open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mombacho

**Mombacho** (španjolski: *Volcán de Mombacho*) je ugasli stratovulkan visok 1,344 metara, u Nikaragvi, na sjeverozapadoj obali Jezera Nikaragva pored grada Granada.
## Karakteristike i historija

Iako odavno nema erupcija iz njegovih fumarola se još uvjek puši, i još uvijek izaziva potrese magnituda 2,6-2,7°.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Mombacho''
Cabra, Španjolska

**Cabra** je općina od 20,237 i grad od 18,866 stanovnika na jugu Španjolske u andaluzijskoj Provinciji Córdoba.

## Geografija
Cabra se prostire na obroncima Cordillere Subbétice (dio Betičkih Kordiljera), udaljena 75 km južno od svog administrativnog centra Córdobe.

## Historija

Osnivanje Cabre pripisuje se keltsko-iberskom plemenu Turduli, iako je njegovo najstarije dokumentirano ime *Aigagros*, što na starogrčkom znači 
*planinska koza*.

Za Rimskog Carstva bio je znan kao *Egabrum*, mjesto poznato po kamenolomima crvenog mramora.
Kao dio rimske provincije Betike još u 3. vijeku primio je kršćanstvo i postao biskupija.

Za Ranog srednjeg vijeka postao je poprište borbi između Maura i Kršćana.
Utvrđena je za vladavine Muhameda I iz Emirata Granada.

Cabru je 1244. zauzeo Fernando III od Kastilje 1244., ali su je Mauri ponovno zauzeli 1331., tek od 15. vijeka je ujedinjena sa kršćanskom Španjolskom.
Nakon tog je egzistirala kao tipičan feudalni grad, pod vlašću raznih grofova.

Iz maurskih vremena ostali su zamak, bedemi i nekadašnja katedrala (današnja župna crkva) izgrađena kao džamija.

Cabra je danas poznata po maslinovom ulju i stočarstvu.
U samom gradu proizvodi se cigla, tekstil i keramika.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ayuntamiento de Cabra'' (službene stranice)
William Walker (pustolov)

**William Walker** (Nashville, Tennessee, 8. maj 1824. - Trujillo, Honduras, 12. septembar 1860.) bio je američki pustolov, koji se proslavio time što se dokopao položaja predsjednika Nikaragve (1856.-57).

## Historija

William je bio ambiciozan mladić nemirna duha, koji se prije odlaska u Kaliforniju, okušao kao ljekar, advokat, novinar i najamnik.

U Kaliforniju se doselio 1850., kad je proglašena američkom saveznom državom. Ponadao se da bi mogao 
kolonizirati meksičku Donju Kaliforniju i Sonoru. 
Sa malom najamničkom vojskom isplovio je iz San Francisca u oktobru 1853.
Nakon što se iskrcao u La Pazu, proglasio je nezavisnost svoje nove republike po uzoru na Republiku Teksas. 
Snažan meksički otpor i nedostatak ratnog materijala primorali su ga da se u maju 1854. povuče u domovinu.

Točno godinu dana nakon tog otplovio je u novu pustolovinu, ovaj put u Nikaragvu na poziv jedne od frakcija građanskog rata.

Kad je Walker stigao u Nikaragvu, službenici kompanije *Cornelius Vanderbilt's Accessory Transit*; Cornelius Garrison i Charles Morgan, pružili su mu financijsku pomoć, zatraživši zauzvrat da on njima omogući da preuzmu kompaniju. Uz tu novčanu pomoć William je okupio najamničku vojsku, pa je do kraja 1855. praktički zagospodario Nikaragvom, zemljom koja je tada bila ključna za transport između Atlantik i Pacifika.

Walker je održao dato obećanje i zaplijenio imovinu kompanije pod izgovorom da krši povelju i dao je Garrisonu i Morganu. U julu 1856. je proglašen predsjednikom Nikaragve, ali se uspio održati na vlasti pod naletom koalicionih snaga centralnoameričkih država samo do maja 1857. 
Da bi izbjegne zarobljavanje, predao se Mornarici Sjedinjenih Država, koja ga je vratila u Sjedinjene Države.

U novembru je pokrenuo još jednu kampanju na Nikaragvu, ali je uhapšen i vraćen u Sjedinjene Države kao zatvorenik na uvjetnoj slobodi. 
U svom trećem pokušaju da zavlada Centralnom Amerikom 1860. iskrcao se u Hondurasu, gdje je zarobila Britanska kraljevska mornarica i predala honduraškim vlastima, koje su ga pogubile.

## Reference

## Vanjske veze

* ''William Walker American adventurer''
Um el-Ka’ab

**Um el kaab** (ponekad i **Um el gaab**, ) je nekropola iz ranog dinastičkog perioda kraljeva u Abidosu, Egipat. Njegovo moderno ime znači " *Majka lonaca* " jer je cijelo područje prekriveno polomljenim krhotinama lonaca za prinose napravljenih u ranijim vremenima. Kultni stari naziv područja bio je *(v-)pkr* ili *(rꜣ-)pkr* " *Oblast pkr[-stabla]* " (neidentificirana vrsta) ili " *Otvaranje pkr[-drveta]* " ( koptski : *upoke* ), koji pripada *tꜣ-dsr* " *izopćenoj/očišćenoj zemlji* " ( nekropola ) ili *krk-hh* " *Vezivanje vječnosti* " ( koptski : *Alkhah* ).

Ovo područje je bilo mjesto obožavanja u starom Egiptu, a do vremena Srednjeg kraljevstva, barem jedna od kraljevskih grobnica je bila iskopana i obnovljena za Ozirisove svećenike. 

Grobnice na ovom području prvi je iskopao Emil Amelin 1890-ih, a sistematičnije Flinders Petri između 1899. i 1901.  Od tada je Njemački arheološki institut u više navrata vršio iskapanja ovog područja od 1970-ih, što je omogućilo temeljitu rekonstrukciju prvobitnog rasporeda i izgleda ovih grobnica.
Nagrada Yeditepe za poeziju

**Nagrada Yeditepe za poeziju** (tr. *Yeditepe Şiir Armağanı*) je bila znamenita pjesnička nagrada koja se dodjeljivala od 1955. godine do 1984. Osnovao ju je književnik Hüsamettin Bozok u ime časopisa *[[Yeditepe Dergisi|Yeditepe]]*. Izborna komisija je svake godine odabirala najcjenjeniju knjigu poezije za prethodnu godinu. Nakon dvanaest izdanja, dodjela nagrade je prekinuta 1984. godine.

## Dobitnici
Grande de Matagalpa

**Grande de Matagalpa** (španjolski: *Río Grande de Matagalpa*) je druga po veličini rijeka u Nikaragvi duga 430 km.

## Hidrologija

Rijeka izvire na sjeveroistočno od grada Matagalpa (250 km od glavnog grada Manague) u Centralnim Kordiljerima. Nakon što proteče kroz Matagalpu, teče naizmjenično prema sjeveroistoku i jugoistoku između Cordillere Darién i Planina Huapí.

Nakon tog teče u smjeru jugozapada i presijeca Departman Matagalpa, zatim savija i teče u smjeru istoka  U svom donjem toku teče uz velike meandre preko ravnica istočne Nikaragve. U tom dijelu formira granicu između Departmana Matagalpa i autonomniih regija Sjeverni i Južni Atlantik. Na kraju svog toka uvire u Karipsko more na terenu Općine Karawala

Na njenoj najvećoj pritoci Tumi je 1960-ih u Departmanu Jinotega podignuta je prva hidroelektrana u zemlji.

Duž rijeke postoje brojne bare i jezera, a u donjem toku kod Makantake 50 močvara.
Rijeka je plovna samo u donjem dijelu.

Porječje rijeke prostire se na površini od 18,450 km², po departmanima Jinotega i Matagalpa i po autonomnim regijama Sjeverni i Južni Atlantik.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Río Grande de Matagalpa: Todo lo que necesita conocer sobre él'' (na portalu Mapa Nicaragua)
Ona (razvrstavanje)

**Ona** se može odnositi na:

* Ona
* Oslobodilačka nacionalna armija
* Coursan, naselje i opština u departmanu Aude, Francuska
* Ona, Florida, naseljeno mesto bez administrativnog statusa u saveznoj državi Florida, Sjedinjene Američke Države
Tel el-Dab'a

**Tel el-Dab'a** je arheološko nalazište u regionu delte Nila u Egiptu gde se nekada nalazio Avaris, glavni grad Hiksa. Avaris je bio pod okupacijom Azijata od kraja 12. do 13. dinastije (početak drugog milenijuma pre nove ere). Lokalitet je poznat prvenstveno po minojskim freskama.

## Identifikacija

Iskopavanja u ovoj oblasti je 1885. započeo Eduard Navil. Između 1929. i 1939. godine, Pjer Montez je izvršio iskopavanje u Tanisu, 20 km severnije, pronašavši izuzetno bogate grobnice. Verovao je da je pronašao lokaciju Avarisa, a njegovo mišljenje je tada bilo široko prihvaćeno. Ipak, drugi, kao što je Labib Habači, jedan od pionirskih egipatskih egiptologa, nisu bili ubeđeni. Godine 1941-42 on je vršio iskopavanja u Tel el-Dabi za egipatsku službu za antikvitete i došao do zaključka da je ovo u stvari Avaris:

Nedavna istraživanja groblja u Avarisu su sprovedena u okviru tridesetogodišnjih zajedničkih iskopavanja od strane Austrijskog arheološkog instituta u Kairu, koji je vodio Manfred Bietak, a od oktobra 2010. godine Irena Forstner-Muler. Zanimljiv cilj najnovijih istraživanja ima veze sa istorijskom epidemijom u Avarisu 1715. godine pre nove ere, dokumentovanom u arheologiji i sačuvanim papirusima.

Priroda civilizacije u Tel el-Dab'a je shvaćena iz arheološkog ispitivanja lokaliteta. Iskopavanjima su otkrivene zgrade, odnosno rezidencije, grobnice i hramovi, koji kombinuju egipatski i hananski arhitektonski stil.  Društvo Tel el-Dab'a komuniciralo je sa pojedincima iz drugih regiona koji su uticali na njihove freske.  Iako su ostaci oštećeni močvarnim okruženjem, kao i kontinuiranom obnovom i poljoprivredom na lokalitetu, arheolozi su pokazali da je ovaj grad okupirao bogato društvo sa velikim svetim područjem i neobičnim sahranjivanjem. 

Od 1951. do 1954. godine Šehata Adam je delimično iskopao lokalitet Ezbeta Rušdija iz 12. dinastije u blizini Tel El-Daba.

## Reference
Tronsko ime

**Tronsko ime** ili **Prestono ime** je ime koji su koristili monarsi i pape tokom njihove vladavine, i tako bi im bilo zapamćeno ime kasnije u historiji. Od davnina, neki vladari biraju da koriste drugačije ime od svog prvobitnog kada pristupaju monarhiji. Kada neko ima isto ime kao stariji vladar, on doda broj na kraju imena (na primer pošto ime *[[Elizabeta I|Elizabeta]]* je već bilo ime od starijeg vladara, Elizabeta II je dodala “II” na kraju imena) a prvi vladar koji je imao to ime je dodato “I” na kraju imena (Na primer Ramzes I), i tako bi mu ime bilo zapamćeno u historiji.
Matagalpa Indijanci

**Matagalpa**, skupina indijanskih plemena i njihovih jezika, nastanjenih nas područjim srednjoameričkih država Honduras, Nikaragva i Salvador. Po glavnom plemenu Matagalpa cijela 
je skupina dobila ime, a jezično čine jednu od 3 glavnih skupina porodice Misuluan. predstavnici su: 1. Cacaopera (u salvadorskom departmanu Mozarán), 2. Chato, 3. Dule, 4. 
Jinotega (30,000 1993. godine; nikaragvanski deparetman Jinotega. 
Naziv Jinotega označava jezik, etničku grupu, departman i municipij), 5. Matagalpa (nikaragvanski departman Matagalpa, 6. Pantasma.

## Izvori
Tuma

**Tuma** (španjolski: *Río Tuma*) je rijeka u Nikaragvi duga 180 km lijeva pritoka Rijeke Grande de Matagalpa.

## Hidrologija

Rijeka izvire sjeverno od grada Jinotega, nekih 120 km od glavnog grada Manague u Centralnim Kordiljerima. 
U gornjem toku kod izvora podignuta je 1960-ih, prva hidroelektrana u zemlji, snage 50 MW, sa akumulacionim jezerom Apanás površine 5,750 hektara.

Od tog jezera rijeka teče prema jugoistoku do ušća na terenu Općine Paiwas kod naselja San Pedro del Norte

## Reference

## Vanjske veze
* ''Río Tuma'' (na portalu Mapcarta)
Matagalpa (departman)

**Matagalpa** (španjolski: *Departamento de Matagalpa*) je jedan od 15 departmana na koji je Nikaragva administrativno 
podjeljena.

## Karakteristike
Departman je najbrdovitiji kraj u zemlji, jer se u njemu prostire Cordillera Darién i kraj bogat vodom kroz koji protiču rijeke 
Grande de Matagalpa i Tuma. Poznat je po proizvodnji kave.

Matagalpa se nalazi u centru zemlje, sa sjevera graniči sa Departmanom Jinotega, na jug sa departmanima Boaco 
i Managua, sa istoka sa Autonomnom Regijom Sjeverni Atlantik i Južni Atlantik i sa 
zapada sa departmanima Estelí i León.

Departman ima površinu od 6,804 km², na kojoj je 2021. živilo 600,057 stanovnika.

## Administrativna podjela
Matagalpa je podjeljena na 13 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Ciudad Darío, Esquipulas, Matagalpa, Matiguás, Muy Muy, Rancho Grande, Río Blanco, San Dionisio, San Isidro, 
San Ramón, Sébaco, Terrabona i El Tuma-La Dalia.

Administrativni centar departmana je grad Matagalpa koji ima 111,258 stanovnika

Departman je osnovan 1838.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Matagalpa''
Cordillera Darién

**Cordillera Darién** (znana i kao **Cordillera Dariense**) je planinski masiv u Nikaragvi koji se proteže u smjeru zapad-istok preko Departmana Matagalpa i Autonomne Regije Sjeverni Atlantik.

## Geografija
Masiv je vododjelnica između Rijeke Grande de Matagalpa, na jugu i Turne na 
sjeveru.

Masiv formiraju planine; Guascalí, Dantalí, Guabe, Apante i Chimborazo, čiji vrh doseže 1,668 m nadmorske visine. 
Cordillera Darién je vrlo nenaseljena, razvijeno je šumarstvo, a po padinama masiva uzgaja se kava.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Nicaragua, Geografía y Estructura Económica del País''
Matagalpa (razvrstavanje)

Matagalpa se može odnositi na više stvari;

* Matagalpa Indijanci, indijanska plemena iz Hondurasa i Nikaragve.
* Matagalpa, grad  u Nikaragvi
* Matagalpa (departman), departman u Nikaragvi.
* Matagalpa (jezik), jezik Matagalpa Indijanaca
Jinotega (departman)

**Jinotega** (španjolski: *Departamento de Jinotega*) je jedan od 15 departmana i 2 regije na koji je Nikaragva administrativno podjeljena.

## Karakteristike

Jinotega se nalazi na zapadu zemlje, sa sjevera graniči sa Hondurasom, sa zapada sa departmanima Nueva Segovia, Madriz i Estelí, sa jug sa Departmanom Matagalpa i sa istoka sa Autonomnom Regijom Sjeverni Atlantik.

Departman ima površinu od 9,222 km², na kojoj je 2021. živilo 483,404 stanovnika.

U Jinotegi se nalazi prvo akumulaciono jezero u Nikaragvi - *Apanás*, formirano između 1964.-1989., koje pune rijeke; Tuma, Jigüina, Mancotal i San Gabriel.
Jezero je 2001. uvršteno na Ramsarsku listu vlažnih područja, ono je danas jedna je od glavnih turističkih atrakcija departmana.

U departmanu se nalazi i *[[Park prirode]] Bosawás* kog je UNESCO 1997. godine proglasio rezervatom biosfere.

## Administrativna podjela
Jinotega je podjeljena na 8 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Jinotega, La Concordia, San Rafael del Norte, San Sebastián de Yalí, Santa María de Pantasma, El Cuá, San José De Bocay i Wiwilí.

Administrativni centar departmana je grad Jinotega koji ima 56,207 stanovnika

Departman je osnovan u oktobru 1891.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Jinotega''
Jinotega (razvrstavanje)

Jinotega se može odnositi na više stvari;

*Jinotega, grad u Nikaragvi.
*Jinotega (departman), jedan od 15 nikaragvanskih departmana
*Jinotega Indijanci, pleme u Nikaragvi.
*Jinotega (jezik), jezik Jinotega Indijanaca porodice Misuluan, koji se govorio u Nikaragvi.
Jinotega Indijanci

**Jinotega**, pleme američkih Indijanaca porodice Misuluan (Misumalpan) nastanjeno u istoimenom departmanu u u opčinama Jinotega i Pantasma u Nikaragvi. Etnička grupa Jinotega broji oko 30.000 pripadnika koji se danas služe španjolskim jezikom.

## Literatura
* Cheng Hurtado, Alberto 1993. Nicaragua indígena: información, cronología y bibliografía básicas. AI LIII/1-2: 297-314.
* Johnson, Frederick 1948. Central American cultures: An introduction. HSAI 4: 43-68.

## Izvori
Puerto Cabezas

**Puerto Cabezas** je općina od 130,813 i grad od 82,125 stanovnika na sjeveroistoku Nikaragve u Autonomnoj Regiji Sjeverni Atlantik u kojoj je administrativni centar.

## Geografija

Puerto Cabezas se prostire duž obale Karipskog mora, udaljen 530 km sjeveroistočno od glavnog grada Managve.

## Historija

Sve do 1921. bio je selo domorodačkih Miskita zvano *Bilwi*, kog su Englezi i Amerikanci zvali *Bragmans Bluff* po piratu koji se tu nekad skrivao.

Te je godine pokrenuo američki poduzetnik Leroy Miles posao sa plantažama banana i eksploatacijom šuma na zemljištu za koje je dobio koncesiju od nikaragvanske vlasti.

Njegova kompanija *Bragmans Bluff*, izgradila je 104 km željezničkih pruga za prijevoz banana i trupaca do luke koju je podigla 1923.
Selo je počelo dobijati obrise grada, pa je 1929. dobilo status grada pod novim imenom - Puerto Cabezas.

Kompanija je početkom 1930-ih bila na udaru Sandinista pa je Bragmans Bluff Lumber Company, nakratko prekinula poslovanje a oda ga nastavila pod imenom *Standard Fruit & S.S.*

Sve do 1968. Puerto Cabezas je bio u vlasništvu *Standard Fruit Company*. Nakon njenog odlaska počela je kriza koja se produžila do današnjih dana, brojne kompanije pokušavale su obnoviti posao sa bananama i drvom, ali su brzo propale ili odustale, tako da Puerto Cabezas danas jadno izgleda, počevši od luke, bolnice do aerodroma koji je dugo bio jedina veza sa gradovima na Pacifiku.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Puerto Cabezas''
Autonomna regija Južni Atlantik

**Autonomna regija Južni Atlantik** (španjolski: *Región Autónoma de la Costa Caribe Sur*) je jedna od 17 administrativnih jedinica na koji je Nikaragva podjeljena.

## Karakteristike

Autonomna regija Južni Atlantik nalazi se na istoku zemlje, sa sjevera graniči sa Autonomnom Regijom Sjeverni Atlantik, sa zapada sa departmanima Boaco, Chontales i Rio San Juan kojikim graniči i sa juga i sa istoka sa Atlantikom odnosno Karipskim morem.

Južna regija je svojom površinom od 27,260 km², druga u zemlji, na toj površini živi 420,935 stanovnika.

To je najkišovitiji dio zemlje, ali i vrlo vruć pa je obrastao gustom  džunglom. Duž obale protežu se dvije velike lagune Perlas i Bluefields, međusobno povezane kanalima.

Najvažnija rijeka je Escondido koja služi kao prometnica za komunikaciju sa pacifičkom obalom.

## Administrativna podjela
Regija je podjeljena na 12 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Bluefields, Desembocadura de Río Grande, El Ayote, El Rama, Corn Island, Kukra Hill, El Tortuguero, 
La Cruz de Río Grande, Laguna de Perlas, Muelle de los Bueyes, Nueva Guinea i Paiwas..

Administrativni centar regije je grad Bluefields koji ima 55,575 stanovnika

## Historija
Južna regija je sve do kraja 19. vijeka bila dio britanskog protektorata Obala komaraca, pa se i danas vidi njen utjecaj, naročito u toponimima (Bluefields, Corn Island, Pearl Lagoon, Monkey Point, Sandy Bay) i raznolikom stanovništvu. 
Mestika ima najviše - 81%, Kreola 8,5%, Miskita 6,5 %, Ulua 2%, Garifuna 1,5% i Rama 0,5%.

Južna regija je do 1987. bila je zajedno sa Autonomnom regijom Sjeverni Atlantik dio Departmana Zelaya, tad su osnovane te dvije autonomne regije.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Jinotega''
Bluefields

**Bluefields** je općina od 57,974 i grad od 55,575 stanovnika na istoku Nikaragve u Autonomnoj Regiji Južni Atlantik u kojoj je administrativni centar.

## Geografija
Bluefields se prostire u istoimenoj  laguni Karipskog mora, južno od ušća Rijeke Escondido, udaljen 355 km istočno od glavnog grada Managve.

On je najvažnija nikaragvanska luka na Karipskom moru iz koje se uglavnom izvozi drvo, banane, riba, škampi i jastozi.

## Historija

Ušće Rijeke Escondido (koja znači=skriven), služilo je brojnim evropskim gusarima, kao sigurna luka i utočište.

Jedan od njih Nizozemac *Abraham Blauvelt* (ili *Bleeveldt*) - 1602. odabrao ga je za svoju trajnu bazu. Prvi afrički crnci stigli su u naselje,  kad je portugalski brod]] koji je prevozio robove za Jamajku doživio brodolom 1641. Nakon tog se počevši od 1633., doselilo dosta engleskih podanika, tako da je do 1666. Obala komaraca već bila organizirana kao kolonija.

Od samih početaka Bluefields je bio prijestolnica Obale komaraca, koja je sklopila sporazum o zaštiti sa Kraljevinom Engleskom.

Englezi su saveznike pronašli u Miskitima pa su uz njihovu pomoć vladali Obalom komaraca sve do 1894., kad je Kraljevina Britanija predala suverenitet nad tim teritorijem Španjolskoj.

Tokom 19. vijeka u grad se doselilo dosta robova, koji su tako dolazili do slobode.

Na poziv tadašnjih nikaragvanskih predsjednika José Zelayada i Adolfa Díaza u periodu 1912.-25 i 1927.-32 u gradu su bili stacionirani Američki marinci koji su trebali ugušiti ljevičarske pobune.

Kad su Sandinisti početkom 1980-ih preuzeli vlast, stanovnici grada naviknuti na veliku autonomiju otvoreno su stali na stranu kontraša i digli bunu.

Službeni jezik Bluefieldsa je španjolski, iako oko 10% stanovnika zna samo kreolski engleski, a oko 15% se služi sa oba dva.
Kako se nalazi na morskoj obali, više puta je pretrpio nekoliko razornih uragana.

## Privreda i transport

Ekonomija Bluefieldsa se pored luke bazira na trgovini, uslugama i nešto lake industrije.
Za transport prema unutrašnjosti i pacifičkoj obali važna je Rijeka Escondido, koja je plovna do El Rame a od nje nadalje postoji dobra cesta do Managve.

Grad ima i aerodrom (ICAO: **MNBL**, IATA: **BLU**) sa redovnim linijama do Managve.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ciudad de Bluefields'' (službene stranice)
Escondido (rijeka)

**Escondido** (španjolski: *Río Escondido*) je rijeka na jugoistoku Nikaragve u Autonomnoj Regiji Južni Atlantik duga 89 km.

## Hidrologija

Rijeka izvire pod imenom **Siquia** u masivu Cordillera de Amerrique. Od tamo teče prema jugu, kad primi pritoku *Mico* mjenja ime u *Escondido* i teče prema istoku do ušća u Karipsko more kod grada Bluefieldsa.
Escondido je važna prometnica između pacifičke i karipske obale i za sva naselja duž njena korita.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Río Escondido'' (na portalu Mapcarta)
César Augusto Sandino

**César Augusto Sandino** rođen kao *Augusto Nicolás Calderón Sandino* (Niquinohomo, 18. maj 1895. -Managua, 21. februar 1934.)  bio je nikaragvanski revolucionar i vođa pobune protiv američke okupacije Nikaragve 1927.-1933.

Sandino je kao lider nikaragvanskih gerilaca izrastao u jednu od najkontroverznijih ličnosti centralnoameričke historije 20. vijeka. 
U Nikaragvi je postao narodni heroj, koji je svoje ime dao Sandinistima, revolucionarnom pokretu koji je vladao Nikaragvom od 1979. do 1990. godine.

## Biografija

Sandino je prvi put pročuo širom zemlje 1926., kada je uzeo oružje u ruke u znak podrške zahtjevu potpredsjednika Juana Bautiste Sacase da on dobije mandat za predsjednika. 

Nakon intervencije Američkih marinaca 1927., Sandino se povukao sa nekoliko stotina ljudi u planine sjeverne Nikaragve, u kojima je uspješno ratovao i izbjegavao da ga zarobe marinci i Nacionalna garda Nikaragve. To mu je donjelo popularnost širom Latinske Amerike i izavalo val antiamerikanizma. 

Njegova borba je nakraju rezultirala promjenem američke vanjske politike predsjednika Franklina D. Roosevelta, prema Latinskoj Americi nazvanoj *Politika dobrog susjedstva*. 

Nakon povlačenja marinaca u januaru 1933. i inauguracije Sacase za predsjednika, Sandino je pozvan da se sastane sa Anastasiom Somozom, komandantom Nacionalne garde Nikaragve, na prividnu mirovnu konferenciju, ali su ga pripadnici Nacionalne garde umjesto toga oteli i ubili.

## Izvori

## Vanjske veze

''César Augusto Sandino'' (na portalu Encyclopaedia Britannica)
Autonomna regija Sjeverni Atlantik

**Autonomna Regija Sjeverni Atlantik** (španjolski: *Región Autónoma de la Costa Caribe Norte*) je jedna od 17 administrativnih jedinica na koji je Nikaragva podjeljena.

## Karakteristike

Autonomna Regija Sjeverni Atlantik se nalazi na sjeveroistoku zemlje, sa sjevera graniči sa Hondurasom, sa zapada sa departmanima Jinotega i Matagalpa, sa istoka sa Atlantikom odnosno Karipskim morem i sa jug sa Autonomnom Regijom Južni Atlantik.

Regija ima površinu od 33,106 km², i po tome je najveća u zemlji i 541,189 stanovnika.

To je ogroman teritorij koji se prostire od Obale komaraca preko prostrane vlažne ravnice obrasle džunglom, izbrazdane širokim i moćnim rijekama kao što su Río Coco, Wawa, Kukalaya, Prinzapolka i Grande de Matagalpa.

## Administrativna podjela
Regija je podjeljena na 8 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Bonanza, Mulukukú, Prinzapolka, Puerto Cabezas, Rosita, Siuna, Waslala i Waspán.

Administrativni centar regije je grad Puerto Cabezas koji ima 82,125 stanovnika

Sve do 1987. bila je zajedno sa Autonomnom Regijom Južni Atlantik dio *Departmana Zelaya*, tad su osnovane te dvije autonomne regije.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Jinotega''
Chontales (departman)

**Departman Chontales** (španjolski: *Departamento de Chontales*) je jedan od 15 departmana i dvije autonomne regije na koji je Nikaragva 
podjeljena.

## Karakteristike

Chontales se nalazi na jugu zemlje, sa sjevera i sjeverozapada graniči sa Departmanom Boaco, sa istoka sa Autonomnom Regijom Južni Atlantik i Departmanom Rio San Juan i sa juga sa Jezerom Nikaragva.

Departman ima površinu od 6,481 km², na kojoj je 2021. živilo 191,856 stanovnika.

Departman se proteže od 90 km duge obale Jezera Nikaragva, preko široke ravnice poznate po rančeva do brda i planina Sierre de Amerrique.

## Administrativna podjela
Departman je podjeljen na 10 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Santo Domingo, El Coral, Villa Sandino, Santo Tomás, San Pedro de Lóvago, La Libertad, San Francisco de Cuapa, Acoyapa, Juigalpa i Comalapa..

Administrativni centar departmana je grad Juigalpa koji ima 53,458 stanovnika.

## Historija

Ime departmana - Chontales, potječe od Nahuatlanske riječi - *chontalli* koja znači stranci.

Departman Chontales je osnovan u augustu 1858. istog mjeseca je Acoyapa proglašena administrativnim centrom, to je potrajalo do 1877. kad je administracija preseljena u Juigalpu.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Jinotega''
Juigalpa

**Juigalpa** je općina od 61,246 i grad od 53,458 na jugu Nikaragve u Departmanu Chontales u kom je administrativni centar.

## Geografija
Juigalpa se nalazi udaljena 139 km istočno od glavnog grada Managve, u dolini Rijeke Mayales, između sjeveroistočne obale Jezera Nikaragva.

## Historija

Prvi španjolski kolonisti pojavili su se krajem 16. vijeka, tad je nastala i Juigalpa.
Njena historija usko je povezana sa tradicionalnim stočarstvom na rančevima.

Prvi put je dokumentirana 1659., kad je tadašnji gradonačelnik tražio kolonijalne vlasti da se naselju dodjeli zemlja. 
Njegovom zahtjevu je udovoljeno 1668. pa neki taj datum smatraju nastankom grada.
I pored tog što je bila relativno staro naselje - Juigalpa je tek 1862. dobila status ville (gradića), a 17 godina kasnije u januaru 1879. i status grada.

Tome je vjerojatno predhodilo što je junu 1877. odabrana da bude administrativni centar Departmana Chontales, umjesto dotadašnjeg Acoyapa, koji je to bio od 1858. kad je osnovan departman.

## Privreda
Juigalpa je trgovački centar ratarsko-stočarskog kraja, koji je poznat po šećerne trske, kave, žitarica i stoke.

Od industrijskih pogona ima štavionice, destilerije i pržionice kave.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Alcaldía de Juigalpa'' (službene stranice)
Cordillera de Amerrique

**Cordillera de Amerrisque** (znana i kao *Serranías de Amerrisque*) je planinski masiv na jugu Nikaragve. On je istočni krak Centralnih Kordiljera koji se proteže u smjeru jugozapad-jugoistok preko Departmana Chontales.

## Geografija
Masiv razdvaja ravnicu Jezera Nikaragva i pacifičke obale od ravnice uz obalu Karipskog mora.

Dio masiva površine 192,69 km² proglašen je 1991. Rezervatom prirode.
Neki historičari smatraju da je upravo taj masiv bio inspiracija za ime **Amerika**.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Serranías Amerrique'' (na portalu Mapcarta
Mayales (rijeka)

**Mayales** (španjolski: *Río Mayales*) je rijeka na jugoistoku Nikaragve u Departmanu Chontales duga 80 km.

## Hidrologija

Rijeka izvire u masivu Cordillera de Amerrique, sjeveroistočno od grada Juigalpe. Od tamo teče do Juigalpe, a nakon tog prema jugozapadu, do ušća u Jezero Nikaragva kod rta Mayales.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Río Mayales'' (na portalu Mapcarta)
Juan de Grijalva

**Juan de Grijalva (ili Grijalva)** (Cuéllar, oko 1480. - Honduras - 21. januar 1527.) bio je španjolski istraživač, nećak konkvistadora Diega Velázqueza, on je jedan od prvih pomoraca koji je istražio istočnu obalu Meksika.

Grijalba je pratio Velázqueza u osvajanju Kube 1511. i osnivanju grada Trinidada 1514. Kad se njegov ujak Velázquez, dočepao položaja guvernera Kube poslao je Hernándeza de Córdobu - 1517. da istraži krajeve zapadno od Kube. Kad se Córdoba vratio izranjavan sa prepolovljenom posadom ali i sa otkrićem velike zemlje Yucatána. Velázquez je u sljedeću ekspediciju istom rutom povjerio svom nećaku Junu, koji je isplovio 1518. sa 2 broda i posadom od 200 ljudi. Tako je Grijalba postao prvi pomorac koji je stupio na meksičko tlo i prvi koji je upotrijebio izraz *Nova Španjolska* (Nueva Espana).

On i njegovi ljudi mapirali su rijeke i otkrili otok Cozumel. Za vrijeme te ekspedicije čuli su 
priče o bogatoj civilizaciji u unutrašnjosti. Na kraju te ekspedicije se Grijalba susreo sa Astecima, i tako postao prvi Europljanin koji je saznao za postojanje Astečkog carstva dalje na sjeveru.

Kad se vratio na Kubu, njegov ujak se razbjesnio, kad je shvatio da je njegov nećak pokušao kolonizirati te krajeve, iako mu je on naredio da ih samo istraži. Zbog tog ga je izbacio iz  posla oko kolonizacije, već je to povjerio Hernánu Cortésu.
Tako je Grijalba spao samo na Cortésovog pomoćnika, kog je pratio na njegovoj ekspediciji 1519., ipak su njegova istraživanja utrla put 
Cortésu, i dovela do osvajanja Meksika.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Juan de Grijalba''
Lovni krajolik u Sjevernom Zelandu

**Kraljevski lovački krajolik Novog Zealanda** je zaštićeni kulturni krajolik, 30 &nbsp;km sjeverno od glavnog grada Kopenhagena, Danska. Sastoji se od dvije šume za lov, Gribskov (na sjeveru) i Store Dyrehave (u sredini), između kojih je uski tjesnac grada Hillerøda, te od lovačkog parka Jægersborg Hegn/Jægersborg Dyrehave (na jugoistočnoj obali). Ovo je dizajnirani krajolik u kojemu su danski kraljevi sa svojim dvorom prakticirali *par force* lov (lov s lovačkim psima). 

Tokom boravka na dvoru francuskog kralja Luja XIV. danski kralj Kristijan V. se upoznao s ovom vrstom lova i prenio ga u Dansku. Lovište je nastalo u vremenu od 1680. – 1690.

## Svjetska baština
Izvanredna univerzalna vrijednost krajolika leži u prostornoj organizaciji lovačkih šuma, lovačkih puteva, zgrada, amblematskih oznaka, numeriranih kamenih stupova, kamenih ograda i numeričkih naziva puteva. Lokalitet pokazuje primjenu principa baroknog uređenja šumovitih područja. 

Njegov izgled rezultat je kombinacije francuskih i njemačkih modela dizajna zasnovanih na sistemu centralne zvijezde, u kombinaciji s ortogonalnom podjelom mreže, što je optimiziralo njegovu funkciju tokom lova. Lovište je tipično vremenu evropskih kraljeva apsolutista, ističući njihovu ulogu u društvu i moć da kontrolišu i prirodu.

Godine 2015. upisan je na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine. 

## Izvori
El Rama

**El Rama** je općina od 58,896 i grad od 23,116 stanovnika na istoku Nikaragve u Autonomnoj Regiji Južni Atlantik.

## Geografija
El Rama se nalazi na Rijeci Escondido, udaljena 223 km istočno od glavnog grada Managve i 88&nbsp;km od Bluefieldsa na Karipskom moru.

On je važna riječna luka do koje mogu doploviti brodovi iz Bluefieldsa, teret se dalje do Managve prevozi autoputom preko Centralnih Kordiljera.

## Historija

El Rama je nastala kao selo domorodačkih Rama, pa je po njima i dobila ime. Status grada dobila je 1910.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''El municipio de El Rama'' (službene stranice)
Moreja (razvrstavanje)

**Moreja** se može odnositi na:

* , srednjovekovni naziv za Peloponez
* Morejska despotovina, država koja se krajem srednjeg veka nalazila na Peloponezu (Moreji)
* , nimfa hamadrijada iz grčke mitologije
San Juan (rijeka, Nikaragva)

**San Juan** (španjolski: *Río San Juan* nekad davno znan kao *Desaguadero*=odljev) je rijeka na jugoistoku Nikaragve u Departmanu Rio San Juan duga 205 km.

## Hidrologija

Rijeka izvire na jugostočnom kraju Jezera Nikaragva, kod grada San Carlos. Od tamo teče prema jugu duž granice između Nikaragve i Kostarike do ušća u Karipsko more kod nikaragvanske luke San Juan de Nicaragua. Na svom toku kroz tropske šume prima pritoke San Carlos i Sarapiquí, nešto prije ušća formira delta od tri rukavca; Juanillo Menor na sjeveru, Colorado na jugu i San Juan u sredini.

Rijeka je plovna iako zbog brzaka (Toro, El Castillo, Machuca) samo za brodove plićeg gaza. U vrijeme velikih selidbi za Kaliforniju (1850.- 1870.) putnici sa istoka Sjedinjenih Američkih Država prevezli bi se parobrodima do luke San Juan del Norte, a odatle brodićima rijekom i preko jezera Nikaragva. Zatim su pješice ili kolima putovali do pacifičke luke San Juan del Sur a odatle ponovno parobrodima za Kaliforniju.

Zajedno s jezerom, rijeka San Juan razmatrana je kao trasa mogućeg kanala između Karipskog mora i Pacifika.

Rijeka San Juan bila je izvor nekoliko pograničnih sporova između Nikaragve i Kostarike u vezi prava da se njome služi i Kostarika. Sukob datira još od sporazuma Cañas-Jerez iz 1858. koji su potpisale obje države. Ugovorom je određeno da rijeka San Juan pripada Nikaragvi, ali se i Kostarika može služiti njome. 
Tokom 19. i 20. vijeka, ugovor je reinterpretiran i svađe su bile uobičajene (naročito u periodu kad se razmišljalo o rijeci kao mogućoj dionici kanala), one su se često rješavale putem arbitraža.

Početkom 21. vijeka Nikaragva je Kostariki nametnula ograničenja na korištenje rijeke, zahtijevajući da putnici na kostarikanskim brodovima imaju vize i plate taksu za promet rijekom. U septembru 2005. kostarikanski predsjednik Abel Pacheco iznio je to pitanje Međunarodnom sudu pravde. Sud je u julu 2009. presudio da Kostarika ima pravo na slobodnu plovidbu rijekom ne samo za trgovinu nego i za turizam, ali da nema pravo na policijsku kontrolu, već to pravo pripada isključivo Nikaragvi.

Sliv rijeke San Juan ima površinu od 38.569 km², od toga 24,569 pripada Nikaragvi, a 14,000 Kostariki.

## Reference

## Vanjske veze

* ''San Juan River'' (na portalu Encyclopaedia Britannica)
Rio San Juan (departman)

**Departman Río San Juan** (španjolski: *Departamento de Río San Juan*) je jedan od 15 departmana i dvije autonomne regije na koji je Nikaragva podjeljena.

## Karakteristike

Río San Juan se nalazi na jugoistoku zemlje, sa sjevera graniči sa Departmanom Chontales i 
Autonomnom Regijom Južni Atlantik, sa zapada sa Jezerom Nikaragva i Departmanom Rivas i sa juga sa Kostarikom.

Departman je poznat po arhipelagu Solentiname na Jezeru Nikaragva i po Rijeci San Juan po kojoj je dobio ime.

Departman ima površinu od 7,543 km², na kojoj je 2021. živilo 137,189 stanovnika.

## Administrativna podjela
Departman je podjeljen na 6 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Morrito, San Juan del Norte, San Carlos, San Miguelito, El Castillo i El Almendro.

Administrativni centar departmana je grad San Carlos koji ima 17,171 stanovnika.

## Historija

Departman Río San Juan je vrlo mlad, osnovan je 1957. od teritorija tadašnjih departmana Chontales i Zelaya.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Río San Juan''
San Carlos (Nikaragva)

**San Carlos** je općina od 51,915 i grad od 17,171 stanovnika. na jugu Nikaragve u Departmanu Río San Juan u kom je administrativni centar.

## Geografija
San Carlos se nalazi na krajnjem jugostočnom kraju Jezera Nikaragva pored granice sa Kostarikom, 
na mjestu gdje izvire Rijeka San Juan.

## Historija

Iako ne postoje nikakvi sigurni dokazi, pretpostavlja se da ga je osnovao kapetan Gabriel de Rojas 1527., pod imenom - *Nueva Jaen*. Ali nije sigurno da je Nueva Jaen, baš današnji San Carlos, jer se još 1679. spominje da ne postoji nikakav grad na izvoru rijeke i da bi ga iz strateških razloga trebalo podići.

Za kolonijalnih vremena rijeka San Juan bila je važna kao prometnica pa su mnogi trgovci iz Granade počeli su osnivati velike rančeve duž obala jezera Nikaragva.
U tom vremenu San Carlos je služio kao i kao utvrda za zaštitu od gusarskih napada.

Sve do kraja 19. vijeka, kontrola nad rijekom San Juan bila je uzrok političkih sukoba između stranih kompanija, koje su duž njenog toka ekspoatirali šume, podizali plantaže banana i borile se međusobno oko brodskog transporta između dva oceana.
Kad su te aktivnosti završile, rijeka i sama regija pale su u zaborav.

Današnji San Carlos je trgovački centar stočarskog kraja, pored tog je i važna luka i grad drvne industrije.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Alcaldía de San Carlos, Río San Juan'' (stranice na Facebooku)
Acoyapa

**Acoyapa** je općina od 20,357 i grad od 10,287 na jugu Nikaragve u Departmanu Chontales.

## Geografija
Acoyapa leži pored sjeverozapadne obale Jezera Nikaragva, udaljena svega 32 km od svog administrativnog centra 
Juigalpe i 170 km istočno od glavnog grada Managve.

## Historija
Acoyapa je kroz historiju bila poznata po svojim ogromnim rančevima za stoku a od 1858. kao prva prijestolnica Departmana Chontales.

To je bila do 1877. kad je administracija preseljena u Juigalpu.

Ekonomija tog grada bazira se na stočarstvu i ratarstvu, kukuruzu, grahu, riži i sirku, pored tog značajan udjel ima i ribarstvo po jezeru.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''El municipio de Acoyapa'' (službene stranice)
Izdavačka kuća Buske

**Izdavačka kuća Buske** (njemački: Helmut Buske Verlag) je lingvistička izdavačka kuća sa sjedištem u Hamburgu. Težište izdavačkog rada su udžbenici, radni materijali, gramatike i rječnici stranih jezika namijenjeni izvornim govornicima njemačkog jezika. Pored ostalog taj izdavač je 1997. objavio i udžbenik za napredne s gramatikom *Kroatisch-Serbisch*, koji se koristi na mnogim njemačkim sveučilištima.
## Historija

Izdavačka kuća osnovana je 11. svibnja 1959. kao *Helmut Buske Wissenschaftliche Buchhandlung Antiquariat Verlag* u Tübingenu, a 1962. preseljena je u Hamburg. 1. siječnja 1992. preuzeo ga je *Felix Meiner Verlag*, također iz Hamburga.
Od 1. siječnja 2021. Helmut Buske Verlag vodi i izdavačku kuću *Dr. Ute Hempen Verlag*. Osnovana u Bremenu 1999. od strane Ute Hempen, tamo su također objavljeni jezični udžbenici i rječnici stranih jezika namijenjeni izvornim govornicima njemačkog jezika, kao i monografije, serije i časopisi iz jezičnih i kulturalnih studija.

## Izdavački program

Izdavačka kuća ima isporučiv program za više od 90 jezika od albanskog do velškog, koji se sastoji od udžbenika, jezičnih kalendara , rječnika i gramatika, časopisa, serija i monografija. Teme obrađene u periodici uključuju egiptologiju, ugro-finske studije i romanistiku. Uz izdavačku produkciju u vlastitoj režiji, nadopunjuje se i naslovima koje distribuira po narudžbi, primjerice od Japanske zaklade ili Državnog instituta za jezik na Sveučilištu Ruhr u Bochumu (LSI).

## Povezano
* Gramatika
* Udžbenik
* Izdavačka kuća
* Jezikoslovlje

## Izvori

## Vanjske veze
* Internetska stranica izdavača
* Kronologija internetske stranice izdavača
* Buske izdanja u katalogu Njemačke nacionalne knjižnice
Rivas (departman)

**Departman Rivas** (španjolski: *Departamento de Rivas*) je jedan od 15 departmana i dvije autonomne regije na koji je Nikaragva podjeljena.

## Karakteristike

Rivas se nalazi na jugu zemlje, na prevlaci između Jezera Nikaragva i Pacifika.

Sa sjevera graniči sa Departmanom Granada, sa zapada sa Departmanom Carazo, sa istoka sa Jezerom Nikaragva i Departmanom Río San Juan, sa jugoistoka sa Pacifikom i sa juga sa Kostarikom.

Departman ima površinu od 2,162 km², na kojoj je 2021. živilo 183,611 stanovnika.

## Administrativna podjela
Departman je podjeljen na 10 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Altagracia, Moyogalpa, San Jorge, Buenos Aires, Potosí, Belén, Rivas, Cárdenas, San Juan del Sur i Tola.

Administrativni centar departmana je grad Rivas koji ima 35,512 stanovnika.

## Historija
Prevlaka je od prahistorije bila most preko koje su vršene migracije u Nikaragvu, preko nje su ušla i tri velika plemena Karibi, Chorotege i Nahue, koji su je naselili.  

To je bio prvi teritorij Nikaragve koji su istražili španjolski konkvistadori tokom dviju ekspedicija, prve koju je vodio Gil González Dávila 1522. i druge koju je poveo Francisco Hernández de Córdoba 1524.
Po njihovom caciqu - *Nicarau* (ili Nikaragvi), Španjolci su taj kraj nazvali *Dolina Nikaragve* (Valle de Nicaragua).
Kasnije je tako nazvana i prijestolnica (današnji Rivas), kojoj je 1720. ime promjenjeno u *Villa de la Pura y Limpia Concepción de Rivas* (Gradić čistog i bezgrašnog začeća od Rivasa) u čast Francisca Rodrígueza de Rivasa, guvernera Generalne kapetanije Gvatemale.

Departman Rivas je osnovan je 1858.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Departamento de Rivas''
Rivas (Nikaragva)

**Rivas** je općina od 55,233 i grad od 35,512 stanovnika. na jugu Nikaragve u Departmanu Rivas u kom je administrativni centar.

## Geografija
Rivas se nalazi na prevlaci između Jezera Nikaragva i Pacifika, na trasi Panameričkog autoputa, udaljen 110 km istočno od glavnog grada Manague

## Historija
Nastao je početkom 16. vijeka, kad su se prvi španjolski konkvistadori pojavili na prevlaci. Nazvali su ga indijanskom caciqu - *Nicarau* (ili Nikaragvi), *Dolina Nikaragve* (Valle de Nicaragua).

Ime mu je promjenjeno 1720. u *Villa de la Pura y Limpia Concepción de Rivas* (Gradić čistog i bezgrašnog začeća od Rivasa) u čast Francisca Rodrígueza de Rivasa, tadašnjeg guvernera Generalne kapetanije Gvatemale.

Svoje današnje skraćeno ime dobio je 1835. kad je dobio status grada.

Postao je slavan za Kalifornijske zlatne groznice kao jedan od važnih punktova na *Vanderbiltovom putu*, kojim su Amerikanci išli do luke na Pacifiku San Juan del Sur, nakon dugotrajnih plovidbi po Atlantiku, Rijeci San Juan i Jezeru Nikaragva. Iz te luke su brodovima konačno stizali do Kalifornije.

Kod Rivasa se 1856. godine odvila bitka u ratu protiv američkog pustolova Williama Walkera.

Današnji Rivas je trgovački centar stočarsko- ratarskog kraja. Od industrije ima štavionice, mljekare i pogone za proizvodnju predmeta od gume.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''El municipio de Rivas''
Solentiname

**Solentiname** je arhipelag na Jezeru Nikaragva u Departmanu Río San Juan, koji se nalazi 25 km sjeverno od grada San Carlos.

## Geografija
U arhipelagu se nalazi 36 otoka i otočića ukupne površine od 190 km².
Malobrojni stanovnici bave se ribarstvom, poljoprivredom, rukotvorinama i turizmom.

Solentiname je poznat kao oaza mira, ali i po najvećoj koncentraciji aligatora.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Solentiname, el paraíso sostenible en el lago de Nicaragua''
Ljubko Dereš

**Ljubko Dereš** (ukr. Любко Дереш; Pustomiti, 1984), ukrajinski pisac.

## Biografija
Dereš je rođen 1984. u malom mjestu u lavovskoj oblasti te studije okončao u zapadnoj Ukrajini. U svojoj osamnaestoj godini je objavio roman *Kult* (2002) na *Četvrtak* (Четвер). Zatim je nastavio redovnim objavljivanjem romana (*Poklanjanje gušteru*, *Arhe*, *Namjera*, *Malo mraka*) koja su prevedena i na drugim jezicima.

Glavni junaci romana su pubertetlije sa zanimljivim životnim pričama, opisane realističnim stilom često koristeći sleng i vulgarne riječi. U nekim djelovima nalaze se razni mistični elementi i doživljaja mladića pod utjecajem halucinogena.

Od 2008. godine voditelj je TV emisije *Književna polica* (Книжкова полиця) za knjige na kanalu KRT.

## Djela
* 2001 — Kult (Культ)
* 2002 — Poklanjanje gušteru (Поклоніння ящірці)
* 2005 — Arhe (Архе)
* 2006 — Namjera (Намір!)
* 2007 — Malo tame (Трохи пітьми)
* 2009 — Trocilindrični motor ljubavi (Трициліндровий двигун любові)
* 2011 — Kako postati bog a ne plakati? (Як стати богом і не заплакати?)
* 2012 — Jakovljeva glava (Голова Якова)
* 2013 — Posljednja ljubav Asura Maharaja (Остання любов Асури Махараджа)
* 2013 — Mirotvorac (Миротворець)
* 2014 — Pjesme o ljubavi i vječnosti (Пісні про любов і вічність)
* 2017 — Pustoš (Спустошення)
* 2021 — Gdje je vjetar (Там, де вітер)

## Vanjske veze
* Pisci u fokusu - Ljupko Dereš

## Napomene
Jiangshi

**Jiangshi**, takođe poznat i kao "kineski skačući vampir", ili "kineski zombi", mitološko je biće, vrsta oživljenog leša iz kineskih legendi i folklora.

Slična mitska bića pojavljuju se i u nekim drugim mitologijama dalekog istoka, npr u Koreji i Japanu. 

Kineska riječ "Jiang Shi" znači "ukočeni leš", u Japanu se izgovara "Kyonshi", a u Koreji "Gangsi".

Jiangshi se u legendama obično opisuju kao ukočena nemrtva bića, obučena u službenu odjeću iz dinastije Qing, a kreću se skačući, i pritom držeći ruke ispružene prema naprijed. Ubija živa bića kako bi apsorbirao njihov qi, ili "životnu snagu", najčešće po noći, dok po danu počiva u mrtvačkom sanduku, ili se sakrije na neko mračno mjesto kao što su pećine.

Folklorne priče o "skačućim živim mrtvacima" poslužile su kao inspiracija za žanr jiangshi horor filmova i literature u Hong Kongu i istočnoj Aziji. Iako se izgovor riječi "jiangshi" razlikuje u različitim istočnoazijskim zemljama, svi se odnose na kinesku varijantu "živih mrtvaca".

## Reference

## Vanjske veze
* Jiangshi - The incredible Chinese zombie
* Chinese vampire
* Jiangshi
* Living dead myths & legends: Chinese hopping vampires
* Jiangshi - Chinese hopping vampires 
* Hopping corpses in Chinese folklore 
* Jiangshi myths
Nikola Miljenić

**Nikola Miljenić** (Dubrovnik, 19.5.1998.) hrvatski je plivač čija su specijalnost sprinterske discipline slobodnim i delfin stilom. Član je plivačkog kluba Medveščak iz Zagreba.
Njegov otac je poznati hrvatski pravnik, bivši diplomat i ministar pravosuđa Orsat Miljenić.

## Sportska karijera
Miljenić je debitirao na međunarodnoj sceni kao junior, prvo na Europskim igrama (Baku), a potom i na svijetskom prvenstvu za juniore u Singapuru. U Bakuu je Miljenić uspio da se plasira u polufinale trke na 50 slobodno (16. mjesto), dok je kao član štafete 4×100 slobodno zauzeo osmo mjesto u finalu. Najveći uspijeh u juniorskoj karijeri postigao je na europskom juniorskom prvenstvu u mađarskom Hódmezővásárhely-u 2016. osvojivši dva četvrta mjesta u trkama na 50 slobodno i 4×100 slobodno.
U ljeto 2017. odlazi na studij u Sjedinjene Države gde je dobio punu sportsku stipendiju za Sveučilište Indiana, odakle se godinu dana kasnije prebacio na Sveučilište Južne Kalifornije u Los Angelesu. Tijekom studija Miljenić je nastupao za plivačke ekipe oba fakulteta.
Prvo seniorsko takmičenje na kom je nastupio je bilo evropsko prvenstvo u Glasgow-u 2018, a godinu dana kasnije prvi put je nastupio na nekom od svjetskih seniorskih prvenstava, u korejskom Kvangdžu 2019. godine. U Kvangdžuu je Miljenić plivao u kvalifikacijama na 50 delfin gde je zauzeo ukupno 35. mjesto, te u štafeti 4×100 mješovito koja je zauzela 19. mjesto.

## Vanjske veze
* 
* Sportska biografija na the-sports.org 
* Profil na EuroSport.com
* Profil na CollegeSwimming.com
Diego Velázquez de Cuéllar

**Diego Velázquez de Cuéllar** (Cuéllar, oko 1465.-Santiago de Cuba, 1524.) bio je španjolski konkvistador i od 1511. do smrti prvi guverner 
kolonije Kube.

## Biografija
Velázquez je rođen utjecajnoj plemićkoj familiji, 1493. otplovio u Novi svijet na drugom putovanju Kristofora Kolumba. 
Iskrcao se na otoku Hispanioli u kojoj se obogatio kao vlasnik plantaže i nemilosrdni okupator, koji je spalio 80 indijanskih caciqua.

Kolumbov najstariji sin Diego Kolumbo, u to vrijeme drugi admiral Indija poslao je Velázqueza 1511. zajedno sa Hernánom Cortésom da zauzme i kolonizira Kubu. Velázquez je u sljedeće četiri godine kao guverner novosvojenih teritorija osnovao naselja Baracoa, Bayamo , Santiago de Cuba i Havanu. 
Nakon što je do 1514. zauzeo čitav otok posvetio se njegovoj kolonizaciji.

Velázquez je organizirao dvije ekspedicije koje su trebale istražiti obale Poluotoka Yucatán i Meksičkog zaljeva. 
Prvu je obavio Francisco Hernández de Córdoba 1517., a drugu njegov nećak Juan de Grijalva -1517.

Kako je izgleda bio gramziv i vrlo nepovjerljiv, misiju zauzimanja i kolonizacije novih zemalja predložio je svom dotadašnjem sekretaru 
Cortesu. Kad je on 1519. otplovio bez njegova dopuštenja, poslao je protiv njega poslao dvije neuspješne ekspedicije.

Jedna od njih kojom je komandirao Pánfilo de Narváez, doživjela je težak poraz od Cortésove vojske, pa su brojni vojnici prešli na Cortésovu stranu.
Razbješnjeli Velázquez žalio se španjolskom dvoru, što mu nije puno pomoglo, jer je Cortés počeo slati na dvor velike količine otetog astečkog zlata iz Meksika. 
Nakon tog je zadovolji dvor poslao Velázquezu instrukcije da se kloni i ne dira Cortésa.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Diego Velázquez de Cuéllar'' (na portalu Real Academia de la Historia)