Ozonski omotač

**Ozonski omotač** ili **ozonski sloj** je dio Zemljine atmosfere (stratosfera) koji sadrži relativno visoku koncentraciju ozona, a to je između 10 do 50&nbsp;km iznad Zemljine površine. Premda je količina ozona u atmosferi relativno mala (maksimalne koncentracije ne prelaze 0,001 %), njegova važnost za život na Zemlji je ogromna. To je filter za ultraljubičasto zračenje sa Sunca, koje ima valnu duljinu manju od 320 nm (UVB i UVC). Osim ozona ni jedan od preostalih sastojaka atmosfere ne apsorbira UV zračenje u rasponu od 240 do 290&nbsp;nm. Kad bi to zračenje došlo do Zemljine površine, oštetilo bi genetički materijal (DNK), a fotosinteza, koja je neophodna za biljni svijet, bila bi onemogućena.

## Povijest u znanosti
Francuski fizičari Charles Fabry i Henri Buisson prvi su otkrili ozonski omotač. Uspjeli su dokazati u godini 1913. UV spektroskopskim mjerenjima prvi put u gornjoj atmosferi ozonski omotač. Svojstva ozonskog omotača je još detaljnije istražio britanski meteorolog G. M. B. Dobson, koji je razvio spektrofotometar (Dobsonov metar), koji se koristio za mjerenje stratosferskog ozona sa tla. Između 1928. i 1958. Dobson je uspostavio svjetsku mrežu stanica za praćenje ozona, koje rade i danas.

Dobsonova jedinica je jedinica u kojoj se najčešće izražava količina ozona u atmosferi. Količina ozona u atmosferi izražena u **DU** jednaka je ukupnoj količini O3 koja se nalazi u vertikalnom stupcu zraka koji se proteže od tla do vrha atmosfere. Kada bi sav ozon iz vertikalnog stupca doveli na standardne uvjete ne mijenjajući pri tom veličinu baze stupca, stupac ozona visok 0,01&nbsp;mm bio bi jednak jednoj DU. Uobičajena količina ozona u atmosferi je 300 DU.

## Porijeklo ozona

Fotokemijski mehanizam kojim se stvara ozonski omotač je otkrio britanski meteorolog Sidney Chapman 1930. Ozon se u Zemljinoj atmosferi stvara uz pomoć Sunčevog ultraljubičastog zračenja, koje udara molekularni kisik (O2), razdvajajući ga u dva atoma kisika (O) i zatim kemijski reagira sa nerazdvojenim molekularnim kisikom (O2), stvarajući ozon (O3). Molekula ozona nije stabilna (iako u stratosferi dugo ostaje) i kad ponovo Sunčevo ultraljubičasto zračenje udari molekulu ozona, razdvaja ga na molekularni kisik (O2) i atom kisika (O), nastavljajući ponovo ciklus stvaranja ozonskog sloja, koji se naziva Chapmanov ozonski ciklus.

Ozonski sloj se nalazi 10 do 50&nbsp;km iznad Zemljine površine, s tim da se 90 % ozona nalazi u stratosferi. Najveća koncentracija ozona je između 20 do 40&nbsp;km, gdje se koncentracije kreću od 0,0002 % do 0,0008 %.

## Ultraljubičasto zračenje i ozon
Premda je količina ozona u atmosferi relativno mala, njegova važnost za život na Zemlji je ogromna. Kada se promatra njegovo djelovanje na ljudsko zdravlje i okolinu, ultraljubičasto zračenje se obično dijeli na UVA (400–315&nbsp;nm) ili dugovalno (crno svjetlo), UVB (315–280&nbsp;nm) ili srednjevalno i UVC (2O), atomski klor (Cl) i brom (Br).

Sredinom sedamdesetih godina 20. stoljeća nad Antarktikom je u ozonskom omotaču uočeno veliko smanjenje koncentracije ozona (ozonske rupe) s obzirom na ranija razdoblja. Kemičari atmosfere pripisuju to smanjenje ljudskom djelovanju, odnosno ljudskoj emisiji klorofluorougljika (CFC, koji su poznati i pod nazivom freoni) i halona. Najveće smanjenje (ponegdje čak do 99%) uočeno je na visinama od 14–19&nbsp;km nad tlom. Kako bi spriječila pogubno djelovanje ozonske rupe na život na Zemlji, međunarodna zajednica ulaže velike napore da se emisija CFC svede na minimum.

2009., didušikov oksid (N2O) je kemijska tvar, koja je najviše osiromašila ozonski omotač, zbog ljudskog djelovanja.

## Reference

## Literatura

* Mastilo, Natalija (2005): *Rečnik savremene srpske geografske terminologije*, Geografski fakultet, Beograd
* Dukić, Dušan (2006): *Klimatologija*, Geografski fakultet, Beograd
* Mario Molina, and F. Sherwood Rowland. "Stratospheric Sink for Chlorofluoromethanes: Chlorine Atomic Catalyzed Destruction of Ozone". *Nature* 249(28 June 1974): 810–12.
* Sei, John H.; Pandis, Spyros N. *Atmospheric Chemistry and Physics: From Air Pollution to Climate Change*. John Wiley and Sons, Inc. , 1998.
* World Meteorological Organization. *Scientific Assessment of Stratospheric Ozone: 2010* Geneva: WMO, 2011.
* World Meteorological Organization. *Scientific Assessment of Ozone Depletion: 2006*. Geneva: WMO, 2007.
* World Meteorological Organization. *Scientific Assessment of Stratospheric Ozone: 1991*. Geneva: WMO, 1991.
* UNEP (United Nations Environment Programme). *Environmental Effects of Ozone Depletion and its Interactions with Climate Change: 2010 Assessment*. Nairobi: UNEP, 2010.
* Velders, Guus J.M., Stephen O. Andersen, John S. Daniel, David W. Fahey, and Mack McFarland. 2007. “The Importance of the Montreal Protocol in Protecting Climate.” 	 *Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America*, 104(12):4814–4819.
* Andersen, S. O. and K. M. Sarma. *Protecting the Ozone Layer: the United Nations History*, Earthscan Press. London, 2002.
* Anderson, S., K. Madhavea Sarma, and K. Taddonio. 2007. *Technology Transfer for the Ozone Layer: Lessons for Climate Change*. London: Earthscan, 2007. 
*  (Ambassador Benedick was the Chief U.S. Negotiator at the meetings that resulted in the Montreal Protocol.)
* Chasek, Pam, David L. Downie, and J.W. Brown. *Global Environmental Politics*, 6th Edition, Boulder: Westview Press, 2013.
* 
* David L. Downie (2013) "Stratospheric Ozone Depletion". *The Routledge Handbook of Global Environmental Politics*. New York: Routledge.
* 
* 
* David L. Downie, “Road Map or False Trail: Evaluating the Precedence of the Ozone Regime as Model and Strategy for Global Climate Change.” International Environmental Affairs, 7(4):321-345 (Fall 1995).
* David L. Downie, “UNEP and the Montreal Protocol: New Roles for International Organizations in Regime Creation and Change.” In Robert Bartlett, Priya Kurian and Madhu Malik, eds., International Organizations and Environmental Policy. Westport, CT: Greenwood Press, 1995.
* 
* 
* 
* 
* 
* Parson, Edward (2003). *Protecting the Ozone Layer: Science and Strategy*. Oxford: Oxford University Press.

## Povezano
* Ozon
* Stratosfera

## Vanjske veze

* Stratospheric ozone: an electronic textbook
* http://www.unep.org/ozone/Public_Information/4Aii_PublicInfo_Facts_OzoneLayer.asp 
* NASA. *Studying Earth's Environment From Space.* June 2000. (accessed November 3, 2010) http://www.ccpo.odu.edu/~lizsmith/SEES/index.html .
* The MACC stratospheric ozone service  delivers maps, datasets and validation reports about the past and current state of the ozone layer.