open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kōjō no Tsuki

je pjesma koju je napisao japanski kompozitor Rentarō Taki. Inspiraciju mu je dao zamak Oka sagrađen 1185. godine. Tekst je kasnije napisao Bansui Doi, inspiriran prizorom ruševina zamka Aoba i zamka Aizuwakamatsu. Ploča koju je 1925. snimio japanski tenor Yoshie Fujiwara je pjesmu popularizirala širom svijeta, tako da danas postoje brojne obrade.

## Izvori


## Vanjske veze
* Lyrics, translation and background information 
* YouTube, Rentaro Taki, Kojo no Tsuki, "The Moon over the Ruined Castle" – *Kojo no Tsuki*, YouTube
* YouTube, Rentaro Taki, Kojo no Tsuki(with lyrics) – *Kojo no Tsuki(with lyrics)*, YouTube
* YouTube, 寺内タケシ＆ブルージーンズ – 荒城の月 – *Takeshi Terauchi & Blue Jeans – Kojo no Tsuki*, YouTube
Kôjô no tsuki (film)

***Kojo no tsuki*** (荒城の月; doslovno "Mjesec iznad napuštenog zamka") je japanski crno-bijeli film snimljen 1937. u režiji Keisuke Sasakija. Radnja je inspirirana životom znamenitog kompozitora Rentara Takija, autora popularne istoimene pjesme. Prikazan je na venecijanskom filmskom festivalu gdje je dobio priznanje žirija.

## Vanjske veze
*
Mária növér

***Mária nővér*** () je mađarski crno-bijeli film snimljen 1937. u režiji Viktora Gertlera. Naslovna protagonistica, koju tumači Éva Szörényi, je djevojka zaljubljena u popularnog opernog pjevača koga glumi Sandor Sved. Radnja prikazuje kako se zbog nesporazuma uda za njegovog najboljeg prijatelja. Prikazan je na venecijanskoj Mostri gdje je dobio priznanje žirija.

## Vanjske veze
* 
* Profil na msn.com
Viktor Gertler

**Viktor Gertler** (Budimpešta, 24. august 1901 – 5. jul 1969) bio je mađarski filmski režiser. Karijeru je započeo u weimarskoj Njemačkoj prije nego što se vratio u domovinu. Godine 1957. je dobio prestižnu Kossuthovu nagradu. 

## Filmografija
* Táncol a kongresszus (1931 – a film vágója)
* Mária nővér (1936)
* Falusi lakodalom (Az ellopott szerda) (1936)
* Marika (1937)
* A férfi mind őrült (1937)
* Úri világ (1938)
* A leányvári boszorkány (1938)
* Elcserélt ember (1938 – forgatókönyvíró is)
* Szabad május elseje Budapesten (1945)
* Hazugság nélkül (1945)
* Díszmagyar (1949)
* Úri muri (1949)
* Ütközet békében (1951)
* Becsület és dicsőség (1951)
* Állami áruház (1953)
* Én és a nagyapám (1954)
* A bűvös szék (1954)
* Gázolás (1955)
* Dollárpapa (1956)
* Pázmán lovag (1956)
* Láz (1957)
* Éjfélkor (1957)
* Felfelé a lejtőn (1958)
* Vörös tinta 1958)
* A Noszty fiú esete Tóth Marival (1960)
* Az aranyember (1962)
* Egy ember, aki nincs (1963)
* Özvegy menyasszonyok (1964)
* És akkor a pasas... (1966)
* Az utolsó kör (1968)

## Vanjske veze
* 
* Kárpátinfo
* Arckép
* Telegdy Lajos: Az „Ellopott szerda” hangosfilm felvételei Törökszentmiklóson
Sant Tukaram (film)

***Sant Tukaram*** (, *Sant Tukārām*) također poznat i kao ***Saint Tukaram***, je indijski crno-bijeli biografski film snimljen 1936. na marathi jeziku u režiji Vishnupant Govind Damlea i Sheikh Fattelala. Naslovni lik, koji tumači Vishupant Pagnis, je Tukaram, pjesnik i istaknut svetac hinduističke sekte Varkari, odnosno vođa Bhakti pokreta. *Sant Tukaram* se smatra jednim od najvažnijih ostvarenja u historiji indijske kinematografije ne samo zbog velikog komercijalnog uspjeha, kao i poticaja koji je dao pokretu za nezavisnost 1930-ih, nego i zbog toga što je bio jedan od prvih indijskih filmova koji je dobio međunarodno priznanje, s obzirom da je 1937. prikazan na venecijanskoj Mostri. Kasnije je služio kao model za religijska ostvarenja u indijskoj kinematografiji.

## Izvori

* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* 
* Participation at the Venice Film Festival
The Flying Doctor

***The Flying Doctor*** () je australijski crno-bijeli film snimljen 1936. u režiji Milesa Mandera. Nastao je dijelom u nastojanju da se promovira Kraljevska leteća ljekarska služba Australije (RFDSA), organizacija koja uz pomoć aviona pruža medicinske usluge stanovnicima ruralnih, zabačenih i udaljenih dijelova Australije do kojih se teško dolazi zemaljskim prijevozom. Po žanru je melodrama, a zaplet prikazuje suparništvo dvojice prijatelja - slikara, koga glumi Charlesa Farrella i ljekara koga glumi James Raglan, oko lijepe djevojke Jenny Rutherford (koju glumi Mary Maguire). Produkcija, u kojoj je sudjelovala ekipa britanskog podružnice studija Gaumont, je bila obilježena nizom problema, uglavnom vezanih uz loše vrijeme i stalno prekoračenje budžeta. *The Flying Doctor* je doživio komercijalni promašaj, a tvrtka National Pictures, kojoj je to bio jedini film, bankrotirala. Usprkos toga je potakao priliv donacija za RFDSA, a važan je i kao prvi australijski film koji je dobio međunarodno priznanje, s obzirom da je 1937. prikazan na venecijanskoj Mostri. Dugo vremena se smatrao izgubljenim, sve dok nije pronađen pukom igrom slučaja.

## Uloge
* Charles Farrell – Sandy Nelson
* Mary Maguire – Jenny Rutherford
* James Raglan – Dr. John Vaughan
* Joe Valli – Dodger Green
* Margaret Vyner – Betty Webb
* Eric Colman – Geoffrey Webb
* Tom Lurich – Blotch Burns
* Maudie Edwards – Phyllis
* Katie Towers – Mrs. O'Toole
* Phillip Lytton – Dr. Gordon Rutherford
* Andrew Beresford – John Rutherford
* Jack Clarke – Pop Schnitzel
* Phil Smith – Barman Joe
* Donald Bradman – sam sebe

## Reference

## Vanjske veze
* ''The Flying Doctor'' at National Film and Sound Archive
* ''The Flying Doctor''  at Oz Movies
Donje Lipovo

**Donje Lipovo** je naseljeno mjesto u opštini Kolašin. Prema zadnjem popisu u Kolašinu je živjelo 127 stanovnika.

## Historija
Selo je do Berlinskog kongresa pripadalo Turcima. Kada je oslobođeno, naselili su ga pretežno Moračani i Rovčani, zemlju su dobili od kralja Nikole, učesnici Crnogorsko-Turskog rata 1876-1878. Ali su dolazili i iz drugih plemena. U Drugom svjetskom ratu u selu su se smjenjivale vlasti partizana i četnika (kojima je bio centar u obližnjem Gornjem Lipovu). U SFRJ selo dobija fabriku cigli (koja se gasi ubrzo), ali nešto kasnije i fabriku vode Aqua Monte. U selu se narod tradicionalno bavi poljoprivredom.

## Demografija
U naselju Donje Lipovo živi 83 punoletna stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 43,8 godina (41,5 kod muškaraca i 46,1 kod žena). U naselju ima 36 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,81.

Stanovništvo u ovom naselju veoma je heterogeno, a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)

## Povezano
*Mijova Dolina
*Podovi
*Lučka Gora
Barbara Radziwiłłówna (film)

***Barbara Radziwiłłówna*** je poljski crno-bijeli historijski film snimljen 1936. u režiji Josepha Lejtesa. Radnja je smještena u 16. vijek i prikazuje ljubavnu vezu i brak naslovne protaghoistice, litvanske plemkinje Barbare Radziwill (koju tumači Jadwiga Smosarska) sa poljskim kraljem Zygmuntom II Augustom (koga glumi Witold Zacharewicz). *Barbara Radziwiłłówna* je prikazana na venecijanskoj Mostri 1937. gdje je dobila počasnu nagradu.

26. augusta 1939. godine je postala prvi poljski cjelovečernji film prikazan na televiziji, kada je Telewizja Polska emitirala svoj eksperimentalni program koji će samo nekoliko dana kasnije prekinuti drugi svjetski rat.

## Uloge
* Jadwiga Smosarska – Barbara Radziwiłł
* Witold Zacharewicz – Zygmunt August
* Leokadia Pancewiczowa – kraljica Bona Sforza
* Lena Żelichowska – kraljevski favorit
* Jan Kurnakowicz – stolnik Kieżgajłło
* Helena Sulimowa – Barbara Kola, Barbarina majka
* Gustaw Buszyński – Mikołaj "Crveni" Radziwiłł
* Zygmunt Chmielewski – Mikołaj "Crni" Radziwiłł
* Franciszek Dominiak – Piotr Kmita, veliki maršal krune
* Stefan Hnydziński – Wirszyłł
* Jan Hajduga – astrolog
* Janusz Ziejewski – Dowoyna
* Helena Buczyńska – Barbarina tetka
* Seweryna Broniszówna – vještica
* Jerzy Chodecki – Stańczyk, dvorska luda
* Ludwik Fritsche – francuski diplomat
* Artur Kwiatkowski – Samuel Maciejowski, biskup Chełma
* Jerzy Leszczyński – Rafał Leszczyński, starost Radziejówa i vojvoda Brześć Kujawskog
* Leon Łuszczewski – dr. Aliphio, kancelar Izabele od Portugala, supruge Karla V
* Józef Maliszewski – primas Mikołaj Dzierzgowski
* Z. Protasiewicz – Bálint Bakfark, dvorski muzičar
* Artur Socha – Andrzej I Górka, starost Velike Poljske
* Ludwik Sempoliński
* Henryk Małkowski
* Michał Halicz
* Kazimierz Opaliński
* Aleksander Maniecki

## Izvori

## Vanjske veze
*
Telewizja Polska

**Poljska televizija** (polj. Telewizja Polska) javna je poljska televizija sa sjedištem u Varšavi.

Počeci poljske televizije započinju 1935. godine. Redoviti program emitira se od 1952. godine. TVP2 počinje s radom 1970. godine, a slijedeće godine emitira se u boji. Teletekst je uveden 1989. godine. Regionalni programi su umreženi tokom 90ih. Nova zgrada televizije otvorena je 2009. godine.

## Organizacija
### Glavní kanali
* TVP1
* TVP2
* TVP3
* 16 regionalníh studija TVP-a:

### Tematski kanali
* TVP Polonia
* TVP Kultura
* TVP Kultura 2
* TVP Sport
* TVP Historia
* TVP Historia 2
* TVP Seriale
* TVP Info
* Белсат TV
* TVP Rozrywka
* TVP ABC
* TVP ABC 2
* Alfa TVP
* TVP Dokument
* TVP Kobieta
* TVP Nauka
* TVP World
* TVP Wilno
Trzy etiudy Chopina

***Trzy etiudy Chopina*** () je poljski kratki dokumentarni film snimljen 1937. u režiji Eugeniusza Cekalskog. Inspiriran je muzikom Frederica Chopina. Prikazan je na venecijanskoj Mostri gdje je dobio počasnu nagradu. Godine 1944. je za vrijeme drugog svjetskog rata u SAD Cekalski snimio istoimeni film za potrebe poljske vlade u izbjeglištvu.

## Vanjske veze
*
Miroslav Cikán

**Miroslav Cikán** (Prag, 11. februar1896 – 1. februar 1962) bio je česki filmski režiser, koji je djelovao od 1930-ih do 1950-ih godina. Često je surađivao sa uglednim komičarima kao što su Jan Werich, Vlasta Burian i Jindřich Plachta. Najpoznatije djelo mu je *[[Batalión]]* iz 1937. za koje je dobio priznanje na venecijanskoj Mostri. Za vrijeme njemačke okupacije je snimao filmove na njemačkom jeziku pod pseudonimom *Friedrich Zittau*.

## Filmografija

### Filmovi na češkom jeziku
* Konec cesty (1959)
* Jurášek (1956)
* Muž v povětří (1956)
* Na konci města (1954)
* Výstraha (1953)
* Boj sa skončí zajtra (1951)
* Pára nad hrncem (1950)
* Případ Z-8 (1948)
* O ševci Matoušovi (1948)
* Alena (1947)
* Hrdinové mlčí (1946)
* Lavina (1946)
* U pěti veverek (1944)
* Paklíč (1944)
* Předtucha (1944) – nedokončen
* Cesta do Vídně (1943) (D)
* Karel a já (1942)
* Dlouhý, Široký a Bystrozraký (1942)
* Z českých mlýnů (1941)
* Provdám svou ženu (1941)
* Pro kamaráda (1941)
* Pelikán má alibi (1940)
* Štěstí pro dva (1940)
* Konečně sami (1940)
* Studujeme za školou (1939)
* Dobře situovaný pán (1939)
* Příklady táhnou (1939)
* Veselá bída (1939)
* Osmnáctiletá (1939)
* Kdybych byl tátou (1939)
* V pokušení (1939)
* Studujeme za školou (1939)
* Vandiny trampoty (1938)
* Svět, kde se žebrá (1938)
* Její pastorkyně (1938)
* Milování zakázáno (1938)
* Poslíček lásky (1937)
* Andula vyhrála (1937)
* Batalión (1937)
* Děvče za výkladem (1937)
* Vzdušné torpédo 48 (1936)
* Lojzička (1936)
* Komediantská princezna (1936)
* Král ulice (1935)
* Barbora řádí (1935)
* Na růžích ustláno (1934)
* U nás v Kocourkově (1934)
* Na Svatém Kopečku (1934)
* Hrdinný kapitán Korkorán (1934)
* Pán na roztrhání (1934)
* Dům na předměstí (1933)
* Záhada modrého pokoje (1933)

### Filmovi pod njemačkom okupacijom
* Glück unterwegs (1944)
* Das schwarze Schaf (1936/1944)

### Češki filmovi sinkronizirani na njemački
* Bei uns in Krähwinkel (U nás v Kocourkově – 1934)
* Tugend und der Teufel (Alena – 1947)
* Fall Z-8 (Případ Z-8 – 1949)
* Dem Morgen entgegen (Boj sa skončí zajtra – 1951)
* Verhängnisvolle Spuren (Na konci města – 1954)
* Am Ende des Weges (Konec cesty – 1959)

## Vanjske veze
* 
*
Skriptorij

**Scriptorij** (latinski: *scriptorium*) naziv je za posebnu prostoriju u srednjovekovnim evropskim samostanima u kojoj su pisari prepisivali rukopise. Sačuvani zapisi, građevine i arheološki nalazi pokazuju da su, nasuprot uvreženom mišljenju, takve posebne prostorije bile retkost i da se prepisivanje najčešće odvijalo u udubljenjima u klaustrima, nalik na male kabine, ili u ćelijama samih kaluđera. U današnjim naučnim delima termin *scriptoria* češće se koristi da označi ukupnu pisanu tradiciju jednog samostana nego samu prostoriju u kojoj se to pisanje odvijalo. 

Skriptorij se obično nastavljao na samostansku biblioteku, pa se može pretpostaviti da je skriptorij postojao u svakom samostanu u kojem je bila i biblioteka. Skriptoriji su, u smislu posebne prostorije za prepisivanje, verovatno postojali samo tokom ograničenog vremenskog perioda, kada bi neka ustanova ili pojedinac poželeli da prepisivanjem velike količine pisanih dela zasnuju biblioteku; kada bi se ta biblioteka opskrbila dovoljnom količinom rukopisa, prestajala je potreba za posebnom prepisivačkom prostorijom. Do početka 13. veka razvile su se prepisivačke ustanove i van samostanskih i crkvenih krugova; u njima su poneki profesionalni pisari možda i imali odvojene prostorije za prepisivanje, no većinom su na raspolaganju imaliu samo pisaći stol postavljen uz prozor u njihovom vlastitom domu.

Mnoga dela grčke i rimske književnosti sačuvana su zahvaljujući prepisivačkoj aktivnosti srednjovekovnih samostana.

## Reference
Kostret

**Kostret**, ijek. **kostrijet** je kozja dlaka ili dlaka kamile koja se koristi za izradu grubog materijala za odevne predmete, vreće i torbe.

Ona se obrađuje na način koji je vrlo sličan obradi vune, s tim što se kostret ne pere niti se češlja češljevima, već se samo prostire na nekoj ravnoj podlozi i tuče se nekim običnim prutem ili granom savijenom u luk.

Nekada su hrišćani u znak pokore nosili pokorničke pojaseve napravljene od kostreti koji su se oblačili direktno na kožu ispod odeće. U Bibliji se takođe spominju i odore napravljene od kostreti.

## Reference
6. venecijanski filmski festival

**6. [[venecijanski filmski festival]]** je održan od 8. do 14. augusta 1938. godine. Na njemu je prvi put održana tematska retrospektiva, odnosno prikazan je izbor najvažnijih ostvarenja francuske kinematografije od 1891. do 1933. godine. Najvažniju nagradu - Mussolinijev kup - osvojili su *[[Luciano Serra pilota]]* u kategoriji italijanskog te njemački film *[[Olympia (film, 1938)|Olympia]]* u kategoriji stranog filma.

## Nagrade
* Najbolji film:
** *[[Luciano Serra, Pilot|Luciano Serra pilota]]*, rež. Goffredo Alessandrini
** *[[Olympia (1938 film)|Olympia 1. Teil - Fest der Völker]]* i *[[Olympia (1938 film)|Olympia 2. Teil - Fest der Schönheit]]*, rež. Leni Riefenstahl
* Kup Volpi:
** Najbolji glumac: Leslie Howard u *[[Pygmalion (1938 film)|Pygmalion]]*
** Najbolja glumica: Norma Shearer u *[[Marie Antoinette (1938 film)|Marie Antoinette]]*
* Posebna preporuka:
** *[[Out on the Big Ranch|Allá en el Rancho Grande]]*, rež. Fernando de Fuentes
** *[[Break the News (film)|Break the News]]*, rež. René Clair
** *[[Model Husband|Der Mustergatte]]*, ul. Heinz Rühmann
** *[[A Woman's Face (1938 film)|En kvinnas ansikte]]*, rež. Gustaf Molander
** *[[Fahrendes Volk]]*, rež. Jacques Feyder
** *[[Geniusz sceny]]*, ul. Ludwik Solski
** *[[They've Kidnapped a Man|Hanno rapito un uomo]]*, rež. Gennaro Righelli
** *[[Jezebel (film)|Jezebel]]*, rež. William Wyler
** *[[Port of Shadows|Le quai des brumes]]*, rež. Marcel Carné
** *[[Michelangelo. Das Leben eines Titanen]]*, rež. Curt Oertel
** *[[Under the Southern Cross (1938 film)|Sotto la croce del sud]]*, rež. Guido Brignone
** *[[The Rage of Paris]]*, rež. Henry Koster
** *[[Thema's van de inspiratie]]*, rež. Charles Dekeukeleire
** *[[Urlaub auf Ehrenwort]]*, rež. Karl Ritter
** *[[Vivacious Lady]]*, rež. George Stevens
* Najbolja režija: *[[Heimat (1938 film)|Heimat]]*, rež. Carl Froelich
* Medalja: *[[Natur und Technik]]*, rež. Ulrich K. T. Schultz
* Najbolji kratki igrani film:
** *[[Armonie pucciniane]]*, rež. Giorgio Ferroni
** *[[Karakoram (film)|Karakoram]]*, rež. Henri de Ségogne
** *[[Sv. Istvan]]* (Magyar Film Iroda)
* Najbolji dokumentarni film:
** *[[Nella luce di Roma]]* (Istituto Nazionale Luce)
** *[[The River (1938 film)|The River]]*, rež. Pare Lorentz
* Najbolji obrazovni ili naučni film: *[[Der Bienenstaat]]*, rež. Ulrich K. T. Schultz
* Specijalna nagrad (Veliki umjetnički trofej): *[[Snow White and the Seven Dwarfs (1937 film)|Snow White and the Seven Dwarfs]]*, rež. Walt Disney, Wilfred Jackson, Ben Sharpsteen i David Hand

## Vanjske veze
* Venice Film Festival:1938  at Internet Movie Database
* Venice Film Festival 1938
Kastor Rođanin

**Kastor sa Rodosa** (grčki: Κάστωρ Ῥόδιος; prema *[[Suda|Sudi]]*, poznat i kao **Kastor iz Masalije** i **Kastor iz Galateje**) bio je grčki gramatičar i retor, za koga se smatra da je živeo u 1. veku pne. i bio savremenik Cicerona i Julija Cezara.

## Ličnost

Antički i vizantijski autori neretko spominju Kastora kao nekoga ko je važio za autoritet u pitanjima istorije. Njegov nadimak **Philoromeus** (Φιλορώμαιος = "Rimoljubac") ukazuje na određenu pristrasnost u korist Rimljana, koja je možda bila očita u jednom njegovom spisu koji spominje Plutarh, a u kojem su se rimske ustanove poredile s Pitagorinim.

*[[Suda]]* kaže za gramatičara i retora Kastora da je bio oženjen ćerkom galaćanskog kralja Diotara (koji se u *Sudi* naziva "rimskim senatorom"), a koji je kasnije dao pogubiti i Kastora i njegovu suprugu zato što je Kastor pred Cezarom izneo optužbe na Diotarov račun, što se najverovatnije odnosi događaje povodom kojih je Ciceron preuzeo na sebe Diotarovu odbranu. To je, kako se čini, isti Kastor koga spominje Strabon, a koji je imao nadimak *Saecondarius*, bio je zet Diotarov i bio pogubljen po njegovom naređenju. U Ciceronovoj odbrani Diotara Kastor koji je ovoga doveo u opasnost naziva se "unukom" toga kralja i još uvek je bio relativno mlad čovek (44. pne.).

Međutim, nije jasno je li to isti Kastor kao i retor Kastor s Rodosa. Jedno od Kastorovih dela spominje se u *[[Biblioteka (Pseudo-Apolodor)|Biblioteci]]*, koja se ranije pripisivala Apolodoru iz Atine, koji je umro oko 140. pne. Iz toga sledi ili zaključak da je retor Kastor morao živeti otprilike kad i Apolodor, tj. oko 150. pne., pa prema tome nije mogao imati bilo kakve veze s Diotarom, koga je branio Ciceron u 1. veku pne. ili, pak, zaključak da je Kastor Rođanin uistinu bio savremenik Cezarov i Ciceronov, ali da, prema tome, *Biblioteku* uopšte nije napisao Apolodor iz Atine. Kako je ovaj drugi zaključak danas uglavnom opšteprihvaćen, to se *Biblioteka* danas naziva "Pseudo-Apolodorovim" delom.

## Delo

Prema *[[Suda|Sudi]]*, Kastor je autor ovih dela::

* *Opis [[Babilon]]a i [[talasokratija]]* (Ἀναγραφὴ Βαβυλῶνος καὶ τῶν θαλασσοκρατησάντων, 2 knjige), istorijsko delo u formi hronike, koje počinje od trojanskog rata, za koji je sam Kastor izračunao da je trahao od 1194. pne. do 1185. pne.;
* *Hronološke greške* (Χρονικὰ ἀγνοήματα), koje spominje i *[[Biblioteka (Pseduo-Apolodor)|Biblioteka]]*;
* *O zaključcima* ili *O pothvatima* (Περὶ ἐπιχειρημάτων, 9 knjiga);
* *O uverenju* (Περὶ πειθοῦς, 2 knjige);
* * O [[Nil]]u* (Περὶ τοῦ Νείλου);
* *Retorska veština* (Тέχνη ῥητορική)
* *Hronologija* ili *Hronika*, koje nema na popisu u *Sudi*, ali se nekoliko puta spominje u *[[Hronika (Evsevije)|Hronici]]* Evsevija iz Cezareje.

## Reference
Tom Sawyer

**Tom Sojer** je glavni lik iz romana Marka Tvena, iz knjige *[[Pustolovine Toma Sojera]]*.

## Opis

Tom Sojer je nestašni dečak koji nema roditelje,pa živi sa svojom tetka Polom sa malim polubratom Sidom i sestrom Marom. Ima loknastu, smeđu kosu i plave oči. Ne voli da ide u školu zbog toga što treba rano da ustaje, mora da se češlja i lepo obuče jer je obično bio raščupan i obučen u donjke,a čistu i novu odeću naziva *One druge haljine*. Zaljubljen je u Rebeku (Bekicu) Tačer, ćerku okružnog sudije gospodina Tačera. Najuzbudljiviji delovi romana su kada Tom i Haklberi beže na ostrvo, kada traže blago i kada se Tom i Rebeka (Bekica) izgube u pećini. Poznat je po svojim pustolovinama i nestašlucima na obali reke Misisipi u SAD. Najbolji prijatelj mu je bio Haklberi Fin.

U Srbiji je serijal o Tomu Sojeru deo lektire za osnovnu školu. Objavljen stotinak puta na srpskom u knjigama i slikovnicama, a prvi put u knjigama *Toma Savijer: njegovi doživljaji i nestašluci: pripovesti iz đačkog života u Americi* (Novi Sad, 1926) i *Doživljaji Fina Huklberi* (Beograd, 1933).

## Bibliografija
* *[[Doživljaji Toma Sojera]]* (The Adventures of Tom Sawyer), 1876, kod nas prevođeno još i kao *Pustolovine Toma Sojera*, *Avanture Toma Sojera*, *Tom Sojer*...
* *[[Doživljaji Haklberi Fina]]* (Adventures of Huckleberry Finn), 1884.
* *[[Tom Sojer u inostranstvu]]* (Tom Sawyer Abroad), 1894.
* *[[Tom Sojer kao detektiv]]* (Tom Sawyer, Detective), 1896.
* *Hak Fin i Tom Sojer među Indijancima* (Huck Finn and Tom Sawyer Among the Indians) – nezavršeno
* *Zavera Toma Sojera* (Tom Sawyer's Conspiracy) – nezavršeno

## Povezano
* Spisak izmišljenih junaka

## Vanjske veze
* The Adventures of Tom Sawyer by Mark Twain at Project Gutenberg
* Free MP3 Audiobook 
* Ko je bio pravi Tom Sojer („Politika“, 7. oktobar 2012)
* Sabrana dela Marka Tvena u originalu
10. dodjela Oscara

**10. dodjela Oscara** je održana 10. marta 1938. u Hotelu Biltmore u Los Angelesu. Na njoj je losanđeleska Akademija odala priznanje najboljim filmskim ostvarenjima premijerno prikazanim u periodu od 1. januara do 31. decembra 1937. godine. Originalno je trebala biti održana 3. marta, ali je odgođena na tjedan dana zbog poplava koje su pogodile Los Angeles.

Na njoj su posljednji put dodijeljeni Oscari u kategorijama najbolje režije plesa i pomoćnika režisera. Na njoj je, pak, prvi put dodijeljena Memorijalna nagrada Irving G. Thalberg, posvećena osnivaču Akademije Irvingu Thalbergu. Prvi dobitnik je bio Daryl F. Zanuck, koji će je tokom karijere osvojiti još dva puta.

Dodjela je prošla u znaku filma *[[The Life of Emile Zola]]*, koji je ne samo osvojio Oscar za najbolji film, nego i sa 10 nominacija u različitim kategorijama razbio dotadašnji rekord. Na njoj je također *[[A Star Is Born (film, 1937)|A Star Is Born]]* bio prvi film u boji nominiran za glavnu nagradu. Danas je, međutim, najpoznatija po tome što je austrijska glumica Luisa Rainer za ulogu u filmu *[[The Good Earth (film)|The Good Earth]]* osvojila Oscar za najbolju glumicu, i to nakon osvajanja iste nagrade na prethodnoj dodjeli; time je postala prva ličnost koja je uspjela osvojiti jedan te isti Oscar dva puta zaredom.

## Nagrade

Pobjednici su navedeni prvi i označeni **podebljanim slovima**.

## Počasne nagrade

* Mack Sennett
* Edgar Bergen
* Museum of Modern Art Film Library
* W. Howard Greene

## Memorijalna nagrada Irving G. Thalberg

* Darryl F. Zanuck

## Višestruke nominacije i nagrade

Sljedećih dvadeset filmova je dobilo višestruke nominacije:

* **10 nominacija:** *The Life of Emile Zola*
* **7 nominatcija** *Lost Horizon* i *A Star is Born*
* **6 nominacija:** *The Awful Truth* i *In Old Chicago*
* **5 nominacija:** *The Good Earth* i *One Hundred Men and a Girl*
* **4 nominations:** *Captains Courageous*, *Dead End* i *Stage Door*
* **3 nominacije:** *The Hurricane* i *Souls at Sea*
* **2 nominacije:** *Conquest*, *A Damsel in Distress*, *Maytime*, *Night Must Fall*, *The Prisoner of Zenda*, *Stella Dallas*, *Waikiki Wedding*, *Topper* i *Vogues of 1938*

Sljedeća četiri filma su dobili više od jedne nagrade:

* **3 nagrade:** *The Life of Emile Zola*
* **2 nagrade:** *The Good Earth*, *In Old Chicago* i *Lost Horizon*

## Reference

## Vanjske veze
* Academy Awards Database
Dvanaesta Vlada Republike Hrvatske

**Dvanaesta Vlada Republike Hrvatske** je saziv Vlade Republike Hrvatske, kojoj je mandat započeo **[[23. prosinca]] [[2011.]]** Predsjednik Vlade je Zoran Milanović  (SDP). 

## Sastav

## Povezano
* Vlada Republike Hrvatske
* 
* Predsjednik Vlade Republike Hrvatske

## Vanjske veze
* Vlada RH
Milanka Opačić

**Milanka Opačić** (Zagreb, 17. travnja 1968.)je  hrvatska političarka koja od 2019. zastupa stranku Milana Bandića u Hrvatskom saboru, prije toga poznata kao jedna najistaknutijih i najutjecajnijih članica Socijaldemokratske partije, kao i bliskih suradnica Zorana Milanovića u čijoj je vladi od 2011. do 2016. obnašala dužnost potpredsjednice.

## Biografija

Milanka Opačić diplomirana je politologinja koja je u četiri mandata bila SDP-ova saborska zastupnica, danas je potpredsjednica te stranke, a u članstvu je "Hrabrog telefona", udruge za zlostavljanu i zanemarenu djecu.

Rođena je u Zagrebu 17. travnja 1968. gdje je diplomirala politologiju na Fakultetu političkih znanosti.

## Politička karijera
Članica je SDP-a od 1990. godine. Za članicu direkcije SDP-a izabrana je 1992., a u nekoliko navrata bila je članica Glavnog odbora SDP-a i njegova potpredsjednica u dva mandata. Potpredsjednicom stranke postaje 2004. i ponovno 2008. kada je na tu dužnost izabrana na 11. konvenciji SDP-a.

Za zastupnicu u Hrvatskom saboru izabrana je 1992., 2000. i 2003. Na parlamentarnim izborima 2007. ponovno postaje saborskom zastupnicom i potpredsjednicom Kluba zastupnika SDP-a. Tada je bila i predsjednica saborskog Odbora za obitelj, mladež i šport.

Kao pripadnica srpske nacionalne zajednice izabrana je u Zastupnički dom Sabora Republike Hrvatske 1992. godine ostvarujući pravo na zastupljenost u Saboru razmjerno udjelu Srba u ukupnom stanovništvu, a na temelju popisa iz 1981. godine.

U Saboru je obnašala i dužnost predsjednice Odbora za ravnopravnost spolova i predsjednice Mandatno-imunitetnog povjerenstva od 2000. do 2002.

Za vrijeme krize vlade Milana Plenkovića izazvane gubitkom podrške Mosta nezavisnih lista 2017. godine, javno je svoju stranku pozvala da ne izaziva njen pad izglasavanjem nepovjerenja. Dvije godine kasnije je napustila SDP kako bi se priključila novostvorenoj saborskoj frakciji pristaša HDZ-u bliskog zagrebačkog gradonačelnika Milana Bandića, "Bandićevim žetončićima".

## Privatni život
Govori engleski jezik.Godine 2003. posvojila je djevojčicu Lanu.

## Izvori

## Vanjske veze

* Vlada RH - Milanka Opačić
Neven Mimica

**Neven Mimica** (Split, 12. listopada 1953.), hrvatski političar, trenutni povjerenik Europske unije za zaštitu potrošača.

Diplomirao je i magistrirao na Ekonomskom fakultetu u Zagrebu, a radi na doktoratu iz područja ekonomskih znanosti.

Zastupnik u Hrvatskom saboru je od 2003. Od 2000. do 2003. bio je ministar za europske integracije u Račanovoj koalicijskoj vladi, a od 2000. do 2001. glavni pregovarač Republike Hrvatske za pregovore o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom. Prije toga bio je zamjenik ministra gospodarstva te pomoćnik ministra gospodarstva u Upravi međunarodnih gospodarskih odnosa.

U šestom sazivu Hrvatskog sabora izabran je za potpredsjednika Hrvatskog sabora iz redova oporbe. U vladi Zorana Milanovića vršio dužnost potpredsjednika vlade za unutarnju, vanjsku i europsku politiku, do 1. srpnja 2013. kad je izabran za povjerenika EU za zaštitu potrošača.

Član je užeg vodstva SDP-a.

## Vanjske veze

* Vlada RH - Neven Mimica
Francesco Donato

**Francesco Donato** (Venecija, 1468. - Venecija, 23. maj 1553.) bio je 79 mletački dužd koji je vladao od 24. novembra 1545. do svoje smrti - 1553. 
## Biografija
*Francescu* je rano umro otac, pa ga je podigao ujak Antonio koji mu je pružio solidno obrazovanje, čim je postao punoljetan krajem 1492. postao je član i savjetnik Velikog vijeća. Zatim je vršio brojne poslove za Mletačku Republiku, pa je između ostalog bio 1504. ambasador u Španjolskoj., a 1514. u Engleskoj Od 1524. bio je providur Venecijanskog Arsenala.

Nakon smrti dužda Grittija bio je jedan od najutjecajnijih senatora republike pa ga je dvije godine zaredom; 1531. i 1532. - Savjet desetorice izabrao za providura prekomorskih teritorija. Nakon tog je 1532. izabran za Prokuratora Bazilike sv.Marka položaj koji je bio odskočna daska za dužda, pa je u januaru 1539. predložen za dužda, ali je on to odbio i prepustio svoje mjesto Pietru Landu.

Kad je 24. novembra 1545. izabran za dužda bio je već pravi onemoćali starac od 77 godina, pa se ograničio na to da se oslanja na Veliko vijeće i njegove članove - koji su praktički odlučivali i vladali umjesto njega. Vrijeme njegove vladavine poklopilo se sa Tridentskim koncilom i Kontrareformacijom koja je pokrenuta nakon toga. Nju mletački vladari nikad nisu baš potpuno i sa punim srcem prihvatili, već su nastavili biti relativno toleratni prema manjinskim "nevjernicima" kojih je bilo poprilično po zemljama Mletačke Republike.

Upravo za njegove vladavine - 1547. osnovan je i u Veneciji sud inkvizicije, ali pod strogom kontrolom mletačkih vlasti, koji su se tradicionalno bojali prevelikog utjecaja papa na život svoje republike, pa se čak i ostarjeli *Donato*, koji je inače bio veliki vjernik i odan papi priklonio politici koja je osiguravala samostalnost njegovoj republici. To je bilo i vrijeme Sansovina koji je Veneciju uljepšao svojim reprezentativnim objektima, vrijeme mira i progresa. No to je bilo i vrijeme prvih naznaka budućeg kraha, jer je otkriće Amerike umanjilo pomorski značaj Mediterana i grada na laguni, koji se nakon tog polako pretvarao u dekadentni centar mondenog života

Krajem 1550. bio je toliko bolestan, da se htio povući sa dužnosti, ali mu to nisu dozvolili, pa se ozbiljno bolestan tako vukao sve do smrti 23. maja 1553.

## Reference

## Vanjske veze

* ''DONÀ (Donati, Donato), Francesco'' na portalu Treccani
Slavko Linić

**Slavko Linić** (Mikelji, 19. rujna 1949.) je hrvatski političar, poznat kao jedan od najistaknutijih i najutjecajnijih članova SDP-a.

## Biografija
Pohađao je srednju ekonomsku školu u Rijeci, a na Ekonomskom fakultetu diplomirao je 1973. godine. U Kvarnertransu počeo je raditi 1979. te je iste godine postaje direktor financijsko-računovodstvene službe u rafineriji nafte Rijeka koja je bila u sklopu INA-e i na toj poziciji bio je do 1990. godine.

Obnašao je dužnost riječkog gradonačelnika kada postiže najveću slavu, u akciji poznatoj kao ***Operacija*** ***spašavanja Rijeke*** 1991.g., kada po partijskoj direktivi iz Zagreba riječki HDZ regrutira oko 1.000 mladih Riječana i neobučene šalje u napad na kasarnu u Klani. Linić promptno reagira i sprečava namjerno žrtvovanje Riječana slanjem policije koja je istjerala tu paramilitarnu jedinicu te isto tako počistila mitraljeska gnijezda ZNG-a na krovu Sušačke bolnice kraj trsatske kasarne. Time je spriječio namjeravano žrtvovanje Rijeke te utro put za pregovore s generalom Marijanom Čadom o mirnom povlačenju JNA iz riječkog i istarskog područja.

Linić je glavni zagovornik privatizacije, a u Vladi premijera Račana je potpredsjednik Vlade. U Vladi premijera Milanovića ministar je financija. Za vrijeme njegovog mandata se provodi uvjet za pristup u EU, privatizacija (a time i uništenje) hrvatskih brodogradilišta te je proveo projekt fiskalizacije kako bi spriječio utaju poreza. Njegovim inzistiranjem na fiskalizaciji tržnica doprinip je propadanju istih u korist monopola trgovačkih centara. Povezuje ga se i s usponom riječkog poduzetnika Joze Kalema i Ježića, koji je bio u biznisu s naftnim derivatima i preko koga je upoznao svoju suprugu od koje se razveo devedesetih. Druga žena mu je pravnica u riječkom poglavarstvu Ksenija Čule.

6. svibnja 2014. ga je premijer Milanović smijenio nakon višetjednog sukoba izazvanog otkrivanjem kontroverzi i kriminalsitičkom istragom povodom malverzacija u Poreznoj upravi. 7. lipnja je isključen iz stranke na sjednici Glavnog odbora gdje se za tu odluku, nakon njegovih teških optužbi na Milanovićev račun, na tajnom glasanju tijesnom većinom izjasnila većina članova.

## Reference
Osma Vlada Republike Hrvatske

**Osma Vlada Republike Hrvatske** je saziv Vlade Republike Hrvatske u periodu od **[[30. srpnja]] [[2002.]]** do **[[23. prosinca]] [[2003]]**. Predsjednik Vlade bio je **[[Ivica Račan]]**. 

## Sastav

## Povezano
* Vlada Republike Hrvatske
* 
* Predsjednik Vlade Republike Hrvatske

## Vanjske veze
* Kronologije Vlade RH 
* Vlada RH
Air Serbia

**Er Srbija** (engleski: *Air Serbia*, izgovor ɛə ˈsɜːbiə; stilizovano ***AirSERBIA***), nacionalna aviokompanija Srbije. Hab aviokompanije je beogradski Aerodrom Nikola Tesla. 
Vlada Republike Srbije postala je isključivi vlasnik 2023. godine . Prilikom osnivanja, Etihad Ervejz, nacionalni avioprevoznik Ujedinjenih Arapskih Emirata, bio je suvlasnik sa udelom od 49% dok je preostalih 51% pripadalo Republici Srbiji.

Na konferenciji za novinare, održanoj 1. avgusta 2013, saopšteno je da će se aviopark Er Srbije sastojati od 10 iznajmljenih aviona tipa Airbus A319 i da će unutrašnjost aviona biti uređena po uzoru na avione Etihad Ervejza. Na istoj konferenciji saopšteno je da su u toku pregovori sa Boeingom i Airbusom o nabavci nekoliko novih aviona za kraće letove i da se planira nabavka širokotrupnih aviona za interkontinentalne letove.

## Flota
Flota Er Srbije će se do kraja godine sastojati od 6 aviona tipa Airbus A319 i 5 aviona tipa ATR 72. Do marta 2014. stići će još 2 aviona tipa Airbus A319. Do kraja meseca u flotu bi trebalo da pristignu i 2 aviona tipa Airbus A320. Planirano je da se flota do kraja 2016. godine proširi i da bude sačinjena od 14-16 tipa A320 familije i 8 aviona tipa ATR 72-600.





Prvi avion Er Srbija registarskih oznaka -{YU-APC}- pristigao je u flotu 19. oktobra 2013. Radi se o iznajmljenom, polovnom, avionu tipa Airbus A319 koji je star 8 godina, prvi let je obavio 23. novembra 2005. Prvi avion koji je u saobraćaj ušao 26. oktobra 2013. na liniji Beograd - Abu Dabi.

## Liverije

Novi avioni tipa Airbus A319 će biti obojeni u novu šemu, specijalno osmišljenu za Er Srbiju. Na repu aviona se nalazi stilizovani dvoglavi orao - grb Republike Srbije. Svaki od novih aviona će dobiti nova sedišta, koja će biti ista sedišta koja se koriste na kraćim rutama u aviokompaniji Etihad ervejz.

## Povezano
* Jat Airways
* Saobraćaj u Srbiji

## Reference

## Vanjske veze

* Er Srbija - svi članci („Večernje novosti“)
* Er Srbija ostaje bez linija, Vesti, 17. 10. 2013.
Browning BDA

**Browning Hi-Power BDA** je poluautomatski pištolj kojeg je razvio belgijski FN Herstal tijekom ranih 80-ih. Sudjelovao na američkom natječaju za nabavku novog standardnog pištolja za potrebe domaćih oružanih snaga. Na njemu je u konačnici pobijedila Beretta sa svojim modelom 92F koji se u SAD-u licencno proizvodi kao M9. S druge strane, HP-DA je danas u službi finske vojske.

Pištolj je modificirana verzija Browningovog Hi-Powera te se razlikuje po ergonomskim promjenama koje su uvedene zbog vojnih zahtjeva. Oznaka pištolja u Europi je **HP-DA**.

## Inačice
* **BDA** ili **BDA-9S** (osnovni model),
* **BDAM** ili **BDA-9M** (srednji model),
* **BDAC** ili **BDA-9C** (kompaktni model namijenjen osoblju ratnog zrakoplovstva).

## Korisnici
* Finska: standardni pištolj finskih oružanih snaga gdje nosi oznake **9.00 PIST 80** i **9.00 PIST 80-91**.

## Povezano
* Browning Hi-Power

## Izvori

## Vanjske veze
* World.guns.ru - Browning DA / FN HP-DA / BDA9 / BDAO (Belgium)
FN Herstal

**Fabrique Nationale de Herstal** (skraćeno **FN Herstal** ili **FNH**) je belgijska industrija oružja iz grada Herstala. Tvrtka je podružnica belgijske grupacije *Herstal* koja u vlasništvu ima još nekolicinu industrija oružja.

Osim u Belgiji, FN Herstal ima vlastitu tvrtku FN Manufacturing LLC. u gradu Columbiji u američkoj saveznoj državi Južnoj Karolini koja proizvodi jurišne puške FN SCAR i M16, puškomitraljeze M240 i M249 te ostalo oružje. S druge strane, tvrtka FNH USA koja se nalazi u Virginiji, bavi se prodajom oružja te marketingom i promicanjem branda FN Herstal u SAD-u.

Neki od najuspješnijih proizvoda tvrtke bili su pištolji Five-seveN, automatske puške FN FAL, FN FNC, FN F2000, automat FN P90, puškomitraljez FN Minimi i ostali. Oružje tvrtke koristi se u vojskama preko 100 zemalja svijeta. Također, tvrtka se bavila i licencnom proizvodnjom oružja kao Uzi, M2 Browning, M16 i dr.

## Historija
FN Herstal je 1889. osnovan u malom gradu Herstalu pokraj Liègea kao **Fabrique Nationale d'Armes de Guerre** (hrv. Nacionalna industrija oružja za rat). Prvotno je osnovana za proizvodnju 150.000 Mauserovih pušaka koje je naručila belgijska Vlada. Tvrtka je 1897. stupila u dugotrajni poslovni odnos sa Johnom Browningom, poznatim dizajnerom oružja.

Početkom 1900-ih tvrtka je proizvodila automobile te je u Belgiji bila važan proizvođač motocikala (do 1965.) i kamiona (do 1970.).

Pištolj FN Model 1910 korišten je u sarajevskom atentatu na austro-ugarskog prijestonasljednika Franza Ferdinanda što je bio povod za početkom 1. svjetskog rata.

Jedno od modernijih oružja FN Herstala je automatska puška FN SCAR koja je izvorno namijenjena američkoj vojsci, preciznije:

* Američkoj jedinici za specijalne operacije (eng. U.S. Special Operations Command - SOCOM),
* 75. rendžerskoj pukovniji (eng. 75th Ranger Regiment) i
* Američkom marinskom korpusu (eng. U.S. Marine Corps).

Zbog toga FN u američkoj saveznoj državi Južnoj Karolini ima vlastitu tvrtku FN Manufacturing LLC. za proizvodnju oružja za američko tržište.

## Proizvodi

## Izvori

## Vanjske veze
* Službena web stranica FN Herstala
* Službena web stranica podružnice FNH USA
* Službena web stranica podružnice FN Manufacturing LLC. 
* Proiyvodni asortiman FNH USA 2009.
* Dick Kramer FN Artwork
Kolinda Grabar-Kitarović

Mr. sc. **Kolinda Grabar-Kitarović** (Rijeka, 29. travnja 1968.), hrvatska političarka i diplomatkinja, bivša ministrica vanjskih poslova i europskih integracija od 2005. do početka 2008. Od 2008. do 2011. bila je na dužnosti veleposlanice Republike Hrvatske u Sjedinjenim Američkim Državama. Od srpnja 2011. je pomoćnica glavnog tajnika NATO-a za javnu diplomaciju. Na izborima 2015. je pobijedila Ivu Josipovića postavši prvom ženom izabranom na tu funkciju predsjednika Republike. Time se Hrvatska uvrstila u uski krug od samo desetak zemalja na svijetu koje imaju predsjednicu. Na izborima 2020. ju je porazio kandidat SDP-a i bivši premijer Zoran Milanović.

## Biografija

Maturirala je u SAD-u, a u Zagrebu je 1993. godine diplomirala engleski jezik i španjolski jezik na Filozofskom fakultetu. Godine 2000. stekla je titulu magistra znanosti po završetku dvogodišnjeg poslijediplomskog studija iz međunarodnih odnosa na Fakultetu političkih znanosti Sveučilišta u Zagrebu (s radom o američko-sovjetskim odnosima u doba Reaganove administracije i završetku hladnoga rata).

Svoju profesionalnu karijeru započela je u Ministarstvu znanosti i tehnologije, da bi se 1993. godine zaposlila u Ministarstvu vanjskih poslova, gdje je najprije radila kao savjetnica u Uredu zamjenika ministra, a potom kao načelnica odjela za Sjevernu Ameriku. 1997. godine odlazi u Veleposlanstvo RH u Kanadi, prvo kako diplomatski savjetnik, a zatim kao ministar savjetnik. Na parlamentarnim izborima 2003. godine izabrana je za zastupnicu u Hrvatskom saboru. 23. prosinca 2003. godine imenovana je ministricom europskih integracija. 18. siječnja 2005. godine postaje voditeljica Državnog izaslanstva za pregovore o pristupanju Europskoj uniji (pregovarački tim). Spajanjem Ministarstva vanjskih poslova i Ministarstva europskih integracija imenovana je ministricom vanjskih poslova i europskih integracija. Na dužnosti ministrice ostala je do 12. siječnja 2008. Za vrijeme njezinog mandata Republika Hrvatska započela je pregovore za članstvo u EU.

U Sjevernoatlantskom savezu Kolinda Grabar Kitarović bila je zadužena za javnu diplomaciju, odnosno za, kako sama kaže, „*komunikacijsku strategiju i približavanje NATO-a običnim ljudima*“.

Udana je za Jakova Kitarovića; majka je dvoje djece. Aktivno govori engleski, španjolski i portugalski, a pasivno njemački, talijanski i francuski.

## Reference

## Vanjske veze

*Službeni website tijekom predsjedničke kampanje
Klapa Intrade

**Klapa Intrade** jedna je od najpopularnijih klapskih skupina u Hrvatskoj. Osnovana je 1985. godine u Zadru.

## O klapi
Od osnutka 1985. do danas klapa Intrade se mnogobrojnim uspješnim nastupima potvrdila kao jedan od najpopularnijih vokalnih sastava u Hrvatskoj. Ljepotu dalmatinskoga klapskoga pjevanja njeni su članovi s velikim entuzijazmom pronosili i izvan granica domovine gostujući u mnogim europskim zemljama, primjerice Italiji, Austriji, Njemačkoj, Belgiji, Švicarskoj, Češkoj, Slovačkoj, Ukrajini, Mađarskoj i Sloveniji, te Kanadi i SAD-u. Prvoj se postavi 1986. pridružio Tomislav Bralić, koji je svojim vokalnim umijećem i specifičnim baritonom zvuku klape Intrade dao i danas karakterističnu i prepoznatljivu notu. Članovi klape su u početku svoga glazbenog djelovanja redovito nastupali na Festivalu dalmatinskih klapa u Omišu, gdje su osvojili i nekoliko nagrada. Osim narodnih i klapskih pjesama koje izvode *a cappella*, okušali su se i u interpretacijama djela starih majstora polifonije. Rado pjevaju i dalmatinske šansone, a u novije vrijeme često nastupaju i uz pratnju kakva glazbenog sastava, osobito na festivalima zabavne glazbe.

## Diskografija (izbor)
* ***Klapa Intrade & Oliver*** – Scardona, 2002.
* ***20 godina klape Intrade*** – Scardona, CD 077, 2006.
* ***Intrade u Božiću*** – Scardona, CD 093, 2006.
* ***Croatio, iz duše te ljubim*** – Scardona, CD i DVD 103, 2007.
* ***Kameni grad*** – Scardona, 2008.
* ***Zora bila*** – Scardona, 2010.
* ***Tomislav Bralić & Klapa Intrade: Arena Zagreb!*** – Scardona, CD i DVD, 2012.
* ***Sritan čovik*** – Scardona, 2012.
* ***Cviće*** – Scardona, 2014.

## Nagrade i priznanja
* 1993. – Zadarfest, 1. nagrada žirija – Ritam Zadra 
* 1994. – Melodije hrvatskog Jadrana, nagrada za najboljeg debitanta 
* 1997. – Jaska ’97, 2. nagrada publike 
* 2002. – Zadarfest, 1. nagrada publike 
* 2005. – Večeri dalmatinske šansone u Šibeniku, 3. nagrada publike
* 2007. – diskografska nagrada Porin u kategoriji za najbolju klapsku izvedbu folklorne glazbe (za izvedbu pjesme *Moja jube* s albuma *20 godina klape Intrade*)
* 2008. – grb Grada Knina za promoviranje Knina kroz pjesmu *Stina pradidova* i mnogobrojne uspješne nastupe u Hrvatskoj i svijetu
* 2009. – Splitski festival, 2. nagrada žirija 
* 2010. – Nagrada Grada Zadra za zapažene rezultate i zasluge na području glazbene kulture
* 2011. – nagrada za najizvođeniju pjesmu na 14. Večerima dalmatinske šansone u Šibeniku (za pjesmu *Zora bila* s festivala 2010.)

## Izvori

## Vanjske veze
* Scardona: Klapa Intrade (povijest i diskografija) 
* Grad Zadar: Nagrade Grada Zadra za 2010. godinu
* Discogs.com: Klapa Intrade (diskografija)
Klapa

**Klapa** je skupina od 5 do 8 pjevača koji izvode klapsko pjevanje. Kasnije se uvelo i ženske klape i mješovite klape.

Sastav klape: 1. tenor, 2. tenor, bariton, 1. bas, 2. bas.

Klapsko pjevanje je iznimno medijski popularizirao omiški klapski festival. Kasnije se broj klapskih festivala i susreta povećao, tako da danas postoje susreti klapa u Buzetu, Dubravi, Kaštelima, Murteru, Splitu, Strožancu, Srinjinama, Senju, Stobreču, Klisu , Zagrebu i drugdje.

Klape danas izvode tradicionalne i nove skladbe.

## Reference
Klapsko pjevanje

**Klapsko pjevanje** je tradicionalna hrvatska vokalna glazba podrijetlom s juga Hrvatske (Dalmacija), najviše iz primorskih i otočkih krajeva. Izvodi se i u urbanim, ali i ruralnim sredinama. U prosincu 2012. god. UNESCO je uvrstio klapsko pjevanje na popis nematerijalne svjetske baštine u Europi

Pjeva se višeglasno, bez pratnje instrumenata. Izvorno se pjeva "na uho", što znači da nema voditelja. Pjesmu povede najviši glas, a zatim se uključuju i ostali pjevači, pjevajući istovremeno s vodećim glasom. Bitno je naglasiti "najviši glas", jer su se prijatelji udružili, formirali klapu zato što su prijatelji, što su se povezali u društvo kao skladne naravi, a ne zato što su tražili ljude po njihovim glasovnim sposobnostima.

Izvodi je skupina pjevača kojih je obično od 5 do 8, veličine jedne klape (družine), skupa prijateljâ.

Kasnije se uvelo i ženske klape i mješovite klape. Seobama Hrvata iz krajeva gdje je izvorište klapske pjesme u druge krajeve Hrvatske (Zagreb) i svijeta (hrvatska dijaspora) te upoznavanjem inozemnih turista sa ovom hrvatskom autohtonom glazbom, rodbinskim i prijateljskim svezama sa inim Hrvatima i sa inozemcima, popularizirala se i klapska pjesma. Vremenom je klapska pjesma stekla popularnost i među Hrvatima koji nisu rodom iz klapskih krajeva, kako u Hrvatskoj i susjednim državama s hrvatskom zajednicom.

Natjecateljskim klapskim pjevanjem se uvelo i voditelje te još neke glazbene egzibicije koje izvorno klapsko pjevanje ne poznaje, nagrđujući izvornost klapske pjesme. To je osobito došlo do izražaja uvođenjem instrumenata i izvođenjem na neizvornim dijalektima radi komercijalizacije, pa se danas događa da se izvode pjesme koje uopće nisu na čakavštini.

Klapsko pjevanje je iznimno medijski popularizirao omiški klapski festival. Kasnije se broj klapskih festivala i susretâ povećao, tako da danas imamo susrete klapa u Buzetu, Dubravi, Kaštelima, Murteru, Splitu, Strožancu, Srinjinama, Senju, Stobreču, Voloskom, Zagrebu i drugdje.

Klape danas izvode i tradicionalne i nove skladbe.

## Poveznice
* Canto a tenore, sardinijsko pastirsko pjevanje
* Albansko višeglasno pjevanje

## Reference

* Hrvatski leksikon, A-K, str. 597
* HRT, razni prilozi

## Vanjske veze
* Hrvatska udruga klapa 
* Ministarstvo kulture RH: Rješenje o očuvanju klapskoga pjevanja kao nematerijalnoga kulturnog dobra
J. E. Casely Hayford

**Joseph Ephraim Casely Hayford, [[Red Britanskog Imperija|MBE]]** (Cape Coast, 29. rujna 1866. - 11. kolovoza 1930.) je bio ganski političar, pisac, odvjetnik i panafrikanist.

Casely Hayford rođen je 29. rujna 1866. u gradu Cape Coast, u tadašnjoj britanskoj koloniji Zlatna Obala. Svoje rodno ime, **Ekra Agyiman**, dobio je od oca, metodističkog svećenika Josepha Hayforda, koji je bio utjecajna osoba u ganskoj politici, ali ga je koristio izrazito rijetko.

Nakon završene osnovne škole u Zlatnoj Obali, otišao je na daljnje školovanje u Sijeru Leone, no nije završio fakultet. Nakon toga, vraća se u Zlatnu Obalu gdje radi kao učitelj u Cape Coastu i Accri. U međuvremenu je radio i kao novinar. Tokom tog perioda, razvio je interes za pravo te je 1893. otišao u Englesku. U Londonu se školovao za odvjetnika, a 1896. godine se vratio u Zlatnu Obalu.

Hayford se od 1898. godine bavio i spisateljskim radom, a iza sebe je ostavio barem sedam knjiga. Najznačajnija od njih je roman *[[Ethiopia Unbound|Ethiopia Unbound: Studies in Race Emancipation]]* (1911.), koji se smatra prvim romanom afričke književnosti na engleskom jeziku. Taj je roman imao izrazit utjecaj na jamajčanskog revolucionara Marcusa Garveyja.

Godine 1920., osnovao je Nacionalni kongres za Britansku Zapadnu Afriku, ali je organizacija nakon njegove smrti 1930. izgubila na stabilnosti te se, na poslijetku, ugasila.

Umro je 11. kolovoza 1930. godine.

## Vanjske veze
* Biografija  na Africanhistory.com
* Biografija  na ghananation.com
Cape Coast

**Cape Coast** (**Cabo Corso**, **Oguaa**) grad je u Gani, glavni grad regije Central. Nalazi se na obali Gvinejskog zaljeva, 130 km jugozapadno od Accre i 60 km istočno od Sekondi-Takoradija.

Grad ima zanimljivu prošlost, u kojoj je od 16. stoljeća bio naizmjenice pod upravom Britanaca, Portugalaca, Šveđana, Danaca te Nizozemaca. Šveđani su 1653. podigli utvrdu Cape Coast (*Cape Coast Castle*) koja je danas, zajedno s ostalim ganskim utvrdama iz kolonijalnog razdoblja, na listi UNESCO-ve Svjetske baštine. Od 1821. do 1877. grad je bio prijestolnica britanske Zlatne obale. Sve do polovice 19. stoljeća Cape Coast je bio važna luka u atlantskoj trgovini robljem. Danas je sjedište *University of Cape Coast*, jednog od vodećih ganskih sveučilišta.

;Gradovi pobratimi:
*  Bonn, Njemačka
*  Buffalo, NY, Sjedinjene Države