open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Geshu Han

**Geshu Han** () (? - 1. decembar 757), formalno **Princ Wumin od Xipinga** (西平武愍王), bio je kineski general Tuqishi (突騎施 ( Tujue (goktursko) pleme) porijekla u službi dinastije Tang. Postao je uticajan na kraju vladavine cara Xuanzonga a godine 756. je nakon izbijanja An Shi ustanka postao zadužen za obranu prijevoja Tong od An Lushanove pobunjeničke vojske. Nakon što ga je kancelar Yang Guozhong prisilio da napusti položaj i suprotstavi se Anovoj vojsci na otvorenom polju, poražen je, a potom otet od strane vlastitog oficira Huoba Guirena (火拔歸仁) koji ga je doveo u Anov logor. An ga je tamo pokušao iskoristiti da nagovori njemu potčinjene generale Li Guangbija, Lai Tiana (來瑱) i Lu Guija (魯炅) na predaju; kada su oni to odbili učiniti, Geshu Han je smješten u kućni pritvor u Luoyangu, sjedištu Anove novoproglašene države Yan. Nakon što je 757. Anov sin i nasljednik An Qingxu poražen od carskih trupa i prisiljen napustiti Luoyang, dao je pogubiti Geshua i 30 zarobljenih carskih generala.

## Reference

## Literatura
* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 104 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 135 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 215, 216, 217, 218, 220.
Li Lin (princ)

**Li Lin** (李璘) (? - 14. mart 757), rođen kao**Li Ze** (李澤), formalno **Princ od Yonga** (永王), bio je kineski carski princ iz dinastije Tang. Bio je sin cara Xuanzonga, koga je 756. nakon izbijanja An Shi ustanka i pada prijestolnice Chang'an pratio na jug, istovremeno dok je njegov stariji brat Li Sisheng sa glavninom carske vojske bježao na zapad. Otac ga je godine 756. imenovao guvernerom južnih provincija, ne znajući da je vojska Li Sishenga izvikala za cara (Suzong). Li Lin je neko vrijeme bio odan caru, ali je, s obzirom da je upravljao bogatim i pobunom netaknutim područjima južno od Yangtzea, došao na zamisao da osnuje nezavisnu državu. To je dovelo do kratkotrajne pobune u kojoj su ga lojalističke snage zarobile i pogubile.

## Preci



## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 107 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 82 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 212, 214, 218, 219.
Li Tan

**Li Tan** (李倓) (? -757), poznat po prinčevskoj tituli **Princ od Jianninga** (建寧王), posthumno **Princ od Qija** (齊王) zatim **Car Chengtian** (承天皇帝, doslovno "car koji je nosio nebo"), bio je kineski carski princ iz dinastije Tang. Bio je sin cara Suzonga, te mu se pripisuje da je za vrijeme Anshi ustanka svom ocu sugerirao da bježi u Lingwu, a što je Suzongu na kraju omogućilo da stvori bazu iz koje će poraziti pobunjenike. Međutim, nakon što je uvrijedio Suzonogovu omiljenu konkubinu Suprugu Zhang i moćnog eunuha Li Fuguoa optuživši ih za zločine, oni su ga optužili da namjerava ubiti svog starijeg brata Li Chua, princa od Guangpinga. Zbog toga mu je car Suzong naredio da izvrši samoubistvo. Nakon što je Li Chu postao car 762. godine (kao car Daizong), posthumno je rehabilitirao brata, davši mu prvo titulu Princ od Qija, a potom Car Chengtian, kao znak priznanja za zasluge u kršenju pobune.

## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 116 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 82 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 218, 219, 224.
Habib ibn Abd al-Rahman al-Fihri

**Habib ibn Abd al-Rahman al-Fihri** (?- maj/jun 757) je bio arapski plemić iz porodice Oqbid ili Fihrida, koji je nakratko vladao Ifrikijom (Sjevernom Afrikom) od 755. do 757.

Bio je sin Abd al-Rahman ibn Habib al-Fihrija, guvernera Ifrikije koji je od 745. godine, koristeći metež u kome se našao tadašnji Omejadski Kalifat, vladao Ifrikijom kao *de facto* samostalni vladar. Habib je pod očevom vlašću bio valija (guverner) Barke u Kirenajci.

Godine 755. oca su mu u dvorskom puču ubili braća Ilyas ibn Habib al-Fihri i Abd al-Wareth ibn Habib. Ogorčeni Habib je protiv njih digao ustanak kome se priključio stric Amran ibn Habib. Oružani obračun je zaustavljen privremenim sporazumom o podjeli Ifrikije između zaraćemnih strana. Ilyas je sporazum prekršio i Habiba i Amrana zarobio; Habib je, međutim, prilikom odlaska u progonstvo u Al-Andalus uspio pobjeći i okupiti svoje pristaše. Svog strica je uspio ubiti u dvoboju pred bitku, nakon čega je trijumfalno ušao u Kairouan.

Godine 757. su ga porazila i ubila berberska plemena koja su iz unutrašnjosti napala Ifrikiju pod zastavom Abasida.

 
## Reference

## Literatura
* Ibn Khaldun, *Histoire des Berbères et des dynasties musulmanes de l'Afrique*, 1852 transl. Algiers. 
* Julien, Charles-André, *Histoire de l'Afrique du Nord, des origines à 1830*, édition originale 1931, réédition Payot, Paris, 1961
* Mercier, E. (1888) *Histoire de l'Afrqiue septentrionale, V. 1*, Paris: Leroux. Repr. Elibron Classics, 2005.
Opsada Suiyanga

**Bitka za Suiyang** (睢陽之戰) ili **Opsada Suiyanga** se odigrala u Kini godine 757. za vrijeme An Shi ustanka i predstavljala je pokušaj pobunjeničke Yan vojske da zauzme Suiyang, glavno uporište lojalista dinastije Tang, čijim bi se padom pobunjenicima otvorio put za bogatu i ratom nepogođenu južnu Kinu. Usprkos brojčane nadmoći neprijatelja, carske snage pod Zhang Xunom su nekoliko mjeseci pružale žestok i uporan otpor sve do jula 757. kada su ostale bez posljednjih zaliha hrane i namirnica. Zhang Xun je tada naredio da se postepeno pobiju svi civili u gradu i njihovo meso koristi za ishranu trupa. Kanibalizam je lojalistima omogućio da se održe do oktobra kada su konačno, potpuno iscrpljeni položili oružje; pobunjenici su ušli u grad, ali su i sami bili previše iscrpljeni da bi je iskoristili, a na kraju ih je dolazak novih carskih snaga natjerao na povlačenje.

## Vanjske veze
* http://military.china.com/zh_cn/dljl/tangchao/01/11044587/20070605/14141377.html  (kineski)
* http://www.gamez.com.tw/redirect.php?fid=375&tid=74621&goto=nextoldset  (kineski)
* http://www.1-123.com/0suitang/zhangxun1.asp  (kineski)
Sidžilmasa

**Sijilmasa** (također **Sijilmassa**, **Sidjilmasa**, **Sidjilmassa** i **Sigilmassa**) je bilo srednjovjekovno trgovište (entrepôt) na sjevernom rubu Sahare u današnjem Maroku. Njegove ruševine se nalaze duž rijeke Ziz u oazi Tafilalt kraj grada Rissani. Tokom historije su ga često napadala i osvajala razna berberska plemena. Sve do 14. vijeka je bila sjeverna stanica za trans-saharske trgovačke rute, odnosno jedan od najvažnijih trgovačkih središta Magrebu u "Zlatnom dobu" berberskih dinastija.

## Veze
* Rissani
* Sigilmasasaur

## Izvori
Fruela I od Asturije

**Fruela I. Asturijski**, zvan i **Okrutni**, (umro 768.) je bio kralj Asturije od 757. svojeg pogubljenja 768. godine. Bio je najstariji sin Alfonsa I. i Ermesinde, kćerke osnivača kraljevstva - Pelaya. Kao najstarili, naslijedio je prijesolje. Za vrijeme svoje vladavine, slijedio je ideje svojeg oca. 

Bio je oženjen Muninom, majkom Fruelinog eventualnog nasljednika Alfonsa. No, Fruelina vladavina nije sretno okončana. Ubijen je u svojoj prijestolnici Cangas de Onísu, a naslijedio ga je njegov rođak Aurelio. Njegovo tijelo i tijelo njegove žene položeno je u katedrali u Ovijedu.
Tassilo III od Bavarske

**Tassilo III** (cca. 741 - cca. 796) bio je vojvoda Bavarske od 748. do 788, odnosno posljednji vladar iz loze Agilofinga.

Otac mu je bio vojvoda Odilo od Bavarske. Nakon što je godine 747. umro, njegovo vojvodstvo je pokušao prigrabiti Grifo, polubrat franačkog majordoma i de facto vladara Pipina Malog. Pipin ga je u tome zaustavio te Tassila, koji je tada bio tek dijete, proglasio vojvodom, i istovremeno stavio pod svoju "zaštitu". Godine 757. je Tassilo došao u Compiegne gdje je Pipinu, tada već kralju, položio niz zakletvi priznavši ga za svog sizerena, i obećavši da će služiti Pipinove sinove i nasljednike Karlomana i Karla.

Međutim, već 763. je Tassilo odbio podržati karolinški pohod na pobunjene vazale u Akvitaniji. To je, u očima Karolinga i njihovih propagandista, Tassila učinilo vjerolomnim vazalom koji je izgubio pravo na svoje feudalno leno. Nakon intenzivne diplomatske aktivnosti je papa Hadrijan I odobrio Karlu (Velikom) da svrgne Tassila. Godine 788. je Tassilo prisilno smješten u samostan, a godine 794. mu je poseban crkveni sinod izričito zabranio vršenje vojvodske dužnosti.

Tassilo je bio oženjen za Liutpergu, kćer langobardskog kralja Deziderija.

## Fusnote
912.

Godina **912** (**[[Rimski brojevi|CMXII]]**) julijanskog kalendara, prijestupna godina koja počinje u srijedu.

## Događaji
### Po mjestu
#### Afrika
* Alžirsko berbersko pleme Kutama se drugi put u dve godine pobunilo protiv fatimidskog kalifata.

#### Evropa
* 11.5. - Umro vizantijski car Lav VI Mudri, nasleđuje ga mlađi brat Aleksandar (bugarski car Simeon I pojačava napade protiv Vizantije). 
* 16.10. - Abd-ar-Rahman III postao omejadski emir Kordobe. 
* Orso II Participazio postao Dužd Venecije.
* Ordoño od Galicije pljačka Evoru.
* Mihajlo Višević, vladar Zahumlja, uhvatio ili duždevog sina (budući Pietro Badoer Participazio) ili samog dužda Orsa i poslao ga bugarskom vladaru Simeonu.

### Po temi
#### Religija
* maj - Nikola Mistik po drugi put postao Vaseljenski patrijarh Carigrada.

## Rođenja

* 23. 11. &ndash; Otto I, sveti rimski car
* Nikifor II, bizantski car
* Xue Juzheng, znameniti kineski historičar

## Smrti

* 11. 5. &ndash; Lav VI, bizantski car
* Rudolf I od Burgundije
* Notker od Sankt Gallena, benediktinski muzičar i pjesnik
* Abdallah ibn Muhammad iz omejadske dinastije
* Oleg od Novgoroda, ruski (varjaški) knez
* Ahmed ibn Yusuf, egipatski matematičar
* Taizu od Kasnijeg Lianga, moćni kineski *[[jiedushi]]* koji je svrgnuo dinastiju Tang (r. 852)

## Reference
Pavao I (papa)

**Sv. Pavao I.** (700 - 28. lipanj 767) je bio papa od 29. svibnja 757. do 28. lipnja 767. godine.

## Biografija

Bio je brat prethodnog pape Stjepana II, za čijeg je pontifikata služio kao rimski đakon. Nakon Stjepanove smrti su se stvorile dvije frakcije - jedna je htjela da papa postane Arhiđakon Teofilakt, a druga da papa postane Pavao. Potonji je prevagnuo prije svega zato što su Rimljani htjeli kontinuitet Stjepanove politike, čije su diplomatske inicijative kod Franaka omogućile papi da dobije neke teritorije u Centralnoj Italiji. Pavao I se u tome pokazao manje uspješnim, lavirajući između Franaka i njihovog kralja Pipina Malog na jednoj, i Langobarda i kralja Deziderija na drugoj strani.

Istovremeno je bio u strahu od bizantskog pohoda na Rim, iako se ta strahovanja za vrijeme njegova pontifikata nisu ostvarila - a visjela su stalno u zraku kao realna prijetnja.
Yeshe Tsogyal

**Yeshe Tsogyal** (757-817) je bila supruga velikog indijskog tantričkog učitelja Padmasambhave, osnivača škole Nyingma tibetanskog budizma. Tradicija Nyingma je u prosvjetljenju smatra ravnom Padmasambhavi. Meditativna praksa vezana uz nju naglašava aspekt prosvjetljenja, te je slična tantričkim običajima. Često se izjednačava sa Vajravārāhī, Tārā i Sarasvatī.

I Nyingma i Karma Kagyu škole tibetanskog budizma priznaju Yeshe Tsogyal kao ženskog Budu.

## Literatura
* Klein, Anne Carolyn (1995). *Meeting the Great Bliss Queen: Buddhists, Feminists, and the Art of the Self*. Beacon Press: Boston. .
* Gyatso, Janet (2006). *A Partial Genealogy of the Lifestory of Yeshé Tsogyel*. Harvard University. JIATS, no. 2 (August 2006), THDL #T2719, 27 pp. Source: http://www.thdl.org/collections/journal/jiats/index.php?doc=jiats02gyatsoj.xml&v=p  (accessed: November 16, 2007)
* Dowman, Keith. (1984). *Sky Dancer: The Secret Life and Songs of the Lady Yeshe Tsogyel*. Routledge & Kegan Paul, Boston, Mass. .
* Gyalwa Changchub, and Namkhai Nyingpo. (1999) *Lady of the Lotus-born: The Life and Enlightenment of Yeshe Tsogyal*. Translated by the Padmakara Translation Group. Shambhala, Boston & London. .
* Allione, Tsültrim. (2000) *Women of Wisdom*, Publisher : Snow Lion Publications, , EAN 9781559391412
* Tibetan Buddhist Center Ati Ling  Story *Lion-Faced Dakini* Guru Rinpoche remained in Tibet for 111 years and in his 73rd year there he gave many teachings on the Eight Command Deities and also on the Lion-faced Dakini. The practice was transmitted to Yeshe Tsogyal, who is an emanation of the Lion-faced Dakini, and with her siddha of infallible memory, she recorded the text in dakini script and concealed it, to be revealed later by tertons.
* Vajra Love—Essays from the Sites of Keith Dowman

## Vanjske veze
* A Biography of Yeshe Tsogyal 
* Other women's Voices: This wild Lady has done everything 
* Bliss Queen
* Yeshe Tsogyal 
* Biography Yeshe Tsogyal, Princess Of Karchen  from the Website of the Gyalwa Karmapa
* The Secret Autobiography of Yeshe Tsogyal  Some information from Yoniversum site
* Women of Wisdom, Extract :MACHIG LAPDRON  by Tsültrim Allione
* Secret Symbolic Biography of Yeshe Tsogyal
Offin zid

**Offin zid** (, ; doslovno: Offin nasip) je naziv za liniju zemljanih grudobrana koja otprilike slijedi današnju granicu između Engleske i Walesa. Na nekim mjestima je širok 19 m i visok 2,4 m. Prvi put se spominje u 8. vijeku kao fortifikacijska linija koju je dao podignuti kralj Offa kako bi svoju državu Merciju obranio od upada iz velškog kraljevstva Powys na zapadu. Neka od suvremenih istraživanja sugeriraju da je Offa, u stvari dogradio, raniji zid iz rimskog ili poslijerimskog doba; u svakom slučaju ta je linija grudobrana imala značajnu ulogu u političkom i kulturnom razdvajanju Engleske od Walesa kao što je Hadrijanov zid na sjeveru razdvojio Englesku od Škotske.

## Vanjske veze

*  Mrežna stranica udruženja Offa's Dyke 
*  Ramblers' Association: Offa's Dyke Path National Trail 
*  Clwyd-Powys Archaeological Trust: Introducing Offa's Dyke
*  How Offa's Dyke created a genetic barrier between the English and the Welsh
*  Walking Offa's Dyke Path
*  Off On An Offa's Dyke Hike - A Tale of Two Brothers 
*  English Heritage - History and research - Offa's Dyke
Ifrikija

U srednjem veku, **Ifrikija** () je bila oblast koja se sastojala od obalskih regiona današnje zapadne Libije, Tunisa, i istočnog Alžira. U ovoj oblasti je bila rimska provincija Afrika.
 
Ifrikiju na jugu graniče polu-sasušene oblasti i slane močvare zvane el-Djerid. U raznim periodima, vladari ove oblasti su osvajali Siciliju i delove kontinentalne Italije, dok se zapadna granica stalno menjala, ali je obično bila negde oko Bejaie. Glavni grad je bio Kerouan u centralnom Tunisu.

## Povezano
* Aglabid
* Zirid
* Hafsid
* Magreb
* Afarika
Pride The Best Vol.2

**Pride The Best Vol. 2** je bila manifestacija borbi mješovitih borilačkih vještina organizirana od strane PRIDE Fighting Championships organizacije. Događaj se održao 20. srpnja, 2002. godine u Differ Ariake Areni u Tokyu, Japan.

## Borbe

## Povezano
* Popis PRIDE Fighting Championships manifestacija

## Vanjski izvori
* Službena Prideova stranica 
* Sherdog.com
Švapsko okružje

**Švapski okružje ** (njemački: *Schwäbischer Reichskreis*) bio je carsko okružje Svetog Rimskog Carstva. Osnovan je 1500 na području bivšeg matičnog Švapskog vojvodstva. To nije uključivalo habsburška područja Švapske Austrije, članice Stare švicarske Konfederacije ni zemlje regije Elzasa koje je pripadala Gornjerajnskom okrugu kruga. Švapska liga iz 1488., prethodnica ove organizacija raspuštena je tijekom protestantske reformacije kasnije u 16. stoljeću. 

Direktori švapskog okružjea bili su biskup od Konstanza (zamijenio ga je markgrof od Badena nakon *Reichsdeputationshauptschlussa* 1803 ) i vojvode od Württemberga. Sastanci okružnog Sabora obično su bili održavani u carskom gradu Ulmu. Iako je bilo razlomljen u mnoštvo uglavnom vrlo malih država, okružje je imalo učinkovite vlade, koje je, s obzirom na širenja Francuske na istoku, od 1694. na čak držalo vlastitu vojsku sa sjedištem u tvrđavi Kehl.

Godine 1792. Švapsko okružje sastojalo se od 88 područja, od kojih su samo Vojvodstvo Württemberg, markgrofovija Baden i kneževina-biskupija u Augsburgu imali iole bitno značenje. *Reichsdeputationshauptschluss* smanjio je njihov broj na 41, a *Rheinbundakte* 1806 na sedam (uključujući i područja koja su pala u Bavarsku).
## Članovi
Okružje su činili sljedeći entiteti:
758.

__NOTOC__
Godina **758.** (**[[rimske brojke|DCCLVIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 758. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Langobardski kralj Deziderije zauzima Spoleto i Benevento.
* Car Junnin zamjenjuje Caricu Kōken na prijestolju Japana.
* Umjereni Ibaditi pod Perzijancem 'Abd al-Rahman Iban Rustamom zauzimaju Kairouan i masakriraju tamošnju haridžitsku sektu sofrita.
* 11. 6. &ndash; Abasidsko i ujgursko diplomatsko-trgovačko izaslanstvo istovremeno stižu pred kinesku prijestolnicu Chang'an, što izaziva spor, jer oba izaslanstva vjeruju da imaju prednost prilikom dolaska na carski dvor; spor je riješen dogovorom prema kome će oba izaslanstva u grad ući istovremeno, ali kroz dvije različite kapije.
* 30. 10. &ndash; Koristeći metež u koji je Kina upala zahvaljujući An Shi ustanku, arapski i perzijski pirati napadaju glavnu luku Guangzhou te je tako temeljito pljačkaju i pustoše da će van upotrebe biti nekoliko decenija, a Kinezi kao zamjenu morati koristiti Hanoi u današnjem Vijetnamu.
* Swithreda na prijestolju Essexa nasljeđuje Sigeric.


## Rođenja

* Teodor Studit, monah (približni datum)

## Smrti

* 11. 2. - Chen Xilie, kineski kancelar u službi dinastije Tang
* Swithred, kralj Essexa

## Reference
The Mousetrap

***Mišolovka*** (izdan 1952.) je drama Agathe Christie. *Mišolovka* je i do danas najduže neprekidno igrano djelu u povijesti kazališta. Iako stara preko 5o godina još se i danas izvodi i nije izgubila svoju popularnost.

*Mišolovka* je najduže neprekidno igrana predstava u povijesti kazališta. Na sceni je neprekidno više od pedeset godina. Premijerno je izvedena 25. studenog 1952. u londonskom Ambasadors theateru, postala je svjetski fenomen kao najduže u kontinuitetu igrana kazališna predstava svih vremena. 1973. godine iz Ambasadors theatera seli se u St. Martin's Theatre u Londonskom West End-u gdje se igra i dan danas. *Mišolovka* je uspješno postavljena i na beogradskoj sceni.

*Mišolovku*, čiji je prvi naziv bio *[[Tri slijepa miša]]*, Agatha Christie je napisala 1947., kao radio dramu u trajanju od 30 minuta, povodom 80. rodendana kraljice Mary. Komad je postavljen na kazališnu scenu one godine kada je Elizabeta II. stupila na prijestolje.

## Radnja

Mladi bračni par zablokiran je mećavom na svom imanju sa još četiri gosta, i slučajnim prolaznikom koji se dovezao automobilom. Narednik Trotter doskija do njih i govori im da je ubojica na slobodi i da dolazi. Kada se ubojstvo zbilja dogodi svi posumnjaju na Cristophera Wrena, no na kraju zaključe da ubojica može biti baš bilo tko. Na kraju Trotter namješta zamku za jednog od ukućana.
Chen Xilie

**Chén Xīliè** (陳希烈) (? - 11. februar 758) bio je kineski velikodostojnik iz dinastije Tang, koji je služio kao kancelar za vrijeme vladavine cara Xuanzonga. Za vrijeme An Shi ustanka, predao se pobunjeničkom vođi An Lushanu i služio kao kancelar u njegovoj samoproglašenoj državi Yan sa sjedištem u Luoyangu. Kada su carske trupe ponovno zauzele Luoyang, prisiljen je izvršiti samoubistvo.

## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 97 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 223, part 1 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 215, 216, 217, 218, 220.
Mariano Rajoy

**Mariano Rajoy Brey** (Santiago de Compostela, 17. 3. 1955.) je španjolski konzervativni političar, koji je od 2011. do 2018. služio kao premijer Španjolske, a od 2004. vodi Narodnu stranku. 

## Povezano
* Španjolska
* Partido Popular
* José María Aznar

## Vanjske veze

* Mariano Rajoy - ''službene stranice premijerskog kandidata Partido Popular''
Teodor Studit

**Teodor Studit** (759 – 826) je hrišćanski svetitelj. Bio je vizantijski monah, asketa i književnik.

## Biografija
Kao je sin dvorskog činovnika, rođak svetog Romana Slatkopojca (491.-560.), Teodor je primio dobro obrazovanje od majke, pod uticajem svog ujaka Platona, igumana manastira Sakudion, koji se 22 godina podvizavao u ovom manastiru.

Tokom života Platona, Teodor je postao iguman i postao poznat kao asketa i propovednik. 798. preselio sa svojim učenicima u Stouditski manastir, gde je stekao veliko poštovanje u crkvi. Teodor je zaveo strog tipik u manastiru, koji se sastojao od mnogo molitve i ličnog rada bratstva.

Kao ugledan pastor i monah koji se borio protiv svih nepravilnosti u crkvenim pitanjima, usprotivio se nekanonskom razvodu i ponovnom venčanju cara Konstantina VI, iako je brak bio odobren od strane patrijarha. Zbog toga je bio podvrgnut mučenju i proteran u izbeglištvo. Ubrzo nakon smrti Konstantina VI vratio se u manastir (797.) Kada se postavilo se pitanje krunisanja Konstantinovog naslednika, Teodor se ponovo pobunili protiv cara i patrijarha, i bio je proteran na jedno od Prinčevskih ostrva, gde je proveo dve godine (809.--811.)

Po smrti cara Nićifora I, Teodor se trijumfalno vraća u svoj manastir. Manje od tri godine, jer je ušao u novu borbu: ovaj put protiv Ikonoborstva. Kada je car Lav V Jermenin sazvao je sabor protiv poštovanja ikona, Teodor je ustao protiv carske politike. U ikonobortvu je video kršenje slobode crkve, a u poricanju vidljivosti Hrista narušavanje potpunosti Njegove ljudske prirode. Iako nije bio dogmatičar originalnosti i dubine, njegovog prethodnika Jovana Damaskina, bio je i ostao jedan od najvećih zaštitnika pravoslavlja.

Još za života poštovan je kao mučenik i čudotvorac, jer je često proganjan, hapšen i mučen zbog odbrane pravoslavne vere. Umro je u progonstvu 826. godine, okružen učenicima. Dve godine kasnije je kanonizovan.
NK Hajdin AG Cret

**NK "Hajdin" Cret** (puno ime: *Nogometni klub "Hajdin AG-Cret" Cret*) nogometni je klub iz Creta Bizovačkog (Općina Bizovac).

## Historija
Osnovan je 1968. godine, a osnovali su ga mještani Creta - navijači NK "Hajduka" i NK "Dinama". Ime mu je dao mještanin Ante Buljubašić tako što je šaradno spojio prva tri slova iz imena "Hajduk" i "Dinamo".

Trenutno se takmiči u 2. ŽNL osječko-baranjskoj.
Cret Bizovački

**Cret Bizovački** je naselje u Općini Bizovac. Ime je dobilo po šumi Cret. Do 1900. godine zvalo se **Čret**, a od 1900. do 1991. **Čret Bizovački**. Od Valpova je udaljeno 15&nbsp;km.

## Historija
Prije dolaska Turaka Cret se nalazio u posjedu Viteškog reda Sv. Ivana, u gospojštini Karaševo s 30 drugih sela. Prvi popisani stanovnicu mjesta vjerojatno su bili lovočuvari šume Cret i čuvari pruge.

Do većeg naseljavanja došlo je poslije Prvog svjetskog rata, oko 1929. godine, dosaljavanjem iz Hrvatskog zagorja, Dalmacije i Like. Odmah se pristupilo krčenju šume radi stvaranja slobodnog prostora za podizanje kuća.

Filijalna crkva Sv. Antuna Padovanskog, izgrađena 1970. godine, pripada katoličkoj župi u Bizovcu, a crkveni god slavi se 13. lipnja na Antunovo.

## Sport
* NK "Hajdin" Cret
* B.K. "ZDLOH" Cret Bizovački
759.

__NOTOC__
Godina **759.** (**[[rimske brojke|DCCLIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 759. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* 10. 4. - An Shi ustanak: Ustanički vojskovođa Shi Siming, nakon što je sa svojom vojskom spasio od lojalista opsjednuti Yecheng, tamo ubija cara An Qingxua i preuzima prijestolje ustaničke države Yan.
* Franci zauzimaju Narbonne, čime su Saraceni potpuno protjerani sa teritorija današnje Francuske.
* Bitka kod Riškog prijevoja: Bizantski car Konstantin V prilikom pohoda na Bugarsku upada u bugarsku zajedu u prijevojima Stare planine.
* Japanski pjesnik Otomo no Yakamochi sastavlja *[[Man'yōshū]]*, prvu japansku antologiju poezije
* Sveti Bregwin imenovan za nadbiskupa Canterburyja.
* U Nari u Japanu osnovan budistički hram Tōshōdai-ji.
* Današnju Englesku pogađa izuzetno oštra zima. Mraz dolazi 1. oktobra i ostaje do 26. februara 760.


## Rođenja

* Alfonso II od Asturije (u. 842)

## Smrti

## Reference
Bitka kod Riškog prevoja

**Bitka kod Riškog prevoja** () se godine 759. odigrala u istoimenom prevoju na Staroj planini u Bigarskoj između bugarske vojske pod kanom Vinehom na jednoj, i bizantske vojske pod carem Konstantinom V na drugoj strani. Do nje je došlo kada je Konstantin pokrenuo veliku vojsku s namjerom da pripoji Bugarsku Bizantu. Bugari su, međutim, uspjeli uhvatiti Bizantince u zasjedu te im nanijeti velike gubitke; Teodor Ispovednik navodi kako je tada poginuo Leon, *strategos* za Trakiju kao i veliki broj bizantskih vojnika. Vineh, međutim, nije znao iskoristiti tu pobjedu, te je sklopio po Bizantince neočekivano povoljan mirovni ugovor. Time je stvorio nezadovoljstvo među plemstvom, te je ubijen 761.
Ōtomo no Yakamochi

bio je japanski državnik i *[[waka (poezija)|waka]]* pjesnik iz Nara perioda, poznat kao jedan od Trideset šest besmrtnika poezije.

Poticao je iz uglednog klana Otomo. Otac mu je bio Ōtomo no Tabito, a tetka Ōtomo no Sakanoe no Iratsume. Kao i ostali pripadnici klana, služio je kao birokrat i provincijski guverner, te je sa vremenom došao do najvišeg čina . Sudjelovao je u nekoliko zavjera, ali je uspio izbjeći kazne. Godine 785. se utopio kao guverner provincije Mutsu. Nakon smrti ga je car držao odgovornim za zavjeru u kojoj je ubijen Fujiwara no Tanetsugu te su mu posthumno oduzete sve počasti.

Otomo je najpoznatiji kao autor waka poezije, odnosno sastavljač znamenite antologije *[[Man'yōshū]]*.

## Vanjske veze
* 
*
Bregowine

**Bregowine** (ili **Bregwine** ili **Bregwin**; ? - august 764) bio je nadbiskup Canterburyja. O njegovom porijeklu i životu se malo zna, iako postoje brojne legende koje su nastale nakon normanskog osvajanja 1066. O njemu prije stupanja na mjesto nadbiskupa nema nikakvih podataka ni zapisa; vjeruje se kako je imenovan zahvaljujući kentskom kralju. Zapisi iz vremena njegovog stolovanja u Canterburyju se uglavnom tiču sporova oko zemlje; mnogi od njih su nepotpuni zbog kasnijeg uništenja zapisa u vikinškom dobu. Nakon smrti je proglašen svecem a u 12. vijeku je o njemu napisana hagiografija.

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Prosopography of Anglo Saxon England Entry for Bregowine
Sigeric od Essexa

**Sigeric od Essexa** () bio je kralj anglosaksonske države Essex koji je vladao od 758. do 798. Bio je sin ranijeg kralja Saelreda. Njegova duga vladavina nije ostala zabilježena po nekim značajnim događajima; kao i njegovi prethodnici, bio je vazal susjednog kraljevstva Mercija. Godine 798. je, po uzoru na druge anglosaksonske vladare svog vremena, abdicirao kako bi mogao otići na hodočašće u Rim, a potom se zarediti.

## Reference
Partido Popular (razvrstavanje)

**Partido Popular** (španski: *Narodna stranka* ili *Pučka stranka*) je naziv koje nose:

* Narodna stranka (Španija);
* Narodna stranka (Panama);
* bivši naziv Narodne socijalističke partije u Meksiku.
Alfonso II od Asturije

**Alfonso II** (759–842), poznat kao **Čedni** (), bio kralj Asturije od 791. do svoje smrti 842. 

Rodio se u Oviedu kao sin asturijskog kralja Fruele I i Baskinje po imenu Munia. Nakon očeve smrti se o njemu brinula tetka Adosinda, a za vrijeme vladavine njenog muža Siloa je služio kao majordom. Nakon Silove smrti su ga 783. Adosindine pristaše proglasile kraljem, ali su asturijski magnati kao kralja izabrali Mauregata. Alfonso je zbog toga morao bježati u Alavu kod majčinih rođaka. Kada je godine 791. Mauregatov nasljednik Bermudo I poražen u borbi sa Arapima, odlučio je abdicirati u korist Alfonsa koji je prijestolje preuzeo 14. septembra iste godine.

Iako je Alfonso na prijestolju proveo više od pola vijeka, o njegovoj vladavini ima relativno malo podataka. Na samom početku je vodio uspješne borbe protiv Arapa te svom kraljevstvu 798. pripojio Lisabon. Godine 825. je nanio težak poraz Arapima te pripojio svom kraljevstvu značajne dijelove Galicije, Leona i Castille, što je stvorilo uvjete za kasniji *[[repoblación]]*. 

790-ih je u nekoliko navrata poslao izaslanstva u Aachen, na dvor franačkog kralja Karla Velikog. Svrha tih misija nije poznata, ali historičari pretpostavljaju da je tražio franačku podršku u borbi protiv Arapa.

Za vrijeme vladavine je asturijsku prijestolnicu preselio iz Pravije u Oviedo. 

Navodi se da je upravo za vrijeme njegove vladavine pronađeno tijelo Svetog Jakova u Composteli, te da je upravo Alfonso bio prvi hodočasnik.

## Izvori

## Vanjske veze
760.

__NOTOC__
Godina **760.** (**[[rimske brojke|DCCLX]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 760. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Bivši Kineski car Xuanzong stavljen u kućni pritvor po naredbi Li Fuguoa uz podršku cara Suzonga.
* Napušten majanski grad Dos Pilas.
* Hram Kailash sagrađen po naredbi kralja Krishne I iz indijske dinastrije Rashtrakuta.
* Sagrađena Crkva Svete Sofije u Beneventu (približni datum).


## Rođenja

* Theodulf, biskup Orléansa (približni datum) (u. 821)

## Smrti

## Reference
Raštrakuta

**Carstvo Rashtrakuta** () je naziv za državu, odnosno vladarsku dinastiju koja je upravljala velikim dijelovima Indijskog podkontinenta između 8. i 10. vijeka. Natpisi sugeriraju kako su se Raštrakute smatrali potomcima Satyakija, Yadava koje spominju Purane. Najstariji Raštrakuta natpis je darovnica na bakrenoj ploči koja spominje njihovu vladavinu iz Manpura u oblasti Malwa suvremenog Madhya Pradesha. Ostali klanovi Raštrakuta iz istog perioda su spominjani u natpisima kraljeva Achalapur (suvremeni Elichpur u Maharashtri) i vladari Kannaujja; mada o tome postoje određene kontroveze.

Klan koji je vladao iz Elichpura bio je vazal Badami Čalukja te je za vrijeme vladavine Dantidurge, zbacio Čalukja vladara Kirtivarmana II i počeo graditi vlastito carstvo sa središtem u oblasti Gulbarga u suvremenoj Karnataki. Taj klan se kasnije zvao Raštrakute iz Manijakete, a na vlast je došao u Južnoj Indiji 753. Istovremeno su dinastija Pala iz Bengala i dinastija Prathihara iz Malwe jačale u istočnoj i sjeverozapadnoj Indiji. Arapski spis *Silsilatuttavarikh* (851) navodi Raštrakute kao jedno od četiri glavna carstva svijeta.

Period između 8. i 10. vijeka je svjedočio trojnoj borbi za resurse bogate Gangeskih ravnica, pri čemu je svako od tri carstva uspjelo na nakratko pripojiti Kannauj. Raštrakute iz Manijakete su na svom vrhuncu vladali velikim carstvom od rijeke Ganges iz doaba Yamune na sjeveru do Rta Comorin na jugu, što je doprinijelo razvoju arhitekture i značajnim književnim dostignućima. Rani kraljevi dinastije su bili hindusi, a na kasnije je uticao džainizam.

Za vrijeme njihove vladavine su džainistički matematičari i učenjaci stvorili značajna djela na kannada jeziku i sanskrit. Najpoznatiji kralj dinastije je bio Amoghavarsha I koji je napisao *[[Kavirajamarga]]*, epohalno djelo kannada književnosti. Arhitektura je bila u dravidskom stilu, a najznačajniji primjer je Hram Kailasanath u Ellori. Također su poznate i Elephanta spilje u današnjoj Maharashtri kao i hram Kashivishvanatha i džainistički hram Narayana u Pattadakalu (moderna Karnataka) - svi kasnije proglašeni za UNESCO-ve lokalitete Svjetske baštine.

Carstvo Raštrakuta se raspalo u 10. vijeku, a najveći dio njenog teritorija su zauzele Zapadne Čalukje.

## Reference

## Vanjske veze

* List of rulers of Karnataka 
* Archaeological Survey of India
Rimokatolička biskupija Orléans

**Rimokatolička biskupija Orléans** () je biskupija latinskog obreda Rimokatoličke crkve u Francuskoj. Njena teritorija trenutno odgovara departmanu Loiret. Trenutni biskup je Jacques André Blaquart, imenovan 2010.

Biskupija je kroz vijekove često mijenja metropolije. Godine 1622. je postala sufraganskom biskupijom Pariške nadbiskupije; prethodno je bila pod Nadbiskupijom Sensa. Od 1966. do 2001. je bila pod Nadbiskupijom Bourgesa, a nakon reorganizacije francuskih crkvenih provincija se sada nalazi pod Nadbiskupijom Toursa.

Bila je ukinuta za vrijeme Francuske revolucije, ali je obnovljena Konkordatom 1802. Tada je uključivala departmane Loiret i Loir et Cher, ali je 1822. Loir et Cher stavljen pod novu Biskupiju Blois.

## Ordinariji
* Christophe de Brillac † (19. jan 1504 imenovan - 4. feb 1514 imenovan za nadbiskupa Toursa)
* Louis-Joseph de Montmorency-Laval † (7. nov 1753 imenovan - 8. okt. 1757 imenovan za biskkupa Condoma)
* Etienne-Alexandre-Jean-Baptiste-Marie Bernier † (9. apr. 1802 imenovan - 1. okt. 1806 umro)
* Claude-Louis Rousseau † (22. mart 1807 imenovan- 7. okt 1810 umro)
* Pierre-Marin Rouph de Varicourt † (8. aug. 1817 imenovan - 9. dec 1822 umro)
* Jean Brumault de Beauregard † (13. januar 1823 imenovan - januar 1839 penzioniran)
* François-Nicholas-Madeleine Morlot † (10. mart 1839 imenovan - 28. jun 1842 imenovan za nadbiskupa Toursa)
* Jean-Jacques Fayet † (10. oktobar 1842 imenovan - 4. april 1849 umro)
* Félix-Antoine-Philibert Dupanloup † (16. april 1849 imenovan - 11. oktobar 1878 umro)
* Pierre-Hector Coullié (Couillié) † (12. oktobar 1878 imenovan - 14. jun 1893 imenovan za nadbiskupa Lyona)
* Stanislas-Arthur-Xavier Touchet † (29. januar 1894 imenovan - 23. septembar 1926 umro)
* Jules-Marie-Victor Courcoux † (20. decembar 1926 imenovan - 28. mart 1951 umro)
* Robert Picard de la Vacquerie † (27. august 1951 imenovan - 23. maj 1963 podnio ostavku)
* Guy-Marie-Joseph Riobé † (23. maj 1963 naslijedio - 18. jul 1978 umro)
* Jean-Marie Lustiger † (10. novembar 1979 imenovan- 31. januar 1981 imenovan za nadbiskupa Pariza)
* René Lucien Picandet † (13. jun 1981 imenovan- 20. oktobar 1997 umro)
* Gérard Antoine Daucourt (2. jul 1998 imenovan - 18. jun 2002 imenovan za biskupa Nanterrea)
* André Louis Fort (28. novembar 2002 imenovan - 27. jul 2010 penzioniran)
* Jacques André Blaquart (27. jul 2010 imenovan - )

## Izvori
Theodulf od Orléansa

**Theodulf od Orléansa** (cca. 750/60 -18. decembar 821), bio je biskup Orléansa od cca. 798 do 818. godine, za vrijeme vladavine franačkih kraljeva Karla Velikog i Louisa Pobožnog. Smatra se jednom od ključnih ličnosti Karolinške renesanse, odnosno važnom ličnosti za brojne crkvene reforme iz Karlovog doba, te kao najvjerojatniji autor *[[Libri Carolini]]*. Poznat je i po kapelici sagrađenoj u njegovoj vili u Germigny-des-Présu, gdje je napravljen mozaik oko godine 806. 

## Napomene

## Literatura

* M. BAUNARD, Théodulfe, évêque d'Orléans et Abbé de Fleury-sur-Loire. Orléans, 1860.
* C. de CLERCY, Quelques Status Diocésains de L'époque de Charlemagne. Anvers, 1930.
* A. FREEMAN, "Theodulf of Orleans and the Libri Carolini," *Speculum* Vol. 32, No. 4 (Oct., 1957), pp. 663-705.
* A. FREEMAN and PAUL MEYVAERT, "The Meaning of Theodulf's Apse Mosaic at Germigny-des-Prés," *Gesta* Vol. 40, No. 2 (2001), pp. 125-139.
760-e

**760-e** su decenija koja je počela 1. januara 760. i završila 31. decembra 769. 

## Događaji i trendovi
* 30. 7. 762 - Abasidski kalif al-Mansur osniva Bagdad.
* 763 - Ugušen veliki An Shi ustanak u Kini.

## Reference
761.

__NOTOC__
Godina **761.** (**[[rimske brojke|DCCLXI]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 761. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Telec nasljeđuje Vineha kao kan Bugarske, okončavši vladavinu Kuće Uki i započevši vladavinu Kuće Ugain.
* Bridei V nasljeđuje Onuista kao kralj Pikta.
* Abasidska vojska preotima grad Kairouan od 'Abd al-Rahman Ibn Rustama, koji se povlači na zapad gdje će osnovati autonomnu državu oko Tiherta (Tiaret).
* Máximo i Fromestano osnivaju grad Oviedo .
* Dovršen Castello di Lunghezza u blizini Rima.


## Rođenja

* Car Shunzong od Tanga

## Smrti

* Vineh, bugarski kan
* Wang Wei, kineski, pjesnik, muzičar, slikar i kancelar dinastije Tang (r. 701)

## Reference
Óengus I

**Óengus son of Fergus** (hipotetički piktski oblik: *Onuist map Urguist*; staroirski: *Óengus mac Fergusso*, anglizirano: *Angus mac Fergus*), bio je kralj Pikta od 732. do smrti 761. Poznat je po tome što se njegova vladavina može rekonstuirati na temelju nekoliko različitih izvora.

Óengus je postao vrhovnim kraljem Piktske zemlje nakon građanska rata krajem 72-ih. Za vrijeme njegove vladavine je pokoreno susjedno kraljevstvo Dál Riata a susjedna kraljevina Strathclyde napadnuta s nešto manje uspjeha. Oengus je dvije decenije bio najmoćniji vladar tadašnje Škotske te bio upetljan u sukobe u današnjoj Irskoj i Engleskoj. Kraljevi iz Óengusove porodice su dominirali Piktskom zemljom do 839. kada su ih katastrofalno porazili Vikinzi; to je dovelo do novog perioda nestabilnosti, okončanog dolaskom na vlast Cináeda mac Ailpína.

## Izvori

## Eksterni izvori

* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork including the Annals of Ulster, the Annals of Tigernach, the Chronicon Scotorum and genealogies from Rawlinson B 502
* Annals of Clonmacnoise at Cornell University, see p. 113ff.
* Bede's Ecclesiastical History and the Continuation of Bede (pdf), at CCEL, tr. A.M. Sellar
* Annales Cambriae (translated)  at the Internet Medieval Sourcebook .
* The Rolls edition of the Brut y Tywyssogion  (pdf) at Stanford University Library
Bridei V od Pikta

**Bridei V** (gaelski: *Bruide mac Fergusa*) bio je kralj Fortriua od 761. do 763. Bio je brat kralja Óengusa. Njegovu smrt bilježe *[[Annals of Ulster]]* i *[[Annals of Tigernach]]*.

## Povezano
* Kuća Óengus
Tiaret

**Tiaret** (arapski: تاهرت / تيارت/ , berberski: **Tahert** ili *Tiharet*) nekad znan i kao **Tagdempt** je grad od 178,915 stanovnika na sjeveru Alžira u Pokrajini Tijaret u kojoj je i administrativni centar.

## Geografija

Tiaret leži na južnom kraju masiva Varsenis (dio Tel Atlasa) na mjestu gdje se pretapa u Visoravan slaništa. Prostire se po obroncima planine Guezoul (visoke 1.375 metara) i po kotlini Vadi Tiareta. Kako leži u planinskom kraju ima znatno hladniju klimu od ostalih alžirskih gradova.

Od glavnog grada Alžira je udaljen 340 km južno.

## Historija
Medina Tiareta podignuta je na mjestu gdje se nekad nalazila rimska **Tingartia** administrativni centar zapadnog Alžira za bizantske vlasti.

Na planinama pored grada nalaze se Jedari, grupe neobičnih građevina kvadratnog tlocrta sa stepeničastim piramidalnim krovovima, za koje se pretpostavlja da su grobnice berberskih prinčeva podignute između 6 i 7. vijeka. Zbog tog se misli da je bio značajan arapski grad  u 7. vijeku, jer su ga zvali **Tahart** (*[[Lav]]ica*).

Lider berberskih Ibadida u Magrebu Abd ar-Rahman ibn Rustam zauzeo je grad 761. i učinio ga prijestolnicom svoje Rustamidske monarhije.
To je bio do 909. kad je pokleknuo pod napadima Fatimidske dinastije.
Nakon sloma rustamidske države, članovi Ibadidiske dinastije sa najgorljivijim sljedbenicima pobjegli su u Sedratu, arheološki lokalitet pored današnje Vargle, a jedan vijek kasnije su otišli od tamo i preselili se u saharsku pustinjsku oazu M'zab. 
Nakon tog gradom vladaju tlemsenski sultani a nakon njih Osmanlije sve do 1843. kad su ga zauzeli Francuzi.

Tiaret je bio jedna od prijestolnica vođe otpora protiv francuske dominacije sredinom 19. vijeka emira Abd el-Kadera.

Tiaret je doživio naglu urbanizaciju za Francuske kolonijalne uprave, nakon što je generalni guverner Lamoricière 1843. osnovao garnizon. Nakon tog se doselilo puno francuskih kolonista koji su svoje naselje podigli sjeverno od stare bedemima opasane medine. Teritorij tog naselja je određen dekretom 1868.
Nakon tog je i službeno osnovan 27. januara 1869. dekretom, kao punopravna općina.

Tiaret je od akademske godine 1980. / 1981. i univerzitetski grad, koji danas ima 8 fakulteta i 2 instituta, na kojima studira 30 248 studenta.

## Privreda i transport

Tiaret je trgovačko - administrativni centar visoravni Sersou ratarsko-stočarskog kraja, poznatog po žitaricama i čistokrvnim arapskim konjima.

Industrija se nalazi petnaestak km istočno od grada u predgrađu Ain Bouchekif, najveći objekt je tvornica vojnih vozila SAFAV-MB. Tu se nalazi aerodrom Abdelhafid Boussouf (IATA: TID, ICAO: DAOB)

## Reference

## Vanjske veze

* ''Tiaret''
Rustamidi

**Rustamidi** (ili *Rustumidi*, *Rostemidi*) su bili pripadnici dinastije ibadijskih haridžitskih imama koji su vladali centralnim Magrebom od 776. do 909. Sjedište rustamidske države je bio grad Tahert u današnjem Alžiru. Ime su dobili po perzijskom ibadijskom vođi Abd ar-Rahman ibn Rustamu koji je nastojao osnovati ibadijsku državu u Ifrikiji za vrijeme meteža koji je nastao u Kalifatu 740-ih i 750-ih. Država, koja se na svom vrhuncu uspjela proširiti do Jabal Nafuse u Libiji, uništena je od strane Fatimida 909.

## Rustamidslki imami
* Abd ar-Rahman ibn Rustam ibn Bahram (776-784)
* Abd al-Wahhab ibn Abd ar-Rahman (784-832)
* Aflah ibn Abd al-Wahhab (832-871)
* Abu Bakr ibn Aflah (871)
* Muhammad Abul-Yaqzan ibn Aflah (871-894)
* Yusuf Abu Hatim ibn Muhammad Abil-Yaqzan (894-897)
* Yaqub ibn Aflah (897-901)
* Yusuf Abu Hatim ibn Muhammad Abil-Yaqzan, again (901-906)
* Yaqzan ibn Muhammad Abil-Yaqzan (906-909)

## Izvori

## Literatura
* Wheatley, Paul, "The Places where Men Pray Together: Cities in Islamic Lands, Seventh Through the Tenth Centuries", Published by University of Chicago Press, 2001, .
* The Encyclopedia of World History 
* Card of Rustamid or Tahert Kingdom.
* Rustamid Dynasty Encyclopedy Britanica.
Castello di Lunghezza

**Castello di Lunghezza** ("Zamak Lunghezze") je srednjovjekovna tvrđava smještena oko 20 km istočno od Rima. Administrativno pripada Općini VIII, a vjeruje se da se ispod nje nalazi antički grad Collatia. 

Sagrađena je 761. i njome je nekoliko generacija vladala poroidica Polis. U 13. vijeku je porodica pala u nemilost pape Bonifacija VIII koji je sve zemlje dao lokalnom samostanu; kasnije ju je papa ponovno preuzeo i dao rimskoj plemićkoj porodici Orsini.

Tvrđavu je 1950-ih otkupio britanski historičar umjetnosti Malcolm Munthe, obnovio je i otvorio za javnost.

## Vanjske veze
* Castello di Lunghezza
Telec

**Telec** () je bio vladar Bugarske od 762. do 765.

Pripadao je klanu Ugain, a na prijestolje došao nakon što je njegov prethodnik Vineh, pripadnik vladajućeg klana Uki, ubijen od strane plemića nezadovoljnih uvjetima mira sklopljenog s Bizantom nakon velike pobjede u Riškom prijevoju. Telec, koga bizantski izvori opisuju kao mladog i energičnog vođu, pokrenuo je veliki rat protiv Bizanta i opustošio njegove granične teritorije. Na to je bizantski car Konstantin V reagirao tako da je u junu 763. pokrenuo pohod protiv Bugara s kopna i s mora. Telec je prvo zaposjeo planinske prijevoje, a potom se predomislio i krenuo na obalu mora da se obračuna sa bizantskim desantom. U krvavoj bitci kod Anhijala su Teleca napustili njegovi slavenski vazali i prešli na bizantsku stranu. Bugari su zbog toga teško poraženi, a Konstantin je kasnije masakrirao veliki broj zatvorenika. Dvije godine kasnije su Teleca linčovali njegovi podanici, držeći ga krivim za katastrofu.

## Literatura
* „Хронография“ (електронно издание)  - Теофан Изповедник
* „Именник на българските канове“
* Андреев, Й., Лазаров, Ив. и Павлов, Пл., „*Кой кой е в средновековна България (Второ издание)*“, Издателство „Петър Берон“, София 1999 г. .
* Златарски, Васил, „*История на българската държава през Средните векове*“ Т.1: „*Първо българско царство*“, Ч.1: „*Епоха на хуно-българското надмощие (679-852)*“, С. 1918, 3 изд. С. 1970.
* Москов, Моско, „*Именник на българските ханове (ново тълкуване)*“, София, 1988 г.
Car Shunzong od Tanga

**Car Shunzong od Tanga** () (761 – 11. februar 806), osobno ime **Li Song** (李誦) bio je kineski car iz dinastije Tang koji je nakratko vladao 805. Bio je najstariji sin cara Dezonga, a za krunskog princa je formalno proglašen 779. Na prijestolje je stupio poslije očeve smrti, ali je bio teško bolestan; moćni dvorski eunusi su ga nagovorili da vlast prenese na svog sina Li Chuna, koji je preuzeo prijestolje koa car Xianzong. Car Shunzong je nakon toga dobio počasnu titulu *[[Umirovljeni car (titula)|Taishang Huang]]* (umirovljeni car). Umro je 806. godine, što su neki kasniji historičari smatrali mogućom posljedicom trovanja od strane eunuha.

Tokom kratke vladavine, car Shunzong je uz pomoć bliskih suradnika Wang Shuwena i Wang Pija uzeo u službu Liu Zongyuana, Liu Yuxia, Han Yea (韓瞱) i Han Taija (韓泰), kako bi s njima pokušao obnoviti i reformirati carsku upravu, odnosno smanjiti moć regionalnih gospodara rata i dvorskih eunuha. One su kasnije postale poznate kao Yongzhen reformacija (永貞革新). Cilj tih reformi je ostvario njegov sin Xianzong.

## Reference

* Encyclopedia Britannica
* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 14 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 7 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 226, 227, 228, 229, 230, 232, 233, 235, 236.
Adriana

**Adriana** je žensko osobno ime.

## Etimologija
Ime Adriana predstavlja varijantu ženskog imena Adrijana.

## Reference
762.

__NOTOC__
Godina **762.** (**[[rimske brojke|DCCLXII]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 762. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* 16. 5. &ndash; Borba za vlast na kineskom dvoru, potaknuta teškom bolešću cara Suzonga doživljava kulminaciju kada uticajni eunuh Li Fuguo uhapsi i da pogubiti caricu Zhang; isti dan car umire i prijestolje zauzima njegov sin Li Yu, koji će vladati kao car Daizong.
* 30. 7. &ndash; Abasidski kalif al-Mansur osniva svoju novu prijestolnicu Bagdad.
* 8. 11. &ndash; Car Daizong daje pogubiti Li Fuguoa.


## Rođenja

## Smrti

* 3. 5. &ndash; Car Xuanzong od Tang Kine (r. 685)
* 16. 5. &ndash; Carica Zhang, druga supruga cara Suzonga
* 16. 5. &ndash; Car Suzong od Tang Kine (r. 711)
* Gao Lishi, kineski dvorski eunuh i službenik (r. 684)
* 8. 11. &ndash; Li Fuguo, kineski dvorski eunuh i vojskovođa (r. 704)
* Li Po, kineski pjesnik (r. 701)
* Æthelbert II od Kenta, kralj Kenta

## Reference
Carica Zhang (Suzong)

**Carica Zhang** (張皇后, osobno ime nepoznato, ? - 16. maj 762) bila je kineska carica iz dinastije Tang, odnosno druga supruga cara Suzonga. Bila je saveznik dvorskog eunuha Li Fuguoa i stekla ogromni uticaj na dvoru. Kada joj se muž 762. godine naglo razbolio, njih dvoje su došli u sukob oko vlasti. Zhang je pokušala ishoditi Li Fuguovo pogubljenje, ali ju je on preduhitrio, dao uhapsiti i pogubiti. Car Suzong je umro isti dan.

## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 52 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 77 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 218, 219, 220, 221, 222.
Aethelbert II od Kenta

**Æthelbert II** () (725–762) bio je kralj Kenta. Na prijestolje je došao nakon smrti svog oca Wihtreda :en:s:Ecclesiastical History of the English People/Book 5#23, te vladao zajedno sa svojom braćom Eadberhtom I i Ælfricom. Æthelbert je, po svemu sudeći, nadživio obojicu i potom zajednički vladao sa nećakom Eardwulfom. Umro je godine 762. Vjeruje se kako mu je Eadberht II bio sin.

Imao je i kćer kojoj nije poznato ime, ali koja se udala za kralja Ealhmunda.

Prije dolaska na prijestolje je u njegovo ime izdana povelja, datirana 11. jula 724. godine, kojoj je svjedok bio njegov otac. Kao kralj je izdao nekoliko povelja, potvrdio povelju svog brata Eadberhta I, i bio svjedokom za povelju svog nećaka Eardwulfa.

U drugoj polovici njegove vladavine, Kent je bio pod sizerenstvom Mercije..

## Reference
763.

__NOTOC__
Godina **763.** (**[[rimske brojke|DCCLXIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 763. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Kineski vojskovođa Guo Ziyi uspijeva ugušiti veliki Anshi ustanak.
* Ciniod nasljeđuje Brideija V kao kralj Pikta.
* 18. 11. &ndash; Tibetanska vojska, Koristeći slabost kineske dinastije Tang koja je jedva uspjela ugušiti veliki ustanak, u velikom pohodu uspjeva zauzeti carsku prijestolnicu Chang'an; nju će napustiti nakon 16 dana okupacije.


## Rođenja

* 17. 3. - Harun al-Rashid, peti abasidski kalif
* Haito, katolički redovnik i biskup Baslea
* Carica majka Wang, carica majka dinastije Tang

## Smrti

* Jianzhen, kineski budistički redovnik koji je osnovao hram Tōshōdai-ji u Japanu (r. 668)
* Wei Jiansu, kancelar Kine
* 15. 9. - Fang Guan, kancelar Kine 
* Bridei V od Pikta, kralj Fortriua
* Conchubhar mac Cumasgach, kralj Uí Fiachrach Aidhnea
* Shi Chaoyi, posljednji car samoproglašene kineske države Yan

## Reference