open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tenharim

**Tenharim** (Tenharin), pleme iz skupine Tupi-Kawahiba, porodica  Tupi-Guarani, na srednjem toku rijeke Madeira u brazilskoj državi Amazonas. sastoje se od tri lokalne skupine od kojih jedna živi na rijeci Sepoti ostali na rijeci Marmelos i Igarapé Preto .

Danas imaju nekoliko rezervata, to su Tenharim do igarapé Preto u općini Manicore sa 54 Tenharima i Tenharim/Transamazônica u općinama Auxiliadora, Humaitá i Manicoré, sa 176 Tenharima. Nešto (34) ih živi u Estirão Grande u općini Auxiliadora.. Tenharimska skupina Crna Usta ili Boca-Negra svoje ime dobiva po bojanom dizajnu.

## Reference

## Vanjske veze
*Tribo Tenharim  
*Tenharim
Tukumanféd

**Tukumanféd** (Tukumãféd, Tukumãnfet), pleme tupian Indijanaca, uže skupine Tupi-Kawahib, sa ušća Cacoala pritoke Jiparane u brazilskoj državi Rondônia. U kontaktu sa Europljanima su od 1950.-tih. a do danas su gotovo su nestali (50; 1959 D. Ribeiro). Istoimeni jezik je izumro .

## Reference
Uru-Eu-Wau-Wau

**Uru-Eu-Wau-Wau** (Uru-Eu-Uau-Uau, Uruewawau, Eru-Eu-Wau-Wau), indijansko pleme iz podgrupe Tupi-Kawahib, porodice Tupian, iz brazilske države Rondônia. Pleme živi uz gornji tok rijeke Jaciparaná, Cautário, i Jamari.

Godine 1994 . za njih je utemeljen rezervat Uru-Eu-Wau-Wau (Terra Indígena Uru-Eu-Wau-Wau), na području općine Monte Negro, kako bi se zaštitili od ilegalnih dolazaka drvosjeća i farmera.

Na području rezervata nalazi se pored plemena Jupaú ili Uru-Eu-Wau-Wau i još nekoliko manjih skupina kao Amundáwa, Júma i nekontaktirani Jurureí i Parakuara, te dvije ili više skupine čija imena nisu poznata. -Populacija im iznosi 100 (1995); 100 (2006).

## Reference

## Vanjske veze
* Uru-Eu-Wau-Wau
* Mapa da Terra Indígena Uru-Eu-Wau-Wau
Wiraféd

**Wiraféd** (Wirafet, Uirafed, Wiroféd), jedna od brojnih skupina Tupi-Kawahiba, porodica Tupi-Guarani, naseljeni u području rijeke Jiparaná, na pritokama Riosinho i Muquí u brazilskoj državi Rondônia. U kontaktu sa Europljanima su od kasnih 1950.-tih. a jezik im je nestao .

## Reference
Araweté

**Araweté** (Araueté), pleme američkih Indijanaca u brazilskoj državi Pará kod rijeke Xingú u općinama Altamira i Senador José Porfírio na rezervatu Terra Indígena Araweté (Igarapé Ipixuna). Jezično su im srodna plemena Asuriní do Xingú i Kayabí sa kojima pripadaju skupini Kayabi-Arawete, porodica Tupi-Guarani. Sami sebe nazivaju Bïde, u značenju * 'mi' *, * 'ljudi' * ili * 'ljudska bića' * (&quot;nós&quot;, &quot;gente&quot;, &quot;seres humanos&quot;), a sve ostalle ljude, uključujući i bijelce nazivaju *kamarã*, odnossno *stranci* ili *neprijatelji* (&quot;estrangeiros&quot;, &quot;inimigos&quot;) . Populacija im je 1999 iznosila 255.

## Izvori
Yabutiféd

**Yabutiféd** (Jabutiféd, Yabotiféd, Jubutiféd, Jabotifet), jedna od lokalnih skupina Indijanaca Tupi-Kawahib iz brazilske države Rondonia. Jabotifet, kako ih naziva antropolog Claude Lévi-Strauss, u njegovo su doba bili naseljeni između rijeka rio Tamuripa i Igarape du Cacoal, a poglavica im je bio Maira. Ime Jabotifet, prema Levi-Strosu, označava * 'ljude od kornjače' * (=tortoise-people; 'pueblos de la tortuga').

## Vanjske veze
* "Tristes tropiques"
Yakarawakta

**Yakarawakta**, slabo poznato nekontaktirano pleme američkih Indijanaca nastanjeno između rijeka Aripuanã i Juruena u brazilskoj državi Mato Grosso. Klasificiraju se među Tupi-Guarane, i smatra da bi mogli biti podgrupa Apiaká, jednog od plemena iz grupe Kawahiba. Populacija im je procjenjena na između 20 i 30 osoba.

## Tekst naslova
* Uncontacted Ethnic Groups
Ararandeuara

**Ararandeuara** (Ararandeua Amanaye,Ararandeuára, Ararandewára), pleme američkih Indijanaca iz brazilske države Pará, porodice Tupian, nastalo 1873. odvajanjem od Amanayé Indijanaca. Ararandeuare su se odvojili od glavnine plemena sa misije Anauéra te se nastanjuju uz rijeku igarapé Ararandeua. Pred kraj stoljeća pleme predvodi neka mulatkinja Damásia sve do 1930.-tih godina. Tih su godina Ararandeuare brojali oko 300 duša u četiri sela. Godine 1942 preostalo ih je 17 koje vodi Damasijin sin, a lutaju uz slabo poznatu rijeku Garrafão, pritoku Ararandeue.

## Maleni rječnik
ararandeuara... engleski... hrvatski
* tata... fire... vatra
* tanimbu... ash... pepeo
* iwate... mountain... planina
* iwapara... cloud.. oblak
* parana... water... voda
* eren... tooth... zub
* etsin... nose... nos
* ejuru... mouth... usta
* epe.. foot... stopalo
* epo... hand... šaka
* pira... fish... riba

## Vanjske veze
* Amanayé 
* rječnik
Emerillon

**Emerillon** (Emerillons, Emerilon, Emerenhon, Emerenhom, Mêrêyó, Teco), pleme američkih Indijanaca Velike porodice Tupian, porodice Tupí-Guaraní, naseljeni u Francuskoj Gvajani na granici prema Brazilu i susjednim područjima brazilskih država Amapá i Pará. Emerillon se jezično drže najsrodnijima Oyampi Indijancima. Danas njih stotinjak živi u naseljima duž rijeke Camopi, pritoke Oyapock i duž Tanpokua, pritoke Maronija.

Prvi kontakt između njih i Evropljana desio se početkom 18. vijeka. Po izvještajima iz 1767. bilo ih je 350 do 400 a sela im se nalaze na lijevoj obali rijeke Maroni. Većina ih stradava od opasnog karipskog plemena Galibi koji zarobljavaju žene i djecu i prodaju ih kao robove u Surinam.

Rana opažanja govore da su bili nomadi, prvenstveno lovci, te da su jedino uzgajali manioku kako bi pokrili izvore svoje osnovne prehrane. Pamuka nisu imali pa su svoje hamake (viseće ležaljke proizvodili od kore (tape). U kontaktu sa kreolima i kopačima zlata pogađaju ih epidemije pa su mnogi pomrli a ostatak se akulturirao po govoru i nošnji, ali su dobili puške u zamjenu za svoje brašno od manioke.

U novije vrijeme preživjeli Emerilloni veoma su slabog zdravlja i visokim postotkom mortaliteta među djecom. Veliki problem predstavlja i alkohol koji dobivaju u zamjenu za manioku.

U ranijoj povijesti njihove kuće bile su oblika košnice, danas su četvrtaste, otvorene sa triju strana, sa krovom prekrivenim palminim lišćem, i podom uzdignutim iznad tla 1 ili 2 metra. U kuće se ulazi po ljestvama. Od namještaja imaju klupe, hamake za odmor i spavanje i mreže protiv komaraca.

Emerilloni danas žive od poljoprivrede, lova, ribolova, dok sakupljanje ima manji značaj. Pletu košare i tipiti-cijevi za prešanje manioke, razne vrste košara i kanue koje dube u trupcima. I lukovi su im dugi do 2 metra, a strijele često imaju i metalni vršak. Puhaljku već dugo ne koriste, a nemaju ni lončarije. U vrtovima sade crveni, žuti i bijeli kukuruz, manioku, krumpir, šećernu trsku, banane, duhan, urukú (Bixa orellana; za crvenu boju) i pamuk. Svaka obitelj, prema potrebi, ima približno 0,5 do 1 hektar zemljišta koje obrađuju. I čišćenje polja i žetva obavlja se kolektivnim radom, pa žene kooperiraju u žetvi, a muškarci u čišćenju polja.

Muškarci se u ribolovu pretežno služe lukom i strijelom, tek ponekad udicom ili otrovom. Transport se vrši dugout-kanuima, a glavno sredstvo za lov danas je puška.

Kao sakupljači pobiru divlje voće, med, traže insekte, reptile, gljive, brazilski orah idr. 
Sela su im malena, 30-40 duša, koja se često zbog raznih faktora moraju seliti, kao što su rat, trgovačke potrebe, iscrpljivanje obrađivanog tla, i drugo. Ratnici Emerillona naoružani su lukom i strijelom, kopljem, štitovima i ratnim kijačama, a puhaljkama gotovo nikad. U rat se ide zbog osvete za neki raniji napad, a ranije su poznavali i kanibalizam.

## Vanjske veze
* Emerillon
Guajá

**Guajá** (Awá, Avá), pleme američkih Indijanaca iz skupine Oyampi, nastanjeno u blizini rijeka Gurupi i gornje Pindare u brazilskoj državi Maranhão, a neke skupine i u državi Pará (Serra Canastra). Sastoje se od namjamnje 6 izoliranih skupina; 370 (1995 AMTB). Lovci i sakupljači. U državi Maranhão imaju rezervate Terra Indígena Alto Turiaçu, Araribóia, Caru i Awá koji se nalaze na području općina Turiaçu, Grajaú, Bom Jardim, Carutapera i Zé Doca . Ne smiju se pobrkati sa plemenom Guajajára.

## Izvori
Kayabí

**Kayabí** (Kayabi, Kaiabi, Kajabi, Kayaby, Caiabi, Cajabi), pleme američkih Indijanaca porodice Tupi-Guarani, naseljeno na području parka Xingú i južnom dijelu države Pará. Mnoga sela nalaze im se na rijekama Pires River i Tatui. Jezik (kayabi) pripada skupini Kayabi-Arawete a govori ga 800 ljudi (1994 SIL) .

Pleme je poznato po običaju tetoviranja tijela i lica. 
## Izvori

## Vansjke poveznice
*Kaiabi
Zo'é

**Zo'é** (Poturu).- Pleme Tupian Indijanaca sa sjevera brazilske države Pará u dolini rijeke Cuminapanema. Sami sebe nazivaju Zo’é, dok ih Funai (Fundação Nacional do Índio) označava imenom Poturu. Godine 1998. popisano ih je 152.

Pleme živi izolirano, a u rijetkim su kontaktima s misionarima tek od kasne druge polovice 20. stoljeća. Socijalna struktura Zo’é Indijanaca je decentralizirana a lokalne grupe su politički i ekonomski autonomne. Tokom agrikulturnih radova (uzgoj manioke) oni su sjedilačko stanovništvo koje postaje mobilno nastupom lovačke i ribarske sezone. Glavna lovina je majmun kojim obiluje njihovo lovno područje od 1,000,000 akara (4.046 četvornih kilometara). Mladunčad ubijenih majmuna Zo'é odvode kućama gdje oni žive kao kućni ljubimci.Polja im se nalaze u blizini sa zasađenom maniokom, bananama, slatkim krumpirom i urukuom. Uruku Indijancima služi da s njime boje svoja tijela i divlji pamuk.

Svi Zoe nose 'poturu', veliki drveni klin probijen kroz donju usnu. Indijanci kažu da ne znaju odakle je taj običaj došao, ali da ih razlikuje od svih ostalih plemena. Dječaci i djevojčice *poturu* počinju nositi od svoje šeste godine. Isprva je malen, no do odrasle dobi bude dugačak 7 inči (18 centimetara).

Djecu rođenu s fizičkim defektima zakapaju odmah po rođenju.

## Vanjske veze
* Zo’é ; 
* Poturu Do Brasil
Asuriní do Tocantins

**Asuriní do Tocantins** (Assuriní, Akwaya, Akuáwa, Akwawa, Azuriní, Asurini do Trocará), pleme američkih Indijanaca porodice Tupi-Guarani, skupine Tenetéhara, naseljeno na rijeci Tocantin1s blizu Tucuruia u brazilskoj državi Pará (regija Trocará). Uzgajivači manioke i ribari. Populacija im iznosi 191 (1995 AMTB). Ne smiju se pobrkati sa plemenom Awaté (Asuriní do Xingú).

## Vanjske veze
* Asurini do Tocantins
Avá-Canoeiro

**Avá-Canoeiro** (Avá-Canoeiros, Canoeiros, Avá), pleme američkih Indijanaca sa gornjeg toka rijeke Tocantins u brazilskim državama Goiás i Tocantins, uključujući i otok Bananal. Jezično pripadaju podskupini Tenetehara, porodica Tupi-Guarani. Gotovo su nestali. populacija im je iznosila 56 (1995 SIL); 5 na rezervatu Terra Indígena Avá-Canoeiro u općinama Colinas do Sul i Minaçu . Ne smiju se pobrkati s plemenom Canoeiro ili Rikbaktsa.

## Izvori
Cara Preta

**Cara Preta** /ili Índios Negros, =crni ljudi, / ogranak Indijanaca Avá-Canoeiro iz brazilske države Pará, danas naseljeni na tri rezervata: Terra Indígena Baixo Tapajós I u općinama Aveiro i Tapajós, Cara Preta i Muratuba do Pará (općina Santarém). Svojevremeno su nazivani i imenom Carijó .

## Izvori
Guajajára

**Guajajára** (Tenetehara), glavna skupina Tenetehara Indijanaca, velika porodica Tupian, naseljeni u 81 selu u brazilskoj državi Maranhão. Guajaajre govore nekoliko dijalekata istog jezika, i srodni su Tembama. U državi Maranhão imaju 6 rezervata, to su: Terra Indígena Araribóia u općinama Arame i Amarante do Maranhão, Bacurizinho u općini Grajaú, Cana Brava/Guajajara u Barra do Corda i Grajaú, Caru u općini Bom Jardim, Lagoa Comprida u Barra do Corda i Morro Branco u općini Grajaú . Populacija im iznosi oko 14,000.

## Izvori
Parakanã

**Parakanã** (Paracanã, Apiterewa, Parakanân), pleme iz šire skupine Tenetehara, porodice Tupi-Guarani, naseljeno uz rijeku Xingú u brazilskoj državi Pará kod gradova São Felix i Altamira. U vrijeme prvog kontakta bilo ih je oko 1.000, a bilo je to u vrijeme gradnje ceste Transamazônica (1971) i gradnjom brane Tucuruí. Zbog ovih projekata izgubili su svoja tradicionalna staništa i lovišta te su preseljeni na rezervate. 

Njihova suvremena populacija iznosi oko 900 i žive na dvije različite lokacije. Jedni na Terra Indígena (IT) Parakanã (oko 600, u bazenu rijeke Tocantins gdje skupina Parakanã Orientais ima tri sela (Paranatinga, Paranowa'ona i Ita'yngo'a) a Parakanã Ocidentais dva (Maroxewara i Inaxy'anga) . Drugi dio živi na rezervatu TI Apyterewa u općinama Altamira i São Félix do Xingu, njih 314 (2003) u dva sela, Apyterewa i Xingu . 

## Izvori
Suruí do Pará

**Suruí do Pará** (Suruí do Tocantins, Mudjetire, Aikewara, Aikewar, Suruí, Sororós), pleme američkih Indijanaca iz skupine Tenetehara, jezična porodica tupian, nastanjeno u brazilskoj državi Pará, na području općine São João Araguaia na rezervatu Terra Indígena Sororó. Sami sebe nazivaju Aikewara, dok su ih Xikrin prozvali Mudjetire. Ovo pleme stradalo je u kontaktu sa bijelcima 1960.-tih godina kada su razne bolesti pokosile 2/3 plemena, pa ih je od 126 preostalo oko 40.

Danas im se populacija malo popravlja: 191 (1995 AMTB); 185, 1997; 264 (Funasa - 2006). Jezično u im najbliži Asuriní do Tocantins i Parakanã. Ne smiju se brkati sa plemenom Suruí Paíter (Suruí do Jiparaná, Suruí de Rondônia) iz Rondônije, koji pripadaju porodici Mondé.

## Vanjske veze
* Suruí
Turiwára

**Turiwára** (Turiuara, Turiwara), pleme Tupian Indijanaca uže skupine Tenetehara, naseljeno danas među Tembé Indijancima na rijeci Acará-miri u brazilskoj državi Pará. Gotovo su nestali, svega 30 pripadnika (1995 SIL) na rezervatu Tembé u općini Tomé Açu, ali više ne govore svojim jezikom.

## Izvori
Macro-Tucanoan

**Macro-Tucanoan**, velika porodica indijanskih jezika i plemena u tropskim područjima Južne Amerike. Predstavnici ove Velike porodice su: Charles A. Zisa (1970): auaqué, calianan, canichanan, catuquinan, móviman, muniche, puinavean, tucanoan, tucunan i yurian.

-Jezici auaque ili auake i caliana ili sape klasificiraju se danas porodici Arutani-Sape.

Joseph H. Greenberg (1987) povezuje je sa ekvatorijalnim jezicim u širu porodicu ekvatorijalno-tukanoanskih jezika. Dijeli je na auixiri, canichana, capixana, catuquinan, gamella, huari, iranshe,kaliana-maku (sa kaliana, maku, auake), koaia, mobima, muniche, nambikwaran, natu, pankararu, puinave, shukuru, ticuna-yuri (sa Ticuna, Tucano, Yuri), uman,:

## Reference

## Vanjske veze
* Macro-Tucanoano
* Macro-Tucanoan (Greenberg)
Auishiri

**Auishiri** (Awishira, Auichiri, Auiširi, Abishira, Tekiraka), pleme američkih Indijanaca, jezično izolirani, nastanjeni kod Puerto Elvire na rijeci Napo i jezero Vacacocha u Peruu. Auishiri se često brkaju (poistovjećuju) sa potpuno stranim plemenom Aushiri ili Auxira sa desne obale Napoa, inače srodnih Zaparoan plemenu Arabela (Steward & Métraux 1948, Villarejo 1959), Huaoranima ili Auca Indijancima iz Ekvadora, porodica Sabelan. Tessmann (1930), Loukotka (1968) i Villarejo (1959) govore o pravim Auiširima . Lingvistički, SIL razlikuje sve ove tri grupe domorodaca. Auishiri su jezično nesrodni svima, a njihov jezik koji je 1925. imao vjerojatno preko 70 govornika, prema M. R. Wiseu (1975.) već je nestao.

Pleme Auishiri nastanjivalo je u XVI stoljeću područje peruanskog departmana Loreto (provincija Maynas), duž rijeka Napo i Curaray, u susjedstvu Oa Indijanaca. Prvi put ih spominju isusovci pod imenima Abijira ili Avishira. Godine 1930. Tessmann nalazi 30 ili 40 Ausishirija u blizini rijeke Tiputini. Auishiri su nestali jezičnim pretapanjem u susjedne Quechue, slično kao što se to dogodilo sa plemenom Záparo.

## Reference

## Vanjske veze
* The Tequiraca Language
Catuquinean-Tucanoan

**Catuquinean-Tucanoan**, Prema jednoj klasifikaciji (McQuown/Greenberg) grana je Macro-Tucanoan jezika, koji se dalje granaju na Catuquinean, Tucanoan, Munichean, Arutani-Sape (sa Auaké i Caliana), Canichanan, Makú ili Macu, Movima, Tucuna i Yuri. Catuquinean-Tucanoan jezici govore se na zapadu bazena Amazone u Brazilu i susjednim predjelima Venezuele i Kolumbije i jedna manja skupina u Peruu (Munichean).
Gamelas

**Gamelas** (Gamellas de Vianna, Gamellas de Codó, Gamellas).- Pleme američkih Indijanaca iz brazilske države Maranhão, blizu grada São Luís. Jezično su ovi Indijanci klasificirani u samostalnu jezičnu obitelj. –Razni autori (Martius, Beiträge, vol. 2.) počeli su poistovjećivati Sacamekrãn sa Gamellas de Codo Indijancima, koji ne samo da nisu isti, nego su bili i krvni neprijatelji. Njihov jezik je slabo poznat, ali se zna da su identični plemenu poznatom kao *Acobu* (=Hak pó), što je bio Timbira naziv za njih. Na mjestu njihovog sela niknulo je mjesto nazvano “São José dos Índios”, kasnije preimenovano u “São José do Lugar”, i na kraju u “São José de Ribamar.” Poznati su po nošenju usnenoog nakita, labreta.

## Vanjske veze
* Nimuendajú: The Eastern Timbira
Tapirapé

**Tapirapé** (Tappi’irape, Tapi’irape), pleme ameriičkih Indijanaca koji se jezično klasificireaju među Tenetehara govornike, naseljeni na ušću Tapirapé i Araguaie u brazilskoj državi Mato-Grosso. Danas žive na dva rezervata Tapirapé/Karajá, u općinama Luciara i Santa Terezinha, i Urubu Branco u općinama Santa Terezinha, Confresa i Porto Alegre do Norte .

Tapirape žive u kraju u kojem ih okružuju Gé plemena Kayapó, Karajá i drugi. Prema mišljenju njihovog poznavaoca Según Wagleya, koji je svojevremeno živio među njima, njihovo podrijetlo je sa atlantske brazilske obale koju su držali Tupi, odakle su možda zbog najezde Portugalaca migrirali u unutrašnjost. Ova Tupian plemena vjerojatno su pripadala skupini Tenetehara, čijim jezikom oni i danas govore.

Njihova povijest poznata je negdje od 1900-e kada još izolirani od vanjskog svijeta broje između 1.500 i 2.000 duša. Tada imaju pet sela na Rio Tapirapé i pritocima Araguaie. U sporadičnim kontaktima do 1940. razne epidemije pokosile su im broj na oko dvjestotinjak, koji žive u još svega jednom selu. Godine 1947. napali su ih opasni Kayapó Indijanci i masakrirali selo. Preostalo ih je oko 100 preživjelih koji su se ponovno okupili i osnovali novo naselje na ušću Tapirapé. jedna manja skupina koja je mislila da je jedina preživjela napad Kayaposa lutala je još 25 godina šumom, kada su se ponovno našli sa svojim srodnicima i priključili im se.

Tapirapé su uzgajivači manioke, kukuruza i drugih kultura, ali u rujnu i listopadu napuštaju svoja sela i naveliko počinju ribariti. Tapirapé poznaju 12 sorti otrovne i neotrovne manioke, sedam sorti banana, a uz to uzgajaju i slatki krumpir, pamuk i druge kulture. Vrtove obrađuju dvije godine nakon čega traže novu lokaciju gdje će iskrčiti česticu džungle i ponovno je. Umijeće sađenja dao im je bog Apuwenonu, koji se u stare dane povukao na nebo i postao Venerom. Tijekomn kišnog razdoblja ide se u lov na pekarije, majmune, armadille (tatu), ptice i drugu divljač. Riba se lovi prvenstveno kroz suhu sezonu dok logoruju u savani a služe se raznim zamkama i otrovom za ribe.

Velik isu majstori u izradi pernatih ukrasa (Eva Lips).

## Izvori

## Vanjske veze
* Tapirapé
* Wanishing Worlds: The Tapirapé
Tembé

**Tembé**, pleme iz skupine Tenetehara, porodica Tupi-Guarani, nseljeni uz rijeke  Gurupi i Guamá i istočnobrazilskim državama Maranhão i Pará.

Danas žive na sljedećim rezrvatima: * '1. Alto Turiaçu' * (općine Cândido Mendes, Carutapera, Monção i Turiaçu) gdje imaju 4 aldeje (sela) Banha, PI Canindé, Igarapé das Pedras i Cajueiro. Brojno stanje je [1985]. iznosilo 157. Trilingualni su u tembe, urubu i portugalskom; * '2. Alto Rio Guamá' * u općinama Paragominas i Viseu. Ovdje imaju pet aldeja: Pitoma, PI Rio Guamá, São Pedro Velho, Frasqueia i Tauari, broj im iznosi 275 (1985). Prema silu ovdje više nitko ne govori jezikom tembe ; * '3. Tembé' *, u općini Tomé Açu, sa Indijancima Turiwara; * '4. Turé-Mariquita' *, u općini Tomé Açu, gdje ih ima 39 (1990) .

## Reference
Huamói

**Huamói** (Aticum, Atikum, Huamaës, Huamué, Huano, Uamué, Umă, Uman, Umăo, Urumă, Woyana).- pleme i jezična porodica američkih Indijanaca iz istočnobrazilskih država Pernambuco i Bahia, u krajevima oko rijeka Moxotó i Pajeú.

Lokalno se dijele na više skupina koje govore svojima jezicima, danas nestalim, to su: Atikum, Aticum ili Araticum (Umán ili Huamoi), na Moxotó i Pajeú, na planinama Serra Umã; Uruma u državi Sergipe na rijeci São Francisco; Pipipan, río Moxotó, Pernambuco; Vouve, río Piancó, Pernambuco. U državi Pernambuco žive na rezervatu Terra Indígena Atikum u općini Carnaubeira da Penha (2.744), i u Bahiji na Terra Indígena Barra u općini Muquém de São Francisco (32).

## Vanjske veze
* Aticum
Natú

**Natú** (Peagaxinan).- Pleme američkih Indijanaca sa rijeke río Ipanema, pritoci río São Francisco u brazilskim državama Pernambuco, Alagoas i Sergipe. Kasnije ih nalazimo u Pôrto Real do Colégio (Alagoas) gdje se još govori njihov jezik natú ili peagaxinan. Natú po jednoj klasifikaciji jezično čine samostalnu porodicu, po drugoj srodnici su Indijancima Xokó, Xucuru-Kariri i Cariri-Xocó. Po izvještajima etno-botaničara prakticirali su jurema-kult, što je bilo karakteristično i za susjedna plemena tog područja.

## Reference

## Vanjske veze
* Jurema : da festa à guerra, de ontem e de hoje
Xukuru

**Xukuru** (Xucuru, Shucurú, Sucurú) je indijansko pleme iz brazilske države Pernambuco nastanjeno u planinama Ororubo. Pleme živi na 17 aldeja u području općine Pesqueira a plemensko područje prostire se na 27,555 hektara. Godine 1986. za plemenskog vođu izabran je Xicão (portugalski nazivan Francisco de Assis Araújo), kasnije ubijen (1998.) zbog sukoba sa farmerima i rančerima koji su zaposjeli indijansku zemlju. Bave se uzgojem manioke. Xukuru se danas sporazumijevaju portugalskim jezikom. Godine 1997. pleme izdaje knjigu 'Xukuru, children of Mother Nature'. Ne smiju se pobrkati s plemenom Xukuru-Kariri. Populacija: 6.363 (1999.)

## Lokalne grupe ili plemena
Xukuru su bili podijeljeni na 3 glavne grupe koje su govorile vlastitim jezicima. To su : 
1. Xukuru vlastiti ili Ichikile na Serra de São José i rijekama Meio, Capibariba i Taperoá u Pernambuco i Paraíba. Drugi su Paratió (Prarto) na río Capibariba i treći Garanhun, slabo poznata grupa koja je obitavala možda u Pernambucu kod grada Garanhuns, jugozapadno od Recife.

## Jezik
Xukuru Indijanci govorili su jezikom koji je klasificiran samostalnoj porodicu Xukuru.

## Literatura
* **Hohenthal Jr., William D.** 1954. Notes on the Shucurú Indians of Serra de Araroba, Pernambuco, Brazil. RMP 8:93-166. São Paulo
* **Meader, Robert E.** 1978a. Indios do nordeste. Levantamento sobre os remanescentes tribais do nordeste brasileiro.Brasília: SIL.
* **Souza, Vânia Rocha Fialho de Paiva e** 1992. As fronteiras do ser Xucuru. Estratégias e conflitos de um grupo indígenano NE. Dissertação de Mestrado. UFPe.

## Vanjske veze
* Der Fall der Xukurul
* Xukuru Do Brasil
* Xukuru Celebrate Homologation of Indigenous Area.
* Povo Xukuru
* Xukuru

&lt;!-- interwiki --&gt;
Canichana

**Canichana** (Canesi, Kanichana), pleme američkih Indijanaca izolirane porodice Canichanan nastanjeni u bolivijskom departmanu Beni duž rijeka río Machupo i río Irurupuro. Canichane danas (2003) broje oko 420 duša u općini San Javier u selima San Pedro Nuevo, Tejerias, Bambuses, Villa Chica i Toboso . Uzgajivači su kasave, graha, kukuruza i drugih kultura. Jezično su nesrodni svim ostalim plemenima, pa čine samostalnu porodicu.

## Izvori

## Vanjske veze
* Canichana 
* Pueblo Canichana
Canichanan

**Canichanan** je porodica izoliranih indijanskih jezika, čije je član istoimeni i jedini jezik Canichana Indijanaca, iz bolivijskog departmana Beni, napose uz rijeke río Machupo i río Irurupuro. 

Etnički ih ima oko 500 (1991), no svega 20 još govore materinjskim jezikom.

## Vanjske veze
* Kanichana
Munichean

**Munichean** je jezična porodica američkih Indijanaca iz peruanskog departmana Loreto, koja je obuhvaćala jezike Indijanaca Muniche i Otanabe (koji predstavljaju njihov ogranak, i posebno se nabrajaju). Danas nešto preživjelih u selu Muniches na rijeci Paranapura. Jezik ili jezici (otanabe se smatra identičnim, poistovjećuju ga), ili je njegov dijalekt, nesrodan je sa svim poznatim jezicima. Muniche su jezično asimilirani od Chayahuita i Quechua Indijanaca. Godine 1975 imali su tek 6 do 10 govornika, a 1988 svega 3. 

Rivet i Loukotka su je vodili kao jednu od 108 njima poznatih porodica južnoameričkih indijanskih jezika. 

## Izvori

## Vanjske veze
* Muniche
Tucanoan

**Tucanoan** (Betóya), poveća grupa plemena i jezika koja čine samostalnu porodicu Tucanoan, nastanjenih u zapadnom bazenu Amazone u Brazilu i Kolumbiji. Predstavnici su: Amaguaje, Arapáso (Koreá), Ayrico, Bahuána (Pootarí), Bará (Waimaha), Barasána, Boloa, Buhágana, Caxiita (Kuschiíta), Cieguaje, Coreguaje, Coroua, Cubeo (Kubéwa, Kobéua), Dätuana (Dätúana), Dessana (Desano, Desána), Encabellado (Secoya), Erulia (Erúlia, Taiwano, Eduria), Guaciguaje, Guanano, Hahanana, Hobacana, Hógolotsöloa, Holona, Icaguaje, Julaimaua, Karapanã (Möxdäa), Kueretú (Cueretu, Coretú), Macaguaje, Macuna (Makúna), Miriti (Neenoã, Miriti-Tapuia), Ömöa (Ömöá), Opaina, Orejón, Palanoa (Palänoa ), Pamöá (Tatú-tapuyo), Paneroa, Pioje, Pokangá, Sära, Secoya, Siona (Sioni), Siriano, Tama, Tanimuca, Tatapuyo, Tatuyo, Tetete, Tsola (Tsölá), Tsölöa (Tsöloa), Tucano, Tuyuca, Uantia, Uasona (Uásöna, Pisá-tapuyo), Uiuá-Tapuya (Usá-Tapúya, Uíua-tapuyo), Waiana, Waikana (Uaicana, Uaíkana, Pirá-tapuyo), Wanana (Uanana, Uanána), Yahúna, Yohorca (Kurauá-tapuyo, Yohoroá), Yupuá (Yupúa ), Yurutí (Juriti, Uainana, Uaínana, Wahyara, Juriti, Yurutí-tapúya, Juriti-Tapuia), yäbá, döä, tsáina, .

Geografski se porodica dijeli na nekoliko glavnih skupina, to su:
:a) Istočna u bazenima rijeka Uaupés, Curicuriarý i Apaporis: Pokangá ili Bará (Brazil), Waimaha (Waimaja, Bará, ili Barasano del Norte; Kolumbija), Barasána (Edulia, Eduria ili Barasano del Sul; Kolumbija), Tuyuca (Kolumbija), Yurutí (Yarutí ili Patsoca; Kolumbija), Desana (Brazil) , Siriano (Kolumbija), Macuna (Kolumbija), Carapaná ili Karapana (Kolumbija), Tatuyo (Kolumbija), Arapaso (Brazil), Uanána (Guanano; Brazil), Piratapuyo (Brazil), Yahuna (Kolumbija), Tucano (Brazil), Erulia (s Paneroa, Tsölöa), Möchda, Pamöá, Siana ili Chiranga, Tatapuyo, Waiana, Wanana (Waikina).
 
:b) Zapadna u bazenu rijeke Napo, Aguarico, Putumayo i gornja Caqueta: Coreguaje (Kolumbija), Macaguaje (Kolumbija), Secoya (Ekvador), Siona (Kolumbija), Ayrico (Kolumbija), Tetete (Ekvador), Orejón (Peru), Tanimuca (Kolumbija), Retuarã (Kolumbija), Amaguaje, Dätuana, Coto, Piojé, Icaguaje, Macuna, Sära, Ömöa, Buhagana, Tama, Yupua, Coretu, Uantia.

:c) Centralna: Cubeo.

:d) Miriti (Brazil).

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* Tree for Tucanoan
Tukúna

**Tukúna** (Ticuna, Tikuna, Tucuna, Magüta, Tecunas), indijansko pleme, jezik i izolirana jezična porodica iz Brazila (12,000), Perua (5,000) i Kolumbije (4,000) tradicionalno nastanjeni u tropskoj kišnoj šumi, zapadnog bazena Amazone. Tukune nastanjuju kraj uz sjevernu obalu Amazone, nazivane *Marañon* ili *Solimoes*, od mjesta gdje se slijeva Javari, odnosno od Loreta u Peruu pa do Tabatinge u Brazilu. Tukuna su lovci, ribari, sakupljači i uzgajivači kukuruza i manioke. Donedavno su se u lovu služili puhaljkama, kopljima i zamkama. Poznati su i po svojoj umješnosti u pletenju košara, lončarstvu, izradi odjeće od tape (unutarnje kore drveta), izradi kanua, drvenih i kamenih skulptura i maski. Svoja lica boje i tetoviraju a oko ruku nose narukvice izrađene od perja.
Svoje mrtve Tukune sahranjuju u kanuima sa kojima će preči rijeku smrti. Prilikom funeralnih obreda članovi plemena plešu sa maskama koje predstavljaju sve ptice i životinje koje će pokojnik loviti u budućem životu. Ove maske izrađene su od drveta i ukrašene prirodnim biljnim bojama.

Tukune su poznati kao eksperti u izradi otrova čiji su ingredijenti *Strychnos castelneana* i *Cocculus toxicofera*, a čuvaju ih u cijevima bambusa ili glinenim loncima. Ovaj otrov galvni je objekt međuplemenske trgovine gornje Amazone. Sakupljaju i drugo bilje koje koriste za prodaju trgovcima.

Tukune vjerujuu božanskog duha Nanuola, i strašnog zlog duha Locasi. James Mooney spominje da je među njima poznat i običaj neke vrste circumcizije, a prakticiraju i ritualnu izolaciju ' *nečistih* ' djevojaka, na duži period, koji završava pijankama od chiche (masato), pripremljene žvakanjem i fermentacijom kukuruza i banana.

Tukune su u kontaktu sa Europljanima još od 18. stoljeća, kada se utemeljuje misija San Ignacio za Peba Indijance, prijatelje i saveznike Tukuna. Dio njih kasnije se okupio u novoj misiji *Nuestra Señ de Loreto* (sada Loreto, u Peruu). Indijanci što su nasaelili po misijama su pokršteni. Godine 1851. utemeljuje se novo misionarsko naselje Caballococha ("Horse Lake") , blizu Loreta. Ovi Indijanci, kaže Mooney, njih 275, uglavnom su Tukune, i tamnije su puti od plemena sa Marañona.

## Jezik
Jezik tikuna govoi se u sjeveroistočnom Peruu, kolumbijskom departmanu Amazonas i brazilskoj državi Amazonas od kojih 21,000 osoba. Klasificira se velikoj porodici Macro-Tucanoan. Lengua Tikuna.

## Vanjske veze
* The Ticuna Indians
* Ticuna Indians
* Vocabulário ticuna
Yuri

**Yuri** (Juri, Juri-Taboca), nezavisna i izolirana porodica indijanskih jezika čiji je jedini član istoimeni jezik yuri ili carabayo kojim se služe Carabayo ili Yuri Indijanci, koji je imao je oko 10 dijalekata. Nastanjeni u brazilskoj državi Amazonas i kolumbijskom departmanu Amazonas. Kao nezavisnu porodicu ili izolirani jezik vodi ga Chamberlain (1913) a slijede ga Krickeberg (1922), Rivet (1924), W. Schmidt (1926), Tessmann (1930). Chamberlain i W. Schmidt preferiraju naziv Juri.

Markham je (1910) tvrdio da im je jezik srodan aravačkom jeziku passé, a Loukotka (1935) da pripada karipskoj porodici.

Tanto Tovar i Larrucea de Tovar (1984.), uz navedenog  Chamberlaina (1913.) drže ih izoliranom grupom, nesrodnom svima ostalima. Greenberg (1987.) smatra da su Yuri srodni Ticunama.

Arango i Sánchez (1998.) daju broj od 200 pripadnika ove etničke grupe, nastanjenih na gornjem tok u río Puré, te u području Tarapace.

## Reference
Auaké

**Auaké** (Awaké, Auaké, Aoaqui, Aoaquis, Arutani, Uruak).- Pleme američkih Indijanaca, gotovo izumrlo, nastanjeno u brazilskoj državi Roraima i susjednoj Venezueli na rijekama Paraqua i Uraricáa u općini Raúl Leoni (država Bolívar). Jezično su prije klasificirani u samostalnu porodicu Auake. Danas ih se dovodi u vezu sa Kaliána Indijancima, te se porodica proširila u veću, zvanu Arutani-Sape.

Poljodjelstvo je tipa posijeci-i-spali, uzgajaju manioku, bananu, jam i nešto pamuka.

Auaké populacija počela je nestajat napadima rivalnih plemena Kaliána i Yanoama, a kasnije se nastavlja dolaskom bijelih istraživača koji su sa sobom donesli zarazne bolesti .

Pleme se topi miješanjem sa Ninam Yanomamima, Arecuna i Kaliana Indijancima. Prema UN-ovim podacioma 2005. ima ih svega 30. Sjedilački lovci i ribari.

## Reference

## Vanjske veze
* Uruak 
* Joshua
* Joshua
Calianan

**Calianan**, porodica indijanskih jezika iz Venezuele koja obuhvaća tek jedan jezik (kaliana [spc] kojime su služe Kaliána ili Sapé Indijanci (Kariana, Kaliána, Caliana, Chirichano) sa rijeka Paragua i Karuna, gdje još žive u svega tri sela. Migliazza navodi da ih je 1977. preostalo tek 25, od kojih tek 5 govori materinskim jezikom.

Otkrio ih je Koch-Griinberg 1913. i prikupio manji vokabular koji ne pokazuje nikakve sličnosti ni sa jednim drugim jezikom, pa je dobio neovisan status. Greenberg ovu porodicu klasificira Velikoj porodici Macro-Tucanoan, no danas se vodi i kao dio porodice Arutani-Sape ili se drže samostalnima. Mnogi se žene sa Arecuna, Auaké (Arutani) i Ninam Indijancima.

## Reference

## Vanjske veze
* Sub-tronco Kaliánan
Makú

**Makú**, izolirana indijanska etno-lingvistička porodica iz Venezuele i Brazila, nastanjena u državama Estado de Amazonas i Estado Bolívar u Venezueli i brazilskoj državi Roraima. Makú Indijanci ne smiju se pobrkati sa Makú plemenima sa rijeka Japura i Río Negro, koja govore jezicima porodice Puinavean, sa Makú Indijancima sa rijeke Ventuari, koji govore jezikom porodice Salivan, plemenom Macu ili Macusa i Maku plemenom poznatim kao Carabayo. U državi Amazonas u Venezueli nastanjeni su na središnjem jugu departmana Atabapo, a u državi Bolívar, na jugu distrikta Cedeño.

## Vanjske veze
* Makú
Movima

**Movima** (Mobima). - indijansko pleme, jezik i neklasificirana samostalna jezična porodica (Moviman), čiji je jedini član jezik movima. Oko 1,000 Movima Indijanaca (1976.) nastanjeno je uz rijeku Yacuma, donjem toku rijeke Rapula i na Matos i Rapere u departmanu Beni, Bolivija. Njihova populacija procijenjena je na između 1,000 i 2,000, ali tek svega oko polovice, govori svojim vlastitim jezikom. 

Movima Indijanci u ranim su vremenima pod utjecajem jezuitskih misionara, koji ih naseljavaju na misijama San Luis i Borja na rijeci Río Maniqui, te na misiju Santa Ana u području gdje se sastaju rijeke Rapula i Yacuma. Njihovi odnosi sa misionarima nisu uvijek miroljubivi, a 1709 ubijaju oca Baltazar de Espinosa. 

Današnji Movime žive u susjedstvu sa mesticima kao farmeri i uzgajivači stoke, ili u šumama kao sakupljači gume

Tradicionalno Movime su živjeli od hortikulture, lova i ribolova. Uzgajali su grah i kikiriki na pjeskovitim plažama u vrijeme sušne sezone i putovali u deset metara dugim dugout kanuima. Od oružja su imali koplja, atl-atl i luk i strijelu. od 1922 napredni su ratari i stočari.

## Literatura
* *Anasagasti, Pedro de* 1989. Los movimas. Raza rica en personalidad en el corazón de Yacuma (Beni). Yachay 6(9: 83-99. Cochabamba.

## Vabjske poveznice
* Movima
Kaliána

**Kaliána** (Sapé, Kariana, Caliana, Chirichano), pleme američkih Indijanaca porodice (Calianan), šire porodice Arutani-Sape, nastanjeno u 3 naselja uz rijeke Paragua i Karuna na području venezuelske države Bolivar .

Kaliáne su sjedilački narod, stanovnici tropske šume i savane, koji se bavi lovom, ribolovom i poljodjelstvom . Gotovo su nestali; 28 (1990, UNDP). Mnogi se žene sa pripadnicima plemena Arekuna, Auaké i Ninam.

## Izvori
Catuquinean

**Catuquinean** (privatni kod: catu; Katukinan), porodica indijanskih jezika u džunglama zapadnog bazena Amazone, u brazilskim državama Amazonas i Acre. Ova plemena zbog izoliranosti slabo su poznata.

Predstavnici su: Amena-Diapá, Ben-Diapá, Burué, Canadiapa, Kadiú-Diapá ili Cadiudiapa, Kadekili-Diapá ili Caduquilidiapa, Hon-Diapá (Hondiapa), Kanamari (sa Wiri-diapá ili Uiridiapa), Katawixi (Catauichi), Katukina ili Katukina do Jutaí (Pidá-Djapá), Kutiá-diapá, Marö-Diapá (Marodiapa), Parawa ili Paraua, Tauaré ili Tawarí, Tsohom Djapá, Ururu-dyapá (Ururudiapa), Wadyo-parani-dyapá ili Uadioparanindiapa. Katukina vlastiti se ne smiju pobrkati sa Panoan plemenom Katukina do Juruá.

Charles A. Zisa (1970) ima na popisu jezike: catuquino, Tauaré (sa uadioparanindiapá, caduquilidiapá), catauichí, barue (burue?), canadiapá, amenadiapá, uiridiapá, paraua, beñdiapá, canamari, cadiudiapá, tucúndiapá, marödiapá, hondiapá, ururudiapá i catuquina.
## Jezici
Na popisu su 3 jezika
* Kanamari [knm] (Brazil)
* Katawixi [xat] (Brazil)
* Katukína [kav] (Brazil)

## Povezano
* Katukína (indijanska plemena)

## Reference

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Familia Katukinan
Ben-Diapá

**Ben-Diapá** (Bendiapá, Bendyapá), Jedna od lokalnih skupina Kanamari Indijanaca, porodice Catuquinean naseljeno južno od Amazone u brazilskoj državi Amazonas. Bendiape govore posebnim dijalektom jezika katukina, a nastanjeni su u području uz igarapé Mamori, pritoci rijeke Juruá.

## Vanjske veze
* Katukina
Hon-Diapá

**Hon-Diapá** (Hon-dyapá, Hon-Dy, Hondiapa), jedna od brojnih skupina američkih Indijanaca porodice Catuquinean iz bazena Amazone u džunglama na jugu zapadnobrazilske države Amazonas. Hon-Diapá su govorili dijalektom jezika katukina te su srodni sa Ben-Diapá i Tsohom Djapá (Tsunhum-Djapá) iz dolinwe rijeke Javari.

## Izvori
Kadekili-Diapá

**Kadekili-Diapá** (Kadekili-dyapá, Kadjikiri Djapá, Caduquilidiapa, Caduquilidiapá), pleme Kanamari Indijanaca, porodica Catuquinean, sa rijeka río Itacoaí i igarapé Irari, pritoke Javaria u brazilskoj državi Amazonas. Jezik ili dijalekt naziva se i kadjikiri djapá.

Charles A. Zisa (1970) njihov jezik navodi kao dijalekt jezika Tawaré Indijanaca
## Izvori

## Vanjske veze
* katukina
Katukina

**Katukina** (Katukína, Pidá-dyapa, Pedá-Djapá, Pidadiapa, Katukina do Jutaí, Katukina do Biá, Catuquina) je pleme američkih Indijanaca porodice Catuquinean nastanjeno u džunglama brazilske države Amazonas uz tokove rijeka Mutum i Biá, pritokama Jutaí, na njenom srednjem toku. Katukine što žive uz ovu pritoku poznati su i kao Katukina do Biá ili Pidá-dyapa (Pidá-Djapá, Pidá-Düapá, Pidá-dyapá, Pidá-diapá, Pedá-Djapá). Druga grupa Katukina sa río Preto (pritoka Jandiatuba) naseljena je grupa Kutiá-dyapá. Obje ove skupine govore posebnim dijalektima. 
Ime Pidá-dyapa znači (“gente da onça”) ili 'jaguarov narod'. Danas je za njihove potrebe utemeljen rerervat Área Indígena do Rio Biá.

Pidadiapa danas žive u 5 sela, a ima ih najmanje 250 pa možda do 400. Područje što ga Pidadiape nastanjuju poplavljena je ravnica obrasla džunglom, i prohodna jedino kanuima. Ovo područje zauzima 11,838&nbsp;km² i pripada u dvije općine (municipija; Jutaí i Caruarí.). Indijanci se bave ribolovom i zemljoradnjom na malenim plantažama susjednim otočićima. U novije vrijeme, 90.-tih godina pod opsadom su čestih posjeta misionara, kopača zlata, sakupljača gume i drugih koji ih iskorištavaju kao jeftinu radnu snagu.

'Jaguarov narod' ili Pidadiapa, ne smiju se pobrkati sa drugim plemenima Katukina, jedni pripadaju porodici Panoan, a nastanjeni su u državi Acre. Druga grupa Katukina pripada porodici Arawakan.

## Vanjske veze
* Help for Brazil's Indians 
* Vocabulário catuquina (Katukina/Katukína) 
* Projetos » Katukina  
* Die Katukina -Volk der Panther
Kutiá-diapá

**Kutiá-diapá** (Cutiadiapa, Kutía-dyapá, Kutiádiapá), jedna od skupina američkih Indijanaca iz brazilske države Acre na rijeci río Preto (pritoka Jandiatube) i susjednom Amazonasu. Vjerojatno su ogranak Katukina, porodica Catuquinean. Služili su se istoimenim dijalektom kojim više nitko ne govori. 

## Literatura
* Suelí Aguiar, Maria 1993. Los grupos nativos &quot;Katukina&quot;. AP 12/23: 141-152.
Potyo­-dyapa

**Potyo­-dyapa** (Potso Djapá, Japó-dyapa), pleme ili lokalna skupina Kanamari Indijanaca, jezična porodica Catuquinean, naseljeni na igarapé Jacaré, pritoci rijeke Juruá u brazilskoj državi Amazonas.

## Vanjske veze
* Katukina
Tsohom Djapá

**Tsohom Djapá** (Tsohon-djapa, Tsunhum-Djapá), pleme Catuquinean Indijanaca sa juga brazilske države Amazonas, poznato i kao Tyonhwak Dyapa. Ovo pleme gotovo je nestalo, te ih se očuvalo još svega oko 100 (1985) u Vale do Javari, duž rijeka Curuena, Jandiatuba, Jutaí i Itacoaí, na rezervatu što se prostire na 3,338,000 hektara. Služe se jednim dijalektom jezika katukina. 
O Tsohom Djapáma malo je poznato, osim da su nomadski lovci i sakupljači .

## Vanjske veze
* Tsohom-Djapá Do Brasil
Wadyo-parani-dyapá

**Wadyo-parani-dyapá** (Uadioparanindiapa, Wadjo Djapá, Wadiu-paranindiapá, Uadyo-Paranin-dyapá, Uadioparanindiapá, Wadyo-Paraniñ-Dyapa, Kayarára, Cairara) /Wadjo Paranim =macaco cairara,/ jedno od plemena i jezika Kanamari Indijanaca, porodica Catuquinean, iz brazilske države Amazonas sa gornjeg toka rijeke río Jutaí i srednjeg toka Japurá. Naziv Wadjo Paranim označava cairara majmuna (Cebus Kaaporis), dok sufix -djapa označava manje plemenske segmente kod Kanamarija.

Charles A. Zisa (1970) jihov jezik navodi kao dijalekt jezika Tauaré  Indijanaca.
## Izvori
Wiri-Diapá

**Wiri-Diapá** (Uiridiapa, Wiri Djapá, Wiri-dyapá, Wiri-diapá, Wiri-Dy) /wiri =queixada; pekari,/ pleme ili lokalna skupina skupine Kanamari Indijanaca, porodica Catuquinean, naseljeni u brazilskoj državi Amazonas na pritokama rijeke río Juruá: río Itucumã, río Xeruã, igarapé Três Bocas i igarapé Santa Rita.

## Vanjske veze
* Katukina
Katawixi

**Katawixi** (Katawisí, Catawishi, Katauixi, Catauichi, Catauxy, Cataukins, Cathauichys), jedno od plemena Catuquinean Indijanaca nastanjenih u brazilskoj državi Amazonas na rijeci río Jacareúba pritoci Purusa, općina Canutama. Njihovo selo na rijeci Mucuim, također je napušteno. Katawixi su nekoć bili brojan narod koji se rasipao duž Purusa i njegovih pritoka, ostaci im danas žive na rezervatu Caititu, a 1986. (prema SIL-u ) još svega deset ljudi govori materinskim jezikom.

## Izvori

## Vanjske veze
* Isolated Indians 
* Katukina
Otanabe

**Otanabe** (Otanave), pleme američkih Indijanaca porodice muniče iz sjevernog Perua, koji su govorili su dijalektom jezika muniche. Njihovo ime danas je sinonim jezika muniche. 

## Izvori
Pipipan

**Pipipan** (Pipipã, Pipipão).- Pleme američkih Indijanaca sa rijeke río Moxotó u brazilskoj državi Pernambuco. Jezično ovi Indijanci su srodni susjednim plemenima Atikum ili Huamói, Uruma i Vouve sa kojima su, po klasifikaciji Loukotke (1968), svrstani u porodicu Huamoi. Indijanci Pipipan danas broje 1.312 na Terra Indígena Pipipã (općina Floresta) i Serra Negra (Petrolândia), u istoj državi.

## Vanjske veze

* indios_exigem 
* Atikum 
* Índios protestam em Brasília/DF e pedem demarcação de terra
Huarian

**Huarian** (Tubarão), malena brazilska porodica indijanskih jezika i plemena nastanjenih u Rondôniji, koja obuhvaća plemena Huari ili Corumbiara (Columbiara) i Aikaná ili Masaká. 

Ova porodica danas se vodi kao dio Velike porodice Macro-Tucanoan. Članovi porodice su nastanjeni na rezervatima *AI Rio Guaporé* i *AI Tubarão/Latundê* sa plemenima Latundê i Sabanê,

## Literatura
* *Hinton, Leanne* (ed.) 1993. Aikana modules: a class report based on field notes of Harvey Carlson. Berkeley: Uni-versity of California

## Vanjske veze
* Aikanã
Aikaná

**Aikaná** (Aikanã, Masaká, Massaca, Cassupá, Tubarão), indijansko pleme iz brazilske države Rondônia srodni Huarima, sa kojima pripadaju jezičnoj porodici Huarian. Danas nešto preživjelih (217;; 264, 1995; 180,  2005 ) živi na rezervatu Tubarão-Latundê u općini Chupinguaia sa plemenima Latundê, Sabanê i Kwaza, a ostali  na rezervatima Rio Guaporé, Rio Branco i Kwazá do Rio São Pedro.

James Stuart Olson navodi da termin danas označava i ostale pripadnike nadvladanih plemena Huarí, Masaká, Tubarao, Kasupá, Munde i Corumbiara, odnosno plemena porodice huarian, koja su živjela životom tipičnim za kišnu šumu, od lova, ribolova i uzgoja manioke.

Prvi kontakt sa Europljanima imaju 1730.-tih godina; to su neo-Brazilci koji u potrazi za zlatom dolaze na njihovo područje, donoseći sa sobom za njih smrtonosne bolesti. Jezuitski misionari rade među njima do 1750.-te kada je madridskim ugovorom teritorij sjeverno od Guapore pripao Portugalcima.

Sve do 1900-tih oni žive u izolaciji od kontakta sa civilizacijiom. Velika potražnja za gumom u prvoj polovici 20. stoljeća dovela je na njihovo područje horde sakupljača koji sa sobom ponovno donose bolesti, pa ih velika večina pomre, a brazilska vlada 1940. naseljava plemena Aikana, Mondé i Kanoê u postaju na Igarapé Cascata, pritoku Pimenta Buena. I ovdje ih napadnu bolesti pa su se razbješali po šumi.

Danas njih nekoliko desetina živi na gornjem toku rijeke Chupinguai.

## Reference

## Vanjske veze
* ISO 639-3 Registration Authority
* Aikanã
Munde

**Munde**.- Indijansko pleme porodice Huarian (?) iz brazilske Rondônije. Claude Lévi-Strauss koji je posjetio pleme u prvoj polovici 20. stoljeća ostavio je nešto podataka o njima. Sela ovih Indijanaca sastoje se od dvije ili tri zajedničke slamnate kolibe, oblika stoga. Tijela su im zbijena, kože svijetle i kratkih nogu. Odjeća je oskudna. Kod muškaraca, kao i kod Bororoa, svi muškarci nosili su konusnu navlaku na udu. I muškarci i žene na usnicama nose labrete od stvrdnute smole, te ogrlice od koluta ili pločica od svijetlog sedefa ili uglačanih cijelih školjki. Zapešća, ručne mišice, listovi i nožni članci stegnuti su pamučnim remenima. Žene buše nosne prepone kroz koje provlače šipčice s kolutima bijelim i crnim naizmjenično nanizanim i, stegnutim na krutom vlaknu. Munde pomno čupaju sve dlake s tijela i na rukama, trepavice i obrve, služeći se voskom kojim se namažu. Nakon nekoliko dana, kada se vosak stvrdne, potrebno ga je jednostavno skinuti sa sebe.

Lévi-Strauss veoma hvali vrtove ovih Indijanaca na kojima nije uočio da ima korova. Bave se uzgojem kukuruza, manioke, slatkoga krumpira, duhana, tikava, kikirikija, i razne vrste boba i graha. Posebna poslastica su im neke larve koje oni uzgajaju u naslagama palmina lišća. Od pića Munde imaju 'chichu' (ćića) koju proizvode od kukuruza. Čiča se proizvodi kod većine plemena žvakanjem sirovine, što rade žene, a koje se zatim ispljune u posebnu posudu. Ovako prožvakana i ispljunuta smjesa, pusti se da fermentira. Indijanci ovo piće konzumiraju svaki dan, napose u vrijeme raznih svečanosti. Dočim bi se posude čiče ispile žene su neprekidno donosile nose zalihe muškarcima.

## Literatura
* Levi-Stros, K, Tužni tropi. 
* Claude Lévi-Strauss, Tristes tropiques

## Vanjske veze
* Tristes Tropiques
Pankaruru

**Pankaruru** (Pankararu) su porodica istočno-brazilskih indijanskih plemena i jezika, koje Greenberg (1987) zajedno sa Xukurú klasificira u Macro-Tucanoan, raširena je po državama Bahia, Pernambuco, Alagoas i São Paulo. Članovi porodice su:
* Jiripancó,
* Pankararé,
* Pankararu,
* Pankaru.

## Literatura
* *Arruti, José Maurício de Paiva Andion* 1996. O reencantamento do mundo: trama histórica e arranjos territoriaisPankararu. Dissertação de Mestrado. Rio de Janeiro: UFRJ, Museu Nacional
* *Martins, Sílvia Aguiar Carneiro* 1983. Os Pankararu. Dissertação de mestrado. Recife: UFPE

## Vanjske veze
* Pankarau/Pankararé
Jiripancó

**Jiripancó** (Geripancó, Jeripancó), pleme američkih Indijanaca porodice Pankaruru nastanjeni danas u brazilskoj državi Alagoas na rezervatu Terra Indígena Jeripankóu općini Pariconha Água Branca na aldeji Ouricuri. Njih oko 1,500 danas se služi portugalskim jezikom. Jezik im je izumro.

## Vanjske veze

* Os geripancós da aldeia Ouricuri
&lt;!-- interwiki --&gt;
Pankaiuká

**Pankaiuká** (Pankaiwká), naziv za skupinu Pankararu Indijanaca koja se odvojila od matičnog plemena i nastanila na području općine Inajá u brazilskoj državi Pernambuco. Njihova populacijha nije poznata. 

## Izvori
Pankararú

**Pankararú** (Pancararu, Pancararús, Brancararu), indijanski narod iz Pernambuca i Alagoasa, Brazil na području rezervata Pankararu; 3,676 pripadnika (1995 AMTB); 5,880 (Funasa, 2005) od kojih danas svi govore portugalskim jezikom. Njihov, sada izumrli jezik, činio je samostalnu porodicu. Ne smiju se pobrkati sa plemenima Pankararé i Pankaru.

## Vanjske veze
* Pankararu
Pankararé

**Pankararé** (Pancararé), pleme ameičkih Indijanaca iz istočnobrazilske države Bahia; 1,200 pripadnika (1995 AMTB) . Nekad su živjeli i na području Pernambuca, danas na rezervatu Pankararé u općinama Paulo Alfonso i Rodelas (200; 1989), te kod grada Brejo do Burgo u općinama Glória, Paulo Alfonso i Rodelas (1.000; 1989). Svoga jezika su zaboravili, i danas se služe portugalskim. Nisu isto što i Pankararu i Pankaru.

## Izvori

## Vanjske veze
* Pankararé
Pankaru

**Pankaru** (Pancaru, Pankararu-Salambaia), pleme američkih Indijanaca iz brazilske države Bahia. Danas žive na rezervatu Vargem Alegre u općini Bom Jesus da Lapa; 60 pripadnika (1989); 179 (Funasa - 2006). Neke njihove obitelji žive i u drugim dijelovima Brazila; pet u općini Jandira u São Paulu; jedna obitelj u Goiásu; i sedam u Muquém do São Francisco (Bahia). Jezično su vjerojatno pripadali porodici Pankaruru kao i plemena Pankararé s rezervata Pankararé iz Bahie i Pankararu s rezervata Pankararu iz Pernambuca. Prakticiraju ritual toré.

## Vanjske veze
* Pankaru
Koaia

**Koaia**, izolirana etnilingvistička porodica koja obuhvaća jedan jedini jezik kojim govore Koaia ili Kwaza Indijanci sa rijeke São Pedro u brazilskoj državi Rondônia. 

Godine 1998. svega je 25 ljudi govorilo jezikom ove porodice. Greenberg (1987) je klasificira u veliku porodicu Macro-Tucanoan.

## Vanjske veze
* A Grammar of Kwaza By Hein van der Voort