Informel

**Informel** ili **Enformel** (tako se izgovara), je skraćenica od *neformalna umjetnost* (od francuskog: *Art informel* = umjetnost bez forme / bez oblika, dakle neformalna, neusiljena umjetnost, koja nije po propisu). *Informel* je dakle naziv za pravac u likovnoj umjetnosti - prvenstveno u slikarstvu, unutar apstraktne umjetnosti, koji je bio u modi u Evropi prvih dekada nakon Drugog svjetskog rata.

*Informel* se kao slikarska moda raširio iz posljeratnog Pariza 1950.-ih. po Italiji, Njemačkoj, Španjolskoj i zemljama Beneluxa, a od kraja 1950 -ih i po svoj Evropi, pa tako i u ondašnjoj Jugoslaviji . Američki pandan *informelu* bio je **[[apstraktni ekspresionizam]]**, koji je na naki način bio roditelj tog pravca.
Unutar *Informela* (ili paralelno s njim) postojali su brojni podpokreti, kao tašizam, lirska apstrakcija i marginalna umjetnost (art brut).

## Krakteristike ''Informela''
Kod *informela* je postao važniji sam proces slikanja - od motiva, slučajnost, spontanost i podsvjesno - postali su važniji od razumski izvedenih ideja, po tom je *informel* bio potpuna suprotnost geometrijskoj apstrakciji - koja je bila u modi do rata. U procesu *informela*, umjetnik se potpuno prepustio slučajnosti i svom trenutačnom raspoloženju, i kako je na neki način uzor tog pokreta Jackson Pollock rekao, bacajući preko ramena kantu boje na platno - *možda će to biti remek djelo*.

Umjetnici su se doslovno igrali sa bojom, njenom plastičnošću - nanošenjem različitih slojeva, ili 
korištenjem neočekivanih materijala (zemlje, cementa, prašine), bez ikakve unaprijed stvorene ideje (skica, koncepta) nadajući se da će se iz samog procesa rada - izroditi i neka ideja, a to se doista i dešavalo, kao u slučaju slikara Georgesa Mathieua i Hansa Hartunga koji su takvim pristupom došli do neke nove kaligrafije. Jedna od značajnih karakteristika tog slikarstva bila su veliki formati, platna su dobila često giganske razmjere. 
 
## Historijski konteks nastanka informela
Sjedinjene Američke Države su nakon Drugog svjetskog rata, izašle kao stvarni pobjednici tog rata i postali ne samo vojno, već i ekonomski najveća sila svijeta, a to se odrazilo ne samo na politiku, već i na sfere života pa tako i kulturu. Dok su do rata sramežljivo kopirali britanske slikare, sad su konačno iznjedrili prvog svog predstavnika sa vlastitim stilom, to je bio Jackson Pollock koji je sa svojim *action paintingom* postao velika slikarska zvijezda. Na razvoj američkog slikarstva, neosporno su veliki uticaj imali i brojni emigranti iz Evrope koji su se našli u New Yorku za rata (Matta, Ernst, Dali, Masson, Bretton) i pretvorili ga u umjetničku metropolu, i veliki mecena te vrste umjetnosti Peggy Gugenheim. Američki *[[apstraktni ekspresionizam]]* postao je nakon rata i snažno ideološko oružje u hladnoratovskoj konfrontaciji sa SSSR-om, koji se poput svojih velikih neprijatelja Trećeg reicha grozio, spontaniteta i bilo kakve iracionalnosti i 
prefererirao strogo figurativni i epski pričljiv socijalistički realizam. Reih je u svojoj nacističkoj umjetnosti preferirao figuralnu zanatsku perfekciju i prezirao bilo kakvu degenerativnu izopačenu umjetnost baziranu na improvizaciji i spontanosti.

## Evropska poslijeratna situacija
### Informel u Francuskoj
Pariz i Francuska su imali bogato iskustvo slikarskih pokreta, koji su tražili inspiraciju u spontanom, podsvjesnom i emotivnom, i bili fascinirani primitivnim kulturama, od dadaizma, nadrealizama i brojnih eksperimentatora iz 1920-ih. Okupacija je prekinula, sve te tendencije, tako da su one nakon oslobođenja izbile poput bujice. Slična je situacija bila i u Njemačkoj, gdje su dolaskom nacista na vlast, dokinut val njemačkog ekspresionizma, a i u ostalim evropskim zemljama. Za razvoj francuskog informela bile su značajne grupe *CoBra* i *Gutai*, a najpoznatiji predstavnici bili su Wols, Jean Fautrier i Jean Dubuffet.

Termin *Lirska apstrakcija* prvi je upotrijebio *Jean José Marchand* za slike Georgesa Mathieua izložene na izložbi u decembru 1947., u pariškoj Galeriji Luksemburg. A termin *[[Tašizam]]* kritičar *Pierre Guéguen* 1951. - pežorativno opisujući slikarski postupak Jacksona Pollocka.
A termin *Informel* ili *neformalna umjetnost* (Art informel) prvi je u svijet likovne umjetnosti unio 1951. pariški likovni kritičar *Michel Tapie*, nakon izložbe održane u martu u galeriji Nine Dausset na temu "Trendovi ekstremnog ne-
figurativnog slikarstva", na kojoj su izlagali Camille Bryen, Giuseppe Capogrossi, De Kooning, Hartung, Mathieu, Pollock, Riopelle, Russel i Wols.

### Informel u Njemačkoj
U Njemačkoj se *informel* počeo širiti od 1952. nakon izložbe grupe *Quadriga*, održane u Frankfurtu, na kojoj su nastupili Karl Otto Götz, Bernard Schultze, Otto Greis i Heinz Kreutz, ubrzo su osnovane grupe ZEN 49, SPUR i WIR insprirane francuskom CoBrom s kojom su održavali dobre odnose. U Njemačkoj su poznati *Informelisti* bili Hans Hartung , Emil Schumacher, Karl Fred Dahmen, Karl Otto Götz, Gerhard Hoehme, Hans-Jürgen Schlieker, Bernard Schultze, K. R. H. Sonderborg, Fred Thieler i Hann Trier.

## Poznati evropski informelisti

* Jean-Michel Atlan (1913. -1960.) 
* Pierre Alechinsky (1927-)
* Karel Appel (1921.-2006.)
* Jean Bazaine (1904.-2001.)
* Roger Bissière (1886. -1964.)
* Alberto Burri ( 1915. -1995.)
* Olivier Debré (1920. -1999.)
* Nicolas de Staël (1914. -1955.)
* Jean Dubuffet (1901. -1985.)
* Jean Fautrier (1898. -1964.)
* Lucio Fontana (1899. -1968.)
* Karl Otto Götz (1914. -)
* Hans Hartung (1904. -1989.)
* Asger Jorn (1914.-1973.) 
* Zoltán Kemény (1907. -1965.)
* Alfred Manessier (1911. - 1993.)

* Henri Michaux (1899. -1984.)
* Lucio Muñoz (1929. -1998.)
* Serge Poliakoff (1900. -1969.)
* Antonio Saura (1930. -1998.)
* Emilio Scanavino (1922. -1986.) 
* Bernard Schultze (1915. -2005.)
* Emil Schumacher (1912. -1999.)
* Pierre Soulages (1919.-)
* Arpad Szenes (1897. -1985.) 
* Pierre Tal Coat (1905. -1985.)
* Antoni Tàpies (1923. -)
* Bram van Velde (1895. -1981.)
* Maria Elena Vieira da Silva (1908. -1992.)
* Edo Murtić (1921. -2005.)
* Wols (1913. -1951.)
* Emilio Vedova (1919. -2006.)
* Karl Fred Dahmen (1917. -1981.)

## Američki umjetnici ([[apstraktni ekspresionizam]])
* Norman Bluhm (1921-1999)
* Sam Francis (1923–1994)
* Alberto Greco (1931-1965)
* Elaine Hamilton (1920-2010)
* Paul Jenkins (1923-)
* Kenneth Kemble (1923-1998)
* Franz Kline (1910-1962)
* Willem de Kooning (1904-1997)
* Joan Mitchell (1925-1992)
* Jackson Pollock (1912–1956)
* Mark Rothko (1903-1970)
* Clyfford Still (1904-1980)
* Mark Tobey (1890-1976)
* Luis Alberto Wells (1939-)

## Reference

## Vanjske veze
* Informel na portalu Art directory 
* Informel, na portalu Das grosse Kunstlexikon von P.W. Hartmann