open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
San Juan (Argentina)

**San Juan** je grad i općina od 109,123 i aglomeracija od 512,000 stanovnikana zapadu Argentine u Istoimenoj provinciji u kojoj je administrativni centar

## Karakteristike
San Juan leži u dolini Rijeke San Juan, udaljen 260 km od čileanske granice.

## Historija
Mjesto je osnovao španjolski konkvistador Juan Jufré 1562. pod imenom *San Juan de la Frontera*.
Do kraja 1593. već je izrastao u popriličan gradić kad ga je opustošila poplava rijeke San Juan, pa ga je Luis Jufré (sin osnivača) odlučio premjestiti južnije, dalje od rijeke.

Ponovno je izgrađen po tipičnom španjolskom kolonijalnom konceptu, sa trgom i crkvom u sredini.

Početkom 18. vijeka Jezuiti su podigli katedralu i samostan, koji su uništeni, zajedno sa većinom drugih zgrada, u jakom potresu 1944. godine. 
Nakon provedene obnove San Juan ima većinom moderne zgrade.

San Juan je bio rodno mjesto Dominga Faustina Sarmienta (argentinskog pedagoga, književnika i predsjednika od 1868. do 1874.). 
Njegov dom, koji je danas muzej proglašen je nacionalnim spomenikom 1910. godine.

San Juan ima dva univerziteta Katolički osnovan1953 i javni San Juan osnovan 1973.

## Privreda i transport
San Juan je grad prehrambene industrije (meso, vino, voće, žitarice). 

Grad je cestom povezan sa gradovima u Argentini i Čileu.
Pored tog ima i *[[Aerodrom]] Domingo Faustino Sarmiento* (IATA: **UAQ**, ICAO: **SANU**)
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de San Juan''
San Juan (argentinska rijeka)

**San Juan** (španjolski: *Río San Juan*) je rijeka na zapadu Argentine, duga 500 km, velika desna pritoka Rijeke Desaguadero.

## Hidrologija
Rijeka se formira kod mjesta Calingasta u Andama sutokom rijeka Castaño i Los Patos. Od tamo teče prema istoku preko grada San Juan do ušća kod sela *Punta del Médano*.

Na rijeci su podignute tri brane sa hidroelektranama; *Caracoles* na 1,110 metara nadmorske visine, *Punta Negra* 950 nv i najstarija *Ullum* 768 nv.
Vode rijeke se koriste za navodnjavanje oranica i za vodovod grada San Juana i obližnjih mjesta.

Porječje rijeke San Juan površine 38,462 km² prostire se po Provinciji San Juan, to je oko 45 % površine te provincije.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenca del río San Juan'
Mošunjski mač

**Mošunjski mač** dobio je naziv prema arheološkom nalazištu u Velikom Mošunju, Vitez, u dolini rijeke Lašve, Bosna i Hercegovina. Pronađen je 1913. god u ostavi iz bronzanog doba, 10. i 9. stoljeća p.n.e. Služio je kao napadačko oružje tokom bronzanog doba.

Početak bronzanog doba označen je promjenama prouzrokovanih novim migracija i uticajem raznih kulturnih područja (karpatske, egejske, sjeverna pontonska, itd.). Došlo je do formiranja novih centara moći u kojima je jedan od novih predmeta koji se proizvode postao i mač. Razvoj metalurgije dospio je i na Balkan, odnosnu sjevernu Bosnu. Tehnologija izrade mačeva prenijela se u centralnu Bosnu, i dalje na jug, prema Dalmaciji, kao lokalna i zajednička forma. Bronzani mačevi pronađeni u Dalmaciji i zaleđu (Sinjskoj Krajini) uglavnom se vezuju uz mačeve u Bosni. Dalje na sjever, u Liburniji je izostao uticaj zapadnobalkanskog, tj. bosanskog mača.

U ostavi je nađena gotovo cjelokupna borbena oprema izrađena za bogatijeg i istaknutijeg pojedinca toga doba, prvenstveno od bronze. Sa umjetničkog stanovišta, mač je zanimljiv zbog ukrasa urađenih Zapadnobalkanskim geometrijskim stilom. 
.
Mač je s drškom od punog metala i s koricama. Mačevi tipa Mošunj i tipa Tešanj imaju ravne oštrice. Metalna drška pokriva trokutasta izvučena parirna krilca na pločici za pričvršćivanje ručke. Riječ je o vrsti kratkog mača koji je pronađen na nekoliko lokacija u Bosni i Hercegovini, dok je u Velikoj Gradini u Varvari pronađeno nekoliko primjeraka kalupa u kojima su izrađivani. Mačevi ovog tipa su obično imali korice od nekog materijala organskog porijekla (vjerovatno od kože i drveta), a samo su krajevi ovih korica bili od bronze. Mošunjski uzorak je izuzetak jer je poklopac u potpunosti izrađen od bronze. 

Ukrašen je vodećim motivima zapadnobalkanskoga geometrijskog stila – u vidu dva niza koso šrafiranih trouglova, između kojih nastaje negativ cik-cak motiva u obliku trake. Izbor motiva je prilično skroman, ali je kompozicija znalački izvedena.

Nalaz iz Velikog Mošunja Borivoj Čović je datirao u Halštatski period Ha A (ČOVIĆ 1983: Praistorija jugoslavenskih zemalja), dok je Harding mačeve tipa Tešanj, kojima pripada i nalaz iz Viteza/Lašve, datirao u period Ha B 2 / Ha B 3 (HARDING 1995: 66)
## Literatura
* HARDING, A. 1995. Die Schvverter im ehemeligen Jugoslawien. Prahistorische Bronzefunde (Stuttgart), Abt. IV, Bd. 14 
## Izvori
La Rioja (Argentina)

**La Rioja** je grad i općina od 178,872 stanovnika.

## Karakteristike
La Rioja se nalazi na zapadu zemlje u Istoimenoj provinciji u kojoj je administrativni centar
Prostire se u dolini istoimenog potoka, udaljena 578 km od grada Mendoze.

## Historija

Rioju je osnovao u maj 1591. tadašnji španjolski guverner Tucumána, pod imenom 
*Ciudad de Todos los Santos de la Nueva Rioja*.

Za kolonijalnih vremena egzistirala je kao mali trgovačko-administrativni centar rudarskog kraja, u kom se povremeno iskapao bakar, srebro i olovo.
 

Grad je razoren u snažnom potresu 1894., nakon tog je obnovljen modernističkim zgradama. Od starina preostale su ruševine jezuitske crkve iz 16. vijeka.
Od atrakcija ima muzeje arheologije i folklora.

## Privreda i transport
La Rioja je danas grad [Prehrambena industrija|prehrambene industrije]] (konzerviranje voća, vinarije). 

Cestama je povezana sa gradovima u Argentini i Čileu, a uz to ima i *[[Aerodrom]] Vicente Almandos Almonacid* (IATA: **IRJ**, ICAO: **SANL**)
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ciudad de La Rioja''
Desaguadero (rijeka u Argentini)

**Desaguadero** (španjolski: *Río Desaguadero*) je rijeka na zapadu Argentine, duga preko 1,000 km, velika lijeva pritoka Rijeke Colorado.

## Hidrologija
Rijeka izvire na južnoj padini planine Nacimiento del Bonete, na sjeverozapadu Provincije La Rioja gotovo na granici Provincije Catamarca, na oko 5,500 metara nadmorske visine.

U svom gornjem toku u La Rioji, često mijenja ime; Oro, Bonete i Jagué, Vinchina, Bermejo, i slijedi smjer jug-jugoistok. 
Protiče istočnim dijelom Provincije San Juan gdje prima vode rijeka Jáchal i San Juan. Nakon što doteče do tromeđe provincija San Juan-Mendoza-San Luis utiče u depresiju gje su njene vode formirale Močvare Guanacache, koje su isušene na prelazu 19.-20. vijek.

Nakon tog dobija ime Desaguadero, i formira granicu između  provincija Mendoze i San Luis, i utiče u Provinciju La Pampa, gdje prema pritoku Atuel sa zapada. Ponovno mjenja ime u Salado i uvire u rijeku Rijeku Colorado kod kordinata 38°50′07″S, 64°58′47″W.

Najveće pritoke rijeke su; Guandacol, Jáchal, San Juan, Mendoza,Tunuyán, Diamante i rijeka Atuel, koje sve nastaju nakon otapanja snijega u Andama. Zbog tog veći dio godine imaju malo vode. I to malo vode potroše uzvodne provincije tako da danas na ušću Desaguadero ima vrlo malo voda.

Porječje rijeke površine od preko 360,000 km² najveće je u Argentini, prostire se po provincijama; Catamarca, La Rioja, San Juan, Mendoza, San Luis i La Pampa.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Usos del rio Desaguadero''
Río Gallegos

**Río Gallegos** je grad i općina od 95,796 stanovnika.

## Karakteristike
Río Gallegos se nalazi na jugu zemlje u Provinciji Santa Cruz u kojoj je administrativni centar

Prostire se duž južne (desne) obale estuarija Rijeke Gallegos, udaljen desetak km od Atlantskog oceana i nekih 65 km sjeverno od Magellanovog tjesnaca.

## Historija
Argentinska vlada je u želji da učvrsti svoj suverenitet nad Patagonijom postavila 1883. mornaričkog kapetana Carlosa Moyana za guvernera *Teritorija Santa Cruz*. On je svoj zadatak obavljao tako da je svako malo plovio brodom Villarino iz Buenos Airesa do Patagonije.
Kako se to pokazalo nedostatnim u januaru 1885. je osnovana viceprefektura u Río Gallegosu, koji je tako nazvan po rijeci. 
Ona je ime dobila po *Blascu Gallegosu*, jednom od navigatora Ferdinanda Magellana, koji je prvi doplovio do rijeke.

Río Gallegos je izrastao u trgovište za ovčarske farme po Patagoniji i luku iz koje se transportiralo ovčje meso, vuna i koža.
Nakon tog je u maju 1904., vladinim dekretom administracija Teritorija premještena iz Puerto Santa Cruza u Río Gallegos, koji je krajem 1907.postao općina.

Kad je 1957. Santa Cruz proglašen provincijom Río Gallegos postao je njen administrativni centar.

## Privreda i transport

Río Gallegos je danas najveći centar za trgovinu ovcama u Patagoniji, pa se iz njegove luke izvoze ovce, ali i ugljen iz 210 km udaljenog rudarskog El Turbia, kao i nafta i prirodni plin sa polja sjeverno i južno od grada. 
Grad je i velik garnizon argentinske vojske i njene avijacije.

cestom *N° 3* povezan sa gradovima na sjeveru Argentine, a uz to ima i *[[Aerodrom]] Piloto Civil Norberto Fernández* (IATA: **RGL**, ICAO: **SAWG**) 3 km zapadno od centra.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Río Gallegos Argentina''
Gallegos (rijeka)

**Gallegos** (španjolski: *Río Gallegos*) je rijeka na jugu Argentine u Patagoniji duga 300 km, koja teče u 
Provinciji Santa Cruz i uvire u Atlanski ocean.

## Hidrologija

Rijeka izvire pored čileanske granice imenom *Turbio*, od tamo teče prema jugu okružena planinama Anda na zapadu.
Zatim mjenja smjer i teče prema istoku, kad proteče jezero Cóndor mijenja ime u Gallegos..

U prvom dijelu, svog toka prima brojne pritoke koje dotiču sa čileanskog teritorija. Prva od njih je rijeka *Penitente*, zatim prima vode rijeke *Zurdo* i širim koritom nastavlja svoj tok prema istoku uz velike meandre. Kod lokaliteta *Bella Vista*, se sužava i protiče kroz kanjone.

Tu mijenja smjer i teče prema sjeveroistoku do estuarija i grada Río Gallegos.
Zadnjih 45&nbsp;km do ušća je pod utjecajem plime, tako da joj vodostaj varira i do 13 metara

Porječje rijeke ima površinu od 19,306 km², od tog 6,969&nbsp;km² (31,1%), u Čileu, i 12,338&nbsp;km² (63,9%) u Argentini.

Oko izvora Gallegosa postoje kontraverze, jedni smatraju da je to ušće Rubensa i Penitentea, a neki ušće Turbia i Penitentea, jer je Rubens samo pritoka Penitentea.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenca de los ríos Gallegos y Chico''
Pronađi me

**Pronađi me** je verzija sistema Amber alert za Srbiju. Sistem je pokrenut 25. oktobra 2023. godine.

## Pozadina
Zagovaranje uvođenja Amber alert sistema je započela fondacija „Tijana Jurić” 2015. godine. Godine 2020. je formirana radna grupa za izradu zakona za uvođenje ovog sistema.

## Način rada
Po nestanku deteta i prijavi Ministarstvu unutrašnjih poslova Srbije, čim je nekom pružaocu medijske usluge ta informacija dostavljena, on je u obavezi da je emituje barem 20 sekundi. Informacije uključuju sliku deteta, šta je dete zadnje nosilo na sebi, gde je poslednji put viđeno ili bilo šta relevantno za nestanak. U prvih 8 sati, pružalac mora da te informacije emituje na svakih 30 minuta, a potom dok ne istekne 48 sati na svakih 60 minuta, posle čega prestaje obaveza obaveštavanja. Putevi Srbije, aerodrom „Nikola Tesla” i železničke stanice će takođe biti u obavezi da prikazuju podatke o nestalom detetu, a mobilni operateri će dostaviti informacije svojim korisnicima putem SMS poruka.

## Reference
Zlatá Baňa

**Zlatá Baňa** je naseljeno mjesto u okrugu Prešov, u Prešovskom kraju, Slovačka Republika.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*  
* Naselja okruga Prešov
Neuquén

**Neuquén** je grad i općina od 231,198 i aglomeracija u Argentini od 395,600 stanovnika

## Karakteristike
Neuquén se nalazi na sjeverozapadu Patagonije u na krajnjem jugoistoku Provinciji Neuquén u kojoj je administrativni centar
Prostire se na ušću rijeka Neuquén i Limay, koje nizvodno od grada formiraju rijeku Rio Negro, udaljen 
1,137 km jugozapadno od glavnog grada Buenos Airesa.

## Historija

Neuquén je osnovan 1904., kao trgovište voćarskog kraja, koji je postao bitno produktivniji nakon izgradnje brana sa akumulacijama i 
hidroelektranama 1970-ih, El Chocón na rijeci Limay i Cerros Colorados na rijeci Neuquén. 

Grad je pravi ekonomski i demografski boom doživio nakon otkrića velikih rezervi zemnog plina na polju Loma La Lata 1977.
Danas u Provinciji Neuquén ima 12,224  bušotina, od tog je preko 3,300 pušteno u pogon u posljednjih šest godina, većinom na polju Vaca Muerta, velikom nalazištu ugljikovodika.

Neuquén je izrastao u grad sa 5 univerziteta; Comahue, Catolica, Siglo 21, Blas Pascal i Flores.

## Privreda i transport
Neuquén je grad prehrambene (vinarije, prerada voća), građevinske i naftne industrije (oprema za bušotine)

cestom N° 22 povezan sa gradovima u Argentini, a uz to ima i *Internacionalni [[aerodrom]] Presidente Perón* (IATA: **NQN**, ICAO: **SAZN **) 8 km zapadno od centra grada.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Neuquén Capital''
Río Negro (Argentina)

**Río Negro** (što prevedeno sa španjolskog znači *Crna Rijeka*) je najvažniji vodotok u argentinskoj provinciji Río Negro i Patagoniji duga 635 km.

Rijeka je ime dobila od doslovnog prijevoda mapundungunskog imena - *Curu Leuvu*, iako mu voda nije crna, već tamnozelena.

## Hidrologija
Negro se formira sutokom rijeka Neuquén i Limay kod grada Neuquéna.

Od Neuquéna teče prema jugoistoku, kotlinom formiranom intenzivnom erozijom karakterističnom za patagonijsku visoravan.
Ta kotlina ima promjenjivu širinu od 5&nbsp;km do 25&nbsp;km, na pojedinim mjestima jako meanrira i račva se u rukavce..
Samo riječno korito ima od 200 i 400 metara.

U posljednjem dijelu svog toka formira granicu između provincija Río Negro i Buenos Aires.

Negro uvire u Atlantski ocean kod odmarališta Carmen de Patagones, 30&nbsp;km južno od Viedme (administrativni centar Río Negra).

Porječje rijeke površine 125,500 km², prostire se po provincijama Neuquén, Río Negro i Buenos Aires.

Rijeka je plovna 400&nbsp;km uzvodno od ušća, vode joj se koriste za hidroenergiju i navodnjavanje.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenca de los ríos Río Negro y Chico''
Reli Srednja Europa

**Reli Srednja Europa** je utrka svjetskog reli prvenstva.
## Pobjednici

### Po godinama

### Višestruki pobjednici (proizvođači)
Viedma

**Viedma** je grad i općina od 52,789 a zajedno sa susjednim Carmen de Patagones - aglomeracija od 81,000 stanovnika u argentinskoj provinciji Río Negro u kojoj je administrativni centar

## Karakteristike
Viedma se nalazi na sjeveru Patagonije, prostire se duž južne (desne) obale rijeke Rio Negro, 32 km od njena ušća u Atlanski ocean. Točno preko rijeke nalazi se Carmen de Patagones sa kojim je dijelio sudbinu do 1884.

## Historija
Viedma je rođena istovremeno kad i susjedni Carmen de Patagones - 22. aprila 1779. Tad je Francisco de Viedma y Narváez osnovao na 
južnoj obali Rio Negra, na mjestu današnje grada, utvrdu koju je nazvao **Nuestra Señora del Carmen**, po brodu kojim je doplovio. 
To je bilo prvo stalno naselje evropskih kolonista u Patagoniji.

Argentinska vlada je u oktobru 1878. osnovala *Teritorij Patagonije*, čija se jurisdikcija protezala od rijeke Rio Negro do Rta Horn sa administrativnim centrom u gradu **Mercedes de Patagones** (današnja ).

Prvi guverner Patagonije,pukovnik A*lvaro Barros* je 1879. dekretom prezvao Mercedes de Patagones  u Viedmu. 
Kad je 1884. donešen zakon o organizaciji nacionalnih teritorija osnovan je *Teritorij Río Negro*, a Vidma je ostala njen administrativni centar.
Sve dok nisu prevladali veliki parobrodi Viedma je bila velika luka, danas to nije zbog malog gaza (2,3 m).
 
Teritorij Río Negro uzdignut je u rang provincije za prvog mandata Juan Perona u junu 1955.

Sve do 1970. grad i njegova okolica trpili su od povremenih poplava, stanje je sanirano uz pomoć međunarodnih fondova.

Viedma je velike nade polagala u plan tadašnjeg [predsjednika [[Raúl Alfonsín iz [1985., da do 1990. preseli glavni grad iz Buenos Airesa u Viedmu, taj plan je izgleda odgođen na 
neodređeno vrijeme. 

## Privreda i transport

Viedma je grad prehrambene (klaonice, prerada voća), građevinske (cement) i drvne industrije (namještaj).

cestom N°3 povezan sa gradovima u Argentini, a uz to ima i *[[Aerodrom]] Gobernador Edgardo Castello* (IATA: **VDM**, ICAO: **SAVV**) 7 km južno od centra grada.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Viedma Gobierno de la Comunidad''
Carmen de Patagones

**Carmen de Patagones** je grad i općina od 20,533  u argentinskoj provinciji Buenos Aires.

## Karakteristike
Carmen de Patagones se nalazi na sjeveroistoku Patagonije, prostire se duž sjeverne (lijeve) obale rijeke Rio Negro, 
32 km od njena ušća u Atlanski ocean. 
Na suprotnoj obali rijeke nalazi se Viedma administrativni centar Provincije Río Negro sa kojom je povezan mostovima, tako
da zajedno sa njom formira aglomeraciju od 81,000 stanovnika
## Historija

Carmen de Patagones je osnovan istovremeno kad i Viedma 1779., kao utvrda, nakon što je prva u južnoj Viedmi uništena nakon nekoliko mjeseci.

Zakon o općinama Provincije Buenos Aires dopustio je Carmenu da 1854 .osnuje svoju općinu..
Dva grada su se definitivno razdvojila 1878. kad je osnovan *Teritorij Patagonije*, sa administrativnim centrom u gradu *Mercedes de Patagones* (današnja Viedma).

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Patagones Municipio''
Johan Ferrier

**Johan Henri Eliza Ferrier** (Paramaribo, 12. svibnja 1910. – Oegstgeest, 4. siječnja 2010.), surinamski političar koji je igrao značajnu ulogu u periodu kada je Surinam stekao nezavisnost od Nizozemske. Ferrier je od 1955. do 1958. godine bio premijer Surinama, a onda je od 1968. do 1975. godine obnašao dužnost posljednjeg generalnog guvernera Surinama te je pod njegovom upravom Surinam stekao nezavisnost i prestao biti krunska kolonija. Nakon ostvarivanja nezavisnosti, Ferrier je postao prvi predsjednik Surinama, pozicija na kojoj je ostao do 1980. godine. Godine 1999. proglašen je najvažnijim političarem XX. vijeka u Surinamu.

Rođen je 1910. godine u Paramaribu te se školovao za učitelja; u mladosti je sudjelovao i u osnivanju izviđačke udruge u Surinamu. Godine 1946., nakon Drugog svjetskog rata, sudjelovao je u osnivanju osnivanju Narodne stranke, iako je Surinam u to doba još uvijek bio kolonija. Tada se počinje aktivnije baviti politikom te je do 1948. godine bio član Nacionalnog vijeća. Nakon toga odlazi u Amsterdam studirati pedagogiju te 1950. godine stiče doktorat. U Surinam se vratio nakon što je postao krunska kolonija te je nastavio školovanje i bavio se pedagoškim radom. Godine 1955. ponovo ulazi politiku te postaje premijer i ministar unutrašnjih poslova, obnašajući navedene funkcije sve do 1958. godine. Deset godina kasnije imenovan je generalnim guvernerom te je obnašao tu funkciju sve do 25. studenog 1975. godine, kada je Surinam formalno postao nezavisna država, a Ferrier njezin prvi predsjednik. Ipak, nakon pet godina na vlasti, državni udar što ga je 1980. godine sproveo Dési Bouterse prisilio je Ferriera na ostavku; naslijedio ga je tadašnji premijer, Henk Chin A Sen, koji je odlikovao Ferriera i njegovu suprugu za njihove zasluge.

Nakon puča, Ferrier je s obitelji otišao u Nizozemsku te se nastanio u Oegstgeestu.. Tamo je povremeno nastupao na nizozemskoj televiziji, pričajući priče o pauku Anansiju u sklopu dječjeg programa, a 1986. godine izdao je i slikovnicu naslova *Het Grote Anansi Boek* (sh. *Velika knjiga o Anansiju*), za koju je ilustracije izradila Noni Lichtveld. Godine 2005. objavio je memoare naslovljene *Posljednji guvener, prvi predsjednik: Stoljeće Johana Ferriera, Surinamca*, a umro je pet godina kasnije, od srčanog zastoja, u dobi od 99 godina, samo četiri mjeseca prije 100. rođendana. Njegovo je tijelo pronađeno 4. siječnja 2010. godine u obiteljskom domu. Za života je bio odlikovan vitezom od strane kraljice Beatrix. Pokopan je 11. siječnja 2010. godine u Oegstgeestu.

## Reference

## Vanjske veze

*  Official website of the Johan Ferrier Fonds 
*  Official Parliamentary Biography
Generalni guverner Surinama

**Generalni guverner Surinama** (nizozemski: *Gouverneur-generaal van Suriname*), ranije **Guverner Surinama** (nizozemski: *Gouverneur van Suriname*), bio je kolonijalni upravitelj Surinama za vrijeme engleske i, kasnije, nizozemske uprave. Funkcija je službeno utemeljena 1650. godine, za vrijeme engleske uprave, a prvi guverner bio je Anthony Rowse, kojega je naslijedio William Byam; funkcija je zadržana nakon što su nizozemci preuzeli upravu nad kolonijom 1667. godine, a prvi nizozemski guverner bio je Maurits de Rama. Godine 1722. došlo je do promjene imena funkcije, tako da je prvi generalni guvener Surinama postao Hendrik Temminck. Britanci su kasnije, u dva navrata, kratko ponovo upravljali Surinamom, ali sve do ukidanja funkcije generalnog guvernera 1975. godine, kada je Surinam stekao nezavisnost, Nizozemci su većinom upravljali kolonijom. Posljednji generalni guverner bio je Johan Ferrier, za čijeg je mandata Surinam postao nezavisna država. 

## Vanjske veze
* 
* World Statesmen - Suriname
Mendoza (rijeka)

**Mendoza** (španjolski: *Río Mendoza*) je rijeka na zapadu Argentine, duga 273 km, koja isparava u 
močvarama Lagunas de Guanacache.

## Hidrologija

Rijeka se formira u Andama sutokom rijeka  Horcones (Cuevas) i Tupungato kod sela Punta de Vacas. Već nakon 2&nbsp;km dobija prvu pritoku Vacas

U svom gornjem toku dugom 90 km (površine 5,600 km²) Mendoza teče prema jugoistoku, okružena visokim planinama Anda Aconcagua, Tupungato, Cerro Catedral... višim od 5,500 m.

Nakon tog u svom srednjem toku teče prema istoku, do grada Mendoze. U tom dijelu je tok rijeke reguliran brojnim branama i odvodnim kanalima za navodnjavanje. 
35 km uzvodno od Mendoze nalazi se akumulaciono jezero Potrerillos, dugo 12 km i široko 3 km, čija je glavna svrha snabdjevanje pitkom vodom te aglomeracije. Jezero je nastalo nakon izgradnje brane 2005. Brana je visoka 114 i duga 470 metara, uz nju se nalazi hidroelektrana kapaciteta 760 GW godišnje.

Nizvodno je brana *Compuertas* čija je funkcija preusmjeravanje vode za hlađenje termoelektrane Luján de Cuyo i osiguranje pitke vode.
Brana *Cipolletti* preusmjerava vodu u mrežu kanala za navodnjavanje (duge 3,400&nbsp;km) i vodovod za okolicu Mendoze.

Nizvodno od Mendoze teče prema sjeveru koritom koje često presuši zbog korištenja uzvodno, sve do Lagunas de Guanacache, gdje najčešće potpuno ispari.

Porječje rijeke Mendoza površine 19.553 km² prostire se po provincijama Mendoza i San Juan. 
U njemu živi 1.016,762 stanovnika, koji jako ovise o njenoj vodi u tom sušnom kraju.

Prosječna godišnja količina padavina u porječju je oko 220 mm, češće su ljeti kad se topi snijeg u Anadama.
Tako da vodostaj jako zavisi o količini otopljenog snijega i leda sa glečera u Andama.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenca del río Mendoza'
Nizozemska jezična unija

**Holandska jezička unija** je međunarodna organizacija koja se bavi holandskim jezikom. Organizaciju su 9. septembra 1980. osnovali predstavnici Holandije i Belgije, a 2005. se, kao pridruženi član, u rad organizacije uključio i Surinam.

## Standardni jezik

Jedan od najvažnijih zadataka Holandske jezičke unije je standardizacija holandskog jezika na međunarodnom nivou.

Godine 1995. Unija je pokrenula reformu ortogafije holandskog jezika sa naglaskom na reformi interfiksa u velikom broju složenica. Najpoznatija Unijina publikacija je *Woordenlijst Nederlandse taal* (eng. *Word list of the Dutch language*) uobičajeno zvana *Groene boekje* (eng. *Green booklet*), koja je službena ortografska i gramatička referenca za holandski jezik.

Najnovija verzija publikacije (objavljena 2005.) nije najbolje prihvaćena zbog izmena u pravopisu holandskog jezika, reformisanom 1996. U decembru 2005. većina najuglednijih holandskih medija najavila je bojkot ovog pravopisa. Unija je u avgustu 2006. izdali Belu knjigu sa različitim uputstvima vezanim za službeni pravopis. Trenutnos su u Holandiji u upotrebi oba pravopisa — zeleni u školama i drugim institucijama, a beli u štampanim medijima i na televiziji. U Belgiji je slična reforma prihvaćena bez većeg otpora javnosti.

## Rečnici

Unija izdaje rečnik *Van Dale* koji je prihvaćen kao službeni rečnik holandskoga jezika. Rečnik ima tri toma (A-I, J-R, S-Z) , a dopunjava se svakih 7-8 godina. Četrnaesto izdanje ovog rečnika objavljeno je 2005.

Drugi rečnik holandskog jezika je istorijski rečnik *Woordenboek der Nederlandsche Taal* u kojemu su sadržane reči korišćene od 1500. do danas.
Rad na rečniku započeo je još 1864, a završen je 1998. kada je objavljen njegov poslednji, 43. tom. Rečnik ima oko 400 000 reči i 49 225 fraza, a poslagani tomovi rečnika zauzimaju prostor od tri metra. Godine 2001. objavljena su tri dodatna toma sa rečima nastalim u 20. veku koje nisu bile uvršćena u objavljene tomove. Ovaj je rečnik izdao Institut za holandski jezik () i dostupan je i na internetu.

## Organizacija

Holandska jezička unija aktivna je i u Indoneziji i Južnoafričkoj Republici, državama koje imaju istorijske veze sa holandskim jezikom. Jedini zadatak unije je promocija holandskoga jezika i literature pa se ne može porediti sa organizacijama kao što su Zajednica država portugalskog govornog područja, Frankofonija ili Organizacija iberoameričkih država.

## Članice

## Povezano
* Holandski jezik
* Afrikans
* Holandsko kolonijalno carstvo

## Reference

## Službena stranica

* http://taalunieversum.org/taalunie/
Lagunas de Guanacache

**Lagunas de Guanacache** (puno ime *Lagunas de Guanacache, Desaguadero y del Bebedero*) je ime za niz međusobno povezanih jezera, bara i močvara na 
tromeđi argentinskih provincija Mendoza-San Juan-San Luis. 

## Karakteristika
Guanacache se prostire se teritoriju od nekih 10,000 km², vodom ga pune rijeke Mendoza i San Juan i neki 
manji sezonski vodotoci. Najčešće ispari, jer obje rijeke imaju vode samo ljeti kad se topi snijeg u Andama, a ostatak godine jedva da doteku do te 
depresije. 

Ponekad za visokog vodostaja vode obje rijeke doteku i do Rijeke Desaguadero, ali se to sve rjeđe dešava zbog sve većeg korištenja 
njihovih voda za navodnjavanje i industriju.

Lagune Guanacache su 1999. uvrštene na Ramsarsku listu vlažnih područja na površini od 5,800 km². 
Površina je 2007. povećana na 9,623 km², tad su i prezvane u *Lagunas de Guanacache, Desaguadero y del Bebedero*

Guanacache je lokalitet velike bioraznolikosti, u njemu živi preko 50 vrsta močvarica, sa 20,000 jedinki.

## Povezano
*Rijeka Mendoza
*Rijeka San Juan
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Lagunas de Guanache, Desaguadero y Del Bebedero''
Santa Rosa (La Pampa)

**Santa Rosa** je grad i općina od 102,860 stanovnika u argentinskoj provinciji La Pampa u kojoj je administrativni centar

## Karakteristike
Santa Rosa se nalazi u centru zemlje, prostire se u srcu Pampe., udaljen 608 km jugozapadno od glavnog grada Buenos Airesa.

## Historija

Santa Rosa je osnovana u april 1892. na  imanju pukovnika *Remigia Gila*, a njen osnivač bio upravitelj imanja *Tomas Mason* (otac njegove supruge).
To veliko imanje od 20,000 hektara razdjeljeno je korisnicima državnog kredita iz 1878. kojim je financirana kolonizacija pustih krajeva u vrijednosti od 400 pezosa za svakih 4,2 km obrađene zemlje.
Grad je nazvan po Rosi od Lime svetici zaštitnici argentinske nezavisnosti. 

Prvi stanovnik još prije formalnog osnivanja bio francuski imigrant *León Safontás*, koji se naselio još 1889. pa je i on uzeo ponuđeni kredit. 
Nakon njega došli su i drugi imigranti privučeni tom ponudom, iz Španjolske, Francuske, Italije i drugih zemalja.

Grad se u prvim godinama postojanja zvao Santa Rosa Toaya, da se geografski označi, jer je naselje *Toay* već postojalo (danas je jedno od predgrađa).
Brzo se razvio kao centar ratarskog kraja u kom se uzgaja pšenica i lucerna za stočare na istoku provincije.
Zbog tog je 1900. dekretom postavljen za privremeni administrativni centar *Teritorija La Pampa*, to je konačno potvrđeno 1904.

Od 1958. je univerzitetski grad, tad je osnovan *Univerzitet La Pampa*. 

Santa Rosa je danas moderan grad, administrativni, obrazovni, zdravstveni centar Pampe i jedan od najmlađih provincijskih centara Argentine.

## Privreda i transport

Santa Rosa je grad prehrambene industrije.
Cestama N°35 i N°5  povezan sa gradovima u Argentini, a uz to ima i *[[Aerodrom]] Santa Rosa* (IATA: **RSA**, ICAO: **SAZR**) 7 km sjeverno od centra grada.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Santa Rosa Municipio''
Morinci

**Morinci** (ukr. Моринці) su selo koje se nalazi u Čerkaškoj oblasti u Ukrajini.

## Geografija i osobine
Mjesto je najpoznatije kao rodno mjesto pjesnika Tarasa Ševčenka, čija je kuća obnovljena i danas služi kao muzej. Udaljeno 35 kilometara od Zvenigorodke, gdje je upravni centar rajona. Morinci su centar seoskog saveta i njima je također podređeno selo Gnileč.

## Historija
Na području u blizini sela su pronađeni arheološki nalazi koji pripadaju Černjahivskoj kulturi (2/5. vijek). Prvi pisani dokument koji spominje Morince je iz 1648. godine.

## Značajne osobe
* Taras Ševčenko, književnik

## Galerija

Заповідник «Батьківщина Тараса Шевченка» (Моринці).jpg
Шевченко 087.jpg
Чорноволівський ставок (село Моринці).jpg
Moryntsi typical landscape 2009.jpg
Шевченко 086.jpg


## Vanjske veze
* Stranica naselja Morinci
* Stranica rodnog mjesta Tarasa Ševčenka
Svetodmitarski dohodak

**Svetodmitrovski dohodak** je daća koji su Dubrovčani plaćali raškim vladarima u iznosu od 2.000 perpera za slobodu trgovanja po njihovim zemljama.

Isplaćivan je od 1268. godine za vrijeme vladavine Uroša I na Miholjdan (29. septembar), dok je za vrijeme kralja Dragutina rok isplate prenesen na Mitrovdan (8. novembar). Mitrovdan je hrišćanski pravoslavni praznik posvećen Dimitriju Solunskom, a slavi se 26. oktobra. 

Situacija je postala nejasna poslije slabljenja srpske centralne vlasti. Ugarski kralj Ludovik I Veliki je, nakon potpisivanja Zadatskog mira, kojom je preuzeo dalmatinsku obalu, a Dubrovnik postao ugarski vazal, tražio da mu se isplaćuju Svetodmitarski i oba Stonska dohotka. Isplaćivan mu je samo bosanski dio Stonskog dohotka od 500 perpera. 

Nakon raspada srpske države u XIV stoljeću Dubrovčani su isticali kako je dohodak vezan za srpsko posjedovanje Konavala, Dračevice i Trebinja.

Po odobrenju cara Uroša Nejakog  Svetodimitarski dohodak preuzimao Vojislav Vojinović a zatim i njegova udovica Goislava. Nakon što je preuzeo cjelokupne posjede Vojnovića, Nikola Altomanović je tražio da mu se isplati ovaj dohodak, što je Dubrovačka Republika odbila. Tek poslije smrti cara Uroša Nejakog Dubrovčani su 1372. god. sklopili mir sa Nikolom Altomanovićem i isplatila mu 2.000 perpera. Slomom Altomanovića, teritorije u zaleđu preuzeli su Balšići, pa je njima 1377. god isplaćen dohodak. Teritorije Konavala, Trebinja i Dračevice uskoro je preuzeo bosanski ban Tvrtko I Kotromanić. Kako se proglasio za kralja Srba i Bosne njemu je pripalo isplaćivanje dohotka, koje su naslijedili svi kasniji bosanski kraljevi, sve do pada pod osmansku vlast.   O tome je Tvrtko I izdao povelju Dubrovčanima 1378. god. Dohodak je isplaćivan sve do pada srednjovjekovne bosanske države 1463. godine. 

## Izvori
Vojska Jugoslavije (razvrstavanje)

**Vojska Jugoslavije** je bilo službeno ime Vojske Srbije i Crne Gore između 1992. i 2003. Pojam se također može odnositi na:
* Jugoslovenska vojska, oružane sile Kraljevine Jugoslavije
* Narodnooslobodilačka vojska Jugoslavije, oružane sile antifašističkog pokreta otpora tokom Drugog svijetskog rata
* Jugoslovenska narodna armija, oružane sile Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije
* KK Jugoslovenska armija, košarkaški klub Jugoslovenske narodne armije

## Povezano
* Jugoslovenska vojska u otadžbini
* Jugoslovenska vojska van otadžbine
Lotar Hromi

**Lotar** (fra. *Lothaire*; oko 848. – 14. prosinca 865.) bio je član kraljevske obitelji Zapadne Franačke u 9. stoljeću.

Bio je sin kralja Franaka, Charlesa II. Ćelavog i njegove kraljice, Ermentrude od Orléansa te tako brat kralja Luja II. Mucavca.

Lotar, koji je bio hrom, 861. postao je redovnik.

Tijekom posljednjih godina svojega života, Lotar je bio opat opatija Montier-en-Dera i Saint-Germain d'Auxerrea.
## Izvori
San Luis (Argentina)

**San Luis** je grad i općina od 169,947 i aglomeracija od 182,414 stanovnika u argentinskoj provinciji San Luis u kojoj je administrativni centar.

## Karakteristike
San Luis se nalazi u sredini zemlje u Pampi, udaljen 263 km od grada Mendoze. Prostire se u dolini rijeke Chorrillos, na nadmorskoj visini od 592 m

## Historija
San Luis je osnovao u augustu 1594. konkvistador Luis Jufré de Loaysa y Meneses, koji ga nazvao *San Luis de Loyola Nueva Medina de Rioseco*.
San Luis- po svom i imenu sveca, de Loyola u znak poštovanja prema Martinu Oñezu de Loyoli, guverneru Generalne kapetanije Čile koji ga je poslao u tu misiju a Nueva Medina de Rioseco, u spomen na španjolski grad Medina de Rioseco, rodno mjesto svog oca - Juana Jufréa , koji je 1562. prvi istražio taj kraj.
Ubrzo je napušten zbog napada Araukanskih indijanaca. Dvije godine kasnije. ponovno ga je osnovao kapetan general Martín García Oñez de Loyola', pod imenom *San Luis de Loyola*.

Sve do sredine 19. vijeka bio je beznačajan gradić zbog stalnih napada indijanaca, udaljen od Generalne kapetanije Čile pod čijom je jurisdikcijom bio.
Važnost mu je porasla kad ga je 1813. vlada Ujedinjenih Provincija Río de la Plate ukorporirala u svoju novoosnovanu provinciju *Gobernación Intendencia de Cuyo* i proglasila ga gradom.

Općina grada San Luisa osnovana je julu 1868.

Intenzivno se počeo razvijati krajem 1970-ih, nakon podizanja tvornica i melioraciom rijeke, gradnjom brana sa akumulacijama. U svega par dekada San Luis je narastao iz malog u grad srednje veličine.

Cestama N°7, N°9, N°146  i N°147 povezan sa gradovima u Argentini, pored tog ima i *[[Aerodrom]] Cesar Raul Ojeda* (IATA: **LUQ**, ICAO: **SAOU**) 4 km zapadno od centra grada.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de San Luis'' (službene stranice)
Medina de Rioseco

**Medina de Rioseco** je grad od 4,519 i općina od 4,554 stanovnika u Autonomnoj zajednici Kastilja i Leon i Provinciji Valladolid.

## Karakteristike
Medina de Rioseco se nalazi na sjeveru zemlje, udaljena 40 km od grada Valladolida. Prostire se u dolini rijeke Sequillo, 
na nadmorskoj visini od 741 m
río Sequillo
## Historija
Medina de Rioseco ima dugu historiju od neolita preko Rimskog Carstva do danas.
Prvi put je dokumentirana u buli pape Paskala II 1116.

Zlatno doba grada bilo je period od kraja 15. vijeka do kraja 18. vijeka kad je bio sjedište kastilijanskog admiraliteta.
Tad je izgrađena većina njegovih palača i crkava.

Gradska prava i grb dobio je od Juana I kralja Kraljevine Kastilje Juana I u 16. vijeku.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ayuntamiento Medina de Rioseco'' (službene stranice)
Zaljev sv. Lavrentija

**Zaljev sv. Lavrentija** () je zaljev na istočnoj obali poluotoka Čukotke u Rusiji koji izvire na Beringovo more.

## Geografija
Lavrentijski zaljev se nalazi na istočnoj obali Čukotskog poluotoka, nekoliko kilometara jugozapadno od Beringovog prolaza, i otvara se prema jugoistoku. Dug je 43 kilometara, širok na ulazu 23 kilometara i sužava se na 1,5 kilometar. Prosječna širina je oko 8 kilometara, a najveća dubina 42 metara. Obale su vrlo strme, a vegetacija tipična za tundru. Na sjevernom dijelu nalaze se dva mala otoka, gdje se zaljev sužava tvoreći uvalu: otok Balka (остров Балка) i otok Beneta (). Na južnoj obali kod rta Hargilah nalazi se selo Lavrentija. Sljedeće rijeke utječu u zaljev: Kujymatavaam () u malom zaljevu Melkovodnaja (), na dnu zaljeva sv. Lavrentija; te na sjeveroistočnoj obali Jekuljutenvuem () i Nunamavam (). Stjenoviti rt Krigujgun () dijeli na jugu Lovrijencijin zaljev od Mečigmenskog i označava ulaz u zaljev sa rtom Nunjamo () na jugoistoku. Ostali mali rtovi unutar zaljeva su: Hargilah (), Verhovskogo (), Skritji () na jugozapadnoj obali, te Indrenjusa (), Pesčanji (), Pavlova () i Pnakvij () na sjeveroistočnoj obali. Na rtu Hargilah nalazi se selo Lavrentija, upravni centar rajona.

## Historija

U širem pogledu, Rusi su carstvu oko 1778. godine pripojili Čukotku, da bi se oko 1859./1862. spustili do Vladivostoka iskoristeći Kinesku krizu. No, većina naselja u ovom kraju će biti osnovano poslije Oktobarske revolucije, za vrijeme stvaranja Sovjetskog Saveza i u Staljinovoj eri.

Zaljev je prvi put posjetio Timofej Perevalov () sredinom 18. stoljeća. Nekoliko godina kasnije – točnije 10. augusta 1778, na dan svetog Lovre – britanski kapetan James Cook ugledao je zaljev sa broda tijekom svog trećeg putovanja okolo svijeta i dao mu ime po svecu. Cook se iskrcao na nekoliko sati u zaljev i susreo neke od lokalnih Čukča, ali se nije u njemu zadržavao. Ove krajeve su zatim 1791. godine istražili Joseph Billings i Gavril A. Saričev u ekspediciji pod pokroviteljstvom carice Katarine II. Saričev pri povratku objavljuje svoj „Geografski atlas” (1826). Detaljno proučavanje zaljeva je obavio 1828. godine ruski pomorac grof Fjodor Litke ().

## Povezano
* Lavrentija
* Beringovo more
* Beringov prolaz
* Čukotsko poluostrvo
* Čukotski autonomni okrug

## Napomene

## Reference
Chorrillos (rijeka)

**Chorrillos** (španjolski: *Río Chorrillos*) je rijeka u sredini Argentine, duga oko 38 km, važna za grad San Luis.

## Hidrologija

Rijeka danas izvire iz akumulacionon jezera Cruz de Piedra (Kameni križ), 15 km istočno od grada. 
Zatim protiče južnim djelom grada u smjeru jugozapada da bi isparila u slaništima Pescadores i Salinas del Bebedero.

Prije izgradnje brane 1941. za jezero Cruz de Piedra, rijeka se formirala sutokom potoka Chacras i Cuchi Corral kod lokaliteta San Roque, koji je danas potopljen.
*[[Akumulaciono jezero|Jezero]] Cruz de Piedra* površine 150 km², važno je za vodovod grada San Luisa i navodnjavanje

## Reference

## Vanjske veze
* ''Riío Chorrillos'' (na portalu Mapcarta)
Beloslava

**Beloslava** (ćirilica: Белослава) bila je bugarska princeza i kraljica supruga Srbije.

Roditelji kraljice Beloslave bili su bugarski car Ivan Asen II i njegova prva žena, Ana Anisia. Beloslava je imala sestru.

Beloslava se udala za srpskog kralja Vladislava prije negoli šta je postao kralj, a brak je ugovorio sveti Sava, koji je bio Vladislavljev stric. Vladislav i Beloslava dobili su sinove Desu i Stefana te kćerku nepoznatoga imena, koja se udala za balkanskog plemića.

Nakon što je Vladislav svrgnut od strane polubrata Stefana Uroša I, morao je čekati na pomirbu, kada su Vladislav i Beloslava postali kralj i kraljica Zete.
Last aurorally

***last aurorally*** je sedmi studijski album japanskog benda Ling tosite sigure, koji je premijerno izdan 12. travnja 2023. godine. Album je izdala kuća Sony Music Japan, koja je stalni suradnik benda. *last aurorally* objavljen je pet godina nakon prethodnog albuma, *[[Number 5 (album)|#5]]*, s tim da je 2020. godine objavljeno i reizdanje njihovog prvog albuma, ''#4'' -Retornade-. Album je sadržavao ukupno devet pjesama, čak šest od kojih su bili prethodno objavljeni singlovi, što je rekord za bend; tri pjesme bile su potpuno nove, odnosno nisu bile objavljene prije izlaska albuma. Među značajnim singlovima su "laser beamer" (uvodna pjesma za kazališnu predstavu *[[Psycho-Pass: Virtue and Vice]]*), "Perfake Perfect" (uvodna pjesma za kazališnu predstavu *[[Psycho-Pass: Virtue and Vice]]*) te "アレキシサイミアスペア" (uvodna pjesma za film *[[Psycho-Pass Providence]]*). Album je prodan u gotovo 4,500 primjeraka, a dobro je prošao i na top listama. 

Album je izdan kao standardni album s jednim diskom te kao posebno video izdanje s dva diska, prvi na kojem su bile samo pjesme, a drugi s video radovima s turneje *DEAD IS ALIVE TOUR 2022*.

## Popis pjesama

## Top liste

### Tjedne liste

### Mjesečne liste

## Reference
PSYCHO-PASS: Cutting the Digital Domination

***PSYCHO-PASS：Cutting the Digital Domination*** posebni je kompilacijski album japanskog benda Ling tosite sigure koji je premijerno izdan 7. lipnja 2023. godine od strane Sonyja. Radi se o *limited release* izdanju koje je izdano samo na u vinil formatu na dvije strane, svaka od kojih je sadržavala tri pjesme. Radi se o pjesmama koje je bend izveo u sklopu anime serijala *[[Psycho-Pass]]*, bilo da se radi o anime seriji, filmovima ili kazališnim predstavama. Prve četiri pjesme kronološki su poredane kako su se pojavljivale u anime serijalu, dok su posljednje dvije pjesme koje su izvedene u sklopu kazališne predstave *[[Psycho-Pass: Virtue and Vice]]* i njezina nastavka.

## Popis pjesama
Argentino

**Argentino** je najveće i najjužnije jezero u argentinskoj Patagoniji. Prostire se na jugozapadu Provincije Santa Cruz.
na nadmorskoj visini od 178 metara pored grada El Calafate. 
## Karakteristike

Svojom površinom od 1,435 km² Argentino je najveće jezero Argentini i treće u Južnoj Americi. 
dugo je 125 km, a široko od 14 do 20 km.

Dubina mu varira od prosječnih 150 do 500 metara na pojedinim mjestima, što ga svrstava među 20 najdubljih jezera na svijetu i treće najdublje u Južnoj Americi.

Argentino je vrlo razvedeno jezero, glavna masa nalazi se istoku iz nje se račvaju rukavci prema sjeverozapadu i jugozapadu. Sjevernozapadni rukavac je dio Nacionalnog parka Los Glaciares.

Jezero hrane vodom brojni glečeri, među kojima se ističu Perito Moreno i Upsala i rječica  La Leona koja istječe iz nedalekog Jezera Viedma i uvire u jezero na zapadu.
Vode mu otječu Rijekom Santa Cruz na jugoistočnom kraju jezera.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''The Argentino Lake in Patagonia''
Santa Cruz (argentinska rijeka)

**Santa Cruz** (španjolski: *Río Santa Cruz*) je rijeka na jugu Argentine u Patagoniji duga 383 km, koja teče u Provinciji Santa Cruz i uvire u Atlanski ocean.

## Hidrologija

Rijeka izvire u Nacionalnom parku Los Glaciares na istočnom kraju glacijalnog jezera Argentino. Otprilike 26&nbsp;km od izvora, Santa Cruz prima sa desna pritoku Bote.

U tom sektoru korito  ima prosječnu širinu od 150 metara, a dolina okružena visokim planinama i do 3,000 m, nizvodno se sužava na 500 m.
U gornjem dijelu Santa Cruz teče naizmjence brzacima, kad joj se korito sužuje, a nakon tog vijuga kad joj se korito i dolina širi.

U donjem dijelu bazena jako meandrira, ali ima i nekoliko ravnih dionica na svom toku prema istoku. 
Ulijeva se u estuarij Gallegos u kom se nalaze brojni otoci i luka Puerto Santa Cruza. Utjecaj plime doseže do 57&nbsp;km uzvodno od ušća u Atlanski ocean.

Porječje rijeke ima površinu od 29,685 km² i proteže se po Provinciji Santa Cruz.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenca de Río Santa Cruz''
Puerto Santa Cruz

**Puerto Santa Cruz** (prevedeno - Luka Svetog Križa) je grad i općina od 4,431 na jugu zemlje u Provinciji Santa Cruz.

## Karakteristike
Puerto Santa Cruz se nalazi u Patagoniji, prostire se duž zapadne (lijeve) obale estuarija Rijeke Santa Cruz, udaljen 17 km od njena ušća u Atlantski ocean i 
36 km uzvodno od susjednog grada Comandante Luis Piedrabuena.

## Historija
Svoje ime duguje *Rodríguezu Serranu*, članu Magellanove ekspedicije, kapetanu broda Santiago, koji je prvi doplovio do njega 3. maja 1520. i nazvao ga po blagdanu toga dana.

Magellanova ekspedicija boravila je u tom sidrištu do oktobra da bi prikupi zalihe, za daljnje putovanje. Za svog boravka podigli su mali oltar za buduće posjetitelje.
Nakon Magellanove, do Santa Cruza su doplovile i druge pomorske ekspedicije, vjerske misije, kitolovci. Čak je i bilo pokušaja da se podigne trajno ribarsko naselje *Colonia Rouquaud* (1872. - 1874.).

Argentinska vlada je u nastojanju da osigura svoj suverenitet nad Patagonijom sa rivalskim Čileom poslala komodora *Luisa Pya*, koji se krajem 1878. iskrcao sa malom jedinicom i podigao malu pomorsku bazu. 
Tako se 1. januar 1878. smatra službenim datumom kad je osnovan Santa Cruz ali i kao dan kad je 
osnovana argentinska ratna mornarica.

Malo po malo, naselje je raslo zahvaljujući programu argentinske vlade za kolonizaciju Patagonije. 
Zainteresirani bi dobili po 45 hektara zemlje, i kredit od 500 ovaca, nešto krava, baraku i sredstva za obradu zemlje. Kredit su morali vratiti u roku od pet godina, tek nakon tog bi dobili definitivno vlasništvo nad imanjem.

Na taj je način izrastao u drugi najstariji grad u Provinciji Santa Cruz, nakon Comandante Luis Piedrabuena.

Između 1884.-1888. bio je administrativni centar Nacionalnog teritorija Santa Cruz, ali je taj položaj izgubio od Río Gallegosa koji je postao veći i značajniji.
Danas je ribarska luka i trgovištee ovčarskog kraja.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''El municipio de Puerto Santa Cruz''
Rawson, Chubut

**Rawson** je grad i općina od 24,616 stanovnika u argentinskoj provinciji Chubut u kojoj je administrativni centar

## Karakteristike
Rawson se nalazi na jugu zemlje, prostire se duž sjeverne obale Rijeke Chubut, 5 km od njena ušća u Atlanski ocean.
## Historija

Rawson je nastao kao kolonija britanskih kolonista ponajviše velšana koje je tamo naselio Lewis Jones polovicom 19. vijeka.
Oni su svoje naselje nazvali *Trerawson*, a zvali su ga *Old Fort*, i organizirali život u njemu po britanskom modelu, tako što su sami izabrali svoje vijeće od 12 članova koje je upravljalo 
kolonijom.
Današnje ime Rawson dali su mu 1865. u čast tadašnjeg ministra unutarnjih poslova Argentine Guillerma Rawsona (1821.-1890.), koji im je pomogao da se nasele. 

argentinska vlada je tek 1876. poslala prvog službenog komesara za kolonije Antonia Onetu. Kad je 1884. zakonom stvoren *Nacionalni teritorij Chubut*, Rawson je prihvatio argentinski oblik lokalne samuprave, pa je tri godine kasnije organiziran kao općina.
Od 1885. je sjedište guvernera Teritorija Chubut i njegove administracije.

Rawson je konačno proglašen administrativnim centrom Provincije Chubut 1957., kad je provincija i službeno priznata Ustavom. 
Napredovao je sporo i mirno, bez velikih stresova. Željeznica je stigla do njega krajem 19. vijeka, Od polovice 20. vijeka niklo je ljetovalište Playa Unión na Atlantiku, a nekadašnja 
trgovačka luka postala je ribarska.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Rawson''
Chubut (rijeka)

**Chubut** (španjolski: *Río Chubut*) je rijeka na jugu Argentine, duga 810 km.

## Hidrologija
Rijeka izvire na obroncima planine *Carreras* (2,000 m), južno od grada San Carlos de Bariloche u Provinciji Río Negro. 
Odatle teče otprilike 130&nbsp;km vrludajući od sjevera prema jugu, između planina Anda kroz duboki kanjon, primajući na obje strane pritoke koje se spuštaju sa planina.
Kad izbije iz Anda i uđe u Provinciju Chubut, skreće na istok i teče po Patagoniji u smjeru sjeveroistoka.

U srednjem toku kod sela Las Plumas, rijeka pravi veliki luk, najprije skreće na jug zatim na sjever do akumulacionog jezera *Florentino Ameghino*, kapaciteta 200,000 m³. Ono je nastalo nakon izgradnje brane sa hidroelektranom 1968.

U donjem toku od jezera do ušća u Atlantski ocean teče pored gradova Trelew i Rawson. U navodnjavanim dolinama se uzgajaju jabuke i trešnje.

Porječje rijeke površine 53,234 prostire se najvećim dijelom po Provinciji Chubut, a manjim po 
Provinciji Río Negro.
Iako je poprilično duga, rijeka nije plovna.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenza del Rio Chubut''
Viedma (jezero)

**Viedma** (španjolski: *Lago Viedma*) je glacijalno jezero u argentinskoj Patagoniji pored čileanske granica. 
Prostire se na jugozapadu Provincije Santa Cruz u Nacionalnom parku Los Glaciares. 
## Karakteristike

Svojom površinom od 1,166 km² Viedma je drugo po veličini stalno jezero koje u cjelosti leži u Argentini. 
dugo je 80 km, a široko do 15 km.

Danas je maksimalno duboko  900 metara , što ga svrstava na 5 mjesto najdubljih jezera na svijetu.
To se desilo jer se glečer Viedma ubrazano topi, od 2014. do danas izgubio 5,5 km² svoje površine

Jezero je nazvano po španjolskom istraživaču  *Antoniu de Viedmi*, koji je bio prvi Evropljanin koji je stigao do njegovih obala 1783.

Jezero najviše vode dobija iz *[[Glečer]]a Viedma* na njegovom zapadnom kraju, taj ogromni glečer širok 5 km, površine 737 km², danas se spustio do jezera.

Obale jezera su strme gotovo bez vegetacije, nastale klizanjem glečera sa planina

Vode jezera Viedma otiču rijekom La Leona u Jezero Argentino, a iz njega Rijekom Santa Cruz Atlantski ocean.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Viedma Lake''