open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Matija Čanić

**Matija Čanić** (1901. - 3. svibnja 1964.), hrvatski vojni časnik, general Domobranstva Nezavisne Države Hrvatske.

## Biografija
Služio je u austrougarskoj i jugoslavenskoj vojsci. U Hrvatsko domobranstvo primljen 1941. u činu konjičkog pukovnika; postavljen na čelo Vojnog stožera u Sarajevu, a poslije je zapovjednik 2. pješačke divizije (od listopada do prosinca 1942.), 369. pješačke divizije (od prosinca 1942. do siječnja 1943.), 1. pješačke divizije (od siječnja do veljače 1943.) i gorskog zdruga (od veljače do listopada 1943.). U kolovozu 1943. promaknut je u čin generala. Od listopada 1943. zapovjednik II. zbornog područja u Slavonskom Brodu.

U veljači 1944. postavljen je za zapovjednika oružanih snaga NDH, a na samom kraju kolovoza, nakon smjenjivanja Ante Vokića razriješen je dužnosti i stavljen na raspolaganje MINORS-u.

U travnju 1944. zajedno s Antom Vokićem posjetio je njemačko vrhovno zapovjedništvo (feldmaršala Wilhelma Keitela). Nakon sloma NDH povlači se Austriju, zatim u Italiju, gdje je u Rimu vodio brigu o radu javne kuhinje koja hranila više tisuća hrvatskih izbjeglica.

Savezničke vojne vlasti su ga uhićivale više puta kako bi ga izručile komunističkoj Jugoslaviji. Uspio je izbjeći izručenje te emigrirao u Argentinu.

## Literatura
**[[Tko je tko u NDH]]*
Ivan Paskvić

**Ivan Paskvić**, (mađarski: *János Pasquich*, njemački: *Johann Pasquich* ; Senj, 3. siječnja 1754. - najvjerojatnije Budim, 15. prosinca 1829.), hrvatski i mađarski astronom i matematičar.

Ravnatelj i osnivač zvjezdarnice na Gellert brdu (Budim), jedan od najeminentnijih hrvatskih i mađarskih intelektualaca svog vremena.

Školovao se i službovao u Zagrebu, ali je vrhunac njegovog znanstvenog i edukacijskog posla doživio u Mađarskoj. Tijekom života i rada u Budimu, učenik mu je bio i jedan drugi slavan hrvatski matematičar/astronom Mirko Daniel Bogdanić.

Živući u vrijeme nastanka pravih znanstvenih publikacija neprilika u kojoj se našao promijenila je svijet tih publikacija. Njegov ga je slovački asistent Danijel Matej Kmeth, u časopisu Astronomische Nachrichten, optužio za falsifikat, a nakon toga i u prestižnom mađarskom časopisu Tudományos Gyüjtemény te časopisu Baruna Franz Xaver von Zach-a,  Zach's Correspondance Astronomique.

U obranu Paskvićeva rada i točnosti izračuna stali su najpoznatiji znanstvenici tog doba: Heinrich Christian Schumacher, Carl Friedrich Gauss, Johann Franz Encke, Heinrich Wilhelm Olbers i Friedrich Bessel, a cijeli je događaj bio uvod u nastanak recenziranja znanstvenih radova i pisama prije objavljivanja, kako se takav događaj više ne bi ponovio.
Ivan Lenković

**Ivan Lenković** (?, - Otočec, kraj Novog Mesta, 22. lipnja 1569.), vrhovni kapetan Hrvatske i Slavonske krajine. Član je obiteljske grane Lenkovića koja se potkraj 15. stoljeća iselila pred naletima Osmanlija iz Like u Kranjsku.

Senjski je kapetan (prije 1539.) te vođa uskoka na području od Senja do rijeke Save, o. 1546. postao je zapovjednik sveukupnih uskočkih postrojba.

Godine 1553. načinio je nacrt obrane hrvatsko-slavonskih granica po kojem je izvršena organizacija Vojne krajine i koji je gotovo u potpunosti prihvaćen. Sudjelovao je s Nikolom Zrinskim u obrani Sigeta 1556. godine, a dvije godine kasnije obnavlja utvrđenja Senja i podiže tvrđavu Nehaj.

Godine 1556. imenovan je vrhovnim kapetanom Hrvatske i Slavonske krajine. Nosio je naslov baruna.

## Napomene


## Literatura
* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. XII, Zagreb, 2006.*
Ivan Đalma Marković

**Ivan Đalma Marković** (Senj, 6. studenog 1928. - Zagreb, 15. studenog 2006.), hrvatski nogometni trener i igrač.

Rođen je u Senju 6. studenog 1928. i premda nije bio veliki nogometaš ostvario je sjajnu trenersku karijeru. Igrao je u nogometnom klubu Nehaj iz Senja, te zagrebačkim klubovima Poštar i Sava.
Trenirao je Orijent, Dinamo Zagreb, Varteks, Olympique Marseille i Sturm i mnoge druge klubove, a bio je prvak Kanade s Metros Croatijom, te prvak Sjeverne Amerike s Toronto Italijom. Marković je odgojio niz standardnih igrača i reprezentativaca poput Zlatka Kranjčara, Velimira Zajeca, Marijana Vlaka, Zvonimira Bobana, Roberta Prosinečkog i mnogih drugih. Velik prijatelj, bio je mu je nogometni trener Biće Mladinić. Bio je vrsni poznavatelj najvećih svjetski filozofa poput Platona, Kirkegaarda, Hegela i drugih. Govorio je engleski, francuski, njemački i talijanski jezik.

## Igračka karijera

* Nehaj Senj (1946./1947.)
* Poštar Zagreb (1948./1958.)
* Sava Zagreb (1959./1960.)

## Trenerska karijera

* Kustošija (1961.)
* Orijent (1962., 1968./1969., 1983./1984.)
* Torpedo (1960.)
* juniori Rijeke (1964./1965.)
* juniori Dinama (1966./1967., 1972./1974., 1986.)
* Maribor (1970., 1979./1980.)
* Zagreb (1967., 1971.)
* Metros Croatia, Kanada (1974./1976.)
* Toronto Italia, Kanada (1977./1978., 1988./1989., 1992.)
* Olympique Marseille (1978./1979.)
* Dinamo (1980.)
* Dubrovnik (1982.)
* Sturm Graz (1985.)
* Jaska (1990.)
* Radnik Velika Gorica (1990./1991., 2000./2001.)
* Vorwärts (1991.)
* Beltinci (1993.)
* Karlovac (1994./1995.)
* Varteks (1997.)
* Samobor (1998./1999.)
Međimurske novine

**Međimurske novine** su tjednik koji izlazi u Međimurskoj županiji, sa sjedištem u Čakovcu.

Pokrenuo ga je međimurski preporoditelj i osloboditelj dr. Ivan Novak 1919. u svrhu slabljenja djelovanja mađaronskog lista Josipa Margitaja "Medjimurje/Muraköz", no ubrzo se ugasio.

Drugi put su "*Međimurske novine*" pokrenute 1995. godine i od tada neprekidno izlaze svakog tjedna.

Po stanju od veljače 2007., glavni urednik "Međimurskih novina" je Tomislav Novak, a direktor Bojan Hrkač.

## Vanjske veze
* Međimurske novine
RK Međimurje

**RK Međimurje** je hrvatski rukometni klub. Utemeljen je 1930. godine u Čakovcu. Nastupao je još pod imenima: "Hazena", "Jedinstvo", "RK Čakovec", "RK Zrinski Čakovec", "RK Perutnina Pipo IPC" i "RK MKA IPC".

## Poveznice
* Popis igrača RK Međimurje

## Vanjske veze
* Službena stranica kluba
Bela Krleža

**Bela Krleža** (djevojačko ime **Leposava Kangrga**) (Senj, 26. listopada 1896. – Zagreb, 23. travnja 1981.), srpskakazališna glumica.

## Biografija

Leposava Kangrga, hrvatska kazališna glumica poznatija kao Bela Krleža, rođena je u Senju 26. listopada 1896. godine, u ličkoj obitelji srpskog porijekla. Bela je kao jedinica bila izrazito vezana za obitelji svojih djedova. Otac Milan, seljačkog podrijetla, bio je poštanski službenik, a majka Katarina kći otočačkog trgovca Vuksana. Zajedno s roditeljima preselila se 1903. iz Senja u Zagreb, gdje je i maturirala. U Sveučilišnoj knjižnici radila je jednu školsku godinu (1920./21.). Glumica je privatno učila glumu, te je 1929. godine primljena u zagrebački HNK, gdje je debitirala u praizvedbi drame "Gospoda Glembajevi" u ulozi barunice Castelli. Autor te drame bio je njen suprug, cijenjeni hrvatski književnik Miroslav Krleža. Osim barunice Castelli, oživjela je i Krležine likove Laure Lenbach i Madlen Petrovne u "U agoniji", Melite i Klare u "Ledi", te Livije Ancile i Klare Anite u "Areteju".

Ostvarila je i zapažene uloge u Nušićevim i Držićevim komedijama, kao i u dramama Ibsena, Tolstoja i Gorkog. Nastupala je i kao gospođa Erline u "Lepezi lady Windermere" Oscara Wildea i kao Kitty Warren u "Zanatu gospođe Warren" Shawa.

Supruga je upoznala 1910. godine u Zagrebu. Umrla je 23. travnja 1981. u Zagrebu, te je sahranjena na Mirogoju. Na adresi Gvozd 23 gdje su živjeli Bela i Miroslav Krleža od 1952. godine, danas se nalazi njihov stan uređen kao izložbeni prostor koji je otvoren za posjetitelje.

## Izvori

## Literatura
* Bela Krleža na stranicama Hrvatskoga narodnoga kazališta u Zagrebu
ŽRK Senia

**Ženski rukometni klub Senia** osnovan je u sklopu Rukometnog kluba Senj, a djeluje samostalno od 4. listopada 2003.

Prvi predsjednik ŽRK Senia bio je Miroslav Prpić, a 2008. godine naslijedio ga je Siniša Orlić.

Trenerica seniorki je Milica Dorić.

## Vanjske veze

Stranica kluba
Aleksandar Benko

**Aleksandar Benko** (Čakovec, 16. veljače 1925. - St. Gallen, Švicarska, 26. svibnja 1991.), hrvatski nogometni reprezentativac

Napadač, karijeru je započeo u NK Čakovcu (1943.), nastavio 1947. u zagrebačkom Dinamu, s kojim osvaja prvenstva bivše države 1948., 1954. i 1958., potom (1958.) odlazi u Švicarsku, gdje je igrao za više klubova: Grasshopper (1958./59.), Lugano (1959.–60.), Wohlen (1961.–63.) i St. Gallen (1963.–67.). Tu je ostao do kraja života. Pokopan u na zagrebačkom Mirogoju.

Odigrao je jedini susret koji je Hrvatska nogometna reprezentacija odigrala u vrijeme dok je bila republika bivše SFRJ (12. rujna 1956. u Zagrebu, protiv momčadi Indonezije, 5:2), kada je bio kapetan momčadi i strijelac jednog od pogodaka.
Odigrao je i jednu utakmicu u dresu Jugoslavije protiv Francuske, 30. listopada 1949. u Parizu.
The Fourposter

***The Fourposter*** () je američki crno-bijeli film snimljen 1952. u režiji Irvinga Reisa. Predstavlja adaptaciju istoimenog kazališnog komada nizozemskog pisca Jana de Hartoga, premijerno prikazanog godinu dana ranije na Broadwayu. Protagonisti, čije likove tumače Rex Harrison i Lili Palmer, su bračni par, a radnja prati nekoliko decenija njihovog života, od 1890-ih kada se vjenčaju, pa do 1930-ih, kada ih razdvoji smrt. Radnja cijelog filma se odvija u njihovoj spavaćoj sobi, sa izuzetkom animiranih segmenata. *The Fourposter* je bio posljednji film u Reisovoj karijeri; Reis je umro 1953. godine, nekoliko mjeseci prije njegovog prikazivanja na venecijanskoj Mostri, gdje je Palmer dobila Kup Volpi kao najbolja glumica.

Po motivima filma i predstave je 1966. na Broadwayu postavljen mjuzikl pod naslovom *[[I Do! I Do!]]*.

## Vanjske veze
* 
*
Međimursko veleučilište u Čakovcu

**Međimursko veleučilište u Čakovcu** je ustanova visokoga obrazovanja koja omogućuje polaznicima završavanje dodiplomskog (preddiplomskog) stručnog studija iz nekoliko stručnih smjerova. Veleučilište je osnovano Uredbom Vlade Republike Hrvatske od 2. studenoga 2007., koja je stupila na snagu 12. studenoga 2007., te je počelo s radom 2008. godine.

## Lokacija
Zgrada Veleučilišta nalazi se u sklopu kompleksa bivše vojarne, u novouređenim prostorima, u Ulici bana Josipa Jelačića u Čakovcu.

## Odjeli i smjerovi dodiplomskog studija
Studiranje na Veleučilištu traje 3 godine, te nakon završenog dodiplomskoga studija, studenti stječu naziv *stručnog prvostupnika računarstva* i *stručnog prvostupnika ekonomije-menadžmenta turizma i sporta*.

Na Veleučilištu postoje sljedeći stručni studiji: Računarstvo, Menadžment turizma i sporta, te Održivi razvoj (u pripremi). U suradnji s Veleučilištem u Varaždinu postoje i stručni studiji: Graditeljstvo i Proizvodno strojarstvo.

Stručni studij Računarstva ima 2 smjera: Programsko Inženjerstvo i Inženjerstvo računalnih sustava i mreža.
Smjer Programsko inženjerstvo nudi izobrazbu u programiranju, izradi i održavanju složenih aplikacija i programskih alata, dok smjer Inženjerstvo računalnih sustava i mreža nudi izobrazbu u projektiranju i održavanju računalnih sustava i mreža. Dodatno usmjeravanje moguće je putem izbornih predmeta, seminarskog i završnog rada. Izvodi se kao redovni i izvanredni studij.

Stručni studij Menadžmenta turizma i sporta ima 2 modula: Menadžment turizma i Menadžment sporta.
Na stručnom studiju Menadžmenta sporta i turizma studenti stječu kompetencije za: rad poslovnih i ekonomskih analiza; rad na svim poslovima u hotelima; motelima, hostelima i smještajno-ugostiteljskim objektima; upravljanje poslovnim sustavima na poslovima menadžmenta u turizmu, turističke zajednice, udruženjima i savezima za turizam i šport, sportskim društvima, zabavnim parkovima, bazenima, sportskim dvoranama  i sl. objektima; upravljanje poslovnim sustavima na poslovima menadžmenta u organizacijama stručnih, znanstvenih, vjerskih, poslovnih, kongresnih, sportskih skupova u zemlji i inozemstvu; vođenje poslovanja turističkih organizacija (poduzeća, agencije, turističkih zajednica i sl.); vođenje sportskih organizacija, klubova, saveza, sportskih poduzeća i sl.; rad u marketinškim tvrtkama za poslovne, turističke i sportske promidžbe i unapređenje turističko- sportskih usluga; predviđanje postupaka i posljedica poslovne funkcije u poslovanju turističkih i sportskih organizacija; vođenje i organiziranje projekata u turizmu i sportu. Izvodi se kao redoviti i izvanredni studij.

## Upisi
Upis na veleučilište u 2008. godini provodi se bez kvalifikacijskog ispita. Kvota za upis je 50 studenata (25 u svakom od smjerova Računarstva). Prvih 15 studenata na rang-listi svakog smjera upisuje studij bez plaćanja, dok ostalih 10 upisuje uz plaćanje.

## Popis dekana
# Nevenka Breslauer (2008. - danas), privremeni dekan

## Izvori

## Vanjske veze
*Službeno mrežno sjedište.
Željeznička pruga Zaprešić–Varaždin–Čakovec

**Željeznička pruga Zaprešić–Varaždin–Čakovec** (često i **Zagorska magistrala**), jednokolosječna neelektrificirana regionala pruga duljine 100 km. Veći dio pruge prolazi kroz Hrvatsko zagorje, izravno povezujući najveći dio Hrvatskog zagorja i Međimurja sa Zagrebom, ali i Mađarskom. Puštena je u promet 1886. godine. Pruga se odvaja u kolodovoru Zaprešić od međunarodne pruge ''Državna granica – Savski Marof – Zagreb Glavni kolodvor''.

Na pruzi su najznačajnija željeznička čvorišta Zabok, gdje se odvajaju lokalne pruge Zabok-Krapina-Đurmanec i do Gornje Stubice, Varaždin, gdje se odvaja lokalna pruga za Ivanec i Goluobvec te regionalna pruga za Koprivnicu i Osijek, te Čakovec. U Čakovcu se pruga spaja na međunarodnu prugu Pragersko (SLO) - Ptuj (SLO) - Čakovec - Kotoriba - Nagykanizsa (HU). U Čakovcu se također odvaja i lokalna pruga za Mursko Središće i slovensku Lendavu.

Izgrađenost i kvaliteta prometne infrastrukture u željezničkom prometnom sustavu nisu zadovoljavajući, a tehničko - eksploatatorski parametri su najniže vrijednosti. Unatoč tome prugom putuje veliki broj svakodnevnih putnika, najčešće učenika i studenata. Najčešće putuju u Varaždin, Zabok i prema stajalištima i kolodvorima u gradu Zagrebu.

Prema voznom redu HŽ 2012./13. najveća brzina na pruzi iznosi 100 km/h i to na dionici Varaždin - Čakovec, dok je najmanja brzina od samo 40 km/h na jednom kraćem dijelu dionice Zabok - Veliko Trgovišće. Prugom, radnim danom, prometuje ukupno 22 lokalna putnička vlaka, 4 ubrzana vlaka (tarifa putničkog vlaka) i dva brza putnička vlaka. Većina putničkih vlakova izravno povezuje Zagreb Glavni kolodvor s Varaždin i Čakovcem, a neki vlakovi voze izravno i do Kotoribe. Teretni prijevoz je bitno skromniji i svodi se uglavnom na dva teretna vlaka radnim danom (Varaždin - Zagreb RK - Varaždin). 

#### Važniji gradovi i važni kolodvori na trasi

 Zaprešić 
 Zabok 
 odvojak prema Krapini 
 odvojak prema Donjoj Stubici 
 Bedekovčina  
 Novi Marof 
 Turčin 
 odvojak prema Ivancu 
 odvojak prema Koprivnici 
 Varaždin 
 *Most [[Drava]]*
 odvojak prema Čakovec DG 
 Spoj s prugom Čakovec DG 
 Čakovec 

## Galerija

Datoteka:Zeljeznicki kolodvor Zapresic.jpg|Kolodvor u Zaprešiću
Datoteka:Zlatar Bistrica (Bahnhof).jpg|Zlatar Bistrica
Datoteka:Bedekovčina railway station.JPG|Kolodvor u Bedekovčini
Datoteka:HŽ 2044 016.jpg|Mađarevo
Datoteka:Željeznička stanica Novi Marof.jpg|Kolodovor Novi Marof
Datoteka:Varaždin (Bahnhof).jpg|Kolodovor Varaždin
Datoteka:Kolodvor Čakovec.jpg|Željeznički kolodvor u Čakovcu
Datoteka:Most na Trnavi, Čakovec - kolodvor.jpg|Ulaz na čakovečki željeznički kolodvor


## Povezano
* Željezničke pruge u Hrvatskoj

## Izvori
* Promet i granice Krapinsko-zagroske županije
Senjski zbornik

**Senjski zbornik** je zbornik grada Senja kojego od 1965. godine izdaju *Gradski muzej Senj* i *Senjsko muzejsko društvo*.

Prvi zbornik je izašao 1965. godine, a njegovo izdavanje je nastavljeno sve do danas.

Svako izdanje zbornika donosi nekoliko članaka od kojih svaki obrađuje neki dio povijesti vezane uz grad Senj ili njegovu općinu ili pak biografije nekih ljudi koji su snažno utjecali na povijest grada Senja i njegove okolice.
Sandra Šarić

**Sandra Šarić** (Senj, 8. svibnja 1984.) je hrvatska  tekvandoašica i bivša europska prvakinja.

## Sportska karijera
Trenira i bori se za klub *TK Metalac* iz Zagreba.

Uz osvajanje naslova europske prvakinje 2008. godine, najveći uspjeh u dosadašnjem tijeku karijere ostvarila je osvajanjem brončanog odličja na Olimpijskim igrama u Pekingu 2008.

Dobitnica je godišnje Državne nagrade za šport "Franjo Bučar" za 2008. godinu.

## Vanjske veze
* Životopis na službenim stranicama OI 2008.
* O Sandri Šarić na službenim stranicama Grada Senja
Perivoj Zrinskih

**Perivoj Zrinskih** nalazi se oko Starog grada Zrinskih u gradu Čakovcu (Međimurska županija). Smješten je u centru grada, nekoliko koraka od glavnog gradskog trga.

Čakovečki je park sastavni dio kompleksa čakovečke utvrde, koja se na tom mjestu, premda nadograđivana i obnavljana, nalazi još od 13. stoljeća. U perivoju se nalazi više spomenika, statua, memorijalnih objekata (spomen-ploča) i drugih umjetničkih kiparskih djela. Tu su, među ostalima, brončana statua hrvatskog bana Nikole Zrinskog Sigetskog, barokni kameni kip Svetog Jeronima (postavljen 1766. godine) i spomenik u obliku kamenog obeliska poginulim Međimurcima u Prvom svjetskom ratu.
Na samom ulazu u perivoj, ujedno na rubu glavnog čakovečkog gradskog trga i kao njegov sastavni dio, smješten je monumentalni kameni spomenik banu i pjesniku Nikoli Zrinskom Čakovečkom, koji se sastoji od postolja s dubokim reljefom lika Nikole Zrinskog te zaobljenog stupa na čijem je vrhu orao raširenih krila što stoji na maču (kao simbolu Nikolinog viteštva i junaštva) i liri (kao simbolu banovog pjesništva). 

## Galerija
Feštetićeva zgrada u Čakovcu

**Zgrada Feštetić** nalazi se u gradu Čakovcu, Međimurska županija. 

Impozantan objekt, građen u razdoblju historicizma oponašanjem neoromaničkog stila, imajući elemente arhitekture dvorca, dominira sjevernim dijelom grada Čakovca, protežući se uzduž Svetojelenske ceste. Oko njega nalazi se njegovani park s raznolikom florom. 

Nekad je ova građevina, podignuta između 1857. i 1859. godine, imala ulogu upravne zgrade vlastelinstva grofova Feštetića, prema kojima i danas nosi ime, dijelom služeći i kao uprava tvornice šećera Jurja Feštetića, čija se proizvodnja odvijala u razdoblju 1855-1870. godine u središnjoj palači Starog grada Zrinskih i bila prvi industrijski pogon u Čakovcu. Zgrada je 1923. godine prenamijenjena, i sve do danas u njoj se nalaze odjeli čakovečke gradske (kasnije županijske) bolnice.

## Vanjske veze
* Zgrada Feštetić u Čakovcu
Stadion SRC Mladost

**Stadion SRC Mladost** je stadion u Čakovcu. Ukupni kapacitet stadiona je 8.000 mjesta, od kojih je 5.000 sjedećih, a 1.500 mjesta na glavnoj tribini je natkriveno.

Stadion SRC Mladost uglavnom se koristi za odigravanje domaćih utakmica nogometnih klubova Čakovec i Međimurje, kao i za održavanje raznih natjecanja u atletici. Stadion je otvoren 1987. godine, i to za potrebe Univerzijade, koja se održavala u Zagrebu. 

Iako je stadion u vlasništvu grada Čakovca, o njemu brine gradsko komunalno poduzeće EKOM. U proljeće 2009. godine stadion je opremljen reflektorima i digitalnim semaforom, a reflektori su u isto vrijeme postavljeni i oko pomoćnog igrališta stadiona.
Pavao Tijan

**Pavao Tijan** (Senj, 15. VI. 1908. – Madrid, 2. VII. 1997.), hrvatski i španjolski leksikograf i publicist. Suprug je nagrađivane hrvatske emigrantske radijske spikerice Nedjeljke Luetić-Tijan.

Pohađao je Sveučilište u Zagrebu, gdje je diplomirao kroatistiku i slavistiku 1930. godine. Kasnije je bio i gimnazijski profesor. Uređivao je *[[Hrvatski jezik (časopis)|Hrvatski jezik]]*, te je bio član projekta *[[Hrvatska enciklopedija|Hrvatske enciklopedije]]*. Bio je član Hrvatskog izdavalačkog bibliografskog zavoda, gdje je uređivao njegovu publikaciju *[[Književni tjednik]]*. Nakon pada Nezavisne Države Hrvatske 1945. godine bježi u od nadolazeće Vojske jugoslavenskih partizana zbog straha od odmazde. Tako je s članovima svoje obitelji otputovao u Austriju, te preko nje u Rim gdje je ostao do 1947. godine. Tu je 1946. godine objavio svoju knjigu *Martyrium Croatiae* (Hrvatsko mučeništvo). Od Rima odlazi u Madrid, gdje je ostao do kraja svoga života.

U Španjolskoj je bio sveučilišni profesor u Madridu, znan kao don *Pablo Tijan Roncevic*. Pavao Tijan nositelj je prestižne kolajne španjolskog kralja - Cruz de Alfonso X el Sabio (Encomienda con Place de Alfonso X El Sabio del Estado español por sus meritos en el campo de la cultura (Kolajna Alfonsa X. 'Mudraca', od španjolske države, za njegove doprinose na polju kulture). Tijan je bio veliki prijatelj, i suradnik u pisanju Hrvatske enciklopedije s Josipom Milkovićem - političar, sugrađaninom i političkim istomišljenikom na čiji je nagovor 1945. i otišao u emigraciju. Iako je bio stranac, bio je:

* tehnički urednik Enciklopedije španjolske kulture (Encyclopedia de la Cultura Espanola, 1-5, Madrid, 1963-1968), 
* bliski suradnik glavnog urednika biografske enciklopedije *Kovači suvremenog svijeta* (*Forjadores del Mundo Contemporáneo*), 1-4, Madrid, 1959-1961, 
* suradnik djela Las grandes corrientes del pensamiento contemporaneo (Veliki vjesnici suvremene misli), Madrid, 1959, I-II, 
* suradnik djela Geografia Universal (Opći zemljopis), Barcelona 1952.

1993. se vraća u Zagreb i Senj za svoga prvog posjeta u Hrvatsku nakon 48 godina. Tada je postao počasnim građaninom Senja. Umire u Madridu 1997. godine. 2007. godine je Hrvatska Vlada prenijela njegova pisana djela iz Madrida u Zagreb.

## Vanjske veze

*Gojko Borić: Hrvati u Madridu , Hrvatska revija br. 1/2010.
Mirko Ožegović

**Mirko Ožegović** (1775.–1869.), barun, senjsko-modruški biskup i političar; preporoditelj; osnivač gimnazije u Senju. Pripadao je plemićkoj obitelji Ožegovića Barlabaševačkih.

## Biografija

Poznat kao preporoditelj, osnivač prve čitaonice i knjižnice u Senju, obnovitelj gimnazije, dobrotvor senjski. Za istog je vezana jedna povijesna zanimljivost. Obzirom da je senjski biskup imao dopuštenje za službu Božju na starohrvatskom jeziku, isti je predvodio svečanu liturgiju povodom ustoličenja Josipa Jelačića za bana, u crkvi Sv. Marka u Zagrebu.

Brat je Stjepana Ožegovića, hrvatskog dužnosnika i političara.

## Izvori
* http://enciklopedija.lzmk.hr/clanak.aspx?id=29371
* Službene stranice Grada Gospića  (25. veljače 2010. s dopusnicom)
Muzej Međimurja Čakovec

.
**Muzej Međimurja [[Čakovec]]** zavičajni je muzej, osnovan od strane Međimurske županije.

## Historija
Muzej Međimurja osnovan je 1954. godine kao Gradski muzej. Danas je to muzej zavičajnog tipa s regionalnim djelokrugom. Stari grad Zrinskih u kojem je on smješten predstavlja spomenik kulture od nacionalne vrijednosti i značaja. Muzej je nadležan za područje Međimurske županije.

Muzej je nakon osnivanja najprije bio smješten u prostorima vanjske utvrde Starog grada Čakovca, a kasnije je premješten u unutrašnju palaču. Stalni muzejski postav otvoren je 1955. godine i tijekom godina je stalno proširivan i obogaćivan, tako da danas obuhvaća oko 5.000 četvornih metara.

## Djelatnost

Djelatnost muzeja definirana je zakonskom legislativom vezanom uz muzeje. Muzej radi na sustavnom prikupljanju, čuvanju, restauriranju, konzerviranju, prezentaciji te trajnoj zaštiti muzejske građe s područja nadležnosti muzeja. Uz to, on daje i niz stručnih usluga iz svoje domene.

## Građa

Muzejska građa vezana je prvenstveno za područje Međimurja. Muzej ima pet odjela: arheološki, etnografski, kulturno-povijesni, povijesni te likovnu galeriju. Važan segment galerijskog odjela je Memorijalna zbirka Ladislava Kralja Međimurca (1891.-1976.). Muzejski fond sadrži 18.993 eksponata od regionalnog, pa i nacionalnog značaja, smještenih u ukupno 51 zbirki, uključujući lapidarij, koji se nalazi u atriju unutrašnje palače Starog grada.

U ustanovi se provodi digitalizacija građe po muzejskim odjelima.

## Usluge

Muzej Međimurja pruža usluge stručne pomoći iz područja djelatnosti muzeja, organizira održavanje predavanja, vršenje stručnog vodstva, pružanje usluge informiranja vezano uz aktivnosti, organiziranje specijaliziranih izložbi, objavljivanje stručnih publikacija i drugo.

## Galerija

## Izvori
* Ministarstvo kulture (preuzeto 14. studenog 2008.‎)

## Povezano
* Popis muzeja u Hrvatskoj

## Vanjske veze
* Mrežne stranice Muzeja Čakovec 
* Muzeji Hrvatske na internetu, Muzej Međimurja Čakovec 
* Web-stranice Muzeja Međimurja
Ivo Senjanin

**Ivo Senjanin** (? - Karlovac, 20. srpnja 1612.) bio je narodni junak. Kao uskok i hajduk proslavio se brojnim vojnim podvizima protiv Osmanlija. Zbog manjeg broja povijesnih izvora, puno onoga što je poznato o njemu danas se uglavnom pripisuje legendama, a pojedinosti njegova života i određena postignuća i srednjovjekovnom romantizmu.

## Biografija
Ivo Senjanin, rođen kao *Ivan Vlatković*, 16. stoljeća bio je zapovjednik skupine hajduka, s kojom se borio protiv Osmanlija između ostalog u Albaniji, Bosni,Hercegovini i Hrvatskoj. Dana 7. travnja 1596. sudjelovao je u oslobađanju Klisa od Osmanlija.
Otac mu je bio imena Novak, pa otuda zapisi Novaković ili Novaković-Vlatković. Majka mu je bila od Domazetovića. Ivan je imao dva brata, također uskoka, starijeg Jurja i mlađeg Mihu.
Spomenuto je i da imao sina (ne spominje mu se ime) i kćer Matiju

Sudjelovao je 1571. u Bitci kod Lepanta, bitkama u Cipru, Egiptu, Peloponezu, u Bitci kod Siska i u bitkama kod  Petrinje. Kasnije je postao uskok.

Sudjelovao je u Dugom ratu (1593-1606) između Habsburgovaca i Osmanlija, iz kojeg je izišao kao nadvojvoda

1602-1608. Ivo Senjanin-Vlatković neosporni je gospodar jadranskih voda vraćajući Mlečanima milo za drago. 
Latinski ga izvori nazivaju »Uscocchorum dux« (vojvoda uskoka), njemački »Hauptman Khermbatom«

Zbog promjena političkih odnosa između Mlečana i Osmanlija, Venecijanci su tražili Senjaninovu glavu. Nakon što je u studenom 1606. sklopljen mir između Habsburške Monarhije i Osmanskog Carstva postalo je zabranjeno provaljivati na turska područja. Zbog stradanja osmanskih podanika u sukobu s Turcima, protiv Ive Senjanina je kao prilog sređivanju državnih odnosa Habsburške Monarhije, Mletačke Republike i Osmanskog Carstva provedena istraga. Nakon što je istragom utvrđeno da je oduzeo nešto opskrbe (žito) senjskom upravitelju, okrivljeni Ivo Senjanin osuđen je na smrt.

Pogubljen je mačem 20. srpnja 1612. u Karlovcu. Pomilovan je poslije pogubljenja.

## Legende
Do danas su sačuvane brojne narodne pjesme u čast Ive Senjanina i njegovog hajdučkog i uskočkog junaštva.

## Povezano
*hajduci
*uskoci

## Reference

## Vanjske veze
*Marko Perojević: Petar Kružić, kapetan i knez grada Klisa
NK Sloga Čakovec

**NK Sloga** je nogometni klub iz Čakovca. Osnovan je 1931. godine.

Trenutačno se natječe u 1. međimurskoj ligi.
Ladislav Barišić

**Ladislav Barišić** (*[[makedonski]]: Ладислав Баришиќ*; Čakovec, 6. lipnja 1941 - Skoplje, Makedonija, 2. lipnja 1991) je bio makedonski i jugoslavenski likovni kritičar hrvatskog porijekla. Studirao je na Sveučilištu u Zagrebu. On je vodio rubrike umjetnosti u makedonskom i hrvatskom tisku ("Nova Makedonija", "Ekran", "Osten", "Oko"). Izbjegavao je ideološke zamke kroz polemike i zalagao se o prevladavanju provincijalizma u umjetnosti i kritike. Autor је knjige "Uznemireni predložak" („*Вознемирен шаблон*“).

## Izvori
Ivan Starčević

**Ivan Starčević** (Mrkopalj, 7. ožujka 1877. - Senj, 24. studenoga 1934.), biskup senjski i modruški ili krbavski (1932. - 1934.).

## Biografija

Pučku školu pohađao je u rodnom mjestu, a potom je bio u senjskom konviktu Ožegovićianum, gdje je završio četiri niža razreda. Peti i šesti razred pohađao je u Rijeci, a sedmi i osmi u nadbiskupijskom liceju u Zagrebu. Bogoslovno učilište u Senju pohađao je godinu dana, a potom je otišao na daljnje školovanje u Budimpeštu. Mladu misu imao je u Mrkoplju 5. kolovoza 1900.  Bio je vjeroučitelj u senjskim pučkim školama, potom profesor na teološkom učilištu, ravnatelj kancelarije biskupa Antuna Maurovića (1895. – 1908.) i desna ruka njegovih nasljednika, biskupa Roka Vučića (1910. – 1914) te Josipa Marušića (1915. – 1930).  Posvećen je za biskupa senjsko-modruškog ili krbavskog 28. kolovoza 1932. Introniziran je u Senju 11. rujna iste godine. Njegovo biskupsko geslo bilo je “Moli i radi” (lat. "*Ora et labora*"). Pokrenuo je Katolički pokret na Sušaku te (dvo)tjednik "Istinu", glasilo toga pokreta. Umro je u Senju 24. studenoga 1934. Sahranjen je najprije bio u Senju na groblju sv. Vida, ali su njegovi posmrtni ostatci 20. rujna 1939. godine preneseni u rodni Mrkopalj i položeni pod glavni oltar župne crkve Majke Božje od Sedam žalosti.

## Izvori
* Goran Moravček, Katolički pokret na Sušaku u zborniku Stoljetnica života i rada Milosrdnih sestara sv. Križa na Sušaku, Rijeka, 2005., str. 141-159.
KK Međimurje

**KK Međimurje** je hrvatski košarkaški klub iz Čakovca.

Korijeni kluba su 1962. godine kad su nakon europskog prvenstva u Beogradu skupina srednjoškolaca koje je okupio Miro Martinec zaigrala košarku u ondašnjem DTO Partizanu. Desetljeće je vremena postojala ta košarkaška sekcija. Koncem 1971. ljubitelji košarke iz Partizanove košarkaške sekcije odlučili su da ne žele više biti samo sekcija DTO Partizan, nego biti samostalni klub. Osnivačka skupština košarkaškog kluba Čakovec (današnjeg KK Međimurja, razlikovati od današnjeg KK Čakovca ) održala se 20. siječnja 1972. godine.
1997./98. nosili su ime sponzora Vajde te pobijedili u A-2 ligi i plasirali se u 1. ligu. Te 1997. proglašeni su za najbolju momčad Međimurske županije.

Seniori su krajem sezone 2011./12. postali prvacima hrvatske A-2 lige sjever.
## Poznati igrači
Hrvatski reprezentativci iz Međimurja:
*Goran Kalamiza
*Davor Ostoja, kadetski hrvatski reprezentativac
*Matija Novak, kadetski hrvatski reprezentativac
*Goran Fodor, kadetski i juniorski hrvatski reprezentativac (bronca s EP 2008.)
*Andro Svaty

## Izvori

## Vanjske veze
*KK Međimurje  Povijest
Antun Biber

**Antun Biber - Tehek** (Podturen kraj Čakovca, 13. travnja 1910. - Zagreb, 13. prosinca 1995.) je bio hrvatski komunistički političar.

Po zanimanju je bio postolarski radnik. Od 1930. godine radio je u Zagrebu. Godine 1939. postao je članom Komunističke partije Jugoslavije. Nakon osnutka NDH, ilegalno je živio u Zagrebu. Rukovodio je akcijama diverzantskih udarnih skupina, pa je tako bio i jedan od organizatora diverzije na Glavnoj pošti u Jurišićevoj ulici, 14. rujna 1941. godine. U veljači 1942. godine otišao je iz Zagreba na slobodni teritorij u Slavoniju. Od rujna 1943. do ožujka 1945. godine bio je sekretar (tajnik) Oblasnog komiteta (odbora) KPH za Zagrebačku oblast.

Poslije rata, bio je organizacijski sekretar CK KPH od 1946. do 1950., ministar Komiteta za ugljen u Vladi FNRJ, predsjednik Savjeta za poljoprivredu u Vladi NR Hrvatske, član Izvršnog vijeća Sabora NR Hrvatske, predsjednik Glavnog odbora Socijalističkog saveza radnog naroda Hrvatske i ostalo. Bio je i član CK SKH i CK SKJ.

Umro je 13. prosinca 1995. godine u Zagrebu. Sahranjen je na zagrebačkom groblju Mirogoj.

Nositeljem je Partizanske spomenice 1941. i ostalih jugoslavenskih odlikovanja. Ordenom narodnog heroja odlikovan je 27. studenog 1953. godine.

## Literatura
* *Narodni heroji Jugoslavije*. „Mladost”, Beograd 1975. godina.
Željeznička pruga Čakovec–Kotoriba

|}
**Željeznička pruga Čakovec–Kotoriba** (oznaka **M501**), jednokolosječna neelektrificirana međunarodna pruga duljine 42 km. Izgradnja pruge počela je 1857. godine. a otvorena je 24. travnja 1860. godine te je kao takva prva izgrađena pruga u Hrvatskoj. Pruga je povezivala Pragersko s Velikom Kanižom u Austro-Ugarskoj.


Image:Željeznički kolodvor Čakovec - jug.jpg|Željeznički kolodvor Čakovec
Image:Željeznička pruga kod Čakovca.jpg|Željeznička pruga kod Čakovca


## Povezano
* Željezničke pruge u Hrvatskoj
ŽRK Zrinski Čakovec

**Ženski rukometni klub Zrinski** je hrvatski ženski rukometni klub.

Boja dresa je crvena.

Veliki klupski uspjeh u povijesti ovog kluba je u mlađim kategorijama. Sezone 2009./10.,(u najboljoj sedmorki Paula Posavec kao lijevo krilo, Stela Posavec kao srednja vanjska te Nebojša Buvač kao najbolji trener)  2011./12. i  2012./2013. kadetkinje su postale hrvatskim prvakinjama. Završnica se igrala u Umagu i Novigradu, a Čakovčanke su nanizale sedam pobjeda.

Sastav prvakinja 2012./13. činile su: Dominić, Ivačić, Paula Posavec, Šarić, Makar, Sinanović, Glad, S. Posavec, Zadravec, Resman, Horvat, Car, Androić, Benčik, Balić, Laptoš. Trener: Željko Golik. Zrinski je dao dvije igračice u najbolju sedmorku; Paulu Posavec i Nikolinu Zadravec, Stela Posavec je najbolja je igračica, Ira Resman najbolja obrambena igračica turnira.

2012. su godine igračice ŽRK Zrinskog proglašene su za najbolju ekipu Međimurske županije.

## Izvori

## Vanjske veze
*ŽRK Zrinski - službene stranice 
*Službene stranice
Sveta Jelena (Senj)

**Sveta Jelena** je naselje u sastavu Grada Senja, u Ličko-senjskoj županiji.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 2011. naselje je imalo 16 stanovnika.

## Izvori
Siniša Golub

**Siniša Golub** (Čakovec, 8. rujna 1976.), hrvatski aktivist i publicist.

Siniša Golub je međimurski okolišni aktivist, publicist i pokretač brojnih projekata u zaštiti prirode i okoliša. Osnivač je udruge ZEO Nobilis, urednik prve foto-monografije regije Međimurje u 21. stoljeću. Bavi se pisanjem i fotografijom, te redovno objavljuje stručne i popularne članke u hrvatskim časopisima.

Pokretač časopisa NOBILIS, časopisa Međimurje:Sjever, te autor ili urednik nekoliko knjiga zavičajne tematike. Veliku količinu energije uložio je u lobiranje kad je rijeka Mura bila u procesu izglasavanja zaštite. Autor prve hrvatske knjige o rijeci Muri.

Aldo Leopold, američki prirodoslovac i praktičar u zaštiti divljine, Golubov je najveći uzor. U gusto naseljenom Međimurju otkrio fenomen bokaža, koji prema svim teorijama razvoja tu više ne bi trebao biti nazočan u prostoru.

Povremeni kolumnist nekoliko listova i magazina, fotograf i dokumentarist. Tijekom 2010. godine, zajedno s kolegama snimio je nekoliko dokumentarnih filmova o rijeci Muri i Dravi te o prirodnim vrednotama Međimurja.

Zaposlen kao stručni suradnik za zaštitu prirode (trenutno kao ravnatelj) u Javnoj ustanovi za upravljanje zaštićenim prirodnim vrijednostima na području Međimurske županije. Pokrenuo projekt uspostave "Centra za posjetitelje" zaštićene međimurske prirode u selu Križovec. Vidi: Međimurje

## Bibliografija:
* Svijet nestaje ... a Mjesec pojma nema (1999.)
* Sandale na vodi (koautor s Lidijom Bajuk, 2000.)
* Međimurje - zemlja između voda (2003.)
* Teta Liza - život protkan pjesmom (koautor 2004.)
* Međimurje - elementarno i profinjeno (2004.)
* U divljini je spas svijeta (uredio 2006.)
* Rijeka Mura u 77 fotografija (2006.)
* Od prašume do Regionalnog parka Mura-Drava (koautor 2011.)
* *U početku bijaše Stablo*: 50 godina zaštite prirode u Međimurju (uredio 2013.)
Dražen Ladić

**Dražen Ladić** (Čakovec, 1. siječnja 1963.) je bivši hrvatski nogometaš koji je igrao na poziciji vratara.

Prvi klub u karijeri bio mu je varaždinski Varteks. Kasnije je branio za Iskru iz Bugojna u prvoj i drugoj SFRJ ligi, a s njom je osvojio i Srednjoeuropski kup 1985. godine. Zatim za zagrebački Dinamo u kojem je proveo čak 14 sezona odigravši **802** utakmice, više nego ijedan drugi igrač. U reprezentaciji Hrvatske odigrao je 59 međunarodnih utakmica u razdoblju između 1990. i 2000. godine, a 1991. nastupio je i u dvije utakmice za reprezentaciju bivše Jugoslavije.

Za Hrvatsku je Ladić nastupio i na Euru 1996. u Engleskoj te SP-u 1998. u Francuskoj, gdje je hrvatska reprezentacija osvojila brončanu medalju u svom prvom nastupu na svjetskim nogometnim prvenstvima. Ladić je bio jedan od ako ne i najbolji hrvatski igrač tog turnira iskazavši se sjajnim obranama iako je u pripremnom razdoblju iskazao veliku nesigurnost i imao nekoliko velikih pograšaka.

Kao član reprezentacije 1998. dobitnik je Državne nagrade za šport "Franjo Bučar".

Posljednji službeni nastup u svojoj igračkoj karijeri zabilježio je 28. svibnja 2000. odigravši simboličnih 10 minuta (10 godina u reprezentaciji) u prijateljskoj utakmici hrvatske reprezentacije s Francuskom u Zagrebu. Na leđima mu je bio broj nastupa za Hrvatsku, 59.

Od kolovoza 2006. obnaša dužnost izbornika hrvatske reprezentacije za igrače do 21 godinu starosti. Krajem siječnja 2011. dobio je otkaz nakon skandala u kojem je otkriveno njegovo navodno lažiranje police auto-osiguranja.

## Izvori
Petra Somek

**Petra Somek**,  (Čakovec, 1974.)

Direktorica i urednica poduzeća i časopisa za popularizaciju geografije "Meridijani" Samobor.
Petar Feletar

**Petar Feletar** (Čakovec, 23. listopada 1978.), hrvatski geograf i povjesničar.

Autor monografije *Istočno Međimurje* (2005) i suautor monografije *Novi Zrin* (2001). Završio studij geografije i povijesti. Tajnik je uredništva časopisa *Podravina* i član užeg uredništva časopisa *[[Meridijani (časopis)|Meridijani]]*. Bio je predsjednik Sveučilišne organizacije HSS-a.
Silvija Hinzmann

**Silvija Hinzmann** (Čakovec, 28. ožujka 1956.), njemačka književnica, prevoditeljica i tumačica hrvatskog porijekla.

## Biografija
Osnovnu školu pohađa u Daruvaru i Dežanovcu. Od 1970. živi u Stuttgartu, Njemačka. Nakon školovanja tajnica u raznim tvrtkama, a početkom 80-ih godina počinje počasnim radom kao prevoditeljica i tumačica za socijalne službe i ustanove, škole, bolnice itd. Godine 1993. polaže državni ispit i osniva prevodilački ured . 
Članica njemačke udruge literarnih prevoditelja (VdÜ), Savezne udruge njemačkih prevoditelja (BDÜ) i Udruge sudskih tumača i prevoditelja s prisegom u pokrajini Baden-Württemberg (VVU).

Literarni previjevodi:
"Geraubte Kindheit"/Ukradeno djetinjstvo/ Ivan Ott, Hess Verlag, izlazi tijekom 2007. 
"Erlebnisse des Don Simeon"/Doživljaji don Šime/ Ivan Ott, Udruga građana, Biblioteka Sapho, Rijeka 2005. 
"Katzengeschichten"/Mačje priče/, Ivan Ott, Udruga građana, Biblioteka Sapho, Rijeka 2005.

Autorica:
Piše pretežno na njemačkom. Autorica je niza kratih kriminalističkih priča, koje su objavljene u raznim njemačkim antologijama.
Članica udruge njemačkih kriminalističkih autora "Syndikat", međunarodne udruge kriminalističkih spisateljica "Mörderische Schwestern" /"Ubojite sestre"/ i dr.

Svoj prvi kriminalistički roman "Die Farbe des Himmels" ("Boja neba") napisala zajedno s autoricom Britt Reissmann (Emons Verlag] Köln, 2005.) 
Trenutno radi na svom drugom romanu.

Antologičarka:

Zajedno s autoricom Ruth Borcherding-Witzke priprema zbirke kriminalističkih kratkih priča za seriju "Tatort Ost" ("Mjesto zločina Istok") kod istočnonjemačkog izdavača Mitteldeutscher Verlag Halle. 
# "Mördorrisch legger" Kulinarische Kurzkrimis aus Sachsen ("Ubojito slasno"  kulinarski kratki krimići iz Saksonije), MDV, izašla u ožujku 2006. 
# "Mord zwischen Klueß und Knölla, Hütes und Hebes" Kulinarische Kurzkrimis aus Thüringen, (kulinarski kratki krimići iz Tirinške), izašla u ožujku 2007. 
# "Tödliches von Haff und Hering" - Kulinarische Kurzkrimis von der Ostsee (kulinarski kratki krimići sa Istočnog mora, MDV, izlazi u ožujku 2008.

Literarna antologija zajedno s Alidom Bremer i Dagmar Schruf:

# "Südliche Luft - 20 Liebeserklärungen an Kroatien" ("Južni zrak - 20 izjava ljubavi Hrvatskoj"), Ullstein/List Verlag, izlazi u ožujku 2008 Knjiga će biti predstavljena na Sajmu knjiga u Leipzigu.
Nikola Pokrivač

**Nikola Pokrivač** (Čakovec, 26. studenog 1985 – Karlovac, 18. travnja 2025.) bio je hrvatski nogometaš i reprezentativac koji je igrao na poziciji zadnjeg veznog.

Započeo je igrati u Jurovcu za NK Bratstvo i sa 11 godina prešao u NK Čakovec. Pet je godina kao klinac proveo u NK Čakovcu, a kad je klub ispao iz I HNL, kao kadet prešao je 2000. godine u NK Varteks, tamo odigrao šest sezona, od toga dvije prvoligaške. U NK Varteksu do prvih 11 seniorske momčadi probio se sredinom sezone 2004./05., nakon čega se ustalio među prvotimcima, i pod vodstvom Zlatka Dalića izrastao u vrlo dobrog nogometaša. Za vrijeme boravka u Varteksu iskazao se kao polivalentan igrač, sposoban igrati na lijevoj strani, bilo kao bek ili krilo, te stoper ili obrambeni vezni igrač. Trener ga je, ipak, najčešće koristio u obrani.

Nakon što je dogurao i do mlade reprezentacije, te počeo nizati vrlo dobre rezultate u prvenstvu, javilo se zanimanje većih klubova, ponajprije splitskog Hajduka koji je u ljeto 2006. za njega i, klupskog mu kolegu, Daria Jerteca nudio Varteksu 6 milijuna kuna. Trener Dalić to je ljeto ostao bez petorice igrača i nije dozvolio ni pomisao na prodaju i jednog od spomenute dvojice. Pokrivač je ostao još jednu polusezonu u Varaždinu, i na zimu najavio da odlazi. Opet je velike novce nudio Hajduk, no, ovog puta i Dinamo. Iako je isprva tvrdio da je splitski prvoligaš konkretniji i rađe bi otišao nešto južnije, s vremenom je promijenio mišljenje, i zbog trenera zagrebačkih "modrih" Branka Ivankovića i želje svoje djevojke, potpisao dulji i bogatiji ugovor za Dinamo.

U početku je bio na klupi, dok, uslijed ozlijede Zorana Mamića, nije zaigrao u kup-derbiju sa Hajdukom. Igrajući na mjestu obrambenog veznog odigrao je sjajnu utakmici i zadržao se među prvih 11. 31. siječnja 2008. Nikola je potpisao ugovor s AS Monacom.

Nakon što je u Monacu bio otpisan od strane novog trenera, Pokrivač je potpisao za austrijskog prvoligaša Red Bull Salzburg.

Nakon dvije sezone u Austriji, Nikola potpisuje ugovor sa zagrebačkim Dinamom.

Na zimu 2013., Nikola odlazi na posudbu u Inter Zaprešić.

U lipnju 2013., Nikola potpisuje dvogodišnji ugovor sa Rijekom, ali u Rijeci ostaje tek jednu sezonu.

Poginuo je 18. travnja 2025. godine u teškoj prometnoj nesreći u Karlovcu.

## Reference

### Vanjske veze
* Nikola Pokrivač na hnl-statistika.com
Stjepan Uzdóczy-Zadravec

Fra **Stjepan Uzdóczy-Zadravecz** ili samo **Stjepan Zadravec** (Čakovec, 20. lipnja 1884. - ?, 1965.), hrvatski naslovni biskup i mađarski biskup pri Vojnom ordinarijatu.

Rođen je u Čakovcu u Austro-Ugarskoj, u vrijeme dok je Međimurje bilo izvan Kraljevine Hrvatske i Slavonije, odnosno izravno u Ugarskoj.

Zaredio se za franjevca 1907..

1920. je imenovan za Vojnog ordinarija za Ugarsku i za naslovnog biskupa Dometiopolisa, za kojeg se zaredio iste godine.

Kao biskup pri Vojnom ordinarijatu za Mađarsku se umirovio  1926., ostavši u naslovu biskupa u mirovini.
Damir Lesjak

**Damir Lesjak** (Čakovec, 1967.) je bio hrvatski nogometaš. Po vokaciji obrambeni igrač. 

Nastupao je za zagrebački Dinamo od 1986. do 1995. godine te je osvojio hrvatsko prvenstvo 1993. godine i kup 1994. godine. Nastupao je i za izraelski Hapoel iz Haife od 1996. do 1997. godine i belgijski Excelsior Mouscron od 1996. do 1999. godine. 

Za zagrebački Dinamo je odigrao **510** utakmica postigavši 8 pogodaka. Dobra pregleda igre, vrlo borben, najčešće u ulozi *libera*, spretno se uključivao u napadačke akcije. U Dinamo je došao iz Čakovca kao omladinski reprezentativac i član mlade reprezentacije Jugoslavije.
Brezik Našički

**Brezik Našički** je naselje koje administrativno pripada gradu Našice u Osječko-baranjskoj županiji, od kojeg je udaljen oko 1,5&nbsp;km.

U Breziku se nalazi jedan ribnjak i brdašce Šalapanka.

Naselje ima oko 400 stanovnika. Najveća ulica je Ulica Josipa bana Jelačića koja se proteže kroz cijelo selo. 
## Stanovništvo


Iskazuje se kao dio naselja od 1890. do 1931., a kao naselje od 1948. Do 1900. iskazivano pod imenom Brezik.
Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Breziku Našičkom je živjelo 359 stanovnika u 121 kućanstvu.
## Sport

* Nogometni klub Brezik
* Boćarski klub Brezik
## Izvor
Filip Ude

**Filip Ude** (Čakovec, 3. lipnja 1986.) je hrvatski gimnastičarski reprezentativac i član GK Marijan Zadravec Macan.

Osvajač je olimpijskog srebra s Igara u Pekingu na konju s hvataljkama.

Dobitnik je godišnje Državne nagrade za šport "Franjo Bučar" za 2008. godinu.

## Sportska karijera

Filip je počeo trenirati sportsku gimnastiku sa šest godina, i to sasvim slučajno. Njegov tadašnji trener Marijo Vukoja je išao po školama i tražio djecu za gimnastiku. Filip se prijavio i tu je počeo njegov gimnastički put. Kako u njegovom rodnom Međimurju nije bilo dvorane za trening, trenirao je u Bratislavi, ponekad u komadu od 120 dana. S 13 godina počeo ga je trenirati Igor Križimski, koji ga trenira i danas Nakon što je u Nedelišću izgrađena gimnastička dvorana, počeo je trenirati u njoj. Rezultati njegova višegodišnjeg treninga, pokazali su se na najbolji način na Olimpijskim igrama u Pekingu.
 
9. kolovoza 2008. osvojio je treće mjesto u kvalifikacijama konja s hvataljkama s ocjenom 15.475. Ispred njega su jedino bili, domaći natjecatelj, Xiao Quin i Jose Luis Fuentes Bustamante iz Venezuele. Finale je bilo na programu tjedan dana kasnije, 17. kolovoza.
Filip je za nastup u finalu dobio broj 8, što je značilo da će nastupati posljednji. Do njegove vježbe u vodstvu je bio Kinez Quin. Jedino je Filip dobio od gledališta pljesak prije nego mu je izvedba završila, i to, ponajprije, zbog izvođenja elementa *ruska kola* s vijkom od 1080 stupnjeva između hvataljki. Taj vrlo zahtjevan element jedino je Filip izveo u finalu, pa su mu suci dodijelili ocjenu 15.725, istu kao što je dobio Britanac Louis Smith, ali je Filipu zbog bolje ocjene iz kvalifikacija pripalo srebrno odličje. To je bila prva hrvatska olimpijska gimnastička medalja, te druga medalja na Igrama.

2. srpnja 2009. Filip je osvojio srebrnu medalju na Mediteranskim Igrama u Pescari na vježbi na tlu tj. na parteru. Dobio je ocjenu 15.200, a 1. mjesto i zlatnu medalju osvojio je Grk Eleftherios Kosmidis za što mu je trebala ocjena 15.650.

Glavni trener: Igor Kriažimskii

Pomoćni treneri: Mario Vukoja, Tanja Goverdovskaja

## Sportski uspjesi

***srebrno odličje** na konju s hvataljkama na OI 2008. u Pekingu
***srebrno odličje** na konju s hvataljkama na SP 2014. u Nanningu
***srebrno odličje** na konju s hvataljkama na Svjetskom kupu u Tianjinu 2008.
***srebrno odličje** na konju s hvataljkama na EP 2007.
***srebrno odličje** na parteru na Mediteranskim Igrama 2009. u Pescari

## Vanjske veze

* Životopis na službenim stranicama OI 2008.
Denis Glavina

**Denis Glavina** (Čakovec, 3. ožujka 1986.) hrvatski je nogometaš. Trenutačno igra za nogometni klub Split. Stariji je brat  hrvatskog nogometaša Dominika Glavine (Varteks, Slaven Belupo, Beitar Jeruzalem) i sin Robija Glavine, također vrsnog nogometaša i poslije trenera.

## Klupska karijera
Glavina je prodan Dinamu Kijev iz zagrebačkog Dinama u siječnju 2004., ali za Dynamo nikada nije nastupio u ligaškom dvoboju. Sezone 2006./07. i 2007./08. proveo je na posudbi u Dnjipru Dnjipropetrovsk, odnosno Vorskla Poltavi, nakon čega potpisuje ugovor s Vorsklom u lipnju 2008.. Nakon neuspješnog afirmiranja u Ukrajini, Dinamo Zagreb objavljuje da je dogovorio njegovu jednogodišnju posudbu za sezonu 2009./10.

## Izvori
*Hrvatski nogometni savez
Enes Novinić

**Enes Novinić** (Čakovec, 18. srpnja 1985.) je hrvatski nogometaš koji trenutačno nastupa za NK Slaven Belupo.  Igra desnom nogom.

Od 2004. do 2009. igrao je za NK Varteks gdje je postigao 25 golova u 105 nastupa u Prvoj HNL. Od 19. lipnja 2009. igra za NK Karlovac. U 59 nastupu za Karlovac postiže 15 golova, a od veljače 2012. kao slobodan igrač prešao je u FC Lustenau 1907.

## Izvori
*NK Slaven Belupo
*Sportnet 
*Hrvatski nogometni savez
*Nogometni magazin 

## Vanjske veze
* Enes Novinić na hnl-statistika.com