Malagaški jezik

**Malagaški jezik** (ili **malgaški jezik**) (malagaški: *malagasy*; ISO 639-3:) - makrojezik koji pripada austronezijskoj porodici, točnije barito skupini. Većina stanovnika (bez obzira na svoju etničku pripadnost) govori ga kao prvi jezik, kao i brojni madagaskarci širom svijeta.

Najbliže je srodan s jezicima koji se koriste na indonezijskom dijelu Bornea (među ostalima s maanjanskim jezikom), daljnje srodstvo povezuje ga s ostalim austronezijskim jezicima Indonezije.

## Historija
*Malagaški jezik* nema nikakve veze sa obližnjim afričkim jezicima, već je on najzapadniji član malajsko-polinezijske grane porodice austronezijskih jezika, tu činjenicu prvi je uočio još davne 1708 holandski lingvist Adriaan van Reeland . On je blizak malajsko-polinezijskim jezicima koji se govore po Indoneziji, Maleziji i Filipinima, najbliži jugoistočnim Barito jezicima koji se govori na Borneu, osim po svojoj polinezijskoj morfologiji. Većina riječi malagaškog bazičnog vokabulara ista je kao kod manjanskog, koji se govori duž rijeke Barito u južnom Borneu. To upućuje na činjenicu da su Madagaskar prvi naselili doseljenici sa indonezijskog arhipelaga, ali ni do danas nije jasno kad se i zašto ta kolonizacija dogodila. Kasnije su se ti doseljenici miješali sa doseljenicima iz istočne Afrike i Arapima.

*Malagaški jezik* ima dosta posuđenica iz arapskog i Bantu jezika (osobito Svahilija). Njegova pisana književnost vjerojatno se pojavila u 15. vijeku. Kad su Francuzi osnovali svoju koloniju Fort-Dauphin u 17. vijeku, oni su kod lokalnog stanovništva naišli na arapsko-malageško pismo u upotrebi poznato kao **[[Sorabe alfabet|sorabe]]**. Najstariji poznati rukopis na sorabeu je mali malagaško-holandski rječnik sa početka 17. vijek a, prvi put objavljen tek 1908. od strane Gabriela Ferranda  to pismo moralo je po svim pokazateljima biti u upotrebi na jugoistoku Madagaskara već u 15. vijeku.

Kralj Radama I. (oko 1810.-1828.), prvi pismeni predstavnik Kraljevstva Merina, dobar poznavaoc sorabea, odlučio se ipak za uvođenje latinice u malagaški jezik i pozvao protestantsko Londonsko misionarsko društvo da mu pomogne u tome osnivanjem škola i crkava .

Malagaški ima bogatu tradiciju usmene narodne književnosti (epove i legende. Najpoznatiji nacionalni ep je **Ibonia**, o malagaškom narodnom junaka istog imena.

Prva štampana knjiga na *malagaškom* bila je Biblija, koju su preveli na *malagaški* britanski protestantski misionari 1835. koji su djelovali na madagaskarskoj visoravni. Prvi dvojezični prijevod vjerskog teksta objavio je Étienne de Flacourt  koji je objavio i prvi *malagaški rječnik* .

## Dijalekti
*Malagaški jezik* ima dva osnovna dijalekta; *Istočni* - kojim uglavnom govore Merine i *Zapadni* kojim uglavnom govore Sakalave. Ta podjela je logična posljedica geografije Madagaskara, jer je planinski lanac po sredini otoka ujedno i granica (izoglosa) dijalekata.

## Pismo
*Malagaški [[alfabet]]* je fonetski i vrlo jednostavan, upotrebljava 21 slovo iz latinice ; a, b, d, e, f, g, h, i, j, k, l, m, n, o, p, r, s, t, v, y, z.
Jedine razlike su kod slova **i**, koje na kraju riječi postaje **y**, i kod slova **o**, koje se izgovara kao **u**.

## Primjeri malagaškog jezika
Donji primjeri su iz *Istočnog [[dijalekt]]a* koji je standardni malagaški, u upotrebi u glavnom gradu Antananarivu i na centralnoj visoravni, gdje živi pleme Merina. 

## Reference

## Vanjske veze
* Malagaško-engleski rječnik