilana Hadžišabanovića na Palama je u značajnoj mjeri proširila svoje kapacitete. 

Godine 1910. Pale su imale 179. kuća i 1082 stanovnika. U to vrijeme, vlasništvo Hadžišabanovića na Palama je obuhvatalo i farmu krava, pekaru, prodavnicu, pa čak i mekteb, gdje su se muslimanska djeca podučavala vjerskim obredima i arapskom pismu.

Vila je dvospratnica, građena namjenski, kao ishodišna kuća. Projekat je rađen u martu iste godine u stolarskom ateljeu Augusta Tabory-a u Sarajevu. U privatnom vlasništvu je bila do 1946. godine, kada su je jugoslavenske vlasti nacionalizovale. Danas je vila vlasništvo opštine Pale.

Dugogodišnja nebriga društva, neadekvatno održavanje i nepovoljni vremenski i drugi uslovi, doveli su objekat u vrlo loše stanje. Uslijed dugodišnjeg vlaženja zidova, mraza i drugih faktora, kao i vrlo visokog snijega 2000./2001. godine, došlo je do kolapsa konstrukcije i rušenja zapadnog dijela. Ostatak zapadnog zida također je vrlo nestabilan i postoji realna opasnost da se sruši, što bi dovelo do rušenja većeg dijela objekta.
## Opis
Vila predstavlja masivnu dvokatnicu zidanu opekom i omalterisanu produžno-cementnim malterom. Građena je namjenski kao ishodišna kuća. Predstavlja arhitektonski izraz iz perioda austrougarskog carstva – stil austrijske vile, što je vidljivo u izgledu i materijalizaciji objekta.

Današnje stanje objekta bitno se razlikuje od izgleda u projektu Augusta Tabory-a. Vjerovatno je prilikom kasnijih intervencija (najveća 1936. godine) došlo do promjene izgleda kompletnog objekta, tako da su postojeće fasade riješene puno jednostavnije, bez ikakvih detalja u drvetu, ali sa interpoliranim novim sadržajima i složenijim krovnim plohama. Na objektu su istaknuta dva tornja od kojih je istočni pokriven šatorastim četverostrešnim krovom, dok je drugi (zapadni) pokriven osmostrešnim krovom sa salonit pločama.

Od profilacije na tornjevima su istaknuti krovni vijenci. Prozorski otvori su velikih dimenzija i uglavnom su lučno završeni. Okviri su izvedeni u malteru. Objekat je trenutno pokriven crijepom i limom.

## Reference
Asocijacija afričkih univerziteta

**Asocijacija afričkih univerziteta** (; ; ; ) sa sedištem u glavnom gradu Gane-Accri je organizacija institucija visokog obrazovanja u Africi. Organizacija je osnovana u Rabatu u Maroku 12. novembra 1967. na temelju ranijih preporuka iz septembra 1962. sa konferencije UNESCO-a u Antananarivu na Madagaskaru.

Komitet za osnivanje organizacije sastao se prvi put u septembru 1963. u Kartumu gde je usaglašen i predlog statuta organizacije. U početku je asocijacija uključivala 34 institucije visokog obrazovanja da bi do danas ta cifra prešla 340 članica u 46 zemalja. Primarna funkcija asocijacije je da pruži platformu za razmenu znanja i iskustava među afričkim univerzitetima. Asocijacija prema potrebi stvara zajedničke grupe stručnjaka u različitim naučnim domenima.

## Povezano
* Panafrikanizam
* Asocijacija univerziteta Evrope

## Reference

## Vanjske veze
*Službena stranica
Suez (muhafaza)

**Suez** ( / *Muḥāfāzah as-Suways*, je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.

## Geografija

Muhafaza se nalazi na sjeveroistoku zemlje, sjeverno od Sueskog zaljeva, pored istoimenog grada Sueza, na južnom kraju Sueskog kanala. 
Prostire se na površini od 9,002 km², i ima 743,193 stanovnika.

Gotovo svo stanovništvo (točnije njih 740,874) živi u gradu Suezu, koji je i administrativni centar muhafaze, a svega njih 2319 po pustinjskoj unutrašnjosti.

Muhafaza Suez ima razvijenu trgovinu i industriju ponajprije zahvaljujući kanalu (brodogradnja, radionice za održavanje kanala) ali i zbog eksploatacije mineralnih sirovina; vapnenac, dolomit, ugljen, nafta. Pa pored rafinerije nafte i velike cementare ima i tvornice; stakla, umjetnih gnojiva, kemikalija, tekstila i punionice pića.
Dobro je razvijeno i ribarstvo po Crvenom moru.
### Administrativna podjela

Muhafaza Suez je administrativno podjeljena na 5 općina; Arbin, Ganajin, Suez, Ataka, Fajsal i Luka Suez.

Ataka je industrijska zona, za razliku od tog stambene i poslovne zgrade kao i većina administrativnih, obrazovnih i zdravstvenih institucija nalazi se u gusto 
naseljenoj Općini Suez. U Općini Ganajin se uzgaja nešto voća i povrća.

## Izvori

## Vanjske veze

*''Službene stranice'' 
*''Suez Governorate''
Fascination (Star Trek: Deep Space Nine)

***Fascination*** () je epizoda američke science fiction TV-serije  *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 28. novembra 1994. godine. Radnja prikazuje kako na DS9 za vrijeme proslave bajoranskog Dana zahvalnosti dolazi Lwaxana Troi, a nakon čega se članovi posade počnu iznenada zaljubljivati jedno u drugo.

Scenario za epizodu je inspiriran znamenitom Shakespearovom komedijom *[[San ljetne noći]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*
Puče

**Puče** () su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Koper, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Koper.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Puče su imale 249 stanovnika.

**Napomena**: *U 1955. povećano za naselja *'Breči** i **Planjave*' koja su ukinuta.*

## Reference

## Vanjske veze
Past Tense (Star Trek: Deep Space Nine)

***Past Tense*** () je dvodijelna epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 2. i 9. januara 1995. godine. Radnja prikazuje kako Sisko dolazi na Zemlju kako bi sudjelovao u konferenciji Zvjezdane flote, te kako prilikom teleportacije bude prebačen u prošlost odnosno u San Francisco 2024. godine uoči velikih i krvavih nereda.

*Past Tense* je bila posljednja epizoda serije prije početka *[[Star Trek: Voyager]]*. Jonathan Frakes, koji je režirao drugi dio epizode, je toliko impresionirao producente da su mu povjerili režiju cjelovečernjeg kino-filma *[[Star Trek: First Contact]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*
*
Benha

**Banha** (arapski: بنها‎) je grad od 174,518 stanovnika na sjeveru Egipta u muhafazi Kaljubija u kojoj je i administrativni centar.

## Geografija

Benha se nalazi u Donjem Egiptu u Delti Nila, na trasi autoputa za Aleksandriju, udaljena oko 48 km sjeverno od Kaira.
Grad se prostire duž istočne (desne) obale rukavca Nila Dumjat (Damiete) i duž kanala Teufiki.

## Historija

Benha leži u centru najgušće naseljenog dijela Egipta, pa je od davnina važno raskršće važnih puteva, a od 19. vijeka i željezničkih pruga prema Aleksandriji na sjeverozapadu i Sueskom kanalu na istoku.

## Znamenitosti i obrazovanje

Najveća atrakcija je arheološko nalazište antičkog grada *Atribis*a, koje se nalazi na periferiji grada.

Od 1976. Benha je i univerzitetski grad, nukleus tog univerziteta bio je agronomski fakultet, osnovan još 1911, kao jedan od 
najstarijih u zemlji.

## Privreda
Benha je od ranog srednjeg vijeka bila poznata po svom medu, a danas je po narančama i grožđu.

Kako se nalazi u srcu vrlo plodnog kraja za uzgoj pamuka, i njena industrija je vezana uz to, od predionica pamuka, do tvornica tekstila.
Ima i pogone prehrambene industrije.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice'' 
* ''Banhā, Egypt'' 
* ''Benha''
Kaljubija (muhafaza)

**Kaljubija** ( / *Muḥāfazat Al-Qalyūbeya*, je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.

## Geografija

Muhafaza se nalazi u Donjem Egiptu, sjeverno od Kaira, pored vrha Delte Nila. 
Površinom je mala, ima svega 5,111 km², ali je gusto naseljena jer ima 5,744,425 stanovnika.
Oko 3 / 5 stanovnika živi na selu i bavi se poljoprivredom.

Plodne aluvijalne oranice navodnjavaju se uglavnom Kanalom Taufik, koji teče pararelno sa rukavcem Nila - Damieta. Manji istočni dio koristi vodu iz Kanala Ismailia. 
Najviše se uzgaja; kukuruz, pamuk, pšenica i djetelina ali i voće i povrće za kairske tržnice.

Mineralnih sirovina (fosfati, bazalt) ima na istoku kod Abu Zabala.

Industrija je koncentrirana u gradu Šubra el Kejma, koji ima puno tvornica, od predionica pamuka, električnih kablova, plastike, ambalaže, automobila, metalurških i prehrambenih artikala do rafinerije nafte.

Pored tog staro industrijsko predgrađe Kaira - Abu Zabal ima kemijski kombinat koji proizvodi umjetno gnojivo.

### Administrativna podjela

Muhafaza Kaljubija je administrativno podjeljena na 16 distrikta; Kanka (urbani), Kanka, Kusus (urbani), Kanater, Ubor(urbani), Banha, Banha (urbani), Banha 2(urbani), Kafr Šukr, Kaha, Kaljub (urbani), Kaljub, Šubra el Kejma 1 (urbani), Šubra el Kejma 2, Šibin el Kanater  i Tukh.

Najveći urbani centri su Kaljub i Benha koja je administrativni centar muhafaze.
## Izvori

## Vanjske veze

* * ''Službene stranice'' 
* ''Qalubiya Governorate''
Kanal Ismailia

**Kanal Ismailia** ili **[[Kanal]] [[Slatka voda|slatke vode]]** je kanal na sjeveru Egipta koji dovodi vodu iz Nila do Sueskog kanala i gradova duž njega Ismailije, Sueza i Port Saida.

Kanal je iskopan za gradnju Sueskog kanala, jednim dijelom kako bi se taj sušni pustinjski kraj napojio pitkom vodom, i da se podigne nivo vode u Jezeru Timsah budućoj trasi Sueskog kanala.
## Karakteristike i historija gradnje
Kanal su projektirali francuski inženjeri.
Iskapanje tog kanala, obavljeno je uglavnom ručno, prisilnim radom više hiljada egipatskih seljaka.

*Kanal Ismailia* prosječno je širok 18 metara, a dubok do 2,4 metra.
Prva (glavna) dionica od Kanala Zakazik (*Ras El Vadi*) do Jezera Timsah dužine 32 km, dovršena je u februaru 1862.

Krak kanala prema Suezu dug 80 km dovršen je u decembru 1863. Pojas od Jezera Timsah do Port Saida ispočetka se snabdjevao pitkom vodom cjevovodom, a nakon tog krakom kanala koji je iskopan do Port Saida 1869.

Kasnije je utvrđeno da kanal treba prokopati direktno do Nila, kako bi dotok vode bio ravnomjeran tokom cijele godine, a ne kao dotad samo do kanala u Zakaziku.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ismailia Canal, Egypt''
Fuad II od Egipta

**Fuad II od Egipta** (Kairo, 16. januar 1952.  - ) bio je posljednji egipatski kralj koji je formalno vladao zemljom od 26. jula 1952. do 18. juna 1953. kad je monarhija ukinuta i proglašena republika.

## Biografija
Rođen je kao jedini sin kralja Faruka I, koji je u Državnom udaru, svrgnut sa trona i prisljen da abdicira 23. jula 1952. u korist svog svega šest mjeseci starog sina.
Fuad je proglašen kraljem 26. jula 1952., umjesto njega vladao je regentski savjet na čelu sa Muhamedom Abdulom Munimom. Fuad ionako nije bio u zemlji već sa ocem u egzilu u Italiji.

Fuadu je tek 1970-ih predsjednik Anvar Sadat ukinuo zabranu povratka u zemlju.

## Reference

## Vanjske veze

* ''The Muhammad 'Ali Dynasty''
Xiong Xiling

**Xiong Xiling** ili **Hsiung Hsi-ling** (pojednostavljeni kineski: 熊希龄; Hanyu Pinyin: Xióng Xĩ Líng; 1870–1937) bio je kineski filantrop i političar koji je od 1913. do 1914. služio kao premijer Republike Kine.

Prije bavljenja politikom je bio tradicionalni kineski učenjak. Nakon što je 1912. proglašena Republika, njen prvi predsjednik Yuan Shikai ga je imenovao ministrom financija. Godinu dana kasnije je postao premijer, ali se relativno brzo počeo razilaziti sa Yuanom oko njegove autokratske politike, te je podnio ostavku. Nakon toga se posvetio filantropskoj djelatnosti u Pekingu i Šangaju. U Šangaju ga je zatekao japanski napad 1937. godine, od koga se sklonio u Hong Kong gdje je umro.

Njegova kćer  Nora Hsiung Chu je postala istaknuti tajvanski pedagog.
Sun Baoqi

**Sun Baoqi** (; 26. april 1867 – 3. februar 1931) bio je kineski diplomat, političar i poslovni čovjek koji je u dva navrata - 1914. godine i 1924. godine - služio kao premijer Republike Kine.

Sun se rodio u porodici visoko rangiranih carskih službenika, rodbinski povezanih sa vladajućom dinastijom Qing. Karijeru je započeo vršeći niz upravnih funkcija, prije nego što će nakon Bokserskog ustanka biti poslan za ambasadora u niz evropskih zemalja. Sun je pripadao reformističkoj frakciji carske administracije koja se zalagala za transformaciju Kine u ustavnu monarhiju. Kada je u Xinhai revoluciji zbačena monarhija i uspostavljena republika, Sun je bio prisiljen napustiti dužnost, ali ga je predsjednik Yuan Shikai brzo imenovao direktorom carina, a 1913. godine članom kabineta Xiong Xilinga. Na tom je mjestu Sun isposlovao sporazum sa carskom Rusijom kojom je Rusija formalno priznala kineski suverenitet nad Vanjskom Mongolijom, a Kina se zauzvrat obavezala tom području priznati autonomiju.  

Kada je Xiong podnio ostavku, Sun je nekoliko mjeseci vršio dužnost premijera. U vladi Xu Shichanga je vršio dužnost ministra vanjskih poslova, ali je u maju 1915. godine prisiljen podnijeti ostavku, nakon što je njegovo izlaženje u susret japanskih 21 zahtjeva izazvalo javno nezadovoljstvo. Nakon toga je uglavnom obavljao ekonomske poslove, odnosno upravljao državnim poduzećima. Godine 1924. je nakratko ponovno postao premijer, ali je podnio ostavku zbog sukoba sa ministrom financija Wangom Kominom. Godine 1926. je postao dekan Kinesko-francuskog univerziteta, ali je 1928. nakon Sjeverne ekspedicije pobjegao u Dairen. Posljednje godine života je proveo na liječenju u Hong Kongu. 

## Vanjske veze

* Erich Gütinger Die Geschichte der Chinesen in Deutschland: ein Überblick über die ersten
* 孙宝琦 Baidu article.
* Sun Pao-chi (Sun Baoqi) 孫寶琦  from *Biographies of Prominent Chinese* c.1925.
Xu Shichang

**Xu Shichang** (**Hsu Shih-chang**; ; kurtoazno ime: Juren (Chu-jen; 菊人); 20. oktobar 1855 – 5. jun 1939) bio je kineski političar koji je od 1918. do 1922. godine služio kao predsjednik Republike Kine. Xu, koji je prije toga dva puta nakratko služio kao premijer, bio je jedini civil na čelu kineske države u Eri gospodara rata.

Xu je karijeru započeo pod carskim režimom dinastije Qing za koga je vršio niz visokih dužnosti i napredovao do mjesta ministra carskog kabineta 1911. godine. Tada se sprijateljio sa uticajnim generalom Yuan Shikaijem. Kada je u Xinhai revoluciji srušena monarhija i uspostavljena republika, Yuan, koji je postao njen predsjednik, imenovao ga je 1912. godine državnim sekretarom u nastojanju da sebi privuče pristaše bivšeg režima iz Rojalističke stranke. Sa tog mjesta je Xu postao premijer nakon ostavke Sun Baoqija 1914. godine. Kada se Yuan krajem 1915. proglasio carem, Xu se tome usprotivio i podnio ostavku. Yuan ga je ponovno imenovao nekoliko mjeseci kasnije, nakon što je bio odustao od restauracije monarhije. Xua je ubrzo smijenio uticajni gospodar Duan Qirui.

Dvije godine kasnije, nedugo pred završetak Prvog svjetskog rata, Xu je, uz Duanovu podršku, imenovan za predsjednika. Xu je uglavnom podržavao Duanovu politiku oslanjanja na zapadne sile, za čiji je račun poslao kineske trupe protiv boljševika u Ruskom građanskom ratu, ali i Japan. Ustupci Japanu su izazvali niz protesta poznatih kao Pokret 4. maja. Duan kao civil nije imao moći ni autoriteta da zaustavi sukob između Duanove Anhui klike i Cao Kunove Zhili klike, a koji je 1920. eskalirao u kratkotrajni oružani sukob u kome je Anhui klika poražen. Dvije godine kasnije ga je pobjednički Cao Kun natjerao da napusti dužnost i prepusti je Li Yuanhongu.

## Vanjske veze
* 
* *[https://archive.org/details/cu31924023562113/ China After the War]* (1920, English translation)
Wu Tingfang

**Wu Tingfang** (, također poznat kao **Ng Choy** ili **Ng Achoy** (); 30. jul 1842 - 23. jul 1922) bio je kineski diplomat i političar, koji je 1917. nakratko služio kao premijer, a od 1921. do 1922. kao ministar vanjskih poslova Republike Kine.

Rođen u kineskoj porodici u današnjoj Malacci, Wu je 1846. godine otišao u Hong Kong. Tamo je odrastao i obrazovao se, a potom otišao u London nakon čega je položio pravosudni ispit i postao jedan od prvih kineskih advokata u Hong Kongu. Poslije je, zbog znanja stranih jezika, od strane carskog režima dinastije Qing imenovan za diplomata te je u nekoliko navrata služio kao ambasador u SAD. U carskom periodu se zalagao za reforme pravnog sistema, a poslije Xinhai revolucije je služio kao diplomat novouspostavljenoj Republici. Wu je promovirao vegetarijanstvo, a na engleskom je objavio nekoliko knjiga kojima je nastojao suzbiti rasističke i druge predrasude prema Kinezima u zapadnoj javnosti.

## Izvori
Mokša

**Mokša** (sanskrit: मोक्ष *mokṣa*) ili **mukti** (sanskrit: मुक्ति *mukti*), doslovno oslobođenje, razrešenje, je pojam koji u indijskim religijama znači oslobođenje iz večnog toka „rađanja, umiranja i preporađanja" (samsara) i svekolike patnje i ograničenosti postojanja u svetu. To je krajnji cilj mudrosti u indijskoj filozofiji.

U svim granama indijske filozofije uvek je postojao i praktični cilj, prema kojem se i merila uspešnost te filozofije. Taj je cilj oslobođenje od večnog kruga zbivanja, i u raznim se filozofskim sistemima različito tumači i postiže. U vedanti, mokša (*mukti*) pretpostavlja apsolutizaciju atmana. To je konačno jedinstvo s apsolutom, uviđanje jedinstva atman-brahman, ukidanje dihotomije subjektivnog i objektivnog. Nasuprot tome, u budizmu oslobođenje predstavlja krajnju negaciju sopstva (anatman). Oslobođenje je u nirvani, ugasnuću, za koje su potrebni moralni, psihički, karmički, meditativni preduslovi.

Oslobođenje je uslovljeno stanjem svijesti i razumijevanjem najviše istine o zbilji.

## Etimologija

Mokša dolazi od sanskritskog korena *muc* u značenju pustiti, osloboditi.

## Mokša u hinduizmu

Mokša je pojam suprotan karmi, moralnoj determiniranosti delatnošću. U hinduističkoj filozofiji mokša predstavlja transcendenciju fenomenskog postojanja: svesti, vremena, prostora i kauzalnosti (karma) u bilo kom smislu.

Mokša označava razlaganje materijalnog sopstva kako bi se razotkrila osnova postojanja – duh (*đivatman* - duša ili sopstvo). Oslobođenje se doseže asketskom disciplinom smirivanja strasti. Mokša ima dvostruku svrhu: metafizičku realizaciju (*sadhana*) i etičku svrhu ublaženja i prestanka patnje.

## Mokša u budizmu

Mokša se u budizmu naziva nirvana (nibbana) odn. utrnuće, ugašenost. Razlika u tumačenju oslobođenja u hinduizmu i budizmu javlja se zbog različitog tumačenja sopstva (sebe, duše). U budizmu se sopstvo ne označava u smislu samoostvarenja (*atma-jnana*, *atma-džnana* – znanje o sebi) već se pod sopstvom isključivo smatra agregat (ego), i to u skladu sa Budinom doktrinom anata (ne-ja). U budističkoj nirvani nema više nikakvih opažaja pa tako ni bilo kakvog sopstva.

## Reference

## Povezano
* Satori
Zhao Bingjun

**Zhao Bingjun** () (1859 – 26. februar 1914) bio je kineski političar koji je od 1912. do 1913. godine služio kao premijer Republike Kine.

Karijeru je započeo za vrijeme carskog režima dinastije Qing kao policijski funkcionar. Pod carskim režimom je napredovao do mjesta ministra unutrašnjih poslova, gdje ga je zatekla Xinhai revolucija. Na tom je mjestu ostao i kada je proglašena Republika, čiji je prvi predsjednik postao general Yuan Shikai, koji će ubrzo postati njegov glavni saveznik. Yuan ga je imenovao premijerom, i za njegovog mandata su održani prvi i posljednji višestranački izbori u Kini, na kojima su pobijedili revolucionarni republikanci na čelu sa Song Jiaorenom, a za koga se očekivalo da će sastaviti novu vladu. Song je, međutim, ubijen u nikad razjašnjenim okolnostima, a za što su republikanci optužili Yuana i Zhaoa te što je dovelo do kratkotrajnog republikanskog ustanka protiv Yuanove i Zhaove Beiyanške vlade. Iako je ustanak na kraju ugušen, Zhao je, da bi zaštitio svog mentora, podnio ostavku. Godine 1914. je umro od trovanja, koje se tradicionalno pripisuje Yuanu, odnosno Yuanovom nastojanju da ukloni "neugodnog" svjedoka.
Li Jingxi

**Li Jingxi** (; 1857–18. septembar 1925) bio je kineski političar koji je 1917. godine nakratko služio kao premijer Republike Kine.. 

Li je karijeru započeo u carskom režimu dinastije Qing te je, između ostalog, od 1909. do 1911. godine služio kao posljednji potkralj Yun-Guija, odnosno predstavnik carske vlasti u današnjoj provinciji Yuna. Na mjesto premijera je 28. maja 1917. godine došao nakon što je predsjednik Li Yuanhong smijenio njegovog prethodnika, generala Duan Qiruija, a nakon Duanovog neuspješnog pokušaja da Kinu uključi u Prvi svjetski rat na strani Antante. Li je, bojeći se da bi Duan mogao pokrenuti puč, u Peking pozvao trupe generala Zhang Xuna. Za Zhanga se ispostavilo da podržava Centralne sile te je 24. juna zarobio Lija, a 1. jula proglasio obnovu monarhije i sebe za novog carskog premijera. Iako je Zhangov puč slomljen 12. jula, Li više nije preuzeo premijersku dužnost. 

## Izvori
Mandžurska restauracija

**Mandžurska restauracija** je naziv za kratkotrajni režim ustanovljen u julu 1917. godine nakon puča koji je u kineskom glavnom gradu Pekingu izveo general Zhang Xun, odnosno pokušaj obnove carskog režima dinastije Qing svrgnutog u Xinhai revoluciji pet godina ranije. Do njega je došlo u periodu nestabilnosti izazvanog smrću Yuan Shikaija, prvog predsjednika novouspostavljene Republike Kine, odnosno spora o tome treba li Kina ući u Prvi svjetski rat na strani Antante ili ne. Zhang Xun, koji je potajno bio podržavao Centralne sile, je iskoristio poziv predsjednika Li Yuanhonga da svojim trupama uđe u Peking kako bi pružio zaštitu od bivšeg premijera Duan Qiruija, te je 24. juna okupirao grad, zarobio predsjednika i 1. jula proglasio obnovu monarhije i sebe kao novog premijera. Taj je potez, međutim, protiv njega ujedinio dotada zavađene gospodare rata i vojne klike te su oni pokrenuli pohod na Peking. 12. jula je Zhang pobjegao iz Pekinga te je ponovno uspostavljena republikanska Beiyanška vlada.

## Izvori
### Fusnote

### Literatura

*
* 
* 
*
Eduard Wagner

**Eduard Wagner** (1. april 1894 – 23. jul 1944) bio je njemački general koji je za vrijeme Drugog svjetskog rata služio kao vrhovni intendant Njemačke vojske, najpoznatiji po tome što je za vrijeme rata sa Sovjetima je zapovijedao Komandom pozadine grupa armija, te se smatra odgovornim za ratne i zločine protiv čovječnosti koje su u pozadini Istočnog fronta počinile njemačke snage.

Wagner je prije izbijanja rata, odnosno invazije na Poljsku 1939. godine izdao pravila službe u okupiranim područjima, koja su predviđala uzimanje i strijeljanje talaca u slučaju otpora od strane civilnog stanovništva. U maju 1941. godine, neposredno pred početak operacije Barbarossa, zajedno sa Reinhardom Heydrichom je sastavio pravila koja su predviđala blisku suradnju Wehrmachta sa *[[Einsatzgruppen]]* u svrhu likvidacija sovjetskih Jevreja.

Godine 1944. se priključio zavjerenicima protiv Hitlera te uredio let kojim je Claus von Stauffenberg sa tempiranom bombom doveden u Rastenburg. Kada je zavjera propala, izvršio je samoubistvo hicem u glavu plašeći se hapšenja od strane Gestapoa.

## Reference

## Vanjske veze
* Eduard Wagner biography at gdw-berlin.de
Martin Gilbert

**Sir Martin John Gilbert**  (25. oktobar 1936 – 3. februar 2015) bio je britanski historičar, najpoznatiji kao autor službene biografije Winston Churchill, kao i po knjigama posvećenim historiji 20. vijeka, pri čemu se posebno ističu one u kojima je opisao Prvi i Drugi svjetski rat. 

Gilbert je pred kraj života postao predmetom kontroverzi kada je 2009. godine imenovan za člana Chilchotove komisije koja je trebala ispitati opravdanost i način britanskog sudjelovanja u američkoj invaziji Iraka; odluka je bila kritizirana s obzirom da na Gilbertovo promoviranje cionizma kao i izjave u kojima je veličao invaziju, a Blaira i Busha uspoređivao sa Churchillom i Rooseveltom.

## Izvori

## Vanjske veze

* Obituary in *[[The Independent]]* by Marcus Williamson
* 
* 
* 
*
Udo von Woyrsch

**Udo Gustav Wilhelm Egon von Woyrsch** (24. jul 1895 &ndash; 14. januar 1983) bio je njemački nacistički političar i visoki funkcionar SS-a, zadužen za sprovođenje rasne politike Trećeg Reicha.

Woyrsch je rođen u šleskoj plemićkoj porodici, a nakon Prvog svjetskog rata se priključio paravojnim formacijama koje su se borile protiv Poljaka na novostvorenoj granici. Poslije se priključio NSDAP-u i SS-u i postao jedan od stranačkih vođa u Šleskoj. Godine 1933. je izabran u Reichstag, a 1934. je sudjelovao u Noći dugih noževa, pri čemu je likvidirao svog stranačkog suparnika Emil Sembacha.

U septembru 1939. je za vrijeme invazije Poljske imenovan za zapovjednika *[[Einsatzgruppe]]* zadužene za likvidacije Jevreja u okupiranim područjima Šleske. Brutalnost Woyrschovih ljudi je bila takva da su njome bili zgroženi visoki oficiri Wehrmachta te se bez uspjeha žalili Berlinu.

Woyrsche je od 1940. do 1944. zapovijedao policijom na području Dresdena, prije nego što je smijenjen. Na kraju rata su ga uhapsili Britanci te je 1948. godine zbog ratnih zločina osuđen na 20 godina zatvora. Godine 1952. je pušten, ali mu je 1957. godine ponovno suđeno, kada je dobio dodatnih deset godina zatvorske kazne.

## Reference

## Literatura
*Genealogisches Handbuch des Adels, Adelige Häuser A Band VII, Seite 403, Band 34 der Gesamtreihe, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn), 1965,  
*  Birn, Ruth Bettina : *Die Höheren SS- und Polizeiführer. Himmlers Vertreter im Reich und in den besetzten Gebieten.* Droste Verlag, Düsseldorf, 1986, 
* Browning, Christopher, and Matthäus, Jürgen. *The Origins of the Final Solution - The Evolution of Nazi Jewish Policy, September 1939 - March 1942*. University of Nebraska Press, 2004, 
*  Klee, Ernst: *Das Personenlexikon zum Dritten Reich*. Fischer, Frankfurt am Main 2007,  (Aktualisierte 2. Auflage)
* Richard Grunberger, *Hitler's SS* (1970), 
* Christopher Ailsby, *SS: Role of Infamy* (1997),
Albanski institut za međunarodne odnose

**Albanski institut za međunarodne odnose** (, ) je albanski nevladvin trust mozgova sa sedištem u Tirani. Institut je osnovan 1997, a formalno je registrovan 2002. godine. Istraživački fokus instituta usmeren je na evropske integracije, proces demokratizacije i razvoj Balkana.

## Povezano
* Univerzitet u Tirani

## Reference
Caretaker (Star Trek: Voyager)

***Caretaker*** je prva epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 16. januara 1995. godine. Radnja, koja se posredno naslanja na ranije epizode TV-serija *[[Star Trek: The Next Generation]]* i *[[Star Trek: Deep Space Nine]]* prikazuje kako ''USS Voyager'', brod Zvjezdane flote koji je tragao za Maquisima postane zahvaćen neobičnim fenomenom zbog koga završi na drugom kraju galaksije te njegova posada, zajedno sa Maquisima koje je bila snašla ista sudbina, mora pronaći put kući.

Epizoda je prikazana na UPN, novopokrenutoj TV-mreži koja je upravo na taj dan započela sa emitiranjem. Gledalo ju je 21,3 miliona gledalaca, što je bio rekord koji kasnije epizode neće nadmašiti.

Kritičari su imali podijeljena mišljenja, koja se uglavnom tiču "neurednog" scenarija, uključujući neke detalje vezane uz fiktivni svijet.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Parallax (Star Trek: Voyager)

***Parallax*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 23. januara 1995. godine. Radnja prikazuje kako se posada *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyagera]]* suočava sa vremensko-prostornom anomalijom koja prijeti da uništi brod.

## Reference

## Vanjske veze
* 

*Doux Review - Star Trek Voyager: Parallax
Barizoni

**Barizoni** () su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Koper, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Koper.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Barizoni su imali 136 stanovnika.

**Napomena**: *U 1979. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju [[Ankaran]] (općina [[Ankaran]]).*

## Reference

## Vanjske veze
Boršt (Kopar)

**Boršt** () je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Koper, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Koper.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Boršt je imao 170 stanovnika.

## Galerija



Datoteka:Boršt, Koper.JPG|seoske kuće
Datoteka:Kapelica, Boršt.JPG|kapelica
Datoteka:Srednjeveški fragmenti fresk (Boršt).jpg|fragment srednjovjekovne freske



## Reference

## Vanjske veze
Bitcoin prevara na Twitteru 2020.

**Bitcoin prevara na Twitteru 2020.** () je bilo masovno hakiranje socijalne mreže Twitter koje se dogodilo 15. jula 2020. godine, i tokom koje su hakeri uspjeli preuzeti kontrolu nad korisničkim računima najpoznatijih korisnika, uključujući vodeće kompanije i političare, te ih koristiti kako bi, nudeći navode humanitarne donacije, od drugih korisnika tražili financijska sredstva u bitcoinu. Twitteru je trebalo nekoliko sati da ponovno preuzme kontrolu nad svojim servisom, a zbog čega su svi potvrđeni (*blue check*) računi bili suspendirani. Smatra se da je Bitcoin prevara najspektakularnije hakiranje u 21. vijeku.

31. jula 2020. je američko Ministarstvo pravde objavilo kako su pod sumnjom da su izveli napad uhapšene tri osobe - 19-godišnjak iz Ujedinjenog Kraljevstva, 22-godišnjak te maloljetnik iz države Floride. Svima im prijete višedecenijske kazne zatvora zbog preuzimanja zaštićenih kompjutera, prevare i pranja novca.
Aḥmed Urabi

**Ahmed Urabi** punim imenom *Ahmed Urabi-paša Misirski* (selo pored Zakazika, 1839. - Kairo, 21. septembar 1911.) bio je egipatski nacionalist, lider društveno političkog pokreta, koji je okupio gotovo sve slojeve egipatskog društva, od onih iz viših klasa, do vojnika i običnih seljaka, jer je izražavao nezadovoljstvo zbog 
dominacije Evropskih velesila (Britanije i Francuske).

## Biografija

Urabi je rođen u familiji seoskog šeika, studirao je na kairskom Al-Azharu vodećoj instituciji za islamistiku. 
Nakon školovanja priključio se vojsci, gdje je dogurao do čina kajmakama, nakon sudjelovanja u Egipatsko-etiopskog rata 1875.-76. 
Još na samom početku vojne karijere, priključio se tajnoj organizaciji koja je za cilj imala uklanjanje turskih i čerkeskih oficira, koji su imali monopol na najviše činove u Egipatskoj vojsci.
Odmah nakon rata - 1879. sudjelovao je u neuspjelom oficirirskom puču protiv Egipatskog kediva Teufik-paše.

Urabi je bio odličan govornik, blizak običnom narodu iz kog je i sam potekao, a njegov slogan *Miṣir - Misircima* (Egipat Egipćanima) uzdigao ga je u nacionalnog heroja.
Postao je toliko popularan, kao jedan od lidera tek osnovane Nacionalne partije, da kolebljivi Teufik-paša nije imao kud, već ga je 1881. uključio u vladu kao ministra rata (odbrane). Njegovi vatreni govori u parlamentu protiv stranaca koji su kontrolirali egipatski budžet, bojeći se da prezaduženi Egipat neće biti u stanju vraćati kredite za 
Sueski kanal, doveli su do čitavog niza spontanih napada na evropske trgovce i njihova poduzeća. 

### Urabijev ustanak
Preplašeni Teufik-paša kog više nitko nije slušao, pobjegao je u Aleksandriju, i zatražio pomoć od Britanije i Francuske.
Francuzi su doplovili ali su se povukli, ali je zato Britanska mornarica u julu 1882 bombardirala Aleksandriju, što je samo dolilo ulje na vatru, jer su izbili još veći nemiri, a Urabi je proglasio kediva izdajnikom.
Kao komandant egipatske vojske, organizirao je odbranu zemlje i poveo pravi rat, u prvi mah je uspio spriječiti daljni prodor Britanske vojske prema Kairu.

U augustu je Britanska vojska pod vodsvom Garneta Wolseleya izvršila desant u zoni kanala kod Ismailie i odatle krenula u napad na Kairo. Urabijeva slabo opremljena i loše obučena vojska je poražena u Bitci kod Tel el Kabira. To je bio Urabijev kraj, jer je nakon tog 
uhapšen i osuđen na smrt. Na Britansku intervenciju ta kazna nije izvršena već je izmenjena na doživotnu internaciju na Cejlon, gdje mu je 1901. dozvoljeno da se vrati u zemlju. 

Dugi niz godina njegov je lik prikazivan samo u negativnom svijetlu, sve do 1950-ih i Naserovog režima. 
Od tog vremena je Urabi - pozitivac,  borac za narodnu stvar.

## Povezano

* Anglo-egipatski rat
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urābī Pasha, Egyptian nationalist'' (na portalu Encyclopaedia Britannica) 
* ''Urabi-paša, Ahmed'' (na portalu Hrvatska enciklopedija LZMK)
Zakazik

**Zakazik** (arapski: الزقازيق/ Az-Zaqāzīq) je grad od 396,852 stanovnika na sjeveru Egipta u muhafazi Šarkija u kojoj je i administrativni centar.
 
## Geografija

Zakazik se nalazi u Donjem Egiptu u Delti Nila, udaljen sedamdesetak kilometara sjeveroistočno od Kaira. Grad se prostire duž obala kanala Mufaj (Mejones), nedaleko od Kanala Ismailia.

## Historija
Sve do početka 19. vijeka Zakazik je bio selo, u grad se počeo transformirati 1820-ih, kao trgovište za pamuk.

Grad se brzo širio pa je ubrzo zamijenio Bilbejs kao administrativni centar muhafaze. Sve veća prisutnost evropskih trgovaca ponesenih brzom zaradom na pamuku, krajem 19. vijeka, rezultirala je netrpeljivošću prema njima i sukobima, koji su kulminirali početkom 1880-ih u ustanku kog je poveo Aḥmed Urabi rođen na periferiji današnjeg grada.

Zakazik leži u najgušće naseljenom dijelu Egipta, pa je važno raskršće cesta, a od 19. vijeka i željezničkih pruga prema Port Saidu i Sueskom kanalu.

## Znamenitosti i obrazovanje

Najveća atrakcija je arheološko nalazište grada Bubastisa, koje se nalazi na periferiji, oko 1,6 km južno od centra grada. Bubastis datira iz polovine 3. milenija pne.  kad je vladala Četvrta dinastija.
Tu se nalazi i arheološki muzej Tal Basta u kom su izloženi artefakti koje su egipatski arheolozi iskopali 1960-ih-70-ih na lokalitetu.

Od 1974. Zagazig je i univerzitetski grad, nukleus tog univerziteta bila je filijala kairskog Al-Azhara.

## Privreda

Kako se nalazi u kraju plodnom za pamuk, i njegova industrija je vezana uz to, pa je prvenstveno grad predionica i tekstilne industrije.
Uz to ima i pogone prehrambene industrije.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Al-Zaqaziq'' 
* ''Zakazik''
Šarkija (muhafaza)

**Šarkija** ( / *Muhafzet Al-Sharqiyya*, je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.

## Geografija

*Muhafaza Šarkija* se nalazi u Donjem Egiptu, u istočnom dijelu Delte Nila. Prostire se od Kaira sve do Sredozemnog mora, odnosno do boćate lagune Manzala na sjeveroistoku. 
Površinom je mala, ima 4,911 km², ali je vrlo gusto naseljena jer ima 7,332,169 stanovnika.
Po tom parametru je treća u zemlji nakon muhafaza Kairo i Giza.
Oko 77% stanovnika živi na selu, a 23% po gradovima.

### Administrativna podjela

Muhafaza Šarkija je administrativno podjeljena na 22 distrikta; Abu Hamad, Abu Kebir, Huseinija, Ibrahimija, Kanajat (urbani), Kurejn (urbani), Nova Salhia (urbani), Avlad Sakr, Zakazik 1(urbani), Zakazik 2 (urbani), Zakazik, Bilbejs, Dijarb Negm, Fakous (urbani), Fakous, Hihja, Kafr Sakr, Ramadan (urbani), Ramadan 2 (urbani), Maštol El Suk, Minja El Kamh, Minšat Abu Omar i Tanis.

Najveći urbani centar je Zakazik koji je administrativni centar muhafaze.

## Historija

Prije nego što je podijeljen za vladavine Fatimida, teritorij Šarkije obuhvaćao je puno veći prostor Delte Nila, nakon tog je 1315. izdvojen južni dio i stvorena Muhafaza Kaljubija.
Za srednjeg vijeka Šarkija je bila poznata po brojnim koptskim i arapskim ustancima, ali i kao invazijska ruta stranih vojski. 
Sve do kraja 19. vijeka prijestolnica Šarkije bio je utvrđeni grad Bilbejs, koji se nalazi 50 km sjeveroistočno od Kaira, tad je zamjenjen 22 km udaljenijom raskrsnicom važnih pruga - Zakazikom.

## Privreda

Dobro navodnjavana aluvijalna ravnica vrlo je plodna pa se uzgaja; pšenica, riža, soja, kukuruz, pamuk, kikiriki, sezam i agrumi. Dobro je razvijeno i peradarstvo.
Na bazi tog razvijena je i prehrambena industrija, uz to ima i tvornica elektroindustrija.

Šarkija je premrežena brojnim kanalima, među njima je najvažniji Kanal Ismailia, koji ide od Zakazika na zapadu do Ismailije na Sueskom kanalu.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Službene stranice'' 
* ''Al-Sharqiyyah Governorate''
Garnet Wolseley

**Garnet Wolseley** punim imenom *Garnet Joseph Wolseley* (Dublin, 4. jun 1833. - Menton, 26. mart 1913.) bio je feldmaršal Britanske armije, sudionik brojnih kolonijalnih ratova Britanskog Imperija širom svijeta, i ključan čovjek za modernizaciju Britanske armije.

## Biografija

Wolseley je rođen u vojničkoj porodici otac mu je bio major. U vojsku je ušao sa činom podporučnika 1852. Srčano se borio u Drugom anglo-burmanskom ratu, Krimskom ratu i Indijskom ustanku, često je ranjavan (izgubio je jedno oko) ali i odlikovan. Wolseley je sa 25 godina postao najmlađi potpukovnik Britanske armije. Kao štabni oficir Jamesa Hope Granta otplovio je za Kinu 1860. u Drugi opijumski rat. 
Svoje impresije iz tog rata opisao je u knjizi *Priča o ratu sa Kinom 1860* (Narrative of the War with China in 1860) koja mu je objavljena 1862.

Krajem 1861. zaoštrila se situacija sa Sjedinjenim Američkim Državama zbog Afere Trent, zbog tog je Britanska vlada poslala Wolseleya u Kanadu da ojača obranu te kolonije u slučaju rata sa Sjedinjenim Državama. Wolseley je 1870. komandirao kampanjom duž Crvene rijeke u kojoj je trebao pješice preći preko 950 km divljine kako bi ugušio ustanak Luisa Riela, koji je proglasio 
republiku u Manitobi. Uspjeh te kampanje i knjiga *Vojnički terenski notes* (Soldier’s Pocket-book for Field Service, objavljena 1869) u kojoj je miniciozno opisao što dobar oficir mora raditi na terenu, doveli su do njegovog unapređenja u generala i premještanja na visok položaj u Ministarstvu rata.

Kako se proslavio kao vrlo efikasan komandant i sve kasnije vlade angažirale su Wolseleya da riješi problem u koji je zapalo Britansko Carstvo. Tako je 1873. poslan je u Zapadnu Afriku da vodi kaznenu ekspediciju protiv Kraljevine Ašanti, što je on uspješno obavio i razorio njenu prijestolnicu Kumasi. 
Dvije godine kasnije poslan je u južnoafričku Koloniju Natal kako bi natjerao 
koloniste da se odreknu nekih političkih prava, da bi se stvorila Južnoafrička Unija. Nakon katastrofalnih poraza koje je pretrpila Britanska vojska u borbama sa plemenom Zulu 1879. - Wolseley je postavljen za komandanta snaga u Južnoj Africi.
Nakon što je porazio i smirio Zulue, uputio se u Koloniju Transvaal, da uguši pobunu Bura.

Nakon tog se vratio u londonsko Ministarstvo rata, i radio na reformi vojske, sve dok ga nije prekinuo nacionalistički ustanak u Egiptu pod vodsvom Ahmeda Urabija. U svojoj najbriljantnijoj kampanji Wolseley je brzo zauzeo Sueski kanal i nakon noćnog marša, iznenadio i porazio Urabija u Bitci kod Tel el Kabira - 13. septembra 1882. Za taj čin ga je premijer William Gladstone nagradio titulom barona. 

U Egipat se vratio 1884. kako bi organizirao i vodio ekspediciju duž Nila kako bi spasio svog prijatelja generala Charlesa Gordon, kog su Mahdijevi ustanici opkolili u sudanskom Kartumu. 
Do Kartuma se probio 28. januara 1885., dva dana nakon što je grad pao i Gordon poginuo. 

Zbog tih napora Wolseley je nagrađen titulom vikonta. (nakon njegove smrti to perstvo je nasljedila njegova kći jedinica).

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Garnet Wolseley, 1st Viscount Wolseley'' (na portalu Encyclopaedia Britannica)
Konačnost

**Konačnost** je ograničenost u prostoru, vremenu, broju, itd. Konačno jeste ono što ima kraj, granicu, što je izmerljivo ili prebrojivo. suprotan pojam je beskonačno.

U teoriji saznanja i prirodnoj filozofiji iskrsava problem da li je svet prema prostiranju, vremenu, materiji konačan ili beskonačan. U geometriji i fizici konačnost označava svojstvo neke veličine koja za celokupnu oblast veličine poseduje objašnjeno merno određenje ako ni na jednom mestu njenog definisanog područja ne raste bezgranično.

## U filozofiji

Prema Spinozi, konačno je ono što može biti ograničeno drugom stvarju:

Prema Hegelu, sve što postoji ima neki kvalitet kojim je ne samo određeno, već i ograničeno; njegov je kvalitet njegova granica. Kada o stvarima kažemo da su konačne, to znači ne samo da imaju neku određenost, da su ograničene, već naprotiv, da njihovu prirodu, njihovo biće sačinjava nebiće. Konačne stvari postoje, ali istina njihovog bića jeste njihov kraj. Ono što je konačno ne samo što se menja, ono nestaje. Konačne stvari imaju klicu nestajanja kao svoje biće u sebi; čas njihovog rođenja jeste čas njihove smrti.

## Povezano
* Postojanje
* Beskonačnost
Apsolut

**Apsolut** je pojam koji se koristi u filozofiji za označavanje krajnje, sveobuhvatne stvarnosti posmatrane kao cjelina, ali u isto vrijeme kao izvor raznovrsnosti, odnosno kao kompletne ili perfektne stvarnosti koja u isto vrijeme nije razdvojena od konačnog i nesavršenog svijeta. Ovaj pojam u filozofiju su unijeli Šeling i Hegel pred sam kraj 18. vijeka, a ubrzo je postao veoma bitan u filozofiji idealizma.

Apsolut kao pojam vrlo često se koristi za Boga, kao Svemogućeg i Svevremenog.

## Reference