open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Movwiats

**Movwiats** (Moviats, Mo-vwi'-ats), jedna od bandi ili malenih plemena Južnih Pajuta ili Chemehuevi Indijanaca, nastanjenih u 19. stoljeću na jugu Nevade na Cottonwood Islandu u okrugu Clark.

Populacija im je 1853. iznosila 53.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Paiute Indian Tribe History
Pintiats

**Pintiats** (Pin'-ti-ats), jedno od južnopajutskih plemena, šira šošonska skupina, što su oko 1873. živjeli u dolini Moapa u jugoistočnoj Nevadi.. Populacija im je 1873. iznosila 47. prema izvjesnom Leighu, Pintiatsi su dali i ime gradiću Pinto u okrugu Washington u Utahu.

## Izvori
Juaneño

**Juaneño** (Acjachemen, Acjachemem), pleme Shoshonean Indijanaca naseljeno u prošlosti u području san Juan Capistrana i susjednim krajevima Kalifornije gdje su imali osam sela (Swanton). Od nekadašnjih 1,000 (1770; Kroeber) preostalo ih je 1800. 500, a po popisu iz 1910. tek 16. U novije vrijeme oko 50 ih živi u južnoj Kaliforniji pod imenom Juaneño Band of Mission Indians ili Acjachemen Nation. Svoje plemensko priznanje dobili su tek 1993. od države Kalifornije, a na federalno priznanje još čekaju.

## Ime
Ime Juaneño dolazi po misiji San Juan Capistrano. Gatschet (1876.) ih naziva Gaitchim a Hale (1846), neadekvatnim nazivom Netela, čije je značenje "my language."

## Sela
Ahachmai, na donjem toku San Juan Creeka; Alona, sjeverno od misije San Juan Capistrano; Hechmai, blizu obale, južno od Arroyo San Onofre; Humai, na srednjem toku San Juan Creeka; Palasakeuna, na Arroyo San Mateo; Panhe, kod ušća Arroyo San Mateo; Piwiva, na San Juan Creeku; i Pu-tuid-em (Putiidhem), na obali između San Juan i Aliso Creeka.

## Kultura i povijest
Juaneño na području današnjeg okruga Orange i dijelovima okruga Los Angeles, San Bernardino, Riverside i San Diego u Kaliforniji žive tisućama godina. Njihove kuće bili su čunjasti wickiupi učinjene od vrbe i tule-trske kojih ima 17 vrsta u Kaliforniji, a Indijancima služi za gradnju čamaca i nastambi i pletenje hasura i košara. Oni su bili sakupljači, lovci i ribari. Sakupljali si žir, lovili jelena i zeca i na obalama sakupljali školjke abalone i jastoge. –Ovaj srdačan narod 1769. prijateljski dočekuje španjolske misionare i vojnike, ali ovi će ih uskoro protjerati na misiju San Juan Capistrano, gdje će pleme Acjachemen postati ubuduće poznato kao Juaneños.

Juaneño se danas bore za federalno priznanje, a sebe oduvijek smatraju suverenim narodom pod kojim se imenom 2003. godine vodi oko 1,600 pripadnika, no tek oko pedesetak (2000) ih je punokrvnih.

## Jezik
jezično pripadaju porodici Juto-Asteci i govore varijantom jezika Indijanaca Luiseño, te su najsrodniji grupama Luiseño, Cahuilla i Aguas Calientes.

## Literatura
Jacquelene Acevedo, The Acjachemen People Saving Their Ceremonial Sites. 2005

## Izvori

## Vanjske veze
* Juaneño Band of Mission Indians, Acjachemen Nation 
* Juaneno Band of Mission Indians 
* Putiidhem, Mother Village of the Acjachemen
Kitanemuk

**Kitanemuk** (Gidanemuk, Gitanemuk, Gikidanum ), pleme američkih Indijanaca iz skupine Sjeverni Takic s gornjeg toka rijeke Tejon i Paso Creeka u južnoj Kaliforniji te u plninama Tehachapi. Kitanemuki su po jeziku srodni pelmenima Serrano, Vanyume i Alliklik. Pretpostavlja se da su u ovaj kraj došli zajedno s ostalim Takic plemenima, ali u vrijeme dolaska Garcésa (1769.) oni su u ratu s plemenom Alliklik. Njihova rana populacija (1700.) procjenjuje se na 750, ali im se broj višestruko smanjuje nakon epidemije boginja 1840. Nešto ih je preostalo 1917. na Tejon Ranchu i rezervatu Tule River. 2000. ima ih oko 50.

Po kulturi pripadaju kalifornijskim plemenima, 'žeteoci žira' i sakupljači piñona. Sela su im stalna, koja preko zime imaju 50 do 80 stanovnika. Kad dođe toplije vrijeme rasprše se u manje skupine koje odlaze u potragu za različitim izvorima hrane. Sela Kitanemuka bila su Nakwalki-ve, *Chivutpa-ve*, *Honewimats*, *Mavin* i *Wuwopraha-ve*.

## Izvori

## Vanjske veze
* Kitanemuk
* Swanton
Guage-johe

**Guage-johe** (Guagejohe), ime za jednu od skupina Komanča koja je oko 1857. živjela na području Llana Estacada u zapadnom Teksasu.

Hodge smatra da bi ovaj naziv mogao biti pogreška španjolskog naziva Kwahari (Quahadi) , jedne skupine Komanča iz Llana Estacada. John Reed Swanton ga biklježi samo kao jedno od naziva koje spominju stari autori.

Lee Sultzman ga uz nazive Ditsakana, Hainenaurie, Itchitabudan, Ketahto, Kewatsana, Kwashi, Motsai, Muvinabore, Nauniem, Nonaum, Pagatsu, Pohoi, Titchakenah, Waaih i Yapaor navodi kao jednu od njihovig bandi.

## Izvori

## Vanjske veze
*Guagejohe Indians, Margery H. Krieger
Kotsoteka

**Kotsoteka** (Caschotethka, Koocheteka; Buffalo Eaters; * 'jedači bizona' *), jedna od vodećih bandi Komanča koji su bili locirani na području sadašnje zapadne Oklahome, napose duž rijeke Canadian, gdje su često logorovali. Godine 1745 prelaze preko rijeke Arkansas i upadaju na područje Novog Meksika, a odatle će prodrijeti i na Llano Estacado. Najpoznatiji poglavica bio im je Mow-way (Push Aside), jedan od kandidata za vrhovnog poglavicu Komanča, na koje je izabran Quanah Parker. Godine 1878. Mow-way abdicira i sa obitelj odlazi kod Fort Silla, gdje Kotsoteke još vjerojatno imaju potomaka među Komančima. 
Bende i skupine Komanča, napose one najglavnije Quahadi (Kwahadi), Penateka (Penande), Nokoni (Detsanayuka), Yamparika i Kotsoteka bile su gotovo nezavisne, a njihove međuveze veoma labave.

## Vanjske veze
* Comanche Timeline 
* Push Aside (slika)
* Comanche History
Motsai

**Motsai** /možda od pä-motsan, *a loop in a stream*; po drugima *undercut bank*, / jedna od lokalnih skupina Comanche Indijanaca iz Teksasa. Prema Mooneyu, Gotovo su uništeni 1845. u jednoj bici sa Meksikancima . Ne smiju se pobrkati sa bandom Kotsai.

## Izvori
Hoonebooey

**Hoonebooey** (Woodnebooey), Kod Swantona naziv za jednu sjevernopajutsku skupinu što su živjeli istočno od Cascade i južno od Blue Mountainsa u Oregonu. 

Hodge za njih samo kaže da su jedna od šošonskih neidentificiranih skupina ili plemena koja je na navedenom lokalitetu živjela 1865. Te su godine uključeni uz pleme Watatkah (Wa-tat-kah) u mirovni ugovor sa Zmijskim Indijancima iz 1865., a spominju se u članku **5**

## Izvori
Yamparika

**Yamparika** (Yamparack, Yapparethka, Ditsakana, Widyu, Yapa) /=*root eaters, po običaju jedenja yampa-korijenja*,/ jedna od vodećih skupina Komanča koji dobivaju ime po jestivom yampa-korijenju. Yamparike su bili su najsjeverniji od svih Komanča, koji su se vjerojatno posljednji odcijepili od Wind River Šošona . Oko 1700.-te oni migriraju jugoistočno u sadašnji istočni Colorado i zapadni Kansas, što im postade novo stanište, ali lutaju na jug sve do Canadiana i preko njega. Godine 1786. Španjolci su procijenili da je svih Komanča bilo između 20.000 i 30.000, a Yamparike su imali oko 500 ratnika. 

Yamparike su kao i ostali Komanči živjeli od lova na bizone, a i trgovali su sa selima Taovaya Indijanaca sa rijeke Red River. Njihovi poznatiji poglavice bili su Ten Bears, Shaved Head, Tabananica, White Eagle i Quirts-quip (Chewing Elk). Snaga Yamparika počinje nestajati smrću Ten Bearsa koji je zajedno sa Quirts-quipom bio član Alvordove delegacije u Washington, D. C. 1872. U lipnju 1874. učestvuju još u bici na Adobe Wallsa. Komanči su konačno pokoreni 1875. u bitki na Red Riveru (Red River War), te su prisiljeni na sjedilački život kod Fort Silla na Indijanskom Teritoriju, Oklahoma. Ovdje i danas žive sa Apačima, Kajovama i Kajova Apačima. 

Najstarije ime po kojem su nekada bili poznati je Widyu (=awl; šilo), no smrću njihovo istoimenog poglavice prozvani su imenom Ditsakana (od Ditsä′kŭna, 'sewers'=sewers; krojači). Naziv yamparika dolazi po običaju da su u prehrani koristili yampa-korijenje.

Populacija im je 1869 iznosila 356 a 1872. iznosila je 200
## Značajne godine
*1775 Yamparika Komanči ratuju sa Lakotama i Šajenima na Black Hillsu.
*1853 Kajove i Yamparika potpisuju ugovor u Ft. Atkinsonu.
## Izvori
Tenawa

**Tenawa** /=downstream/ (Denavi, Tanewa, Tannewish, Tenawit, Tenhua), jedna od bandi Komanča poznata iz prve polovice 19. stoljeća  koja je praktično oko 1845. uništena u borbi sa Meksikancima.

Tenawa Komanči živjeli su na velikom području preko sjevernog Teksasa, a najčešće su se nalazili izmeću gornjeg Brazosa i Red Rivera. Ovo područje dijeli su sa bandama Nokoni i Tanima. Ponekad su logorovali i sa Penatekama, što su živjeli južno od njih, u kraju između Brazosa i Colorada.

Tenawa i Tanima Komanči često su brkani, a danas neki antropolozi misle da se radi o dva naziva za istu bandu Komanča.

## Izvori
Quahadi

**Quahadi** /=antilope/ (Kwahadi, Kwahari, Kuahadi, Llaneros, Quaahda, Quahada) je značajna banda Comanche Indijanaca čiji je teritorij bio Llano Estacado u zapadnom Teksasu. Antilopa, što je prijewvod njihovog imena bila je česta u tom kraju, i predstavljala za njih važan izvor hrane. Najvažniji, i posljednji poglavica bio im je čuveni Quanah Parker.

## Literatura
* *Frederick Webb Hodge*, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959).

## Vanjske veze
* Quahadi Indians
* Quanah Parker
Pohoi

**Pohoi** /po'-hoi, *wild-sage people*, Mooney/ ime od Komanča za Šošone, od kojih su neki adoptirani u Komanče. Ernest Wallace i Edward Adamson Hoebel u knjizi * 'The Comanche' *, kažu da su Pohoi skupina Wind River Šošona koja se priključila Komančima . 

## Izvori
Nokoni

**Nokoni** (Detsanayuka, /Detsanayuka = * 'bad campers' */, jedna od glavnih skupina Comancha, isprva nazivani imenom Nokoni (= * 'wandwerers' *, ili * 'They who go out and return again' *), a kasnije su ga nakon smrti njihovog poglavice (Peta Nocona) izmijenili u Detsanyuka. Quanah Parker, sin Pete Nocone i Cynthie Ann parker, najpoznatiji je ratni vođe Komanča. Detsanyuke su 1847. brojali 1,750 duša i 250 šatora, no kasnije im broj pada, pa ih je 1869. bilo 312, a 1872, 250. Današnje brojno stanje nije poznato, a potomci im žive u Oklahomi pod kolektivnim imenom Komanča.

## Vanjske veze
* The Nokonah Austin Texas 
* Comanche Indian Bands, Gens and Clans 
* Horseback - Nokoni Comanche (foto)
Agaihtikara

**Agaihtikara** (Walker River Paite) /=fish-eaters; sami sebe nazivaju Agai-Ticutta = "Trout Eaters."/, jedna od skupina Paviotso Indijanaca koji su živjeli 1866. u blizini rijeke i jezera Walker, rijeke i jezera Carson u zapadnoj Nevadi. Vođa im je bio poglavica Oderie, a brojno stanje je iznosilo oko 1,500. Poznati su pod još nizom sličnih naziva: Aga'idökadö, A-gai-du-ka, Walker River Pi-Utes.

Danas su federalno priznati pod imenom *Walker River Paiute Tribe of the Walker River Reservation* i žive na rezervatu Walker River u Nevadi.

## Vanjske veze
* Unknown Tribes of Indian Bands, Gens and Clans 
## Reference
Balwisha

**Balwisha** (Badwisha), pleme Shoshonean Indijanaca sa rijeke Kaweah u Kaliforniji. Hodge ih klasificira porodici Mariposan, možda stoga što su živjeli u blizini plemena Wükchamni, a kasnije se nalaze na agenciji Tule u okrugu Tulare. Kroeber (1925) vodi ih na popisu plemena Western Mono Indijanaca. Poznati su i kao Palwisha, Patwisha, i sl.

## Vanjske veze
* Tribal Distributions
Hadsapoke's Band

**Hadsapoke's Band** /ime dolazi prema njihovom poglavici/, jedna od bandi Sjevernih Pajuta (Paviotsa) što su nekada živjeli nu Gold Canyonu na rijeci Carson u zapadnoj Nevadi. Populacija im je 1859. iznosila 110. U Ind. Aff. Rep. (1859) spominju se kao Had-sa-poke's band.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Mono-Paviotso Indian Tribe History
Laidukatuwiwait

**Laidukatuwiwait**, pleme iz skupine Sjevernih Pajuta naseljeno nekada u području jezera Humboldt Sinka u zapadnoj Nevadi. Spominje ih J. W. Powell u Paviotso MS., B. A. E., 1881.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Mono-Paviotso Indian Tribe History
Loko

**Loko**, pleme Shoshonean Indijanaca iz grupe Paviotsa (Sjeverni Pajuti) koje je nekada živjelo na ili blizu rijeke Carson u zapadnoj Nevadi. Spominje ih Holeman u Ind. Aff. Rep. 152, 1852.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Mono-Paviotso Indian Tribe History
Odukeo's band

**Odukeo's band** /O-duk-e-o, = tall man, ime poglavice,/ jedna od bandi Paviotso Indijanaca koje je prije obitavala oko jezera Carson i Walker u zapadnoj Nevadi. Zajedno s bandom Petodseka koji su živjeli oko istih jezera populacija im je iznosila 1,261.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Mono-Paviotso Indian Tribe History
Muvinabore

**Muvinabore**, Ime koje Pimentel navodi (u Lenguas ii, 374, 1865) kao jednu od lokalnih skupina Komanča, ali je njihovo postojanje upitno. Kasniji autori (Swanton, Sultzman), uz imena Guage-johe, Ketahto, Kwashi, Nauniem i Parkeenaum, navode ih na popisima bandi komančma, tek uz natuknicu da se spominju od strane nekih ranih autora. O njima ništa drugo nije poznato.

## Izvori

## Vanjske veze
* Comanche History
Pavuwiwuyuai

**Pavuwiwuyuai** (Pa-vu'-iui-wu'-yu-ai), banda iz skupine Mono-Paviotso, šira skupina Shoshonean, koji su nekada živjeli kod današnjeg Mammoth Cityja u okrugu Juab u američkoj državi Utah.

## Vanjske veze
* Hodge
Petodseka

**Petodseka** (Pe-tod-se-ka, =white spot/, jedno od plemena Paviotso Indijanaca, šira sjevernopajutska skupina), koji su sredinom 19. stoljeća živjeli kod jezera Carson i Walker u zapadnoj Nevadi. Spminje ih Dodge u Ind. Aff. Rep. (1859).

## Izvori
Piattuiabbe

**Piattuiabbe** (Pi-at-tui´-ab-be), jedno od brojnih plemena Sjevernih Pajuta ili Paviotso Indijanaca, šošonske grane porodice Juto-Asteci, koji su obitavali u središnjim predjelima južne Nevade, blizu Belmonta. Sastojali su se od pet bandi. Populacija im je prema Powellu u * 'Ind. Aff. Rep.' * 1873 iznosila 249.

## Izvori
Tubianwapu

**Tubianwapu**, jedna od brojnih malenih šošonskih skupina Sjevernih Pajuta, porodica uto-aztecan, koja je obitavala u području Virginia Cityja, u okrugu Storey, Nevada.

## Izvori
Tupustikutteh

**Tupustikutteh**, jedno od nekoliko malenih plemena i bandi Sjevernih Pajuta koje su živjele uz rijeku Carson u zapadnoj Nevadi. Srodne su im skupine sa područja Carsona (ime po Kitu Carsonu) Hadsapoke's Band, na Gold Canyonu; Kosipatuwiwagaiyu na Carson Sinku; Tosarke's Band, Petodseka, i Odukeo's Band, na jezerima Carson i Walker; Loko na ili blizu rijeke Carson; San Joaquin's Band, Carson Valley; Toiwait, na donjem Sinku; Wahi's Band .

## Izvori
Wahtatkin

**Wahtatkin** (Wahtatkah, Watatkah), neidentificirano pleme Paviotso (Sjeverni Pajuti) Indijanaca koji su živjeli istočno od planina Cascade mts., i južno od Blue Mouintainsa (Plave planine) u Oregonu. Rani izvori navode ih pod nazivima Wah-tat-kin (*Huntintgton in Ind. Aff. Rep., 466, 1865*.) i Wa-tat-kah (*U. S. Ind. Treat., 806, 1873*.)
## Izvori
Wobonuch

**Wobonuch** (Woponutch; ostali nazivi za njih bili su Wă-pon-nutch, Wo-pung’-witch, Merriam 1955:168, 174, 1930:497), jedno od plemena Zapadnih Mono Indijanaca koji su nekada obitavali zapadno od Grant Grovea u Kaliforniji. Wobonuchi su po svoj prilici kao i njihovi rođaci Waksachi prešli Sierru prije nekih 500 godina i nastanili se na Mill Creeku. Grant Grove Wobonuchima je glavno ljetno okupljalište. Danas sa Entimbich Indijancima žive u Dunlapu.

## Vanjske veze
* The Western Mono
* Rodgers Crossing Reservoir
Nicoleño

**Nicoleño**, maleno šošonsko pleme nastanjeno u domorodačko vrijeme na otoku San Nicolas u otočju Santa Barbara ili Channel Islands, pred kalifornijskom obalom. Nicoleño su dobili ime po otoku na kojemu su živjeli sve negdje do sredine 1830.-tih godina, nakon čega su prebačeni na kopno. Ranih 1800.-tih dolazilo je do žestokih sukoba između njih i ruskih i aleutskih lovaca na morske vidre. Prilikom seobe plemena (1835) na škunu se nije ukrcala jedna žena koja je otišla tražiti svoju djecu. Škuna je otišla bez nje a djecu su joj u međuvremenu rastrgali divlji psi. Ova žena nazivana Lone Woman (Usamljena Žena), nazvana španjolskim imenom *Juana Maria*, pronađena je 18 godina kasnije kako sama živi na tom otoku, u skloništu napravljenom od kitovih kostiju. Pronašao ju je George Nidever, koji ju je otpeljao sa sobom, da živi sa njim i njegovom ženom u Santa Barbari. Lone Woman je oboljela od dizenterije i umrla nakon sedam tjedana. Za vrijeme svoga života u Santa Barbari izazivala je senzaciju, i ljudi su dolazili da bi je vidjeli. Pokrštena je i dobila ime Juana Maria. Njezino pravo ime nije poznato, jer je nitko nije uspio razumjeti, a nikada više nije vidjela nikoga od svoga plemena. Juana Maria zakopana je u neoznačenom grobu na misiji Santa Barbara.

Iza Juane Marie ostalo je nekoliko košara i igala od kostiju koje su se čuvale u muzeju u San Franciscu, ali je sve nestalo u potresu i požaru koji ga je pogodio 1906. godine. O plemenu Nicoleño i sirotoj Juani Mariji ostala je samo tragična priča.

Nicoleño su na otoku živjeli najmanje oko 10,000 godina, o čemu svjedoće brojni arheološki nalazi, a vode se kao jedna od grupa Gabrieleño Indijanaca.

## Literatura
* Anonymous. 1960. *San Nicolas, Isle of the Lost Woman.* In Odyssey of the Santa Barbara Kingdoms, pp.&nbsp;51–53. Pacific Coast Odyssey Publications, Monterey.
* Rozaire, Charles E. and George Kritzman. 1960. *A Petroglyph Cave on San Nicolas Island.* The Masterkey 34(4):147-151.

## Vanjske veze
* Swanton
* Island of the Blue Dolphins 
* The Lone Woman of San Nicolas Island 
* The Lone Woman of San Nicolas Island and Her Tribe
Numic

**Numic** (Plateau Shoshonean) je naziv za indijanske jezike i plemena šošonske grane porodice Juto-Asteci, koja izvorno žive raspršena u području Velikog Slanog Bazena po američkim državama Nevada, Utah i dijelovima Kalifornije, u Oregonu, Idahu, Wyomingu, Arizoni, Coloradu, i novije vrijeme u Oklahomi. Numic-govornici, prije zvani Plateau Shoshoneans, granaju se na tri grane, to su: Western Numic, Central Numic i Southern Numic.

## Klasifikacija:
* Western (Zapadni) Numic, ova grana Šošona obuhvaća Indijance Northern Paiute (Sjeverni Pajuti), Western Mono, Eastern Mono, Owens Valley Paiute i od njih geografski izolirane Bannock Indijance iz jugoistočnog Idaha. 
* Central (Središnji) Numic obuhvaćaju prave Šošone nastanjene u istočnoj Nevadi, sjevernom Utahu, zapadnom Wyomingu i južnom Idahu. Grupi pravih Shoshona pripadaju Šošoni u najužem smislu (Western Shoshoni, Northern Shoshoni, Lemhi Shoshoni, Sheep Eater Shoshoni, Eastern Shoshoni ili Wind River, i njihov ogranak Komanči), Gosiute, Panamint i Weber Ute. 
* Southern (Južni) Numic obuhvaćaju mnoge bande Southern Paiuta (Pajuti ili Južni Pajuti), viz.: Las Vegas Pajuti, Kaibab, Uinkarets, Shivwits, Moapa; bande Ute Indijanaca (Red Lake, Fish Lake, Pahvant, Tumpanogots); Chemehuevi; Kawaiisu.

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Numic Languages
Owens Valley Paiute

**Owens Valley Paiute** (Eastern Mono) naziv je šošonskim bandama nastanjenim u beskišnim područjima istočno od Sierra Nevade, Kalifornija. Premda istočno od Sierra Nevade teku mnoge kratke rijeke, one evaporiraju ubrzo nakon dolaska u dolinu. Vegetacija na području Owens Valley Indijanaca jedva je i oskudna. Pleme se dijeli na više manjih lutalačkih bandi koje su neprekidno u potrazi za vodom i hranom, vodom naročito. Muškarci su lovci na životinje svih veličina, točnije, na što nalete. Žene ovih Pajuta bave se sakupljanjem sjemenki, voća i oraha. Danas kod kod njih nalazimo agrikulturu temeljenu na kolektivnom radu. Konstruiraju rovove i brane kako bi navodnjavali polja divljeg bilja i tako povećali produktivnost.

Owens Valley Pajuti dana broje oko 2,200 duša nastanjenih na rezervatima Benton, Bishop, Big Pine, Lone Pine i Fort Independence u Kaliforniji. Njihovi rođaci Northern Paiute žive u Kaliforniji (150) na rezervatima Bridgeport Colony, Cedarville Rancheria i Fort Bidwell Reservation.

## Vanjske veze
* The Owens Valley Paiute
* Native American Desert Peoples
* The Prehistory of Owens Valley 
* Western Shoshoni Myths: Introduction
* Museum of Anthropology
Mono

**Mono**, kolektivno ime za skupine i bande šošonskih Indijanaca koje klasificiraju među Sjeverne Pajute, nastanjenih u Kaliforniji na jugozapadu Velikog bazena. Grupe Mono Indijanaca geografski se dijele na Zapadne (Western) često nazivanih kao Monachi i istočne (Eastern) i po govoru su srodni Owens Valley Pajutima. Smatra se da se u slučaju Owens Valley Paiute i Eastern Mono radi o istim skupinama prethodno nazivanim Eastern Mono, ali se na karti Velikog bazena (vidi ) jezici Owens Valley Pajuta i Eastern Mono Indijanaca posebno navode kao western numic dijalekti.

Zapadni Mono Indijanci podijeljeni su na više plemena organiziranih po totemskim patrilinearnim klanovima, a u područje Bazena došli su, kaže Mary Ann Resendes, između 890 i 900 godine. Njihova plemena su: Balwisha, Holkoma, Northfork Mono, Posgisa ili Poshgisha, Waksachi i Wobonuch. Oni danas žive u Dunlapu (banda Dunlap Mono; ili Dunlap Band of Mono Indians) i na rezervatima Big Sandy, Cold Springs, i North Fork. Owens Valley Paiute (njih oko 2,200) čije su skupine isprva nazivane Eastern Mono danas žive na rezervatima Benton, Bishop, Big Pine, Lone Pine i Fort Independence

## Vanjske veze
* Handbook of Indians of California (1919), by A. L. Kroeber (1919): The Paiute, Mono, and Koso. 
* Monache
Yammostuwiwagaiya

**Yammostuwiwagaiya** (Yäm-mos tu-wi-wa-gai-ya) /= big plains/, banda Mono (Hodge) Indijanaca, odnosno Sjevernih Pajuta (Swanton) nekad naseljena u u Paradise Valleyu, na zapadu američke države Nevada u okrugu Humboldt.

Spominju ih Powell (1881) i Powers (1876). Kod jednog autora javlja se naziv Atsakudökwatuviwarai koje locira u istu dolinu.
## Izvori

## Vanjske veze
*Mono-Paviotso Indian Tribe History
Walpapi

**Walpapi** /Značenje imena nije poznato./ Pleme porodice Shoshonean iz grupe Zmijskih Indijanaca, koji su do odlaska na rezervat Klamath 1864., tumarali zajedno sa Yahuskin Indijancima po predjelima oko jezera Goose, Silver, Warner i Harney u Oregonu. Od 1866-1868 uvučeni su i u 'Zmijski rat' 'Snake War' koji je američka vojska vodila protiv Sjevernih Pajuta u Oregonu i Idahu. Jezik što su ga govorili Zmijski Indijanci (Yahuskin i Walpapi) pripada zapadnoj Numic skupini šošonskih jezika, i dio su Sjevernih Pajuta. Danas sa Yahuskinima žive na rezervatu Klamath.

## Vanjske veze
* Indian Tribal History (vidi Yahuskin) 
* War with the Snake, Bannock and Paiute, Umatilla County, Oregon
Wind River Shoshoni

**Wind River Shoshoni** (Wind River, Wind River Shoshoni, Eastern Shoshone, Eastern Shoshoni; Istočni Šošoni), pleme iz grupe pravih Šošona naseljeno na rezervatu Wind River u Wyomingu. Teritorij Wind Rivera nalazi se na sjeveroistočnom dijelu kulturnog područja Velikog bazena, odnosno u središnjem i istočnom Wyomingu. Krajeve njima na zapadu držali su Weber Juti, Bannocki i Sjeverni Šošoni, a na jugu Sjeverni Juti. Među plemenima Velikog bazena ovi Indijanci su kao i Sjeverni Šošoni, bili znatno bogatiji od svojih rođaka Gosiuta i Zapadnih Šošona, jer su došli u posjed konja ranih 1700.-tih godina, svakako do dolaska bijelaca na ovo područje. Dobivši konje organiziraju se u manje lovačke i ratničke skupine. Usvajaju neke crte prerijske kulture kao što su lov na bizona, tepee-šatore i kožnu odjeću. Godine 1866. dolazi do strahovite bitke koja se odvijala između, na jednoj strani Wind Rivera i Bannocka pod vodstvom poglavice Washakie (1798-1900), protiv Crow ili Vrana Indijanaca koje je predvodio Big Robber, poznata kao * 'Crowheart Butte Battle' *. Na svršetku bitke Washakie je umjesto skalpa poglavici Vrana izvadio srce i nabio ga na svoje koplje. Tom prilikom zarobljena je i jedna Vrana-djevojka koju je Washakie uzeo za ženu.

Na rezervat Wind River odlaze 1868. a 1878. na njemu im se priključuju i Northern Arapaho. Ova dva plemena tu žive i dan-danas.

## Vanjske veze
* Eastern Shoshone Tribe
* Eastern Shoshone Tribe Community Environmental Profile
* Eastern Shoshone Crowheart Big Wind
Yahuskin

**Yahuskin** (Yahooskin), jedna od dvije glavne grupe Sjevernih Pajuta (Northern Paiute) iz grupe šošonskih Indijanaca. Do 1864. oni i Walpapi lulatli su obalama jezera Goose, Silver, Warner i Harney u Oregonu, privremeno su odlazili i u dolinu Surprise i močvaru Klamath gdje su sakupljali 'wokas' (http://www.accessgenealogy.com/native/wokas/index.htm ) za hranu. Prema izvjesnom Benu (možda iz plemena Yahuskin) pleme je u prehrani koristilo sve što je uspjelo pronači, to su zečevi, zmije, korijenje, insekte 'i patke ako je bilo sreće'. Nastamba im je bila 'wickiup'. Kretali su se pješke, a jedino transportno sredstvo bio je 'dog-travois', pseča zaprega čiji se zadnji kraj od ukrštenih kolaca vukao po tlu. Život ovih Indijanaca bio je težak, njihova domovina pustinjsko je područje u kojem nije bilo obilja ni vode ni hrane.

14. 10. 1864. Yahuskini skupa sa svojim rođacima Walpapima završavaju sa slobodnim životom; smješteni su na rezervat Klamath. Svoju zemlju morali su prepustiti u korist Sjedinjenih Država. Danas žive kod rijeke Sprague blizu Yainaxa. Tu se često žene s pripadnicima drugih plemena i polako gube plemenski identitet.

1884. posjetio ih je Gatschet i izvjestio da žive od agrikulture i polako napuštaju svoj skitalački život. 1909. godine izbrojano ih je 109. Danas 'pleme' 'The Klamath tribes', odnosno plemena Klamath, Yahooskin i Modoc broje 3,500 duša.

## Vanjske veze
* Indian Tribal History: Yahuskin 
* Yahooskin Snakes 
* Yahooskin Snakes
Yubuincariri

**Yubuincariri**, jedan od ranih bandi šošonsklih Indijanaca koje Swanton klasificira u užu  grupu Ute i locira zapadno od Green Rivera u Utahu. Prvi kontakt moguće imaju sa članovima ekspedicije Escalante-Donminguez 1776. koji sa njima trguju. Drugi autori drže da bi Yubuincariri mogli biti Indijanci Uinkaret Pajuti, pleme iz skupine Južnih ili pravih Pajuta, pustinjkih lovaca i sakupljača (Warner 1995:103). Ovi Uinkareti objasnili su Španjolcima da se bave jedino lovom i sakupljanjem, a jedini uzgajivači kukuruza da su Parussis. 

Ostali nazivi kod raznih autora: Yubuincarini (Escalante), Jumbuicrariri (Mühlenpfordt), Iumbucabis (Taylor).

## Izvori
Zmijski Indijanci

**Zmijski Indijanci** (izv. Snake Indians), naziv kojim su razni autori označavali pojedine šošonske skupine u dolini rijeke Snake, pritoci Columbije, u istočnom Oregonu i južnom Idahu, a osobito se odnosi na plemena Walpapi i Yahuskin.

Ponekad se ovim nazivom označavaju svi Indijanci koji govore šošonski.
## Izvori
Lida Šošoni

**Lida Šošoni**, jedna od skupina Zapadnih Šošona koji su živjeli u južnoj Nevadi u dolini Lida Valey na području današnjeg okruga Esmeralda blizu grada duhova, Lida. 

Steward (1938) spominje da imaju sela ili logore u Clayton Valleyu; Kamuva ii Wipa, nekoliko milja istočno od Goldfielda; Montezuma; Old Camp, na sjevernoj strani Gold Mountaina; Pauwaha' (Lida); Tumbasai'uwi, na Stonewall Mountainu.

U dolini Lida, Šošoni su dolazili u kontakt sa Sjevernim Pajutima, sa kojima su dijelili izvore hrane.

## Izvori
Te-Moak Shoshone

**Te-Moak Shoshone** (Te-Moak), federalno priznata konfederacija zapadnošošonskih bandi Battle Mountain, na Battle Mountain Colony, zapadno od Battle Mountaina u okrugu Lander; Ostale bande žive u okrugu Elko, to su Elko, na Elko Colony; South Fork, južno od Elka; i Wells, nešto zapadnije od grada Wells u sjeveroistočnoj Nevadi. 

## Vanjske veze
* The Te-Moak Tribe of Western Shoshone Indians
* Te-Moak Tribe of Western Shoshone Indians
Weber Ute

**Weber Ute** (Cumumba, Cumumbah) je ime za grupu Šošona nastanjenih u Utahu u dolini Weber Valley, pa prema Great Salt Lakeu, u sjevernom Utahu. Weber Ute su jedna od tri skupine Sjeverozapadnih (Northwestern, ili So-so-goi “those that travel by foot”) Šošona, koja je dio Sjevernih ili Northern Šošona, porodica Juto-Asteci.

Sjeverozapadni Šošoni sezonski su migrirali svojim područjem i bavili se lovom i sakupljanjem. Najpoznatiji im je poglavica bio Little Soldier koji je predvodio skupinu od nekih 400 Indijanaca. Cumumba ili Weber Utes, kaže Clifford Duncan, često se žene sa Northwestern Šošonima, on poistovjećuje ova dva plemenska imena. Njega slijedi i David Rich Lewis koji kaže da su Cumumba ili Weber Ute zajedno sa Ute plemenima Pahvant, Tumpanawach, Uinta-ats i Sheberetch okupljeni na agenciji Uintah, gdje kasnih 1860. i ranih 1870.-tih ulaze u sastav Uintah Ute Indijanaca na rezervatu Uintah u Utahu. Oni se kasnije ne spominju kao Weber Ute, nego pod imenom Cumumba, navodeći usput, da se moguće radi o šošonskom plemenu. Populacija 1885 (800).

## Vanjske veze
* C- Utah Indian Villages, Towns and Settlements
Bijeli Nož Šošoni

**Bijeli Nož Šošoni** (Tosavits, Tussawehe, White Knives), jedno od (vjerovatno) šošonskih plemena u planinskom području duž rijeke Humboldt i uz Goose Creek u sjevernoj Nevadi. Svoje ime nose po vrsti kvalitetnog kremena kojeg ima na njihovom tertitoriju, i iz kojeg su proizvodili noževe.

U ranih autora nazivani su i Goose Creek Diggers (Goose Creek Kopači), te popd raznim varijantama naziva *tosavits*.
## Izvori
Pierruiats

**Pierruiats**, jedno od plemena šošonskih Indijanaca koje je pripadalo skupini poznatoj pod kolektivnim imenom Gosiute. Živjeli su (1873) na Deep Creeku u jugozapadnom Utahu. Spominju ih Powell i Ingalls u Ind. Aff. Rep, 1873.

## Izvori
Bannock Creek Shoshoni

**Bannock Creek Shoshoni**, jedna od četiri skupine Sjeverozapadnih Šošona u području Bannock Creeka i Arbon Valleya u Idahu. Dio njihove zemje 1867. uzet je za potrebe rezervata Fort Hall. Tri glavne bande Bannock Creek Šošona: Pocatello's Band (101), San Pitch (124) i Sagwitch (158) preseljeni su 1873. na rezervat Fort Hall, a manji dio na rezervat Wind River u Wyoming. 

## Izvori
Boise Shoshoni

**Boise Shoshoni** /ime dolazi po lokalitetu/ (Wihinasht, Wihinast, Wihinagūt, Western Snakes), jedna od šošonskih bandi, srodni vjerojatno Bruneau Šošonima, nastanjeni do ranoe druge polovice 19. stoljeća u dolini rijeke Boise, blizu Boise Cityja.

Boise i Bruneau Šošoni zajedno čine jednu od 4 skupine Sjevernih Šošona sa kojima su 1867. smješteni na novootvoreni rezervat Fort Hall u Idahu. Dolaskom ostalih šošonskih skupina svi skupa postat će postat poznati pod kolektivnim imenom Northern Shoshoni. Dolinu rijeke Boise otkrili su tek 1811. Donald Mackenzie i Wilson Price Hunt, a njihovo logor tada se nalazilo na Table Rocku, u okolici kojeg je pasao veliki broj konja. Vođa skupine bio je je tada pogalvica Peiem ili Big Jim, a sredinom istog stoljeća naslijedio ga je njegov sin Captain Jim.

Boise Šošoni bili su jahaće pleme, lovci na bizone, a uz ribolov na rijeci bavili su se i kopanjem korijenja camas, biljke nalik luku, koja je imala velik značaj u prehrani.

Hodge ove Indijance naziva Eihinasht i kaže da žive sjeverno od rijeke Snake i u blizini Boise Cityja, te da im je populacija 1865 iznosila 1,000.

Ostali nazivi: Wehinnas, Wihinast, Western Snakes, Winnas-ti, Win-nes-tes, Western Shoshoni, Boisé Shoshonees.
## Izvori

## Vanjske veze
* Boise Shoshoni Peoples
Bruneau Shoshoni

**Bruneau Shoshoni**, jedna od skupina Sjevernih Šošona (Wihinasht) naseljena južno od Snake Rivera u jugozapadnom Idahu; poglavito na Bruneau Creeku po čemu su dobili ime. Bruneau Šošoni su srodni sa Boise Šošonima sa kojima pripadaju Zapadnim skupinama Sjevernih Šošona. Nakon utemeljenja rezervata Fort Hall blizu Pocatella 1867. smješteni su na njega zajedno sa Boise Šošonima, a na njihovom plemenskom području 1877. na granici Idaha i Nevade nastao je rezervat Duck Valley. 

Populacija im je 1868. iznosila oko 300.

## Izvori
Lemhi Shoshoni

**Lemhi Shoshoni** (Agaidika, Salmon Eaters; Lososojedi), jedno od dva plemena iz skupine Mountain Šošona, srodni Tukuarikama, naseljeni na sjeveru Velikog Slanog bazena u Idahu. Lemhi Šošoni poznati su još iz vremena ekspedicije Lewisa i Clarka po djevojci Sacajawea i njenom bratu Cameahwaitu, koji su pratili i pomagali ekspediciji.

Lemhi Šošoni do konja dolaze još u 18. stoljeću tako da su bili organizirani po nomadskim bandama još prije nego što su ih Lewis i Clark sreli 1805. godine. Za Lemhi Šošone utemeljena je 1871. Lemhi agencija na kojoj ostaju do 1907. kada su preseljeni na rezervat Fort Hall utemeljenom za potrebe Bruneau i Boise Šošona.

## Vanjske veze
* Lemhi Shoshoni Tribe 
* The Lemhi People and Their Struggle to Retain a Homeland
Mountain Shoshoni

**Mountain Shoshoni**, zbirni naziv grupi plemena iz grupe Sjevernih Šošona koji su obitavali u planinskim područjima Idaha. Planinski Šošoni obuhvačaju dvije skupine poznate kao Mountain Snakes (Planinske zmije) ili Sheepeaters (Ovcojedi; Sheep Eater Shoshoni) ili Tukuarika (Tukeudeka). Druga grupa su Lemhi Shoshoni ili Salmon Eaters (Lososojedi) sa rijeke Salmon u Idahu. Potomci im danas žive na rezervatu Fort Hall.

## Izvori
Sheep Eater Shoshoni

**Sheep Eater Shoshoni** (Mountain Snakes, Sheepeaters, Tukuarika, Tukudika; Ovcojedi), jedno od plemena šošonskih Indijanaca duž rijeke Salmon River u Idahu od ranih istraživača i trapera nazivani "Sheepeaters" ili "Ovcojedi". Ovaj naziv dobili su zbog toga što su uveliko ovisili o lovu na dugorogu planinsku ovcu. Sami sebe oni su nazivali Tukudika ili "meat-eaters," a poznati su i kao "Toyaino," ili "mountain dwellers." 115.godišnja Sheepeater-ka "The Woman Under the Ground", u svom intervjuu W. A. Allenu (objavljenom 1913. vidi više ), opisuje svoj narod kao * 'one koji uvijek žive među oblacima' *... * 'i nikad ne silazi u dolinu.... (Tu su se prema njenim riječima) hranili mesom planinskih ovaca i koza' *.

U planinsko područje po svoj su ih prilici prognali veoma ratoborni Blackfeet Indijanci. Svoju odjeću i obuću izrađivali su od koža životinja koje su lovili. Živjeli su u pećinama ili cedrovim teepijima na kojima bi rupe začepili borovm smolom. Vatrenog oružja nisu imali nego su se služili lukom i strijelom, te sjekirama i noževima sa opsidijanovim sječivima. Živjeli su miroljubivo sve do 1879. kad su ubili petoricu kineskih rudara na Loon Creeku, čime je započeo * [[Sheepeater War]]' * koji je završio zarobljavanjem 51.-dnog pripadnika plemena koji su sprovedeni na rezervat Lemhi u Idahu, a 1907. na Fort Hall među Bannock Indijance. Godine 1904. bilo ih je 90, a kasnije ih posebno ne popisuju.

## Vanjske veze
* David Dominick, The Sheepeaters 
* Sawtooth National Recreation Area - History  
* Tukudika
Sjeverozapadni Šošoni

**Sjeverozapadni Šošoni** (Northwestern Shoshoni), jedna od četiri glavne grane Sjevernih Šošona nastanjenih u dolinama sjevernog Utaha, napose u dolinama Weber (Weber Ute), Cache Valley (Cache Valley Šošoni) i duž sjeverne obale jezera Great Salt Lake (Pocatellova banda).

Ranih 1860.-tih bilo ih je oko 1,500. Negdje 1840.-tih došavši do konja Sjeverozapadni Šošoni prihvaćaju prerijsku kulturu, a poglavica Pocatello vodi svoju skupinu u lov na bizone skroz u Wyoming. Uskoro ih pogađa tragedija. Godine 1862. istočnom obalom Great Salt Lakea dolaze bijeli pioniri i zauzimaju u cijelosti tradicionalno područje Cache Valleya, u posjedu Bear Hunter-ove bande. Mladi ratnici su se uznemirili pa dolazi do čarki koje će 1863. završiti dolaskom pukovnika Patrick Edward Connora sa dvjestotinjak kalifornijskih volontera iz Camp Douglasa u Salt Lake City. Napali su zimski logor poglavice Bear Huntera na Beaver Creeku, oko 12 milja zapadno od mormonskog sela Franklin. U selu je bilo oko 450 Indijanaca, a četverosatno klanje završilo je pogibijom 23 američka vojnika i 250 Šošona, od čega 90 žena i djece, i ušlo u povijest kao Bear River Massacre. Bear Hunter je ubijen.

Ugovorom Box Elder potpisan je mir u Brigham Cityju, Utah, 30 srpnja 1863. Sjeverozapadni Šošoni preseljeni su na rezervat Fort Hall u Idahu gdje im potomci žive i danas.

## Vanjske veze
* Shoshoni Indians: Northwestern Bands
* The Northwestern Band of Shoshone 
* NW Band of Shoshone
Kutsshundika

**Kutsshundika** (Kučundika; kod Hodgea Kutshundika; kod Swantona Kutsshundika), jedna od pet glavnih skupina šošonskih Bannock Indijanaca iz južnog Idaha, koji su svoja imenima dobivali prema svojim glavnim prehrambenim izvorima. Njihovo ime označava *jedače bizona*. 

Ostale četiri skupine bile su Shohopanaiti ili Cottonwood Bannock, Penointikara ili jedači meda *Honey-eaters* i Waradika ili *jedaći zobena sjemenja* (Rye-grass seed-eaters).

## Izvori
Shohopanaiti

**Shohopanaiti** (Cottonwood Bannock), jedna od pet po imenu poznatih bandi bandi Bannock Indijanaca iz južnog Idaha. Svoje ime dobivaju, vjerojatno prema lokalitetu, na kojem je raširena (ili je to svojevremeno bila) jedna vrste topole, latinski nazivana Populus deltoides, u engleskom jeziku zbog svog sjemenja nalik na pamuk, prozvana * 'cottonwood' *.

Ovaj kraj mogao bi se nalaziti na području današnjeg okruga Bannock, koji po ovim Indijacima i nosi ime, i gdje se još i danas jedan planinsjki vrh naziva Cottonwood Peak .

## Izvori

## Vanjske veze
* Bannock
Cache Valley Shoshoni

**Cache Valley Shoshoni**, jedna od od četiri glavne skupine Sjeverozapadnih Šošona nekad raširena po Idahu i Utahu i glavnim stanište nedaleko od granice Wyominga. Praktično su uništeni u Bici na Bear Riveru 29 sječnja 1863 koju je na čelu kalifornijski dragovoljaca predvodio pukovnik P. E. Connor. 

## Izvori
Fort Hall Shoshoni

**Fort Hall Shoshoni** (Pohogwe, Bohogue), jedna od 4 glavne skupine Sjevernih Šošona čija je povijest i kultura povezana poglavito sa Bannock Indijancima, sa kojima su u 19. stoljeću zajedno putovali i lovili. U ugovoru potpisanom u Soda Springsu 1863. navode da im se područje prostiralo sve od planina Wind River pa do Salmon Fallsa u središnjem predjelima doline rijeke Snake. 

Na rezervat Fort Hall smješteni su godinu dana nakon njegovog utemeljenja, odnosno 1868. gdje su godinu dana prije došli Bruneau i Boise Šošoni. Njihovi potomci i danas žive sa ostalim skupinama Sjevernih Šošona i Bannocka, ali se više posebno ne popisuju. U suvremeno vrijeme cijela populacija Bannocka i Šošona na Fort Halu iznosi oko 3,500.

## Izvori
Huascari

**Huascari**, pleme ili banda, možda Pajuti Indijanaca, koji su 1775. živjeli na 38° i 3' sjeverne širine, u južnom Utahu. Spominju ih Dominguez i Escalante u (*Doc. Hist. Mex., 2d s., i, 537, 1854*) uz plemena Cobardes, Parusi, Yubuincariri, Ytimpabichi i Pagampache kao jednu od pet skupina Juta. Neke od ovih skupina bez sumnje su Juti, a neki Pajuti
## Izvori
Ichuarumpats

**Ichuarumpats** (I’-chu-ar’-rum-pats) /=*people of the cactus plains*/, jedno od južnopajutskih plemena nekad naseljeni u ili blizu doline Moapa Valley na jugoistoku Nevade. Poopulacija im je iznosila 35 (1873). Spominje ih Powell u Ind. Aff. Rep. (50, 1874)

## Izvori
Kaibab

**Kaibab**, pleme Južnih Pajuta naseljeno duž Kanab Creeka na platoima i travljacima sjeverozapadne Arizone u blizini Grand Canyona. 
Pripadnici plemena danas žive rezervatu Kaibab od uzgoja stoke i turizma (Pipe Spring National Monument), kockarnica nemaju. Od 233 pripadnika 196 ih 2000. živi na rezervatu kojim dominira visoko polupustinjsko područje s pinyonom. 
Od pet sela koliko na rezervatu glavno je Moccasin.

## Vanjske veze
Kaibab
Las Vegas Pajuti

**Las Vegas Pajuti** (Las Vegas Paiutes, Nu-a'gun-tits, Nuaguntits), edna od malenih bandi Pajuti Indijanaca nastanjenih u južnoj Nevadi u području doline Las Vegasa, kao južni susjedi bande Moapa i na zapad od Shivwits Indijanaca, sa kojima zajedno pripadaju u grupu Southern Numic govornika.

Las Vegas Pajuti u prošlosti bili su lovci i sakupljači kojima su kolonisti procijenili broj na oko 1,000 u dolini Las Vegasa. U novije vrijeme (1999) preostalo ih je oko 50.

## Vanjske veze
* The Search for Eternal Life
* Las Vegas Paiutes oust entire council 
* Lost In The Shuffle
San Juan Južni Pajuti

**San Juan Južni Pajuti** (Kwaiantikwokets, San Juan Southern Paiutes), maleno pleme američkih Indijanaca iz grupe Južnih Pajuta, porodica Shoshonean, naseljeno posljednjih nekoliko stotina godina u sjevernoj Arizoni na području današnjeg rezervata Navaho i susjednom području Utaha. San Juan Pajuti danas žive u nekoliko zajednica, napose u Willow Springsu blizu Tuba Cityja i u planinama Navajo.

San Juan Pajuti pogrešno su od strane * 'Biroa za Indijanske Poslove' * (*Bureau of Indian Affairs*) vođeno kao dio plemena Navaho, od kojih se oni razlikuju i po kulturi i po jeziku i povijesti.

Populacija u novom tisućljeća iznosi oko 260, a ekonomske aktivnosti uključuju danas uzgoj stoke i farmerstvo. Poznati su i po ručno pletenim tradicionalnim košarama, čija se stara tehnika pletenja prenosi sa koljena na koljeno. 
Sjedinjene Države su pleme San Juan Pajute kao posebno pleme priznali tek 1990., a zastupaju ih plemenske vođe i članovi plemenskog vijeća * 'Shuupara’api' *.

## Vanjske veze
* San Juan Southern Paiute Tribe of Arizona 
* San Juan Southern Paiute
Unkakaniguts

**Unkakaniguts** /Un-ka-ka'-ni-guts, = *red land people*, ili &quot;*people of the red lands*,&quot;/ jedna od brojnih skupina Indijanaca Južnih Pajuta , porodica shoshonean, koji su živjeli na području doline Long Valley u jugozapadnom Utahu. Srodna su im ostala dva plemena sa terasatog platoa rijeke Colorado, Shivwits i Uinkarets . Populacija im je iznosila 36 (1873). George W. Ingalls (1873.) ih spominje kao Unkar kauagats-Ta-Nouts.

## Izvori
Pahkanapil

**Pahkanapil** (Tübatulabal vlastiti, Bahkanapül), najznačajnija skupina Tübatulabal Indijanaca sa South Fork of Kern River-a u Kaliforniji. Sami sebe oni nazivaju Bahkanapül ili Pahkanapil, a isti naziv obuhvača i ostale skupine koje govore njihovim jezikom, to su Bankalachi sa zapadnih padina Greenhorn Mountainsa i Palagewan oko ušća South Forka u Kern. Prema E. W. Voegelinu (1938; navodi ga Swantonu), imali su 12 sela u području South Forka, od kojih je jedanaest poznato poimenu, to su: Hahalam, Kolokum (na Fay Creek), Omomíp (dva sela na South Fork of Kern River), Padazhap, Tcebunun, Tushpan, Umubílap, Uupulap, Yítiyamup, Yowolup, i selo nepoznatog imena na South Fork of Kern River .

## Izvori
Palagewan

**Palagewan**, jedna od tri odvojene bande kalifornijskih Tübatulabal Indijanaca u dolinama Hot Springs (selo Pašgeštap  i Kern Valley. 

E. W. Voegelin (1938) daje nazive triju njihovih sela: Pashgeshtap; Holit, kod ušća Bull Run Creeka; i Tcuhkayl, u Hot Springsu.

Godine 1857. područje Kern Rivera zahvača zlatne groznica pa se Tübatulabali 1862. priključuju Owens Valley Pajutima u neprijateljtvima prema bijelcima, nakon čega će iduće 1863. godine uslijediti pokolj koji su kod Kernvillea izvršili američki vojnici, pobivši 35-40 Tübatulabala i Palagewana. Nešto preživjelih pripadnika obiju skupina smješteno je na dodijeljenoj zemlji na South Forku i Kern Valleyu .

## Izvori
Bankalachi

**Bankalachi** (pl. Bangeklachi), maleno šošonsko pleme sa gornjeg toka Deer Creeka koje utječe u jezero Tulare u Kaliforniji. Ime Bankalachi dali su im susjedni Yokuti, dok su sami sebe nazivali Toloim.

Bankalachi čine jedno od tri glavnih autonomnih skupina Tübatulabal Indijanaca i imali su nekoliko sela blizu današnjeg Kernvillea, koja su osnovali među plemenima Yokuts. Po govoru su pripadali šošonskoj skupini, ali su mnogi bili bilingualni jer su se ženili sa plemenima Kumachisi, Yaudanchi, Bokninuwad, Paleuyami i drugim Yokutima, sa kojima su na kraju izgubili identitet .

Kao pleme danas više ne postoje. Njihova posljednja punokrvna pripadnica bila je Lash-Yeh (od Amerikanaca nazivana Louise Francisco) koja je umrla sredinom 1960.-te u dubokoj starosti od blizu 100 godina. Lash-Yeh se rodila oko 1865. i govorila je sedam različitih jezika.

## Izvori

## Vanjske veze
* Bankalachi Indian Tribe History
* Kern River Valley Indian Community
Baimena

**Baimena** (pl. Baimenas).- jedna od grupa Zoe Indijanaca, šire grupe Taracahitian, porodica Juto-Asteci, koje je obitavalo na jugu Zoe teritorija na području današnje meksičke države Sinaloa. Njihova točna lokacija se 1678. nalazila oko 6 liga istočno od San Jose del Toro u Sinaloi. Prema Zapati govorili su jezikom srodnim onom Zoe Indijanaca. Nestali su.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Tekst naslova
* Mexican Indian Bands, Gens and Clans
Cahita

**Cahita**, grupa srodnih sjevernoameričkih plemena nastanjenih u sjeverozapadnoj obali Meksika na donjim tokovima rijeka Sinaloa, Fuerte, Mayo i Yaqui u Sonori i Sinaloi. Njihov broj iznosio je oko 100,000 u vrijeme dolaska prvih Španjolaca i bili su najbrojnija jezična grupa u sjevernom Meksiku. Cahite govore srodnim Taracahitian dijalektima po kojima su srodnici narodima Nahuatlan iz južnog Meksika i Shoshonean na zapadu SAD.-a. 
Cahite su bili agrikulturan narod a demonstrirali su i svoju efektivnu vojnu organizaciju. Tijekom 17. stoljeća jezuitski misionari okupili sa Cahita plemena oko svojih misija gdje su preobraćeni na kršćanstvo.
Glavna preživjela plemena Mayo i Yaqui odigrala su važnu ulogu u novijoj meksičkoj povijesti. Između 1905. i 1910. na tisuće ih je deportirano na poluotok Yucatán, a ostali su se raspršili kroz sjeverozapadni Meksiko i jugozapad Sjedinjenih Država. Svoj posljednji ustanak Yaqui su podigli 1927. Znatan dio danas ih živi i u Arizoni pod imenom Pascua Yaqui.

## Plemena
* Bamoa, južno od rijeke Río Sinaloa, 
* Cinaloa (Sinaloa), na gornjem toku Río Fuerte, 
* Mayo, na rijeci Río Mayo, 
* Tehueco, na rijeci Río Oteros, 
* Yaqui, na rijeci Río Yaqui,
* Zuaque, na donjem toku Río Fuerte.

Pleme Vacoregue, koje Manuel Orozco y Berra svrstava među Cahite, Swanton navodi kao granu Guasave Indijanaca.

## Vanjske veze
* Cahita Indian Tribe History
Shivwits

**Shivwits**, jedno od plemena ili bandi američkih Indijanaca iz skupine Južnih Pajuta nastanjenih na jugozapadu današnjeg Utaha. Shivwitsi su danas nastanjeni na rezervatu blizu St. Georgea. Rezervat je utemeljen 1891., i bio je prvi za Južne Pajute na području Utaha, a tada ih je popiasano 194, od čega 114 muškaraca i 80 žena. 
Na područje Utaha Južni Pajuti dolaze oko 1100. godine. Lovci i sakupljači, kulturno pripadaju plemenima Velikog bazena.

## Vanjske veze
* Baptism of Shivwits Indians
* Shivwits Band of Paiutes
Uinkarets

**Uinkarets** (U-in-ka'-rets ), Jedno od plemena Southern Paiutes Indijanaca sa juga Velikog bazena na terasastim platoima kod Grand Canyona na Mount Trumbullu (Kelly). Ime ovog naroda znači na pajutskom &quot;*pine mountain people*; &quot;Place of Pines&quot;.&quot; Srodni su sa dvije susjedne grupe Shivwits (ili &quot;*people of the springs*&quot;) i Unkakaniguts (&quot;*people of the red lands*.&quot;) Nestaju kasnih 1890. kada napuštajući svoja staništa i odlaze živjeti srodnim grupama Shivwits i Kaibab.

## Etnografija
U škrtoj prirodi Grand Canyona, tri malena južnopajutska plemena Uinkarets, Shiwits i Unkakaniguts živjela su prilično sličnim načinom života. Njihove kućice bile su kolibice od granja pokrivene korom smreke, dovoljno velike da preko noći sklonište može naći 6 osoba. Odječa se izrađivala od koža divljih mačaka i vukova za muškarce i zečjeg krzna za žene. U svečanijim prilikama nosila se odjeća od antilopine kože, dekorirana fantastičnim ornamentima od zmijske kože, perja i repova vjeverica i sjevernoameričke prugaste vjeverice-čipmunk.
Hrana se pribavljala lovom i sakupljanjem. Indijanci su sabirali razne vrste sjemenja i kopali jestivo korjenje, dok su na višim platoima lovili jelene i antilope. Glavna divljač koja se lovila bio je zec, koji je bio najrasprostranjeniji, a lovio se lukom i strijelom. Zec se lovio godišnje i velikim kolektivnim lovom, za koju priliku su se služili mrežama od vlakana divljeg lana ili neke druge biljke, visoke oko 3,5 stopa i duge nekoliko stotina jardi.

## Izvori
Chinarra

**Chinarra** (pl. Chinarras; isto i Humas), pleme američkih Indijanaca, ogranak Concha, koje je obitavalo na sjeveru meksičke države Chihuahua, između rijeka Río Santa Maria i Río Conchos. Chinarri su bili nomadi, sakupljači i lovci. Ovo pleme bilo je u 17. stoljeću u ratu sa Španjolcima. Godine 1717. za njih je utemeljena misija Santa Ana de Chinarras.

## Vanjske veze
* Entre conchos, tobosos y tarahumaras
Comanito

**Comanito**, pleme američkih Indijanaca porodice Juto-Asteci, uže grupe Taracahitian iz sjeverozapadnog Meksika, Sinaloa. Mason i Johnson ih sa Zoe Indijancima klasificiraju u širu grupu poznatu kao Tahue. Njihovo ime danas nosi jedan gradić u Sinaloi. 

## izvori
Comopori

**Comopori**, ratoborno pleme Taracahitian Indijanaca porodice Juto-Asteci, uže grupe Guasave (Swanton), nastanjeno u povijesno doba sjeverno od estuarija Agiabampo na pacifičkoj obali Meksika u južnoj Sonori i Sinaloi. Prema Hodgeu srodni su Vacoreguama i govore istim jezikom. Ribari. Pleme i jezik su nestali. Spominje ih Orozco y Berra.

## Izvori

## Vanjske veze
* Geografía de las lenguas y carta etnográfica de México