open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Banana ratovi

**Banana ratovi** () je izraz koji se koristi za seriju oružanih sukoba, odnosno američkih oružanih intervencija na području Latinske Amerike u periodu od 1898. do 1934. godine, odnosno od završetka Špansko-američkog rata do uvođenja Politike dobrog susjeda kojom se SAD privremeno odrekla intervencije u unutrašnja pitanja drugih zemalja. Glavni motiv tih intervencija je bilo stvaranje, odnosno održavanje američke sfere uticaja u Zapadnoj hemisferi u skladu sa Monroevom doktrinom, pri čemu su kao izgovor služila notorna politička nestabilnost latinoameričkih zemalja. Banana ratovi su, s obzirom da su se u pravilu vodili u malim i siromašnim zemljama, nisu predstavljali veliki izazov za američke oružane snage, te su vođeni ograničenim sredstvima, pri čemu je srž činio relativno maleni Marinski zbor.

Pod Banana ratovima se podrazumijevaju:
* Iskrcavanje američkih marinaca u tadašnju kolumbijsku provinciju Panamu 1903. godine, kojim je omogućena stvaranje Paname kao nominalno suverene države, koja je odmah potom SAD-u na upravu predala područje na kome je 1914. izgrađen Panamski kanal;
* američke okupacije Kube u periodu neposredno nakon Špansko-američkog rata (1898 - 1902), te u još nekoliko navrata (1906-1909, 1912, 1917 i 1922)
* američke vojne intervencije u Dominikansoj Republici (1903, Afera u Santo Domingu, 1914 te okupacija koja je potrajala od 1916. do 1924.)
* američka okupacija Nikaragve od 1912. do 1933.
* Granični rat sa Meksikom, koji je korespondirao sa Meksičkom revolucijom i Prvim svjetskim ratom, prilikom kojeg su najpoznatiji incidenti američka okupacija Veracruza 1914. godine; meksički napad na Columbus te američka kaznena ekspedicija protiv Pancha Ville;
* Američka okupacija Haitija koja je trajala od 1915. do 1934. godine
* američke vojne intervencije u Hondurasu u svrhu zaštite interesa američkih kompanija United Fruit Company i Standard Fruit Company (1903, 1907, 1911, 1912, 1919, 1924, 1925).

## Povezano
* Pax americana
* Invazija SAD na Grenadu
* Invazija SAD na Panamu
Afera u Santo Domingu

**Afera u Santo Domingu** ( ili **Kriza u Santo Domingu** () je naziv za kratoktrajni oružani sukob između američkih pomorskih snaga sa jedne, i dominikanskih pobunjenika sa druge strane, do koga je došlo početkom 1904. godine na području Santo Dominga, glavnog grada Dominikanske Republike.

Do sukoba je došlo u vrijeme izuzetne političke nestabilnosti u brojnim zemljama Latinske Amerike, uključujući Dominikansku Republiku, a što su SAD koristile kako bi pod izgovorom zaštite američkih ekonomskih i drugih interesa i u skladu sa Monroevom doktrinom, oružanim intervencijama postavljale ili nastojale zaštiti pro-američke režime u njima. U slučaju Santo Dominga povod za sukob je bio niz incidenata u novembru 1903. godine, kada su pobunjenici bili otvorili vatru na američke trgovačke brodove, odnosno zauzeli plantaže šećerne trske u vlasništvu američkih kompanija. Američka vlada je kao odgovor pred Santo Domingo poslala krstaricu *[[USS Detroit (C-10)|USS Detroit]]* sa koga se potom u svrhu demonstracije sile iskrcao manji odred marinaca; oni su povučeni nakon što su američki komandanti stekli dojam da je situacija stabilna.

Međutim, nekoliko mjeseci kasnije je došlo do novih sukoba između dominikanske vlade i pobunjenika. Ovaj put se pred Santo Domingom našla pomoćna krstarica *USS Yankee*. Njen zapovjednik je 1. februara poslao čamce na obalu kako bi pokušao pregovorima okončati sukob; međutim, ljudstvo u čamcima je bilo izloženo streljačkoj vatri od strane pobunjenika, pri čemu je poginuo američki mornar C. J. Johnston. Doznavši za to, američki predsjednik Theodore Roosevelt je pred Santo Domingo poslao dvije zaštićene krstarice - *[[USS Columbia (C-12)|USS Columbia]]* i *[[USS Newark (C-1)|USS Newark]]* - te im zapovijedio da od pobunjenika ishode službenu ispriku. Američka flota, koju su sada činila tri ratna i jedan pomoćni brod i kojom je zapovijedao Richard Wainwright, se usidrila pred Santo Domingom 10. februara.

Sljedeći dan je, u svrhu demonstracije sile, odlučeno da se nekoliko američkih trgovačkih brodova privežu u luci. Pobunjenici su na to odgovorili vatrom iz streljačkog naoružanja. Wainwright je nakon toga, dobivši odobrenje od pretpostavljenih, zapovijedio pomorski desant te, nakon formalnog upozorenja američkom konzulu i gradskom stanovništvu, počeo bombardirati grad. Bombardiranje je počelo u 15:25, da bi se američke desantne snage, sastavljene od marinaca i naoružanih mornara, iskrcale u 16:30. Otpor pobunjenika je relativno brzo skršen, te su se Amerikanci, gotovo bez ikakvih gubitaka, navečer vratili na svoje brodove. Wainwright je sa pobunjeničkim vođama potpisao primirje, a koje je potom pretočeno u formalni mirovni sporazum.

Kratoktrajni oružani sukob u Santo Domingu se smatra jednim od prvih *[[banana ratovi|banana ratova]]* koji će biti relativno česti na području Latinske Amerike u prvim decenijama 20. vijeka.

## Vanjske veze

## Izvori

## Literatura
*
Kvadriga

**Kvadriga** (latinski: *quadriga*)  prevedeno - **četveropreg** bio je najčešći tip zaprege za konjičke utrke u Antici, Grci su taj tip zaprege zvali **tetripon**.

Taj tip zaprege koju je vuklo četiri konja, smatrao se carskim, dostojnim bogova i heroja, pa su ga Rimljani naročito cijenili i koristili prilikom trijumfalnih dočeka vojske.

## Historija

Grci su za taj tip zaprege znali vrlo rano tako se spominje u priči o Hipolitu, Tezejevom sinu koji je poginuo vozeći tetripon.

Rimljani su još za Drugog punskog rata kovali **Quadrigate** od srebra, na kojoj su pored reljefa Jupitera bio i četveropreg.

U vrijeme Rimskog Carstva kvadrige su bile najpopularanija zaprege na konjičkim utrkama voženim po stadionima.

Mladi vozači početnici, najčešće su se počeli natjecati sa dvokolicama (biga), a puno rjeđe na onima koja su vukla tri konja (triga), one su se koristile samo na utrkama sa religijskim konotacijama. 
Što je bilo više konja upregnuto, to je bilo teže upravljati, pa su se kola sa šest (*seiugae*), osam (oktokugae) ili čak deset (decemiugae) konja, vrlo rijetko koristila na utrkama. Slavni i neobično bogat rimski sportaš Diokles hvalio se da je pobijedio sa zapregom od šest i čak sedam konja, što prije njega nitko nije pokušao.

Rimljani su kola za utrke zvali - *Currus circensis* (kola za kružne utrke u cirkusu), iz te sintagme izvedena je riječ *[[kurikulum]]*.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Quadriga''
Sandro Pertini

**Alesandro (Sandro) Pertini** (; Stela, 25. septembar 1896 — Rim, 24. februar 1990) bio je italijanski socijalistički političar i novinar, te 7. predsednik Italije od 1978. do 1985. godine.

## Biografija
Rođen je u mestu Stela, provincija Savona, kao sin zemljoposednika. Školovao se u salezijanskom koledžu u Varaceu i liceju u Savoni. Tamo se upoznao s idejama socijalizma. Nakon toga je završio pravo na univerzitetu u Đenovi.

Bio je protiv učešća Italije u Prvom svetskom ratu, ali je služio u vojsci kao poručnik i dobio nekoliko odlikovanja. Godine 1918. postao je član Ujedinjene socijalističke partije i nastanio se u Firenci, gde je diplomirao na političkim naukama. Tada su ga fašisti nekoliko puta pretukli, ali nije izgubio veru u svoja uverenja.

### Otpor fašizmu
Nakon što su fašisti ubili socijalističkog vođu Đakoma Mateotija, Pertini je još više bio uveren u ispravnost ideja socijalizma, te je nastavio borbu protiv fašističke diktature. Bio je privremeno zatvoren 1926, ali je uspeo da pobegne i delovao u ilegali. Naposletku su ga ipak uhapsili u Pizi, te je bio osuđen na deset godina robije. 

Kaznu je služio na ostrvima Pontine do 1943. godine. U zatvoru je uspeo da spasi i sačuva čuveni dnevnik Antonija Gramšija. Pušten je mesec dana nakon Musolinijevog hapšenja, nakon čega se odmah priključio borcima pokreta otpora protiv nacističke okupacije i marionetske Italijanske socijalne republike. Nemci su ga zarobili i osudili na smrt streljanjem, ali su ga iz zatvora izvukli njegovi drugovi u akciji spašavanja. Pertini je nakon toga otputovao na sever Italije da bi učestvovao u organizovanju partizanske borbe.

### Politička karijera
Rat u Italiji završio je 25. aprila 1945, a referendumom iz 1946. ukinuta je kraljevina i proglašena Republika Italija. Pertini je tada bio član Ustavotvorne skupštine koja je izradila novi ustav Republike. U posleratnim je godinama bio istaknuti član i vođa Italijanske socijalističke partije, te jedan od najpriznatijih italijanskih političara. Tokom ''olovnih godina'' u Italiji osuđivao je akcije ekstremne levice i desnice, poput Crvenih brigada i operacije Gladio, te je branio ideale republike.

Od 1968. do 1976. bio je predsednik Doma poslanika Republike Italije, a od 1978. do 1985. godine predsednik Republike Italije. Funkciju doživotnog senatora u italijanskom parlamentu držao je od 29. juna 1985. godine do smrti. Nosilac je mnogih italijanskih i stranih odlikovanja i priznanja.

Umro je 24. februara 1990. godine u Rimu u 93. godini života.

## Izvori
Američka okupacija Haitija

**[[SAD|Američka]] [[vojna okupacija|okupacija]] [[Haiti]]ja** trajala je od 1915. do 1934. godine i predstavljala drugi najduži od svih Banana ratova, odnosno jednu od najdužih okupacija u vojnoj historiji SAD. Otpočela je godine 1915. iskrcavanjem američkih marinaca u glavni grad Port-au-Prince pod izgovorom zaštite američkih državljana i ekonomskih interesa koji su navodno bili ugroženi pobunom i likvidacijom pro-američkog predsjednika Vilbruna Guillamea Sana. Dodatni motiv za američku akciju bio je i Prvi svjetski rat, odnosno snažno ekomsko prisutstvo carske Njemačke na otoku; iako su SAD bile formalno neutralne, njemačke interese na otoku su, u skladu sa Monroevom doktrinom smatrali ugrožavanjem vlastitih. Američki marinci su relativno brzo uspostavili kontrolu nad zemljom, porazivši pobunjenike, cacose, u kampanji poznatoj kao Prvi Caco rat. Formalnim sporazumom između haićanske i američke vlade je uspostavljena američka vlast nad Haitijem u periodu od sljedećih deset godina. Veliki dio lokalnog stanovništva se, međutim, od početka počeo odupirati okupatorima, velikim dijelom i zbog njihovih rasističkih predrasuda prema crncima i mulatima koji su činili većinu Haićana. Nakon nekoliko godina je došlo do intenziviranja ustaničke djelatnosti, poznate kao Drugi Caco rat, a koja je završena neuspjelim napadom ustanika na Port-au-Prince početkom 1920. godine. Iako se američka vlast nad Haitijem stabilizirala, u izolacionistički raspoloženim SAD se okupacija smatrala sve manje opravdanom. Niz incidenata 1929. godine, kao i izbijanje Velike depresije, su doveli predsjednika Herberta Hoovera od odluke da okupaciju okonča, ali ona nije sprovedena sve do njegovog nasljednika Roosevelta 1934. godine.

## Izvori

## Literatura
* 
* Schmidt, Hans. *The United States Occupation of Haiti, 1915-1934*. New Jersey: Rutgers University Press, 1995.
* 
* Weston, Rubin Francis. *Racism in U.S. Imperialism: The Influence of Racial Assumptions on American Foreign Policy, 1893-1946*. Columbia, S.C.: University of South Carolina Press. 1972
Američka okupacija Nikaragve

**Američka okupacija Nikaragve** bila je vojna operacija koju su poduzele SAD. Formalno su SAD okupirale Nikaragvu 1912. godine, iako su već bile poduzele nekoliko poduzetih operacija manjeg opsega prije glavne okupacije u punom opsegu. Okupacija je trajala sve do kraja Velike ekonomske krize 1933. godine. SAD poduzele su vojnu intervenciju u Nikaragvi radi sprječavanja da itko drugi izgradi Nikaragvanski kanal osim SAD. Operacija je bila dijelom većeg sukoba zvanog Bananski ratovi.

Nikaragva je 1916. postala kvazi-protektorat nakon Sporazuma Bryan - Chamorro. Okupacija je završila kad je nikaragvanski revolucionar Augusto César Sandino poveo svoje gerilce protiv američkih snaga. Velika ekonomska depresija iscrpila je SAD. Okupacija je bivala sve skupljom američkoj vladi koja je pritisnuta time naredila povlačenje 1933. godine.

Okupaciju dijelimo u dvije faze. Prva okupacija trajala je od 1912. do 1925., a druga od 1926. do 1933. godine. U međurazdoblju bio je građanski rat u Nikaragvi koji je trajao od 1926. do 1927. godine. SAD su pokušale riješiti 1927. godine situaciju Ugovorom iz Espino Negra, koji sve frakcije nisu prihvatile.

## Izvori

## Vanjske veze
* Nicaragua 8 1850-1868
* Nicaragua 10 1909-1933
* Sandino rebellion 1927-1934
Granični rat (1910–1919)

**Granični rat** (; ) ili **Granična kampanja** () je naziv za niz oružanih sukoba između američkih oružanih snaga sa jedne, te meksički oružanih snaga i različitih paravojnih formacija sa druge strane koji se se zbili od 1910. do 1919. godine u vrijeme Meksičke revolucije. Uglavnom su se svodili na manje granične čarke, ali su od 1914. znali eskalirati do širih sukoba, dijelom motiviranih nastojanjem američkih vlasti da zaštite svoju južnu granicu, u sasijeku meksički iredentički pokret koji je nastojao ponovno preuzeti američke jugozapadne države, kao i eliminiraju uticaj carske Njemačke koja je u Meksiku vidjela svog budućeg saveznika. Najvažniji od svih okršaja Graničnog rata su vezani uz revolucionarnog vođu Pancha Villu koji je u martu 1916. izveo prepad na američki pogranični grad Columbus i potakao američku kaznenu ekspediciju sa ciljem njegovog hvatanja.

## Napomene

## Izvori
Fortaleza Ozama

**Fortaleza Ozama** je tvrđava u Santo Domingu u Dominikanskoj Republici. To je najstarija službena vojna građevina u Americi, europskog je podrijetla i još uvijek čitava. Upisan je na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Amerikama 1990. godine zajedno s drugim znamenitostima staroga sjedišta grada Santa Dominga.

Sagradili su ga Španjolci u 16. stoljeću na ulazu u grad Santo Domingo s pogledom na rijeku Ozamu. Ime je dobio po ovoj rijeci. Ponekad se također naziva "La Fortaleza" ili "Tvrđava". Impresivna arhitektonska struktura srednjovjekovnoga stila i dizajna "Toranj Homage" (na španjolskom: Torre del Homenaje) stoji u središtu objekta.

Tvrđava je osmišljena radi zaštite ulaza u luku Santo Dominga i za obranu grada od prekomorskih neprijatelja. Izgradnja je počela 1502. i završila 1505. godine. Vrata na Calle Damas prvobitno su sagrađena 1608. godine. Tvrđava je dobro izgrađena pa je služila kao zatvor sve do 1960. godine. Nakon toga, Fortaleza Ozama je otvorena za javnost.

## Izvori
Prepad na Columbus

**Prepad na Columbus** () ili **Bitka za Columbus** () je oružani sukob između meksičkih revolucionara na čelu sa Panchom Villom na jednoj, te američkih snaga na drugoj strani, koji se zbio 9. marta 1916. godine u pograničnom gradu Columbus u državi Novi Meksiko, poznat kao posljednji slučaj oružanog sukoba između američkih i stranih trupa na teritoriji kontinentalnih SAD. Do njega je došlo kada je nekoliko stotina Villinih vojnika na konju rano ujutro napalo grad i obližnji vojni garnizon, nastojeći se dočepati tamo smještenog oružja i opreme. Napadači su postigli uspjeh, djelomično zbog toga što je lokalni američki zapovjednik ignorirao upozorenja o predstojećem napadu. Villini ljudi su zapalili brojne zgrade, te uspjeli provaliti u vojna skladišta i iz njih iznijeti oko 300 pušaka, nekoliko mitraljeza, 80 konja i 30 mula. Branitelji su, međutim, Villinim ljudima nanijeli izuzetno teške gubitke koji se procjenjuju između 90 i 170 mrtvih. Prepad je razjario američku javnost, ali i administraciju predsjednika Woodrowa Wilsona koji je zapovijedio generalu Pershingu da preko granice poduzme kaznenu ekspediciju sa ciljem Villinog hvatanja.

## Reference

## Literatura

* Braddy, Haldeen (1965) *Pancho Villa at Columbus* Texas Western College Press, El Paso, Texas, 
* De Quesada, Alejandro (2012) *The Hunt For Pancho Villa; The Columbus Raid and Pershing's Punitive Expedition 1916-17*. Osprey Publishing. Osprey Raid Series #29. 
* Finley, James P. (1993) "Buffalo Soldiers at Huachuca: Villa's Raid on Columbus"] *Huachuca Illustrated: a magazine of the Fort Huachuca Museum* Vol. 1, Part 12 online
* Katz, Friedrich. "Pancho Villa and the Attack on Columbus, New Mexico," *American Historical Review* 83#1 (1978), str.&nbsp;101–130 in JSTOR
* Rakocy, Bill (1981) *Villa raids Columbus, N.Mex., Mar. 9, 1916* Bravo Press, El Paso, Texas, 
* White, E. Bruce and Francisco Villa, "The Muddied Waters of Columbus, New Mexico," *The Americas* 32#1 (July 1975), str.&nbsp;72–98 in JSTOR
* List of Americans Killed and Wounded in Raid of Mexican Bandits at Columbus, N.M., http://timesmachine.nytimes.com/timesmachine/1916/03/10/100196588.html?pageNumber=1 New York Times, 10. mart 1916, str.&nbsp;1.
* Investigation of Mexican Affairs - Hearing Before A Subcommittee of the Committee on Foreign Relations - 66th Congress, 1st Session - United States Senate, https://books.google.com/books?id=-ltUAAAAIAAJ&printsec=frontcover&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false, U.S. Government Printing Office, Washington, D.C., str.&nbsp;858 i 860.
Ekspedicija protiv Pancha Ville

**Ekspedicija (protiv) Pancha Ville** (), u američkim službenim izvorima navođena kao **Meksička ekspedicija** () je bila kaznena ekspedicija koju je godine 1916. pokrenula američka vojska u sjevernom Meksiku sa ciljem hvatanja meksičkog revolucionarnog vođe Pancha Ville, odnosno eliminacije njegove pobunjeničke vojske. Povod je bio Villin prepad na američki pogranični grad Columbus u državi Novi Meksiko prilikom koga je grad djelomično spaljen te zaplijenjen dio oružja iz lokalnog vojnog garnizona. Američki predsjednik Woodrow Wilson je odobrio slanje oko 10.000 američkih vojnika pod zapovjedništvom generala Johna J. Pershinga preko granice. Villa je nastojao izbjeći američku potjeru, te zbog toga nije bilo značajnijih okršaja, sa izuzetkom bitke kod Guerreroa u kojoj su Amerikanci 29. marta razbili dio njegovih snaga. Američko napredovanje u dubinu meksičke teritorije su priječili teško pristupačan planinski teren, logistička situacija, ali i politički obziri, odnosno nastojanje Wilsonove administracije da izbjegni dodatni sukob sa meksičkim snagama odanim predsjedniku Carranzi. Poraz američkih snaga od strane carranzista u bitci kod Carrizala 21. juna je potakla Wilsona da naredi obustavljanje aktivnih operacija. Nakon toga su uslijedili višemjesečni pregovori o američkom povlačenju koje je konačno okončano početkom sljedeće godine. Iako je američka vlada ekspediciju proglasila uspješnom, ona nije postigla svoj glavni cilj; usprkos toga je američka vojska, koja je tokom ekspedicije prvi put u svrhe izviđanja koristila avijaciju, a logističke potrebe pokušala riješiti kamionima, stekla vrijedna iskustva koje će primijeniti u Prvom svjetskom ratu i kasnijim sukobima.

## Napomene


## Izvori

## Vanjske veze

* U.S. Army Heritage and Education Center: Mexican Border Service Photograph Collection 
* Punitive Expedition in Mexico, 1916-1917: U.S. Department of State Archive
Ustav Kosova

**[[Ustav]] [[Kosovo|Kosova]]** (albanski: *Kushtetuta e Kosovës*) predstavlja najviši pravno-politički dokument ove balkanske države. Ustav je potpisan 7. aprila 2008. godine u 13 sati po lokalnom vremenu u Nacionalnoj biblioteci u Prištini. Ratifikovan je 9. aprila i stupio na snagu 15. juna 2008.

Četvrtim članom ovog ustava definisana su i utvrđena pravila i zasebna ovlaštenja za sve tri vlasti Kosova. Jednodomnoj nacionalnoj skupštini Kosova povjereno je obnašanje zakonodavne vlasti, izvršnu vlast predvode predsjednik i premijer dok je za primjenu zakona i pravosudni sistem zadužen Vrhovni sud.

Ustav Republike Kosovo se može mijenjati kroz proces usvajanja amandmana na ustav i to je regulisano njegovim 144. članom.

* Mi, narod Kosova, odlučni smo u izgradnji budućnosti Kosova kao, slobodne, demokratske i miroljubive zemlje koja će biti domovina svim svojim građanima; posvećeni stvaranju države slobodnih građana koja će garantovati prava svakom građaninu, građanske slobode i jednakost svakog građanina pred zakonom; posvećeni državi Kosovo kao državi ekonomskog blagostanja i društvenog prosperiteta; uvjereni da će država Kosovo doprinjeti stabilnosti regiona i cijele Evrope stvaranjem dobrosusjedskih odnosa i saradnjom sa svim susjednim državama; uvjereni da će država Kosovo biti dostojan član porodice miroljubivih država svijeta; s namjerom da država Kosovo u potpunosti učestvuje u procesima evroatlantskih integracija; na svečan način, odobravamo Ustav Republike Kosovo.*

## Reference

## Vanjske veze

* Ustav Kosova, kushtetutakosoves.info ((en))
* Rezolucija 1244 (1999), NATO.int ((en))
Naumahija

**Naumahija** (latinski: *Naumachia* od starogrčkog ναυμαχία / naumachía = pomorska bitka)  je ime za velike spektakularne priredbe u Antičkom Rimu u kojima se fingiralo poznate pomorske bitke.

Te bitke odigravale su se u specijalno konstruiranim bazenima, a ponekad u poplavljenim amfiteatrama. U ulogama posada zaraćenih strana bili su ratni zarobljenici ili osuđeni kriminalci, koji su se morali borili sve dok jedna strana nebi pokleknula.

## Historija
Najstariju dokumentiranu neumahiju priredio je Julije Cezar kad se vratio u Rim 46. pne. na umjetnom jezeru podignutom na Marsovom polju. To je bila rekonstrukcija bitke između egipatrske i Feničke flote u kojoj je sudjelovalo četiri hiljade veslača sa svake strane uz hiljadu boraca.

August je priredio svoju naumahiju 2. pne. da istakne značaj Hram Marsa Ultora kog je upravo on podigao. 
Njegova naumahija u kojoj je sudjelovalo tridesetak trirema i birema koje su fingirale Bitku kod Salamine između atenske i perzijske flote, odigrala se na umjetnom jezeru (bazenu), dimenzija 1800 x 1200 rimskih stopa (oko 30 cm), podignutom na Marsovu polju nedaleko od otoka na Tibru.
Pored veslača u njoj je sudjelovalo tri hiljade boraca.

Neron je 57. dao izgraditi na Marsovu polju vlastitu naumahiju, sa amfiteatrom od drva pokrivenom plavom tendom, koja je imitirala nebo sa zvijezdama. Odmah nakon prikaza 
Bitke kod Salamine između atenske i perzijske flote, voda bi se ispustila, pa bi se spektakl nastavio gladijatorskim borbama.

Najkompleksniju naumahiju priredio je Klaudije 52. kako bi proslavio predstojeći završetak radova na melioraciji Fucinskog jezera. Uz 100 brodova sudjelovalo je čak devetnaest hiljada hiljadu boraca koji su evocirali bitku između flota Rodosa i Sicilije.

Posljednju naumahiju priredio je Filip Arabljanin 248., u povodu proslave osnivanja Rima, najvjerojatnije tako da je dao obnoviti Augustov bazen uz Tibar.

Puno manje naumahije priređivale su se kojiput i u Koloseumu.

Neka vrsta neumahije, u daleko skromnijoj verziji obnovljena je u 19. vijeku u Velikoj Britaniji u londonskom 
teatru - Sadler Wells.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Naumachia'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* ''Naumachia'' na portalu University of Chicago
Red 2 (film)

***Red 2*** je američka špijunska akcijska filmska komedija snimljena 2013. godine u režiji Deana Parisota. Predstavlja nastavak filma *[[Red (film, 2010)|Red]]*, temeljenog na istoimenom stripu. Bruce Willis ponavlja glavnu ulogu Francisa "Franka" Mosesa, umirovljenog tajnog operativca CIA-e koji se prisiljen ponovno pridružiti svojim bivšim kolegama nakon što se ispostavi da je bio dio komplicirane i opasne hladnoratovske operacije. *Red 2* je imao značajno lošije kritike u odnosu na prethodni film. 
 
## Uloge
* Bruce Willis ... Francis "Frank" Moses
* John Malkovich ... Marvin Boggs
* Helen Mirren ... Victoria Winslow
* Mary-Louise Parker ... Sarah Ross
* Anthony Hopkins ... Dr. Edward Bailey 
* Catherine Zeta-Jones ... General-major Katja Petrokovič
* Brian Cox ... Ivan Simanov
* Byung-hun Lee ... Han Cho Bai, ubica i bivši agent NIS
* David Thewlis ... Žabac
* Neal McDonough ... Jack Horton, korumpirani američki obavještajac
* Garrick Hagon ... Davis, visokorangirani korumpirani pripadnik američkih obavještajaca
* Tim Pigott-Smith ... Philips, načelnik britanske Tajne obavještajne službe
* Philip Arditti ... Arman, iranski ambasador u SAD
* Jong Kun Lee ... Hanov otac
* Mitchell Mullen ... Wade
* Martin Sims ... Blackwell
* Tristan D. Lalla ... Vance
* Nathalie Buscombe ... Serena
* Emma Heming Willis ... Kelly, Hanova pomoćnica
* Steven Berkoff ... Cobb
* Andrew Byron ... Vodeći ruski oficir
* Titus Welliver ... Burgess, viši direktor vojne obavještajne službe (nenaveden na špici)

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*
División del Norte

**División del Norte** () je naziv za oružanu formaciju meksičkih revolucionara koja je djelovala od 1910. do 1920. godine. Osnovali su je pristaše meksičkog liberalnog političara Francisca Madera kako bi se na sjeveru zemlje borili protiv autokratskog režima predsjednika Porfirija Diaza, a njen prvi zapovjednik je bio general José González Salas. Godine 1912. je poražena od strane kontrarevolucionarnih pobunjenika Pascuala Orozca u prvoj bitci kod Rellana, a nakon čega je Salas izvršio samoubistvo. Njegovo je mjesto preuzeo daleko sposobniji Victoriano Huerta koji će se potom okrenuti protiv Revolucije i preuzeti vlast u puču kojim je ubijen Madero. Ljudstvo División del Norte je, međutim, ostalo vjerno Revoluciji a na njeno čelo je došao popularni pobunjenički zapovjednik Pancho Villa. On je brzo od nje učinio brojčano jaku formaciju koja je na svom vrhuncu imala 50.000 ljudi, te bila sličnija armiji nego diviziji. Villa je tako veliku formaciju održavao nizom administrativnih mjera, odnosno uspostavljanjem logistike temeljene na željeznici kao i mobilnoj sanitetskoj službi; nasuprot tome je iz División del Norte protjerao žene, *[[soldadera|soldadere]]*, koje su prethodno vršile te usluge, smatrajući da usporavaju njeno djelovanje. Villa je inzistirao na mobilnosti svojih trupa, te je zbog toga svaki od njegovih vojnika morao imati, ili barem biti izvježban za jahanje na konju; istovremeno je shvaćao važnost modernog oružja te je División del Norte od svih pobunjeničkih trupa bila najbolje opremljena mitraljezima i artiljerijom. Villina je vojska, međutim, usprkos brojčane nadmoći, doživjela katastrofalan poraz od trupa Alvara Obregona u bitci kod Celaye 1915. godine i prestala biti ozbiljan vojnički faktor osim na sjeveru zemlje gdje se njena aktivnost svodila na manje gerilske prepade, uključujući i znameniti prekogranični prepad na Columbus kojim je 1916. godine izazvao američku kaznenu ekspediciju. Villina División del Norte je prestala postojati kada se 1920. godine u zamjenu za amnestiju i imanje predao trupama predsjednika Alvara Obregona. Usprkos neuspjeha, División del Norte je, slično kao i Villa, sa protokom vremena dobila mitski status te je, između ostalog, po njoj danas nazvan niz ulica i toponima u suvremenom Meksiku.
Leonard Melfi

**Leonard Melfi** (21. februar 1932 - 28. oktobar 2001) bio je američki dramski pisac i glumac, najpoznatiji po eksperimentalnim dramama 1960-ih, od kojih je najpoznatija *Birdbath* iz 1965. godine.

## Vanjske veze
*
*
* La MaMa Official Website
*Online Reproduction of Steve Yeager's article (w/ links to photographs) about Corner Theatre "The Corner Theatre as a Cultural Oasis: Or will Yosemite Sam Find Happiness In The Vast Sahara Desert?" 
*Leonard Melfi's tombstone image https://www.findagrave.com/memorial/71081339
* Birdbath (2013) IMDB page
* Birdbath (TV Short 1971) IMDB page
Ptičje kupalište (TV drama)

***Ptičje kupalište*** je jugoslovenska crno-bela TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1972. godine. Predstavlja adaptaciju istoimenog pozorišnog komada američkog pisca Leonarda Melfija. Radnja prikazuje neobičan odnos usamljene konobarice i pesnika. Režirao ju je Arsenije Jovanović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Proždrljivost

**Proždrljivost** (, od latinskog glagola *gluttire* koji označava "progutati") je izraz kojim se opisuje neumjereno uživanje u jelu, kao i piću ili materijalnim predmetima.

U kršćanstvu se proždrljivost smatra grijehom, jer se zbog nje hrana prestaje biti dostupna onima kojima je potrebna. Neke [denominacije] proždrljivost smještaju među [sedam smrtnih grijeha, opisujući je kao neopravdanu potrebu za hranom i pićem.

## Izvori
Slobodan prevod Mizantropa

***Slobodan prevod Mizantropa*** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1974. godine. Režirao ga je Arsenije Jovanović a scenario je napisao Miroslav Karaulac.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Ogden Nash

**Frederic Ogden Nash** (19. august 1902 – 19. maj 1971) bio je američki pjesnik poznat po kratkim humorističkim pjesmama.

## Bibliogfrafija
* *I'm a Stranger Here Myself*. Little Brown & Co, 1938 (reizdanje Buccaneer Books, 1994. )
* *The Face is Familiar: The Selected Verse of Ogden Nash*. Garden City Publishing Company, Inc., 1941.
* *Good Intentions*. Little Brown & Co, 1942. 
* *Many Long Years Ago*. Little Brown & Co, 1945. ISBN B000OELG1O
* *Versus*. Little, Brown, & Co, 1949.
* *Private Dining Room*. Little Brown & Co, 1952. ASIN B000H1Z8U4
* *You Can't Get There From Here*. Little Brown & Co, 1957.
* *Everyone But Thee and Me*. Boston : Little, Brown, 1962.
* *Marriage Lines*. Boston : Little, Brown, 1964.
* *There's Always Another Windmill*. Little Brown & Co, 1968. 
* *Bed Riddance*. Little Brown & Co, 1969. ASIN B000EGGXD8
* *Collected Verse from 1929 On*. Lowe & Brydone (Printers) Ltd., London, for J. M. Dent & Sons Ltd. 1972
* *The Old Dog Barks Backwards*. Little Brown & Co, 1972. 
* *Custard and Company*. Little Brown & Co, 1980. 
* *Ogden Nash's Zoo* (ko-autor: Étienne Delessert) Stewart, Tabori, and Chang, 1986. 
* *Pocket Book of Ogden Nash*. Pocket, 1990. 
* *Candy is Dandy* (ko-autori: Anthony Burgess, Linell Smith i Isabel Eberstadt). Carlton Books Ltd, 1994. 
* *Selected Poetry of Ogden Nash*. Black Dog & Levanthal Publishing, 1995. 
* *The Tale of Custard the Dragon* (ko-autor: Lynn Munsinger). Little, Brown Young Readers, 1998. 
* *Custard the Dragon and the Wicked Knight* (ko-autor:Lynn Munsinger). Little, Brown Young Readers, 1999. 

### Pojedinačne pjesme
* "What I Know About Life" *[[The New Yorker]]* 24/47 (15 January 1949) : 35
* "Carnival of Animals" *The New Yorker* 25/48 (7 January 1950) : 26

## Izvori

## Vanjske veze
*   Includes a list of over a hundred Ogden Nash poems. Most or all are under copyright and therefore not available online.
* 
* Blogden Nash Catalogs the global reach and influence of Ogden Nash on contemporary life.
* Ogden Nash's Collection  at the Harry Ransom Center at The University of Texas at Austin
* Performance of Vernon Duke's ''Musical Zoo'', a setting of Ogden Nash verses to music
Pesme prostora (TV emisija)

***Pesme prostora*** je jugoslovenska muzička TV emisija u produkciji RTV Beograd emitovana 1977.. Predstavlja snimku izvođenja istoimene kantate Ljubice Marić. Režirao ju je Arsenije Jovanović.

## Vanjske veze
*
Decameron '300

***Decameron '300*** je italijanska erotska filmska komedija snimljena 1972. godine u režiji Maura Stefanija. Radnja, djelomično inspirirana Boccacciovim novelama iz zbirke *[[Decameron]]*, je smještena u srednjovjekovnu Italiju te prikazuje kako plemić svog ženskarenju sklonog sina (čiji lik tumači Osvaldo Ruggeri) nastoji izvesti na pravi put tako što ga oženi za djevicu.

## Vanjske veze
*
Il plenilunio delle vergini

***Il plenilunio delle vergini*** (), u međunarodnoj distribuciji poznat pod engleskim naslovom ***The Devil's Wedding Night*** (), je italijanski horor film snimljen 1973. godine u režiji Luigija Batzelle i Joea D'Amata. Radnja je smještena u Karpatske planine u 19. vijeku, a protagonist, čiji lik tumači Mark Damon je učenjak koji dolazi u zabačeno selo gdje vampirica (čiji lik tumači Rosalba Nera) putem posebnog rituala želi privući pet djevica kako bi se nahranila njihovom krvlju. *Il plenilunio* je predstavljao jedan od rijetkih primjera gotskog horora, žanra koji je u tadašnjoj kinematografiji bio izašao iz mode. Sa druge strane, autori su ga, u skladu sa tadašnjim standardima, nastojali napuniti eksploatacijskim sadržajima, prije svega vezanim uz golotinju i eksplicitno seksualne scene zbog kojih je imao problema sa cenzurom.

## Uloge
*Mark Damon: Karl Schiller
*Rosalba Neri: La Contessa Dolingen de Vries ( Sara Bay)
*Esmeralda Barros: Lara (Zombi)
*Xiro Papas: Vampirsko čudovište (kao Ciro Papas)
*Gengher Gatti: Misteriozni čovjek (kao Alexander Getty)
*Enza Sbordone: Tanya, kćer gostioničara (kao Francesca Romana Davila)
*Carlo Gentili: Gostioničar (kao Mort Baxter)
*Giorgio Dolfin: Prvi seljak u gostionici (kao George Dolfin)
*Stefano Oppedisano: Drugi seljak u gostionici (kao Stephen Hopper)

## Izvori
### Fusnote

### Literatura

* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
*
Agenten kennen keine Tränen

***Agenten kennen keine Tränen*** (), u međunarodnoj distribuciji poznat pod engleskim naslovom ***The Uranium Conspiracy*** () je zapadnonjemačko-izraelsko-italijanski špijunski akcijski film snimljen 1978. godine u režiji Gianfranca Baldanella i Menahema Golana. Protagonist, čiji lik tumači Fabio Testi je italijanski obavještajac koji se udruži sa svojim izraelskim kolegom i prijateljem (koga tumači Assi Dayan). Radnja prikazuje kako nastoje spriječiti pošiljku uranija za arapsku zemlju koja nastoji proizvesti atomsku bombu.

## Uloge
* Fabio Testi: Renzo 
* Janet Agren: Helga 
* Assi Dayan: Dan (pod imenom Assaf Dayan) 
* Siegfried Rauch: Baron 
* Oded Kotler: Meyer 
* Gianni Rizzo: Kapetan 
* Herbert Fux: Ulrich

 
## Vanjske veze
*
Neronov cirkus

**Neronov cirkus** (zvan i **Kaligulin cirkus**) bio je cirkus u antičkom Rimu smješten na mjestu današnje Bazilike sv. Petra u Vatikanu. Sve što je danas ostalo od tog cirkusa je obelisk koji je stajao u njegovu centru.

## Historija
Car Kaligula (31. august. 12. – 22. januar 41) počeo je graditi ovaj cirkus u 40. godini svog života na terenu svoje majke Agripine Starije. Klaudije, car koji ga je naslijedio završio je ugrubo njegovu gradnju, a Neron potpuno.

Po nekim indicijama pretpostavlja se da je bio širok 90 i 161 dug metara. To je bilo mjesto gdje su Kaligula i Neron trenirali utrke kvadriga, ali i mjesto gdje je 65. organiziran prvi javni progon kršćana. Isto tako po kršćanskoj tradiciji to je bilo mjesto na kom je dvije godine kasnije sv. Petar pogubljen. Tu negdje se nalazio i grob sv. Petra, u nekropoli pored cirkusa.  

Obelisk koji je stajao u njegovu centru postavljen je tamo po nalogu Kaligule, a kasnije tokom 16. vijeka arhitekt Domenico Fontana dobio je nalog da ga preseli na Trg sv. Petra.

Cirkus je napušten sredinom 2. vijeka, pa je na njegovu mjestu car Konstantin podigao Staru baziliku sv. Petra, koristeći se ruševnim cirkusom kao kamenolomom. Ipak, dobar dio cirkusa ostao je stajati sve do sredine 15. vijeka kada je porušen kako bi stvorio prostor za gradnju nove Bazilike sv. Petra.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Plan of old Sankt Peter's'' 
* ''Circus basilicas plans''
Alanija (razvrstavanje)

**Alanija** se može odnositi na:
*Alanija (službeno Kraljevina Alanija), srednjovjekovna kraljevina Alana na Kavkazu
*Nacionalni park Alanija, nacionalni park u Sjevernoj Osetiji-Alaniji
*Sjeverna Osetija-Alanija (službeno Republika Sjeverna Osetija-Alanija), republika Ruske Federacije na Kavkazu
*Osetija, etnolingvistički region koji se nalazi na Kavkazu
FIFA Svjetsko prvenstvo 1978.

**Svjetsko prvenstvo u nogometu - Argentina 1978.**, službenog naziva **1978 FIFA World Cup**, održalo se u Argentini od 1. do 25. lipnja **[[1978]]**. godine.

## Konačni poredak

## Vanjske veze

* SP 1978. na fifa.com  
* RSSSF Archive of finals
* Planet World Cup – Argentina 1978
* RSSSF Archive of qualifying rounds
Suicide Squad (film)

***Suicide Squad*** (), na prostoru bivše Jugoslavije prikazan pod naslovom ***Odred otpisanih***, je američki science fiction film snimljen 2016. godine u režiji Davida Ayera. Predstavlja adaptaciju stripova o istoimenoj grupi supernegativaca u izdanju DC Comics, odnosno dio ciklusa DC Extended Universe. Radnja prikazuje kako američka vlada, u nastojanju da se suprostavi vanzemaljcima ili odmetnutim superherojima, organizira tajnu jedinicu sastavljenu od zatvorenih supernegativaca kojima je u zamjenu za suradnju obećana sloboda, te ih šalje u izuzetno opasnu misiju protiv tajanstvene napasti koja je preuzela jedan veliki grad. *Suicide Squad* je predstavljao izuzetno ambiciozni projekt za studio Warner Bros. koji je njime nastojao izgraditi medijsku franšizu sličnu suparničkom Marvelovom filmskom univerzumu. U film, koji je njegov autor uspoređivao sa *[[Dvanaest žigosnih]]* su uložena ogromna sredstva.To se odnosilo i na snimanje, tako i promociju su uložena ogromna sredstva, a trailer je izazvao posebno među fanovima DC-ovih stripova. Na samom setu su, međutim, bilježene brojne poteškoće, a *Suicide Squad* se prije premijere morao dosnimavati, navodno zbog bojazni producenata da je previše "mračan" i da ga treba učiniti prijemčivim porodičnoj publici. Iako je ostvario solidne komercijalne rezultate, proglašen je razočarenjem, prije svega zbog izuzetno loših kritika, koje su mu zamjerale loš scenarij i nerazumljivu radnju, čemu je svoj doprinos dalo i to da se lik Jokera (koga tumači Jared Leto), iako je reklamiran na plakatima, gotovo ne uopće ne pojavljuje u filmu. Nasuprot tome, Margot Robbie, koja tumači lik Jokerove družice Harley Quinn, je stekla brojne pohvale za svoju ulogu, koja je, između ostalog, postala i popualarna inspiracija za *[[cosplay]]*.

## Izvori

* 
* 
* 
* 
*
Pesme o jelu i piću

***Pesme o jelu i piću*** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1980. godine. Režirao ju je Arsenije Jovanović, a scenario je napisao Ljubomir Simović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Linda Evangelista

**Linda Evangelista** (rođena 10. maja 1965. godine u Ontariju), je kanadski fotomodel. Jedna je od najuspešnijih i najuticajnijih modela svih vremena. Bila je na preko 700 naslovnih stranica modnih časopisa.

## Izvori


## Vanjske veze

* Službena stranica
* Linda Evangelista na IMDb-u
*
FIFA Svjetsko prvenstvo 1986.

**Svjetsko prvenstvo u nogometu - Meksiko 1986.**, službenog naziva **1986 FIFA World Cup**, održalo se u Meksiku od 31. svibnja do 29. lipnja **[[1986]]**. godine.

## Konačni poredak

## Vanjske veze

* SP 1986. na fifa.com  
* Povijest SP: Meksiko 1986.
* RSSSF Archive of finals
* Planet World Cup – Mexico 1986
* RSSSF Archive of qualifying rounds
Život gospodina de Molièrea

**Život gospodina de Molièrea** () je biografski roman ruskog književnika Mihaila Bulgakova napisan 1933. godine. U njemu se prikazuje život znamenitog francuskog komediografa Molièrea. Originalno je bio naručen kao dio ciklusa *[[Životi znamenitih ljudi]]* za sovjetsku izdavačku kuću Mlada garda. Bulgakovljev tekst su izdavači odbili, dijelom zbog navodno "nemarksističkog" pristupa historiji, a dijelom što je Bulgakov koristio književnu prozu umjesto konvencionalnog historijskog narativa. Bulgakov je odbio sugestije da promijeni svoj tekst, a o njemu se negativno izjasnio i uticajni Maksim Gorki. *Život gospodina de Molièrea* je objavljen tek 1962. godine, decenijama nakon Bulgakovljeve smrti. Nakon toga je postao predmetom brojnih teatarskih adaptacija, a godine 1978. ju je RTV Beograd adaptirala u TV-dramu *[[Molijer (TV drama)|Molijer]]*.
Molijer (TV drama)

***Molijer*** je jugoslovenska crno-bela TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1978. godine. Predstavlja snimku istoimene predstave pozorišta Atelje 212 temeljene na romanu *[[Život gospodina de Molijera]]* ruskog pisca Mihaila Bulgakova. Naslovni lik, koga tumači Zoran Radmilović, je znameniti francuski komediograf Molijer, a radnja, smeštena u 17. vek, prikazuje kako uspeh njegove komedije *[[Tartif]]* dovodi do padanja u nemilost na kraljevom dvoru. Režirao ju je Arsenije Jovanović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Gordana Marić

**Gordana Marić** (Zemun, 11. januar 1952. - Beograd, 7. februar 2026.), jugoslovenska i srpska filmska i pozorišna glumica, najpoznatija po ulozi Goce u popularnoj TV-seriji *[[Grlom u jagode]]*. Do 2018. je radila i kao profesor glume na Fakultetu dramskih umetnosti u Beogradu. Danas je u penziji.

## Filmografija

|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1970.-te
|-
| 1973. || Pozorište u kući TV serija || Docentkinja
|-
| 1973. || Od danas do sutra TV serija || /
|-
| 1973. || Beograd ili tramvaj a na prednja vrata TV film || /
|-
| 1974. || Košava  || Zatvorska čuvarica (kao G. Marić)
|-
| 1974. || Ujež TV film || Katarina Petrović
|-
| 1974. || Slobodan prevod Mizantropa TV film || /
|-
| 1975. || Andra i Ljubica TV film || /
|-
| 1976. || Grlom u jagode TV serija || Goca
|-
| 1976. || Marija TV film || Marija
|-
| 1977. || Čast mi je pozvati vas TV serija || Goca
|-
| 1978. || Pogled u noć  || /
|-
| 1978. || Molijer TV film || /
|-
| 1979. || Srećna porodica  ||  Vlasnica mačke
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1980.-te
|-
| 1980. || Transfer  || Lenča (kao Gordana Mariæ)
|-
| 1981. || Zid smrti TV film || Artistkinja
|-
| 1983. || Osvajanje sreće TV serija || /
|-
| 1984. || Ne tako davno TV mini serija || /
|-
| 1985. || Jagode u grlu  || Goca
|-
| 1987. || Bolji život TV serija || /
|-
| 1989. || Drugarica ministarka TV serija || Čistačica (kao Gordana Marić-Nešković)
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1990.-te
|-
| 1996. || To se samo svici igraju TV mini serija || Milanova majka
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |2000.-te
|-
| 2002. || Lavirint  || Lakijeva mušterija
|-
| 2002. || Lavirint TV serija || Lakijeva mušterija
|-
| 2006. || Optimisti  || Ilijina majka
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |2010.-te
|-
| 2011. || Žućko - Priča o Radivoju Koraću  || /
|}

## Vanjske veze
*
Ujež

***Ujež*** ili ***Udruženje jugoslovenskih emancipovanih žena*** je komedija srpskog pisca Branislava Nušića premijerno izvedena 1933. godine. U njemu je Nušić na satirički način komentirao pokret za ženska prava u tadašnjoj Kraljevini Jugoslaviji.

Godine 1974. je adaptirana u istoimenu TV-dramu.

## Vanjske veze
*Nušićev "Ujež" ponovo u SNP-u, B92, 8. X 2010
Ujež (TV drama)

***Ujež*** je jugoslovenska TV komedija u produkciji RTV Beograd emitovana 1974. godine. Predstavlja adaptaciju istoimenog pozorišnog komada Branislava Nušića. Režirala ju je Vida Ognjenović.

## Uloge

Ostale uloge ▼




## Vanjske veze
*
Prestop

***Prestop*** () ili ***Transfer*** je jugoslavenski igrani film snimljen na slovenskom jeziku u režiji Matije Milčinskog i premijerno prikazan početkom 1980. godine. Režirao ga je Matija Milčinski,. a scenario su napisali Zajec Matjaž, Goran Šmit i Mirče Šusmel. Protagonist, čiji lik tumači Mirko Bogataj, je mladi televizijski novinar koji je odlazi napraviti reportažu povodom obljetnice društvenog poduzeća. Radnja prikazuje kako otkriva da radnici tamo planiraju štrajk, te kako će nastojanje da o tome izvijesti javnost izazvati negativne reakcije njegovih pretpostavljenih.

## Uloge

Ostale uloge ▼




## Vanjske veze
*
Ponte Sant'Angelo

**Ponte Sant'Angelo** je antički most na rijeci Tibar u Rimu (Italija). Most povezuje centar Rima odnosno rione Ponte sa Rionom Borgo odnosno sa Vatikanom.

## Historija
Most je sagradio 134. car Hadrijan, pa se zbog tog i zove **Aeliusov most**  jer se Hadrijan zvao *Publius Aelius Traianus Hadrianus*. Hadrijan ga je sagradio kako bi lakše došao do svoje grobnice koja se tad još gradila (današnja Utvrda Sant'Angelo). 
Po njoj se danas zove most, kao i rione Ponte.

Sant'Angelo premda je star gotovo dvije hiljade godina, još je i danas u funkciji, pa preko njega prelaze Tibar brojni pješaci na putu za Vatikan.

Most je obnovljen i dekoriran skulpturama napravljenim po nacrtima Gian Lorenza Berninija 1668. godine.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ponte Sant'Angelo''
FIFA Svjetsko prvenstvo 1966.

**Svjetsko prvenstvo u nogometu - Engleska 1966.**, službenog naziva **1966 FIFA World Cup**, održalo se u Engleskoj od 11. do 30. srpnja **[[1966]]**. godine.

## Konačni poredak

## Vanjske veze

* SP 1966. na fifa.com  
* RSSSF Archive of finals
* Planet World Cup – England 1966
* RSSSF Archive of qualifying rounds
Ponte (regija u Rimu)

**Ponte** (akronim **R. V**) je peti od 22 riona talijanskog glavnog grada Rima, koji leži na lijevoj obali Tibera. Svoje ime (dosl. most) dobio je po mostu Sant'Angelo koji povezuje rione Ponte s rionom Borgo. Njega je 134. sagradio car Hadrijan da lakše dođe do svoje grobnice koja se tad još gradila (današnja Anđeoska tvrđava). Sve do 1586. most Sant'Angelo bio je dio Ponta, no tada je papa Siksto V. pomaknuo granice pa se od tada most nalazi u rionu Borgo.

## Historija
Za Antičkog Rima Ponte je bio tadašnji IX rione *Circus Flaminius*. Tokom 16. vijeka kroz Ponte su često prolazile procesije s osuđenicima na smrt koje su vješali na trgu ispred tvrđave Sant'Angelo. U isto vrijeme tu su podizane brojne renesansne palače kojima su se divili hodočasnici na putu za Vatikan. U Pontu su otvorene prve rimske banke koje su osnivali doseljenici iz Toskane, takva je bila i porodica Chigi iz Siene koja je odigrala veliku ulogu u historiji Rima.

Ponte je u svom današnjem obliku službeno postao rione 18. maja 1743. kada ga je takvim potvrdio papa Benedikt XIV.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ponte''
Hipolit (mitologija)

**Hipolit** (starogrčki: Ἱππόλυτος) je manje božanstvo iz Grčke mitologije, kog su u Ateni slavili zajedno sa Afroditom božicom ljubavi, a u Trezeni je bio običaj među djevojkama prije udaje da mu posvete kovrču svoje kose. 
Grcima je njegovo ime značilo da su mu se konji razuzdali.

U Euripidovoj tragediji - **[[Hipolit (Euripid)|Hipolit]]** on je sin Tezeja i Amazonke Hipolite u kog se zaljubila Tezejeva žena Fedra. Kad je on odbije, razočarana i ljuta Fedra izvrši -- samoubistvo, ali ostavi i poruku u kojoj optuži Hipolita da ju je silovao. To je toliko snažno djelovalo na njegova oca, da ga Hipolit nikako nije mogao uvjeriti da on nema nikakve veze sa njenim samoubistvom, i da je njena poruka lažna.Grcima njegovo ime može predložiti da su ga konji uništili. Dapače on ga je istjerao iz doma, i zatražio Posejdona, boga mora, zemljotresa i konja da ga kazni. Posejdon je poslao čudovište, koje je toliko preplašilo konje Hipolitove kvadrige, da je on izgubio kontrolu nad zapregom i poginuo u smrvljenoj dvokolici.

Hipolitova sudbina bila je inspiracija za sličnu priču o Bellerofonu i Anteji, i za biblijsku priču o Proroku Josipu i Potifarovoj ženi.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Hippolytus'' 

Hippolytus (son of Theseus)
Leda (TV drama)

***Leda*** je jugoslavenska crno-bijela TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1971. godine.  Predstavlja snimku predstave istoimenog komada Miroslava Krleže u izvođenju zagrebačkog Hrvatskog narodnog kazališta. Režirao ju je Petar Šarčević, a scenarij napisao Tomislav Lalin.

## Uloge

## Vanjske veze
* 
* 
*
Okreni leđa vjetru

***Okreni leđa vjetru*** je jugoslavenska TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1972. godine. Režirao ju je Ivan Hetrivh, a scenarij je napisao Fedor Vidaš.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Dekreti (TV drama)

***Dekreti*** je jugoslavenska TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1980. godine. Temelji se na djelima Ksavera Šandora Gjalskog. Režirao ju je Daniel Marušić.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Zid smrti (TV film)

***Zid smrti*** je jugoslovenski TV film snimljen 1981. godine u režiji Slobodan Golubovića Lemana. Scenario su napisali Slobodan Golubović Leman i Deana Leskovar, a radnja prati život putujućih zabavljača.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Leda (drama)

***Leda*** je teatarski komad hrvatskog književnika Miroslava Krleže objavljena 1933. godine. Po žanru je mješavina komedije i drame, a sastoji se od 4 čina. Protagonisti su grupa likova iz umjetničkog miljea, povezanih ljubavnim vezama kako sa boemskim polusvijetom, tako i sa višom klasom. *Leda* pripada glembajevskom ciklusu, s obzirom da je jedan od likova daleki rođak Leona Glembaya, lika iz Krležine ranije drame *[[Gospoda Glembajevi]]*.

Godine 1971. je RTV Zagreb emitirala njenu ekranizaciju u obliku istoimene TV-drame.

## Vanjske veze
*Profil na portalu lektire.hr