Pelecanimimus

***Pelecanimimus*** ("oponašatelj pelikana/nesita") je rod "primitivnih" (bazalnih) onrnitomimosaura iz Španjolske, iz perioda rane krede. Poznat je po tome što je imao više zuba nego bilo koji drugi pripadnik Ornithomimosauria (ili Theropoda), od kojih je većina bila bez zuba. 

## Otkriće i naziv
Armando Díaz Romeral je u julu 1993. godine otkrio skelet teropoda na nalazištu *Las Hoyas Unit 3*. Bernardino Pérez Pérez-Moreno, José Luis Sanz, Angela Buscalioni, José Moratalla, Francisco Ortega i Diego Rasskin-Gutmanas su ga 1994. godine opisali kao novu vrstu: *Pelecanimimus polyodon*. Naziv roda potiče od latinskog *pelecanus*, "pelikan/nesit" i *mimus*, "oponašatelj", što se odnosi na dugu njušku i vreću. Naziv vrste se odnosi na veliki broj zuba koje posjeduje ovaj teropod i potiče od grčkog πολύς (*polis*), "mnogo" i ὀδούς (*odous*) "zub".

Holotipni primjerak, **LH&nbsp;7777**, otkriven je na poznatoj lokaciji La Hoyas u provinciji Cuenca, Španjolska, u sedimentnim slojevima iz perioda donjeg Barremija.

Jedini poznati primjerak sastoji se od prednje polovine skeleta, uključujući i lubanju, donju čeljust, sve kralješke vrata i većinu leđnih kralježaka, rebra, prsnu kost, rameni pojas, potpun desni prednji ud, i većinu lijveog prednjeg uda. Ostaci mekih dijelova tijela vidljivi su sa stražnje strane lubanje, oko vrata i oko prednjih udova.

## Opis
*Pelecanimimus* je bio malen ornitomimosaur, dužine oko 2-2,5&nbsp;m. Lubanja mu je bila neobično duga i uska, sa maksimalnom dužinom oko 4,5 puta većom od maksimalne visine. Bio je vrlo neobičan među ornitomimosaurima po tome što je imao velik broj zuba: imao je oko 220 vrlo malenih zuba, sa 7 premaksilarnih zuba, oko 30 maksilarnih zuba i 75 dentarnih zuba. Zubi su bili heterodontni, pokazujući dva različita oblika. Zubi na prednjem dijelu gornje čeljusti bili su široki i u presjeku u obliku slova D, dok su oni više prema nazad bili nalik oštricama; sve u svemu, zubi u gornjoj čeljusti bili su veći od onih u donjoj. Nisu bili nazubljeni i imali su "struk" između krune i korjena.

Zubi su poznati samo kod još jednog ornitomimosaura, *[[Harpymimus]]a*, koji ih je imao daleko manje (sve skupa 11, i to jedino u donjoj čeljusti). Prisustvo tako velikog broja zuba kod *Pelecanimimusa*, zajedno sa nedostatkom razmaka između zuba, Pérez-Moreno *et al.* su shvatili kao prilagodbu rezanju i kidanju, što je "funkcionalna zamjena za kljun". 

Ruke i šake *Pelecanimimusa* bile su tipičnije za ornitomimosaure, ulna i radius u podlaktici bile su čvrsto priljubljene. Šaka je bila nalik na kuku i na njoj se nalazilo pet prstiju jednake dužine sa vrlo prostim, pravim pandžama.

Ostaci mekog tkiva otkrili su prisustvo malenih kožnih ili keratinskih kvrga na glavi i vreće kao kod pelikana, po čemu je *Pelecanimimus* i dobio svoj naziv. *Pelecanimimus* je možda bio kao današnji ždral, hodao po jezercima i barama i koristio pandže i zube da bi uhvatio ribu. Neki dijelovi otiska kože pokazali su naboranu kožu, kojoj su nedostajala pera ili krljušti. Također su očuvane i strukture nalik filamentima; isprva shvaćen kao pokrivni sistem, poslije je otkriveno da su u pitanju bila mišićna tkiva. *Pelecanimimus* je također bio prvi ornitomimosaur očuvan sa podjezičnim kostima.

## Filogenija i evolucija

Rod *Pelecanimimus* su znanstvenici svrstali u Ornithomimosauria, u najbazalniju poziciju. Kladistička analiza koju su poslije proveli Makovicky *et al.* (2005.) potvrdila je da je *Pelecanimimus* najbazalniji pripadnik Ornithomimosauria. Istraživanje koje su 2003. godine proveli Kobayashi i Lü pokazalo je da su ove dvije vrste formirale bazalni raspored koraka koji su doveli do naprednijih ornitomimida (vidjeti kladogram ispod). Otkriće *Pelecanimimusa* je igralo važnu i iznenađujuću ulogu u razumijevanju evolucije Ornithomimosauria. Citirajući Pérez-Moreno *et al.*, "Filogenetska hipoteza...podržava neočekivan pristup, uključujući i eksaptaciju, koji bi mogao objasniti evolutivni proces prema bezubom stanju kod Ornithomimosauria. Do sada se progresivna redukcija broja zuba smatrala najočekivanijim objašnjenjem: primitivni tetanuri imali su do 80 zuba sa krunama nalik oštricama, a primitivni ornitomimosauri imali su samo malo sitnih zuba. Filogenetska hipoteza predlaže alternativni evolutivni proces na osnovu funkcionalne analize povećanog broja zuba."

Kladogram prema Kobayashi i Lü, 2003. godine:

 **Ornithomimosauria**
   |--*Pelecanimimus*
   `--o--*[[Harpymimus]]*
      `--o--*[[Garudimimus]]*
         `--Ornithomimidae

## Paleobiologija
Slojevi sedimenta bogati fosilima u Las Hoyasu izrodili su mnoge druge odlično očuvane vrste, uključujući i ptice *[[Iberomesornis]]a*, *[[Concornis]]a* i *[[Eoalulavis]]a*, zajedno sa zubima teropoda i nekoliko nepotpunih kostiju sauropoda. U grubljim sedimentima pronađene su kosti *[[Iguanodon]]a*. Također su otkriveni ostaci guštera i daždevnjaka.

## Izvori