open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hemoluminiscencija

**Kemoluminiscencija**, **kemijska luminiscencija** ili **kemiluminiscencija** je vrsta luminiscencije koja nastaje u vezi s kemijskim promjenama u nekim kemijskim tvarima (na primjer oksidacijom fosfora). Pri kemijskoj luminescenciji emitira se energija oslobođena pri nekim egzotermnim kemijskim reakcijama. Te su kemijske reakcije obično oksidacije, pa se tako kemijska luminescencija događa na isti način kao i luminescencija anorganskog kemijskog elementa fosfora kada se on promatra na vlažnom zraku. Prvi put je to primijećeno 1699. 

## Luminiscencija

**Luminiscencija** (engl. *luminescence*: svijetljenje, svjetlucanje) je emisija elektromagnetskoga zračenja (pretežito svjetlosti, ali i ultraljubičastog i infracrvenoga zračenja) koje nije pobuđeno toplinskim (termičkim) procesom i povišenom temperaturom tvari, nego je posljedica primanja energije u nekom drugom obliku. Po tome se razlikuje više oblika luminiscencije: bioluminiscencija, elektroluminiscencija, radioluminiscencija (posljedica djelovanja ionizirajućega zračenja), triboluminiscencija (nastaje prilikom lomljenja nekih kristala), luminiscencija trenja, kemijska luminiscencija ili kemiluminiscencija (nastaje u vezi s kemijskim promjenama u nekim tvarima), kristaloluminiscencija (nastupa kod kristalizacije nekih tvari), termoluminiscencija (nastaje zagrijavanjem nekih tvari, ali samo ako su prije toga bile izložene nekomu zračenju, na primjer ionizirajućemu zračenju), fotoluminiscencija (posljedica obasjavanja određenih tvari svjetlošću svih valnih duljina). Tvar luminiscira kada se primanjem energije jednim od navedenih načina elektroni u atomu prvo pobude u više energetsko stanje, a zatim se emisijom dijela ili ukupne primljene energije u obliku zračenja vraćaju u osnovno stanje. Ako se luminiscencija pojavljuje za vrijeme trajanja pobude ili najviše 10–8 sekundi nakon toga, riječ je o fluorescenciji, a opaža li se luminiscencija i pošto pobuda prestane, govori se o fosforescenciji.

Luminiscencija je bila podvrgnuta mnogim pokusima i teoretskim istraživanjima, a tek je kvantna mehanika uspjela riješiti osnovna pitanja u vezi s tom pojavom. Spektar luminiscentnoga zračenja svojstven je za svaku pojedinu tvar, pa se može vrlo uspješno iskoristiti da se odredi prisutnost neke tvari u uzorku. Time se bavi luminiscentna analiza; ona se na primjer upotrebljava i pri određivanju pojedinih vrsta dragoga kamenja. Luminiscencija se primjenjuje u različitim izvorima svjetlosti, najviše za fluorescentnu rasvjetu. Kod te vrste rasvjete primarnu ulogu ima elektroluminiscencija, iako se uz nju rabi i fotoluminiscencija. Ekonomičnija je od obične, toplinske električne rasvjete (električna žarulja), jer je utrošak električne energije za jednaki svjetlosni tok manji, kao i zato što se većina ultraljubičastoga, za oko nevidljivoga zračenja, fotoluminiscentnim procesom pretvara u vidljivi dio spektra. Prikladnim izborom fluorescentne tvari mogu se dobiti sve boje vidljive svjetlosti. U nekim slučajevima, na primjer pri scenskoj rasvjeti, za postizanje specijalnih učinaka (svjetleći zidovi, zavjese i slično) sve se više primjenjuje i fosforescencija. 

## Izvori
Rasveta

**Rasveta** je svrhovita upotreba svetlosti, za osvetljenje prostora ili objekata. Izvor svetlosti koji se koristi za rasvetu može biti ili umetan (reflektori, lampe itd.) ili prirodan (dnevna svetlost).
Hippocratic Oath

***Hippocratic Oath*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 16. oktobra 1995. godine. Radnja prikazuje kako dr. Bashir i Miles O'Brien prilikom jedne misije na usamljenoj planeti završe kao zarobljenici grupe Jem'Hadara čiji ih vođa nastoji angažirati da pronađu antidot koji bi ih riješio ovisnosti o drogama koje im dobavljaju gospodari Dominiona; istovremeno na DS9 Worf pokušava na svoju ruku strpati Quarka iza rešetaka.

## Reference

## Vanjske veze
*
Jačina svetla

**Jačina svetla** (takođe *svjetlosna jakost*, *intenzitet svetla*, *luminacijski intenzitet*; oznaka *I<sub>s</sub>*) je jedna od sedam osnovnih fizikalna veličina koja opisuje snagu elektromagnetskog zračenja u području frekvencija vidljive svjetlosti. Određuje se kao količnik svjetlosnoga toka *Ф<sub>s</sub>* koji emitira izvor svjetlosti i ugla *ω*, to jest:

: I_s = \frac{\Phi_s}{\omega} 

Mjerna jedinica svjetlosne jakosti jest kandela (lat. *candela*: svijeća; oznaka cd). Određena je svjetlosnom jakošću izvora, koji u danom smjeru zrači monokromatsko zračenje frekvencije 540 THz, i kojem je jakost zračenja u tom smjeru (1/683) W/sr.

## Fotometrija

Fotometrija je grana optike koja se bavi mjerenjem svojstava svjetlosti, u smislu njenog *doživljenog* sjaja u ljudskom oku. Sedam osnovnih fotometrijskih veličina opisuje svojstva svjetlosti:

## Izvori

## Povezano
* Svetlost
Period (fizika)

**Period oscilovanja** je vreme trajanja jednog titraja. To je vreme potrebno da telo iz jedne tačke putanje dospe u tu istu tačku, sa istim smerom brzine. Jedinica za period u SI sistemu je jedna sekunda [s].

## Harmonijsko oscilovanje
Harmonijsko oscilovanje, je oscilovanje kod koga se veličina koja osciluje menja po zakonu sinusa (ili kosinusa). Oscilacije koje se sreću u prirodi i tehnici često su po karakteru slične harmonijskim, pa se procesi mogu predstaviti korišćnjem modela harmonijskog oscilovanja. Kod harmonijskog oscilovanja period oscilacije (T) računa se po formuli:

:T = \frac {t}{n}

gde je:
* t – ukupno vreme oscilovanja izraženo u sekundama (s)
* n – broj oscilacija

Takođe, period oscilovanja jednak je recipročnoj vrednosti učestanosti (broju oscilacija u jednoj sekundi):

:T = \frac {1}{\nu}

gde je \nu linearna frekvencija (učestanost) izražena u hercima (Hz)

## Kružno kretanje

Pri kretanju materijalne tačke po kružnici ravnomernom ugaonom brzinom, veličina S koja osciluje može da se predstavi funkciojom:

:S=S_0 \sin{(\omega +\phi)}

gde je:
* S_0 — maksimalna vrednost veličine koja oscijulje (amplituda) 
* \phi — početna faza oscilovanja u trenutku t = 0
* \omega +\phi — faza oscilovanja u momentu vremena t
* \omega — kružna frekvencija

S obzirom da sinusna funkcija menja vrednosti od 1 do -1, vrednosti veličine S se kreću u rasponu od S0 do -S0, a svaka od njih će se ponoviti posle perioda oscilovanja T, kada se faza oscilovanja pomeri za 2\pi:

:\omega (t + T)  + \phi= \omega t  + \phi + 2\pi

Odnosno, period oscilovanja se računa po formuli:

:T = \frac {2\pi}{\omega}

gde je:

* \pi — konstanta pi
* \omega — kružna frekvencija

## Elastična opruga

Kod tela obešenog o apsolutno elastičnu oprugu, harmonijsko oscilovanje nastaje pod dejstvom elastične sile duž jedne ose. Period oscilovanja u tom slučaju zavisi od osobina opruge i mase tela obešenog o nju:

:T = 2 \pi \sqrt{\frac {m}{k}}

gde je:
* m — masa tela
* k — koeficijent elastičnosti opruge

Formula važi samo za elastične oscilacije u granicama u kojima se ispunjava Hukov zakon, odnosno kada je masa opruge mala u poređenju sa masom tela.

## Matematičko klatno

Kod matematičkog klatna, odnosno materijalne tačke, koja se u polju zemljine teže kreće na stalnom rastojanju od tačke oslonca, za male amplitude važi formula:

:T = 2 \pi \sqrt{\frac {l}{g}}

gde je:

* l — stalno rastojanje od tačke oslonca, odnosno dužina klatna
* g — ubrzanje zemljine teže

## Reference

## Povezano
* Periodično kretanje
Indiscretion (Star Trek: Deep Space Nine)

***Indiscretion*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 23. oktobra 1995. godine. Radnja prikazuje kako major Kira odlazi tražiti nestali cardassijanski brod koji je za vrijeme okupacije prevozio zarobljenike, te kako joj se u toj misiji pridruži Gul Dukat.

Inspiraciju za scenario epizode je dao klasični vestern *[[The Searchers]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*
Rejoined

***Rejoined*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 30. oktobra 1995. godine. Radnja prikazuje kako grupa trillskih naučnika dolazi na DS9 sudjelovati u eksperimentu stvaranja umjetne crvotočine, te kako se među njima nalazi dr. Lenara Kahn, čiji je simbiot imao domaćina koji je sa Daxovim domaćinom davno bio u braku; Jadzia Dax se suočava sa ponovno rasplamsalim osjećajima prema svojem nekadašnjem bračnom drugu, ali i riskira egzil jer Trilli ponovne veze bivših simbiotskih domaćina smatraju nemoralnim.

*Rejoined* je poznata kao epizoda serije, odnosno franšize *[[Star Trek|Zvjezdanih staza]]*, koja se dotada na najeksplicitniji način dotakla homoseksualnosti i imala scenu poljupca dvije žene koja je kasnije proglašena antologijskom.

## Vanjske veze
*
Fire (Part 1)

***Fire (Part 1)*** () je epizoda, odnosno premijera  sezone američke policijske TV-serije **, premijerno prikazana 20. oktobra 1995. godine. Radnja prikazuje kako Pembleton i Bayliss istražuju niz ubistava vezanih uz podmetnute požare, te kako se prilikom istrage upoznaju Alana Kellermana, kolegu iz Odjela za požare. Epizoda, na čijoj je špici Reed Diamond, koji tumači Kellermanov lik, naveden kao član redovne glumačke postave, je imala nastavak pod naslovom *[[Fire (Part 2)]]* sedam dana kasnije.
Fire (Part 2)

***Fire (Part 2)*** () je epizoda američke policijske TV-serije **, premijerno prikazana 27. oktobra 1995. godine. Radnja prikazuje kako Pembleton, Bayliss i Adam Kellerman, detektiva Odjela za požare, nastavljaju istragu smrtonosnih požara u vrijeme kada Ray Giardello dobije obavijest da će mu pretpostavljeni odobriti novog detektiva u odjelu; Giardello je na kraju duboko impresioniran Kellermanom te mu ponudi posao.

## Izvori

1.  Kalat, David P. (1998). *Homicide: Life on the Street: The Unofficial Companion*. Los Angeles, California: Renaissance Books. p.&nbsp;102. .
2.  Levinson, Barry. (2003) (Audio commentary). *Homicide Life on the Street - The Seasons 1 & 2*. [DVD]. A&E Home Video.
Persistence of Vision (Star Trek: Voyager)

***Persistence of Vision*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 30. oktobra 1995. godine. Radnja prikazuje kako kapetanica Janeway nakon boravka u holodecku počne patiti od halucinacija, ali kako one sa vremenom pogađaju i druge članove posade.

## Izvori


## Vanjske veze
*
Rasipanje (optika)

**Rasipanje**  ili **disperzija** (lat. *dispersio* - raspršenje, rasipanje), u optici, je razlaganje složene svjetlosti na boje, zbog ovisnosti indeksa loma o valnoj dužini. Zračenje veće valne dužine (na primjer crveno) lomi se slabije od onog s kraćom valnom dužinom (na primjer ljubičasto), jer je indeks loma obrnuto razmjeran valnoj dužini.

## Abbeov broj

**Abbeov broj** (oznaka *V<sub>D</sub>*) je veličina kojom se opisuje disperzija svjetlosti u optičkome mediju. Definirana je kao omjer indeksâ loma medija za različite valne dužine svjetlosti:

:V_D = \frac{ n_D - 1 }{ n_F - n_C },

gdje je: *n<sub>D</sub>* - indeks loma Fraunhoferove linije (Joseph von Fraunhofer) D (valne dužine 589,2 nm), *n<sub>F</sub>* - indeks loma Fraunhoferove linije F (valne dužine 486,1&nbsp;nm) i *n<sub>C</sub>* - indeks loma Fraunhoferove linije C (valne dužine 656,3&nbsp;nm). Što je manji Abbeov broj, to je veća disperzija boja. Na primjer krunska stakla imaju Abbeov broj 50 do 65, a flintska (kremeno staklo) između 30 i 50.

## Duga

**Duga** je česta optička pojava u Zemljinoj atmosferi u obliku jednog ili više obojenih kružnih lukova, koja nastaje jednostrukim ili višestrukim lomom i odbijanjem zraka svjetlosti u kapljicama kiše. Pojava se obično vidi na zastoru kišnih kapi kada promatrač stoji okrenut leđima Suncu i gleda u smjeru toga zastora. Spektralne boje duge poredane su od crvene na vanjskom rubu do plave na unutarnjem rubu. Kod sekundarne duge, kada se zraka svjetlosti dvaput odbija na unutarnjoj površini kapljice, poredak boja obrnut je, a jačina duge slabija. Središte luka leži na crti koja spaja promatračevo oko s izvorom svjetlosti, i to tako da otklon crvene zrake, zbog loma i odbijanja, iznosi 42°, a za plavu zraku 40°, pa se pod tim kutovima i vidi luk glavne duge. Unutarnji luk sekundarne duge vidi se pod kutom od 52°. Duga se može pojaviti i na maglenim kapljicama, raspršenim kapljicama vodopada i kapljicama rose (**bijela duga**). Djelomično tumačenje glavne duge dao je već u 16. stoljeću Markantun de Dominis, a nešto poslije prošireno tumačenje dali su René Descartes i Isaac Newton. Potpuniju teoriju o dugi razvili su engleski astronom George Biddell Airy (1837.) i austrijski meteorolog Josef Maria Pertner (1897.).

## Izvori

## Povezano

* Svetlost
* Duga
Kaljub

**Kaljub** (arapski: قليوب/*Qalyūb*) je grad od 149,737 stanovnika u Egiptu u Muhafazi Kaljubija.

## Geografija

*Kaljub* se nalazi na vrhu Delte Nila u Donjem Egiptu, prostire se sjeverno od Kaira, nedaleko od desne obale Nila i mjesta gdje se Nil razdvaja na rukavce Rašid i Damijeta.

Od centra Kaira je udaljen nekih dvadesetak km pa je zapravo samo dio konurbacije *Metropolitanski Kairo* u kojoj živi 20,440,000 stanovnika.

## Historija

Dobar dio građevina historijskog centra podignut je od materijala uzetog iz ruševina antičkog Heliopolisa, koji se nalazi nekoliko kilometara jugoistočno. Prvi put je dokumentiran 641., godinu dana nakon Arapske invazije na
Bizantski Egipat, kad je arapski osvajač Amr ibn al-As sagradio most preko kanala kako bi lakše pokorio gradove u Delti.

Kaljub se napatio 1804.- 05., tri godine nakon povlačenja napoleonove vojske iz Egipta, od razularenih mamelučkih vojnika.
Sredinom 19. vijeka Kaljub je izgubio status administrativnog centra muhafaze na račun Benhe.

Današnji Kaljub je industrijsko predgrađe Kaira, grad tekstilne industrije. 
Poznat je po nekoliko starih džamija, od kojih je najimpresivnija Velika džamija iz 1182, potpuno rekonstruirana između 1735.-36. 
On je raskrsnica nekoliko važnih željezničkih pruga u Delti, a kako leži na trasi autoputa Kairo-Aleksandrija, odlično je povezan sa svim većim gradovima.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Qalyūb, Egypt''
Svjetlosna energija

**Svjetlosna energija** ili **količina svjetlosti** (oznaka *Q<sub>s</sub>*) je fotometrijska fizikalna veličina koja opisuje energiju elektromagnetskoga zračenja onih valnih duljina (380 do 780 nm) za koje je ljudsko oko osjetljivo (ljudsko je oko najosjetljivije za valnu duljinu svjetlosti od 555 nm, to jest tada je najveća svjetlosna učinkovitost). Mjerna jedinica svjetlosne energije jest lumensekunda ili lumen sekunda (lm ∙ s).

## Fotometrija

Fotometrija je grana optike koja se bavi mjerenjem svojstava svjetlosti, u smislu njenog *doživljenog* sjaja u ljudskom oku. Sedam osnovnih fotometrijskih veličina opisuje svojstva svjetlosti:

## Izvori
Massava

**Massava** ili **Mitsiva** je lučki grad od 27,179 stanovnika u sredini Eritreje.

## Geografija

Massava leži u istoimenom zaljevu Crvenog mora, udaljena 64 km sjeveroistočno od glavnog grada Asmare na visoravni, sa kojim je povezana cestom i željeznicom.
Grad se prostire po otocima Taulud i Massava (mjesto moderne luke) i po poluotocima Gerar i Abdel Kader, koji su povezani nasipima. 
Massava je jedno od najvrućijih mjesta na svijetu s prosječnom godišnjom temperaturom od 30 °C, a većina njenih stanovnika su muslimani.

## Historija

Massava je od 16. vijeka etiopska luka, kojom od 1557. vlada Osmansko Carstvo. Narednih 300 godina mjenjala je gospodare da bi od 1885., potpala pod Kraljevinu Italiju. Sve do 1900. bila je prijestolnica kolonijedjelujući kao glavni grad kolonije Eritreje do 1900. Za Drugog svjetskog rata već krajem 1941. zauzele su je jedinice Britanske Armije i držale u svojim rukama sve do 1952. kad je zajedno sa ostalom Eritrejom ušla u sastav Etiopije.
Grad je teško oštećen 1990., u vrijeme Eritrejskog rata za nezavisnost.

Massava je najveća eritrejska luka iz koje se izvoze poljoprivredni proizvodi; kava, kože, uljarice, orašasti plodovi, sol, riba i biseri a 
uvoz]]i industrijska roba. 
Od industrijskih poduzeća Massava ima cementaru, solanu i pogone za preradu ribe i mesa.

Massava je i turistička destinacija, - grad neobične arhitekture, mješavine talijansko - arapskih utjecaja.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Massawa, Eritrea''
Kordofan

**Kordofan** (arapski: كردفان / Kurdufān) je ime za historijsku i geografsku regiju u centru Sudana, koja se prostire od Darfura na zapadu do doline Bijelog Nila na istoku.
   
## Geografija

Kordofan pokriva područje od 376 145 km² u kom živi 5 281 700 stanovnika (2018).

Sjeverni dio regije je pustinjska ravnica, posnog pjeskovitog tla, obrasla grmolikim akacijama i pustinjskom travom, on se na krajnjem sjeveru pretvara u pravu pustinju. Južni dio Kordofana ima blago valovito glineno tlo, prošarano raštrkanim granitnim Nubijskim planinama, koje se na istoku uzdižu do nadmorske visine od oko 900 metara.

Tu pada nešto više kiše pa je i vegetacija obilnija.

Današnji Kodofan je administrativno podjeljen na tri vilajeta: Južni Kordofan (1 300 700 stan / 79470 km²), Zapadni Kordofan (1 764 800 / 111 373]]) i Sjeverni Kordofan (2 216 200 / 185 302).
 
## Historija

Kordofan je početku bili naseljen negroidnim Nubijcima, pa ime te regije vjerojatno potječe od nubijske riječi - **kurta**, što znači *muškarci*. 
Kraj je od 10 do 13. vijeka vjerojatno bio pod utjecajem kršćanstva, ali je nakon tog ušao u sferu islamskog trgovačkog imperija Kanem-Bornu. 
Od 14. vijeka počinje penetracija arapskih nomadskih stočara iz Egipta u Kordofan, što je dovelo do migracije autohtonog stanovništva u brda. 
U 17. vijeku zavladao je kratkotrajni Masaba sultanat, da bi se tokom 18. vijeka za vlast nad Kordofanom natjecali sultani od Sennara i Darfura, ali bez trajnog efekta.

Početkom 1820-ih egipatski valija Muhamed Ali zavladao je Kordofanom. 
Trgovina robljem bila je važna u Kordofanu sve dok je tadašnji sudanski general guverner Charles Gordon nije iskorjenio.
To je dovelo do kratkotrajne pobune 1878. ali je Kordofan ostao pod vlašću Egipatskog Kedivata sve do 1882., kad je islamski lider poznat kao Mahdi podigao Ustanak u Sudanu. 
Britanski pukovnik William Hicks, poslan da pomogne opkoljenom Gordonu u Kartumu i uguši ustanak, teško je poražen i ubijen u Kordofanu 3. novembra 1883.

Nakon bitke kod Omdurmana 1899. Kordofan je postao jedna od provincija tadašnjeg anglo - egipatskog kondominijuma Sudan.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Kordofan, historical region Sudan''
Mit Gamr

**Mit Gamr** (arapski: ميت غمر/*Mīt Ghamr*) je grad od 140,985 stanovnika u Egiptu u Muhafazi Dakahlija.

## Geografija

*Mit Gamr* se nalazi u Delti Nila u Donjem Egiptu, prostire se na desnoj (istočnoj) obali rukavca Nila - Damijeta
Od svog administrativnog centra Mansure udaljen je 43 km južnije, a od Zakazika svega 28 km prema jugozapadu, a od Tante 29 km.

Na suprotnoj obali Damijete prostire se grad Zifta od 102,411 stanovnika sa kojim je spojen mostom.

## Historija

Mit Gamr je grad aluminija u njemu se proizvodi 70 % svih egipatskih proizvoda od tog metala. Poznat je i kao pionir islamskog bankarstva i po Koptskoj pravoslavnoj crkvi - Mari Gorges (Sveti Georgije). Po lokalnoj legendi za velikog požara koji je zahvatio grad 1920. sam Sveti Georgije se pojavio sa svojim konjem na vrhu crkve i objavio da je ona jedino sigurno mjesto.

On je i univerzitetski grad, u njemu djeluje filijala kairskog Univerziteta Al-Azhar.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Mit Ghamr Travel Guide''
Petar Ljebedev

**Pjotr Nikolajevič Lebedev** (rus.: **Пётр Никола́евич Ле́бедев**; Moskva, 8. ožujka 1866. – Moskva, 14. ožujka 1912.), ruski fizičar. Diplomirao (1891.) u Strasbourgu. Radio na Moskovskome državnom sveučilištu Lomonosov (od 1891. do 1911.). Konstruirao izvor elektromagnetskih valova valne duljine od nekoliko milimetara (1895.). Prvi je dokazao (1899.) da svjetlost tlači površinu na koju pada, a prvi je i pokusima izmjerio tlak elektromagnetskog zračenja. Prvi je izmjerio djelovanje tlaka elektromagnetskog zračenja na molekule plina (1909.). Djelovanjem tlaka elektromagnetskog zračenja na plinove tumači se na primjer svinutost repova kometa. Bavio se teorijom magnetizma, a osobito je proučavao Zemljino magnetsko polje. Pridonio je osnivanju instituta za fiziku u Moskvi, koji se danas naziva Lebedevljev institut za fiziku Ruske akademije znanosti. Po njem je nazvan krater na Mjesecu (Lebedev (krater)). 

## Tlak elektromagnetskog zračenja

**Tlak elektromagnetskog zračenja**, **radijacijski tlak** ili **svjetlosni tlak** je tlak kojim svjetlost ili drugo elektromagnetsko zračenje djeluje na plohu na koju pada. U svakodnevnim uvjetima zanemarivo je malen, ali može biti velik za lasersko zračenje usmjereno na malu površinu. Tlak elektromagnetskog zračenja Sunca nije zanemariv pri proračunima putanja međuplanetarnih letjelica. Prvi ga je opisao J. Kepler (1619.) tumačeći zašto je rep kometa uvijek usmjeren poprečno (radijalno) od Sunca, teorijski ga je predvidio J. C. Maxwell (1862.), a prvi je pokusom dokazao njegovo postojanje (1899.) i izmjerio njegovo djelovanje na molekule plina (1909.) P. N. Lebedev. 

Tlak elektromagnetskog zračenja je tlak koji pritišće bilo koju površinu, koja je izložena elektromagnetskom zračenju. Ako ga površina upije, onda je tlak jednak iznosu zračenja podijeljenim sa brzinom svjetlosti. Ako je zračenje potpuno odbijeno (reflektirano), onda je tlak elektromagnetskog zračenja dvostruk. Tako na primjer, Sunčevo zračenje ima snagu 1 370 W/m2, pa je onda tlak elektromagnetskog zračenja 4,6 x 10-6 Pa (upijeno). 

## Izvori
Polarizacija

**Polarizacija** (prema srednjovj. lat. *polaris*: polarni, od lat. *polus*: pol, stožer) može značiti usmjeravanje u suprotne strane; stjecanje polarnosti. Izraz polarizacija je višeznačan:
* električna polarizacija je usmjeravanje električnih dipola molekula ili induciranje električnoga dipola pod utjecajem električnoga polja. Učinak u dielektriku (izolatoru) odgovara razdvajanju površinskoga električnoga naboja pod utjecajem električnoga polja (polarizacija dielektrika).
* elektrokemijska polarizacija je pojava električnoga napona suprotnoga naponu galvanskoga članka ili narinutomu naponu pri elektrolizi, zbog čega napon na stezaljkama članka opada ili sasvim nestaje, a provođenje elektrolize zahtijeva uspostavljanje napona na stezaljkama barem jednakoga protunaponu polarizacije. Polarizacija može nastati zbog izlučivanja neke tvari na elektrodi, na primjer vodika na katodi Daniellova galvanskoga članka, ili pri elektrolizi vode, zbog toga što se u okolini elektroda koncentracija elektrolita povećava ili smanjuje (koncentracijska polarizacija). U oba slučaja nastaje protunapon polarizacije zbog stvaranja novoga članka, u prvom slučaju članka kojemu je razvijena tvar (na primjer vodik) jedna od elektroda, a u drugom slučaju članka u kojem se električna energija stvara pri izjednačenju različitih koncentracija elektrolita u obama elektrodnim prostorima. Sprječavanje polarizacije (depolarizacija) ili njezino izbjegavanje glavni je problem pri elektrolizi i pri konstrukciji galvanskih članaka.
* polarizacija svjetlosti je pojava nesimetričnog titranja električnoga i magnetskoga polja koje šireći se čini svjetlost. Nastaje međudjelovanjem svjetlosti i tvari: refleksijom, dvolomom ili raspršenjem. Svjetlost je linearno polarizirana ako električno polje stalno titra u istoj ravnini, kružno polarizirana ako se ravnina titranja električnoga polja jednoliko vrti (u smjeru kazaljke na satu ili u suprotnom smjeru), djelomično polarizirana ako titranje električnoga polja nije jednakih amplituda u svim ravninama, te nepolarizirana ako električno polje jednako titra u svim ravninama okomitim na smjer širenja svjetlosti.
* magnetna polarizacija ili magnetna susceptibilnost (oznaka *χ<sub>m</sub>*) je fizikalna veličina kojom se opisuje svojstvo tvari da mogu biti magnetizirane u magnetskom polju.

## Reference
Svjetlosni tok

**Svjetlosni tok**, **luminacijski fluks** ili **svjetlosna snaga** (oznaka *Ф<sub>s</sub>*) je fotometrijska fizikalna veličina koja opisuje snagu odaslanoga, prenesenoga ili primljenoga svjetlosnog zračenja; određena je kao umnožak svjetlosne jakosti *I<sub>s</sub>* i ugla osvjetljenja *ω*:

: \Phi_s=  I_s \cdot \omega 

Mjerna jedinica svjetlosnoga toka jest lumen (lm).

## Fotometrija

Fotometrija je grana optike koja se bavi mjerenjem svojstava svjetlosti, u smislu njenog *doživljenog* sjaja u ljudskom oku. Sedam osnovnih fotometrijskih veličina opisuje svojstva svjetlosti:

## Izvori
Svjetloća

**Svjetloća**, **svjetljivost** ili **luminancija** (oznaka *L<sub>s</sub>*) je fotometrijska fizikalna veličina, količnik svjetlosne jakosti *I[[s]]* širokoga plošnog izvora svjetlosti i ploštine *P* projekcije svjetleće plohe izvora okomite na smjer gledanja:

: L_s = \frac{I_s}{P} 

Za sekundarne izvore svjetljivost ovisi o faktoru refleksije. Mjerna jedinica svjetljivosti jest kandela po četvornom metru (cd/m2). Primjerice, svjetljivost je zaslona računala između 50 i 300&nbsp;cd/m2, a svjetljivost Sunčeva diska u podne oko 1,6 × 109 cd/m2.

## Objašnjenje
Gledamo li direktno u nezaklonjenu električnu žarulju, ona nam blješti i brzo zamara očni živac, te čovjek gubi sposobnost razabiranja okolnih predmeta. Svaka površina koja svijetli, bez obzira na to je li ona sama izvor svjetlosti ili odbija (reflektira) svjetlo, ima izvjesnu svjetloću. Ta **svjetloća** može biti velika ili malena. Svjetloća Sunca je tako velika da u njega ne možemo gledati.

Pod svjetloćom *L<sub>s</sub>* neke plohe *P* razumijeva se omjer između jakosti svjetlosti u dotičnom smjeru i projekcije te plohe na ravninu koja je okomita na zrake svjetlosti. Matematički se to može opisati kao:

: P' = P \cdot \cos \theta 

gdje je *P’* za promatrača prividna veličina svjetleće plohe *P*. Pa je:

: L_s = \frac{I_s}{P \cdot \cos \theta} 

Najveća će biti svjetloća kada je *θ* = 0, to jest u smjeru gledanja, koji je okomit na plohu. Mjerna jedinica za svjetloću je 1 nit (nt). Nit je svjetloća svjetleće plohe od 1 m2, koja u okomitom smjeru emitira jakost od 1 kandele. Prema tome:

:1\ \mathrm{nt} = 1\ \frac{\mathrm{cd}}{\mathrm{m}^2} 

Veća jedinica je 1 stilb (sb):

:1\ \mathrm{sb} = 1\ \frac{\mathrm{cd}}{\mathrm{cm}^2} = 10\,000\ \mathrm{nt} 

## Fotometrija

Fotometrija je grana optike koja se bavi mjerenjem svojstava svjetlosti, u smislu njenog *doživljenog* sjaja u ljudskom oku. Sedam osnovnih fotometrijskih veličina opisuje svojstva svjetlosti:

## Izvori

## Povezano
* Svetlost
Osvetljenost

**Osvetljenost**, **jačina rasvete** ili **iluminacija** (oznaka *E<sub>s</sub>*) je fotometrijska fizikalna veličina kojom se opisuje upadanje svjetlosti na neku plohu, a određena je količnikom svjetlosnoga toka *Φ<sub>s</sub>* i ploštine *P* te plohe, to jest:

: E_s = \frac{\Phi_s}{P} 

Mjerna jedinica osvjetljenja jest luks (lx = lm/m2). Sunce u zenitu daje na osvjetljenom tlu osvjetljenje od približno 100 000 lx, a na granici Zemaljske atmosfere oko 200 000 lx, pun Mjesec daje osvjetljenje 0,25 lx, svjetlost zvijezda daje 0,0003 lx, osvjetljenje za čitanje treba biti barem 50 lx.

Ovisnost osvjetljenja neke površine, zbog radijalnog širenja svjetlosti iz točkastog izvora, obrnuto je razmjerna kvadratu udaljenosti od izvora svjetlosti:

: \frac{E_1}{E_2} = \frac{r_2^2}{r_1^2} 

gdje su *E<sub>1</sub>* i *E<sub>2</sub>* osvjetljenja na udaljenostima od izvora *r<sub>1</sub>* i *r<sub>2</sub>*.

Ovisnost osvjetljenja neke površine o upadnom kutu svjetlosti opisuje Lambertov kosinusni zakon:

: E = E_0 \cdot \cos \phi 

gdje je: *E<sub>0</sub>* - osvjetljenje plohe okomite na zrake svjetlosti, a *φ* - upadni kut zraka svjetlosti u odnosu na okomicu.

## Luks

**Luks** (lat. *lux*: svjetlost; oznaka lx) je mjerna jedinica osvjetljenja, izvedena jedinica SI. Određen je osvjetljenjem plohe kojoj je na četvorni metar jednoliko raspoređen svjetlosni tok od jednoga lumena, to jest:

:1\ \mathrm{lx} = 1\ \frac{\mathrm{lumen}}{\mathrm{metar}^2} = 1\ \frac{\mathrm{lm}}{\mathrm{m}^2} 

Jakost rasvjete od 1 lx ima površinu od 1 m2 ako na nju pada svjetlosni tok od 1 lm. Može se i ovako reći: **Jakost rasvjete od 1 lx ima ona točka neke površine na koju pada okomito svjetlost od izvora svjetlosti 1&nbsp;cd, koji je od nje udaljen 1 m.** Što plohu dalje odmičemo od izvora svjetlosti, to je njena rasvjeta slabija, jer se isti tok svjetlosti podijeli na veću površinu. Prema tome jakost rasvjete je upravno razmjerna (proporcionalna) sa svjetlosnim tokom, a obrnuto proporcionalna s veličinom površine na koju taj tok pada.

Veća mjerna jedinica (zastarjela) od 1 lx je 1 fot (ph):

:1\ \mathrm{fot} = 1\ \frac{\mathrm{lumen}}{\mathrm{centimetar}^2} = 10\,000\ \frac{\mathrm{lumen}}{\mathrm{metar}^2} = 10\,000\ \mathrm{luks} = 10\ \mathrm{kiloluks}

Manja mjerna jedinica (zastarjela) od 1 lx je 1 noks (nx):

:1\ \mathrm{nx} = 0,001\ \mathrm{lx} = 0,000\,000\,1\, \mathrm{ph}

## Fotometrija

Fotometrija je grana optike koja se bavi mjerenjem svojstava svjetlosti, u smislu njenog *doživljenog* sjaja u ljudskom oku. Sedam osnovnih fotometrijskih veličina opisuje svojstva svjetlosti:

## Reference
Johann Heinrich Lambert

**Johann Heinrich Lambert** (Mulhouse, 26. kolovoza 1728. – Berlin, 25. rujna 1777.), njemački fizičar, matematičar i astronom francuskog podrijetla. Svojim matematičkim istraživanjima obuhvatio je algebru, sfernu trigonometriju i perspektivu. Prvi je dokazao da je broj π iracionalan broj i prvi se sustavno služio hiperboličkim funkcijama. Posebno je značajno njegovo djelo o teoriji paralelnih pravaca (1766.). U djelu *Fotometrija* (fr. *Photometrie*, 1760.) jasno je razlučio pojmove sjaja i rasvjete i tako položio temelje fotometrije. Osim toga, istraživao je lom svjetlosti u atmosferi, zatim staze kometa i u svezi s tim otkrio nova svojstva konika. U njegovim astronomskim radovima prvi se put govori o dvojnim zvijezdama. 

## Doprinosi

### Lambert-Beerov zakon

**Lambert-Beerov zakon** je zakon o apsorpciji monokromatske svjetlosti u obojenim otopinama, po kojem količina svjetlosti koja se apsorbira u obojenom sloju otopine ovisi o debljini tog sloja (**Lambertov zakon**) i o množinskoj koncentraciji otopljene obojene tvari (**Beerov zakon**; prema njemačkom fizičaru Augustu Beeru, 1825. – 1863.). Na tom se zakonu temelje kolorimetrijske i spektrofotometrijske metode u analitičkoj kemiji.

### Lambertov kosinusni zakon

Lambertov zakon, poznat i kao **Lambertov kosinusni zakon**, su dva zakona istog naziva za rasvjetu: 
* Jakost rasvjete neke površine razmjerna (proporcionalna) je kosinusu kuta što ga upadne zrake čine s okomicom na danu površinu:

: E = E_0 \cdot \cos \phi 

gdje je: *E<sub>0</sub>* - osvjetljenje plohe okomite na zrake svjetlosti, a *φ* - upadni kut zraka svjetlosti u odnosu na okomicu. 

* Sjaj elementa površine savršeno difuznog izvora razmjeran (proporcionalan) je kosinusu kuta što ga emitirane zrake čine s okomicom na dani element. Iz toga slijedi da će difuzni izvor koji zadovoljava Lambertov zakon izgledati jednako sjajan, bez obzira iz kojega se smjera promatra.

## Izvori
Lambertov kosinusni zakon

**Lambertov kosinusni zakon**, poznat i kao **Lambertov zakon**, su zapravo dva zakona istog naziva za rasvjetu: 
* Jakost rasvjete neke površine razmjerna (proporcionalna) je kosinusu kuta što ga upadne zrake čine s okomicom na danu površinu:

: E = E_0 \cdot \cos \phi 

gdje je: *E<sub>0</sub>* - osvjetljenje plohe okomite na zrake svjetlosti, a *φ* - upadni kut zraka svjetlosti u odnosu na okomicu. 

* Sjaj dijelova površine savršeno difuznog izvora razmjeran (proporcionalan) je kosinusu kuta što ga emitirane zrake čine s okomicom na dani dio površine. Iz toga slijedi da će difuzni izvor koji zadovoljava Lambertov zakon izgledati jednako sjajan, bez obzira iz kojega se smjera promatra. 

## Lambertovi zakoni o jakosti rasvjete
Zamislimo točkasti izvor svjetlosti koji emitira svjetlosni tok *Φ* jednakomjerno u svim pravcima i oko njega dvije kuglaste plohe polumjera *r<sub>1</sub>* i *r<sub>2</sub>*. Jakost rasvjete na tim plohama jest:

: E_1 = \frac{\Phi_s}{4 \cdot \pi \cdot r_1^2}\ 

: E_2 = \frac{\Phi_s}{4 \cdot \pi \cdot r_2^2}\ 

Odatle proizlazi:

: \frac{E_1}{E_2} = \frac{r_2^2}{r_1^2} 

**1. Lambertov zakon glasi: Pri točkastom izvoru svjetlosti jakosti rasvjete površina su obrnuto proporcionalne s kvadratom njihovih udaljenosti od izvora svjetlosti.**

Jakost rasvjete ovisna je također o kutu pod kojim padaju zrake svjetlosti na plohu. Jakost rasvjete na plohu okomito na smjer zraka jest:

: E_0 = \frac{\theta}{P \cdot \cos \phi} 

a jakost rasvjete na kosu plohu je:

: E = \frac{\theta}{P} 

pa je:

: E = E_0 \cdot \cos \phi 

**2. Lambertov zakon glasi: Jakost rasvjete neke plohe upravno je razmjerna s kosinusom upadnog kuta svjetlećih zraka.**

Kako je jakost rasvjete na okruglu plohu:

: E_0 = \frac{\theta}{4 \cdot \pi \cdot r^2} 

a

: \theta =  4 \cdot \pi \cdot I_s 

to je:

: E_0 = \frac{4 \cdot \pi \cdot I_s}{4 \cdot \pi \cdot r^2} = \frac{I_s}{r^2} 

Taj izraz vrijedi za svaku plohu na koju svjetlosne zrake padaju okomito. Padaju li zrake pod nekim kutem *φ* onda je jakost rasvjete:

: E = \frac{I_s}{r^2 \cdot \cos \phi} 

a izražava se u luksima. Jakost rasvjete je vrlo važna i ona mora odgovarati radu koji se u dotičnoj prostoriji vrši. Tako je na primjer za čitanje potrebno 50 lx, a za finomehaničke radove i za crtanje od 100 do 150 lx. 

## Izvori
RRNK

**rRNK** može da bude:

* rRNK, skraćenica za ribozomsku RNK
* rRNK, skraćenica za rastvorljivu RNK, raniji naziv za transportnu RNK (tRNK)
Luks

**Luks** (eng. *lux*; simbol: lx) je SI izvedena jedinica osvetljenosti (iluminacije). Jednaka je jednom lumenu po kvadratnom metru.

* sunčeva svetlost na prosečnom danu varira od 32 000 (32 klx) do 100.000 luksa (100 klx)
* TV studiji odaju oko 1 000 luksa (1 klx)
* svetla kancelarija ima oko 400 luksa iluminacije
* mesečeva svetlost predstavlja oko 1 luks
* zvezdana svetlost iznosi samo 0,00005 luksa (50 μlx)

## Luks protiv lumena
Razlika između luksa i lumena je ta što luks računa površinu nad kojom se svetlosni fluks širi. 1000 lumena, koncentrisanih u površinu jednog kvadratnog metra, osvetljuju taj kvadratni metar sa osvetljenjem od 1000 luksa. Istih 1000 lumena, raširenih na deset kvadratnih metara, stvaraju prigušenije osvetljenje od samo 100 luksa.

Dostizanje osvetljenja od 500 luksa je moguće u kuhinji sa jednim fiksiranim fluorescentnim svetlom od 12 000 lumena. Da bi se osvetlio pod fabrike sa na desetine većom površinom od kuhinje, potrebno je na desetine više takvih sijalica. Pa tako, osvetljivanjem veće površine sa istom količinom luksa zahteva više lumena.

## Veze između osvetljenja i snage

Osvetljenost nije direktna mera energije svetla, već osvetljenja koje ono pruža, kao što percipira ljudsko oko. Pa tako, koeficijenti konverzije tih jedinica zavise od kompozicije talasne dužine i temperature boje svetlosti. Na 555 nm, sredini vidljivog spektra, jedan lx je jednak sa 1,46 mW/m².

## Literatura

* 
*
Ekspozicija

**Ekspozicija** (lat. *expositio* - izložba) ili **izloženost [[svjetlost]]i** (oznaka *H<sub>s</sub>*) je  fotometrijska mjerna veličina koja opisuje ukupnu količinu svjetlosti koja pada na neku plohu (fotografski medij, film ili senzor) u određenom vremenu, a određena je umnoškom osvjetljenja *E<sub>s</sub>* i njegova trajanja *t*, to jest:

:H_\mathrm{s} = E_\mathrm{s} \cdot t

Mjerna jedinica osvijetljenosti jest luks sekunda (lx s).

## U fotografiji

u svijetu fotografije je izlaganje fotografskog filma, ploče, papira ili senzora svjetlosti. U fotografskom žargonu ekspozicijom se najčešće naziva trajanje otvora blende, tj. samo trajanje izlaganje fotografskog senzora svjetlosti. U tom kontekstu "ekspozicija" se mjeri u klasičnim vremenski jedinicama - sekundama, minutama ili satima, odnosno najčešće u rasponu od djela sekunde (npr. 1/4000) do nekoliko desetaka sekundi (npr. 30) kod modernih DSLR fotoaparata.

## Fotometrija

Fotometrija je grana optike koja se bavi mjerenjem svojstava svjetlosti, u smislu njenog *doživljenog* sjaja u ljudskom oku. Sedam osnovnih fotometrijskih veličina opisuje svojstva svjetlosti:

## Reference

## Povezano
* Svetlost
Unutarnja energija

**Unutrašnja energija** zavisi od strukture i termodinamičkog stanja tela, a predstavlja zbir ukupne energije njegovih sastavnih čestica. Unutrašnja energija uključuje sve moguće oblike energije: energija usled kretanja čestica sistema, energija međudelovanja nukleusa i elektrona u atomima i molekulama, energija međudelovanja elektrona, nuklearna energija, energija oscilovanja čestica u sistemu, itd. Unutrašnju energiju sistema ne čini kinetička energija kretanja sistema kao celine, niti potencijalna energija sistema usled položaja.

Unutrašnja energija se ne meri direktno, već se meri ΔU - promjena unutrašnje energije. Ako se proces dešava u zatvorenom sudu (pri konstantnoj zapremini), tada sistem ne vrši nikakav rad i promena unutrašnje energije je jednaka toploti (q):

:\ \Delta U=q

Toplota prelazi isključivo sa tela koje ima višu temperaturu na telo niže temperature
Prenos se vrši na jedan od sledećih načina:
* Direktnim provođenjem (kondukcija)
* Zračenjem (iradijacija)
* Posrednim prevođenjem (konvekcija)

## Povezano
* Kalorimetrija
* Entalpija
* Eksergija

## Reference

## Literatura

* Adkins, C.J. (1968/1975). *Equilibrium Thermodynamics*, second edition, McGraw-Hill, London, .
* Bailyn, M. (1994). *A Survey of Thermodynamics*, American Institute of Physics Press, New York, .
* Born, M. (1949). ''Natural Philosophy of Cause and Chance'', Oxford University Press, London.
* Callen, H.B. (1960/1985), Thermodynamics and an Introduction to Thermostatistics, (first edition 1960), second edition 1985, John Wiley & Sons, New York, .
* Crawford, F. H. (1963). *Heat, Thermodynamics, and Statistical Physics*, Rupert Hart-Davis, London, Harcourt, Brace & World, Inc.
* Haase, R. (1971). Survey of Fundamental Laws, chapter 1 of *Thermodynamics*, pages 1–97 of volume 1, ed. W. Jost, of *Physical Chemistry. An Advanced Treatise*, ed. H. Eyring, D. Henderson, W. Jost, Academic Press, New York, lcn 73–117081.
* Münster, A. (1970), Classical Thermodynamics, translated by E.S. Halberstadt, Wiley–Interscience, London, .
* Tschoegl, N.W. (2000). Fundamentals of Equilibrium and Steady-State Thermodynamics, Elsevier, Amsterdam, .
* 
* 
*
Fizička osobina

**Fizička osobina** je svaka osobina, koja je merena, čija vrednost opisuje stanje fizičkog sistema. Promene u fizičkim osobinama sistema se mogu koristiti za opis njegove transformacije ili evolucije između njenih trenutnih stanja. Kvantitativno fizičko svojstvo se naziva fizička veličina.

Fizičke osobine se često karakterišu kao intenzivna i ekstenzivna svojstva. Intenzivna svojstva ne zavise od veličine ili zapremine sistema, niti od broja materije u objektu, dok ekstenzivna svojstva pokazuju aditivni odnos. Ove klasifikacije u celini su validne samo u onim slučajevima, kada manje jedinice uzorka ne formiraju interakcije u datom fizičkom ili hemijskom procesu, ili u kombinaciji.

Osobine se takođe mogu klasifikovati s obzirom na pravac njihove prirode. Na primer, svojstva izotropa se ne menjaju u zavisnosti od pravca posmatranja, tako i anizotropska svojstva imaju prostorne disprezije.

Može biti teško da se utvrdi da li je data osobina svojstvo materijala ili ne. Boja, na primer, može se posmatrati i meriti, međutim, ono što neko doživljava kao boju je zapravo interpretacija refleksnih svojstava površine i svetla koje se koristi da se osvetli. U tom smislu, mnoge prividne fizičke osobine se nazivaju dodatnim. Dodatna svojstva su ona koja su stvarna, mada sekundarna nekim drugim fundamentalnim svojstvima. To je slično tome da su objekti nadopuna atomske strukture. Šolja može da ima fizička svojstva mase, oblika, boje, temperature, etc, međutim ta svojstva su nadopuna atomske strukture objekta, koja je bazirana na kvantnoj strukturi.

Fizičke osobine su u suprotnosti sa hemijskim osobinama, koje određuju način kako se materijal ponaša u hemijskoj reakciji.

## Povezano
* Fizička veličina
* Hemijska osobina

## Reference

## Literatura

* 
* 

## Vanjske veze

* Izvori podataka fizičkih i hemijskih osobina  – Spisak literature koja pokriva nekoliko hemijskih i fizičkih osobina  različitih materijala
Bilkas

**Bilkas** (arapski: بلقاس/*Bilqās*) je grad od 125,686 stanovnika u Egiptu u Muhafazi Dakahlija.

## Geografija

*Bilkas* se nalazi u Delti Nila u Donjem Egiptu, nedaleko od svog administrativnog centra Mansure, koja leži 20 km sjevernije.

## Historija

Bilkas je grad prehrambene industrije i zemnog plina.
Poznat je po manastiru Koptske pravoslavne crkve - Sveta Demiana, koji je osnovan u 4. vijeku.

Bilkas ima i slavnu džamiju, posvećenu - Amr ibn al-Asu, jednom od vođa arapske vojske koja je Osvojila Egipat.
Brojni Egipćani su uvjereni da je ona  najstarija džamija u Egiptu, pa je mjesto hodočašća Ona je rezultat brojnih restauracija i dogradnji, najstariji dijelovi su iz 9. vijeka, ali od orginalne izgrađene od adobe opeke ima malo tog za vidjeti.

Ljetovalište **Gamasa** na Sredozemnom moru, koje administrativno pripada Bilkasu, vrlo je popularno jer je smješteno između Kaira i Aleksandrije, pa značajno utječe na prihod grada.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Bilqas Travel Guide''
Starship Down

***Starship Down*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 6. novembra 1995. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Defiant (Star Trek)|USS Defiant]]* prilikom trgovinskih pregovora u Gamma kvadrantu bude napadnut od Jem'Hadara, a nakon čega je oštećen i prisiljen tražiti spas u atmosferi gasnog diva gdje posada mora koristiti sve svoje vještine da nekako spasi brod i porazi neprijatelja.

## Vanjske veze
*
Proporcionalnost (matematika)

U matematici, dvije varijable su **proporcionalne** ako je promjena u jedne popraćena promjenom druge, te ako su izmjene uvijek vezane upotrebom konstantnog množitelja. Konstanta se zove koeficijent proporcionalnosti **proporcionalna konstanta**.

*Ako je jedna varijabla uvijek  druge i konstante, za njih dvoje se kaže da su *direktno proporcionalni*.  su direktno proporcionalni ako je odnos \tfrac yx konstantan.
*Ako je proizvod dvije varijable uvijek jednak konstanti, za to dvoje se kaže da su *inverzno (indirektno) proporcionalni*.  su inverzno proporcionalni ako je proizvod xy konstantan.

Za prikaz tvrdnje, "y je proporcionalan sa x," piše se jednačina 
y = cx, za neke realne konstante c. Simbolično, piše se y ∝ x.

Za prikaz ove tvrdnje, "y je inverzno proporcionalno x," piše se jednačina y = c/x. Može se ekvivalentno pisati, "y proprocionalno 1/x", gdje y = c/x može reprezentirati.

Ako se linearna funkcija transformira  u   te ako proizvod  nije nula, kaže se da su  proporcionalni  Ekvivalentnost dva odnosa poput \tfrac ac\ =\ \tfrac bd, gdje nema nule, zove se .

## Eksponencijalna i logaritamska proporcija
Varijabla *y* je **eksponencijalno proporcijalna** varijabli *x*, ako je *y* direktno proprocionalno eksponencijalnoj funkciji od *x*, takva da ako postoje konstante različite od nule *k* and *a* takve da

:y = k a^x.\,

Tako, varijabla *y* je **logaritamski proporcionalna** varijabli *x*, ako je *y* direktno proporcionalna logaritmu od *x*, takva da ako postoje konstante različite od nule *k* and *a* takve da

:y = k \log_a (x).\,

## Povezano
* Korelacija
* Odnos
* Jednakost
Stvaranje parova

**Stvaranje parova** odnosi se na obrazovanje elementarne čestice i njene antičestice, obično iz fotona (ili drugog neutralnog bozona). To je dozvoljeno pod uslovom da foton (bozon) poseduje dovoljno energije za stvaranje para - jednake bar totalnoj masi mirovanja dveju čestica - i da okolnosti omogućavaju očuvanje (konzervaciju) i energije i momenta impulsa. I svi ostali kvantni brojevi, recimo moment impulsa i naelektrisanje, moraju u zbiru da budu jednaki nuli - dakle, stvorene čestice moraju da imaju suprotne vrednosti. Na primer, ako je stranost jedne čestice +1 tada druga mora imati stranost -1.

## Videti isto
* Elektron-pozitron anihilacija
* Majtner-Hupfeldov efekat
Tattoo (Star Trek: Voyager)

***Tattoo*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 6. novembra 1995. godine. Radnja prikazuje kako Chakotay, prilikom istraživačke misije na planeti čija je klima neprijateljski nastrojena prema *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyageru]]*, na svoje veliko iznenađenje pronalazi artefakte istovjetne onima koje je kao mladić vidio na Zemlji prateći oca na putovanju gdje je trebao vidjeti svoje indijanske korijene.

## Reference

## Vanjske veze
*
Kvant (razvrstavanje)

**Kvant** se može odnositi na:

* Kvant, u fizici, označava nedeljivu, dakle, najmanju količinu energije koja se javlja u elementarnim procesima.
* Kvant (časopis), naučno-popularni časopis za fiziku i matematiku koji je počeo da izlazi 1970. u Sovjetskom Savezu a danas se izdaje u Rusiji.
Pomeraj

**Vektor pomeraja** (; znaka \Delta \vec{r}) jeste razlika između vektora krajnjeg položaja i vektora početnog položaja neke tačke u prostoru.

Za razliku od vektora pomeraja koji je vektorska veličina, **pomeraj** je skalarna veličina i predstavlja najkraće rastojanje između početnog i krajnjeg položaja neke tačke u prostoru. Pomeraj je jednak intenzitetu vektora pomeraja.

## Definicija
Vektor pomeraja predstavlja promenu vektora položaja u vremenu.

Ako se telo kretalo za tokom vremenskog intervala \Delta t=\left [ t_1, t_2 \right ], **vektor pomeraja** je:

:\Delta \vec{r}(\Delta t) = \vec{r}(t_2) - \vec{r}(t_1),

gde je \vec{r}(t_2) vektor položaja u trenutku t_2 i \vec{r}(t_1) vektor položaja u trenutku t_1.

**Pomeraj** tog tela je:

:\Delta r = |\Delta \vec{r}(\Delta t)|

## Pomeraj i pređeni put
Pomeraj (skalarna veličina) je najkraće rastojanje između početne i krajnje tačke i ne zavisi od oblika putanje. Za razliku od njega, pređeni put (takođe skalarna veličina) zavisi od oblika putanje.

### Primer
Telo koje je krenulo iz mesta A, stiglo u mesto B i vratilo se nazad u mesto A ima pređeni put jednak ukupnom putu koji je prešlo, što je dva puta rastojanje između mesta A i B. S druge strane, pomeraj tog tela je 0, zato što su i početni i krajnji položaj ovog tela tačka A.

## Povezano
*Vektor položaja
* Pređeni put

## Reference
Rastojanje

**Rastojanje** ili **razdaljina** je mera udaljenosti objekata. U fizici ili svakodnevnoj upotrebi, rastojanje se može odnositi na fizičku dužinu ili procenu zasnovanu na drugim kriterijima (npr. „dve županije”). U većini slučajeva, „rastojanje između A i B” je zamenljivo sa „rastojanjem između B i A”. U matematici, funkcija rastojanja ili metrika je generalizacija koncepta fizičkog rastojanja. Metrika je funkcija koja se ponaša u skladu sa određenim skupom pravila i predstavlja način opisivanja šta to znači za elemente nekog prostora da budu „blizu” ili „daleko” jedan od drugog.

## Pređeni put

**Pređeni put** (oznaka — \boldsymbol{s}) jest jednak intenzitetu (apsolutnoj vrednosti) vektora pomeraja:

:\boldsymbol{s} = \left| \Delta \boldsymbol{\vec{r}}\, \right\vert = \left| \boldsymbol{\vec{r}}_2 - \boldsymbol{\vec{r}}_1 \right\vert,

odnosno:

:\boldsymbol{s}_{\Delta t} = \left| \Delta \boldsymbol{\vec{r}}_{\Delta t} \right\vert = \left| \boldsymbol{\vec{r}}_{t_2} - \boldsymbol{\vec{r}}_{t_1} \right\vert,

gde je \boldsymbol{\vec{r}}_{t_2} vektor položaja u trenutku t_2 i \boldsymbol{\vec{r}}_{t_1} vektor položaja u trenutku t_1.

Ukupni pređeni put je jednak zbiru intenziteta pojedinih vektora pomeraja:

:\boldsymbol{s}_{u} = \boldsymbol{s}_{\Delta t_1+\Delta t_2+\Delta t_3+\,\cdots\,+\Delta t_n} = \left|\Delta \boldsymbol{\vec{r}}_{\Delta t_1}\right\vert+\left|\Delta \boldsymbol{\vec{r}}_{\Delta t_2}\right\vert+\left|\Delta \boldsymbol{\vec{r}}_{\Delta t_3}\right\vert+\cdots+\left|\Delta \boldsymbol{\vec{r}}_{\Delta t_n}\right\vert.

Pređeni put je skalarna veličina.

## Povezano
* Položaj
* Pomeraj
* Dajkstrin algoritam

## Reference