Rudolf Strothmann

**Rudolf Strothmann** (Lengerich, 4. 9. 1877. – Hamburg, 15. 5. 1960), njemački orijentalist specijaliziran za islamske studije.

## Biografija
Strothmann je rođen 1877. u Lengerichu, gradu u Vestfaliji na sjeverozapadu tadašnjeg Njemačkog Carstva. Studirao je teologiju na Univerzitetu u Halleu i Bonnu te položio prvi stepen 1901. odnosno drugi stepen 1903. godine. Nakon toga studirao je filologiju na Univerzitetu u Münsteru i samostalno proučavao orijentalistiku. Godine 1904. magistrirao je u Münsteru i od sljedeće godine je radio na tom univerzitetu kao predavač, a od 1907. do 1923. bio je pastor i učitelj u Schulpforti. Istovremeno se bavio islamskom historijom i 1911. u Halleu obranio doktorsku disertaciju "Zejditsko javno pravo" (). Usprkos tome što nije imao habilitaciju, zahvaljujući naučnoj suradnji s C. H. Beckerom i H. Ritterom godine 1923. postavljen je za čelnika katedre orijentalnih studija Univerziteta u Giessenu, zamijenivši na toj poziciji P. E. Kahlea. Kasnije, od 1927. do 1947. radio je i kao profesor na Univerzitetu u Hamburgu, a nastavio je držati predavanja i nakon službenog umirovljenja.

Strothmannov naučni rad bio je fokusiran na islamske pravce, primarno šijitske (zejdizam, imamizam, ismailizam i alavizam), na temu kojih je napisao osam monografija i niz članaka. Također, potpisuje i jednu knjigu na temu egipatske Koptske Crkve. Tokom 1911/1912, 1929/1930. i 1952. odlazio je na istraživačka putovanja u Siriju, Palestinu i Jemen, prikupljajući potrebnu građu. Uz monografije, autor je velikog broja članaka i recenzija koje je objavljivao ponajviše u časopisima *[[Der Islam]]* i *[[Orientalistische Literaturzeitung]]* (OLZ), a doprinosio je i za prvo izdanje *[[Encyclopaedia of Islam]]*. Strothmann je značajan kao pionir šijitskih studija u Njemačkoj, ujedno i kao jedan od najplodnijih islamologa na Zapadu u prvoj polovini 20. vijeka. Istraživački rad kasnije će nastaviti njegovi studenti među kojima se posebno ističe W. Madelung. Strothmann je bio član Akademije nauka u Göttingenu (od 1939), Naučnog društva Joachim Jungius u Hamburgu, te Ismailitskog društva u Bombaju. Nakon dugotrajne bolesti, umro je 1960. u Hamburgu.

## Opus
Monografije:
* *Das Staatsrecht der Zaiditen*, Strassburg: Karl J. Trübner, 1912 (doktorska disertacija)
* *Der Kultus der Zaiditen*, Strassburg: Karl J. Trübner, 1912
* *Die Zwölfer-Schi'a: Zwei religionsgeschichtliche Charakterbilder aus der Mongolenzeit*, Leipzig: Harrassowitz, 1926; preštampano: Hildesheim: Olms, 1975, 
* *Die koptische Kirche in der Neuzeit* (serija: *Beiträge zur historischen Theologie* 8), Tübingen: J.C.B. Mohr, 1932
* *Die geistigen und politischen Kräfte des Islam im Vorderen Orient*, Hamburg: Hanseatische Verlagsanstalt, 1937
* *Ismailitischer Koran-Kommentar* (4 toma), Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 1944–1955
* *Die Nusairī im heutigen Syrien*, Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 1950
* *Morgenländische Geheimsekten in abendländischer Forschung und die Handschrift Kiel Arab 19*, Berlin: Akademie-Verlag, 1953
* *Esoterische Sonderthemen bei den Nusairi: Geschichte und Traditionen von Heiligen Meistern aus dem Prophetenhaus*, Berlin: Akademie-Verlag, 1958

## Literatura

*  
*  

## Vanjske veze
*  Görgün, Hilal (2009). "Strothmann, Rudolf", *[[İslâm Ansiklopedisi]]* **37**, str. 430-432.
*  Schmidtke, Sabine (2017). ''Rudolf Strothmann (1877–1960): Publications''. Princeton: Institute for Advanced Study