open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Prva nogometna liga

**Prva nogometna liga** ili **1. NL** (do 2022–23 sezone **Druga hrvatska nogometna liga** ili **2. HNL**) liga je u kojoj se klubovi (njih 16) bore za ulazak u elitnu, Hrvatsku nogometnu ligu (prije znanu kao 1. HNL). Na kraju sezone do dva kluba iz druge lige mogu ući u prvu ligu, osim ukoliko ne dođe do promjene sustava natjecanja u HNL, a što se ranije često događalo. 

Prvoplasirani ulazi izravno u Hrvatsku nogometnu ligu, dok drugoplasirani doigrava sa predzadnjim klubom HNL za sudjelovanje u ligi iduće sezone.

Do sezone 2006./07., druga hrvatska nogometna liga je znala imati i po nekoliko grupa, no od sezone 2006./07. je spojena u jedinstvenu drugu ligu.

## Sudionici 2018./19.
 
* NK BSK Bijelo Brdo (Bijelo Brdo)
* GNK Dinamo II (Zagreb)
* NK Dugopolje (Dugopolje)
* HNK Hajduk II (Split)
* NK Hrvatski Dragovoljac (Zagreb) 
* NK Kustošija (Zagreb)
* NK Lučko (Zagreb) 
* NK Međimurje (Čakovec) 
* NK Osijek II (Osijek) 
* NK Sesvete (Sesvete)
* NK Solin (Solin)
* HNK Šibenik (Šibenik) 
* NK Varaždin (Varaždin) 
* NK Zadar (Zadar) 
## Dosadašnji pobjednici

## Vanjske veze
* Službena stranica Druge HNL
Eddie the Eagle

**Michael Edwards** (5. decembar 1963), poznatiji kao **Eddie the Eagle**, bio je britanski sportaš, najpoznatiji po tome što je bio prvi skijaš skakač koji je 1988. u Calgaryju predstavljao Ujedinjeno Kraljevstvo na zimskim olimpijadama.

## Reference

## Vanjske veze
* BBC Gloucestershire interview with Eddie "The Eagle" Edwards February 2008
* Video Interview with Eddie Edwards (CBC Television; Broadcast 24 February 1988)
* Eddie "the Eagle" Edwards Anecdotes
* Fat Men Can't Jump  Interview - Outside Online
* Best & Worst: Michael 'Eddie The Eagle' Edwards  Sunday Times article, 7 February 2010
Eddie Edwards

**Eddie Edwards** može biti:
* Eddie Edwards (muzičar), jazz trombonist
* Eddie Edwards (američki fudbal), bivši igrač Cincinnati Bengalsa
* Eddie "The Eagle" Edwards, britanski skijaš-skakač
* Eddie Edwards (tenis), južnoafrički tenisač 
* Eddie Edwards (hrvač), profesionalni hrvač 
* Edwin Edwards, bivši guverner Louisiane

## Povezano
* Edward Edwards (razvrstavanje)
Ganglion

**Ganglion** () predstavlja skup tela nervnih ćelija, koja obrazuju strukture nalik na čvorove. Oni su pridodati autonomnom nervnom sistemu, pojedinim moždanim i svim kičmenim živcima. Na osnovu morfoloških i funkcionalnih karakteristika, ganglioni se dele na: senzitivne i vegetativne (autonomne).

*Senzitivni ganglioni kičmenih nerava* () su smešteni u njihovim zadnjim korenovima, odnosno u blizini mesta spajanja prednjih i zadnjih korenova kičmenih nerava. Ćelije spinalnih senzitivnih gangliona imaju samo jedan nastavak, koji se deli na centralni i periferni produžetak. Postoje dva tipa ovih ćelija i nastavaka: opšti somatski i opšti visceralni.

*Senzitivni ganglioni moždanih živaca* () su slični prethodnim sa izuzetkom gangliona trubno-ždrelnog živca koji sadrže bipolarne nervne ćelije. Pored ovog nerva, senzitivni ganglioni su pridodati i drugim kranijalnim živcima: trigeminalni ganglion za trograni živac, kolenasti ganglion za živac lica, gornji i donji ganglion za jezično-ždrelni živac i donji i gornji ganglion za živac lutalac.

*Vegetativni ganglioni* () ima građu identičnu senzitivnim ganglionima, ali su im nervne ćelije multipolarne tj. sadrže veliki broj nastavaka. Vegetativne ganglije se dele na: simpatikusne i parasimpatikusne.

## Reference
1579.

Godina **1579** (**[[rimski brojevi|MDLXXIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak (1. jan./sij. po julijanskom kalendaru).

## Događaji

* 6. 1. - Arraska unija južnih zemalja Nizozemske (Valonija i Pikardija) koje su lojalne španskom kralju. 
* 23. 1. - Utrechtska unija ujedinjuje severne nizozemske provincije koje odbacuju špansku vlast - osnova Holandske Republike kojoj je na čelu Willem van Oranje.
* ožujak - Ban Juraj IV. Zrinski pristaje da kod utvrde Dubovca ustupi prostor za novi grad, sjedište vrhovnog zapovjednika u Hrvatskoj.
* 3. 5. - Sabor u Zagrebu: staleži nisu ubijeđeni da novu tvrđavu treba praviti kod Dubovca, ali daće radnika i kola koliko mogu. 
* 29. 5. - Ban Zrinski daje povelju s privilegijama građanima Čakovca.
* 9. 6. - Saslušanje povodom prošlogodišnjeg incidenta na gradečkim Kamenim vratima: svi svjedoci govore nepovoljno po banovca Stjepana Gregorijanca. 
* 17. 6. - Francis Drake se iskrcao u Kaliforniji i proglašava englesku koloniju Novi Albion.
* 8. 7. - Po tradiciji otkrivena ikona Bogorodice Kazanjske. 
* 9. 7. - Sabor u Varaždinu, krupniji velikaši se suprotstavili banu povodom prošlogodišnje odredbe o povratu otetih imanja. 
* 13. 7. - Počela **gradnja [[Karlovac|Karlovca]]**, temelj položen na 900 glava Turaka izginulih prošle godine kod Dubovca. 
* 18. 7. - Izbija Druga Desmondska pobuna u Irskoj protiv engleske vlasti.
* 30. 8. - Livonski rat: poljsko-litvanski vladar Stefan Batori zauzeo ruski Polock.
* 11. 10. - Ubijen Mehmed-paša Sokolović, 14 godina turski veliki vezir (naredni mandati će biti mnogo kraći, sve do Ahmed-paše Ćuprilića 1661-76); sledeći veliki vezir je Šemsi Ahmet-paša (do '80).
* 24. 10. - Wilhelm V. je novi bavarski vojvoda (do 1597).
* 6. 11. - Novi zapovjednik hrvatske krajine je Vajkard Auersperg, Herbartov brat - sjedište mu je u novosagrađenom Karlovcu. 
* novembar - Izbija Sedmi Hugenotski rat u Francuskoj, ali bez većih borbi.

### Kroz godinu

* Podignuta Ferhadija džamija u Banjoj Luci. 
* Nadvojvoda Karlo obnavlja Bag, koji će biti prozvan Karlobag. 
* Papa Grgur XIII. obećao uskocima potporu kako ne bi napadali kršćane.
* Ove godine ima samo manjih četovanja požeških i pakračkih begova prema slavonskoj krajini. 
* I u Požeškom sandžaku uveden porez "resmi kapu", kao i u ostalim pokrajinama Budimskog pašaluka.
* Englezi dobili trgovačka prava u Osmanskom carstvu (kapitulacije).

## Rođenja

* 12. 4. - François de Bassompierre, francuski dvoranin († 1646)
* 2. 5. - Tokugawa Hidetada, japanski šogun († 1632)
* Đurađ Dubrovčanin (*Georgius Raguseus*), naučnik († 1622)
* Stijepo Giman Đurđević, pjesnik († 1632)
* Ivan Tomko Mrnavić, biskup i historičar († 1637)

## Smrti

* 16. 2. - Gonzalo Jiménez de Quesada, istraživač (* 1506)
* svibanj - Antun Dalmatin, pisac i prevoditelj 
* 11. 10. - Mehmed-paša Sokolović, veliki vezir (* 1505?)
* Diego de Landa, biskup Jukatana (* 1524)
* Josef Nasi, osmansko-jevrejski diplomata (* 1524)

## Reference

* Vjekoslav Klaić, Svezak treći: dio prvi..... Prva knjiga: Doba kraljeva Ferdinanda I., Maksimilijana i Rudolfa (1527-1608) (archive.org)
* *Historija naroda Jugoslavije II*, str. , Školska knjiga Zagreb, 1959
Milenko Šušić

**Milenko Šušić** (Guča, 5. april 1925 – Beograd 10. oktobar 2006). 
Radio je u Institutu "Boris Kidrič" u Vinči. Doktorirao je kod Pavla Savića, pionira nuklearnih nauka u Srbiji, i bio je najmlađi doktor nauka u Institutu gde se opredelio za hemiju visoko radioaktivnih materijala, odnosno ozračeno nuklearno gorivo i fisione produkte. Usavršavao se u SAD, a 1956. je izabran za docenta za predmet elektrohemije na Katedri za fizičku hemiju. Za Redovnog člana SANU je izabran 1985. Objavio je 190 radova i publikacija i upisan je u nekoliko internacionalnih biografskih leksikona. Bio je član više međunarodnih naučnih društava.

## Vanjske veze
* Znameniti fizikohemičari , Fakultet za fizičku hemiju
70-e

:*Napomena: Ponekad se izraz **70-e*' koristi kao skraćenica za 1970-e, 1870-e ili druge decenije u raznim vijekovima – v. Popis decenija*

*'70-e''' su decenija koja je započela 1. januara 70. godine a završila 31. decembra 79. godine. To je bila osma decenija Anno Domini (nove ere), ako se period od 1. do 9. godine n.e. može uzeti kao "decenija".

## Događaji i trendovi

* 70 – Rimljani uništavaju Drugi hram u Jeruzalemu.
* 24.8. 79 – Erupcija Vezuva uništava rimske gradove Pompeji i Herkulaneum.
Treska

**Тreska** (makedonski: *Треска*) je rijeka u zapadnoj Makedoniji, desna pritoka Vardara. Duga je 132&nbsp;km, a sliv joj iznosi 2 350&nbsp;km².
## Geografija
Tresku tvore Ehlovačka reka, koja izvire na istočnoj padini Stogovske planine, i njene desne sastavnice Beličke reke, koja izvire na sjevernim padinama Ilinske planine. Izvori se nalaze na 2 000 m. nadmorske visine. Tok Treske počinje od sela Drugova, gdje se spajaju ova dva njena izvorišna dijela, ali se ona u ovom kraju *[[Kičevo|Kičevske]] kotline* zove *Golema reka*, a nadalje na svom toku na sjever kroz Porečku kotlinu , - *Velika reka*. Ime Treska dobija tek od sela Zdunja, odnosno od ulaska u *Kanjon Matka*, između Porečke i *[[Skoplje|Skopske]] kotline*. Ovaj uski kanjon je dug 28&nbsp;km, i prava je sutjeska usječena u vapnenačke stijene visoke od 700 do 1 000 m. Na kraju kanjona 1937. g. izgrađena je *[[Hidroelektrana]] Matka*. Uvir rijeke Treske u Vardar, je nešto niže u skopskom polju, kod mjesta Đorče Petrov.

Od spajanja izvorišnih dijelova, rijeka teče prema istoku, sve do Kičevske kotline a odatle teče prema sjeveru, praktički sve do svog uvira gdje blago skreće na istok.

Rijeka Treska ima slijedeće pritoke; *Zajalsku reku* (kod Kičevske kotline), *Malu reku* (u Porečkoj kotlini) i *Fuš reku* (u skopskoj kotlini), sve njene pritoke su lijeve.

U dolini Treske nalaze se poznati manastiri; - Andreaš, podignut 1389. (sa freskama mitropolita Jovana, monaha Grigorija i Kalesta Kirila) i - Matka (14. vijek sa Bogorodičinom crkvom), kao i *crkva Sv.Nikole*, koja je ostatak od nekadašnjeg manastira sv.Nikole Šiševskog.

Kanjon rijeke - Matke, u novije doba koristi se za *[[kajak]] na divljim vodama*, zbog izuzetnih karakteristika.

## Literatura
* Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda - Zagreb, 1982. (2. izdanje)
* Enciklopedija Jugoslavije Jugoslavenskog leksikografskog zavoda - Zagreb, 1971. (1.izdanje)
* Mala enciklopedija Prosvete - Beograd 1969. (1.izdanje)
## Vanjske veze

* O rijeci i kanjonu Matka
Vanyume

**Vanyume** (Beñemé) /naziv Mohave Indijanaca, nepoznatog je značenja/, pleme američkih Indijanaca porodice Shoshonean, uže skupine Serrano, nastanjenih več nekih 2,500 godina duž rijeke Mohave u području pustinje Mohave, Kalifornija. Njihov jezik, član porodice Shoshonean, uže skupine Takic, najsrodniji je sa jezikom Indijanaca Kitanemuk.

Vanyume su bili maleno miroljubivo pleme, lovci i sakupljači žira, čiji broj nije nikada iznosio više od 250 ljudi (1700), od kojih ih je 2000. preostalo oko 50. Od njihovih sela poznata su po imenu *Atongaibit*, *Cacameat*, *Guacaibit* i *Topipapit*, a imali su ih još najmanja dva.
U kontakt sa Europljanima dolaze možda 1771. utemeljenjem misije San Gabriel Arcangel. No 1776 njihovim područjem prolazo otac Garces koji ih naziva Beñemé, a nalazi ih duž rijeke Mohave. Kasnije će (1806) otac José Maria de Zalvidea pokrstit neke od njih, vjerojatno stanovnike sela Guacaibit, a četiri godine kasnije (1810) Španjolci odvode stanovnike sela Topipapait na misiju San Fernando. Vanyume će najviše stradati 1819. godine kada su ih napali Mohave i mnoge poklali, i nakon ovog gubitka više se brojčano nikada nisu oporavili. Od 250 koliko ih je bilo 1800. njihov broj se po procjeni od 1900 pa do 2000. kreće na oko 50.
Danas dijelom žive sa Fernandeño Indijancima, a jedan dio (Mojave River Band Of Vanyume Indians) živi u Hesperiji, gdje su se 1996. vratila šestorica iz plemena Vanyume.

## Vanjske veze
* Vanyume 
* Santa Clarita Valley History In Pictures
* Antelope Valley Indian Peoples
Caddoan

**Caddoan** je porodica sjevernoameričkih indijanskih jezika koja je prije vođena kao dio Velike porodice Hokan-Siouan, danas se vodi kao jedna od glavnih grana Velike porodice Macro-Siouan. Jezici ove porodice govorili su se na području američkog Jugoistoka, ali i na djelovima prerija. Među ovim plemenima bijaše nekada rašireno i ljudožderstvo i prinošenje ljudskih žrtava, a mnoga plemna prakticirala su i tetoviranje. 

Porodica Caddoan grana se na dvije skupine, to su Caddo, kod kojih pravi Caddo Indijanci bijahu organizirani u 3 plemenske konfederacije: Hasinai, Kadohadacho i Natchitoches. Druga skupina je Pawnee, koja obuhvaća Indijance Pawnee i srodna plemena i jezike Indijanaca Arikara, Wichita, Tawakoni i Waco, te neke manje plemenske grupe i dijalekte. Porodici Caddoan često pripisuju i jezik adai kojim su nekada govorili Indijanci Adai. Jezik im se ponekad klasificira posebnoj porodici Adaizan, stoga članstvo jezika adai treba uzeti s rezervom. Adai su bili neka starija populacija koja je imala arhaičniju kulturu od caddoanske. 

Predstavnici Caddoan porodice su: Adai (s rezervom; inače porodica Adaizan), Arikara, Eyeish, Hasinai, Kadohadacho, Kichai, Natchitoches, Pawnee, Tawakoni, Tawehash, Waco, Wichita, Yscani.

## Vanjske veze
* Caddoan Family
* Caddoan (14th)
* Caddoan (15th)
* Caddoan (16th)
Chitimachan

**Chitimachan** je porodica sjevernoameričkih indijanskih jezika u području delte Mississippija. Prema ranijoj klasifikaciji svrstavani su porodici Tonikan, kao jedna od tri njihove skupine i Velikoj porodici Hokan-Siouan, nepriznata. Powell, razlikuje posebno porodice Attacapan, Tonikan i Chitimachan. Sve ove tri navedene skupine neopravdano je nasilno lingvistički uključivati u neke mega-porodice, samo iz razloga da bi se priveo kraju neki ligvistički 'problematični' problem. Indijanci Atakapa, Chitimacha i Tonika ili Tunica nemaju nikakve kulturne ni etničke srodnosti. Predstavnici Poewll-ove porodice Chitimachan su najmanje tri etnolingvistički srodna plemena, to su: Chawasha, Chitimacha i Washa. Indijanci Yagenechito mogući su njihovi srodnici. Lokacija: (Louisiana).

## Vanjske veze
* Chitimachan Family
Muskhogean

**Muskhogean** (Muskogean).- porodica sjevernoameričkih indijanskih jezika raširenih u domorodačkoj Americi na jugoistoku današnjih SAD. Porodica se po starijoj klasifikaciji držala za dio danas nepriznate Velike porodice Hokan-Siouan. Plemena što su govorila muskhogean jezicima imala su prilično jednoobraznu kulturu Jugoistočnih ratara, poznatih uzgajivača kukuruza i plesnih svečanosti u čast kukuruza, poznati Green Corn Dance, zvan i Busk Dance. Članovi porodice Muskhogean gotovo su svi nestali, osim nekoliko plemena, too su: Choctaw, Alabama, Koasati, Chickasaw, Seminole, Choctaw i Muskogee, te nešto potomaka, uglavnom uveliko miješanih sa drugim narodima i plemenima: Houma, Apalachee, Apalachicola. Porodici Muskhogean često su pripisivali kao posebne ogranke Indijanaca Natchesan, koji se također ponekad vode i samostalno, te pripadnike Timuquanan plemena, za koje se danas smatra da pripadaju staroj indijanskoj populaciji Taino, porijeklom sa Velikih Antila. Porodica Muskhogean obuhvaća plemena i istoimene jezike i dijalekte: Acolapissa, Alabama, Apalachee, Apalachicola, Bayogoula, Chakchiuma, Chatot, Chiaha, Chickasaw, Choctaw, Choula, Cusabo, Guale, Hitchiti, Houma, Ibitoupa, Kaskinampo, Koasati, Mikasuki, Mobile, Mugulasha, Muklasa, Muskogee (Creek), Napochi, Oconee, Okelousa, Okmulgee, Pascagoula, Pawokti, Pensacola, Quinipissa, Sawokli, Seminole, Tamathli, Tangipahoa, Taposa, Tohome, Tuskegee, Yamasee, Yufera (?).

## Vanjske veze
* Language Family Trees: Muskogean
Bayogoula

**Bayogoula** (Bayougoula).- /"*Báyuk-ókla* = Bayou people,"; Sami sebe nazivali su "Ischenoca" ="our people," / pleme porodice Muskhogean naseljeno u ranom 18. stoljeću (1700.) zajedno sa Mugulasha Indijancima u jenom selu na zapadnoj obali Mississippija u Louisiani, župa Iberville Parish. Prema Mooneyu (1928) Bayogoula, Quinipissa i Mugulasha, zajedno su (1650) brojali oko 1.500 duša. Prvi ih posjećuje Iberville (1699). Već iste zime 1699-1700. napalo ih je pleme Houma. Iste godine (1700) Bayogoula su iz nepoznatoga razloga napali svoje suseljane iz plemena Mugulasha i izvršili masakr. Sličnu sudbinu kasnije doživljavaju i oni sami, kada ih je 1706. napalo pleme Taensa. 

Prema podacima Ibervillea, u naselju Bayogoula postojala su dva svetišta (drugo je zacijelo pripadalo, što bi bilo logično, plemenu Mugulasha), 107 kuća s 200 do 250 muškaraca. U svetištima je neprekidno gorjela vatra, a blizu ulaznih vrata nalazile su se figure životinja, medvjeda, vuka, ptica i oposuma (choucoüacha), koji je po svoj prilici bio glavno božanstvo, i kojemu su se prinosili žrtveni darovi. Ubrzo nakon masakra preostale Bayogoule potukle su epidemije boginja, tako da već 1721. nije bilo nijedne poznate obitelji iz ovog plemena. 

## Vanjske veze
* Bayougoula History
* Bayougoula 
* Bayougoula
Chakchiuma

**Chakchiuma**, /od saktchi 'crawfish,' + huma 'red,' =red crawfish people/ pleme američkih Indijanaca porodice Muskhogean nastanjeno u 18. stoljeću duž rijeke Yalobusha, pritoci Yazooa, na području današnje države Mississippi. Rana populacija (1650) iznosila je oko 1,200. Sami sebe Chakchiume su nazivali Shåktci homma, ili "Red Crawfish [People]," a etnički su najsrodniji sa Houmama od kojih su Houme po svoj prilici separirali u vrijeme prije kontakta sa Europljanima. 

Prema tradiciji oni dolaze sa zapada u isto vrijeme kada i Chickasawi i Choctawi, naselivši među njima, a govorili su dijelakteom srodnim chickasawu i choctawu. Svoj prvi kontakt sa Europljanima bio je 1540. kada je Hernando de Soto bio među među Chickasawima. Ovi Španjolci tada su ih nazivali Sacchuma, a ranih 1700.-tih Francuzi ovaj naziv skračuju na Ouma (odnosno danas Houma (=crven), što je postao naziv za odmetnute Houme.

Početkom 18 stoljeća (1700) Englezi nagovaraju Quapaw Indijance da ih napadnu i domognu se robova koje su naumili brodovima odvest u svoje kolonije, no ovaj naum im nije uspio. Ratoborni Chakchiume isprva će se sredinom prve polovice 18. stoljeća sukobiti sa Chickasawima no do sredine druge polovice istog stoljeća nestat će u populaciji Chickasaw i Choctawa. Potomci njihovih rođaka Houma uspjeli su se održati do danas. 

## Vanjske veze
* Chakchiuma Indian History
* Chakchiuma
Arkansas

**Arkansas** [] je savezna država SAD-a koja se nalazi u južnom dijelu zemlje.
Način na koji se "Arkansas" izgovara sudski je riješen 1881. godine. Nadimak države je "The Natural State" (Prirodna država).

## Stanovništvo
**Indijanci**.- Quapaw ili Arkansas Indijanci prastanovnici su ove države koja po njima i dobiva ime. Ostala manja plemena bila su neka Caddoan plemena, među kojima i Cahinnio, nadalje pleme Kaskinampo, koje tamo nalazi De Soto. Sjeverozapad države bio je lovište moćnih Osage Indijanaca, danas u Oklahomi.

## Geografija
Arkansas ima jedino prirodno nalazište dijamanata u SAD-u.

## Okruzi (Counties)
Arkansas se sastoji od 75 okruga (counties).

### Države susjedi
Istočna granica Arkansasa je rijeka Mississippi. Na jugu graniči sa saveznom državom Louisiana, na sjevernoj strani su Missouri i Tennessee, a na zapadnoj strani graniči sa saveznim državama Teksas i Oklahoma.

## Najveći gradovi
Chawasha

**Chawasha**.- /Choctaw naziv u značenju "*Raccoon Place*"/ Maleno sjedilačko pleme američkih Indijanaca porodice Chitimachan koje je do ranog 19. stoljeća obitavalo na donjem Mississippiju u Louisiani, poglavito na Bayou La Fourche, a i dalje prema Meksičkom zaljevu i preko Mississippija. O Chawashama se vjerojatno prvi put govori 1543. kada, zajedno sa Washama, srodnim plemenom, služeći se atlatlom (bacačem koplja), sukobljavaju sa Luis Moscoso de Alvardom i preživjelim članovima ekspedicije Hernanda de Sota. Kasnije se spominju 1699., kada opet u društvu sa Washama u napadu na jedan engleski brod. Chawashe se neće dugo održati, a Francuzi su im jedini prijatelji. Godine 1712. prelaze Mississippi kod English Turna, a 1713, napala ih je banda sastavljena od Chickasaw, Yazoo i Natchez Indijanaca, kada im je ubijen i poglavica i odvedeno 11 zarobljenika, zajedno sa poglavičinom ženom. Prije 1722 oni prelaze opet na istočnu stranu Mississippija. Guverner Perrier, nakon masakra bijelaca u Natchezu, od strane Natchez Indijanaca, odobrava grupi crnačkih robova napad na Chawashe. Ovaj događaj kasnije se često navodi da su tada uništeni. Međutim francuski pisac Dumont (1753) tvrdi da ih je u crnačkom napadu ubijeno tek 7 ili 8. 
Chawashe (10 do 12 ratnika) (1739) nalazimo među Washa Indijancima u Les Allemandsu na zapadnoj strani Mississippija, blizu New Orleansa, a 1758. u istom društvu, ali tek u jednom selu. Ovo pleme održalo se do 1805. kada ih je popisano tek 5.

## Vanjske veze
* Chawasha 
* Chitimacha History
* Native American Human Remains...
Washa

**Washa** (francuski Ouacha).- Pleme američkih Indijanaca, srodno Chawashama, nastanjeni na delti rijeke Mississippi u južnoj Louisiani, na Bayou La Fourche kod sadašnjeg Labadievillea, župa (parish) Assumption.

## Ime
Znmačenje imena nije poznato (Swanton).

## Etnografija
Kultura Chitimachan plemena stara je u dolini donjeg Mississippija najmanje 6,000 godina ,a prisutnost čovjeka najmanje 12,000. Kada su 1699 pristigli Francuzi Washa, Chawasha, Chitimacha i Yagenechito bili su najsnažnija plemena do nje doline Mississippija, veza ni u konfederaciju sa nekih 15 polu-autonomnih sela ,i vrhovnim Grand Chiefom u selu kod današnjeg Charentona.

Živjeli su od agrikulture i uzgoj kukuruza, graha i tikava, te lova i ribolova, što je bio muški posao. Od lovnih životinja tu je živio jelen, puran i aligator, te razne vrste riba i školjaka. Svako selo imalo je i hambare koji su bili podignuti iznad zemlje, kako bi se sačuvali od raznih životinja i druge gamadi. –Za pleme Washa i Chawasha može se reći da su poznavali upotrebu atl-atla, i za razliku od susjednih plemena Chitimachan govornici nisu imali svetišta, kao susjedni Natchezi i Muskhogeani. Puhaljku sa strelicama od trske, inače rijetka u Sjevernoj Americi, takođewr su poznavali ,a služila im je za lov na ptice i drugu manju divljač Po rijekama i jezerima kretali su se dugout-kanuima koji je služio i za transport.

## Historija
Prvi kontakt Washa sa bijelcima bio je napad koji su sa Chawashama izveli 1543. na flotu Luis Moscoso de Alvardo, članom Bernando de Sotove ekspedicije na ušću Mississippija. Sa Francuzima Washe žive u dobrom odnosima, a 1718. smješteni su u blizini New Orleansa, na južnoj strani Mississippija. U Les Allemandsu na zapadnoj obali Mississippija nalazimo ih 1739. (njih oko 200 po Swantonu) a žive zajedno sa Chawashama. Godine 1758. ova dva plemena imaju tek jedno selo i svega 10 do 12 ratnika. Prema Sibleyu (1832) preostalo je svega 5 ljudi (dva muškarca i 3 žene) koje žive među francuskim obiteljima.

## Vanjske veze
* The Louisiana Indians  
* Frederick Webb Hodge, Washa Indian Tribe History
Backhook

**Backhook** (pl. Backhooks), jedno od plemena porodice Siouan sa rijeke Pee Dee u Južnoj Karolini, koje se prema W. J. McGee-ju, uz Pedee, Waccamaw, Winyaw i njima možda najsrodnije Hooks Indijance klasificira užoj nestaloj grupi kolektivno nazivanoj Pedee. Sva navedena plemena komplet su nestala, i o Backhookima gotovo ništa nije poznato.
Backhookse i Hookse spominje ranih 1700.-tih John Lawson u svojoj *A New Voyage to Carolina*, za koje kaže da je protiv njih na područje ušća Winyaw Rivera (gdje su živjeli), u današnjoj Južnoj Karolini, zaratilo pleme Santee ili Seretee. 

## Literatura
* Lawson, John, *A New Voyage to Carolina* 

## Vanjske veze
* John Lawson, A New Voyage to Carolina
* B- South Carolina Indian Villages, Towns and Settlements
Biloxi Indijanci

**Biloxi** (Baluxa, Beluxi, Bilocchi, Bolixe, Paluxy).- Maleno pleme Siouan Indijanaca nekada naseljeno u južnom Mississippiju, danas gotovo izumrlo. Za Biloxije se vjerovalo da su pripadali porodici Muskhogean sve dok preživjele članove Gatschet nije 1886 godine posjetio u južnoj Louisiani, i otkrio mnoge riječi koje ukazuju da su Siouanske. Za najbliže srodnike ovih Indijanaca, prema Dorseyu, su Dhegiha, grupa plemena kojima pripadaju Osage, Kansa, Ponca, Quapaw i Omaha. Danas se smatra da su najsrodniji plemenu Mosopelea, poznatima i pod imenima Ofo ili Ofogoula.
Prvi zapisi o njima potječu od Ibervillea, koji ih 1699. nalazi kod zaljeva Biloxi Bay, zajedno u društvu sa plemenima Pascagoula i Moctobi. Sva tri plemena zajedno tada su imala 20 koliba.

Biloxe kroz njihovu povijest nalazimo na raznim lokacijama. U Louisianu odlaze 1764, i nakon mnogo lutanja u ranom 19. stoljeću (prije 1825), prodaju svoju zemlju i odlaze na Biloxi Bayou u Teksas. Neki se kasnije vrate u Louisianu, gdje još njihovi potomci žive kod Lecompte u župi Rapides. Drugi su 1886. otišli u Oklahomu gdje su ušli u sastav plemena Choctaw. Rana populacija iznosila je oko 500 (1699). Popisom iz 1908 bilo ih je 7; procjenom iz 2000 ima ih oko 50 u Louisiani.

## Ime
Ime Biloxi dolazi možda od njihovog vlastitog naziva za sebe, *Taneks anya*, "*first people*," od čega su rani Francuzi napravili izraze *Ananis*, *Anaxis* i *Annocchy*. Indijanci Muskogee zvali su ih Polu'ksalgi.

## Etnografija
Biloxi nikada nisu bili veliko pleme, oko 500 duša, koji su živjeli blizu današnjeg Biloxija. Njihove nastambe bili su šatori. Oruđe su izrađivali od drveta i kamena. Društvo je bilo matrilinearno. Danas su u Louisiani udruženi sa nesrodnim plemenom Tunica, narodom iz nekadašnje provincije Quizquiz, na rezervatu blizu Marksvillea. U Marksvilleu se nalazi plemenski muzej.

## Literatura
* Jean Louis Berlandier, Indians of Texas in 1830, ed. John C. Ewers and trans. Patricia Reading Leclerq (Washington:: Smithsonian, 1969). 
* James O. Dorsey and John R. Swanton, A Dictionary of the Biloxi and Ofo Languages (Washington: Smithsonian Institution, Bureau of American Ethnology, 1912). 
* Dianna Everett, The Texas Cherokees: A People between Two Fires, 1819-1840 (Norman: University of Oklahoma Press, 1990). 
* M. R. Haas, "The Last Words of Biloxi," International Journal of American Linguistics 23 (1968). 
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959). 
* Anna Muckleroy, "The Indian Policy of the Republic of Texas," Southwestern Historical Quarterly 25-26 (April 1922-January 1923). 
* Joseph Milton Nance, After San Jacinto: The Texas-Mexican Frontier, 1836-1841 (Austin: University of Texas Press, 1963). 

## Vanjske veze

* Biloxi Indians
* Biloxi Indian Tribe History 
* The Tunica Biloxi Tribe
Cape Fear Indijanci

**Cape Fear**.- /Ime dano po rtu Cape Fear na atlantskoj obali Sjeverne Amerike/. Pleme Siouan Indijanaca, možda dio plemena Waccamaw nastanjeno u 17. i 18. ranom stoljeću u području Cape Feara i uz istoimenu rijeku u Sjevernoj Karolini, a nakon Yamasee Wara preseljeni su u Južnu Karolinu blizu Charlestona, možda današnji okrug Williamsburg. U kasnom 18. stoljeću Cape Feari žive sa Pedee Indijancima u župama *Parish of St. Stephens* i *St. Johns* pod vodstvom poglavice King Johna. Godine 1808. preživjela je iz ova dva plemena svega jedna polukrvna žena, dok su ostali vjerojatno našli utočište među Catawbama. 

Od svih sela što su ih imali Cape Fear Indijanci po imenu je poznato tek jedno, *Necoes*, oko 20 milja od ušća Cape Feara, vjerojatno okrug Brunswick. Godine 1715. živjeli su u 5 sela, a prema Mooneyu (1928) njihova populacija je 1600. iznosila oko 1.000. Popisom iz 1715. bilo ih je 206. 
## Izvori

## Vanjske veze
* Cape Fear Indian Tribe History
* Tuscarora War
Sjeverna Karolina

**Sjeverna Karolina** (engleski **North Carolina** [nɔːrθ kærəˈlaɪnə]), američka savezna država smještena na istoku zemlje, na obali Atlantskog okeana. Glavni grad Raleigh, a najveći Charlotte.

## Okruzi (Counties)
Sjeverna Karolina se sastoji od 100 okruga (counties)

## Stanovništvo

Sjeverna Karolina domovina je plemena jezičnih porodica Algonquian*, Siouan** i Iroquoian***, a to su: Bear River*, Cape Fear**, Cheraw**, Chowanoc*, Coree***, Eno**, Hatteras*, Keyauwee**, Machapunga*, Moratok*, Neusiok**, Pamlico*, Shakori**, Tuscarora*** i Weapemeoc*. 
Situacija je danas drugačija i što se tiče cjelokupnog stanovništva i indijanskih tribalnih zajednica. Od raznih plemena danas tamo žive Cherokee na istoimenom rezervatu; Saponi porijeklom iz |Virginije (danas pod imenom Haliwa-Saponi) u okruzima Halifax i Warren, miješani sa plemenima Nansemond i Tuscarora; Neusiok, danas poznati kao Coharie u okrugu Sampson; Lumbee ili Croatan u okrugu Robeson; Meherrin, porijeklom iz Virginije, danas u okrugu Hertford; Occaneechi u okruzima Orange i Alamance, također su porijeklom iz Virginije; i Waccamaw Indijanci porijeklom iz Južne Karoline, danas žive u okruzima Bladen i Columbus.

*Ne-indijansko stanovništvo*

Godine 2005 Sjeverna Karolina je imala 8,683,242 stanovnika (US Census Bureau) ,a SAD 296,410,404.
Prema popisu iz 2000 godine većina bjelačkog stanovništva prvenstveno su engleskog porijekla, a iza njih dolaze Alsterski Škoti (koji su danas poznati u Americi kao Scots-Irish Americans), i potomci Nijemaca. Većina stanovnika Sjeverne Karoline danas je prilično homogena, po vjeri pretežno protestanti. Sjeverna Karolina ima veoma nizak udio stanovništva koji je rodom iz drugih država, svega 1.7% (1990) ili 115,077, pretežno Nijemci, Englezi i Meksikanci. Ovo se mijenja 2000, kada se broj stranaca povećao na 378,963 ili 4.7% , a došljaci su latinskog ili hispanskog porijekla, koji pred bijedom bježe iz matičnih zemalja u potragu za boljom zaradom.
Eratički blokovi

**Eratički blokovi** su stijene različite veličine, koje su na današnje mjesto prema znanstvenim spoznajama nanijeli ledenjaci tijekom ledenog doba. Stijene se razlikuju po veličini i vrsti od ostalih stijena na području u kojem se nalaze.

## Rasprostranjenost

Uobičajena su pojava u Europi, kako u Skandinaviji tako i u okolici alpskog glacijacijskog područja. Veliki eratički blokovi koje se nalaze u sjevernoj Njemačkoj uglavnom su magmatske stijene poput granita ili metamorfne stijene (npr. gnajs). Sedimentne stijene zbog svoje niže otpornosti na eroziju mnogo su rjeđe.

## Nastanak

Ledenjak kao kruto tijelo ne sortira materijal (morena) koji je nosi sa sobom. To se odnosi na *utovar*, transport i taloženje. Uklanjanje velikih stijena nastaje prelaskom ledenjaka ili razbijanjem blokova u podnožju ledenjaka. Kao krutom tijelu ledenjaku je lako moguće kretati materijal od minimalne veličine kao sto su čestica od gline do stijena od preko tisuću tona.

## Eratički blokovi kao problem znanosti

Znanstvenici do 18. stoljeća nisu imali problem s objašnjenjem kako su dospijele stijene do mjesta na kojima su nađena u područjima iz kojih očito geološki ne potječu. Od sredine 18. stoljeća geolozi su se intenzivno bavili rješavanjem pitanja kako se gromade mogle doći na takvim dugim relacijama kao na primjer od Skandinavije u Sjevernu njemačku nizinu i od Alpa do Predalpa. 

Tezu da su svojedobno ledenjaci pokrivali velike dijelove Alpa i dijelove sjeverne Europe 1822. je postavio Ignaz Venetz. 

Godine 1835. njemački prirodoslovac, geolog i botaničar Karl Friedrich Schimper s predavanjima o pitanju eratičkih gromada i ideje o ledenom dobu u Njemačkoj i Švicarskoj, skovao je izraz *[[ledeno doba]]*. 

Zajedno s Charpentier i švicarskim prirodoslovcem Louisom Agassizom je dalje razvio teoriju. Problem prijevoza gromada ledenjacima moglo se je smatrati riješenim. Trajalo je do 1870-ih kada je u znanosti prevladala teorija ledenih doba. Doprinos prirodoslovca Schimpera, autora koji je napisao knjige i samo verbalno izvješćivao se gotovo zaboravilo.

## Slični fenomeni

Fenomen eratičkih blokova u geologiji se poistovjećuje isključivo s djelovanjem leda kao plutajuće platforme, no postoje i slični fenomeni s kojima to nije slučaj. Primjerice, pojava manjih stijena na geološki različitoj podlozi može biti ishodom nošenja u plutajućem korijenju drveća, pa čak i u utrobi životinja poput tuljana. Stijene se prirodnim putem mogu prenositi čak i uz pomoć jakog vjetra ukoliko je podloga nižeg koeficijenta trenja, što je fenomen zabilježen u američkim pustinjama (tzv. „klizeće stijene”). U pustinjama se često mogu pronaći gromade nalik eratičkim blokovima jer homogenim oblikom, građom i bojom odudaraju od denudacijski rasute podloge, no zapravo su istog geološkog podrijetla.

## Veze
* monolit
* morena

## Izvori

## Vanjske veze

* Websstranica o eratičkim blokovima u Westfalenu
* Webstranica o eratičkim blokovima
* Webstranica Megalitihc Portal
* Gesteinsgarten Gommern, njem.
Big Rock

**Big Rock**, naziv za lokaciju na poluotoku Lower Peninsula u Michiganu južno od zaljeva Saginaw Bay, na kojem je živjela jedna od manjih bandi Chippewa Indijanaca u susjedstvu bande Ketchewaundaugenink. Po ugovoru u Saginawu 1819, dobili su rezervat od 10,000 akera na rijeci Shawassee (danas Shiawassee) .

## Izvori
Geotektonika

**Geotektonika** ili kraće, **tektonika** bavi se pokretima i deformacijama u Zemljinoj kori odnosno litosferi i to na globalnoj razini, te kontaktima pojedinih kontinentalnih i ocenaskih ploča koje se kreću po gornjem sloju astenosfere, tj. Zemljinom plaštu. Strukturno oblikovanje pojedinih kompleksa rezultat je geodinamskih promjena u prošlosti, što upućuje na nedjeljivu povezanost *[[geodinamika|geodinamike]] i geotektonike*. Međutim, u okviru specifičnih zadataka težište **geodinamike** je analiza uzroka promjena, a **geotektonike** rekonstrukcija strukturnih i mofroloških posljedica tih promjena kao okvira određenog zbivanja. Odraz toga zbivanja na površini Zemlje predmet je **[[geomorfologija|geomorfologije]]**.

Zemljina površina je podijeljena u 8 velikih i nekoliko manjih ploča koje se sporo kreću i mijenjaju veličinu. Intenzivna geološka aktivnost se događa na rubovima ploča gdje se ploče odmiču jedna od druge, jedna prema drugoj ili prolaze jedna uz drugu. Teorija o tektonici ploča, potječe iz prve polovice 20. stoljeća i obuhvatila je opisala je mehanizme podvlačenja ploča i širenja oceana. 

## Podvlačenje kontinentalnih ploča
Kontinenti se slobodno kreću po gornjem sloju astenosfere mijenjajući međusobno svoje položaje i oblike. 

## Širenje srednjoocenskih hrptova

Morsko dno nastaje na srednjeoceanskim hrptovima od kuda se izlaze goleme količine lave, šireći ocenasko dno te stvarajući nove dijelove ocenske kore. Obje strane oceanskog dna uz srednjoocenaki greben se kreću, ali u suprotnim pravcima, prema kontinentalnim pločama na rubovima. Danas je možda najpoznatiji Atlantski srednjooceanski hrbat, s izraženom vulkanskom aktivnošću i na površini (Island).
Južna Karolina

**Južna Karolina** (engl. *South Carolina*) je savezna država u „dubokom jugu“ Sjedinjenih Država. Graniči se sa Georgijom na jugu, Sjevernom Carolinom na sjeveru i izlazi na Atlantski okean na istoku. Prvobitno dio Provincije Karolina, Provincija Južna Karolina je jedna od 13 kolonija koje su proglasile nezavisnost od Britanske krune tokom Američke revolucije. Koloniji je ime dao kralj Charles II u čast svog oca, Charlesa I (Carolus je latinska verzija imena Charles). Južna Karolina je bila prva država koja je izglasala odcjepljenje od Unije, i bila je država-osnivač Konfederativnih Američkih Država. Po Popisu u Sjedinjenim Državama 2010., Južna Karolina je 24. savezna država po broju stanovnika sa 4.625.384 stanovnika. Južna karolina se sastoji od 46 okruga, a glavni grad je Columbia.

## Okruzi (Counties)
Južna Karolina sastoji se od 46 okruga (counties)

## Najveći gradovi

## Stanovništvo
Južnu Karolinu nastanjivala su u prošlosti, uz neke izuzetke, Siouan plemena, to su: Catawba, Congaree, Cusabo (Muskhogean), Pedee, Saluda (Algonquian), Santee, Sewee, Sugeree, Waccamaw, Wateree, Waxhaw, Winyaw.
Idaho

**Idaho** (engl. izgovor ˈaɪdəhoʊ) je savezna država u sjeverozapadnom dijelu Sjedinjenih Američkih Država. Glavni grad je Boise. Država nosi nadimak *Gem State* (država dragulja).
Ime države potiče od indijanske riječi „Ee-dah-how“, što u prevodu znači *Svjetlo na brdima*. Prema drugim tvrdnjama, ime države je proizvod mašte rudničkog lobiste George M. Willinga.

## Geografija
Reljef planinski (stjenovite planine). Šume četinarske dok je na jugu stepa. Poljoprivreda: šećerna repa, voće i povrće manje. Industrija: oplemenjivač čelika, zlato, olovo.

## Stanovništvo
Idaho od prošlosti nastanjuju razne grupe američkih domorodaca; Indijanci Bannock, Pend d’Oreille ili Kalispel (Hanging Ears), Nez Percé ili Pierced Nose, neke skupine Sjevernih i Zapadnih Shoshona, pleme Coeur d’Alêne ili Skitswish (Pointed Hearts), neke skupine Kutenai i Snake ili Zmijskih Indijanaca. Danas su nastanjeni u nekoliko rezervata.

## Okruzi (Counties)
Idaho se sastoji od 44 okruga (counties).

## Najveći gradovi

## Reference
Pelud

**Pelud**, **polen** ili **cvjetni prah** je čista praškasta tvar koju proizvode muške gamete na biljkama. Polen se sastoji od mnoštva mikrogametofita (polenskih zrnaca). Nauka koja proučava polen se zove *palinologija* i veoma je korisna u paleoekologiji, palentologiji, arheologiji i forenzici.

## Struktura polena

Svako zrnce polena sadrži vegetativne ćelije i generativne ćelije sa dva jedra. Zrnca dolaze u različitim oblicima, veličinama i površinskim oznakama karakterističnim za vrstu biljke. Većina zrnaca je sferičnog oblika. Najmanje polensko zrno proizvode biljke iz roda Myosotis (oko 6&nbsp;µm)

## Hemijski sastav

U raznim smješama polena nađeni su sljedeći vitamini: tiamin (B1), riboflavin (B2), piridoksin (B6), nikotinska kiselina, pantotenska kiselina, folna kiselina, askorobinska kiselina (C), karotin, rutin i vitamini E i D. Detaljnom analizom je ustanovljeno da polen mnogih biljaka sadrži: silicijum, sumpor, bakar, kobalt, natrijum, željezo, aluminijum, kalcijum, magnezijum, mangan, fosfor, barijum, srebro, cink, hrom, stroncijum i druge mikroelemente. U njegov sastav ulaze i razne bjelančevine i slobodne amino-kiseline, za organizam važni fermenti katalaza, invertaza i neke organske kiseline, jabučna, vinska i mliječna. Djelovanjem fermenta koje pčele izlučuju prilikom nabijanja polena u saće u polenu dolazi nakon nekoliko sedmica do znatne izmjene tvari. Hemijski sastav i hranljiva svojstva razlikuju se između svježeg polena i polena u saću.

## Oprašivanje

Oprašivanje je prenošenje polenskog praha s prašnika na stigmu tučka. Postoji više načina oprašivanja:

* Samooprašivanje
* Oprašivanje pomoću vjetra
* Oprašivanje pomoću vode
* Oprašivanje pomoću životinja

## Polen u pčelarstvu

Pčele sakupljaju cvijetni prah zato što sadrži bjelančevine, masti, šećere, vitamine i druge korisne supstance za njegovanje legla. Ako u košnicu iz prirode nema unosa cvjetnog praha, pčele zaostaju u razvoju i dobija se lošiji kvalitet pčela. Polenova zrnca raznih vrsta biljaka imaju određene i stalne veličine, boju i oblik. Ako gledamo pod mikroskopom polenova zrnca uzeta sa tijela pčele ili iz meda, po njihovoj veličini i obliku možemo odrediti koje je cvjetove posjetila pčela, odnosno od kojih biljaka potiče med. Veličina polenovih zrna raznih biljaka mnogo se razlikuju. U većini slučajeva ta zrna dostižu oko 0,015 - 0,050mm u razmjeri, a kod samo malo broja biljaka npr. tikava, 0,15 - 0,20mm. Po boji polena može se raspoznati od kojih je biljaka sakupljeno: bijeli sa maline, svijetložuti sa jabuka, zlatnožuti sa suncokreta i žutog kokosa, crvenožuti sa krušaka, tamnocrveni sa kajsije i kestena, smeđi sa bijele djeteline, žutozeleni sa hrasta, svijetlozeleni sa lipe, ljubičast sa facelije itd.

## Povezano

* Polenska groznica

## Reference
Gamet

**Gameti** su polne ćelije koje se stvaraju putem mejoze* te sadrže haploidan broj hromozoma.
*redukciona deoba, smanjuje se broj hromozoma na pola u odnosu na majku ćeliju

Kod jednoćelijskih životinja, protozoa, gameti mogu biti:
* izogameti, koji su međusobno isti; proces njihovog spajanja naziva se izogamija;
* anizogameti se međusobno razlikuju i morfološki i po ponašanju (po veličini i izgledu):
*# mikrogameti su sitniji, pokretni (imaju bičeve, muški gameti slični spermatozoidima višećelijskih životinja;
*# makrogameti su krupni i liče na jajne ćelije višećelijskih životinja.
Proces spajanja anizogameta naziva se anizogamija.

Kod višećelijskih životinja obrazuju se dve vrste gameta:
* spermatozoidi i 
* jajna ćelija.
Jajne ćelije(ženski gameti) stvaraju se u ovarijumima(jajnicima), spermatozoidi(muški gameti) stvaraju se u testisima(semenicima). 
Kako se ovarijumi i testisi razvijaju u različitim jedinkama - ženkama, odnosno mužjacima to je polni dimorfizam. Kod malog broja jedinki oba tipa polnih organa stvaraju se u jednoj jedinki (kišne gliste, mekušci, metilji, pantljičare) to se naziva hermafroditizam, odnosno dvopolnost. Iako se u jednom telu stvaraju oba pola oplođenje je najčešće između dve jedinke (mada postoji i samooplodnja-partenogeneza)
* Jajne ćelije su obično krupne i nepokretne, a spermatozoidi sitni i pokretni.

## Vanjske veze
* Bionet škola
Astenosfera

**Astenosfera** je područje Zemlje koje se proteže između 100 i 200 km ispod površine, a po nekim znanstvenicima čak i do 400 km. To je slaba ili "meka" zona u gornjem plaštu, a leži neposredno ispod litosfere. Igra značajnu ulogu u tektonici ploča i izostatskom podešavanju. Unatoč svojoj zagrijanosti, zbog visokog tlaka plastična je i ima relativno nisku gustoću. Seizmički valovi, čija brzina pada povećanjem mekoće medija, prolaze relativno sporo kroz astenosferu, zbog čega je nazvana "zonom sniženih brzina".

Ispod tankih oceanskih ploča astenosfera je obično mnogo bliža površini dna, a na srednjeoceanskim hrptovima izdiže se sve do nekoliko kilometara ispod oceanskog dna.

Gornji dio astenosfere smatra se zonom po kojoj se pomiču velike krute i krte litosferne ploče. Zbog uvjeta temperature i tlaka u astenosferi, stijene postaju duktilne, pomičući se tempom deformacije reda veličine cm/god. Na taj način teku poput konvekcijske struje, zračeći toplinu iz Zemljine unutrašnjosti prema vani. Iznad astenosfere, istim tempom deformacija, stijene se ponašaju elastično, ali se mogu slomiti jer su krte, zbog čega nastaju rasjedi. Smatra se da kruta litosfera pluta ili se pomiče po sporo plovećoj astenosferi, što uzrokuje pomicanje tektonskih ploča opisanih teorijom tektonike ploča.

Iako se dugo sumnjalo u postojanje astenosfere, ono je potvrđeno analizama seizmičkih valova nastali nakon potresa i Čileu 1960.
Bistra (planina)

**Bistra** (makedonski: *Бистра*) je planina na zapadu Republike Makedonije, dio je većeg šarplaninskog gorskog lanca. Graniči sa planinama; Šara, Bukovik, Stogovo, Krčin, Dešat i Korab. Na jugoistočnim padinama planine nalazi se kičevska kotlina i grad Kičevo. Sa sjevera se nalazi Mavrovsko jezero. Sa zapadne strane kanjon je rijeke Radike, dijeli planinu Bistru od planine Stogovo.

## Karakteristike
Geološki, planina Bistra je kraška planina, i ima brojne vrtače, udubine, pećine i erozijske udoline tipične za kras. Ima 14 većih kraških polja, Tonivoda, Govedarnik, Bardaš, Sultanica, Solumnica, Suvo pole, Mal Brezovec, Golem Brezovec, Čukni Topanica, Dolno Polce, Gornjo Polce, Tri Bari, Tri Groba i Lazaropole. Od pećina su najpoznatije **Alilica** i **Kalina Dupka**.
U prošlosti je bila poznata je po brojnim pašnjacima, i stadima ovaca, a danas se na njoj nalazi skijaški centar - **Zare Lazarevski** (*Mavrovo - Bistra*). Planina Bistra, graniči sa Nacionalnim parkom Mavrovo, i dobar dio ove planine dio je ovog poznatog parka.

## Vrhovi
Najviši vrh planine je **Medenica** na 2 163 metara, a ima još nekoliko vrhova viših od 2 000 metara a to su; *Trebiška dupka* (2151 m), *Kjurkov dol* (2110 m), *Bistra* (2101 m), *Jaročkač* (2015 m) i *Govedarnik* (2011 m). Do vrha vodi vodi lagana staza, od
planinskog sela Galičnik (nalazi se na 1 350 nadmorske visine). Ovo selo je u novije vrijeme poznato je po etno priredbi - **Galička svadba**.

## Vanjske veze
* O planini Bistra 
* ski centar Zare Lazarevski, Mavrovo
Mavrovsko jezero

**Mavrovsko jezero** (makedonski: Мавровско Езеро) je umjetno jezero koje se nalazi u sjeverozapadnom dijelu Republike Makedonije, na nadmorskoj visini od 1 200 m., između visokih šumovitih planina.

## Geografija
Jezero je sa juga ograđeno šumovitom i travnatom planinom Vlainicom, a sa *sjevera* ograncima Šar planine. Sve do 1947 godine na istom mjestu nalazila se je **Mavrovska kotlina**, niz koju je tekla Mavrovska reka. Tada je izgrađena velika zemljana brana, na izlazu rijeke iz kotline prema rijeci Radiki, i tako je nastalo Mavrovsko jezero. Jezero se puni, uz manje dotoke u osnovi vodama rijeke Radike, podzemnim kanalima. Vode Mavrovskog jezera koriste se za rad hidroelektrane - **Vrben** i za navodnjavanje. U toku zime, jezero se ledi.

Novoizgrađeno jezero naplavilo je 1,370 hektara zemljišta (pretežito livada) i sakupilo oko 357 milijuna m³ vode. 
* Mavrovsko jezero je dugo 10&nbsp;km, i široko između 3 do 5&nbsp;km
* Najveća dubina jezera je 50 m, i nalazi se u blizini brane koja je visoka 54 m, i duga 210 m a široka 5 m, u branu je ugrađeno 705 000 m³ ,materijala.

Mavrovsko jezero je poribljeno sa pastrvom i drugim ribljim vrstama, tako da je danas omiljeno odredište sportskih ribolovaca i rekreativaca.

## Vanjske veze

* Mavrovsko jezero
Nacionalni park Mavrovo

**Nacionalni park Mavrovo** (makedonski: *Национален Парк Маврово* (*Nacionalen Park Mavrovo*) nalazi se u zapadnom dijelu zemlje i najveći je od tri nacionalna parka u Republici Makedoniji.

Mavrovo ima 30 slikovitih pećina, uključujući Šarkovu špilju u blizini Rostuša, otkrivenu tek prije 30 god. U Mavrovu je Lokuv, najmanje glacijalno jezero u Makedoniji. Geomorfologiju čini kanjon rijeke Radika, mnogi klanci, strme sekcije, stijene različitog oblika i vodopadi.

Park je osnovan 1948 godine, i prostire se na površini od 73.088 ha, obuhvaća planine: Korab, Dešat, jugozapadne ogranke Šar planine, velike dijelove planine Bistre, te sjeverne dijelove Krčina. Središnji dio parka zauzima dolina i korito rijeke Radike.

## Flora i fauna
U parku su najzastupljenije bukove šume. U parku raste oko 60 endemskih vrsta biljaka.

Što se tiče faune, nacionalni park Mavrovo je dom za oko 140 vrsta ptica, između ostlih tu živi; Sivi sokol, Orao krstaš, Suri orao, 11 vrsta vodozemaca, 12 vrsta gmazova i 38 vrsta sisavaca; medvjed, ris, divokoza, divlja mačka.

Zaštitni znak regije je potopljena crkva Sv. Nikola u umjetnom Mavrovskom jezeru, koja je vidljiva u zavisnosti od vodostaja. U blizini je arheološko nalazište Sv. Nikola. Mjesto je nekropola iz kasnog srednjeg vijeka. U ljeto, kada je razina vode u Mavrovskem jezeru manja manje se vide ploče s grobnica Mavrovsko jezero pogodno je za posjetitelje tijekom cijele godine - ljeti za kupanje, a zimi, kada je zamrznuta, klizanje na ledu.

## Ostali makedonski nacionalni parkovi
* Nacionalni park Galičica
* Nacionalni park Pelister
## Reference

## Vanjske veze
* Službene stranice Nacionalnog parka Mavrovo 
* O Nacionalnom parku Mavrovo
Karaorman

**Karaorman** (makedonski: *Караорман*) je srednje velika planina na jugozapadu Republike Makedonije.

Ova planina je dio planinskog lanca Šara - Korab - Dešat - Stogovo - *Karaorman*. Ime planine - *Karaorman*, je turskog porijekla i znači **Crna šuma**.
Najviši vrh planine je **Orlov vrh** sa 1794 metra. 
U podnožju planine, sa juga, nalazi se grad Struga, iznad kojeg se u pravcu sjeveroistoka uzdiže Karaorman. Nakon planine u istom pravcu nalazi se kotlina **Debarca**, sa gradom Kičevom na sjeveru gornjeg djela te kotline.

## Vanjske veze
Nahija

**Nahija** ( arapski: ناحية, turski: nahiye) bila je najmanja administrativna jedinica Osmanskog carstva, nešto poput današnje općine. Nahija postoji i danas kao administrativna upravna jedinica u Siriji, Jordanu i Iraku.

Za osmanske vladavine u toku 15. vijeka to je bila najmanja teritorijalna administativna jedinica, ispod veće kaze, uobičajeno je imala po desetek sela, grupiranih oko jednog većeg naselja ili gradića.
Sandžak (teritorijalna jedinica)

**Sandžak** ( – "zastava") je naziv za teritorijalnu jedinicu, podoblast ili dio vilajeta, dakle provincije Osmanskog Carstva.

Sandžaci su prvotno (u 14. vijeku) bili dio vojničkog ustroja osmanskog konjaništva, pa prema tome i dio osmanskog vojno-feudalnog sistema. 
Sandžakom je upravljao sandžak-beg.
Peter Sugar

**Peter Sugar** (januar 1919, Budimpešta, Mađarska - 5. decembar 1999) je bio američki istoričar i kontraobaveštajac u Vojsci SAD. Posebno se bavio istorijom centralne i istočne Evrope i često je učestvovao na međunarodnim konferencijama tokom Jugoslovenskih ratova. Američko udruženje za unapređenje slovenskih studija mu je uručilo Nagradu za životno delo povodom istaknutog doprinosa u oblasti Slovenskih studija.

## Vanjske veze
* Podsećanje na Pitera Šugara
*