open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Waterloo (film)

***Waterloo*** je italijansko-sovjetski historijski film snimljen 1970. godine u režiji Sergeja Bondarčuka, poznat kao jedan od najskupljih, najambicioznijih i najspektakularnijih ostvarenja žanra.

Radnja započinje sa prologom 1814. godine kada je francuski vojskovođa i car Napoleon (čiji lik tumači Rod Steiger) suočen sa porazom u Ratu Šeste koalicije prisiljen abicidirati i otići u egzil na otok Elbu, ali se nastavlja, kada se samo godinu dana kasnije ponovno iskrcava, preuzima vlast i započinje vladavinu Sto dana, ali time izaziva i novi sukob sa saveznicima koji protiv njega šalju vojsku pod britanskim vojskovođom vojvodom od Wellingtona (čiji lik tumači Christopher Plummer) koja će se sa njim sudariti u odsudnoj bitci kod Waterlooa.

Film je nastao po ideji italijanskog producenta Dina De Laurentiisa koji je kasnije tvrdio da ga nikada ne bi snimio da nije uspostavio suradnju sa Sovjetima, zahvaljujući kojoj bi troškovi projekta nisu bili toliko visoki koliko bi bili da se snimao na Zapadu. Za režisera je odabran Bondarčuk, koji je postigao veliki uspjeh sa tematskim srodnim spekatklom *[[Rat i mir (filmska serija)|Rat i mir]]*, a preko Mosfiljma je stigla i pomoć od Sovjetske armije koja je producentima na raspolaganje stavila preko 20.000 vojnika i cijelu brigadu konjice kao statiste, odnosno inženjerijske jedinice koji su u blizini Užhoroda u današnjoj Ukrajini izgradili bojište gotovo identično onome kod Waterlooa. Izuzetan je trud bio uložen u kostimografiju, rekvizite kao i nastojanje da se što vjernije rekonstruira svaki važni događaj bitke. Smatra se da su troškovi snimanja iznosili između 25 i 40 miliona američkih dolara, a što ga je učinilo jednim od najskupljih filmova svog vremena.

Nakon premijere je imao relativno solidnu gledanost, prije svega u evropskim kino-dvoranama, dok je u sjevernoameričkim postao veliki promašaj; to je *Waterloo* učinilo jedan od najvećih *[[flop (industrija zabave)|flopova]]* svog vremena. Kritičari su, pak, filmu zamjerali to da je bio iznenađujuće kratak u odnosu na filmove istog žanra i ambicije, te da je scenario događjima koji prethode bitki i daju joj političku pozadinu posvetio gotovo nikakvu pažnju. Historičari su, pak, sa druge strane, izuzetno cijenili brigu o detaljima same bitke - a što je uključivalo i zračne snimke koje gledateljima prikazuju borbeni poredak, odnosno britansku taktiku *[[kara (taktika)|kari]]* sa kojima su odbijale francuske konjičke juriše; zbog toga je *Waterloo* proglašen jedan od najautentičnijih historijskih filmova u historiji žanra.

Neuspjeh *Waterlooa*, koji je "ohladio" potencijalne investitore u ostvarenja istog žanra, je igrao važnu ulogu u odluci Stanleya Kubricka da obustavi rad na vlastitom filmu o životu Napoleona.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
*
Prekomorska proširenja Sjedinjenih Američkih Država

Sjedinjene Američke Države danas imaju šesnaest prekomorskih posjeda, od kojih je pet naseljeno. Naseljeni posjedi su Portoriko (od 1898.), Guam (od 1898.), Sjevernomarijanski otoci (od 1975.), Američki Djevičanski otoci (od 1916.) i Američka Samoa (od 1899.). Nenaseljeni su atol Palmyra, otok Baker, otok Howland, otok Jarvis, atol Johnston, greben Kingman, otok Wake, atol Midway i otok Navassa. Nakon privremenog priključenja SAD-u, greben Serranilla i Bajo Nuevo su odbačeni i trenutačno upravno pripadaju Kolumbiji.

## Bivši posjedi

Afrika
* 

Liberija nikada nije službeno kolonizirana ili proglašena od strane SAD-a. Državu je osnovala civilna organizacija koja se bavila pitanjem zbrinjavanja bivših crnih robova (*American Colonization Society*).

Azija
*  Filipini (1898.-1946.)
*  Nanpō otoci (1945.-1968.), Minami-Tori-shima (*Marcus Island*, 1945.-1968.),  Okinawa (1950.-1972.), Amami otoci (1950.-1953.)

Sjeverna Amerika
*  Kuba (1899.-1902.)
*  Swan otoci (1863.-1972.)
*  Panama (1989.-1990.)
**  Zona Panamskog kanala (1903.-1979.)
*  Río Rico, Tamaulipas (1906.-1977.), Veracruz (1914.-1914.)
*  Kukuruzno otočje (1914.-1971.)
*  Dominikanska Republika (1916.-1924., 1965.-1966.)
*  Haiti (1915.-1934.)

Južna Amerika
*  greben Quita Sueño (1869.-1981.), greben Roncador (1856.-1981.), greben Serrana (?-1981.)
*  Îles du Connétable U Francuskoj Gvajani (1856.-?)
*   Falklandski otoci (1831.-1832.)

Oceanija
*   Nuku Hiva (1813.-1832.)

Mornarica je proglasila otok Nuku Hiva posjedom SAD-a, ali tu odluku kongres nikada nije ratificirao.

*  atoli Canton i Enderbury (1938.-1979.), Linijski otoci (?-1979.), Nikumaroro (1856.-1979.), otočje Phoenix (?-1979.)

*  Starateljsko područje Pacifičkih Otoka (1947.-1994.)
**  (1944.-1986., od 1986. nadalje *pridružena država*)
**  (1947.-1994., od 1994. nadalje *pridružena država*)
**  (1944.-1986., od 1986. nadalje *pridružena država*)

*   Pukapuka (1942.-1980.), Rakahanga (?-1980.)

## Izvori
Belgijsko kolonijalno carstvo

**Belgijsko kolonijalno carstvo** je činilo skup belgijskih kolonija od 1901. do 1962. U usporedbi sa drugim državama, belgijski kolonijalizam se razvio relativno kasno, buduća da je Belgija postala nezavisna država tek 1830. godine, a prije je bila dio Nizozemske.

## Kolonije, protektorati i koncesije
Belgija je imala dvije značajne kolonije u Ekvatorskoj Africi:
* Belgijski Kongo (od 1908. do 1960.), kasnije znan kao Zair (*Zaire*), danas Demokratska Republika Kongo. Ovaj prostor je od 1885. bio osobno vlasništvo belgijskog kralja Leopolda II (pod imenom Slobodna Država Kongo), a 1908. je pretvoren u belgijsku koloniju.
* Ruanda-Urundi (od 1916. do 1962.) je bila belgijski protektorat, danas su to države Ruanda i Burundi.

Također je pod njezinom vlašću bio i manji, zapadni dio Njemačke Istočne Afrike.

1901. godine, Belgija je dobila koncesijsku zonu u Tiencinu (kineski: 天津, pinjin: *Tiānjīn*) zajedno sa nekoliko drugih europskih sila i SAD-om, kao rezultat [Bokserskog ustanka].
n
[1919. godine, belgijskom kralju je dan otok Comacina (talijanski: *Isola Comacina*) koji je vraćen 1920. godine, Italiji.

## Osobne kolonije
* Kolonizaciju otoka Manhattana je 1626. godine, provela Nizozemska zapadnoindijska kompanija (nizozemski: *West-Indische Compagnie*), te je otok bio teritorij Nove Nizozemske.
* Banquibazar ili Bankibazar, današnji Ichapur u Bengalu u Indiji, kojeg je od 1717. do 1731. godine, držala Ostendska kompanija.
* Santo Tomas u Gvatemali je 1841. godine kolonizirala Belgijska kompanija za kolonizaciju.

## Naselja
U 19. stoljeću su u SAD-u stvorena naselja u Wisconsinu, Illinoisu, Pennsylvaniji i Louisiani.

Također postoji flamanska zajednica na Azorima i valonska u Švedskoj.

## Historija

Na Berlinskoj konferenciji 1885. godine, je dogovorena predaja Konga belgijskom kralju Leopoldu II., kao osobni posjed pod imenom Slobodna Država Kongo. 1908. ovaj posjed je prešao u ruke države pod nazivom Belgijski Kongo. Bogatu pokrajinu Katangu je izvorno iskorištavala druga kompanija. Privremeno je pod najmom Belgije bila i enklava Lado u Angloegipatskom Sudanu.

Belgijski Kongo je 1916. godine, okupirao bivše njemačke kolonije Ruanda-Urundi. Njih je u mandat Belgiji dala, 1924. godine, Liga naroda, pa poslije UN.

Nakon Kongoške krize, Belgijski Kongo je postao nezavisna država 1960. godine, a Ruanda-Urundi 1962. godine, kao države Ruanda i Burundi.

I nakon nezavisnosti ovih država, Belgija je s njima održala snažne političke i gospodarske odnose.
Dansko kolonijalno carstvo

**Dansko kolonijalno carstvo** počinje u 13. stoljeću, kad je Danska osvojila prostore današnje Estonije. Za vrijeme personalne unije za Norveškom, Danska-Norveška je držala mnoštvo starih norveških posjeda, Grenland, Ovčje otoke, Orkneyske otoke, Shetlandske otoke i Island. Nakon gubitka teritorijalnih posjeda u Skandinaviji, u 17. stoljeću, Danska-Norveška je započela razvoj kolonija, tvrđava i trgovačkih postaja u Africi, Karibima i Indiji.

Kralj Kristijan IV. je započeo prekomorsku trgovinu svoje države u doba merkantilizma u Europi. Danska prva kolonija je bila Trankebar na indijskoj južnoj obali 1620. godine. Vođa ove ekspedicije je bio admiral Ove Gjedde.

Jedini ostatak ovog carstva danas je Grenland, čiji je kolonijalni status ukinut 1953. godine, te je danas danska autonomna pokrajina. Ovčiji otoci su dobili autonomiju 1948. godine.

## Indija

Danska je imala nekoliko rasutih kolonija i trgovačkih postaja diljem Indijskog potkontinenta i Šri Lanke, od 17. do 19. stoljeća, nakon čega su ti posjedi prodati ili ustupljeni Britancima. Danci su Trankebar držali više od 200 godina, sve do prodaje Britaniji 1845. godine. Ovo nikad nije bila izrazito profitabilna kolonija.

1755. godine, Danska je stekla selo Serampore (danski: *Frederiksnagore*), te kasnije gradove Achne i Pirapur. Oni se nalaze oko 25 kilometara sjeverno od Kolkate. 1829. godine, u Seramporeu je osnovano dansko sveučilište, koje i danas postoji. Gradovi su prodani Britaniji 1845. godine. Druga značajna danska kolonija u ovom dijelu svijeta su bili Nicobarski otoci (danski: *Frederik Øerne*, hrvatski: *Frederikovi otoci*) ili Nova Danska (danski: *Ny Danmark*)

## Antili

Danska je 1671. godine, zauzela otok Saint Thomas (danski: *Sankt Thomas*), 1718. godine, otok Saint John (danski: *Sankt Jan*), te je 1733. kupila otok Saint Croix (francuski: *Sainte-Croix*, danski: *Sankt Croix*) od Francuske. Na otocima su se nalazile plantaže šećera sa crnim robljem. Zbog opadajućih gospodarskih prinosa na otocima, prodani su SAD-u, 1917. godine, za 25 milijuna dolara. Namjera SAD-a je bila koristiti otoke za pomorske baze. Danas su otoci znani kao Američki Djevičanski otoci.

## Afrika

Danska je na Zlatnoj obali u zapadnoj Africi imala nekoliko trgovačkih postaja i tvrđava.

* Fort Witsten u Takoradiju 1657. u posjedu Danske
* Cape Coast Castle u Cape Coastu 1659. u posjedu Danske
* Fort William (Gana) u Anomabu 1657. u posjedu Danske
* Christiansborg od 1659. do 1661. i od 1683. do 1693. godine, kupljen od Švedske - centar danske vlasti u Africi i trgovine robovima za Danske Zapadne Indije, danas je predsjednička rezidencija predsjednika Gane.
* Fort Kongesten kod Ade, 1650. danska postaja, 1784. - 1811. danska tvrđava
* Fort Prinsenstein kod Kete, završen 1784.
* Fort Augustaborg od 1787.

Godine 1807. Ašanti su napali trgovačke postaje, što je dovelo do njihovih napuštanja. Danska je 1850. prodala svoje afričke posjede Britaniji.

## Bibliografija

*Paiewonsky, Isidor: *Eyewitness Accounts of Slavery in the Danish West Indies*; St. Thomas, US Virgin Islands 1987 (engleski)

## Vanjske veze
* Popis danskih kolonijalnih posjeda
Japansko Carstvo

**Japansko Carstvo** (jap. **大日本帝國** [***Dai Nippon Teikoku*** – **Daj Nipon Tejkoku**, bukvalno "**Veliko Japansko Carstvo**"]) je kao država nastala 1868. kada je car Meiji stupio na prijestolje, a trajalo je do kapitulacije 1945. kada je završio Drugi svjetski rat. Razdoblja Meiji, Taishō i Shōwa u japanskoj povijesti su dobila imena po carevima koji su tada bili na prijestolju: Meiji (Mutsuhito), Taishō (Yoshihito) i Shōwa (Hirohito). Za razdoblja Meiji dokinut je feudalni sustav, započeo je brzi gospodarski razvoj Japana, okončana je teritorijalna razdijeljenost zemlje i izvršen je upravni preustroj i modernizacija vojske. Od 1870-ih Japan se uključuje u podjelu interesnih područja. 

Japan je tada bio zemlja brze industrijalizacije i militarizacije pod sloganom "Fukoku Kyōhei" - "Obogatite zemlju, ojačajte vojsku" te se ubrzo uspostavio kao svjetska sila. Kao rezultat kinesko-japanskog rata i rusko-japanskog rata, Japan je dobio Tajvan i pola Sahalina, a kasnije je pripojio i Koreju (1910.). Japan je i dalje povećavao svoj utjecaj i proširio vojsku, što je dovelo do invazije Mandžurije i drugog kinesko-japanskog rata (1937.). Početkom Drugog svjetskog rata Japan sklapa 1940. Trojni pakt s Njemačkom i Italijom (Sile Osovine) te osvaja velik dio istočne Azije i Pacifika. Unatoč vojnom uspjehu tijekom prve polovice pacifičkog rata, Japansko Carstvo je ipak doživjelo poraz, a atomska bombardiranja Hirošime i Nagasakija naveli su ga da kapitulira 2. rujna 1945. čime je svjetski rat završen.
Nizozemsko kolonijalno carstvo

**Nizozemsko kolonijalno carstvo** (nizozemski: *Nederlands-koloniale Rijk*) činili su prekomorski posjedi Nizozemske od 17. do 20. stoljeća.

Temeljilo se na trgovini po cijelom svijetu, pošto je u 17. stoljeću golema trgovačka flota omogućila Nizozemcima postati moćna trgovačka sila. Do kraja 16. stoljeća amsterdamska luka bila je najprometnija u Europi, sa skladištima, bankama i trgovačkim kućama, kao i velikom pomorskom flotom. Nezadovoljni zbog toga što su ih Španjolci i Portugalci isključili iz Južne Amerike, Nizozemci su se zaputili na Daleki istok. Osnovali su Istočnoindijsku kompaniju za svoje trgovce i preuzeli nadzor nad trgovinom na „Otocima začina“ ili Istočnoindijskim otocima, preuzevši Javu i Molučke otoke od Portugalaca.

Nizozemska istočnoindijska kompanija je od 1619. godine imala sjedište u Bataviji (Džakarta) na otoku Javi (danas dio Indonezije). Ova kompanija je imala vojsku i moćnu flotu, koja je protjerala Engleze i Portugalce s Istočnoindijskih otoka i zauzela Cejlon, luku Malaka i nekoliko luka u Indiji. Ona je čak osnovala trgovačku postaju u Japanu, tako da su Nizozemci bili jedini Europljani kojima je to pošlo za rukom.

Nizozemci su pri osvajanju prekomorskih posjeda počinili brojne zločine nad domorocima. Pokolj Acehana na sjeveru Sumatre prilikom nizozemskog osvajanja sultanata Aceh krajem 19. stoljeća jedno je od djela genocida, kao i gotovo potpuno istrijebljenje stanovništva Banda otoka (od 13 000-15 000 preživjelo ih je oko 1000) koje su pobili vojnici Nizozemske istočnoindijske Kompanije uz sudjelovanje japanskih plaćenika i noviji nizozemski pokolj u Rawagedeu za vrijeme indonezijskog rata za neovisnost.

## Kolonije

* Nizozemska istočna Indija, prethodnica današnje republike Indonezije, najveći i najznačajniji nizozemski posjed, od 1800. do 1949.
* Nizozemski Antili (Aruba, Curaçao, Bonaire, Saba, Sveti Eustahije, južni dio otoka Sveti Martin
* Surinam (*Nizozemska Gvajana*), od 1667. do 1975.

Od potomaka Nizozemaca naseljenih na jugu Afrike nastali su Buri koji su vremenom razvili svoj jezik afrikaans, proistekao iz nizozemskog.

## Izvori
Der amerikanische Soldat

***Der amerikanische Soldat*** () je zapadnonjemački crno-bijeli igrani film snimljen 1970. godine u režiji Rainera Wernera Fassbindera. Po žanru je mješavina drame i gangsterskog filma. Protagonist, koga tumači Karl Scheydt, je Ricky, profesionalni ubica rodom iz Münchena koji je kao mladić emigrirao u SAD i sudjelovao u vijetnamskom ratu. Radnja prikazuje kako ga trojica lokalnih policajaca angažiraju da za njihov račun ukloni nekoliko "problematičnih" ljudi s minhenskih ulica. *Der amerikanische Soldat* je kritičarima zanimljiv zbog načina na koji je Fassbinder nastojao baštinu klasičnih hollywoodskih gangsterskih likova spojiti sa vlastitim stilom, odnosno pokretom Nove njemačke kinematografije. Zajedno sa njegovim prvijencem *[[Ljubav je hladnija od smrti]]* i *[[Götter der Pest]]* čini završni dio gangsterske trilogije.

## Uloge
* Karl Scheydt ... Ricky
* Elga Sorbas ... Rosa
* Jan George ... Jan
* Hark Bohm ... Doc
* Marius Aicher ... Cop
* Margarethe von Trotta ... Sobarica
* Ulli Lommel ... Gypsy
* Katrin Schaake ... Magdalena Fuller
* Ingrid Caven ... Singer
* Eva Ingeborg Scholz ... Rickyjeva majka
* Kurt Raab ... Rickyjev brat
* Irm Hermann ... Kurva
* Gustl Datz ... Šef policije
* Rainer Werner Fassbinder ... Franz Walsch

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Rainer Werner Fassbinder Foundation.
Idriss Déby

General pukovnik **Idriss Déby Itno** (1952. - 2021.) bio je predsjednik Čada.

## Biografija
Rodio se u mjestu Fada. Nakon osnovne i srednje škole, ide u N'Djamenu gdje pohađa časničku akademiju. Školovao se i u inozemstvu. Bio je odan upravi predsjednik Mallouma, dok središnja vlast nije propala 1979. godine.

Kasnije je svoje bogatstvo vezao uz Hissene Habrea, jednog od najuglednijih čadskih vojskovođa, kasnije i predsjednika. Postao je Habreov glavni vojni savjetnik, a kasnije se s njim sukobio i sam se popeo na vlast.

Imao je i sukoba sa Sudanom, iako je baš iz Sudana pokrenuo pobunu protiv Habrea. Vlada kao diktator, a već je već odslužio dva mandata po Ustavu kojeg je promijenio i ukinuo ograničenja.

Sukobio se sa velikim zapadnim tvrtkama, rekavši da narod Čada kupi "mrvice", a da Zapad nije spreman platiti 482 milijuna dolara poreza.
Historija poratnog Japana ispričana od barske hostese

je japannski crno-bijeli dokumentarni film snimljen 1970. godine u režiji Shoheija Imamure. Film se sastoji u obliku intervjua sa 40-godišnjom vlasnicom jednog lokala u kome ona opisuje svoje odrastanje na dnu japanskog društva, kao i brojne neuspjele i traumatične veze sa lokalnim muškarcima, nakon kojih je utjehu našla u pripadnicima američkih oružanih snag stacioniranih u Japanu poslije Drugog svjetskog rata; intervju paralelno prati japansku historiju od kapitulacije 1945. godine, američke okupacije, ekonomskog čuda 1950-ih, pa sve do burnih političkih zbivanja krajem 1960-ih, uključujući reakciju japanske javnosti na američke zločine u tada aktualnom vijetnamskom ratu. Imamura je film snimio nakon neuspjeha svog ambicioznog filma *[[Duboka čežnja bogova]]*, poslije koga se sljedećih desetak godina posvetio isključivo dokumentarcima.

## Vanjske veze
* 
* 
*  
* Sharp, Jasper. History of Postwar Japan as Told by a Bar Hostess (film review) at midnighteye.com
Schulmädchen-Report: Was Eltern nicht für möglich halten

***Schulmädchen-Report: Was Eltern nicht für möglich halten*** (), u Jugoslaviji prikazan pod naslovom ***Istinite priče***, je zapadnonjemački erotski omnibus film snimljen 1970. godine u režiji Ernsta Hofbauera, poznat kao jedno od najpopularnijih ostvarenja žanra, odnosno začetnik istoimene filmske serije.

Kao predložak za scenarije je poslužio *Schulmädchen-Report*, knjiga seksologa Gűnthera Hunolda u kojoj se na temelju intervjua sa 12 tadašnjih gimnazijalki nastojao opisati seksualni život tadašnjih adolescenata. Film se koristi tehnikom pseuddokumentarnog filma, odnosno kao okvirni zaplet koristi slučaj gimnazijalke koja je uhvaćena *[[in flagranti]]* sa vozačem autobusa te joj zbog toga prijeti izbacivanje iz škole. Radnja prikazuje kako se među članovima roditeljskog vijeća nađe psiholog koji tvrdi kako u pitanju nije nikakvo abnormalno niti izopačeno ponašanje te kao primjere navodi razne epizode navedene u knjizi; osim glumljenih scena film sadrži i dokumentarne snimke u kojima slučajni prolaznici odgovaraju na pitanja o seksualnom životu i svom shvaćanju morala.

Film, koji je vješto koristio trend seksualne revolucije i kolaps dotadašnjih cenzorskih standarda je postigao izuzetan uspjeh, postavši najgledaniji film godine u tadašnjoj Zapadnoj Njemačkoj. Veliki uspjeh je postigao i u nizu drugih zemalja, te potakao snimanje još 12 nastavaka do 1980. godine. Često ga se navodi kao najbolji i najpoznatiji primjer specifično zapadnonjemačkog žanra poznatog kao *[[Report-film]]*.

## Vanjske veze
* 
*
Erinnerungen an die Zukunft (film)

***Erinnerungen an die Zukunft*** () je zapadnonjemački dokumentarni film snimljen 1970. godine u režiji Haralda Reinla. Temelji se na istoimenoj bestseler-knjizi Ericha von Dänikena i u njoj se iznose autorova hipoteza o drevnim astronautima, odnosno stav da su u dalekoj prošlosti Zemlju posjetili vanzemaljci ostavivši ne samo trag u kulturi i mitologiji, nego i pomogli pri izgradnji mnogih drevnih građevina i artefakata. Slično kao i knjiga, *Erinnerunegn an die Zukunft* je postala veliki međunarodni hit. Iako su je, kao i knjigu, etablirani arheolozi i historičari napadali zbog navodnog promoviranja pseudonačnih ideja, kritičarima je imponirala Rainlova režijska vještina. Često se tvrdi da je film imao snažan uticaj na autore mnogih popularnih djela science fiction žanra, kao što su TV-serije *[[Battlestar Galactica]]*, *[[Stargate]]* i serija filmova o Alienu.

## Vanjske veze
*
Problem tramvaja

**Problem tramvaja** je misaoni pokus u etici. Iznosi hipotetski slučaj: tramvaj je izvan kontrole i juri nizbrdo po pruzi. Podno njega se nalazi petero osoba svezano za prugu, ne mogu se pomaknuti. Promatrač sa udaljenosti gleda tramvaj kako juri prema ljudima, a stoji uz polugu. Ako povuče polugu, tramvaj će biti preusmjeren na drugu prugu. Međutim, na toj drugoj pruzi je također svezana jedna osoba, i također se ne može pomaknuti. Tramvaj će za nekoliko sekundi sigurno pregaziti ili jednog čovjeka ili petero. Promatrač ima dvije opcije: (1) učiniti ništa, čime će tramvaj ubiti petero osoba. (2) povući polugu, čime će preusmjeriti tramvaj, ali će na savjesti imati smrt jedne osobe koju je žrtvovao. Koji je ispravan izbor?

Problem je prvi predstavio Philippa Foot 1967., te su ga opsežno analizirali Judith Thomson, Peter Unger, i Frances Kamm 1996., a spomenut je i 2015 (Larman i Oates). Hans Welzel je još 1951. spomenuo sličan problem.
Izvan polja tradicionalnih filozofskih rasprava, problem tramvaja je bio značajan u kognitivnoj nauci i neuroetici. Bio je i predmet teme raznih knjiga koje su obrađivale ljudsku psihologiju.

## Povezano
*Slučaj speleoloških istraživača
*Princip dvostrukog efekta
## Izvori

## Vanjske veze
* Da li bi trebao ubiti čovjeka?
* Nametnut izbor i odlučivanje u problemu tramvaja
Oecologia

***Oecologia*** je recenzirani naučni časopis koji izdaje njemački Springer a koji objavljuje akademsko istraživanje na polju ekologije biljaka i životinja. Časopis je uspostavljen 1968. a članci su pisani na engleskom jeziku.

Izdaje se 16 puta godišnje. Obrađuje razne teme, poput populacijske ekologije, ekologije ekosustava, ekologije zajednica, konzervacijske biologije i druge.

## Vanjske veze
* Oecologia
* Springer Science+Business Media
* SpringerLink.com
Jan Koller

**Jan Koller** (Prag, 30. ožujka 1973.) je bivši češki nogometaš i reprezentativac koji je igrao na poziciji napadača. Koller se tokom igračke karijere isticao sa svojih 2.02 metra visine te sposobnosti igranja glavom. 

Iako je bavljenje nogometom započeo kao golman, tokom svog prvog profesionalnog angažmana u Sparti Prag je igrao kao napadač. Nakon dvije sezone prelazi u Belgiju, gdje igra prvo za Lokeren, a onda i za Anderlecht, s kojim je dva puta bio nacionalni prvak te jednom najbolji strijelac lige. Godine 2001. prelazi u Borussiju Dortmund, s kojom u prvoj sezoni osvaja naslov prvaka. Tokom pet godina, Koller je u 167 službenih utakmica postigao 73 gola. U kasnijoj fazi svoje karijere, prije umirovljenja, često je mijenjao klubove, igrajući u Francuskoj, Njemačkoj i Rusiji. 

S ukupno 55 golova iz 91 nastupa, Koller je najbolji strijelac u historiji češke reprezentacije, za koju je debitirao 1999. godine. Reprezentaciju je predstavljao na tri Europska prvenstva te na Svjetskom prvenstvu 2006. u Njemačkoj.
Erinnerungen an die Zukunft

***Erinnerungen an die Zukunft: Ungelöste Rätsel der Vergangenheit*** () je knjiga švicarskog publicista Ericha von Dänikena originalno objavljena 1968. godine, poznata po tome što je popularizirala hipotezu o drevnim astronautima. Däniken je u knjizi niz arheoloških artefakata širom svijeta protumačio ili kao umjetnički odraz posjeta tehnološki superiorne, odnosno vanzemaljske civilizacije te ustvrdio kako su neki od najpoznatijih objekata iz drevnog doba, uključujući Piramide u Gizi sagradili vanzemaljci ili ljudi pod njihovim vodstvom, s obzirom da drevne kulture nisu raspolagale tehnološkim mogućnostima za njihovu izgradnju. Dänikenova knjiga, koja je izdana u doba kada je javnost širom svijeta počela sumnjati, odnosno odbacivati dotada etablirana shvaćanja te prihvaćati New Age vjerovanja, postala je međunarodni bestseler. Dvije godine kasnije je snimljen i istoimeni dokumentarni film, koji je postao veliki hit. Nasuprot tome, u redovima etablirane nauke je von Dänikenova knjiga postala predmet žestokog osporavanja, odnosno optužbi da promovira psuedonauku.

## Vanjske veze
* Erich von Daniken's "Chariots of the Gods?": Science or Charlatanism? by Robert Sheaffer
* Chariots of Lies: Did aliens really build the Pyramids?
* Erinnerungen an die Zukunft (1970) IMDb Entry
* Chariots of the gods 
* Center for Ancient Astronaut Research
*
T. E. B. Clarke

**Thomas Ernest Bennett "Tibby" Clarke** (7. 6. 1907. – 11. 2. 1989.) bio je engleski filmski scenarist i romanopisac. Najpoznatiji je po suradni na komedijama Ealing Studios. Dobio je Oscar za najbolji izvorni scenarij za film *[[The Lavender Hill Mob]]* 1952.

## Scenariji za filmove
**[[Johnny Frenchman]]*
**[[Hue and Cry (film)|Hue and Cry]]*
**[[Against the Wind (1948 film)|Against the Wind]]
**Passport to Pimlico*
**The Blue Lamp*
**The Magnet*
**The Lavender Hill Mob*
**The Titfield Thunderbolt*
**The Rainbow Jacket*
**Barnacle Bill''

## Reference

## Vanjske veze
*
Jan Václav Stamic

**Jan Václav Antonín Stamic** (Havlíčkův Brod, 18. lipnja 1717. – Mannheim, 27. ožujka 1757.) je bio češki kompozitor i violinist, jedan od značajnijih skladatelja klasicizma i reformator klasične simfonije. Tokom svog kasnijeg boravka u Mannheimu, Stamic je bio poznat po germaniziranom obliku imena, **Johann Wenzel Anton Stamitz**. Danas se Stamica smatra osnivačem Manhajmske škole, čiji su članovi, iako osjetno manje važni, bili i njegovi sinovi Carl i Anton. Iako ga se danas uglavnom smatra klasicističkim kompozitorom, Stamic je zapravio jedan od kompozitora koji je označio prijelaz iz baroka u klasicizam.

Stamicova obitelj potječe iz današnjeg Maribora u Sloveniji, mada je on rođen u današnjem češkom mjestu Havlíčkův Brod 1717. godine. Nakon jedne akademske godine, Stamic napušta Sveučilište u Pragu kako bi se posvetio sviranju violine. O njegovom životu od 1735. do 1741., kada je primljen na dvor u Mannheimu, ne zna se gotovo ništa. Njegovo primanje na dvor vjerojatno je bila posljedica različitih poznanstava nastalih u tom periodu.

Dana 1. srpnja 1744., Stamic se oženio Marijom Antonijom Luneborn, s kojom je imao petoro djece - Carla, Mariju Franzisku, Antona te dvoje djece umrle u djetinjstvu. Tokom ljeta 1754. godine, Stamic je vjerojatno napravio put u Pariz, gdje je ostao jednu godinu i javno izvodio svoja djela. U Parizu je objavio i svoja Orkestralna tria, op. 1, a moguće i druga djela. U Mannheim se vjerojatno vratio 1755. godine. Umro je 27. ožujka 1757. u dobi od 39 godina.

Što se njegova opusa tiče, Stamic je najpoznatiji po svojim simfonijama i orkestralnim djelima, međutim u historiji klasične glazbe ostat će zapamćen po reformi klasične simfonije. Osim što je proširio orkestar, Stamic je uveo četverodijelnu strukturu simfonije (brzi stavak - spori stavak - menuet i trio - *presto* ili *prestissimo*) u standardnu upotrebu. Iako se primjeri četverodijelnih simfonija mogu naći i prije Stamica, on je bio prvi koji ju je konzistentno koristio u svojim djelima. Značajan je i po doprinosu razvoju sonatne forme.
1970. na televiziji

## Globalni televizijski događaji
*26. mart - U Bangkoku sa emitiranjem počinje Kanal 3, prva privatna TV-mreža u Tajlandu.
*5. oktobar - U SAD sa emitiranjem službeno počinje javna TV-mreža Public Broadcasting Service (PBS) specijalizirana za informativne i obrazovne sadržaje (nasuprot zabavnih, koji čine glavninu programa tadašnje tri privatne mreže).

## Premijere TV-serija i redovnih emisija
*17. februar - *[[McCloud (TV serija)|McCloud]]* (NBC, 1970-1977)
*22. februar - *[[Naše malo misto]]* (TV Zagreb/JRT, 1970-1971)
*16. septembar - *[[UFO (TV serija)|UFO]]* (ITV, 1970-1971)
*21. septembar - *[[NFL Monday Night Football]]* (NBC/ESPN, 1970 -)
*25. septembar - ''The Partridge Family (ABC, 1970-1974)

## TV-serije i redovne emisije prestale s emitiranjem

## Reference
Kazincbarcika

**Kazincbarcika** je grad na sjeveroistoku Mađarske od 27,487 stanovnika.

Kazincbarcika administrativno podpada pod Županiju Borsod-Abaúj-Zemplén u kojoj je treći grad po veličini nakon Miskolca i Ózda.

## Geografija

Kazincbarcika leži u kotlini rijeke Sajó, udaljena 20 km sjeverno od Miskolca.

## Historija

Kazincbarcika kao što samo ime sugerira je sintagma nastala spajanjem imena nekoliko naselja u prvim godinama nakon Drugog svjetskog rata i poletne izgradnje socijalizma.

Najstarije od njih *Sajókazincot* prvi put je dokumentirano 1240. Ono je sve do 19. vijeka bilo tipično selo u kojem su se ljudi bavili poljoprivredom. Promjene su nastupile nakon 1850. kad je otvoren rudnik ugljena.

Drugo značajno naselje *Felsőbarcika*, nastalo ujedinjenjem Donje i Gornje Barcike, ostalo je i nadalje pravo selo bez obzira na rudnik, sve dok u ranim 1920-im nije podignuta velika termoelektrana, koja je privukla puno radnika.

Ta dva naselja formalno su se ujedinila 1947. pod imenom *Sajókazinc*, a već 1948. je promjenjeno ime naselja  u Kazincbarcika. 
Novo naselj je 1954. dobilo status grada, te iste godine je kooptirano i selo *Berente*, pa je grad postao veći za 11.000 stanovnika. Osnivanjem kemijskog kombinata Borsod 1960-ih koji je privukao puno novih radnika grad je 1970-ih dosegao 30.000 stanovnika.

Nakon propasti socijalizma krajem 1980-ih i grad se počeo osipati, jer je kriza prvo zahvatila rudarstvo, a nakon tog i industriju, pa su ljudi ostali bez posla. Kulminacija tog kriznog procesa je bila 2000. kad se odvojio Berente u kom se nalazi kemijski kombinat Borsodi Vegyi.

## Pobratimski gradovi

* , Burgkirchen an der Alz
* , Dimitrovgrad
* , Knurów
* , Revuca
* , Sânnicolau Mare
* , Świdnica
* , Tjačevo

## Privreda
I danas je najveći poslodavac kemijska industrija jedino što to nije nekadašnji socijalistički kombinat već kompanija - *BorsodChem*, danas u 100 %  vlasništvu kineskog koncerna Wanhua.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kazincbarcike''
Sajó

**Sajó** čita se **Šajo** ili **Slana** kako je Slovaci zvovu, je rijeka na jugu Slovačke i sjeveru Mađarske 
duga 229 km, desna pritoka Tise.

## Karakteristike

Sajó izvire u Slovačkoj na obroncima planine Stolica, u Masivu Slovačko Rudogorje.
Od tamo teče prema jugu do mađarske granice, tamo mjenja smjer i zaokreće prema jugoistoku, protiče kroz Kazincbarciku i teče do Miskolca. Nakon njega ulazi u Veliku mađarsku nizinu - Alföld i uz velike 
meandre teče do Tiszaújvárosa gdje ima ušće u Tisu.

Sajó ima sliv.velik 12.700 km², od toga na Mađarsku odpada 5.545 km², jer u Mađarskoj protiče u dužini od 125 km.

Sajó je Mađarskoj širok od 40 do 60 metara, a dubok od 1 do 3 m, što ovisi o godišnjem dobu.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Sajó'' na portalu Pallas Nagy Lexikona
Tapolca

**Tapolca** (njemački: *Toppoltz*) je grad na jugozapadu Mađarske od 15,582 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Veszprém.

## Geografija

Tapolca leži nedaleko od sjeverne obale Jezera Balaton.

## Pobratimski gradovi

* , Bjelovar
* , Lempäälä
* , Stadthagen
* , Este
* , Zăbala
* , Ružinov
* , Sümeg

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Tapolce''
Clarence Greene

**Clarence Greene** (10. 8. 1913. – 17. 6. 1995.) bio je američki filmski scenarist i producent. Hvaljen je zbog "kreativnosti i orginalnosti" scenarija za film noir i TV epizoda 1950-ih. Dobio je Oscar za najbolji izvorni scenarij za romantičnu komediju *[[Šaputanja na jastuku]]* 1959.

## Reference

## Vanjske veze
*
Karel Poborský

**Karel Poborský** (Jindřichův Hradec, 30. ožujka 1972.) je bivši češki nogometaš i reprezentativac koji je igrao na poziciji desnog krila. Najvažnija odluka njegove igre bile su dobre tehničke vještine. 

Karijeru je započeo u klubu České Budějovice, a kasnije je s dva najveća praška kluba, Spartom i Slavijom, osvojio češku ligu. Između ta dva uspjeha u domaćoj ligi, Poborský je bio engleski prvak s Manchester Unitedom, a igrao je i za Benficu i Lazio. 

Godine 1994. debitirao je za češku reprezentaciju te je u 12 godina skupio ukupno 118 nastupa uz 8 golova. Trenutno dijeli prvo mjesto po broju nastupa s Petrom Čechom, međutim izvjesno je da će ga još uvijek aktivni reprezentativni golman prestići i postati novi rekorder. Igrao je i na tri Europska prvenstva, a na onom 1996., gdje je Češka osvojila drugo mjesto, bio je izabran u najbolju momčad turnira.
Sümeg

**Sümeg** (čita se *Šimeg*, njemački: *Schimeck*) je grad na zapadu Mađarske od 6,189 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Veszprém.

## Geografija

Sümeg leži sjeverozapadno od grada Tapolca i Jezera Balaton.

## Historija

Najveća znamenitost Sümega je istoimeni zamak, koji je podignut u 13. vijeku na 270 metara visokom brdu koje dominira krajem. Zamak je imao vojni značaj za turskih ratova, ali je nakon tog zapušten (danas je ponovno restauriran).

Sümeg je 1643. dobio status grada, ali je 1700. gotovo sav izgorio u katastrofalnom požaru.

U Sümegu je dobar dio svog života radio Karel Dončec, poznati mađarski grnčar.

## Pobratimski gradovi

* , Sovata
* , Aichtal
* , Tapolca
* , Kościan
* , Vobarno

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Sumega''
Zirc

**Zirc** (njemački: *Sirtz*) je grad na zapadu Mađarske od 6,960 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Veszprém.

## Geografija

Zirc leži 20 km sjeverno od Veszpréma i oko 30&nbsp;km od Jezera Balaton.

## Pobratimski gradovi

* , Pohlheim
* , Baraolt
* , Nivala

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Zirca''
Berhida

**Berhida** je grad na jugozapadu Mađarske od 5,833 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Veszprém.

## Geografija

Berhida leži istočno od grada Veszpréma, i sjeverno od Jezera Balaton.
## Historija

Berhida je prvi put dokumentirana 1082.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Berhide''
Balatonboglár

**Balatonboglár** (njemački: *Sankt Egidi*) je grad na jugozapadu Mađarske od 5,798 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Somogy.

## Geografija

Balatonboglár leži na jugoistočnoj obali Jezera Balaton, između Fonyóda i Balatonlellea, sa kojima je gotovo spojen.

## Historija

Balatonboglár je prvi put dokumentiran 1211. Tek od 20. vijeka točnije od 1904. počeo je rasti kao turistički gradić kad je osnovano prvo 
kupalište na jezeru.

Grad je poznat po velikoj vinariji Balatonboglári Borgazdasagi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Balatonboglára''
Nagyatád

**Nagyatád** čita se *Nođjotad* je grad na jugozapadu Mađarske od 10,623 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Somogy.

## Geografija

Nagyatád leži na rijeci Rinya, pritoci Drave, udaljen svega 15&nbsp;km od hrvatske granice.

## Historija

Nagyatád je prvi put dokumentiran 1190., a 1970. dobio je status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Križevci
* , Nußloch
* , Târgu Secuiesc
* , San Vito al Tagliamento

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Nagyatáda''
Rinya

**Rinya** je rijeka na jugozapadu Mađarske, lijeva pritoka Drave duga 55 km.

## Karakteristike

Rinya izvire kod naselja Nemeskisfalud u Županiji Somogy, od tamo teče prema jugu, preko Nagyatáda do ušća u Dravu nedaleko od grada Barcsa.

## Reference

## Vanjske veze
* Rinya
Barcs

**Barcs** (hrvatskosrpski: *Barča*, njemački: *Bartsch* ili *Draustadt*) je grad na jugu Mađarske od 10,858 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Somogy.

## Geografija

Barcs leži na Dravi na granici sa Hrvatskom.

## Pobratimski gradovi

* , Odorheiu Secuiesc
* , Sinsheim
* , Virovitica
* , Željezovce

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Barcsa''
Tiszaújváros

**Tiszaújváros** čita se *Tisaujvaroš* (njemački: *Neustadt an der Theiß*) je grad na sjeveroistoku Mađarske od 16,168 stanovnika.

Tiszaújváros administrativno podpada pod Županiju Borsod-Abaúj-Zemplén u kojoj je šesti grad po veličini.

## Geografija

Tiszaújváros leži na ušću rijeke Sajó u Tisu, udaljen 35 km južno od Miskolca.

## Historija

Tiszaújváros je novi grad (*új* znači novi, a *város* - grad) podignut nakon Drugog svjetskog rata za socijalizma, a status grada dobio je 1955.

Između 1970. - 1991. grad se zvao **Leninváros**.

## Pobratimski gradovi

* , Beregovo
* , Ludwigshafen-Friesenheim
* , Miercurea-Ciuc
* , Polgar
* , Rimavska Sobota
* , Świętochłowice
* , Zawiercie

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Tiszaujvarosa''
Devecser

**Devecser** čita se * Devečer* (njemački: *Dewetscher*) je grad na zapadu Mađarske od 4,330 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Veszprém.

## Geografija

Devecser leži 35 km sjeverno od Jezera Balaton.

## Historija

U srednjem vijeku na terenu današnjeg grada bilo je najmanje pet sela; Devecser, Kisdevecser, Szék, Meggyes i Patony.

Njih je kralj Ladislav IV. Kumanac 1274 poklonio svom sinu kao feud, krajem 15. vijeka u Devecseru je podignut zamak, pa je od 1488 postao centar svoga kraja.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Devecsera''
43. dodjela Oscara

**43. dodjela Oscara** je održana 15. aprila 1971. u dvorani Dorothy Chandler Pavillion u Los Angelesu. Na njoj je losanđeleska Akademija odala priznanje najboljim filmskim ostvarenjima premijerno prikazanim u periodu od 1. januara do 31. decembra 1970. godine.

Pobjednik večeri je bio ratni biografski spekatkl *[[Patton (film)|Patton]]* koji je osvojio glavnu i još šest nagrada. Međutim, kada je Oscar za najboljeg glumca trebao primiti George C. Scott za naslovnu ulogu, on je to odbio učiniti, objasnivši da je dodjela Oscara "dvosatno paradiranje mesa, javna predstava sa umjetnom napetošću stvorenom iz ekonomskih razloga". Scott je tako postao prvi glumac koji je odbio Oscara, a započeo je i trend korištenja dodjela Oscara u svrhu davanja političkih i sličnih izjava koji će obilježiti sljedeću deceniju.

Ceremonija se, pak, isticala i time da je, prvi put od 2. dodjele Oscara, svih pet glumica za Oscar za najbolju glumicu bilo prvi put nominirano.
 
## Nagrade

Pobjednici su navedeni prvi i označeni **podebljanim slovima**.

## Najavljivači i izvođači

### Najavljivači
*Burt Bacharach i Angie Dickinson (originalna pjesma)
*Harry Belafonte i Eva Marie Saint (adaptirani scenario)
*Richard Benjamin i Paula Prentiss (dokumentarističke nagrade)
*Joan Blondell i Glen Campbell (muzičke nagrade)
*Jim Brown i Sally Kellerman (nagrade za kratke filmove)
*Geneviève Bujold i James Earl Jones (fotografija i montaža)
*Petula Clark (scenografija)
*Melvyn Douglas (Počasni Oscar za Lillian Gish)
*Lola Falana i Juliet Prowse (vizualni efekti)
*Janet Gaynor i Ryan O'Neal (režija)
*Goldie Hawn (najbolji glumac)
*John Huston (Počasni Oscar za Orsona Wellesa)
*Shirley Jones i John Marley (zvuk)
*Burt Lancaster (Memorijalna nagrada Irving G. Thalberg za Ingmara Bergmana)
*Walter Matthau (najbolja glumica)
*Steve McQueen (najbolji film)
*Sarah Miles i George Segal (originalni scenario)
*Ricardo Montalban i Jeanne Moreau (najbolji film na stranom jeziku)
*Merle Oberon (kostimografija)
*Gregory Peck (Humanitarna nagrad Jean Hersholt za Franka Sinatru)
*Maggie Smith (najbolji sporedni glumac)
*Gig Young (najbolja sporedna glumica)

### Izvođači
*Glen Campbell ("Pieces of Dreams" iz *Pieces of Dreams*)
*Petula Clark ("For All We Know" iz *[[Lovers and Other Strangers]]*)
*Petula Clark, Sally Kellerman, Burt Lancaster i Ricardo Montalban ("Thank You Very Much" iz *[[Scrooge (1970 film)|Scrooge]]*)
*Lola Falana ("Till Love Touches Your Life" iz *Madron*)
*Shirley Jones ("Whistling Away the Dark" iz *[[Darling Lili]]*)

## Broj nagrada i nominacija

Ovi filmovi su imali višestruke nominacije:

**10 nominacija*: *Airport* i *Patton*
**7 nominacija*: *Love Story*
**5 nominacija*: *MASH* i *Tora! Tora! Tora!*
**4 nominacije*: *Five Easy Pieces*, *Ryan's Daughter*, *Scrooge* i *Women in Love*
**3 nominacije*: *Darling Lili*, *I Never Sang for My Father*, *Lovers and Other Strangers* i *Woodstock*
**2 nominacije*: *Cromwell* i *The Great White Hope*

Ovi filmovi su imali višestruke nagrade.

**4 pobjede*: *Patton*
**2 pobjede*: *Ryan's Daughter*

## Reference

## Vanjske veze
* The 43rd Annual Academy Awards Synopsis  at IMDb
The Flip Wilson Show

***The Flip Wilson Show*** je američka zabavno-humoristička varijete TV-emisija koja se originalno emitirala od 1970. do 1974. na programu mreže NBC. Njen voditelj i glavna zvijezda bio je crni komičar Flip Wilson. Glavni sadržaj su joj bili humoristički skečevi, među kojima su se isticali oni u kojima je Wilson tumačio lik žene po imenu Geraldine. Emisija je postigla veliku popularnost, te se ponekad navodi kao prva koja je od jednog crnca učinila televizijsku zvijezdu; u njoj su neke od svojih prvih nastupa imali i buduće muzičke i komičarske zvijezde, uključući bend *[[Jacksons 5]]*.

## Reference

## Vanjske veze

*
Flip Wilson

**Flip Wilson** (8. decembar 1933 – 25. novembar 1998) bio je američki komičar, najpoznatiji kao voditelj i zvijezda popualrne TV-emisije *[[The Flip Wilson Show]]* početkom 1970-ih. Godine 1972. ga je časopis *[[Time (magazin)|Time]]* proglasio "prvom crnom superzvijezdom".

## Reference

## Vanjske veze

*
* 
* Biographical Information on Flip Wilson  by Professor Kathleen Fearn-Banks at the University of Washington.
* 
*
Peter Graves

**Peter Graves** (, 18. ožujka 1926. -  , 14. ožujka 2010.), američki glumac, poznat je po ulozi agenta u seriji "".

## Biografija
U svojoj mladosti, Graves je bio talentiran športaš i saksofonist. U dobi od 16 godina je radio kao spiker na WMIN radio stanici u Minneapolisu.

## Filmografija
### Igrani filmovi
*1951.: Fort Defiance
*1952.: *[[Red Planet Mars]]*
*1953.: *[[Stalag 17]]*
*1953.: War Paint
*1953.: East of Sumatra
*1953.: Beneath the 12-Mile Reef
*1954.: The Yellow Tomahawk
*1954.: The Raid
*1954.: Black Tuesday
*1955.: The Long Gray Line
*1955.: Robbers' Roost
*1955.: *[[Wichita (film)|Wichita]]*
*1955.: The Night of the Hunter
*1955.: The Naked Street
*1955.: *[[The Court-Martial of Billy Mitchell]]*
*1955.: Fort Yuma
*1956.: Hold Back the Night
*1956.: Canyon River
*1957.: Death in Small Doses
*1958.: Wolf Larsen
*1959.: A Stranger in My Arms
*1963.: Sergeant Ryker
*1965.: A Rage to Live
*1966.: Texas Across the River
*1967.: The Ballad of Josie
*1967.: Valley of Mystery
*1969.: Un esercito die cinque uomini
*1973.: Call to Danger
*1974.: The Underground Man
*1977.: SST: Death Flight
*1978.: Missile X
*1979.: Survival Run
*1979.: Clonus Horror
*1979.: Death Car on the Freeway
*1980.: *[[Airplane!]]*
*1982.: Savannah Smiles
*1982.: *[[Airplane II: The Sequel]]*
*1984.: Mad Mission 3 - (*Zuijia paidang zhi nuhuang miling*)
*1987.: Number One with a Bullet
*1987.: If It's Tuesday, It Still Must Be Belgium
*1993.: *[[Addams Family Values]]*
*2002.: *[[Ljudi u crnom 2]]*

### Serije

* 1955.–1960.: Fury, 116 epizoda
* 1961.: Whiplash, 34 epizoda
* 1965.–1966.: Court Martial, 23 epizoda
* 1967.–1973.: Mission: Impossible, 143 epizoda
* 1983.: Winds of War, 7 epizoda
* 1988.–1990.: Mission: Impossible, 35 epizoda
* 1997.–2007.: 7th Heaven, 11 epizoda

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* Biography and filmography at Brian's Drive-In Theater
* Peter Graves at *[[The New York Times]]*
Medicinska serija

**Medicinska serija** (; doslovno "medicinska drama") je specifičan žanr dramske (igrane) televizijske serije čija je specifičnost da su likovi i osnovni zaplet(i) vezani uz medicinsku djelatnost, odnosno da su protagonisti stručno medicinsko osoblje (ljekari, bolničari i sl.), a mjesto radnje najčešće bolnica ili slična ustanova.

Medicinske serije predstavljaju jedan od najstarijih televizijskih žanrova, a što se obično tumači time što su, u vrijeme kada je TV-program išao uživo, omogućavali kako da se radnja odvija na ograničenom prostoru bolnice, tako i da se uz širok raspon likova publici predstavljaju razne dramatične situacije. Medicinske serije su se snimale u nizu država, uz vrlo česta miješanja sa drugim žanrovima, najčešće televizijske sapunice. U rijetkim slučajevima medicinske serije mogu žanrovski pripadati i komediji, a za što se kao primjer navodi TV-serija *[[Scrubs]]*.

## Najpoznatiji primjeri
* *[[ER (TV serija)|ER]]*
* *[[Grey's Anatomy]]*
* *[[Dr. House]]*
* *[[Casualty]]*
* *[[Die Schwarzwaldklinik]]*
* *[[The Knick]]*

## Vanjske veze
* A brief history of the medical drama
Maurice Richlin

**Maurice Richlin** (13. 11. 1920. – 13. 11. 1990.) bio je američki filmski scenarist. Dobio je Oscar za najbolji izvorni scenarij za romantičnu komediju *[[Šaputanja na jastuku]]* 1959.

## Reference

## Vanjske veze
*
Marshall Brickman

**Marshall Brickman** (25. 9. 1939.) je američki filmski scenarist i režiser. Dobio je Oscar za najbolji izvorni scenarij za romantičnu komediju *[[Annie Hall]]* 1977., koju je napisao zajedno sa Woodyem Allenom. Poznat je i po seriji parodija objavljenih u *[[The New Yorker]]u*.

## Scenariji
**[[Ann in Blue]]* (1974) (TV)
**[[The Muppet Show: Sex and Violence]]* (1975) (TV)
**[[Simon (1980 film)|Simon]]* (1980)
**[[Lovesick (1983 film)|Lovesick]]* (1983)
**[[Manhattan Project (film)|Manhattan Project]]* (1986)
**[[For the Boys]]* (1991) (uz Neil Jimenez i Lindy Laub)
**[[Intersection (1994 film)|Intersection]]* (1994)
**[[Anna Veritiny]]* (2002)
**[[Jersey Boys (film)|Jersey Boys]]* (2014)
;Napisao zajedno sa Woodyem Allenom
**[[Sleeper (1973 film)|Sleeper]]* (1973)
**[[Annie Hall]]* (1977)
**[[Manhattan (film)|Manhattan]]* (1979)
**[[Manhattan Murder Mystery]]* (1993)
## Reference

## Vanjske veze
*
*
*
William Goldman

**William Goldman** (Chicago, 12. 8. 1931. - New York, 15. 11. 2018.) je bio američki filmski scenarist, dramski pisac i romanopisac. Stekao je priznanje 1950-ih pisanjem romana, da bi od 1960-ih počeo pisati za filmove. Dobio je Oscar za najbolji izvorni scenarij dva puta: prvi put za komični vestern *[[Butch Cassidy i Sundance Kid]]* 1969. te drugi put za triler *[[Svi predsjednikovi ljudi (film)|Svi predsjednikovi ljudi]]* 1976. o novinarima koji su razotkrili Watergate skandal. U oba filma je glumio Robert Redford.

Druga značajna djela su i romani *[[Maratonac (film)|Maratonac]]* i dječja fantastika *[[The Princess Bride (film)|Princeza nevjesta]]*, koje je Goldman sam adaptirao za filmove. Autor Sean Egan je opisao Goldmana kao jednog od "najpopularnijih autora priča druge polovice 20. vijeka".

Goldman je usprkos uspjehu ostao skroman te izjavio o svojem radu: "Ne volim većinu toga što sam napisao. Napisao sam film *Butch Cassidy i Sundance Kid* i napisao sam roman *Princeza nevjesta* i to su jedina dva moja djela za koja, ne da sam ponosan, nego da se mogu osvrnuti na njih bez da se moram ponižavati."

## Scenariji
* *[[Masquerade (1965 film)|Masquerade]]* (1965)
* *[[Harper (film)|Harper]]* (1966) 
* *[[Butch Cassidy and the Sundance Kid]]* (1969)
* *[[The Hot Rock (film)|The Hot Rock]]* (1972) 
* *[[The Stepford Wives (1975 film)|The Stepford Wives]]* (1975) 
* *[[The Great Waldo Pepper]]* (1975)
* *[[Marathon Man (film)|Marathon Man]]* (1976) 
* *[[All the President's Men (film)|All the President's Men]]* (1976) 
* *[[A Bridge Too Far (film)|A Bridge Too Far]]* (1977) 
* *[[Magic (1978 film)|Magic]]* (1978) 
* *[[Heat (1986 film)|Heat]]* (1986) 
* *[[The Princess Bride (film)|The Princess Bride]]* (1987) 
* *[[Twins (1988 film)|Twins]]* (1988)
* *[[Misery (film)|Misery]]* (1990)  
* *[[Memoirs of an Invisible Man (film)|Memoirs of an Invisible Man]]* (1992)
* *[[Year of the Comet]]* (1992)
* *[[Chaplin (film)|Chaplin]]* (1992)
* *[[Absolute Power (film)|Absolute Power]]* (1997)
* *[[The General's Daughter (film)|The General's Daughter]]* (1999)
* *[[Hearts in Atlantis (film)|Hearts in Atlantis]]* (2001)
* *[[Dreamcatcher (film)|Dreamcatcher]]* (2003) 
## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* .
*
Roman Šebrle

**Roman Šebrle** (Lanškroun, 26. studenog 1974.) je češki atletičar koji se smatra jednim od najboljih desetobojaca u historiji. Iako je izvorno započeo kao skakač u vis, počeo se baviti desetobojem i sedmobojem u klubu TJ Dukla Prag, a od 2001. do 2012. je bio svjetski rekorder u desetoboju. Te 2001. godine je u Götzisu postao prvi desetobojac koji je ostvario više od 9,000 bodova (9,026), prestigavši tako rekord sunarodnjaka Tomáša Dvořáka (8,994), postavljen dvije godine ranije.

Nakon što je 2000. godine na Olimpijskim igrama u Sydneyju osvojio srebro, četiri godine kasnije u Ateni je postao olimpijski prvaku desetoboju. Tada je, s obzirom da tako diktira tradicija, dobio titulu "Najboljeg atletičara svijeta".

Istu titulu, samo 2008. godine, dodijelila mu je skupina stručnjaka koju je oformio *[[Wall Street Journal]]*. Iste godine, Šebrle je osvojio šesto mjesto u desetoboju na Olimpijskim igrama u Pekingu. Uz jedno olimpijsko zlato, Šebrle je bio trostruki svjetski (dva dvoranska i jedno otvoreno) i peterostruki europski (tri dvoranska i dva otvorena) prvak.