open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Etničke grupe Butana

**Etničke grupe [[Kraljevina Butan|Butan]]a** uključuju:
* Adi: 2200	
* Asamci: 25.000
* Bhotia, Dzongkha: 112.000
* Britanci: 50
* Brokpa, Brokkat: 500
* Bumthangpa: 16.000
* Chali: 1500
* Dakpa: 1500
* Dakpakha: 1400
* Dzala: 22.000
* Gongduk: 2700
* Gurung: 36.000
* Khampa, istočni: 1300
* Kheng: 59.000
* Kurteop: 15.000
* Lakha: 11.000
* Layakha: 1200
* Lepcha: 85.000
* Lhop, Doya: 3400
* Lunape: 900
* Matpa: 30.000
* Monpa, Limbu: 1400
* Nepalci: 8500
* Nupbi: 2400
* Nyenpa: 15.000
* Oraon, Kurux: 4400
* Santali: 16.000
* Sharchop: 142.000
* Sherpa: 4000
* Tamang, istočni: 3000
* Tibetanci: 3900
* Tseku: 7400
* Walang, Bantawa: 20.000

Ukupno: 667.000 stanovnika

## Izvori
Čin (narod)

**Chin** () je jedna od etničkih grupa u Mjanmaru (bivšoj Burmi). Čini se uglavnom mogu naći u zapadnom dijelu Burme (Država Chin) te broje oko 1,5 pripadnika. Također žive u susjednim indijskim državama Nagaland, Mizoram, Manipur i Assam. Zahvaljujući utjecaju Mizoa kao i baptističkih misionara, 80%-90% China su kršćani. Međutim, znatna manjina China je ostala vjerna tradicionalnim vjerovanjima, kao i Theravada budizmu.
Karenni

**Karenni** ili **Crveni Kareni** su najveća od deset glavnih etničkih grupa koje žive u mjanmarskoj državi Kayah.

Godine 1875. je posebnim anglo-burmanskim sporazumom priznata nezavisnost triju Karenni država na istočnoj granici tadašnje Britanske Burme. Te države, koje nikada nisu bile dio Britanskog imperija, su nakon proglašenja nezavisnosti Burme godine 1948. nasilno pripojene Burmanskoj Uniji.

Iste godine je ubojstvo glavnog Karenni političara U Bee Htu Rea je izazvalo opći ustanak protiv burmanske vlasti koji traje i danas. Dijelovi države Kayah blizu tajlandske granice su sve vrijeme bili de facto nezavisni, ali je mjanmarska vlast, koristeći razmirice u karennijskom pokretu za nezavisnost uspjela preuzeti dio kontrole nad tim područjima. Tom prilikom je, po navodima organizacija za ljudska prava, počinjen niz zločina od strane mjanmarske vojske, a 50.000 pripadnika naroda Karenni protjerano u izbjeglištvo.
Kareni

**Kareni** ( ili **Kayin**), u Tajlandu poznati pod nazivom **Kariang** (Thai: กะเหรี่ยง) ili **Yang** , su etnička grupa u Mjanmaru (Burmi) i Tajlandu.

Kareni su decenijama borili za autonomiju u okviru Mjanmara; u znak sjećanja na tu borbu 31.1. se među Karenima obilježava kao "Karenski revolucionarni dan".

## Rasprostranjenost
Kareni uglavnom žive u istočnom planinskom području Mjanmara, u glavnom u državi Karen, a manji dio u državi Kayah (državi Karenni), južnoj državi Shan, te oblasti Ayeyarwady (oblasti Irrawady) i u zapadnom Tajlandu.

Ukupni broj Karena je teško procijeniti; članak VOA iz 2006. navodi procjenu od sedam miliona u Mjanmaru. Ima oko 400.000 Karena u Tajlandu, gdje se smatraju najbrojnijim od planinskih plemena.

## Historija
Kareni su za vrijeme drugog svjetskog rata pomagali britansku vojsku za vrijeme japanske okupacije njihove zemlje.

Nakon završetka rata Burma je godine 1948. dobla nezavisnost, a Kareni, pod vodstvom Karenske nacionalne unije (KNU), uskoro postali najveća od 20 etničkih manjina koja se oružanom borbom suprotstavljala vojnoj diktaturi u Yangonu. Tokom 1980-ih, KNU je pod oružjem imala oko 20.000 ljudi; prema podacima iz 2006, taj se broj spustio na manje od 4.000, a suprosttavljaju se vladinoj vojsci od 400.000 pripadnika.

Oružani sukob se nastavlja a godine 2006 KNU štab se nalazi u Mu Aye Puu, na burmansko-tajlandskoj granici. Godine 2004. BBC je citirao humanitarne organizacije koje procjenjuju da se kroz decenije rata preko 200.000 Karena bilo prognano iz svojih domova, a više od 120.000 izbjeglica iz Burme, uglavnom Karena, živi u izbjegličkim logorima na tajlandskoj strani granice.

Mnogi Kareni optužuju mjanmarsku vladu za etničko čišćenje.

## Veze

* Karenni

## Vanjske veze
 
* Karenpeople.org , a non-profit web portal on the Karen peoples run by Singapore-based Karen People Development Fund
* Karen.org, The website of the Karen National League of Bakersfield, California
* Burma's Karen Face Hard Times as Insurgency Begins Sixth Decade, a February 2006 Voice of America article
* Burma's disorientated rebels , a November 2004 BBC article
* Karen/Kariang/Nyang
* Free Burma Rangers, the resistance army website
Kachin (narod)

Narod **Jingpo** ili **Kachin** (kineski: 景颇族 Jǐngpōzú; burmanski: ကချင်‌လူမျိုး; vlastita imena: Jingpo, Tsaiva, Lechi) je etnička grupa koja uglavnom živi u sjevernoj mjanmarskoj (državi Kachin). Također čini jednu od 56 etničkih grupa službeno priznatih od NR Kine, gdje ih po popisu iz 2000. godine ima oko 132.143.

Prilično su srodni indijskoj etničkoj grupi zvanoj kao Singpho.

## Jezici
Stanovnici Kine poznati pod nazivom Jingpo govore dva različita jezika - Jingpo i Tsaiva.

### Jingpo
Jingpo (ponekad zvan *Jinghpaw*, također i *kachinski*) govori oko 900.000 ljudi u Mjanmaru i oko 40.000 ljudi u Kini. Klasificiran je kao sino-tibetanski, tibetansko-burmanski, Jingpo-Konyak-Bodo ze Jingpo-Lu jezik. Jingpo također razumiju mnogi koji govore Tsaiwa. Standardni jezik koji se uči u ineskim školama je temeljen na dijalektu Enkun.

### Tsaiva
Tsaiva (*Tsaiwa*; ili *Atsi* na jeziku Jingpo, *Zǎiwǎyǔ* 载瓦语 na kineskom i *Zi* na burmanskom) govori oko 80.000 ljudi u Kini i oko 30.000 ljudi u Mjanmaru. Van Kine ga se klasificira kao sino-tibetanski, tibetansko-burmanski, Yi-burmanski, sjeverni burmički jezik. Nakon osnutka NR Kine, stvoren je pisani jezik temeljen na dijalektu sela Longzhun village (Xishan oblast u okrugu Luxi) koji koristi latinicu te službeno uveden 1957.

## Literatura
* Liú Lù: **Jǐngpōzú yǔyán jiǎnzhì - Jǐngpōyǔ** 刘璐景颇族语言简志——景颇语 (*Introduction to a language of the Jingpo nationality - Jingpo*; Běijīng 北京, Mínzú chūbǎnshè 民族出版社 1984).
* Xú Xījiān 徐悉艰, Xú Guìzhēn 徐桂珍: **Jǐngpōzú yǔyán jiǎnzhì - Zǎiwǎyǔ** 景颇族语言简志——载瓦语 (*Introduction to a language of the Jingpo nationality - Tsaiva*; Běijīng 北京, Mínzú chūbǎnshè 民族出版社 1984).

## Vanjske veze

* Kachin National Organization 
* The Jingpo ethnic minority (Chinese government site)
* Jingphaw/Kachin 
* The Kachin Post
* Kachin Radio 
* News in Jingphaw and Burmese
* Information on the Kachins with a short introduction to the language. 
* News in Jingphaw and Burmese
Yi

Narod **Yi** (službeni naziv: *Nuosu*, IPA: [nɔ̄sū]; kineski: 彝族, Pinyin: *Yìzú*; stariji naziv "Lolo" se smatra uvredljivim u Kini, iako se službeno koristi u Vijetnamu kao *Lô Lô*) predstavlja modernu etničku grupu u Kini i Vijetnamu. Ima ih oko 6,6 miliona, te predstavljaju sedmu po veličini od 56 etničkih grupa službeno priznatih od strane NR Kine. Žive uglavnom u ruralnim oblastima Sečuana, Yunnana, Guizhoua i Guangxija, uglavnom u planinama. Oko 3300 pripadnika naroda Lô Lô (prema popisu iz 1999.) živi u vijetnamskim provincijama Hà Giang, Cao Bằng i Lào Cai.

Yi govore Yi, tibetansko-burmanski jezik srodan burmanskom, i sa vlastitim slogovnim pismom.

### Historija

Legende kažu kako Yi potječu od drevnog naroda Qiang u zapadnoj Kini, koji su pak bili preci današnjih Tibetanaca, Naxija i naroda Qiang. Migrirali su iz jugoistočnog Tibeta kroz Sečuan u provinciju Yunnan, gdje se danas može naći glavnina njihovog stanovništva.

Ispovijedaju posebnu animističku vjeru, kojoj su temelj svećenici-šamani zvani Bimaw. Zadržali su niz drevnih vjerskih spisa u njihovom vlastitom piktografskom pismu. Vjera sadrži mnoge elemente taoizma i budizma.

Mnogi Yi u sjeverozapadnoj Yunnan provinciji su prakticirali komplicirani sistem ropstva. Narod je bio podijeljen na Crne Yi (plemiće) i Bijele Yi (obične ljude). Bijeli Yi i pripadnici drugih naroda su bili držani kao robovi, ali robovima više klase je bilo dozvoljeno obrađivati vlastitu zemlju, držati vlastite robove i konačno otkupiti svoju slobodu.

## Povezano
* Mojikyo

## Literatura
* Cheng, Xiamin. *A Survey of the Demographic Problems of the Yi Nationality in the Greater and Lesser Liang Mountains*. Social Sciences in China. 3: Autumn 1984, 207-231.
* Dessaint, Alain Y. *Minorities of Southwest China: An Introduction to the Yi (Lolo) and Related Peoples*. (New Haven: HRAF Press, 1980).
* Du, Ruofu and Vincent F. Vip. *Ethnic Groups in China*. (Beijing: Science Press, 1993).
* Harrell, Stevan, ed. *Cultural Encounters on China's Ethnic Frontiers. The History of the History of the Yi*. (Seattle: University of Washington Press, 1995).
* Harrell, Stevan, ed. *Perspectives on the Yi of Southwest China*. (Berkeley / Los Angeles / London: University of California Press, 2001), .
* Ma, Yin, ed. *China's Minority Nationalities*. (Beijing: Foreign Language Press, 1994).
* Zhang, Weiwen and Qingnan Zeng. *In Search of China's Minorities*. (Beijing: New World Press).

## Vanjske veze

* The Yi ethnic minority (*China.org.cn*)
Rakhine (narod)

**Narod Rakhine** (; nekad poznati kao **Arakani**) su podgrupa etničke grupe Bamara. Burmanska vlada ihs smatra nacionalnom rasom, te čine većinu stanovnuštva duž obalnih područja države Rakhine. Čine 4% stanovništva Mjanmara.

Rakhine se kulturno razlikuju od Bamara. Govore arhaičnim dijalektom burmanskog. Jedna od razlika je očuvanje slova 'r', koji je postao 'y' u standardnom burmanskom. Rakhine dialect, iako ga mogu razumjeti oni govore burmanskim, ima još neke razlike u rječniku. 

Rakhine su uglavnom budisti. Jedna od glavnih razloga za kulturne razlike između većinskih Bamara i Rakhinea je geografska izolacija zbog Arakan Yome. Rakhine su u prošlosti bili pod snažnim utjecajem Bengalci (Bangla) kulture, i tragovi tog utjecaja se mogu naći u mnogim oblastima Rakhine kulture, uključujući književnost, muziku i kuhinju.

Historija Rakhinea je prilično nejasna; historijski podaci ne podržavaju njihove tvrdnje da im historija datira od godine 2666. pne. Prvo zasebno arakansko kraljevstvo je najvjerojatnije osnovano u ranom 4. vijeku n.e. Arakansko kraljevstvo je mnogo puta napadano - od Mongola, Mona, Bamara i Portugalaca. Godine 1785. je bamarsko kraljevstvo anektiralo Arakan. Godine 1826, Sporazum u Yandabou je Arakan prepustio Britanskom imperiju. Akyab (Sittwe) je postao glavni grad Arakana. Godine 1948, Arakan je postao nezavisan, a kasnije i dio Burmanske Unije. Početkom 1950-ih se među domorocima razvio pokret za otcjepljenje, ali je brzo ugušen. Godine 1974. vlada Ne Wina je Oblasti Rakhine dala status "države", nastojeći odobrovoljiti narod Rakhine. Godine 1989, naziv Države Arakan je od strane vojne hunte promijenjen u "Rakhine", u skladu s nazivom koji se koristi u lokalnom Rakhine dijalektu.
Burmanci

**Bamari** (), nekad zvani jednostavno kao **Burmanci**, su dominantna etnička grupa u Mjanmaru, koja čini otprilike 68% (30,000,000) stanovništva. Međutim, postoje naznake da je vlada umjetno napumpala te brojke. Također, više od jednog vijeka se u toj zemlji nije proveo pouzdan popis stanovništva, te su sve brojke temeljene na procjenama. Bamari se mogu prepoznati po tome što obično imaju ravnu crnu kosu i nešto tamniju boju kože (iako s obzirom na miješane brakove ni svjetlija koža nije rijetkost).

Bamari se često jednostavno zovu **Burmancima**, iako se taj izraz koristi i za sve druge stanovnike Mjanmara koji pripadaju drugim narodima (Kareni, Shan, itd.).

## Jezik
Bamari govore burmanski jezik (službeni jezik Mjanmara) kao svoj prvi jezik. Narod Rakhine, iako kultirom različit, je srodan Bamarima. Rakhine govore burmanski dijalekt sličniji drevnom burmanskom jeziku, uključujući zadržavanje slova *r*, kojeg su moderni Burmanci promijenili u *y*. engleski se uveo u 19. vijeku. Pošto se burmanski i engleski uči u osnovnim školama, mnogi Bamari se ne mogu sporazumijevati na jezicima etničkih manjina. S obzirom da se u školama obvezno širi Burmanska kultura na sve građane, većina Bamara su pismenu.

## Porijeklo
Bamari pripadaju Mongoloidnoj rasi, a porijeklom su iz današnjeg Tibeta. Smatra se da su im preci migrirali iz stepa današnje Mongolije. Migrirali su prije 3000 godina u dolinu rijeke Ayeyarwady, kojom danas dominiraju. Etnolingistički su slični Tibetancima i Kinezima. Bamari su uglavnom zamijenili narode Mon i Pyu, koji su prije njih bili dominirali Mjanmarom.

## Rasprostranjenost
Bamari su najbrojniji narod u Mjanmaru, te čini većinu u sedam oblasti države. U Tajlandu se nalazi druga po brojnosti bamarska zajednica, a skoro 80% ilegalanih imigranta u Mjanmaru. U SAD se nalazi brojna populacija Burmanskih Amerikanaca.

## Religija
Bamari su gorljivi poklonici Theravada pravca u budizmu. Za vrijeme britanske kolonijalne vlasti misionari zbog toga nisu bili u stanju preobratiti Bamare na kršćanstvo. Bamari uz budizam istvoremeno štuju nate, uključujući rituale vezane uz 37 različitih duhova.Dolaskom indijskih doseljenika nesto Burmanaca preslo je na islam oko 750 000 sto cini 35% muslimanske populacije u Burmi.Burmanski muslimani zive uglavnom u gradovima Rangun i Mandalaj.
Čop

**Čop** je mali grad u Zakarpatskoj oblasti u zapadnoj Ukrajini. Leži na tromeđi Ukrajine, Mađarske i Slovačke. Od Mađarske ga djeli rjeka Tisa na čijoj se drugoj obali nalazi mađarski grad Zahony. Po popisu iz 2001 Čop je imao 8,919 stanovnika, od čega otprilika polovica Mađara. Čop je jedan od važnijih željezničkih raskršća i graničnih kolodvora u Ukrajini. U Čopu se spaja pruga Lvov-Stryji-Budimpešta sa prugom Lvov-Užgorod-Košice. U Čopu se također nalazi cestovni međunarodni granični prelaz. U blizini Čopa nalazi se i najzapadnija točka Ukrajine.
Hui

**Narod Huj** () u izgovoru huej, je kineska etnička grupa, koja se odlikuje ispovijedanjem islamske vjere. Hui čine jednu od 56 etničkih grupa službeno priznatih od NR Kine. Većina Huija su po svojoj kulturi i fizičkom izgledu (genetskim etnicitetom) istovjetni Han Kinezima uz jedinu iznimku ispovijedanja islam, koji je sa sobom donio određene kulturne razlike. Na primjer, kao muslimani, Hui odbacuju svinjetinu, najčešće meso u kineskoj kuhinji, te također ne jedu konje, mnoge ptice i druge životinje koje se smatraju delikatesama u kineskoj kuhinji. Razlikuju se i po odjeći tako da odrasli muškarci nose bijele kape a žene nose hijabe i (ponekad) velove, kao što je to običaj u islamskoj kulturi.Danas u Kini zivi oko 10 miliona Huija uglavnom u zapadnim provincijama Ningsija Hui gdje cine 35% populacije ,Cinghai 16%,Singijang 5%,zatim u pokrajnama Gansu,Henan,Junan imaih iu Pekingu,Tiencinu i drugim velikim kineskim gradovima.Izvan Kine Hui zive u Kirgistanu oko 100 000,Burmi 50 000,Kazahstanu oko 40 000 gdje su poznati kao Dungani ili Patani.

Među Huije se smještaju i drugi kineski muslimani koji se razlikuju od Han Kineza, ali nemaju vlastitu etničku grupu, kao što je to slučaj s nekoliko tisuća *[[Utsul]]a* u južnoj provinciji Hainan koji još govore austronezijski jezik (Tsat) srodan jeziku Chama muslimanske manjine u Vijetnamu - za njih se tvrdi da su potomci Chama koji su migrirali na Hainan. U Huije, međutim, nisu uključene skupine poput Ujgura koji prakticiraju islam, ali su kulturno različiti od Han Kineza. 

Uobičajeni kineski izraz za islam je "vjera Huija" (回教; *Huíjiào*), iako je službeni prijevod prijeviod *Yisilanjska vjera* (伊斯蘭教; *'Yīsīlán jiào*).
.ht

**.ht** je najviši Internet domen državnih kodova (ccTLD) za Haiti.

## Vanjske veze
* IANA informacije o .ht domenu
Rod Paige

**Roderick Raynor "Rod" Paige** (17.6. 1933.- 9. 12. 2025.) bio je 7. po redu sekretar za obrazovanje od 2001 do 2005, u administraciji predsjednika Georgea W. Busha. Paige, koji je odrastao u Mississippiju u doba rasne segregacije, svoju je karijeru temeljio na uvjerenju da kvalitetno obrazovanje garantira priliku za napredovanje u društvo, te je vršio niz važnih dužnosti od dekana na koledžu preko školskog nadzornika sve dok nije postao prvi Afroamerikanac na na najvišoj obrazovnoj funkciji u SAD.

15.11. 2004. Paige je obznanio kako podnosi ostavku. Margaret Spellings, savjetnik Bijele kuće za unutrašnju politiku, je imenovana za njegovog nasljednika. Senat ju je potvrdio 20.1. 2005. nakon Bushove druge inauguracije.

Paige je rođen u Monticellu, te je odrastao u familiji učitelja u javnim školama. Stekao je fakultetsku diplomu na Državnom univerzitetu u Jacksonu u Mississipiju te magisterij i doktorat na Univerzitetu Indiana u Bloomingtonu. 

Prije nego što je postao sekretar za obrazovanje, Paige je stekao veliki ugled i publicitet kao autor školske reforme u teksaškom gradu Houstonu.
Margaret Spellings

**Margaret Spellings** (rođena **Margaret Dudar** 21.11. 1957.-) je trenutni sekretar za obrazovanje u administraciji predsjednika Georgea W. Busha i bivša Bushova savjetnica za unutrašnju politiku. Jedan je od arhitekata zakona poznatog kao No Child Left Behind Act donesenog 2001. godine.

Kao najstarija od četvoro kćeri, rođena je u Michiganu te se zajedno s familijom doselila u Houston kada je pohađala treći razred osnovne škole.

Spellings je diplomirala političke nauke na Univerzitetu u Houstonu i radila u komisiji za reformu obrazovanja u administraciji teksaškog guvernera Williama P. Clementsa te kao pomoćni izvršni direktor Teksaškog udruženja školskih dodbora.

Prije nego što se priključila predsjedničkoj administraciji Georgea W. Busha, Spellings je bila politička direktorica Bushove prve kampanje za guvernera 1994. godine, a kasnije je postala viši savjetnik Busha za vrijeme njegovog guvernerskog mandata u Teksasu od 1994 do 2000.

Udana je za Roberta Spellingsa, advokata koji živi u Austinu. Prije direktnog bavljenja politikom je lobirala za uvođenje školskih vaučera u Teksasu.

Nakon ostavke Rod Paigea na mjesto sekretara za obrazovanje, Spellings je 17.11. 2004. nominirana na taj položaj od strane Busha, te potvrđena od strane Senata 20.1. 2005.

Ubrzo nakon stupanja na dužnost izazvala je kontroverzu pismom kojim kritizira javnu TV-kuću PBS zbog dječje TV-emisije *[[Postcards From Buster]]* u kojoj se pojavljuje lezbijski par. PBS je nakon toga odbio emitirati spornu epizodu, a predsjednik PBS-a Pat Mitchell podnio ostavku.

## Vanjske veze

* U.S Department of Education Biography
Tommy Thompson

:*Za ličnosti sa sličnim imenima v. [[Thomas Thompson]].*

**Tommy George Thompson** (19.11. 1941.-) je američki republikanski političar poznat kao dugogodišnji guverner savezne države Wisconsin i sekretar za zdravstvo i socijalne službe u administraciji predsjednika Georgea W. Busha.

Thompson je rođen u gradu Elroy u Wisconsinu, gdje mu je otac vodio benzinsku stanicu i malu lokalnu trgovinu. Nakon što je diplomirao pravo na Pravnom fakultetu Univerziteta u Wisconsinu, posvetio se politici te godine 1966. bio izabran za zastupnika u državnoj skupštini.

Godine 1986. je izabran za guvernera, a na tom položaju je ostao četrnaest godina, izborivši tri dodatna mandata i postavši najdugovječniji guverner u historiji te države. Na tom položaju se istakao cijelim nizom reformi kojima je Wisconsin postao jednom od najboljih američkih država po pitanju socijalnog i zdravstvenog osiguranja.

Tako stečeni ugled je privukao pažnju Republikanske stranke na nacionalnoj razini, pa se Thompson godine 1996. spominjao kao mogući potpredsjednički kandidat u izbornoj kampanji Boba Dolea. Međutim, to je mjesto pripalo Jacku Kempu, a Thompson je umjesto toga služio u kampanji. Godine 2000. se Thompson, pak, spominjao kao mogući predsjednički kandidat. I ovog puta je Thompson odbacio te špekulacije te služio u Bushovoj kampanji.

Godine 2001. ga je Bush imenovao sekretarom za zdravstvo i obrazovanje. 3.12. 2004. je najavio ostavku i služio do 26.1. 2005., kada je Senat potvrdio njegovog nasljednika, Michaela O. Leavitta.

Nakon napuštanja administracije, Thompson je postao jednim od članova upravnog odbora VeriChip korporacije, koja istražuje mogućnost implatiranja identifikacijskih čipova u tijela američkih građana.

Od augusta 2005. se spominje mogućnost da bi se Thompson mogao natjecati za kandidaturu Republikanske stranke na predsjedničkim izborima 2008. godine, što je Thompson i najavio u proljeće 2007. godine.

## Vanjske veze
* U.S. Department of Health and Human Services

{{Lifetime|1941||Thompson, Tommy]]
Michael O. Leavitt

**Michael Okerlund Leavitt** (rođen 11. 2. 1951. u Cedar Cityju u saveznoj državi Utah) je američki republikanski političar, poznat kao bivši guverner države Utah i sekretar za zdravstvo i socijalne službe u administraciji predsjednika Georgea W. Busha.

Leavitt je diplomirao ekonomiju i biznis na Univerzitetu Južnog Utaha te oženio Jacalyn Smith. Zajedno imaju petoro djece.

Leavitt je član Crkve Isusa Krista Svetaca Posljednjih Dana (Mormonske crkve).

Leavitt je za guvernera prvi put izabran 1992. godine, a godine 1996. je na ponovnim izborima dobio rekordno visok broj glasova. Godine 2000. je izabran po treći put, postavši samo drugi političar kojemu je tu uspjelo u historiji Utaha. 

Predsjednik Bush je 11. 8. 2003. Leavitta imenovao za novog administratora Agencije za zaštitu okoline (EPA). Taj je izbor potvrđen od Senata 28.10. 2003., a 5.11. je Leavitt podnio ostavku na guvernersko mjesto kako bi slijedeći dan preuzeo novu dužnost.

13. 12. 2004. je imenovan za sekretara za zdrastvo i socijalne službe, a novu dužnost je preuzeo 26. 1. 2005. nakon potvrde od strane Senata. Na njoj je ostao do 2009.

## Vanjske veze

* Biography of the Secretary
Mel Martinez

**Melquiades Rafael "Mel" Martinez** (23. 10. 1946.-) je američki republikanski političar kubanskog porijekla i senator iz savezne države Florida.

Martinez je rođen u kubanskom gradu Sagua La Grande, a godine 1962. je emigrirao na Floridu u Operaciji Petar Pan, koju su bile organizirale katoličke humanitarne organizacije. Godine 1973. Martinez je Univerzitetu Floride diplomirao pravo, a nakon toga se počeo baviti advokaturom. Bio je dosta aktivan u nizu građanskih inicijativa, kao i katoličkim dobrotvornim organizacijama.

Zahvaljujući tome je brzo napredovao u Republikanskoj stranci, a godine 2000. bio jedan od vodećih ljudi Georgea W. Busha u izbornoj kampanji na Floridi. Godine 2000. Martinez je bio jedan od elektora koji su Busha proglasili predsjednikom.

Martinez je nakon toga u administraciji predsjednika Georgea W. Busha služio kao 12. po redu sekretar za urbanizam.

Martinez je 12. 12. 2003. podnio ostavku na svoju kabinetsku funkciju kako bi se natjecao za senatsko mjesto u Floridi ispražnjeno umirovljenjem demokratskog senatora Boba Grahama. Martinez je osigurao republikansku nominaciju i tijesno pobijedio demokratsku kandidatkinju Betty Castor. Taj izborna pobjeda ga je učinila prvim Amerikancem kubanskog porijekla u američkom Senatu. Martinez također, zajedno s Kenom Salazarom predstavlja prvog Hispanoamerikanca u američkom Senatu od 1977. U januaru 2006. im se priključio Bob Menendez.
Alphonso Jackson

**Alphonso Roy Jackson** (rođen 9.9. 1945. u Marshallu u saveznoj državi Teksas) je trenutni i 13. po redu sekretar za urbanizam. 28.1. 2004. ga je na tu dužnost nominirao predsjednik George W. Bush a Senat potvrdio 31.3. 2004. Prije toga je od juna 2001. služio kao zamjenik sekretara za urbanizam.

Nakon što je njegov prethodnik Mel Martinez napustio administraciju kako bi postao senator u Floridi, zamjenik sekretara Jackson je postao vršilac dužnosti sekretara za urbanizam.

Jackson, koji je diplomirao pravo, pedagogiju i političke nauke, je prije dolaska u Bushovu administraciju vršio niz važnih dužnosti na američkim univerzitetima, gradskim upravama i poslovnim korporacijama.
Ann Veneman

**Ann Margaret Veneman** (29.6. 1949.) je bila 27. američki sekretar za poljoprivredu, te direktor Calgenea, prve kompanije koja je reklamirala genetski modificiranu hranu. Trenutno se nalazi na položaju izvršne direktorice UNICEF-a. Svoju ostavku na mjesto američkog sekretara za poljoprivredu je najavila 15.11. 2004., a ona je stupila na snagu 20.1. 2005. 14.1., 2005, generalni sekretar UN Kofi Annan je najavio kako je Veneman nomirana za novog izvršnog direktora UNICEF-a. http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/articles/A10691-2005Jan14.html?nav=rss_topnews 19.1. je imenovana na tu dužnost, na koju je stupila nakon ostavke izvršne direktorice UNICEF-a Carol Bellamy u maju 2005.

## Vanjske veze
* White House biography
* 
* 
* Who Is Ann Veneman? 
* Meet Ann Veneman — Perhaps Bush’s Most Dangerous Cabinet Pick 
* New USDA Head, Ann Veneman, A Cheerleader for Biotech & Globalization 
* UNICEF Executive Director Ann M. Veneman
Mike Johanns

**Michael Owen Johanns** (rođen 18. 6. 1950. u Osageu u saveznoj državi Iowa) je američki republikanski političar koji trenutno služi kao stariji federalni senator iz države Nebraska. Poznat je kao bivši guverner Nebraske te kao 28., odnosno trenutni, sekretar za poljoprivredu u administraciji predsjednika Georgea W. Busha.

Michael Johanns je odrastao na porodičnoj farmi, da bi kasnije diplomirao pravo i počeo se baviti advokaturom u gradovima O'Neill i Lincoln u državi Nebraska.

Politikom se počeo baviti 1983. godine kada je izabran u savjet okruga Lancaster. Godine 1987. postao je članom gradskog vijeća u Lincolnu, a 1991. godine gradonačelnik. Na tu je dužnost ponovno izabran godine 1995.

Tri godine kasnije je izabran za guvernera, te ponovno izabran godine 2002. Planove da se kandidira po treći put je napustio nakon što ga je Bush 2. 12. 2004. imenovao za nasljednika Ann Veneman. Dužnost je nakon senatske potvrde preuzeo 20. 1. 2005. U novembru 2008. izabran je za senatora SAD iz Nebraske.
Elaine Chao

**Elaine Lan Chao** (kineski: &#36249;&#23567;&#34349;, pinyin: Zhào Xi&#462;olán, Wade-Giles Chao Hsiao-lan; 26. 3. 1953. – ), američka političarka i 24. po redu sekretar za rad. Ona je prva Amerikanka azijskog porijekla koja je ikada služila u federalnom kabinetu.

Rođena je na Tajvanu kao dijete šangajskog poduzetnika i kineske historičarke. S osam godina joj se familija preselila u SAD, gdje je stekla niz diploma iz ekonomije i menadžmenta. Ukupno ima oko 26 raznih akademskih titula dodijeljenih od strane visokih škola širom svijeta.

Većinu svoje karijere je provela u bankarstvu, ali i u raznim republikanskim administracijama. Predsjednik George H.W. Bush ju je 1989. godine imenovao zamjenicom sekretara za transport, a 1991. je postala direktoricom Mirovnog korpusa te ustanovila program te organizacije u post-komunističkoj Istočnoj Evropi.

1990-ih je vodila United Way of America, te bila aktivna u konzervativnom trustu mozgova zvanom Fondacija Heritage.

Godine 2001. ju je George W. Bush imenovao sekretarom za rad u svojoj administraciju i tu dužnost obavljala je do 2009. godine.

Elaine Chao je udana za Mitcha McConnella, republikanskog senatora iz Kentuckyja i glavnog biča u republikanskoj senatskoj frakciji.
Gale Norton

**Gale Ann Norton** (11.3. 1954.-) je 48. američki sekretar za unutrašnje poslove, trenutno u ostavci.

Gale Norton je 1978. godine diplomirala pravo na Univerzitetu u Denveru i priključila se Libertarijanskoj stranci. Tamo se istakla kao zagovornik stavova da je odsutstvo intervencije države, odnosno slobodno tržište najbolja garancija zaštite okoline.

Godine 1991. Gale Norton je postala glavni državni advokat Colorada, i na toj funkciji ostala do 1999. godine. U međuvremenu se priključila Republikanskoj stranci te je 1996. godine pokušala ishoditi nominaciju za američki Senat. Tada ju je porazio Wayne Allard, što mnogi tumače njenim liberalnim stavovima o abortusu.

Nakon pobjede Georgea W. Busha na predsjedničkim izborima 2000. Gale Norton je imenovana, a potom potvrđena na mjesto sekretara za unutrašnje poslove u njegovoj administraciji.

10.3. 2006. je najavila svoju ostavku te planove da formalno odstupi krajem marta. 16.3. 2006. Bush je nominirao Dirka Kempthornea, guvernera države Idaho, kao njenog nasljednika.

## Vanjske veze
* Gale Norton's Anti-Environmental Background  from the Sierra Club
* Gale Norton at Sourcewatch
* Face to Face with Honesty in the DOI
* Profile : Gale Norton Voltaire Network, Sept. 17, 2004
* Gale Norton search on High Country News
Donald L. Evans

**Donald Louis Evans** (27.7. 1946.-) je bivši i 34. po redu američki sekretar za trgovinu. Poznat je kao dugogodišnji bliski prijatelj Georgea W. Busha u čijoj administraciji je preuzeo to mjesto 20.1. 2001. 

Evans, koji je rođen i obrazovan u Teksasu, 1975. se doselio u Midland i bavio vađenjem nafte. Tamo se sprijateljio s mladim Bushom te kasnije sudjelovao u njegovim izbornim kampanjama za guvernera Teksasa 1994. i 1998. godine. Godine 2000. je vodio Bushovu izbornu kampanju za predsjednika SAD.

Kada je 9.11. 2004. Bijela kuća najavila Evansovu ostavku, mnogi su bili iznenađeni, jer se vjerovalo da će ostati u administraciji, makar na drugom položaju. Na mjestu je ostao do 7.2. 2005. kada ga je naslijedio Carlos M. Gutierrez.

Donald Evans je oženjen za Susan Marinis Evans, s kojom ima dvije kćeri, sina i unuka.
Carlos M. Gutierrez

::*Ovo je članak o kubansko-američkom poslovnom čovjeku *'Carlos M. Gutiérrezu**. V. [[Carlos Gutiérrez]] za ostale ličnosti s istim imenom.''

**Carlos M. Gutierrez** (originalno **Gutiérrez*') ([[4. 11.|4.11.]] [[1953]].-) je [[sekretar SAD za trgovinu|35. američki sekretar za trgovinu]], koji je naslijedio [[Donald L. Evans|Donalda Evansa]]. Gutierrez je poznat kao bivši predsjednik odbora i [[glavni direktor]] kompanije [[Kellogg Company|Kellogg]].

Gutierrez se rodio u [[Havana|Havani]], glavnog gradu [[Kuba|Kube]], u familiji vlasnika plantaže ananasa. Kada su pobjednički [[Fidel Castro|Castrovi]] revolucionari plantažu eksproprirali, Gutierrez je zajedno s porodicom emigrirao u [[Miami]] na [[Florida|Floridi]]. 

Familija se kasnije preselila u [[Meksiko]], gdje se Gutierrez školovao i 1975. godine zaposlio u *Kellogu''. Postepeno je napredovao u korporaciji da bi se početkom 1990-ih preselio u SAD i postao potpredsjednikom kompanije. Godine 1999. je postao njen glavni direktor.

Na to mjesto podnio ostavku kada ga je 9.11. 2004. predsjendik Bush imenovao za sekretara za trgovinu u svojoj administraciji. Od Senata je potvrđen 24.1. 2005. a na dužnost stupio 7.2. 2005.

Carlos M. Gutierrez ima suprugu, sina i dvije kćeri.

## Vanjske veze

* Gutierrez Sworn In 
* Official biography on Kellogg's site
* Official White House announcement
* Carlos Gutierrez's political donations
Zulu mitologija

Zulu vjeruju u boga stvoritelja svijeta pod imenom Nkulunkulu, ali taj bog ne dolazi u doticaj s ljudima i nema nikakve interese za njihov svakodnevni život. zbog toga većina pripadnika plemena svakodnevno komunicira s duhovima svojih predaka. Da bi to uspjeli, moraju se koristiti vradžbinama.Sve nesreće i neuspjesi rezultat su crne magije, odnosno zlih vradžbina ili pak uvrijeđenih duhova, ništa se ne događa nekim prirodnim uzrokom.

Vrhovno božanstvo u Zulu mitologiji je Unkulunkulu. On je, takodje, stavaralac čovečanstva. 
Umvelikangi je bog neba. On šalje munje na zemlju, a njegov glas je grom. Takodje, ovaj bog stvara zemljotrese. 
Mamlambo je boginja reka, odnosno vode.
Nokhubulvane je boginja koja je stvorila dugu i kišu. Ona je i boginja zemljoradnje. 
Tikolose je bog - patuljak sa samo jednom polovinom tela. On se upušta u bitke sa ljudima i uglavnom ih ubija, a ukoliko ga neko pobedi on ga uči raznim vrstama magije. 
Unvabu je pretstavljen u vidu kameleona. On je poslat na zemlju da uči ljude besmtrnosti.
Samburu

**Samburu** je afričko pleme u srodstvu je s plemenom Maasai. Žive povrh ekvatora, gdje podnožje planine Kenije prodire u sjevernu pustinju, te djelomično južno od jezera Turkana u provinciji Rasjedne doline u Keniji.

Oni su polunomadski pastiri koji žive brinući se za stada krava, ovaca, koza i deva. Mlijeko im je glavna prehrambena namirnica. Ponekad ga miješaju s krvlju. Meso se jede samo u specijalnim prilikama. Najčešće prave juhe od različitog korjenja i kore drveća, a ako žive u području gdje ga mogu uzgajati, jedu i povrće. Što se odjeće tiče, najčešće se nosi tradicionalno žarkocrvena tkanina koju omotavaju oko sebe kao suknju te ogrlice spravljene od mnoštva perli, narukvice i naušnice, osobito ako žive dalje od velikih gradova.

Samburu su se razvili nakon jedne od kasnijih migracija iz Sudana, uzvodno od Nila. Dalje širenje grupe naroda govornog područja Maa, poticalo je nastavak kretanja prema jugu, vjerojatno i pod pritiskom širenja prostora koje se nalazilo pod zaštitom organizacije Borane na istom području. Maa-narod je nekaada živio ovdje i borio se od planine Mt. Elgona do Malindija i južno od Rasjedne doline (rift valley) u Tanzaniji. Samburu danas žive u ranijim naseljima grupe maa. Oni koji su se premjestili na jug (maasai), zadržali su nomadski način života sve do nedavno, kada su se također počeli baviti ratarstvom. Jezik plemena samburu također se naziva samburu. To je zapravo ma jezik koji je vrlo blizak dijalektima maasaija.

Obično između 5 i 10 obitelji smješteno je u taborima 5 tjedana, a onda se sele na nove pašnjake. Muškarci se brinu za ispašu stoke, koja je glavni izvor namirnica. Žene su zadužene za održavanje pokretnih daščara, mužnju krava, donošenje vode i nabavku drva za vatru. Kuće su im obložene blatom, kožom ili travama razvučenim preko osnovnog (onog pokretnog) kostura same kuće. Ograda od koplja okružuje dvorište svake obitelji. Dužnosti dječaka i djevojčica ovog plemena jasno su definirane i odvojene. Dječaci drže stoku u krdu i uče se vještinama lova i obrane stada. Djevojčice donose vodu, drvo za ogrijev te kuhaju. I djevojčice i dječaci, da bi službeno postali odrasli, prolaze kroz obred inicijacije koji uključuje učenje i stjecanje odgovornosti odraslih, te obrezivanje penisa, odnosno klitorisa.

Njihovo društvo je dugo bilo organizirano oko stoke i ratovanja (radi obrane, ali i radi napada na druga plemena) pa se vrlo teško mijenjaju u više ograničen, mirniji način života. Značajne dobiti modernijeg načina života obično su neprivlačne pripadnicima samburua. Oni i dalje ostaju više posvećeni tradicionalnom životu i tradicionalnim stavovima (za razliku od svojih maasajskih rođaka).
Polinezijska mitologija

Oceanija je kontinent raskomadana na mnoštvo otoka i otočića (ima ih oko trideset tisuća). Stanovnici ovih otoka (oni izvorni, starosjedioci) smatraju da su njihovi nekadašnji preci bili ribe i kornjače, a u današnji oblik doveli su ih njihovi bogovi. Ti stanovnici Južnih toplih mora još i danas vjeruju da su nekada davno prije njihovi otoci činili jedinstven i kompaktan kontinent, a bogovi su ih razdvojili poradi neposlušnosti jedne djevojke. 

Kako je to zapamtila njihova mitologija: ' … Jednoga dana u vrijeme provedbe vjerske svečanosti, umjesto da ostane u kući, kako ne bi uznemirila bogove, jedna mlada djevojka odluči poći na kupanje. Da bi je bogovi kaznili za neposluh oni joj pošalju grčeve u mišiće i djevojka se stane utapati. Veliki orao koji je to vidio pokuša da djevojci ukrade dušu, no, djevojka se toliko otimala da je podigla silne valove koji su potopili zemlju, a nad morem je ostalo samo nekoliko manjih otoka. Bogovi je kazne tako da je pretvore u ribu imena Tahiti, a bila je toliko velika da se od njezinog izmeta svakog dana pojavio jedan novi otok. To je trajalo toliko dugo dok bogovi nisu bili zadovoljni kaznom za neposlušnu djevojku, a onda i nju samu pretvore u veliki otok. Velika leđna peraja pretvorila se u visoku planinu koja se i danas vidi na otoku Tahiti. No, djevojka se ni tada nije mogla smiriti, pa bi povremeno i kao otok zaplivala, a u tim trenucima opet bi stradavali ljudi koji su živjeli na tom otoku. Opet su se umiješali bogovi, pa su poslali velikog ratnika i junaka imena Tafai da prikuje za dno ribu-djevojku-otok za dno oceana. Kad je Tafai to doista i učinio otok Tahiti više se nije micao i ljudi su mogli mirno živjeti bez straha.' Otok Tahiti još je i danas miran i plijeni svojom ljepotom egzotike.
Japanska mitologija

**Japanska mitologija** je zbirka tradicionalnih i narodnih priča kao i vjerovanja nastala na otocima japanskog arhipelaga. Šintoizam i budizam su temelj japanske mitologije. Povijest tisuća godina kontakata s mitovima Kine, Koreje, Ainu naroda i Okinawan naroda su također ključni utjecaji u japanskoj mitologiji.

Japanski mitovi vezani su za topografiju arhipelaga kao i za poljoprivredno utemeljenu narodnu religiju, a šintoistički panteon drži bezbroj kamija ( na japanskom za "boga" ili "duhove"). Ovaj će članak govoriti o kozmogoniji, važnim božanstvima, modernim interpretacijama, kulturnom značaju i utjecaju tih mitova.

Dva važna izvora za japanske mitove kakvi su danas prepoznati su *[[Kojiki]]* i *[[Nihon Shoki]]*. *Kojiki*, ili "Zapis o drevnim stvarima", najstariji je preživjeli zapis o mitovima, legendama i povijesti Japana. Uz to, *[[Shintōshū]]* opisuje porijeklo japanskih božanstava iz budističke perspektive.

Jedna značajna karakteristika japanske mitologije je njezino objašnjenje podrijetla carske obitelji koja se povijesno koristila za dodjeljivanje božanstva carskoj liniji.

## Izvori
Paul O'Neill

:*V.također: [['Paul O'Neill (bejzbol)|Paul O'Neill, igrač bejzbola]]*

**Paul Henry O'Neill** (4.12. 1935.-) je bivši i 72. američki sekretar za financije.

O'Neill je odrastao u vojničkoj familiji, i često se selio u djetinjstvu u mladosti, sve dok se nije skrasio u Pittsburghu, koji mu je današnji dom. Diplomirao je ekonomiju te stekao magisterij iz javne uprave.

Godine 1961. se zaposlio kao kompjuterski analitičar u Upravi za veterane, gdje je radio do 1966. godine. Slijedeće godine se priključio Uredu za menadžment i budžet, gdje je napredovao do ranga zamjenika direktora. Nakon pobjede Jimmyja Cartera na izborima dobio je potpredsjedničko mjesto u
*[[International Paper Company]]* u Pittsburghu, a od 1985. do 1987. je bio predsjednik te kompanije.

Godine 1988. mu je novoizabrani predsjednik George H.W. Bush ponudio mjesto sekretara za obranu u njegovoj administraciji. O'Neill je to odbio i umjesto toga Bushu preporučio Dicka Cheneya, koji je na kraju i dobio to mjesto. Umjesto toga, O'Neill je od 1987. do 1999. godine rukovodio pitsburškim aluminijskim gigantom Alcoa. Za vrijeme njegovog direktorovanja to je postala jedna od najuspješnijih korporacija na svijetu.

Nakon izborne pobjede, predsjednik George W. Bush mu je ponudio mjesto sekretara za financije. O'Neill je prihvatio i preuzeo dužnost 2001. godine. Međutim, vrlo brzo je došao u sukob s Bushom, jer je njegovu politiku smanjenja poreza uz istovremeno povećanje izdataka za obranu smatrao financijski neodgovornom. O'Neill je te stavove iznosio javno, i s vremenom izgubio Bushovu naklonost. U decembru 2002. godine je prisiljen podnijeti ostavku, a naslijedio ga je John W. Snow.

Početkom 2004. O'Neill je Busha žestoko kritizirao u *Price of Loyalty*, knjizi novinara Rona Suskinda koja opisuje prve dvije godine predsjednikove administracije.

## Vanjske veze
* [Aid to Brazil but No Open [Hand]
John W. Snow

**John William Snow**, Ph.D., J.D. (2.8. 1939.-), je trenutni i 73. po redu američki sekretar za financije koji je zamijenio Paula O'Neilla 3.2. 2003.

John Snow je rođen u Toledu u saveznoj državi Ohio, a diplomirao je ekonomiju i pravo. Prije dolaska na sadašnju funkciju je vršio niz prestižnih dužnosti u američkim korporacijama i akademskim institucijama. Od 1989. do 2003. godine je bio glavni direktor i predsjednik CSX Korporacije.

John Snow je oženjen, te ima troje djece i troje unučadi.

30.5. 2006. Snow je podnio ostavku, a predsjendik Bush ga je na njegovo mjesto nominirao Henryja M. Paulsona.

## Vanjske veze

* White House Biography
* Treasury Department Biography
Alberto Gonzales

**Alberto R. Gonzales** (4.8. 1955.) je bio 80. po redu vrhovni advokat SAD, prvi Hispanoamerikanac koji služi na toj funkciji. 

Alberto Gonzales se rodio u teksaškom gradu San Antonio kao drugo od osmoro djece u familiji meksičkog porijekla. Odrastao je u Houstonu, gdje se istakao u srednjoj školi. Godine 1973. priključio se američkom ratnom zrakoplovstvu, a 1975. upisao Zrakoplovnu akademiju. Odatle se prebacio na Univerzitet Rice u Houstonu gdje je 1979. godine stekao diplomu iz političkih nauka, a na Harvardu 1982. godine i diplomu prava.

Gonzales se od 1982. do 1994. godine bavio privatnom advokatskom praksom. Godine 1994. ga je novoizabrani guverner George W. Bush imenovao svojim glavnim pravnim savjetnikom. Godine 1997. Gonzales je postao teksaški državni sekretar, a 1999. i sudac teksaškog vrhovnog suda.

Godine 2001. Bush ga je imenovao glavnim pravnim savjetnikom Bijele kuće. Na tom položaju je postao poznat po kontroverznom memorandumu u kojem iznosi svoje mišljenje kako SAD u Ratu protiv terorizma ne smiju biti vezane Ženevskom konvencijom, kada su u pitanju zarobljeni pripadnici terorističkih formacija, odnosno da se oni mogu tretirati kao neprijateljski borci te im se uskratiti prava koja pripadaju ratnim zarobljenicima. Na temelju tog mišljenja su SAD osumnjičenike za terorizam smještale u logor u Guantanamu. 

Još je kontroverzniji bilo memorandum u kome Gonzales tvrdi kako se u postupku s osumnjičenim teroristima mora primjenjivati što uža definicija pojma *[[tortura]]*, odnosno da se u svrhu pribavljanja informacija mogu koristiti sve metode izuzev onih koje izazivaju smrt, trajni invaliditet ili ozbiljno narušavanje zdravlja. Zbog tih stavova je Gonzales na sebe navukao bijes liberalne javnosti koja ga drži oličenjem svega najgoreg što se vezuje uz Bushovu administraciju.

Zbog toga je Bushova najava da će, nakon ostavke Johna Ashcrofta, Gonzalesa imenovati za novog vrhovnog advokata SAD izazvala žestok otpor liberalne javnosti kao i demokratskih senatora koji su pokušali spriječiti njegovu potvrdu. Gonzales je, međutim, glatko prošao i preuzeo dužnost 3.2. 2005.

Samo nekoliko mjeseci kasnije Gonzales je američkoj liberalnoj javnosti postao prihvatljiv kada se počeo spominjati kao moguća zamjena za Sandru Day O'Connor, sutkinju Vrhovnog suda koja je najavila umirovljenje. Gonzales, iako sebe opisuje kao katolika, ima liberalne stavove o abortusu i cijelom nizu društvenih pitanja. Zbog tih se stavova Gonzalesovoj kandidaturi oduprla Republikanska stranka, te je Bush bio prisiljen imenovati kandidate kao što su John Roberts i Samuel Alito.

Godine 2006. Gonzales je postao predmetom kontroverze, odnosno optužbi da je federalne tužioce smjenjivao na temelju političkih, a ne stručnih kriterija. Zahtjevi za njegovom ostavkom su intenzivirali otkako je Demokratska stranka preuzela većinu u Kongresu, a on i njegovi potčinjeni bili podvrgnuti ispitivanju od strane kongresnih i senatskih odbora. 24.8. 2007. je podnio, a 27.8. 2007. objavio ostavku.
## Vanjske veze
Beduinska mitologija

U arapskoj pustinji, na tom golemom sušnom i negostoljubivom području, uvijek istoga krajobraza, žive beduini. Poradi kroničnog i stalnog nedostatka vode beduini moraju biti neprekidno u pokretu sa svojim stadima kako bi najbolje iskoristili rijeke i oskudne livade koje su jedini izvor hrane i pojila za njihova stada. Malobrojne oaze raštrkane pustinjom bile su i jesu njihove nezaobilazne postaje u etapama njihovih lutanja. 

Ti pustinjski nomadi plašili su se džina – malih zlih duhova koji su bili muškog i ženskog roda. Džini su se skrivali posvuda: u šupljinama drveća, u izvorima vode, ispod pijeska… Nikako nije bilo dobro dražiti i izazivati ih, jer bi time čovjek na sebe navukao hrpu nevolja, pored svih onih koje su ga pratile u negostoljubivoj pustinji. 

Glavno svetište i štovalište božanstava beduina nalazilo su u gradu Meki, u Ćabi. Ćaba je zgrada u kojoj stanuju bogovi i božanstva beduina, a tu se i čuva misteriozan crni kameni blok, koji pak je bio okovan u istočnom kutu. (Najvjerojatnije se radi o dijelu nekog meteorita koji je pao s Neba, a beduini su mu pripisali nadnaravnu moć. 

Ipak najviše štovatelja i poklonika imala je božica Allat (ženska izvedba od Alah, kako Alah znači bog, onda je Allat najvjerojatnije božica), zatim svemoćni al-Uzza i božica Manat (Sudbina), koja je rezala životnu nit svakog ljudskog bića kada bi za to nastupio trenutak. Nad svima je vladao bog Sunca imena Hobal koji je prikazan u Ćabi kipićem od crvenog korneola.
Colin Powell

**General Vojske SAD Colin Luther Powell (u mirovini)** KCB (5.4., 1937.-18.10., 2021.) bio je američki vojskovođa, diplomat i političar poznat po tome što je 2001. godine od predsjednika Georgea W. Busha imenovan za državnog sekretara SAD te tako postao najviše rangirani crni Amerikanac u historiji SAD. Powell je poznat i kao načelnik Zajedničkog generalštaba SAD zaslužan za američku pobjedu u zaljevskom ratu.

Njegov sin Michael Powell je bivši predsjednik Federalne komisije za komunikacije.

Powell, koji je Bushovu administraciju napustio 2005. godine, postao je jedan od kritičara rata u Iraku, te jedan od savjetnika predsjednika Baracka Obame.
Norman Mineta

**Norman Yoshio Mineta** (12.11. 1931.-) je američki demokratski političar koji se trenutno nalazi na funkciji sekretara za transport u administraciji predsjednika Georgea W. Busha.

Mineta je rođen u kalifornijskom gradu San Jose u familiji japanskih imigranata. Nakon japanskog napada na Pearl Harbor, Mineta je, kao i mnogi Amerikanci japanskog porijekla, prisilno interniran s kalifornijske obale u unutrašnjost.

Logor u gradu Cody u Wyomingu gdje je bio smješten su povremeno posjećivali skauti, među kojima i budući senator Alan K. Simpson, koji će Mineti postati dugogodišnji prijatelj.

Godine 1953. Mineta je diplomirao ekonomiju, a potom se priključio američkoj vojsci, te je u Japanu i Južnoj Koreji služio kao obavještajni oficir. Nakon toga se priključio očevom osiguravajućem društvu.

Politikom se počeo baviti 1967. godine, kada ga je gradonačelnik San Josea imenovao na ispražnjeno mjesto u gradskom vijeću. Godine 1969. postao je zamjenik gradonačelnika, a dvije godine kasnije i gradonačelnik te tako ušao u historiju kao prvi azijski Amerikanac kome je to uspjelo u jednom većem gradu.

Godine 1975. je izabran u Dom zastupnika američkog Kongresa, gdje je sjedio do 1995. godine. Nakon toga je radio u korporaciji Lockheed, a 2000. godine ga je predsjednik Bill Clinton imenovao za sekretara za trgovinu. Mineta je tako postao prvi Amerikanac azijskog porijekla u federalnom kabinetu.

Nakon izborne pobjede, George W. Bush mu je ponudio mjesto sekretara za transport. Mineta je pristao i danas je jedini član Demokratske stranke u njegovom kabinetu. 

Mineta je odigrao važnu ulogu za vrijeme napada 11. septembra. Po njegovoj naredbi su nad zračnim prostorom SAD prisilno spušteni svi civilni avioni, a odmah je istu naredbu dao i njegov kanadski kolega. Mineta je nekoliko dana nakon napada izdao još jednu naredbu, kojom zračnim linijama zabranjuje profiliranje putnika po rasi.

23.6. 2006. je predsjedniku Bushu podnio ostavku, koja će na snagu stupiti 7.7.