Hetitski jezik

**Hetitski** (*nešili*) je jezik drevnih Hetita, najstariji poznati indo-europski jezik.

Naziv *Hetiti* je iz Biblije i nije sigurno da se odnosi na upravo taj narod. Vlastiti naziv je *nešili* (vj. izgovor /nesili/). U različitim jezicima se Hetiti različito i nazivaju, zbog različitih prijevoda Biblije. Tako se npr. na engleskom nazivaju *Hittites*, a na njemačkom *Hethiter*.

Postoji teorija da su Hetiti dobili ime po prastanovnicima Hatima. Sami Hetiti su svoju državu zvali "zemlja Hatti".

## Osobine
Hetitski jezik možemo podijeliti na *starohetitski* i *novohetitski*, koji pokazuje određene promjene (gubitak padeža, posuđenice iz hurijskog) u odnosu na stariji oblik.

### Pismo

Hetitski je originalno pisan klinastim pismom. Početkom 20. stoljeća, dešifiranjem pločica pisanih klinastim pismom, tekstovi su prepisivani u latinički zapis, koji vjerojatno ne odgovara posve originalnom izgovoru.

Hetitski koristi akadski klinopis, gdje se neki simboli izgovaraju *vjerojatno* kako se izgovaraju u akadskom, a neki se koriste kao ideogrami, npr. za riječ *šar* "kralj" se koristi sumerski ideogram LUGAL. Zbog toga je pojednostavljeno dešifriranje zapisa, ali se nekim riječima ("sin", "kći", brojevi i sl.) ne zna uopće izgovor jer su uvijek pisane ideogramima. Dodatno, akadskim pismom su se zapisivali slogovi, i nije bilo moguće zapisati sve hetitske slogove, pa su u pismu česte "aproksimacije".

Kada su otkriveni zapisi na klinastom pismu, prepisivani su po načelima transliteracije klinastog pisma. Tako npr. jedan redak u tablici se transliterira kao (velikim slovima su označeni različiti ideogrami):

: ku-it-ma-an-za-kán *A-NA* ĜIŠGU.ZA *A-BI-IA* na-wi5 e-eš-ḫa-at(3) nu-mu a-ra-aḫ-zé-na-aš

Što se transkribira (tj. micanjem ideograma, ubačenih samoglasnika radi pisanja i sl.), tradicionalno kao:

: *Kuitman-za-kan ana kušši abīya nāwi ešhat nu-mu arahzenaš*

A *vjerojatno* se izgovaralo kao:

: /*Kuitman-ca-kan ana kussi abīja nāvi eshat nu-mu arahcenas*/

Ponegdje se može naći da se *š* transliterira kao *s*, prema izgovoru. U ovom članku se slijedi tradicionalni način zapisivanja.

### Glasovi
Oko glasovnog sustava hetitskog ne postoji slaganje među stručnjacima, zbog osobitosti pisanja klinopisom. Poseban su problem zvučni/bezvučni parovi pisani kao *d*, *t* i *tt* koji se izmjenično koriste. Čini se da se s *tt* bilježilo bezvučno /*t*/, a s *d* i *t* zvučno /*d*/ (osim na početku riječi, gdje se pisanje čini proizvoljno), te da se *š* izgovaralo /*s*/, a *z* /*c*/. Prema tome bi sustav suglasnika bio ovakav (u tradicionalnoj transliteraciji):

Sustav samoglasnika je bio vrlo jednostavan:

Hetitski glasovi *h* i *hh* predstavljaju direktan nastavak indoeuropskih laringala.

Riječi u hetitskom ne mogu počinjati s *r*-, kao i u starogrčkom.

### Gramatika
Hetitski jezik je indoeuropski, ali u odnosu na ostale "starije" indoeuropske jezike pokazuje neke osobitosti, zbog kojih neki misle da su se anatolijski jezici prvi odvojili od matice. Na primjer:
* samo dva roda - živi i neživi, bez ikakvog traga ženskog roda;
* postojanje ergativnog sufiksa (-*anza*, -*antēš*) za nežive imenice kao subjekte prijelaznih glagola;
* postojanje poslijeloga umjesto prijedloga; npr. *šuhhi šēr* dosl. "krovu na" = "na krovu".

#### Imenice, zamjenice i pridjevi
Hetitski posjeduje sustav sljedećih padeža: nominativ, vokativ, akuzativ, genitiv, alativ (označava cilj radnje), dativ-lokativ, instrumental i ablativ. Mnogi padeži nisu postojali u množini, tj. koristili su se oblici jednine ili nominativ množine.

Imenice neživog roda imale su nominativ jednak akuzativu. Ako su se koristile kao subjekti prijelaznih glagola, dobivale su sufiks -*anza* koji ih je "prevodio" u živi rod.

Primjer promjene imenica *antuhšaš* "čovjek" (živi rod) i *šuppal* "životinja" (neživi):

U novohetitskom su se dativ, alativ i lokativ spojili u jedan padež (koji se obično zove dativ) s nastavkom -*i*.

Zamjenice su imale sljedeće oblike (novohetitski):

Postojali su i enklitički oblici zamjenica: -*aš* "on(a)", -*an* "njega", "nju", -*miš* "moj(a)" i sl.

Pridjevi su se sklanjali identično imenicama, i imali oblike za živi i neživi rod, koji su odgovarali oblicima imenica (glavna razlika je -*an* u nom. jd. neživog roda).

#### Glagoli
Glagoli su imali promjenu koja (ne nastavcima, već mogućnostima) dosta odstupa od starijih indoeuropskih jezika kao što su latinski i starogrčki.

Glagolski sustav je imao sljedeće osobine:
* dva vremena: sadašnje (prezent) i prošlo (preterit)
* dva načina: indikativ i imperativ
* dva stanja: aktiv i mediopasiv
* glagoli su imali promjenu po brojevima (jednina, množina) i licima (1-3).

Glagoli su bili podijeljeni u dvije vrste ("konjugacije"), nazvane po nastavcima za 1. lice prezenta: *hi*- i *mi*-.

Ovako su izgledali oblici *mi*- konjugacije u aktivu (za glagoli *uwatemi* "donijeti"; budući da nisu svi poznati, neki nedostaju):

Infinitivni oblici (od glagola *kuemi* "udariti, ubiti"):
* glagolska imenica *kuennumas* ;
* infinitiv I *kuennummanzi*
* infinitiv II *kunanna*
* particip s osnovom na *kunant*-

Oblici aktiva *hi* konjugacije (*dahhi* "uzeti"):

Poznati su i infinitivni oblici:
* glagolska imenica *dāwas* (genitiv);
* infinitiv I *dā*
* infinitiv II *danna*
* particip s osnovom na *dant*-

U mediopasivu nije bilo razlike izmeđi *hi* i *mi* konjugacije.

Od svakog glagola se moglo izvesti iterativni glagol ubacivanjem -*sk*-, npr. *hatrāi*- "pisati" : *hatresk*- "pisati više puta"; kauzativi su se tvorili s -*nu*-, npr. *war*- "gorjeti" : *warnu*- "zapaliti" (usporedi i hrv. glagole s -*nu*-).

#### Ostale riječi
Brojne su bile postpozicije (poslijelozi) koji su se dodavali na imenice (uglavnom u dativu-lokativu), npr:
* *sēr* "na": *suhhi sēr* "na krovu"
* *katta* "s, ispod" : *tukka katta* "s tobom"

Čestice su se mogle dodavati prije glagola, u smislu prijedloga u suvremenim indoeuropskim jezicima (npr. u hrvatskom *pro-misliti*, *u-misliti*, *iz-misliti*, *za-misliti*), ali su u hetitskom bile relativno nezavisne od glagola, npr. *pāi*- "ići" : *arha pāi*- "otići".

#### Sintaksa
Normalan red riječi je bio subjekt-objekt-glagol (SOV).

Karakteristika je bila i česta upotreba rečeničnih veznika, i različitih enlklitika, koje su redovno dolazile na drugo mjesto u rečenici u fiksnom poretku.

Glavni rečenični veznici su *nu* "i, dalje, sljedeća tema, sada", zatim *ta*, *šu*, *ma*, npr:

: *nu-mu-kan*
: "i meni"

### Rječnik
Dugo se smatralo da u hetitskom postoji vrlo velik broj posuđenica iz okolnih jezika, ali čini se da je broj posuđenica u njemu usporediv s drugim indoeuropskim jezicima.

Neke hetitske riječi:
* *antuhšaš* (živo) "čovjek"
* *arunaš* (živo) "more"
* *watar* (neživo) gen. *witenaš* "voda"
* *pahhuwar*, *pahhur* (neživo) "vatra"
* *tekan* (neživo) gen. *tagnaš* "zemlja"
* *nepiš* (neživo) "nebo"
* *kērdir* (neživo) "srce"
* *laman* (neživo) "ime"
* *šalliš* pridj. "velik"
* *kappiš* pridj. "mali"
* *mekkiš* pridj. "mnogo"
* *ešmi* glag. "biti"
* *ekumi* glag. "piti"
* *dahhi* glag. "uzeti"

Riječi za brojeve su slabo poznate, budući da su se uvijek koristili specijalni simboli čiji izgovor nije poznat.

## Povezano
### U Wikipediji
* Hetiti
* Hati
* hatski jezik
* hurijski jezik
* klinasto pismo
* indoeuropski jezici
* Mitanni

### Literatura
Literature na hrvatskom ima vrlo malo:
* Matasović, Ranko: *Kultura i književnost Hetita* (Matica hrvatska, Zagreb 2000) 

Standardna zbirka hetitskih tekstova je:
* Emmanuel Laroche: *Catalogue des textes hittites*, 1971

Reference na tu zbirku se označavaju s npr. CTH 321.

## Vanjske veze
* Hittite online  - The University of Texas at Austin 
* Web stranica o hetitskoj gramatici 
* Hethitologie Portal Mainz  
* hetitski rječnik 
* hetitski rječnik Sveučilišta u Chicagu  
* Hittite Home Page