open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kad čuješ zvona

***Kad čuješ zvona*** je jugoslavenski partizanski film snimljen 1969. godine u režiji Antuna Vrdoljaka. Radnja se temelji na *Ratnom dnevniku* Ivana Šibla.

## Radnja

Partizanski komesar Vjeko (Boris Buzančić) poslan je na dužnost u jedno srpsko selo u nizinskoj Hrvatskoj. Zadatak mu je dovesti u red seosku partizansku četu na čelu s komandantom Garom (Pavle Vuisić), koja svoje snage uporno troši na zavadu sa susjednim selom koje drže ustaše. Ne bi li primirio napetosti, Vjeko pokušava u četu uključiti Mehu Sulića (Ivica Vidović), zarobljenika iz susjednog sela. U njegovom ga planu podržava jedino partizan Kubura (Boris Dvornik).

## Uloge

* Boris Buzančić - Vjeko
* Pavle Vuisić - Gara 
* Boris Dvornik - Kubura 
* Ivica Vidović - Meho 
* Fabijan Šovagović - Mićan 
* Branka Vrdoljak - Marija
* Vanja Drach - Maks 
* Antun Nalis - Charles, topnik
* Izet Hajdarhodžić - Nikola
* Branko Špoljar - komandant bataljona
* Mirko Boman - partizan
* Stevo Krnjajić - Jokan
* Minja Nikolić - žena kojoj je pobjeglo dijete
* Zoran Tadić - 
* Tihomir Polanec - stražar, ranjenik
* Nataša Maričić - Djevojka u crvenoj majici
* Zvonimir Ferenčić - vozač njemačkog kamiona
* Vladimir Bačić - partizan s trorogom kapom
* Marko Vrdoljak - partizan

## Nagrade
Osvojene 4 nagrade na Festivalu igranog filma u Puli
* najbolja muška uloga (Boris Dvornik)
* najbolja kamera (Frano Vodopivec)
* nagrada režiseru debitantu (Antun Vrdoljak)
* nagrada publike

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Kad čuješ zvona na Filmski leksikon
Oberursel (Taunus)

**Oberursel** (službeno *Oberursel (Taunus)*) je grad u njemačkoj pokrajini Hessen od 44 075 stanovnika.
## Geografija
*Oberursel* leži na južnim obroncima masiva Taunus , udaljen 12 km sjeverno od Frankfurt na Majni, sa kojim je spojen u konurbaciju Frankfurt Rajna-Majna u kojoj živi čak 5 600 000 stanovnika .
## Historija
*Oberursel* se kao naselje prvi put spominje 791 u spisu Opatije Lorsch. Za vrijeme vladavine feudalne dinastije Eppstein dobio je status grada 1444. Pjesnik i humanist Erasmus Alberus osnovao je 1522. prvu školu na latinskom u gradu.

Polovicom 16. vijeka stanovnici *Oberursela* prihvatili su protestantizam ali su se početkom 17. vijeka vratili katolicizmu. Tokom čitavog srednjeg vijeka ekonomija grada počivala je na manufakturnoj proizvodnji tkanina i trgovini sa njima, jer su u gradu i okolici postojali brojni mlinovi koji su pokretali tkalačke stanove.

Za vrijeme Tridesetogodišnjeg rata Oberursel je dvaput popaljen, 1622. i 1645., tako da su iza posljednjeg požara ostale samo tri kuće cijele. Nakon tog opao mu je broj stanovnika na 600. Nakon tog se grad oporavio, ali ne više kao suknarski centar već zahvaljujući mlinovima za žitarice i uljarice, ali i kao centar za štavljenje krzna, poznet i po brojnim manufakturama za obradu željeza i bakra.

Industrijska revolucija stigla je u *Oberursel* - 1858. kad je otvorena prva predionica pamuka, 1860. izgrađena je željeznička pruga do Frankfurt na Majni tako da je grad 1919. imao 7 999 stanovnika.

Za Drugog svjetskog rata grad nije poput ostalih gradova u blizini bombardiran. Po nalogu gradske uprave 1970-ih je historijski centar temeljito rekonstruiran.
## Privreda
Ekonomija *Oberursela* se danas bazira na brojnim visokotehnološkim firmama koje se bave softverom i elektronikom.

Dobar dio građana *Oberursela* samo spava u njemu, a radi u obližnjem Frankfurtu. 
## Gradovi partneri
*Oberursel* ima ugovore o bratimljenju sa slijedećim gradovima: 

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''About Our Town'' na portalu Stadtverwaltung Oberursel (Taunus)
Dnevni list (dnevne novine)

***Dnevni list*** su dnevne novine sa sjedištem u Mostaru koje se distribuiraju širom BiH. Najčitanije su dnevne novine u Mostaru i Hercegovini, a čitane su i u Srednjoj Bosni i Posavina.

## Vanjske veze
* Dnevni list online
1548.

Godina **1548** (**[[rimski brojevi|MDXLVIII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u nedjelju (1. jan./sij. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
* januar - Počinje Burmansko-sijamski rat (1548), prvi od dvadeset sukoba između ove dve zemlje u sledeća tri stoleća; poginula ajutajanska kraljica Suriyothai. 
* 14. 2. - Bitka kod Uedahare je prva u Japanu sa vatrenim oružjem. 
* 26. 2. - Pad Adena: osmanski admiral Piri-reis ga uzeo Portugalcima.
* 1. 4. - Zygmunt II August je novi vladar Poljske i Litvanije (do 1572).
* 15. 5. - Car Karlo predstavio Augsburški interim kojim su dati neki ustupci protestantima do odluke Tridentskog koncila.
* 20. 6. - Protestantski pravnik Francesco Spiera se pred Inkvizicijom u Veneciji odriče svojih "grešaka", ali umire u decembru gonjen grižom savesti.
* 7. 7. - *[[Auld Alliance]]*: ugovor iz Haddingtona određuje bračni savez Škotske i Francuske: 5-godišnja Mary, kraljica Škota zaručena za 4-godišnjeg francuskog prestolonaslednika François.
* 13. 9. - Ferdinandov sin Maksimilijan se oženio svojom sestrom od strica Marijom Španskom.
* 14. 10. - Kralj Ferdinand pomilovao Petra Keglevića, pod uslovom da ne napušta neki od sinovljevih gradova. 
* 20. 10. - Alonso de Mendoza osniva grad *Nuestra Señora de [[La Paz]]*.
* 31. 10. - Poljski Sejm zahteva od kralja Zygmunta II da se razvede od Barbare Radziwiłł (pat pozicija traje dve godine pre nego što ipak bude krunisana).
* 22. 12. - Kapetan Luka Sekelj dobio od kralja bivše Ernuštove (i Keglevićeve) gradove Koprivnica, Đurđevac i Prodavić, brani i Grabrovnik i Viroviticu.

### Tokom/tijekom godine
* Hrvatska: 
** Turci se uglavnom pridržavaju primirja.
** Parnica između plemića općine Turopolje i bana Zrinskog.
* Papa Pavao III. obnavlja Švicarsku gardu, uništenu 1527. u Pohari Rima. 
* Gračanica u Bosni dobila status kasabe. 
* Prvi pomen manastira Radovašnica kod Šapca (sagrađen pre Turaka).

## Rođenja

* Giordano Bruno, filozof, astronom († 1600)
* Juraj Baraković, pjesnik († 1628)
* Aleksandar Komulović, svećenik, diplomat, pisac († 1608)
* pribl. - Matija Gubec, seljački vođa († 1573)

## Smrti

* 1. 4. - Zygmunt I Stary, vladar Poljske i Litvanije (* 1467)
* 6. 6. - João de Castro, vicekralj Portugalske Indije (* 1500)
* Mehmed-paša Jahjapašić, budimski paša 
* Suriyothai, sijamska kraljica 
* Stjepan Crnota, slikar

## Reference

* Vjekoslav Klaić, Svezak treći: dio prvi..... Prva knjiga: Doba kraljeva Ferdinanda I., Maksimilijana i Rudolfa (1527-1608) (archive.org)
Violinski ključ

Na početku linijskog sistema nalazi se muzički znak koji služi za tačno imenovanje nota. Zove se **[[ključ]]** (fr. i engl. *clef*). *Ime ključa* i njegovo mesto na liniji u linijskom sistemu *daje isto ime i noti* koja se nalazi na toj liniji.

Ime ključa zavisi od:
# Njegovog oblika.
# Mesta gde je napisan u linijskom sistemu.

## Violinski ili G-ključ

**Violinski ključ** ili **G-ključ** (, ; , ) beleži se od druge linije i daje ime noti *g&sup1;* (*sol* u prvoj oktavi). Koristi se *za beleženje visokih [[ton]]ova*.

Od svih ključeva, violinski ključ se danas najviše upotrebljava. Koriste ga sledeći *[[muzički instrumenti]]*: violina; flauta, oboa, klarinet, saksofon, harmonika, truba, vibrafon, ksilofon, mandolina, blok-flauta, gitara; desna ruka klavira i harfe; deo udaraljki.

Violinski ključ se koristi i za *vokalne glasove*: sopran, mecosopran, alt, kontraalt i tenor. Tenor zvuči za oktavu niže od napisanog, a često se piše upotrebom oktav ključа.

## Pisanje nota po G-ključu
Violinski ključ služi za beleženje nota u obimu od, recimo, *e* (*mi* u maloj oktavi) do negde *a&sup3;* (*la* u trećoj oktavi) i više. Donji notni primer prikazuje zabeležene tonove u violinskom ključu u opsegu od *a* (*la* u maloj oktavi) do *c&sup3;* (*do* u trećoj oktavi):

## Koji ključevi se danas upotrebljavaju
Danas se koriste tri vrste ključeva. Njihova imena su:

#  G-ključ ili *violinski ključ*
#  F-ključ ili *[[bas ključ]]*
# C-ključevi ili *vokalni ključevi* (*sopran, alt, tenor*).

Evo kako izgledaju:

:a)  *altovski ključ*.

:b)  *tenorski ključ*.

## Povezano
* Bas ključ
* Transpozicija (muzika)
* Pomoćne linije
* Tonalitet
* Predznaci uz ključ
* 8va

## Reference
Napad NOVJ na Čaglin januara 1944.

Snage Šestog korpusa NOVJ izvele su 22-24. januara 1944. napadnu operaciju na ustaško-nemačka uporišta Čaglin, Poreč i Kulu. Likvidacijom ovih utvrđenja štab Šestog korpusa nameravao je da poveže delove slobodne teritorije, dok su za osovinske snage ova utvrđenja bila značajna zbog kontrole komunikacije Našice - Slavonski Brod.

Napad je počeo tokom noći 21/22. januara 1944. Poreč je osvojen brzo, dok je za Čaglin kao glavni cilj napada vođena ogorčena dvodnevna borba sa Šestom ustaškom bojnom. Poslednji otpor likvidiran je tokom poslepodneva 23. januara.

Čim je napad počeo, iz okolnih garnizona Našica, Pleternice i Slavonskog Broda upućene su nemačke i ustaško-domobranske jedinice u napad prema Čaglinu u cilju pomoći napadnutom garnizonu. Borbe sa ovim nastupajućim kolonama snage Šestog korpusa vodile su tokom celog 22. i 23. januara, a 24. januara borbe su vođene u samom mestu Čaglin. Tokom večeri tog dana štab korpusa odlučio je da napusti odbranu mesta.

Šesti korpus uspeo je da likvidira ustaški garnizon i zauzme Čaglin, ali nije uspeo da ga zadrži u svojim rukama. Tom prilikom osovinskim snagama naneti su teški gubici, a u Čaglinu je uništena glavnina Šeste ustaške bojne sa štabom i zapovednikom, i sa trojicom komandira satnija (četa). Jedinice Šestog korpusa i same su u oštrim borbama pretrpele visoke gubitke.

## Angažovane snage
### NOVJ
Šesti slavonski korpus NOVJ:
* Sedamnaesta slavonska brigada
* Osamnaesta slavonska brigada
* 21. slavonska brigada
* 25. slavonska (brodska) brigada
* Istočna grupa NOP odreda šestog korpusa
** Požeški NOP odred
** Diljski NOP odred
** Osječki NOP odred
* Vod brdskih topova 75&nbsp;mm
* Vod brdskih topova 65&nbsp;mm
* 1 protivtenkovski top 37&nbsp;mm. 
* 2 odeljenja teških bacača

## Gubici
### Osovina
Najteže gubitke pretrpela je posada mesta Čaglin, koju je sačinjavala glavnina Šeste ustaške bojne. NJeni gubici iznosili su 264 poginula, među kojima i zapovednik bojne nadsatnik dr Zvonimir Dončević, kao i zapovednik druge satnije nadporučnik Ivan Todorović, i zapovednik 4. satnije nadporučnik Stanko Pandurović.

O sudbini bojne u "izvještaju Zapovjedništva Glavnog stožera domobranstva od 26. siječnja 1944" zabeleženo je:

### NOVJ
Jedinice NOVJ su u ovim borbama pretrpele gubitke od 114 mrtvih, 227 ranjenih, 2 zarobljena i 1 nestalog.

## Reference

## Literatura
* 
* 
* 
* 
* Zbornik dokumenata i podataka NOR-a tom V (borbe u Hrvatskoj), knjiga 23, Vojnoistorijski institut, Beograd.
** dokumenti broj 59, 66, 75, 115, 128, 129 171, 172, 174, 177, 178, 180 i 181.
* Zbornik dokumenata i podataka NOR-a tom V (borbe u Hrvatskoj), knjiga 24, Vojnoistorijski institut, Beograd.
** dokument broj 47

## Vanjske veze
* VI Ustasha Battalion (axishistory.com)
Slaganje sila

**Slaganje sila** je proces u fizici u kome se dve ili više sila sabiraju u jednu, rezultujuću silu. Njihov zbir se izračunava pomoću vektorske jednačine i zavisi od ugla koji zaklapaju sile. Za grafičko predstavljanje koriste se pravila paralelograma i poligona.
Fr=F1+F2.

## Vrste razlaganja
### Kolinearne sile
Kolinearne sile su one čiji su pravci isti, a smerovi isti ili različiti. Grafičko predstavljanje je u zavisnosti od smerova, pa postoje dva prikaza:
* grafičko predstavljanje kada su sile istog pravca i smera
* grafičko predstavljanje kada su sile istog pravca, a različitog smera
Rezultanta za sile čiji su pravci istog smera je uvek njihov zbroj i u smeru je obe sile, dok rezultanta kod sila sa različitim smerom je jednaka razlici te dve sile i u pravcu je veće komponente.

## Grafičko predstavljanje
### Pravilo paralelograma
Grafičko izračunavanje rezultantne sile preko pravila paralelograma se koristi u većini slučajeva. Konstruisanjem nedostajućih stranica koje su jednake datim silama komponentama dobija se traženi paralelogram. Povlačenjem strelice od preseka datih sila prema preseku dodatih zamišljenih stranica dobija se tražena rezultanta. Smer rezultujuće sile je uvek suprotan od smera preseka sila.

### Pravilo poligona
Grafičko izračunavanje rezultantne sile preko pravila poligona se koristi ređe zbog veće mogućnosti greške. Rezultanta se dobija spajanjem osnove prve i napadne tačke druge. Smer rezultante se nalazi u napadnoj tački druge sile.

## Reference

## Povezano
* Razlaganje sila
* Strma ravan

## Vanjske veze
* Primer slaganja sila
Izbori za Evropski parlament 2013. u Hrvatskoj

**Izbori za Europski parlament 2013.** izbori su za predstavnike Hrvatske u Europskom parlamentu. Raspisani su za 14. travnja 2013. godine. Hrvatska bira ukupno 12 predstavnika, što će povećati sadašnji broj zastupnika u Parlamentu sa 754 na 766.

Na izborima će prvi put u Hrvatskoj koristiti proporcionalni izborni sustav s otvorenim listama, odnosno biračima će omogućiti da se izjašnjavaju za pojedinačnog kandidata na kandidatskoj listi, koji će, ako bude osvojio minimalno 10 % glasova, biti izabran bez obzira na redoslijed na listi.

## Stranke

## Kandidati stranaka

## Rezultati
Glasovanju je od ukupno 3.748.815 birača pristupilo odnosno glasovalo je (prema glasačkim listićima) 780.980 što čini 20,83 % birača. Važećih glasačkih listića bilo je 741.408 odnosno 94,93 %. Nevažećih je bilo 39.572 glasačkih listića, odnosno 5,07 %.

Kao predstavnici Hrvatske u EU parlament izabrani su: Ruža Tomašić, Andrej Plenković, Dubravka Šuica, Davor Ivo Stier, Ivana Maletić, Zdravka Bušić (HDZ, HSP AS, BUZ); Tonino Picula, Biljana Borzan, Marino Baldini, Oleg Valjalo, Sandra Petrović Jakovina (SDP, HNS, HSU); Nikola Vuljanić (Hrvatski laburisti). Zanimljivo je primjetiti da je lista HDZ, HSP AS, BUZ imala tri kandidata koji su skupili više od 10% glasova dotične liste (Ruža Tomašić 26,58 %, Andrej Plenković 15,41 % i Dubravka Šuica 12,92 %. Na ostalim listama koje su izabrane sličan efekt polučili su Tonino Picula (47,34 %) i Nikola Vuljanić (15 %), prvi pokazatelji funkcioniranja sustava preferencijalnog glasovanja.

## Reference
Taunus

**Taunus** je niski šumoviti planinski masiv,koji se proteže preko njemačkih pokrajina Hessen i Rheinland-Pfalz.
## Geografija
*Taunus* se proteže nekih 80 km, od korita rijeke Rajne na zapadu, do Majne na jugu i Lahne na sjeveru. Uz Rajnu je strm, osobito nizvodno od Bingena, gdje ima puno stijena. Prosječna nadmorska visina masiva je 460 metara, sa višim brdima iznad Rheingau, i uz Rajnu između Biebricha i Bingena.

Ipak su najviši vrhunci masiva na istoku iznad Majne, gdje se uzdižu planine; Grosser Feldberg 880 m., Kleine Feldberg 826 m i Altkönig 798 m. Taunus spada u geološki stara gorja, njegove stijene su uglavnom nastale za devona.

Masiv je i danas uglavnom dobro pošumljen bukvama i djelomično plantažno uzgojenim borovima. Velike površine šuma su iskrčene još u srednjem vijeku da se dobiju obradive površine za ratarstvo.

Na pogodnim obroncima, zasađeni su vinogradi, voćnjaci, i šumarci kestena i badema. Pojas uz Rajnu zvan - Rheingaugebirge poznat je po svojim vinogradima koji daju grožđe za proizvodnju kvalitetnih bijelih vina. *Taunus* je poznat po svojim mineralnim izvorima i termalnim kupalištima, od kojih su Wiesbaden, Königstein i Bad Homburg vor der Höhe najpoznatija.
## Atrakcije Taunasa
*Taunus* je danas omiljena rekreaciona zona i izletište za stanovnike konurbacije Frankfurt Rajna-Majna.
On je bogat kulturno - historijskim spomenicima, od kojih su najpoznatiji tvrđava Königstein, cistercitska opatija Eberbach, i ostatci dviju koncentričnih linija zidina na planini Altkönig iz predrimskih vremena.

Ipak je najveći spomenik kulture arheološki lokalitet Saalburg, rimska utvrda (potpuno rekonstruirana u 19. vijeku) koja je služila kao centar komunikacija duž limesa, izgrađenog u 1. vijeku od Rajne do Majne za vrijeme cara Domicijana. Na Niederwaldu iznad grada Rüdesheima stoji gigantski kip u spomen na osnivanje Njemačkog Carstva - 1871.

Strme stijene zapadnog kraja *Taunusa*, koje izranjaju iz Rajne, su danas velika turistička atrakcija, koje brodovima obilaze turisti. Jedna od njih je stijena sirene Lorelei, na drugima su stari dvorci Stahleck i Pfalzgrafenstein, a tu su i pitoreskni srednjevjekovni gradići Lorch, Kaub i Sankt Goarshausen.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Taunus'' na portalu Encyclopædia Britannica
Naša stranka (Hrvatska)

**Naša stranka** (kraće: **NS**) je politička partija koja zastupa interese srpske zajednice u Hrvatskoj.

## Osnivanje i program stranke
Stranka je osnovana 10. januara 2011. godine u Borovu s cinjem očuvanja srpskog identiteta, zajedničkog života sa svim ljudima dobre volje te doprinosa društvu bez predrasuda.

Programska načela Stranke zasnivaju se sledećem: narod ispred „predstavnika“, demokratska aktivnost, nacionalna aktivnost, obrazovanje, razvoj privrede, efikasno korišćenje evropskih fondova, solidarno društvo i saradnja, a ne beskrajne svađe. Osnovno programsko načelo Stranke je „Narod ispred predstavnika“

Predsednik i osnivač stranke Jovan Ajduković je do leta 2009. godine bio visokopozicionirani funkcioner Samostalne demokratske srpske stranke iz koje je isključen nakon nezavisne kandidature za zamenika vukovarsko-sremskog župana na lokalnim izborima iste godine.

## Parlamentarni izbori

Na izborima za zastupnike u Hrvatski sabor 2011. godine Stranka je koalira sa Srpskom narodnom strankom i Demokratskom partijom Srba. Koalicija nosi naziv: *[[Demokratska opozicija srpskih stranaka|Demokratska opozicija srpskih stranaka (DOSS)]]*. Ispred stranke na listi Koalicije u 12. izbornoj jedinici bio je predsednik Stranke Jovan Ajduković koji je osvojio 21,5 % glasova što je nedovoljno za ulazak u Sabor.

## Reference

## Vanjske veze
* Zvanična Internet stranica
Ivica Relković

**Ivica Relković** (Davor, 1. listopada 1964.) je hrvatski novinar, publicist, građanski aktivist i desničarski političar.

## Biografija
Završio je srednju medicinsku školu, u Zagrebu. Apsolvirao je filozofiju i komparativnu književnost na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Oženjen je i otac troje djece. Živi i radi u Zagrebu. Jedan je od osnivača Obiteljske stranke, bivši predsjedavajući Središnjeg vijeća stranke te njezin drugi predsjednik i suutemeljitelj Hrvatskog rasta, koji je kasnije napustio.

Tijekom Domovinskog rata bio je 113 dana u srpskom zatočeništvu (od 1. listopada 1991. do 22. siječnja 1992.). Pušten je bez razmjene, uz obećanje upravitelja logora da će pustiti i razmijeniti sve preostale zatočenike, što se je i dogodilo 3. ožujka 1992.

Inicijator je, utemeljitelj i suradnik niza građanskih inicijativa i udruga:
* Udruga "Radio Marija" – predsjednik (1997.-2005.) i v.d. glavnog urednika (1998.-2000.).
* Hrvatsko odgovorno društvo (HOD) – utemeljitelj i predsjednik od 2005. do 2010.
* Glas roditelja za djecu (GROZD) – utemeljitelj i predsjednik udruge 2008. 
* Edukacijska udruga 1481 (istraživanje i edukacija građana o skupnim grobnicama s kraja Drugog svjetskoga rata) – autor projekta i nekoliko instalacija, među kojima je akcija paljenja više od 1.500 lampiona ispred Učiteljskog fakulteta u Zagrebu 2008. godine, gdje se prema svjedocima nalazi skupna grobnica s oko 300 žrtava
* Građanska inicijativa "More je kopno" – glavni koordinator

## Djela
* *Savle, Savle, zašto me progniš*, Zagreb, 1994.
* *Zagreb–Međugorje: 113 dana tamnice*, Zagreb, 1995.
* *Dva dječaka tri prijatelja*, Zagreb, 1996.
* *Davor (monografija)*, Davor, 1998. (suautor D. Ivančić)
* *Subjekt slobode*, Zagreb, 2004.
* *Haaški recital Vuka Draškovića*, Zagreb, 2004.
* *Jesu li katolici zlikavci?*, Zagreb, 2005.
* *Zakon o suzbijanju javne rasprave*, Zagreb, 2008.

## Literatura
* Ivica Relković, Haaški recital Vuka Draškovića, Susret, Zagreb, 2004., , str. 255., O autoru.

## Izvori

## Vanjske veze
* Interview s predsjednikom Obiteljske stranke - Ivica Relković
Hrvatska radnička stranka

**Hrvatska radnička stranka** politička je stranka u Republici Hrvatskoj, "stranka hrvatskog radništva", kako se naziva.

Osnovana je 1999., a sjedište joj je u Samoboru. Predsjednik stranke je Mladen Novosel.

"Hrvatska radnička stranka djelovat će u pravcu osiguranja slobode, temeljnjih prava svakog čovjeka, pojedinca, a posebno u ostvarivanju prava na primjerenu ekonomsku i socijalnu egzistenciju i dostojanstven život svih radnika." (Statut Hrvatske radničke stranke)

Hrvatska radnička stranka na parlamentarne izbore 2007. godine izašla je u koaliciji Udružena ljevica, sa strankama sličnih političkih usmjerenja. U koaliciji su bile Akcija socijaldemokrata Hrvatske, Zelena stranka, Jadranski socijaldemokrati, a u 8. i 9. izbornoj jedinici i Demokratska stranka žena.

## Izvor i vanjska poveznica

* Službena stranačka mrežna stranica
Rodgau

**Rodgau** je grad u njemačkoj pokrajini Hessen od 43 237 stanovnika, poznat kao testni poligon kompanije Opel.
## Geografija
*Rodgau* leži udaljen 20 km jugoistočno od Offenbacha, i oko 28&nbsp;km od Frankfurt na Majni, sa kojim je spojen u konurbaciju Frankfurt Rajna-Majna u kojoj živi čak 5 600 000 stanovnika .
## Historija
Nukleus *Rodgaua* nastao je oko franačkog dvorca Rotaha, koji je od 786. u posjedu Opatije Lorsch. Sve do 19. vijeka bio je malo selo, a nakon dolaska željeznice 1896. prigradsko naselje Offenbacha. Tek od 1977. ima status grada, kad su se sva naselja u njegovoj okolici spojila (Weiskirchen, Hainhausen, Jügesheim, Dudenhofen, Nieder Roden, Rollwald) a ime *Rodgau* nosi od 1979.
## Privreda
Najveći industrijski pogon u *Rodgau* je testni poligon tvornice
Opel. Pored toga veliki pogoni su i Pepsi Cola, MEWA, Atlas Rhein Main, GEODIS uz puno manjih.
## Gradovi partneri
*Rodgau* ima ugovore o bratimljenju sa slijedećim gradovima:
* , Puiseaux
* , Hainburg an der Donau
* , Nieuwpoort
* , Donja Stubica

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''Opel AG'' na portalu Encyclopædia Britannica
Obiteljska stranka

**Obiteljska stranka** (**OS**) politička je stranka u RH, konzervativnog usmjerenja

Osnovana je 28. veljače 2009. Za prvog predsjednika stranke izabran je Mate Knezović, a 2010. ga nasljeđuje Ivica Relković, da bi od 2011. predsjednik ponovo bio Mate Knezović.

Obiteljsku stranku osnovali su ljudi koji dosad nisu aktivnije djelovali u političkim strankama. Međutim riječ je o osobama koje su bile društveno angažirane u drugim područjima, posebno u udrugama i građanskim inicijativama, pa im politički prostor nije nepoznat.

Obiteljska stranka temelj svojeg programa ima "u sustavu sveopćih, trajnih vrednota, koje su u jedinstvenu cjelinu oblikovane baštinjenjem najviših civilizacijskih dosega grčke, rimske i judeokršćanske misli".

## Vanjske veze

* Službena internetska stranica Obiteljske stranke
Autohtona – Hrvatska stranka prava

**Autohtona – Hrvatska stranka prava** je radikalna desna, nacionalistička, euroskeptična, socijalno konzervativna, pravaški usmjerena politička stranka u Republici Hrvatskoj

Osnovana je u Koprivnici 2005. godine sjedinjenjem Hrvatskih pravaša (predsjednik Dražen Keleminec) i Hrvatskoga pravaškog pokreta (predsjednik Krešimir Pavelić) u **Hrvatski nacionalni blok**. U praksi se je dalje nazivala **Hrvatski pravaši – Hrvatski pravaški pokret** (**HP-HPP**). Današnji naziv nosi od 2007. godine. Predsjednik AHSP-a je **Dražen Keleminec**. Cilj Stranke je ujedinjenje svih pravaških stranaka u Hrvatskoj.

Zalaže se za kulturu života (pravo na život svakoga ljudskog bića od začeća do prirodne smrti), zaštitu braka i obitelji, kao i majčinstva, djece i mladeži, osoba s posebnim potrebama te zaštitu ljudskoga prirodnog okoliša. Strogo je protiv ulaska RH u Europsku Uniju (i protiv NATO-a) i zagovara vraćanje Bosne, Hercegovine, Boke kotorske, Srijema i Bačke Hrvatskoj. Zagovornik je lustracije (bivših) komunista.

## Izvor / vanjska poveznica

* Službena stranačka stranica na internetu
Akcija za bolju Hrvatsku

**Akcija za bolju Hrvatsku** (ABH) je desna politička stranka u Hrvatskoj. Osnovana je 30. travnja 2011. godine, a njen predsjednik i jedan od osnivača je general Željko Sačić, istaknuti policijski zapovjednik iz vremena Domovinskog rata. Osnovana je nedugo nakon osuđujuće prvostupanjske (i kasnije oborene) presude Međunarodnog kaznenog suda Anti Gotovini te je istaknuti dio političkog programa odbacivanje svih presuda Međunarodnog suda i "trenutačni prekid progona hrvatskih branitelja", tj. prekid svih kaznenih postupaka za eventualne zločine pripadnika hrvatskih vojnih i policijskih formacija u ratu. 

Za izbore 2011. zajedno s Jedino Hrvatskom – Pokretom za Hrvatsku i Hrvatskom demokršćanskom strankom je stvorila koaliciju **[[Savez za Hrvatsku]]**, s kojom je nastupila protiv ulaska Hrvatske u Europsku Uniju na referendumu o ulasku Hrvatske u EU. 

Za predsjednika stranke izabran je mr.sc. Željko Sačić koji u lipnju 2012. godine podnosi neopozivu ostavku iz osobnih razloga. Nakon toga dužnost v.d. predsjednika preuzima mr. krim. Željko Cvrtila, jednoglasnom odlukom Glavnog odbora ABH, a za predsjednika ABH izabire ga Izvanredni izborni sabor ABH održan 23. ožujka 2013. godine.

## Izvor i vanjska poveznica
* Službena stranica
Hrvatski rast

**Hrvatski rast** (**Hrast**) – hrvatski politički pokret koji objedinjava političke stranke, građanske udruge i pojedince, tradicionalno, konzervativno, nacionalno i demokršćanski usmjerene

Predstavljen je 10. prosinca 2010., u Zagrebu. Predsjednica Hrasta je Željka Markić.

"Hrast je zajedništvo stranaka, udruga, organizacija i pojedinaca. Osnovni cilj Hrasta je demokratskim se putem suprotstaviti sadašnjoj dubokoj duhovnoj i upravljačkoj krizi u Hrvatskoj, te na narednim parlamentarnim, lokalnim i predsjedničkim izborima omogućiti da u sve hrvatske državne i društvene institucije napokon dođu moralne i stručne te socijalno i nacionalno odgovorne osobe" – navedeno je na predstavljanju, a kao temeljne vrijednosti za koje će se zalagati ističu se: kršćanstvo, obitelj, domoljublje i čovjekoljublje, što uključuje solidarnost i socijalnu osjetljivost.

Pokret Hrast čine:
Udruga "Glas roditelja za djecu" – GROZD, predsjednik Ladislav Ilčić;
Hrvatska republikanska zajednica, predsjednik Mario Ostojić;
Hrvatsko kulturno vijeće, predsjednik Hrvoje Hitrec;
Udruga HOD, predsjednik Dražen Dujmović;
Udruga "Udružena", predsjednica Ljubica Duspara;
Udruga "Snaga za život", predsjednik Dražen Bušić, kao i druge brojne organizacije civilnog društva.

Među članovima u početku su se isticali bivši predsjednički kandidati dr. Miroslav Tuđman, dr. Josip Jurčević, dr. Zvonimir Šeparović i Ante Ledić, ali je kasnije došlo do sukoba i razdora te su svi oni napustili Hrast prije parlamentranih izbora 2011.

Hrast je nastavio djelovati te je na parlamentarne izobre 2011. izašao u svih 10 izbornih jedinica kao i u dijaspori ukupno osvojivši malo manje od 30 000 glasova, ali niti jedan mandat u Hrvatskome saboru.
 
## Vanjske veze
* Službena stranica 
* Službeni youtube kanal
Jedino Hrvatska – Pokret za Hrvatsku

**Jedino Hrvatska - Pokret za Hrvatsku** je suverenistička i euroskeptična politička stranka u Republici Hrvatskoj. Pokrenuli su ju pripadnici Tuđmanova HDZ-a, Hrvatski generalski zbor i Hrvatski blok. Nastala je iz izborne koalicije Jedino Hrvatska (2007.), u Zagrebu, 2008. godine. Tada je Hrvatski blok ugašen, a njegov predsjednik Ivić Pašalić se povukao iz politike, no Jedino Hrvatska je nastavila djelovati, uz obnovljeni program i izmijenjeni sastav, kao nova stranka. Podržava nacionalizam, antikomunizam i euroskepticizam. Izrazito se protivi gospodarskoj rasprodaji Hrvatske i ulasku Hrvatske u EU, a pogotovo u bilo kakve "balkanske" saveze.

Za izbore 2011. zajedno s Akcijom za bolju Hrvatsku i Hrvatskom demokršćanskom strankom oblikuje koaliciju **[[Savez za Hrvatsku]]**, koja će nastupiti i protiv ulaska Hrvatske u Europsku Uniju na referendumu o ulasku Hrvatske u EU.

* Predsjednik: Milovan Šibl
* Istaknuti članovi: Benjamin Tolić, Damir Pešorda, Marjan Bošnjak, dr Slaven Šuba, dr Igor Jelčić, Zvonimir Milas

## Vanjske veze
* Službena stranica
Jozo Radoš

**Jozo Radoš** (Seonica kraj Tomislavgrada, BiH, 3. studenog 1956.), hrvatski političar lijevoga centra, od 2000. do 2002. ministar obrane, od 2011. zastupnik u Saboru.

## Biografija
Završio je Filozofski fakultet u Zagrebu i Elektrotehnički fakultet u Zagrebu. Tijekom Zagrebačke krize bio je izabrani gradonačelnik, no predsjednik Franjo Tuđman ga nije potvrdio. Kao takav, službeno nije bio pripremljen za gradonačelnika i morao je napustiti dužnost.

Bio je član HSLS-a koja je stupila u savez sa SDP-om na hrvatskim parlamentarnim izborima 2000. koje su dobili. , Po tome, Radoš postaje ministar obrane u vladi koju vodi Ivica Račan.

Tijekom svog ministarskoga mandata, vojni proračun je prerezan zbog demilitarizacije koja se vodila u vrijeme Račanove vlade. Služenje vojnog roka je prepolovljeno, pa je umjesto 12 mjeseci uvedeno 6 mjeseci služenja. Tijekom mandata planirao je skratiti prihode vojnome osoblju, no to nikada nije ostvareno.

Kada je predsjednik HSLS-a Dražen Budiša napustio vladu, HSLS se podijelio na dva dijela, Radoš je bio članom provladinoga dijela koji je stvorio novu stranku pod nazivom *Libra*, a Radoš je postao njezin predsjednik. Unatoč njegovom podržavanju vlade, Radoš je dao ostavku i zamijenila ga je SDP-ova Željka Antunović na mjestu ministra.

Libra, zajedno s Radošom, ujedinila se s Hrvatskom narodnom strankom 2005., koja je od tada poznata pod nazivom Hrvatska narodna stranka - liberalni demokrati. Radoš je kao njen član 2014. godine izabran u Europski parlament, ali ju je 2017. godine napustio nakon njene odluke da uđe u koalicijsku vladu s HDZ-om.

## Vanjske veze
* Jozo Radoš na službenoj stranici Hrvatskog sabora
Tonino Picula

**Tonino Picula** (Mali Lošinj, 31. kolovoza 1961.) je hrvatski političar, najpoznatiji kao ministar vanjskih poslova za vrijeme Trećesiječanjske vlasti.

Osnovnu i srednju školu završio u Šibeniku. Diplomirao je sociologiju na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Od 1993.-2000. g. bio je tajnik za međunarodne odnose SDPH-a. Predsjednik Gradske organizacije SDP-a Velike Gorice od 1997.- 2000. g. i član Županijske skupštine Zagrebačke županije. Obnašao dužnost ministra vanjskih poslova u Vladi Republike Hrvatske (2000. - 2003.). Zastupnik je u Hrvatskome saboru (od 2003.) i voditelj Izaslanstva Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini OESS-a. Član je Odbora za međuparlamentarnu suradnju i Odbora za vanjsku politiku Hrvatskoga sabora. Predsjednik je Glavnoga odbora SDP-a Hrvatske. Gradonačelnik Velike Gorice od 2005 , ponovo izabran nakon izvanrednih izbora 2006. a gradonačelničku dužnost obnaša sve do lokalnih izbora u svibnju 2009. Član je Upravnoga odbora Udruge protiv zlostavljanja djece u obitelji u Velikoj Gorici. Sudionik je Domovinskog rata.

Godine 2013. je na izborima izabran za jednog 12 hrvatskih članova Evropskog parlamenta.
Mina (ime)

**Mina** je lično ime koje se koristi u više naroda i jezika. U zapadnom svijetu najčešće predstavlja skraćeni oblik ženskog imena Vilhelmina ili Hermina. U Srbiji predstavlja verijantu grčkog muškog imena Menas (Sveti Menas), a kao muško ime je posebno populurano među egipatskim Koptima. Kao žensko ime je popularno među Perzijancima te među Japancima.

## Povezano
* Minna (ime)
* Wilhelmina (razvrstavanje)
* Minnie (razvrstavanje)
Hrvatski demokratski slobodarski savez Dalmacije

**Hrvatski demokratski slobodarski savez Dalmacije** (**HDSSD**) je bila hrvatska politička stranka pravaškog svjetonazora i domoljubnog usmjerenja, sa sjedištem u Splitu. Predsjednik stranke je bio Hrvoje Tomasović.

HDSSD je osnovan 14. travnja 2012. godine. Osnivačka je skupština pred 132 osnivača održana u Kninu. Za predsjednika izabran je Hrvoje Tomasović (bivši član HSP-a), a za predsjednik Glavnog odbora Luka Roguljić. Usvojen je program i statut HDSSD-a. Statutom je regulirano da za razdoblje od najviše godinu dana Stranku vodi sedmeročlano Predsjedništvo te Glavni odbor HDSSD-a od 35 izabranih članova, a unutar toga razdoblja predviđeno je održati će Izborni sabor HDSSD-a. Osnovan je i mladeški ogranak, čiji je predsjednik po dužnosti i potpredsjednikom HDSSD-a.

Stranka je okupila neke nezadovoljnike iz pravaških stranaka iz četiriju južnih hrvatskih županija. 

Definirala se kao "regionalna politička stranka čiji razlozi osnivanja leže u odlučnom otporu i jasnom odgovoru prema beskrupuloznoj centralizaciji i metropolizaciji Republike Hrvatske od strane prošlih, ali i sadašnje Vlade RH, koje se provode na štetu Dalmacije, ali i drugih zapostavljenih hrvatskih regija". Okvir za izradu i usvajanje vlastitog političkog programa bio je program hrvatske stranke HDSSB i odbacili sve špekulacije o tome da su stranka pod patronatom te stranke.

U prvim je nastupima stranka istakla da "ne priznaje nikakve politički motivirane sudske progone hrvatskih generala i drugih heroja Domovinskog rata, pokrenute po nalozima stranih političkih nalogodavaca pred međunarodnim ili domaćim ispolitiziranim sudovima". 

Predsjednica HSP dr. Ante Starčević Ruža Tomašić prozvala je HDSSD-ovce za autonomašenje i da pravi pravaš nikad ne ulazi u autonomašku stranku.

## Izvori
* Politika Plus  Osnovana dalmatinska regionalna stranka HDSSD, Hrvoje Tomasović predsjednik
* 24 sata
* Dubrovački list
Piratska stranka (Hrvatska)

**Piratska stranka** je politička stranka u Hrvatskoj osnovana u ožujuku 2012. kao hrvatska podružnica Internacionale piratskih partija. Prvi put je na izbore izašla 14. travnja 2013. s vlastitom listom kandidata za Europski parlament, kada je osvojila 1,13 % glasova. 

## Vanjske veze

* Službena stranica
Le Coucher de la Mariée

***Le Coucher de la Mariée*** () je francuski kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1896. u režiji Alberta Kirchnera koji se smatra prvim erotskim, odnosno pornografskim ostvarenjem u historiji filma. Predstavlja parodiju tada popularne kazališne farse i snimljen je na kazališnoj pozornici. Protagonistica je mlada žena (koju tumači izvjesna Louise Willy) koja nastupa zajedno s nepoznatim glumcem. Originalno je trajao sedam minuta, ali je očuvano samo prvih dva u kome protagonistica izvodi striptiz. Dugo vremena je bio gotovo posve zaboravljen, sve dok ga nije ponovno otkrilo 1996. prilikom istraživanja povodom 100-te obljetnice prvih filmskih projekcija. Pretpostavlja se da je razlog tome što je film producirao Eugene Pirou, jedan od najuglednijih francuskih fotografa i filmskih pionira, čije ime rani historičari nisu htjeli ukaljati povezivanjem s pornografijom.

## Povezano
* El Sartorio

## Vanjske veze
* 
* Information about ''Le Coucher de la Mariée''
* History of world cinema, Georges Sadoul
Albert Kirchner

**Albert Kirchner**, također poznat i pod pseudonimom **Léar**) () bio je francuski fotograf, pronalazač i filmski pionir, poznat kao autor prvog erotskog, ali i jednog od prvih religioznih, odnosno kršćanskih filmova. Godine 1896. ga je francuski filmski pionir Eugène Pirou angažirao da snimi *[[Le Coucher de la Mariee]]* koji se smatra prvim erotskim filmom. Sljedeće godine je razvio i patentirao "Biographe francais Léar", vlastiti sistem filmske kamere te ga koristio za snimanje i prikazivanje filmova po Parizu. Usprkos snimanja erotskih filmova, imao je bliske veze sa Katoličkom crkvom, te je snimio *Passion de Christ*, film temeljen na istoimenoj *[[tableaux vivant]]* predstavi koji se smatra prvim prikazom Isusa na filmskom platnu.

## Reference
Eugène Pirou

**Eugène Pirou** (1841 - 1909) bio je francuski fotograf i filmski režiser, poznat kao jedan od pionira filma, ali i producent prvog erotskog filma u historiji. Prvi put je postao poznat nakon gušenja Pariške komune 1871. izradivši niz fotografija strijeljanih komunara. Do kraja 1880-ih je postao jedan od najuglednijih francuskih fotografa, a 1889. je za svoj rad bio nagrađen na Svjetskoj izložbi. Na njoj je prvi put vidio demonstraciju Mareyeve "kronofotografske puške" što ga je potaklo da i sam počne razmišljati o tehnologiji pokretnih slika. Iako je od Edisona bez uspjeha pokušao ishoditi njegov sistem, već u aprilu 1896. je uz pomoć Henrija Jolyja Parizu počeo prikazivati vlastite filmove, postavši prvi konkurent braći Lumiere. Iste je godine Albertu Kirchneru povjerio snimanje *[[Le Coucher de la Mariée]]*, kratkog erotskog filma koji sadrži ženski striptiz. Usprkos toga što je film bio jedan od prvih koji je službeno zabranjen, Pirou je sve vrijeme uspio očuvati veliki ugled i reputaciju "fotografa kraljeva", a što je u oktobru 1896. potvrđeno kada je njegova filmska kamera snimili posjet ruskog cara Nikolaja II Parizu. Do 1897. je snimio preko pedesetak kratkih filmova. Što se poslije dogodilo s njime, nije posve poznato.

## Vanjske veze

* 
* Photographs by Pirou
* Photographs by Pirou
El Sartorio

***El Sartorio*** ili ***El Satario*** je argentinski kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1907. godine, a koji se smatra prvim do danas sačuvanim pornografskim ostvarenjem u historiji svjetske kinematografije. Počinje s prikazom dvije mlade žene koje se kupaju u rijeci i počinju milovati, sve dok iz obližnjeg grmlja ne izađe muškarac odjeven kao vrag; jedna od žena mu potom počinje izvoditi felacio, a potom njih dvoje prelaze na pozu 69, da bi sve završilo sa vaginalnim snošajem nakon kojeg je prikazano kako ženi iz vagine curi sperma. O glumcima, režiseru i producentu ne postoje gotovo nikakvi podaci; jedino se zna tek godina proizvodnje. Ukoliko su ti podaci točni, predstavljao bi jedno od prvih ostvarenja koje je koristilo montiranje krupnih planova u narativne svrhe, odnosno montažnu tehniku koja će postati jedan od standarda pornografskog filma.

## Literatura
* 

## Povezano
* *[[Le Coucher de la Mariée]]*

## Vanjske veze
* 
* La argentinidad al palo
Salaviinanpolttajat

***Salaviinanpolttajat*** () je finski kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1907. godine u režiji Louisa Sparrea i Tueova Puroa, poznat kao prvo igrano ostvarenje u historiji finske kinematografije. Nastao je na osnovu natječaja za scenarij koji je raspisao Apollo Atelier, kompanija u vlasništvu finskog filmskog pionira Karla Emila Ståhlberga. Pobjednik scenarija je bila ličnost sa pseudonimom "J-V", čiji identitet do danas nije utvrđen. Radnja je prikazivala dvojicu proizvođača ilegalne rakije u šumi koji započinju partiju karata sa jednim mušterijom, a koja će se razviti u tučnjavu prekinutu dolaskom policije. Primjerci filma, kao i scenarija, nisu sačuvani te se smatra izgubljenim.
 
## Izvori


## Literatura

## Vanjske veze
*
L'Enfant prodigue (film, 1907)

***L'Enfant prodigue*** () je francuski crno-bijeli nijemi film snimljen 1907. u režiji Michela Carréa, poznat kao prvi cjelovečernji film u historiji evropske kinematografije. Sastoji se od kazališne predstave u tri čina čij je Carré bio autor te ju postavio u kazalištu. Njegovo snimanje je potaklo stvaranje filmske kompanije Le Film d'Art, posvećene proizvodnji prestižnih cjelovečernjih filmova namijenjenih zahtjevnoj publici.

## Vanjske veze
*
Michel Carré (režiser)

**Michel Antoine** Carré, poznat i kao **Michel Carré Sin** (, Pariz, 7. februar 1865 - 11. august 1945) bio je francuski glumac, kazališni i filmski režiser. Bio je sin uglednog libretista Michela Carréa i nećak Alberta Carréa, dugogodišnjeg direktora Opere Comique. Najpoznatiji je kao tvorac ''L'Enfant prodigue'' (1907), prvog cjelovečernjeg filma u historiji evropske kinematografije.

## Vanjske veze
*
Mocizam

**Mocizam** je nastao iz učenja Mo Cea (aktivan između 479-438. godine pre naše ere) kao jedna od najuticajnijih škola tokom perioda zaraćenih država.

Konfučije i njegovi sledbenici uveli su humanističke elemente u tradicionalne pojmove neba i vladara neba, dok Mo Ce naglašava njihova duhovna značenja. Snažno se suprotstavljao konfučijevskoj upotrebi rituala, muzike i poezije kao puteva ka rešavanju čovekovih problema, a kritikovao je konfučijevce i zbog njihovog prenaglašavanja uloge ljudskosti kao jedinog puta ka smirenju i harmoniji. Umesto toga, tvrdio je da moralni kriterijumi za ponašanje i delovanje moraju ležati u prosperitetu i dobrobiti koje ono donosi. Ljubav ne mora da počinje sa sinovskom pobožnošću; umesto toga, ona bi trebala da bude univerzalna, pružena podjednako svim porodicama i državama. Da bi praktikovali ovakvu vrstu ljubavi, Mo Ce i njegovi sledbenici putovali su od jedne do druge države kako bi odgovorili kraljeve od ratovanja i savetovali slabe države kako sebe da odbrane. Posle perioda velikog uticaja, mocizam je brzo propadao i učenje je posle III veka pre naše ere postalo nepoznato.

## Reference
Løvejagten

***Løvejagten*** () je danski kratki crno-bijeli nijemi igrani film snimljen 1907. u režiji Viggoa Larsena. Protagonisti - koje tumače Larsen i Knud Lumbye - su dva lovca u Africi koja tokom safarija sretnu s dva lava i ustrijele ih. Film, koji je sniman u Kopenhagenskom zoološkom vrtu i danskom otoku Elleore - koga je producent Ole Olsen lažnim biljkama i rekvizitima "uredio" da sliči na tropsku savanu - izazvao je ogromne kontroverze u danskoj javnosti kada se ispostavilo da su lavovi stvarno ubijeni pred kamerama. Protesti Društva za zaštitu životinja su natjerali dansku vladu da zabrani film, a direktor Alex Gratkjaer je nakratko bio zatvoren. Olsen je, međutim, uspio prokrijumčariti film u susjednu Švedsku gdje je postigao ogroman uspjeh, velikim dijelom zahvaljujući publicitetu stvorenom kontroverzama. Film se zahvaljujući tome prodao i u nizu drugih zemalja, pa je kompanija Nordisk Film stekla ogroman profit i započela ono što će kasniji historičari nazvati "zlatno doba danske kinematografije". U samoj Danskoj je zabrana službeno skinuta sljedeće godine, a 1909. je snimljen neslužbeni nastavak *Lov na medvjede u Rusiji*.

## Vanjske veze
* Løvejagten på Det Danske Filminstitut 
* 
* When Nordisk Film killed lions
1549.

Godina **1549** (**[[rimski brojevi|MDXLIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak (1. jan./sij. po julijanskom kalendaru).

## Događaji

* 29. 3. - Osnovan Salvador, prvi glavni grad Brazila (prvi guverner je Tomé de Sousa).
* 9. 6. - U Engleskoj predstavljen protestantski *[[Book of Common Prayer]]*, na jugozapadu zemlje ubrzo izbija pobuna (jedna od mnogih ove godine).
* 27. 7. - Jezuita Sveti Franjo Ksaverski stigao do Japana.
* 8. 9. - Ferdinandov opunomoćenik Nikola Salmo pregovara sa Jurjem Utišenićem oko preuzimanja ostatka Ugarske i Erdelja od Zapoljine udovice Izabele, ali Utišenićevi protivnici osujetili pregovore.
* 4. 11. - Pragmatična sankcija cara Karla V reorganizuje Sedamnaest Provincija Nizozemske. 
* 10. 11. - Umro papa Pavao III.; usljed podjela u konklavi, Julije III. će biti izabran tek u veljači.
* 21. 12. - Osmansko-safavidski rat (1532-1555): Sulejman I okončao drugi pohod na Persiju (1548-49).

### Tokom/tijekom godine
* 1548-49 - Početak stvaralaštva Marina Držića. 
* Nastavlja se sukob između bana Nikole Zrinskog i plemića iz Turopolja.
* Jezuita Petar Kanizije započeo kontrareformacionu misiju u Bavarskoj. 
* Mohammed ash-Sheikh osvojio Fes, oborio Vataside i uspostavio vlast Saadita nad celim Marokom. 
* Počinje redovna portugalsko-kineska trgovina preko ostrva Shangchuan. 
* Srušila se kula na Linkolnskoj katedrali, zbog čega ona više nije najviša građevina na svetu - nasleđuje je Crkva svetog Olafa (Talin). 
* Štampano: prva knjiga Ludovico Pasqualija iz Kotora i *Sedam salam pokornjijeh kralja Davida* Nikole Dimitrovića.
* 1549-50 - Podiže se Aladža džamija u Foči. 
* Počela gradnja Mehmed-pašinog kompleksa u Lüleburgazu.

## Rođenja

* 13. 4. - Juraj IV. Zrinski, hrvatski velikaš († 1603)
* 30. 7. - Ferdinando I de' Medici, veliki vojvoda Toskane († 1609)
* Nikola Vitov Gučetić, plemić, filozof, političar i polihistor († 1610)
* Meletije I Pegas, aleksandrijski i carigradski patrijarh († 1601)

## Smrti

* 14. 2. - Il Sodoma, slikar (* 1477)
* 10. 11. - Papa Pavao III. (* 1468)
* 21. 12. - Margarita od Navarre, navarska kraljica, baka Anrija IV (* 1492)
* Safa Girej, kazanski kan 
* Paullu Inca, inkanski princ (* 1518)

## Reference

* Vjekoslav Klaić, Svezak treći: dio prvi..... Prva knjiga: Doba kraljeva Ferdinanda I., Maksimilijana i Rudolfa (1527-1608) (archive.org)
Ole Olsen (sineast)

**Ole Andersen Olsen**, poznatiji kao **Ole Olsen** (5. maj 1863 - 5. oktobar 1943) bio je danski filmski producent, poznat kao osnivač kompanije Nordisk Film te izuzetno dugoj, plodnoj i uspješnoj karijeri zbog koje je stekao reputaciju prvog "mogula" u historiji svjetske kinematografije.

Rodio se u siromašnoj porodici, i rane godine su mu bilje obilježene neimaštinom i životarenjem od slabo plaćenih poslova, a dva puta je završio u zatvoru (zbog sitne krađe i prevare). Tek krajem 1880-ih je otkrio svoj talent za show business, kada je na sajmovima prikazivao afričke crnce kao atrakciju. 1901. je otvorio prvo kino u švedskom Malmöu, a 1905. i u Danskoj. Nakon bezuspješnog pokušaja da ishodi ugovor o distribuciji s francuskom tvrtkom Pathe Freres, odlučio je osnovati vlastitu kompaniju Nordisk. Ona je brzo postala uspješna te rasadnik brojnih talenata, zahvaljujući kojima se 1910-e često nazivaju *[[zlatno doba]]* danske kinematografije. Ono je došlo do kraja kada su prvi svjetski rat i ruska revolucija Nordisk Filmu zatvorili lukrativna tržišta u Njemačkoj i Rusiji. Usprkos gubitaka, nakon što je 1924. prodao sve dionice u kompaniji, Olsen je bio jedan od najbogatijih Danaca.

## Vanjske veze
* 
* Ole Olsen på danskefilm.dk
* Ole Olsens gravkammer – fra Odsherred's Sagn og historier
Karl Emil Ståhlberg

**Karl Emil Ståhlberg** (Kuhmoniemi, 30. mart 1862 - Helsinki, 27. jun 1919) je bio finski fotograf, poznat kao pionir filma, odnosno osnivač finske kinematografije. Godine 1904. je otvorio prvu filmsku dvoranu, a potom poduzeće Apollo Atelier, koje je proizvodilo dokumentarne filmove. Godine 1907. je organizirao natječaj za scenarij, koji je iste godine ekraniziran kao *[[Salaviinanpolttajat]]*, a koga je režirao njegov prijatelj Louis Sparre.

Bio je u srodstvu sa Kaarlom Juhom Ståhlbergom, prvim predsjednikom Finske.

## Vanjske veze

* Suomen valokuvataiteen museo 
* Karl Emil Ståhlberg, Atelier Apollo
Kalem Company

**Kalem Company** bila je američka kompanija za proizvodnju filmova, osnovana 1907. u New Yorku. Osnovali su je George Kleine, Samuel Long i Frank L. Marion po čijim prezimenima ("K", "L" i "M") je dobila ime. Njen prvi značajniji film je bio ''Ben Hur'', prva ekranizacija istoimenog romana, koji je, međutim, mnogo važniji po sudskoj parnici Kalema sa nasljednicima književnika Lewa Wallacea, zahvaljujući kojoj je 1911. uveden presedan prema kojoj autori filmova po književnim predlošcima moraju otkupljivati autorska prava. Usprkos toga, Kalem je bila poznat kao uspješan i inovativan filmski studio, koji je, između ostalog, bio prvi američki studio koji je igrane filmove snimao na lokacijama izvan američkih granica - godine 1910. je *[[A Lad from Old Ireland]]* snimljen u Irskoj, a 1912. je snimljen na lokacijama u (tada još uvijek turskoj) Palestini snimljenbiblijski film *[[From the Manger to the Cross]]*, koji se često navodi kao najznačajniji filmski prikaz Isusa u nijemoj eri. Kalem je također bio jedan od prvih američkih filmskih kompanija koja se orijentirala na snimanje popularnih vesterna, te je u tu svrhu već 1910. sagradila studije na Zapadnoj obali, a od 1913. je djelovala i u Hollywoodu. S radom je prestala 1917. godine kada ju je otkupio Vitagraph Studios.

## Vanjske veze
* Kalem Company filming in Ireland 
* 
*  Sidney Olcott, le premier oeil