open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kulturni imperijalizam

**Kulturni imperijalizam** se definira kao kulturni aspekt imperijalizma. Imperijalizam se ovdje odnosi na stvaranje i održavanje nejednakih odnosa između civilizacija favoriziranjem snažnije civilizacije. Može se definirati kao praksa promicanja i nametanja kulture, obično politički moćnih nacija prema manje moćnim društvima. To je kulturna hegemonija razvijenih i ekonomski najutjecajnijih zemalja, koje određuju opće kulturne vrijednosti i standardiziraju civilizacije diljem svijeta.

Mnogi naučnici koriste pojam, pogotovo oni u oblastima historije, kulturnih studija i postkolonijalne teorije. Izraz se obično koristi u pogrdnom smislu, često u kombinaciji s pozivom, da se odbaci takav utjecaj. Kulturni imperijalizam može poprimiti različite oblike, kao što su: stav, formalna politika, vojna akcija, tako dugo dok se učvršćuje na kulturnom polju.

Pojam je nastao 1960. godine, te je fokus istraživanja barem od 1970. Pojmovi kao što su medijski imperijalizam, strukturni imperijalizam, kulturna ovisnost i dominacija, kulturna sinkronizacija, elektronički kolonijalizam, ideološki imperijalizma i ekonomski imperijalizam svi su korišteni za opisivanje iste osnovne ideje kulturnog imperijalizma.

Primjer kulturnog imperijalizma je utjecaj neke zemlje, koja izvozi svoje proizvode (film, muzika i dr.) u druge zemlje i promiče svoje vrijednosti i strukture, koje mogu mijenjati domaće kulture i imati štetne utjecaje na autohtone vrijednosti, norme i kulture.

## Izvori
Le Boucher

***Le Boucher*** () je francusko-italijanski igrani film snimljen u režiji Claudea Chabrola i premijerno prikazan 1970. godine. Po žanru je mjeašvina drame i psihološkog trilera. Naslovni lik, koji tumači Jean Yanne, je neobrazovani i priprosti, ali i dobrodušni mesar u francuskom provincijskom gradiću koji na vjenčanju slučajno upozna lokalnu učiteljicu (čiji lik tumači Chabrolova tadašnja supruga Stéphane Audran) te sa njom započne neobično prijateljstvo. Radnja prikazuje kako njihov odnos sa vremenom dobija iskušenja, kako zbog razlika u obrazovanju i klasi i vlastitih seksualnih i drugih frustracija, ali najviše zbog serije zastrašujućih ubistava mladih žena u okolici. *Le Boucher* je dobio pohvale kao jedan od najboljih Chabrolovih ostvarenja, i to prije svega zbog vještog miješanja različitih žanrova, ali i sposobnosti da se nenametljivim stilom i prikazom banalne i naizgled idilične svakondevnice provincijskog gradića stvara napetost.

## Uloge
*Stéphane Audran ... Hélène Daville
*Jean Yanne ... Paul Thomas ("Popaul")
*Antonio Passalia ... Angelo
*Pascal Ferone ... Père Cahrpy
*Mario Beccara ... Leon Hamel
*William Guérault ... Charles
*Roger Rudel ... Policijski inspektor Grumbach

## Reference

## Vanjske veze
*
El Topo

***El Topo*** () je meksički vestern film snimljen 1970. godine u režiji Alejandra Jodorowskog, poznat kao jedno od najneobičnijih ostvarenja u historiji žanra, odnosno jedan od najpopularnijih ponoćnih filmova svog doba i ključno ostvarenje podžanra *[[acid western]]a*.

Naslovni protagonist, koga tumači sam Jodorowsky, je revolveraš koji na početku zajedno sa sinom luta mitskim krajolikom Divljeg Zapada te se suprotstavlja bizarnim suparnicima koji rasploažu gotovo natprirodnim moćima. Radnja se sastoji od dva dijela, prvog u kome je El Topo konvencionalni revolveraš koji nastoji poraziti protivnike, i drugog u kome se nastoji iskupiti za krvoproliće koje je počinio.

Jodorowsky, koji se prije toga osim filmom bavio crtanjem stripa te uživao status avangardnog umjetnika, je *El Topo* snimio pod snažnim uticajem Federica Fellinija, te film sadrže brojne groteskne i nadrealne prizore. Sa druge strane je u njega ubacio brojne reference na istočnu filozofiju, grčke mitove i djela Karla Junga. Iako je dio kritike bio odbijen uznemirujućim prizorima grotesknog nasilja, a cenzori mu zamjerali eksplicitnu golotinju, *El Topo* je pronašao zahvalnu publiku među poklonicima kontrakulture, uključujući i celebrityje od kojih je najpoznatiji John Lennon; on je nakon premijere u New Yorku bio toliko oduševljen da je Jodorowskom donirao novac nužan za nastavak filmske karijere.

## Uloge
* Alejandro Jodorowsky ... El Topo
* Brontis Jodorowsky ... Hijo (sin El Topa) kao dječak
* Alfonso Arau ... Bandit #1
* José Luis Fernández ... Bandit #2
* Alf Junco ... Bandit #3
* Jacqueline Luis ... El Topoba supruga
* Mara Lorenzio ... Mara
* Paula Romo ... Žena u crnom
* David Silva ... Pukovnik
* Héctor Martínez ... Majstor #1
* Juan José Gurrola ... Majstor #2
* Víctor Fosado ... Majstor #3
* Alisha Newton ... Supruga Majstora #3
* Agustín Isunza ... Majstor #4
* Robert John ... Hijo (sin El Topa) kao muškarac
* Bertha Lomelí ... Ciganka, majka Majstora #2
* José Antonio Alcaraz ... Šerif
* José Legarreta ... Umirući čovjek

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* ''El Topo''  film review by Roger Ebert
* ''El Topo'' film review at Girls, Guns and Ghouls
Steve Harris

**Steve Harris** (**Stephen Percy Harris**; 12. mart 1956. Leytonstone, London, UK) je basista i vođa Heavy metal grupe Iron Maiden. 

Veoma mlad je osnovao bend 1975. zajedno sa Dave Murrayem, oni su jedini članovi koji su sa bendom od samog početka. Radio je kao arhitekonski crtač u East End u Londonu, ali napustio je taj posao osnivanje Iron Maiden-a. Tokom 70-ih, igrao je za mladi tim West Ham United-a. Talentovan je igrač nogometa, njegovi kolege iz benda kažu da ne svira bas da bi definitivno imao uspješnu karijeru kao profesionalni fudbaler.
## Diskografija
### Iron Maiden

**[[Iron Maiden (album)|Iron Maiden]]* (1980)
**[[Killers (Iron Maiden album)|Killers]]* (1981)
* *[[The Number of the Beast (album)|The Number of the Beast]]* (1982)
* *[[Piece of Mind]]* (1983)
* *[[Powerslave]]* (1984)
* *[[Somewhere in Time (Iron Maiden album)|Somewhere in Time]]* (1986)
* *[[Seventh Son of a Seventh Son]]* (1988)
* *[[No Prayer for the Dying]]* (1990)
* *[[Fear of the Dark (Iron Maiden album)|Fear of the Dark]]* (1992)
* *[[The X Factor (album)|The X Factor]]* (1995)
* *[[Virtual XI]]* (1998)
* *[[Brave New World (Iron Maiden album)|Brave New World]]* (2000)
* *[[Dance of Death (album)|Dance of Death]]* (2003)
* *[[A Matter of Life and Death (album)|A Matter of Life and Death]]* (2006)
* *[[The Final Frontier]]* (2010)
* *[[The Book of Souls]]* (2015)

### Solo
* *[[British Lion (album)|British Lion]]* (2012)

### Lauren Harris
* *[[Calm Before the Storm (Lauren Harris album)|Calm Before the Storm]]* (2008)

### Deeds
* *Blown* (Producent, 2002)

## Reference
Vrt Finzi-Continijevih

„**Vrt Finci-Kontinijevih**“ () je istorijski roman italijanskog književnika Đorđa Basanija iz 1968, i treća knjiga šestotomnog ciklusa „Roman o Fereri“. Ovo je Basanijev najuspešniji i najpoznatiji roman i preveden je na više jezika, uključujući i srpski jezik. Nagrađen je prestižnom italijanskom književnom nagradom Vijaređio.

U središtu zapleta romana, smeštenog u fašističku Italiju tridesetih godina, nalazi se veliki vrt bogate jevrejske porodice Finci-Kontinijevih, gde jevrejski mladići i devojke igraju teniske mečeve, pokušavajući da ne misle na sve strože i opasnije antisemitske zakone i progone van zidina vrta. U „Vrtu Finci-Kontinijevih“ razvijene su dve velike teme. Prva je čovečija izolovanost, metaforički oličena u motivu vrta, prirodno-kultivisanom prostoru, izdvojenom od svakodnevice. Druga tema je smrt, koja se razvija još od samog prologa, dajući romanu izrazito melanholičan ton.

Na osnovu romana snimljen je istoimeni film iz 1970, u režiji Vitorija de Sike, sa Dominik Sandom i Helmutom Bergerom u glavnim ulogama. Film je nagrađen Zlatnim medvedom na Berlinskom filmskom festivalu i Oskarom za najbolji film van engleskog govornog područja.

## Izdanja na srpskom
* Đorđo Basani: „Vrt Finci Kontinijevih“ (prevela: Irma Fils); BIGZ, Beograd, 1973.
* Đorđo Basani: „Vrt Finci Kontinijevih“ (prevela: Irma Fils); Filip Višnjić, Beograd, 1976. (u tri sveske na Brajevom pismu)
* Đorđo Basani: „Vrt Finci Kontinijevih“ (prevela: Ana Srbinović); Paideia, Beograd, 2007.

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* Komentari i ocene čitalaca na sajtu gudrids
Nando Rafael

**Nando Rafael** (Luanda, 10. siječnja 1984.) je angolsko-njemački nogometaš i bivši reprezentativac koji trenutno igra za VfL Bochum kao napadač. Rafael je rođen u Angoli, odakle je izbjegao u dobi od osam godina, nakon što su mu oba roditelja ubijena u građanskom ratu. 

Jedno je vrijeme boravio u Nizozemskoj, no tu nije uspio dobiti radnu dozvolu pa se preselio u Njemačku. Tamo je uspio steći državljanstvo te je nastupao ua U-21 reprezentaciju Njemačke, mada se kasnije odlučio za Angolu, za koju je odigrao tri utakmice. Većinu igračke karijere proveo je u Njemačkoj, a jednu sezonu igrao je i u kineskom klubu Henan Jianye F.C., odakle je prešao u Bochum.
Vrt Finzi-Continijevih (film)

***Vrt Finci-Kontinijevih*** () italijanska je filmska drama iz 1970. u režiji Vitorija de Sike sa  Linom Kapolikiom, Dominik Sanda, Helmutom Bergerom i Fabiom Testijem u glavnim ulogama. Scenario, zasnovan na istoimenom romanu Đorđa Basanija, napisali su Vitorio Boničeli i Ugo Piro. Radnja smeštena u Feraru tridesetih godina 20. veka  prikazuje mlade Jevreje, okupljene u vrtu Finci-Kontinijevih, gde pokušavaju da ne misle na sve opasniju antisemitsku stvarnost fašističke Italije.

Film je premijerno prikazan na 21. Berlinskom filmskom festivalu 1971, gde je osvojio Zlatnog medveda za najbolji film. Iste godine nagrađen je i Oskarom za najbolji film van engleskog govornog područja. „Vrt Finci-Kontinijevih“ je bio De Sikin veliki povratak, pošto od Braka na italijanski način (1964) nije uspevao da snimi zapaženiji film. Uprkos velikom uspehu i relativno vernoj adaptaciji, Đorđo Basani, po čijem je romanu snimljen, nije bio zadovoljan filmskom ekranizacijom i od nje se distancirao, nezadovoljan time što je odnos Mikol i Malnatea u filmu prikazan seksualno eksplicitno.

## Uloge

## Vanjske veze

*
Rui Marques

**Manuel Rui Marques** (Luanda, 3. rujna 1977.) je umirovljeni angolski nogometaš i reprezentativac koji je igrao kao stoper. Iako rođen u Angoli, Marques je kao dijete preselio u Portugal, gdje je i započeo s amaterskom karijerom. Većinu klupske karijere proveo je u Njemačkoj, s tim da je najzapaženiji uspjeh ostvario kao igrač Leeds Uniteda, gdje je 2010. godine završio karijeru. 

Za reprezentaciju Angole je nastupao od 2006. do 2010. godine, nastupivši na Svjetskom prvenstvu 2006. te na Kupovima nacija 2008. i 2010. godine.
Konformist (film)

***Konformist*** () je italijansko-francusko-zapadnonjemački igrani film snimljen 1970. godine u režiji Bernarda Bertoluccija, poznat kao jedno od najuspješnijih ostvarenja u njegovoj filmografiji, odnosno najuticajnijih filmova svog vremena.

Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Alberta Moravije. Protagonist, čiji lik tumači Jean-Louis Trintignant, je službenik rodom iz dekadentne rimske aristokratske porodice koji 1930-ih radi za fašistički režim te pristaje  pod krinkom medenog mjeseca sa svojom suprugom (čiji lik tumači Stefania Sandrelli) otići u Pariz kako bi pomogao pri likvidaciji svog bivšeg univerzitetskog profesora, a sada istaknutog vođe antifašističke emigracije. Radnja prikazuje kako u Parizu upoznaje profesorovu lijepu suprugu (čiji lik tumači Dominique Sanda), ali se također suočava sa sjećanjima na traumatične događaje iz djetinjstva koji u pitanje dovode njegovu seksualnost.

Bertoluccijev film je napravljen pod snažnim dojmom nedavnih burnih studentskih demonstracija, ali i dubokog razočaranja što taj pokret nije proizveo nikakvu opipljivu političku promjenu. Bertolucci, koji je bio radikalni ljevičar i marksist je zbog toga bio fasciniran fenomenomn konformizma, odnosno nastojao objasniti zbog čega se čak i oni, koji, poput protagonista, intimno nisu fašisti sa takvim režimima pristaju surađivati.

*Konformist* je, pak, kritičare oduševio prije svega izvrsnom fotografijom i scenografijom temeljenom na Art Decou, čime su čak i naizgled banalne scene učinjene fascinantnim. Francis Ford Coppola je kasnije tvrdio da je *Konformist* značajno uticao na njegov opus, te da *[[Kum (film)|Kum]]* svoju atmosferu i izgled velikim dijelom duguje upravo Bertoluccijevom djelu.

## Uloge

* Jean-Louis Trintignant ... Marcello Clerici (*il Dottore*, "doktor")
* Stefania Sandrelli ... Giulia
* Gastone Moschin ... Manganiello
* Enzo Tarascio ... Profesor Quadri
* Fosco Giachetti ... Pukovnik (*Il colonnello*)
* José Quaglio ... Italo
* Dominique Sanda ... Anna Quadri

* Pierre Clémenti ... Lino
* Yvonne Sanson ... Giulijina majka
* Giuseppe Addobbati ... Marcellov otac
* Christian Aligny ... Raoul
* Carlo Gaddi ... Unajmljeni ubica
* Umberto Silvestri ... Unajmljeni ubica
* Furio Pellerani ... Unajmljeni ubica

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* ''The Conformist''  at RAI International
* 
* ''Il conformista''  na DBCult Film Institute
Gilberto (angolski fudbaler)

**Felisberto Sebastião da Graça Amaral**, poznatiji kao **Gilberto** (Luanda, 21. rujna 1982.) je umirovljeni angolski nogometaš i reprezentativac koji je igrao kao vezni igrač ili krilo. Profesionalnu karijeru započeo je igrajući za egipatski klub Al Ahly, nakon kojega je prešao u belgijski Lierse. Česte ozljede stvarale su mu probleme tokom karijere pa se, nakon dvije godine u AEL Limassolu, vratio u Angolu i potpisao za Petro Atlético. Tokom 2015. potpisao je za Benficu iz Luande, gdje je u srpnju iste godine doživio tešku ozljedu na utakmici zbog koje je 20 minuta bio bez svijesti. Gilberto je hitno prevezen u bolnicu, gdje su liječnici ustanovili da nema teških posljedica, međutim Gilberto je svejedno objavio kako prekira karijeru i preuzima mjesto u administraciji Benfice. 

Za reprezentaciju je nastupao od 1999. do 2015. godine, ali je zbog ozljede propustio FIFA Svjetsko prvenstvo 2006. u Njemačkoj. Sudjelovao je na Afričkim kupovima nacija od 2008. do 2013. godine.
Ucho

***Ucho*** () je čehoslovački crno-bijeli igrani film snimljen 1970. godine u režiji Karela Kachyňe i premijerno prikazan dva desetljeća kasnije, koji se smatra jednim od najpoznatijih bunkeriranih ostvarenja u historiji evropske kinematografije. Po žanru je drama, a protagonisti, koje tumače Radoslav Brzobohatý i Jiřina Bohdalová su Ludvik, komunistički funkcionar i njegova supruga Anna koji se nakon jedne službene večere vraćaju kući i otkrivaju da im je netko neovlašteno ušao u kuću. Radnja prikazuje kako Ludvik postaje uvjeren da se nalazi pod nadzorom tajne policije, ali i kako se tokom noći pod psihološkim pritiskom počne raspadati njegov brak sa Annom.

*Ucho* je snimljen u doba Normalizacije, kada je nakon sovjetske invazije uspostavljeni režim Gustava Husaka nastojao ukloniti reforme Praškog proljeća i "disciplinirati" njegove pristaše. Među njima se nalazio i Kachyňa, čiji je film odmah prepoznat kao eksplicitna kritika novog režima, te mu cenzura uopće nije dozvolila da dođe do kino-dvorana. Premijeru je omogućila tek Baršunasta revolucija 1989. godine u kojoj je srušen komunistički režim. Kritičari koji su tada pogledali film su ga često uspoređivali sa znamenitim američkim filmom *[[Who's Afraid of Virgina Woolf (film)|Tko se boji Virginije Woolf]]*.

Godine 2015. je u Makedoniji snimljen remake pod naslovom *Noć bez moći* u režiji Ive Trajkova i radnjom premještenom u Makedoniju 1990-ih.

## Uloge
* Radoslav Brzobohatý ... Ludvík
* Jiřina Bohdalová ... Anna
* Jiří Císler
* Miroslav Holub
* Milica Kolofiková

## Reference

## Vanjske veze
*
*''Ucho'' reviewed in ''Seattle Weekly'' By N.P. Thompson
Deep End (film)

***Deep End*** () je britansko-zapadnonjemački igrani film snimljen 1970. godine u režiji Jerzyja Skolimowskog. Protagonist, čiji lik tumači John Mouler-Brown, je 15-godišnji dječak koji dobije posao pomoćnog radnika u javnom kupalištu i upoznaje privlačnu, ali deset godina stariju djevojku (čiji lik tumači Jane Asher) koja kao dodatni izvor prihoda klijentima pruža seksualne usluge, te svom mladom kolegi sugerira da čini isto. Radnja prikazuje kako dječak sa njom postaje opsjednut, te kako će njegova seksualna frustracija pokrenuti niz događaja sa tragičnim posljedicama. *Deep End*, koji se ponekad opisuje kao jedan od prvih filmova koji pokazuje naličje, odnosno tamnu stranu svingajućeg Londona, je dobio izuzetno dobre kritike, a posebno ga je cijenio i kao svoj uzor kasnije navodio David Lynch.

## Uloge

* Jane Asher ... Susan
* John Moulder-Brown ... Mike
* Karl Michael Vogler ... Instruktor plivanja
* Christopher Sandford ... Chris, zaručnik
* Diana Dors ... Mikeova prva ženska klijentica
* Louise Martini ... Prostitutka
* Erica Beer ... Blagajnica u kupalištu
* Anita Lochner ... Kathy
* Annemarie Kuster ... Recepcionerka u noćnom klubu
* Cheryl Hall ... Djevojka koja prodaje hot dog
* Christina Paul ... Djevojka sa bijelom tkaninom

* Dieter Eppler ... Stoker
* Karl Ludwig Lindt ... Upravnik kupališta
* Eduard Linkers ... Vlasnik kino-dvorane
* Will Danin ... Mlađi policajac
* Gerald Rowland ... Mikeov prijatelj
* Bert Kwouk ... Čovjek za štandom za hot dog
* Ursula Mellin ... Mikeova druga ženska mušterija (van špice)
* Erika Wackernagel ... Mikeova majka (van špice)
* Uli Steigberg ... Mikeov otac (van špice)
* Peter Martin Urtel ... Stariji policajac (van špice)
* Jerzy Skolimowski ... Putnik u podzemnoj željeznici koji čita poljske novine (van špice)

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* ''Optimism Unfulfilled: Jerzy Skolimowski's Deep End and the Swinging Sixties'', an article by Christopher Weedman, at ''Senses of Cinema''
* Deep End: Ripe for Rediscovery - TCM Movie Morlocks
Miskolc

**Miskolc** (srpskohrvatski: *Miškolc*, ranije: *Miškolac*; slovački: *Miškovec*; njemački: *Mischkolz*) je grad na sjeveroistoku Mađarske od 159,554 stanovnika

Miskolc je administrativni centar Županije Borsod-Abaúj-Zemplén, veliki industrijski i univerzitetski centar i četvrti po veličini mađarski grad.

## Geografija

Miskolc leži nedaleko od slovačke granice, udaljen od Budimpešte 145 km.
On je važno željezničko i cestovno čvorište prema Slovačkoj, Ukrajini, Rumunjskoj i gradovima istočne Mađarske.

## Historija

Miskolc se smjestio u kotlini Szinve, male pritoke rijeke Sajó, na istočnoj padini brda Avas, koje je dio masiva Bükk. Spilje po tom vapnenačkom masivu bile su naseljene još od prahistorije, Germanima, Sarmatima, Avarima.

Nakon što su taj kraj u 10. vijeku zauzeli Ugari, centar te regije postalo je nalazište željezne rude Diósgyőr, uzvodno u kotlini Szinve.
Diósgyőr je tokom 14. i 15. vijeka bio redovito ladanje ugarskih kraljeva, na ta vremena podsjeća njegov dvorac, koji je danas u ruševinama.

I sam Miskolc je izrastao u bogat i značajan grad, a to se vidi po brojnim starim građevinama, od gotičke crkve sv. Stefana iz 13. vijeka, nacionalnog teatra, protestantske crkve do 
franjevačkog samostana sa crkvom.

Teritorij Općine Miskolc proteže se nekoliko kilometara uzvodno po kotlini Szinve sve do granice sa Županijom Heves. Brojni novi stambeni kvartovi Miskolca leže upravo tu, kao Tapolca koja je danas poznata po termalnim izvorima i termalnom kupalištu u spilji otvorenom 1959.

## Privreda

Miskolc je centar industrijske regije Borsod-Miskolc u kojoj se proizvodi cement, staklo, tekstil i brojni prehrambeni artikli, a tu se nalaze i brojna skladišta i hladnjače za 
poljoprivredne proizvode. 
Za ekonomiju kraja značajno je i vinogradarstvo, kuriozum je da se vapnenačke spilje Avasa koriste kao odlični prirodni podrumi za skladištenje vina.

Borsod je industrijska zona duž kotline rijeke Sajó u kojoj leži nekoliko važnih naselja, među ostalima i već spomenuti Diósgyőr, koji je od kraja 19. i početkom 20. vijeka, izrastao u centar teške industrije i spojio se sa  
Miskolcom.  Njegova čeličana je nakon Drugog svjetskog rata modernizirana, pa je danas u stanju proizvoditi i teške alatne strojeve, pored čeličane, veliki pogon je i cementara. 
Kazincbarcika je potpuno novi satelitski grad, sa pogonima  kemijske i metalne industrije, a puno
manji Borsodnádasd mjesto u kom se proizvode limovi.

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Miskolca'' 
* ''Miskolc, Hungary'' na portalu Encyclopædia Britannica
Republika (TV serija)

**Republika** naziv je dokumentarno-igrane televizijske serije u produkciji Znanstveno-obrazovnog programa Hrvatske radiotelevizije. Serija se sastoji od šest epizoda i tematski obrađuje povijest Dubrovačke Republike od osamostaljenja u 14. do propasti u 19. stoljeću. Autor Domagoj Burić odlučio se za ovaj projekt nakon uspjeha njegove serije ''Hrvatski kraljevi''. Premijera serije održana je u Koncertnoj dvorani Vatroslava Lisinskoga u Zagrebu 8. travnja, a serija se počela prikazivati na prvom programu Hrvatske radiotelevizije u 20 h 18. travnja 2016. godine.

## Sadržaj

### Prva epizoda: Mali među velikima

### Druga epizoda: Život

### Treća epizoda: Umijeće načina

## Ekipa serijala

* scenarist i redatelj: Božidar Domagoj Burić
* izvršna producentica: Marija Kosor
* montažer: Dubravko Prugovečki
* direktor fotografije: Branko Cahun
* kostimografkinja: Jasna Zvonković
* skladatelj: Božidar Domagoj Burić
* majstorica maske: Snježana Gorup

## Izvori
Szabolcs-Szatmár-Bereg

**Szabolcs-Szatmár-Bereg** (srpskohrvatski: *Županija Sabolč-Satmar-Bereg*) je jedna od 19 mađarskih županija (megye) od 562,357 stanovnika.

## Geografija

Županija Szabolcs-Szatmár-Bereg leži na krajnjem sjeveroistoku Mađarske pored ukrajinsko - rumunjske granice u
Sjevernom Alföldu (Sjevernoj Nizini).
Županija ima površinu od 5,933 km², a administrativni centar je grad **[[Nyíregyháza]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Szabolcs-Szatmár-Bereg''
Nyíregyháza

**Nyíregyháza** (srpskohrvatski: *Njiređhaza*, slovački: *Níreďháza*, njemački: *Birkenkirchen*) je grad na sjeveroistoku 
Mađarske od 118,125 stanovnika

Nyíregyháza je trgovačko - industrijsko - obrazovni i administrativni centar 
Županije Szabolcs-Szatmár-Bereg i sedmi po veličini mađarski grad.

## Geografija

Nyíregyháza leži nedaleko od ukrajinske granice, ona je važno željezničko i cestovno čvorište iz kog vode putevi prema graničnom prijelazu Záhony.

Nyíregyháza je najveći grad u gornjem toku rijeke Tise u kraju koji se otprilike poklapa s tradicionalnom regijom - *Nyírség*. Području koje je vijekovima bilo sinonim za divljinu, zbog dina i močvara, koje su se tek mukotrpnim radom mogle pretvoriti u oranice.

Nedavna otkrića depozita zemnog plina i boljih mogućnosti za navodnjavanje, povećali su izglede regije za ekonomski rast.

## Historija

Od orginalnog srednjovjekovnog naselja, nije ostalo gotovo ništa, jer je razoreno i raseljeno za osmanske okupacije. Historija suvremenog grada počela je sredinom 18. vijeka, kolonizacijom novog stanovništva iz Slovačke, provedenog na inicijativu nadvojvode Franza Karla.

## Privreda

Okolica Nyíregyháza je poljoprivredno - stočarski kraj, pa je grad i danas prvenstveno trgovački centar svoje okolice.
Pješčano tlo pogodno je za uzgoj šećerne repe, krumpira i duhana, pored toga uzgaja se u nešto manjim količinama i suncokret, mak, lubenice, dinje, kajsije, grožđe i naročito jabuke.

Uz to se uzgaja se puno svinja i goveda. 
Nakon Drugog svjetskog rata podignuto je dosta pogona prehrambene industrije od destilerija do tvornica konzervi i sokova, a ima i nešto drvne industrije.

Nyíregyháza je i poznato termalno kupalište i lječilište - zbog slanog jezera Sóstó.

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Nyíregyháze'' 
* ''Nyíregyháza, Hungary'' na portalu Encyclopædia Britannica
Županije Mađarske

**Županije u Mađarskoj** ili kako ih Mađari zovu *megye* su osnovne administrativne jedinice na koje je Mađarska podjeljena.
 
Nakon administrativne reforme provedene tokom 1950-ih Mađarska ima 19 županija, i jedan glavni grad (főváros).

Županije su podjeljene na 175 okruga (mađarski: járás), a glavni grad Budimpešta na 23 gradska okruga (kerület).

## Popis mađarskih županija

## Reference

## Vanjske veze

* ''Magyarország megyéi''
Kecskemét

**Kecskemét** (srpskohrvatski: *Kečkemet*) je grad u centru Mađarske od 111,836 stanovnika

Kecskemét je trgovačko - industrijsko - obrazovni i administrativni centar Županije Bács-Kiskun i osmi po veličini mađarski grad.

## Geografija

Kecskemét leži u sredini Mađarske točno na pola puta između Budimpešte i Szegeda, i isto tako između rijeke Tise i Dunava.

## Historija

Mjesto datira iz vremena ugarske dinastije Arpadovića (vladali od 9. do 14. vijeka). Kecskemét je 
u 14. vijeku dobio gradske privilegije u nešto specifičnom obliku kao grad u polju (nešto slično  rimskom Opidumu).
 
Dobro je prošao za osmanske okupacije, jer je imao status sultanova direktnog vlasništva, pa je tako i bio pod 
njegovom zaštitom.

## Privreda

Pješčano tlo u okolici grada pogodno je za uzgoj voća, pa Kecskemét i zovu Mađarskim voćnjakom, naročito zbog - kajsija, od kojih se prave brojne delicije od sirupa do poznate rakije - palinke. Pored tog Kecskemét je poznat i po vinogradarstvu, povrću i velikim stadima goveda.

Pored prerade voća, što je glavna industrijska grana Kecskemét ima i pogone koji proizvode tekstil, poljoprivredne mašine i robu široke potrošnje.

## Znamenitosti

Većina gradskih znamenitosti leži uokolo centralnog trga, od katoličke katedrale do franjevačkog samostana.
Pored trga se nalazi i stara protestanska crkva sagrađena između 1680. - 1684., uz posebnu dozvolu sultana Mehmeda IV. Nedaleko je i sinagoga podignuta 1862. na temeljima starije bogomolje iz 1818.

U Kecskemétu je rođen mađarski dramatičar József Katona, i kompozitor i muzički pedagog Zoltán Kodály, njegovo ime danas nosi međunarodno poznata Muzička škola iz Kecskeméta.

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kecskeméta'' 
* ''Kecskemét, Hungary'' na portalu Encyclopædia Britannica
Bács-Kiskun

**Bács-Kiskun** (srpskohrvatski: *Županija Bač-Kiškun*) je jedna od 19 
mađarskih županija (megye) od 513,687 stanovnika.

## Geografija

Županija Bács-Kiskun leži na jugu Mađarske od sredine zemlje do granice sa Vojvodinom.
Županija ima površinu od 8,443 km², a administrativni centar  je grad 
**[[Kecskemét]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Bács-Kiskun''
Breakthrough Starshot

**Breakthrough Starshot** je istraživački i inžinjerski projekt programa Breakthrough Initiatives a koji ima cilj dizajniranja flote svemirskih letjelica na sunčev pogon nazvanih *[[StarChip (svemirska letjelica)|StarChip]]*, a koji su sposobni napraviti putovanje do najbliže zvijezde sunčeva sustava, Alphe Centauri, koja je udaljena 4,37 svjetlosnih godina od nas, time da stvori brzinu koja bi dosegla između 20% i 15% brzine svjetlosti, čime bi joj trebalo između 20 i 30 godina da stigne do tamo, te dodatne četiri godine da pošalje signale prema Zemlji. Temeljne principe koji bi teoretski omogućili međuzvjezdano putovanje je svojedobno opisala NASA i u "Roadmap to Interstellar Flight" (*Mapa puta međuzvjezdanog putovanja*), koju je napisao Philip Lubin sa sveučilišta Santa Barbara.

Projekt *Breakthrough Starshot* je javno objavljen 12. 4. 2016. na novinarskoj konferenciji koja je održana u New Yorku, a koju su vodili milijarder Juri Milner i fizičar Stephen Hawking. Ostali članovi odbora inicijative su Mark Zuckerberg i drugi. Projekt je isprva imao početni kapital od 100 milijuna $, kojim bi pokrenuo istraživanje. Milner smatra da će završni troškovi biti između 5 i 10 milijarde $, te da će prva svemirska letjelica biti lansirana negdje u 2030-ima.

## Povezano
* Projekt Ikar
* Projekt Longshot

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
Visina trougla

**Visina** trougla je duž određena vrhom trougla i podnožjem normale spuštene iz tog vrha na naspramnu stranicu trougla.

U svakom trouglu moguće je konstruisati tri visine. Presjek svih visina u trouglu naziva se **ortocentar**.

To je najkraće rastojanje od vrha do naspramne stranice. Visina se obično obilježava latiničnim slovom h.

Visina je normalna na tu stranicu, a ta stranica se naziva osnovica. Presjek visine i osnovice naziva se podnožje visine.

Dužina visine je rastojanje između vrha trougla i podnožja visine.

Visina trougla koristiti se za izračunavanje površine trougla, koja je jednaka polovini proizvoda osnovice i visine:

P = \frac{a \cdot h_a}{2}

## Visina u različitim vrstama trougla
### Visina u pravouglom trouglu

U pravouglom trouglu dvije visine se poklapaju sa katetama, a treća visina dijeli hipotenuzu na odsječke p i q. Formula koja ih povezuje sa visinom koja ih dijeli glasi

    h=\sqrt{pq} .

### Visina u jednakokrakom trouglu

U jednakokrakom trouglu podnožje visine se poklapa sa središtem stranice. U ovom slučaju, visina se poklapa sa simetralom ugla i simetralom stranice.
## Ortocentar

Ortocentar trougla je tačka u kojoj se sijeku sve tri visine trougla.

Ortocentar pripada unutrašnjosti trougla ako i samo ako je trougao oštrougli.

U pravouglom trouglu, ortocentar se nalazi u vrhu kod pravog ugla, dok se u tupouglom trouglu ortocentar nalazi izvan trougla.

;Ortocentar trougla ima i sledeće osobine.

# Tačke simetrične ortocentru trougla u odnosu na prave određene stranicama trougla pripadaju kružnici opisanoj oko trougla.
#Tačke simetrične ortocentru trougla u odnosu na sredine stranica trougla pripadaju kružnici opisanoj oko trougla
#Rastojanje od tjemena do ortocentra trougla dvaput je veće od rastojanja centra opisane kružnice od naspramne stranice.

Trilinearne koordinate ortocentra

H = \begin{bmatrix}
   cos\beta cos\gamma: cos\alpha cos\gamma: cos\alpha cos\beta \end{bmatrix}

## Ortocentrični sistem

Ortocentrični sistem je sistem od četiri tačke u ravni - ortocentar trougla (H) zajedno sa sva tri njegova vrha (A, B i C).

Za četiri tačke u ortocentričnom sistemu karakteristično je da je u isto vrijeme svaka od njih ortocentar za trougao koji obrazuju preostale tri tačke kao njegovi vrhovi. Ovako definisana četiri trougla: ABC, ABH, ACH i BCH imaju zajedničku Ojlerovu kružnicu.
### Heronova formula

Heronova formula daje obrazac za izračunavanje dužine visine u trouglu poznavanjem dužina sve tri stranice.

U trouglu ABC u kojem su dužine stranica a, b i c, i s = (a+b+c) / 2, visina normalna na stranicu a računa se po formuli

h_a=\frac{2\sqrt{s(s-a)(s-b)(s-c)}}{a}
## Odnosi

 h_a=b \sin \gamma=c \sin \beta
h_a=\frac{2P}{a},

h_a:h_b:h_c=\frac{1}{a}:\frac{1}{b}:\frac{1}{c}=bc:ac:ab

\frac1{h_a} + \frac1{h_b} + \frac1{h_c} = \frac{1}{r},

r radijus upisane kružnoce.
h_c=\frac{1}{2}\sqrt{4a^2-c^2}, gdje je c osnova

h=\frac{a\sqrt 3}{2} – za istostranični trougao

## Izvori
Треугольники 

Značajne tačke i linije u trouglu
Kapos

**Kapos** je rijeka na jugozapadu Mađarske duga 112,7 km pritoka rijeke Sió.

## Karakteristike

Kapos izvire kod sela Kiskorpád na obroncima planine Mecsek, nešto istočnije od Kaposvára, od tamo teče preko Kaposvára prema sjeveru do sela Pincehely u Županiji Tolna gdje ima ušće u Sió.

Korito rijeke uređeno je još 1820., tako da je danas Kapos prosječno širok od 12 do 15 metara i dubok oko 1,4 m.

Sliv rijeke velik je 3170 km² i proteže se preko tri županije Somogy, Baranja i Tolna, u slivu rijeke leže pet grada i 203 sela.

## Reference

## Vanjske veze
* Kapos
Somogy (županija)

**Somogy** (srpskohrvatski: *Županija Šomođ*) je jedna od 19 
mađarskih županija (megye) od 312,084 stanovnika.

## Geografija

Županija Somogy leži na jugozapadu Mađarske od obala jezera Balaton do Drave i granice sa Hrvatskom.
Županija ima površinu od 6,065 km², a administrativni centar  je grad **[[Kaposvár]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Somogy''
Kaposvár

**Kaposvár** (srpskohrvatski: *Kapošvar*, njemački: *Kopisch*, *Ruppertsberg* ili *Ruppertsburg*) je grad na jugozapadu Mađarske od 63,742 stanovnika

Kaposvár je trgovačko - industrijsko - obrazovni i administrativni centar Županije Somogy.

## Geografija

Kaposvár leži u gornjem toku rijeke Kapos, pritoke Sia, udaljen 186 km od Budimpešte.

Grad ima Univerzitet na kom se može studirati veterinarstvo i agronomija.

## Historija

Grad se prvi put spominje 1009. pod imenom *Kapos*. Zna se da je u 11. vijeku Atha tadašnji dvorski kancelar osnovao benediktinski samostan, a kralj Bela IV. podigao nakon mongolske invazije zamak.

## Znamenitosti

Najveća znamenitost grada su ruševine već spomenutog zamka, kog su čak tri puta zauzimale Osmanlije od 16 do 17. vijeka uz ostatke benediktinskog samostana iz 11. vijeka, koji su iskopani i restaurirani 1966.

Parohijska crkva datira iz 1737. - 44.

Kaposvár je svojevremeno bio važna željeznička stanica na pruzi Rijeka - Zagreb - Budimpešta.

## Privreda

Okolica Kaposvára bogat je poljoprivredni kraj, u kom se uzgaja raž, krumpir, šećerna repa i duhan.

Industrija Kaposvára proizvodi mesne konzerve, tekstil, cigle, šećer i poljoprivredne mašine.

## Poznati sugrađani

* Imre Nagy, nekadašnji mađarski predsjednik

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kaposvára'' 
* ''Kaposvár, Hungary'' na portalu Encyclopædia Britannica
Siófok

**Siófok** (srpskohrvatski: *Šiofok*, njemački: *Fock*) je grad na jugozapadu Mađarske od 25,386 stanovnika

Siófok administrativno podpada pod Županiju Somogy.

## Geografija

Siófok leži na istočnoj obali Jezero Balaton na mjestu gdje rijeka Sió otječe iz jezera, udaljen 120 km od Budimpešte.

Siófok u Mađarskoj zovu ljetnom prijestolnicom države, jer mu tad broj stanovnika višestruko naraste.

## Historija

Iako je Siófok bio naseljen još od rimskih vremena, u grad je izrastao tek u 19. vijeku. Za njegov razvoj bilo je značajno osnivanje parobrodskog društva 1846., i još više izgradnja željezničke pruge Budimpešta - 
Rijeka, koja je prošla kroz mjesto.

Tad su podignuti prvi hoteli pa se Siófok razvio kao ladanjski grad.

## Privreda
Osnova privrede grada bazira se na turizmu.

## Poznati sugrađani

* Emmerich Kálmán, kompozitor opereta

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Siófoka''
Ned Kelly

**Ned Kelly** (decembar 1854 - 11. novembar 1880) bio je australijski profesionalni kriminalac i odmetnik koji je za vrijeme relativno kratke ali upečatljive karijere pljačkaša banaka stekao status najpoznatijeg od svih "bushrangera", ali i narodnog junaka, a kasnije i jedne od najvećih nacionalnih kulturnih ikona.

Kelly se rodio u siromašnoj porodici irskih katolika  tadašnjoj britanskoj koloniji Australiji. Kellyjevi, koji su se nastojali prehranjivati krađom stoke i sličnim oblicima kriminala, su bili čest predmet istraga, ali i zlostavljanja od strane policije. Sam Kelly je bio nekoliko puta hapšen i proveo nekoliko godina u zatvoru prije nego što se 1878. godine zajedno sa nekoliko odmetnuo i započeo "Kellyjevu epidemiju" () prilikom koje su on i njegova banda ubili trojicu policajaca i jednog policijskog doušnika te opljačkali dvije banke. U ljeto 1880. je pokušaj da se iz tračnica izbaci vlak sa policijskim pojačanjima u Glenrowana doveo do oružanog okršaja u kome su Kelly i njegovi sljedbenici nosili, nastojeći steći prednost pred brojčanom nadmoćnim neprijateljem, nosili improvizirane oklope. Na kraju su svi izginuli, osim Kellyja koji je uhvaćen, proglašen krivim za ubistvo, osuđen na smrtnu kaznu i obješen pri čemu je izreako znamenite posljednje riječi "Takav je život" ().

Kelly je ostavio izuzetan dojam na svoje suvremenike, ali i njihove potomke, a što je svoj izraz pronašlo u nizu književnih i umjetničkih djela. To uključuje i nijemi film *[[The Story of Kelly Gang]]* iz 1906. godine koji se smatra prvim cjelovečernjim ostvarenjem svjetske kinematografije.

Godine 2019. australski motociklista Džek Miler je došao do trećeg mesta na Velikoj nagradi Australije u Moto GP nosivši zaštitno odelo koje je bilo inspirisano Kelijevim oklopom.https://www.youtube.com/watch?v=6zr2EKA9M_Y

## Vanjske veze

* Kelly, Ned (1855–1880) National Library of Australia, *Trove, People and Organisation record* for Ned Kelly
* The Kelly collection, including John Hanlon's transcript of the Jerilderie letter  at the National Museum of Australia
* Ned Kelly: Australian Ironoutlaw (''the first site on Ned Kelly, established 1995'')
* Culture Victoria – historical images and video interview with Peter Carey about his novel "True History of the Kelly Gang"
* 
*
João N'Tyamba

**João Baptista N'Tyamba** (Lubango, 20. ožujka 1968.) je angolski atleričar, specijaliziran za utrke na dugim prugama. N'Tyamba je nacionalni rekorder na 800, 1,000, 1,500, 3,000 i 10,000 metara te u polumaratonu i maratonu. 

N'Tyamba je karijeru započeo kao srednjeprugaš, predstavljajući Angolu na Olimpijskim igrama 1988. u Seoulu na 800 metara; osvojio je 56. mjesto u kvalifikacijama, što nije bilo dovoljno za finale. Na Svjetskom prvenstvu 1991. u Tokiju utrkivao se na 1,500 metara, što je disciplina u kojoj se natjecao i na Olimpijskim igrama 1992. i 1996. godine. Ni na ovim natjecanjima nije se uspio plasirati u finale. 

Ipak, N'Tyamba se, počevši sa Svjetskim prvenstvom 1997. u Ateni, prebacio na duge pruge, isprva na 10,000 metara, a kasnije i na maraton. U toj je disciplini nastupao i na Olimpijskim igrama 2000., 2004. i 2008. godine. Najbolji uspjeh, 17. mjesto, ostvario je u Sydneyju 2000. godine. Nastupom na Olimpijadi u Pekingu 2008., N'Tyamba je postao prvi muški atletičar koji je nastupio na čak šest Olimpijskih igara, pridruživši se tako skupini od četiri atletičarke s tim rekordom.

Nedugo zatim, povukao se iz aktivnog sporta.
Hajdú-Bihar

**Hajdú-Bihar** (srpskohrvatski: *Županija Hajdu-Bihar*) je jedna od 19 
mađarskih županija (megye) od 537,268 stanovnika.

## Geografija

Županija Hajdú-Bihar leži na sjeveroistoku Mađarske duž granice 
sa Rumunjskom.
Županija ima površinu od 6,209 km², a administrativni centar  je grad **[[Debrecen]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Hajdú-Bihar''
Sió

**Sió** (čita se *Šio*) je kanalizirana rijeka u Mađarskoj duga 120,8 km.

## Karakteristike
Još su Rimljani za cara Galerija prije 2000 godina, poduzeli velike melioracione radove, da isuše močvarni kraj oko Balatona, ali i da bi mogli doploviti do njega. Koristili su postojeće 
vodotoke i prokopali samo one dionice koje su im nedostajale.

Današnji Sió je rezultat radova napravljenih od sredine 18. do sredine 19. vijeka.

Tako da Sió izvire iz Balatona kod grada Siófoka, od tamo teče prema jugoistoku do ušća u Dunav kod Szekszárda. Širina mu varira od 20 do 30 metara, a dubina od 0 do 8,8 m, što zavisi koliko se vode u njega pušta iz Balatona preko ustave.

Sliv rijeke velik je 9216 km² i proteže se preko županija; Somogy, Tolna i Fejér.

## Reference

## Vanjske veze

+ A Sió-csatorna
Akrotiri (Santorini)

**Akrotiri** (grčki: Ακρωτήρι, pronounced ) je minojsko naselje iz brončanog doba koje se nalazilo na grčkom otoku Santoriniju (Thera). Naselje je potpuno opustošeno i evakuirano tijekom minojske erupcije koja se dogirala oko 1627. pne., te je zakopano vulkanskim pepelom, koji je pak očuvao ostatke freskees, kao i razne građevine i umjetnička djela. Naselje je možda bilo nadahnuće za Platonovu priču o Atlantidi. Ovo bivše naselje je iskopano 1967.



File:Minoan fresco, showing a fleet and settlement Akrotiri.jpg|Slika grada
File:Fresco_of_a_fisherman,_Akrotiri,_Greece.jpg|Ribar
File:Akrotiri rosettes.jpg|Ukrasne ruže
File:Akrotiri-lady-with-papyri.jpg|Žena sa papirusom
File:MuseAcrotiriItems-6652-ColAdj.JPG|Sačuvane drevne vaze


## Vanjske veze
*Vodič kroz Akrotiri 
*Zvanični website za arheološku lokaciju 
*Akrotiri - misterij Santorinija
L'uccello dalle piume di cristallo

***L'uccello dalle piume di cristallo*** () je italijansko-zapadnonjemački film snimljen 1970. godine u režiji Darija Argenta, poznat kao prvo ostvarenje u njegovoj filmografiji, ali i jedno od najvažnijih u historiji *[[giallo]]* žanra. Predstavlja drugu po redu adaptaciju romana *[[The Screaming Mimi (roman)|The Screaming Mimi]]* američkog pisca Fredrica Browna, odnosno remake istoimenog američkog filma iz 1958. godine. Protagonist, koga tumači Tony Musante, je američki pisac koji živi u Rimu te koji prilikom posjeta galeriji ženu vlasnika (čiji lik tumači Eva Renzi) spasi od napada maskiranog napadača. Radnja prikazuje kako on i njegova djevojka (koju glumi Suzy Kendall) postaju metama tajanstvenog serijskog ubice. *L'uccello* je Argento snimio pod snažnim uticajem filmova Alfreda Hitchcocka, ali i velikom brigom za stil, pogotovo u prikazu bizarnih i često zastrašujućih scena ubistava. U nekm je zemljama, prije svega zbog nasilja, postao predmetom cenzure. Usprkos toga je postigao veliki uspjeh.

## Uloge

* Tony Musante ... Sam Dalmas
* Suzy Kendall ... Julia
* Enrico Maria Salerno ... Inspektor Morosini
* Eva Renzi ... Monica Ranieri
* Umberto Raho ... Alberto Ranieri
* Renato Romano ... Profesor Carlo Dover
* Giuseppe Castellano ... Monti
* Mario Adorf ... Berto Consalvi
* Pino Patti ... Faiena
* Gildo Di Marco ... Garullo
* Rosita Torosh ... Četvrta žrtva
* Omar Bonaro ... Policijski detektiv
* Fulvio Mingozzi ... Policijski detetkiv
* Werner Peters ... Trgovac starinama
* Karen Valenti ... Tina, peta žrtva

## Vanjske veze
* 
*
Fredric Brown

**Fredric Brown** (29. oktobar 1906 - 11. mart 1972) bio je američki pisac specijaliziran za science fiction i kriminalistički žanr, poznat prije svega po humorističkim pričama, od kojih su mnoge bile crtice odnosno odlikovale se izuzetnom kratkoćom. Jedno od njegovih najpoznatijih djela je priča *[[Knock (novela)|Knock]]*, koja se često naziva "najkraćom SF pričom u historiji", kao i *[[Arena (novela)|Arena]]*, koja je poslužila kao predložak za istoimenu epizodu popularne SF-serije *[[Star Trek: The Original Series|Zvjezdane staze]]*.

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* 
*  Includes a photo.
* 
*
Darling Lili

***Darling Lili***, u bivšoj Jugoslaviji prikazivan pod naslovom ***Špijunka Darling Lili***, je američki filmski mjuzikl snimljen u režiji Blakea Edwardsa. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Julie Andrews, je pjevačica i zvijezda britanskih music hallova koja za vrijeme Prvog svjetskog rata koristi svoj status femme fatale kako bi kao njemačka špijunka prikupljala najvrijednije tajne od savezničkih oficira i funkcionera. Radnja prikazuje kako joj meta postane američki pilot (čiji lik tumači Rock Hudson) u koga se, pak, iskreno zaljubi.

*Darling Lili* se počeo snimati u vrijeme kada su raskošni mjuzikli još uvijek uživali popularnost među publikom. Produkcija se, međutim, značajno otegla, čemu su pridonijeli problemi sa lošim vremenskim prilikama, ali i studentske demonstracije zbog kojih se moralo odgoditi snimanje na lokacijama u Parizu. Iako su za potrebe filma "reciklirani" avioni izrađeni ili prikupljeni za potrebe filma *[[The Blue Max]]*, budžet filma je enormno narastao, a za što je Edwards (koji će se za vrijeme snimanja oženiti za Andrews) kasnije krivio upravu studija Paramount Pictures. Kada je film konačno dovršen 1970. godine, ukus publike se u potpunosti promijenio te je *Darling Lili*, usprkos solidnih kritika, kao i mnoga ostvarenja istog žanra, doživio komercijalni promašaj. Edwards je 1981. godine iskustva sa snimanja iskoristio kao inspiraciju za svoju crnu komediju *[[S.O.B.]]*.

## Uloge
*Julie Andrews ... Lili Smith/Schmidt
*Rock Hudson ... Major William Larrabee
*Jeremy Kemp ... Pukovnik Kurt Von Ruger
*Lance Percival ... Poručnik Carstairs, alias TC
*Michael Witney ... Youngblood Carson
*Jacques Marin ... Duvalle
*André Maranne ... Poručnik Liggett
*Gloria Paul ... Crepe Suzette
*Bernard Kay ... Bedford
*Doreen Keogh ... Emma

## Reference

## Vanjske veze
*
*
*
Playgirl (film, 1966)

**Playgirl** () je zapadnonjemački crno-bijeli igrani film snimljen 1966. godine u režiji Willa Tempera. Po žanru je drama, a naslovna protagonistica, čiji lik tumači Eva Renzi, kojoj je to bio jedan od prvih nastupa, je mlada manekenka koja osigurati egzistenciju udajom ili barem ljubavnim vezama sa bogatim muškarcima. *Playgirl* je zbog stila uspoređivan sa Godardovim *[[Le Mepris]]*.

## Vanjske veze
* 
* 
*
Strategija pauka

***Strategija pauka*** () je italijanski igrani film snimljen 1970. godine u režiji Bernarda Bertoluccija. Predstavlja adaptaciju priče *[[Tema del traidor y del héroe]]* argentinskog pisca Jorgea Luisa Borgesa. Protagonist, čiji lik tumači Giulio Brogi je mladi historičar koji odlazi u gradić Tara istražiti okolnosti u kojima je 1936. godine njegov otac, proslavljeni antifašist, pao kao žrtva Mussolinijevog režima. Radnja prikazuje kako pri tome otkriva je sve što je čuo o svom ocu laž, ali i kako se sticajem okolnosti počinje pretvarati u vlastitog oca. *Strategija pauka*, originalno napravljena u produkciji državne TV-kuće RAI je bila premijerno prikazana na venecijanskoj Mostri, te je brzo stekla status jednog od najistaknutijih ostvarenja politički angažirane kinematografije, odnosno trenda koji je počeo dominirati ostvarenjima tadašnje italijanske filmske industrije. *Strategija pauka*, međutim, nije postala tako uspješna niti uticajna kao Bertoluccijevo prethodno i tematski slično ostvarenje *[[Konformist (film)|Konformist]]*.

## Uloge
*Giulio Brogi: Athos Magnani, otac i sin
*Alida Valli: Draifa
*Tino Scotti: Costa
*Pippo Campanini: Garibazzi
*Giuseppe Bertolucci: portatore di leone

## Vanjske veze
* .
Chisum

***Chisum*** je američki vestern film iz 1970. godine u kojem su glavne uloge ostvarili John Wayne, Forrest Tucker, Christopher George, Ben Johnson, Glenn Corbett, Geoffrey Deuel, Andrew Prine, Bruce Cabot, Patric Knowles i Richard Jaeckel.

Film je režirao Andrew V. McLaglen, a scenarij je napisao Andrew J. Fenady prema svojoj kratkoj priči *Chisum and the Lincoln County Cattle War*.

Premda je film u mnogim detaljima povijesno netočan, djelomično je temeljen na događajima i likovima iz Rata u okrugu Lincoln 1878. godine na teritoriju Novog Meksika u kojem su, između ostalih, sudjelovali Pat Garrett i Billy the Kid.

## Uloge
* John Wayne ... John Chisum 
* Forrest Tucker ... Lawrence Murphy
* Ben Johnson ... James Pepper, Chisumov pomoćnik
* Patric Knowles ... Henry Tunstall (temeljen na Johnu Tunstallu)
* Geoffrey Deuel ... Billy Kid 
* Pamela McMyler ... Sallie Chisum 
* Glenn Corbett ... Pat Garrett 
* Andrew Prine ... Alexander McSween
* Christopher George ... Dan Nodeen  
* Bruce Cabot ... Šerif Brady 
* Richard Jaeckel ... Jesse Evans, Murphyjev glavni suučesnik 
* Lynda Day ... Sue McSween 
* Robert Donner ... Morton (zamjenik šerifa)
* John Mitchum ... Baker (zamjenik šerifa)
* John Agar ... Amos Patton, trgovac protjeran od Murphyja
* Christopher Mitchum ... Tom O'Folliard
* Abraham Sofaer ... Poglavica White Buffalo
* Gregg Palmer ... Karl Riker
* John M. Pickard ... Narednik Braddock

## Produkcija
Izvršni producent filma Michael A. Wayne započeo je raditi na projektu *Chisum* zbog toga što je vjerovao da priča obuhvaća sve one političke poglede koje je imao njegov otac. Glumačka postava prepuna je poznatih lica iz ranijih filmova Johna Waynea, a u filmu također glumi i njegov prijatelj Forrest Tucker. Snimljen je 1969. godine u Durangu (Meksiko). Za slikovite vidike područja na kojem je film sniman odgovoran je glavni kamerman William H. Clothier. Iako je film originalno snimila kompanija 20th Century Fox kasnije ga je prodala kompaniji Warner Bros.

John Wayne nalazio se na setu snimanja filma *Chisum* kad je saznao za svoju nominaciju za Oscara za ulogu Čovjek zvan hrabrost (koju je i osvojio).

Tijekom snimanja filma, Robertov brat John Mitchum pokazao je Wayneu svoju patriotsku poeziju. Vidjevši da je Wayne iskreno dirnut riječima, Forrest Tucker predložio je da obojica snime album poezije, a sve je rezultiralo nominacijom za nagradu Grammy za album *America: Why I Love Her*.

Film *Chisum* ponovno je ujedinio neke od glumaca koji su ranije glumili na filmu Pijesak Iwo Jime: Johna Waynea, Johna Agara, Forresta Tuckera i Richarda Jaeckela.

## Zarada i reakcije
Film *Chisum* u službenu kino distribuciju krenuo je u lipnju 1970. godine i u konačnici zaradio 6 milijuna dolara.

Tadašnji američki predsjednik Richard Nixon komentirao je film tijekom konferencije za medije održane u Denveru (Colorado) dana 3. kolovoza 1970. godine. Iskoristio je film kao podtekst kako bi objasnio svoje vlastite poglede na zakon i red:

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Negresco****

***Negresco*******, također poznat i pod naslovom ***Negresco**** - eine tödliche Affaire*** () je zapadnonjemački igrani film snimljen u režiji Klausa Lemkea i premijerno prikazan 1968. godine. Po žanru je triler, a protagonist, koga tumači Gérard Blain, je francuski modni fotograf koji tokom boravka na Azurnoj obali započinje ljubavnu vezu sa bogataškom suprugom (čiji lik tumači Ira von Fürstenberg). Radnja prikazuje kako je njegov motiv nastojanje da se preko nje probije u otmjeno društvo, ali i kako to zakomplicira otkriće dokumenata koji ozbiljno kompromitiraju njenog muža (koga tumači Paul Hubschmid).

## Vanjske veze
* 
*