Motrenje (budizam)

**Motrenje** (sanskrit: ध्यान ***[[dhyāna]]***, pali: *jhāna*, kineski: *chán*, japanski: ***[[zen]]***) je osnovna tehnika budističke meditacije, sinonim za samu meditaciju.

Označava kontemplativno zadubljenje koja se postiže intenzivnom koncentracijom na određeni misaoni ili telesni predmet. Najčešće onaj čiji predmet koncentracije nije spoljašnji vežba zatvorenih očiju. Uobičajena osnova je sabranost na dah.

Buda je preporučivao motrenje (*đhanu*) kao tehniku pomoću koje um stiže od prenatrpanosti do potpune jasnoće, posebno motrenje sadržaja svesti, čulnih nadražaja i naših reakcija na njih. On je kao bitnu osobinu oslobođenog (Tatagate) naveo da on zna osećaje, opažaje i misli "kada nastaju, kada traju, kada nestaju."

Motrenje je jedno od sredstava postizanja nirvane, putem kroćenja svesti i postizanja spokojstva. *Dhjana* je bila sržna praksa ranog budizma, ali je vremenom potisnuta drugim formama budističke meditacije. Ova tehnika je temelj zen budizma.

## Etimologija

Sanskritska reč *[[dhjana|dhyāna]]* je nastala od indo-evropskog korena „*dheia*“, što znači gledati, videti, motriti, zreti. Originalno značenje reči bilo je razmotriti, sagledati, iako je već u Budino vreme dobila značenje meditativnog zadubljenja.

Ekvivalent u kineskom jeziku je č'an a u japanskom zen.

Na zapadne jezike se često neadekvatno prevodi kao meditacija (razmišljanje) ili nešto približnije kao kontemplacija.

## Budino učenje

### Otklanjanje prepreka

Prepreke u budizmu označavaju unutarnje barijere koje sprečavaju razvijanje pažnje i uvida. Pet glavnih prepreka su čulna želja, zlovolja, lenjost, nemir-strepnja i sumnja. Buda je poredio ove prepreke sa teškim i neugodnim stanjima:

Prvi korak u praktikovanju đhane je istrajna i redovna vežba do nivoa kada su pet prepreka uma neutralisane.

### Stupnjevi motrenja

Tehnika motrenja (*đhana*) sastoji se od nekoliko reduktivnih stupnjeva, na kojima je prisutno sve manje obeležja uma. Buda opisuje kako redom nestaju govor, razmišljanje, radost, udisanje i izdisanje, opažanje oblika, opažanje beskrajnog prostora, opažanje beskrajne svesti, opažanje područja ničega, sve dok konačno ne prestanu opažanje i oseti:

Još u početku se javljaju prijatna stanja (radost i sreća), koja na kraju prevladavaju.

#### Motrenje oblika

Prva četiri stupnja zagledanja su u područje oblika (*[[rupa]]*):
* Prvi stupanj: prisutno je zamišljanje (*[[vitakko]]*), promišljanje (*[[vicaro]]*), radost (*[[piti]]*), zadovoljstvo (*[[sreća (budizam)|sukha]]*), i sabranost (*[[samadhi]]*); 
* Drugi stupanj: radost, zadovoljstvo i sabranost ; 
* Treći stupanj: zadovoljstvo i sabranost , 
* Četvrti stupanj: sabranost i novostečena spokoj (*[[upekkha]]*).

Buda ovako opisuje ulazak prvi stupanj zadubljenja, nakon uklanjanja mentalnih prepreka:

Nakon toga dolazi plemenita ćutnja:

Pali kanon nadalje prenosi Budine detaljne opise za sve ostale stupnjeve đhane. Opis četvrtog stepena glasi: 

#### Motrenje ne-oblika

Naredna četiri stupnja motrenja su van područja oblika (*[[arupa]]*), i nazivaju se *arupa-đhanam*. Sva njih, kao i poslednje motrenje u području oblika, karakterišu sabranost i ravnodušnost.

Buda ovako opisuje ulazak u motrenje ne-oblika (srpskohrvatski prevod):

### Rezultati motrenja

Buda je naveo sledeće rezultate „za onog koji nalazi užitak u motrenju”, odnosno može očekivati da postane:
* ulaznik-u-tok
* jednom-povratnik
* ne-povratnik
* arahant

## Zen

Zen budizam je, prema predanju, nastao na osnovu prenošenja tehnike motrenja (pali: *đhana*, kineski: *čan*, japanski: *zen*) od Bude preko njegovih učenika, do današnjih zen majstora, u neprekinutom lancu. Zen je usredsređen na samu tehniku meditacije, koja vodi probuđenju, odbacivši sve suvišne forme.

Japanski zen učitelj Dogen je sveo budizam na praktikovanje zazena ili „sedeće meditacije“, gde se svesni tok sadržaja uma posmatra bez zaustavljanja na bilo kom pojedinačnom predmetu, sve dok se ne smiri i ne sabere, ne doživljavajući više nikakvo uplitanje. U ovom stanju je moguće doživeti probuđenje.

D. T. Suzuki u *Esejima o zenu* savetuje da je bolje držati oči otvorene, pogotovo dok traje napor koncentrisanja, jer zatvaranje očiju pojačava sklonost fantaziranju, glavnoj smetnji koju treba odstraniti.

## Tumačenja

Čedomil Veljačić ističe princip ne-ekstatičnosti u Budinoj tehnici motrenja, za razliku od srodnih meditativnih postupaka u drugim indijskim religijama. Buda daje uput da treba promatrati "telo u telu, osećaje u osećajima, svest u svesti, i predmete svesti u samim tim predmetima" – ne uznoseći se u "više sfere" i ne težeći za stanjima "prazne svesti". On ocenjuje da je podela na *rupađđhana* i *arupađđhana* terminologija kasnijih skolastičkih klasifikacija.

Prema D. T. Suzukiju, dhyāna obično podrazumijeva vrstu meditacije ili kontemplacije usmjerene ka nekoj određenoj misli. U hinayana budizmu to je misao o prolaznosti, dok je u mabayani to češće bila doktrina praznine. Kad je um tako izvježban da se može dovesti u stanje savršene praznine u kojoj nema ni traga svijesti, i iz koje je nestao čak i pojam o nesvjesnom; drugim riječima, kad su svi oblici mentalnog djelovanja načisto izbrisani s područja svijesti, ostavljajući um poput neba bez oblačka, samo široko plavo prostranstvo, tad se kaže da je *dhyana* postigla svoje savršenstvo. On napominje da dhyanu ne treba poistovjećivati s zenom.

Savremeni indijski mislilac Krišnamurti o motrenju kaže:

## Literatura
* 
* *Filozofijski rečnik*, Matica Hrvatska, Zagreb 1984.
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Izvori

## Povezano
* Zen
* Dhjana
* Budistička meditacija

## Vanjske veze
* Čedomil Veljačić, Ðhanam - apstraktna umjetnost buddhističke kontemplacije I
* Čedomil Veljačić, Ðhanam - apstraktna umjetnost buddhističke kontemplacije II
* Leonard A. Bulen: Budizam – metod vežbanja uma