open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
La Ligua

**La Ligua** je grad od 19,393 i općina od 35.390 stanovnika u centru Čilea u  Provinciji Petorca u kojoj je administrativni centar.

## Geografija

La Ligua ležio u dolini rijeke Aconcagua, udaljena 110 km od Valparaísa i 150 km od Santiaga.
### Klima

Klima je mediteranska sa nešto više padavina prema jugu i unutrašnjosti.

## Historija

La Ligua je osnovana 21. juna 1754. po nalogu tadašnjeg guvernera Dominga Ortiz de Rozasa.

Gradnja naselja naišla je velike poteškoće zbog protivljenja susjednih zemljoposjednika, zbog tog je 36 godina nakon osnivanja, po nalogu novog guvernera Ambrosia O'Higginsa napravljen novi urbanistički plan, koji je postao baza današnjeg grada.

La Ligua je status grada dobila dekretom predsjednika 3. juna 1874.

## Privreda

Privreda grada bazira se na voćarstvu (agrumi, avokado) i tekstilu.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Comuna de La Ligua'' (službene stranice)
Aconcagua (rijeka)

**Aconcagua** je  rijeka u centru Čilea u Regiji Valparaíso duga 142 km.

## Hidrologija

Aconcagua se formira u planinama Anda, sutokom dva potoka, to su Juncal sa istoka i Blanco sa jugoistoka. Nakon toka od 15 km prima prvu pritoku Colorado, a nakon tog drugu Putaendo. Na svom putu do ušća u Tihi ocean kod Concóna prima daljnje pritoke;  Riecillo, Vilcuya, Pocuro, Quilpué, Catemu, Los Loros, El Cobre, San Isidro i Limache.

Sliv rijeke velik je 7.200 km², proteže se po provincijama; Petorca, San Felipe de Aconcagua i Los Andes.

Njegove vode se intenzivno koriste za navodnjavanje preko 100 000 hektara oranica, u tu svrhu prokopano je više od 200 kanala. 
Pored toga ona snabdjeva pitkom vodom brojne gradove.
U gornjem toku na ušću pritoke Colorado podignuta je hidroelektrana - Los Quilos koja proizvodi 15.000 kW električne energije. Nedaleko od nje nalazi se rudnik bakra Andina, koji koristi njegove vode za ispiranje rude. 
Tokom 1990-ih i početkom 2000-ih rijeka je bila vrlo zagađena, jer je 21 grad sa 400 000 stanovnika ispuštao svoje pritoke. Odtad se stanje popravilo instaliranjem postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Aconcagua''
Flesh and Blood (Star Trek: Voyager)

***Flesh and Blood*** () je dvodijelna epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 29. novembra 2000. godine. Radnja prikazuje kako se posada *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyagera]]* sreće sa odmetnhtim hologramima koji su bili korišteni od strane Hirogena za lov.

*Flesh and Blood* se najčešće emitira "u komadu" kao cjelovečernji film, iako se navodi kao epizoda koju pojedine mreže i kanali znaju emitirati u dva dijela. Kod kritičara uživa izuzetan ugled prije svega što je korištenje motiva holodecka, odnosno holograma u svijetu *[[Star Trek]]a* dovela do svojeg vrhunca.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
Concón

**Concón** je ljetovališni grad od 39,409 i općina od 51,298 stanovnika u centru Čilea u Provinciji Valparaíso.

Concón zajedno sa nekadašnjim predgrađima Valparaísa; Viña del Mar, Villa Alemana i Quilpué, formira konurbaciju - Veliki Valparaíso  u kojoj živi 1,020,000 stanovnika.

## Geografija

Concón leži kod ušća rijeke Aconcague u Pacifik, udaljen 130 km jugoistočno od Santiaga.
### Klima
Grad ima mediteransku klimu pod utjecajem hladne Humboldtove struje, zbog tog vrlo rijetko temperatura prelazi 28 °C., ali isto tako ne padne ispod 5 °C.
## Historija

Concón je poznat kao mjesto prvog čileanskog brodogradilišta kog je organizirao španjolski konkvistador Pedro de Valdivia polovicom 16. vijeka, želivši vlastitim snagama izgraditi jedan brigantin.

Općina Concón osnovana je 1899. ali je 1927. ukinuta, pa je Concón dugo tavorio kao dio Općine Viña del Mar.
Negdje oko 1917. Concón je došao na glas među dobro stojećim građanima Santiaga kao prvoklasno lječilište.

U januaru 1930. dovršena je obalna cesta Viña del Mar - Concón, pa je počelo dolaziti sve više turista. Odtad se razvio u ljetovalište pa mu je 1995. vraćena općina.

## Privreda
Ekonomija grada orjentirana je ponajviše na turizam zbog šest dugih pješčanih plaža, i nešto manje na ribarstvo i industriju.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ilustre Municipalidad de Concón'' (službene stranice)
San Felipe de Aconcagua (provincija)

**San Felipe de Aconcagua** punim imenom *Provincia de San Felipe de Aconcagua* je jedna od 56 provincija na koje je Čile administrativno podjeljen, ona je jedna od osam provincija 
Regije Valparaíso.

## Karakteristike

Provincija se prostire u centru Čilea po planinskoj unutrašnjosti na površini od 2,659 km² u kojoj živi 166,885 stanovnika.

Administrativni centar provincije je grad San Felipe u kom živi 64,484 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobernación Provincia de San Felipe de Aconcagua''
San Felipe (Čile)

**San Felipe** je grad od 64,484 i općina od 76,844 stanovnika u centru Čilea u  Provinciji San Felipe de Aconcagua u 
kojoj je administrativni centar.

## Geografija

San Felipe leži u dolini rijeke Aconcagua, udaljen 88 km sjeverno od Santiaga.

## Historija

San Felipe je osnovan još za španjolske kolonijalne vlasti 3. augusta 1740. kao selo (villa) pod imenom *San Felipe el Real*. 
Dvor je to odobrio 1743.

Status grada i grb dodjelio mu je kralj Carlos III 1. aprila 1770.
Krajem 19. vijeka San Felipe je postao administrativni centar tadašnje Provincije Aconcagua  u kojoj su tad pored današnjeg San Felipea bile i provincije Los Andes i Petorca.

## Privreda

Privreda grada bazira se na poljoprivredi (voćarstvo) i uslugama.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de SanFelipe'' (službene stranice)
Paso Internacional Los Libertadores

**Paso Internacional Los Libertadores** zvan i **Krist spasitelj** (španjolski: *Cristo Redentor*) je internacionalni granični prelaz i planinski prijevoj u Andama, između Čilea i Argentine.

## Karakteristike

Prijevoj *Libertadores* leži na nadmorskoj visini od 3200 metara, kako povezuje čileanski glavni grad Santiago i argentinsku Mendozu on je najprometniji cestovni prelaz u Čileu.

Zimi kad napada veliki snijeg se temperatura zna spustiti i do -25 ºC pa je onda zatvoren za promet.

Da bi se olakšao promet 1980. otvoren je tunel na samoj granici dug 3.080 metara.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Complejo Los Libertadores''
Talija (biljka)

***Talija (Parnassia palustris)*** obično se naziva i **Zlatnikova bela trava**, vrsta je iz roda *Parnassia*.

To je cvet Kambrije i Saderlanda u Velikoj Britaniji, i pojavljuje se na Okružnom grbu bivšeg okruga. Ime potiče iz antičke Grčke: očigledno je stoka sa planine Parnas cenila biljku; samim tim, to je bila "počasna trava".

## Opis
Stabljika je uspravna, jednostavna i glatka visine 5–40&nbsp;cm. Listovi su skupljeni u rozetu i nalaze se na dugoj peteljci, zelene boje, ponekad sa ljubičastim mrljama, dugi 1–4&nbsp;cm i široki 10–25&nbsp;mm. Cvet petočlan sa belom krunicom.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Marsh Grass-of-Parnassus, Talk about Wildlife
Hrabské

**Hrabské** je naseljeno mjesto u okrugu Bardjejov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
*
Serpentina

**Serpentina** (od srednjovjekovnog latinskog: *serpentinus*=zmijolik) je oštar cestovni zavoj sa  lukom malog - dijametra i velikim kutom skretanja (do 180°).

## Karakteristike
Pomoću niza serpentina su se nekad gradili usponi na strme planine, danas se takvi usponi savladavaju viaduktima, tunelima i mostovima, pa se rijetko grade na cestama sa rijetkim prometom.

*Serpentinama* se zovu i šarene papirnate vrpce koje se bacaju na zabavama. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Serpentina''
Neltume (jezero)

**Neltume** (španjolski: *Lago Neltume*) je jezero na jugu Čilea, dio hidrografskog bazena rijeke Rijeke Valdivia.

## Karakteristike
Jezero Neltume leži udaljeno 62 km sjeveroistočno od grada Panguipullija u Provinciji Valdivia (Regija Los Ríos).

Neltume je površinom od 9,5 km² malo jezero, ali je dubinom od 86 metara poprilično puno vodom.

Jezero je dio turističke destinacije **Sedam jezera** (Panguipulli, Riñihue, Pullinque, Pirihueico, Neltume, Pellaifa i Calafquen).

Vodom ga pune rijeke *Cuacuá* sa sjevera i *Chanchán* jugoistoka, a otječe rijekom *Neltume* (Llanquihue) do Jezera Panguipulli .

## Reference

## Vanjske veze

* ''Lago Neltume''
Quillota

**Quillota** je grad od 74,238 i općina od 90,517 stanovnika u centru Čilea u Provinciji Quillota u kojoj je administrativni centar.

Quillota je riječ iz kečuanskog (od *quilluta*), što znači hodati pomičući glavu.
## Geografija

Quillota leži u dolini rijeke Aconcague, udaljena 120 km jugoistočno od Santiaga i 60 km od luke u Valparaísu.

### Klima
Grad ima mediteransku klimu sa kišnom zimom i prosječnom godišnjom  temperaturom od 15,3 °C., u najtoplijem mjesecu januaru je 28 °C, a u najhladnijem julu je prosječno 5,5 °C. Kiše padne godišnje do 437 mm, a najviše u junu 125&nbsp;mm.

## Historija

Oko 1540. španjolski konkvistador Pedro de Valdivia stigao je u dolinu Quillota i tamo osnovao svoju utvrdu, i bavio se iskapanjem zlata i obrađivanjem zemlje.
Negdje oko 1585. Quillota je postala administrativni centar velikog područja koji je obuhvaćao teren od Illapela do Casablance.

Quillota je službeno osnovana 11. novembra 1717. pod imenom *Villa de San Martín de la Concha del Valle de Quillota* uz prisutnost biskupa i guvernera.
Za mandata Bernarda O'Higginsa - 1818. postala je općina, a 1822, dobila je status grada.

Od 1876. je administrativni centar Departmana Quillota (današnja Provincija Quillota
U to vrijeme bila je grad koji je među prvima u dolini Aconcague 1884, dobio tramvaj, koji je bio konjski i nije dugo prometovao.

## Privreda
Ekonomija grada bazira se na poljoprivredi, ponajviše na proizvodnji suptropskog voća i povrća.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ilustre Municipalidad de Quillota'' (službene stranice)
Porečje (razvrstavanje)

**Porečje** se može odnositi na:
* Porečje, slivno područje sa kojeg svi vodotoci teku prema jednoj matičnoj reci

ili:
* Leskovačko porečje, oblast u Srbiji
* Poreče, oblast u Severnoj Makedoniji

## Povezano
* Porječje (razvrstavanje)
Japanska ženska ekspedicija na Mount Everest 1975.

**Japansku žensku ekspedicije** (JWEE) osnovao je 1969. godine Ženski penjački klub (Joshi Tohan Kurabu) sa Eiko Hisano kao vođa. Razlog osnivanja ženske ekspedicije bio je u činjenici da žene, i ako su neke od njih bile članice ekspedicija, nisu dobijale priliku da se ispenju na vrh. Poslije uspješnog uspona Junko Tabei i Hiroko Hirakawe na Annapurnu 1970. god, Ženski penjački klub je odlučio osvojiti Mount Everest.
## Priprema
Ekipa Japanske ženske ekspedicije sastojala se od 15, uglavnom zaposlenih žena raznih zanimanja (učiteljica, programerka, vaspitačica i dr.) Dvije od njih bile su majke. Za ekspediciju su se pripremale 5 godina i obezbjeđenje sredstava bilo je mukotrpnije nego što se očekivalo.

Dobiti dozvolu i obezbijediti novac za uspon na Everest bilo je izuzetno teško. Bilo je to i vrijeme ekonomske (naftne) krize. Imale su sreću jer su jedan vlasnik novina, Yomiuru i TV stanica NTV, pristali biti sponzori. Svaka članica ekspedicije morala je sama obezbijediti 5,000$. 

I same su mnoge stvari pripremile. Od guščanog perja iz Kine pravile su vreće za spavamje, a od recikliranih autokaroserija rukavice i nepropusne vrećice. Mnogi u Japanu nisu vjerovali da će uspjeti. Kad su počele pričati o ekspediciji na Everest, većina muških članova u udruženju alpinaca bila je protiv plana, govoreći da je nemoguće ići na Everest sa ekspedicijom u kojoj su sve žene. Novinski članci su ih ismijavali. Za većinu je to bila šala. Junko Tabei, vodeća alpinistkinja Japana, na put je ispraćena riječima: *bolje bi ti bilo da si ostala kod kuće i čuvala dijete*.

## Uspon
Za uspon je izabrana klasična ruta preko Južnog sedla i uspon Jugoistočnim grebenom. Pola sata iza ponoći 4. og maja alpinistkinje su spavale u Kampu II. smještenom na jednom zamrznutom i vjetrovitom vrhu između Lhotsea i Nuptsea, na visini 6.3000 m. Probudio ih je zvuk koji nikad nisu čule prije toga, ali su znale da je to lavina.

Pet članica bilo je zatrpano gomilom snijega i leda. Šerpe su ih uspjeli osloboditi. Tabei je bila onesviješćena i nakon toga nije mogla par dana hodati. Vođa ekspedicije Eiko Hisano i ljekarka, koje su bile u Baznom kampu zahtjevale su da se penjačice vrate. Tabei se suprostavila toj naredbi i grupa je nekoliko dana kasnije nastavila uspon. 

U Kampu 4 se ispostavilo da je polovina Šerpa nosača bolesna od visinske bolesti i da ne mogu dalje nositi rezervnu opremu. Ranije je bilo odlučeno da ekipu za završni uspon čine: Junko Tabei,  Yuriko Watanabe, i Šerpa Ang-Chering, što sada više nije bilo moguće i samo je jedna penjačica mogla dalje. Iz Baznog logora se radio porukom javila Eiko Hisano i rekla da na vrh treba da ide Tabei i Ang-Chering.

Dvanaest dana iza dana kada je bila zatrpana lavinom, onesviješćena i tri dana nepokretna, u 12:30 16. maja 1975. Tabei je bila na vrhu, zajedno sa Ang-Cheringom. Istovremeno, a da Tabei to nije znala, sa druge strane Everesta prema vrhu napredovala je kineska ekspedicija u kojoj se nalazila jedna žena. Bila je to Tibetanka Phanthog koja će 11 dana kasnije postati druga žena na svijetu sa usponom na Mount Everest.
## Reference
Junko Tabei

**Junko Tabei** (rođena kao **Junko Ishibashi**; Fukušima, 22.09.1939 − 20.10.2016) bila je japanska alpinistkinja, pisac i nastavnik. Bila je prva žena koja je osvojila Mount Everest i prva žena koja je osvojila Sedam vrhova.

Tabei je napisala sedam knjiga. Osnivač je projekta čišćenja Everesta od otpada koji ostaje iza penjača. Vodila je godišnje uspone mladih na planinu Fuji, povodom velikog zemljotresa u Japanu 2011. god. 

U njenu čast jedna planina na planeti Pluton i jedan asteroid nose njeno ime.
## Počeci
Od 1958 do 1962, Ishibashi je studirala englesku i američku književnost, planirajući biti nastavnik. Nakon toga vratila se alpinizmu, kao članica muškog penjačkog kluba. Ispenjala je sve glavne japanske planine, uključujući Mount Fuji. Kad je imala 27 godina udala se za Masanobu Tabei sa kojim je imala kćerku Noriko i sina Shinya. Njen prvi veći uspjeh je uspon na Annapurnu III, penjući se prvenstvenom rutom sa južne strane, što je bio i prvi japanski uspon na ovu planinu. Ovaj uspjeh, kao i drugi alpinistički usponi, po njenom mišljenju, bili su doprinos promjeni statusa žene u tradicionalnom japanskom društvu.
## Mount Everest
Njen alpinistički klub organizovao je Japansku žensku ekspediciju (JWEE) na Mount Everest, sastavljenu uglavnom od 15 profesionalnih penjačica, sa Eiko Hisano kao vođom ekspedicije. Dvije su, uključujući i Tabei, već bile majke. Poslije dužeg vremena priprema ekspedicija se na Everestu našla u maju 1975. god. Išle su rutom preko Južnog sedla. Na 6.300 metara zatrpala ih je lavina. Tabei se bila i onesvijestila, nije mogla ni hodati, ali se nakon nekoliko dana oporavila. Tada se ispostavilo da Šerpe ne mogu iznijeti boce za kisik za dvije penjačice. Uspon je nastavila Tabei i 16 maja 1975, sa Šerpa vodičem Ang-Cheringom, uspela se na vrh Everesta, kao prva žena na svijetu.
 
Poslije Everest ekspedicije, Tabei je ispenjala Sedam vrhova i postala prva žena kojoj je to uspjelo. Od 2005 je učestvovala je u 44 ekspedicije širom svijeta, koje su se penjale na najviši vrh jedne države. Na taj način ispenjala je najmanje 70 planina.

Kad više nije mogla biti aktivna u penjanju, posvetila se zaštiti okoline i borbi protiv ubrzane komercijalizacije Everesta.
## Reference
Tri stepenika

**Tri stepenika** su tri zahtjevne stijene na Sjeveroistočnom grebenu Mount Everest. Nalaze se na visinama: 8.564 m, 8.610 m i 8.710 m. Svi penjači koji na vrh idu ovom rutom moraju savladati ovu fazu puta.

**Prvi stepenik** sastoji se od široke gromade čiji je položaj ozbiljna prepreka čak i za obučene penjače. Neki su i umrli u blizini Prvog stepenika (Tsewang Paljor, član ekspedicije indijsko-tibetanske granične policije) ili ispod stijene (David Sharp i Francys Arsentiev), a pravi razlozi nisu do kraja jasni.

**Drugi stepenik** je najpoznatiji, na visini 8.610 m. i visine oko 40 m. od kojih su posljednjih 5 m. potpuno vertikalni. Stepenik su prvi put 1960. godine prepenjali Wang Fuzhou, Gongbu i Qu Yinhua, dok je četvrti član kineske ekspedicije prema vrhu Liu Lianman, po zanimanju vatrogasac, poslužio kao *žive ljestve*. Teškoće pri savladavanju ovog mjesta smanjene su 1975. godine kada je tim iz Kineske ekspedicije iz 1975. godine pričvrstio aluminijske ljestve, koje su iza toga koristili svi penjači na vrh. Iz sigurnosnih razloga ljestve su skinute 2007. godine i zamijenjene novim. Originalne ljestve su sada u Mount Qomolangma (Everest) Muzeju u Tibetu.

**Treći stepenik ** je najlakši za penjanje jer je potrebno ispenjati oko 10 m, nakon čega do vrha slijedi put po snijegu.
## Reference
Pellaifa (jezero)

**Pellaifa** (španjolski: *Lago Pellaifa*) je jezero na jugu Čilea, dio hidrografskog bazena rijeke Rijeke Valdivia.

## Karakteristike
Jezero Pellaifa leži udaljeno 5 km istočnije od Jezera Calafquen u Provinciji Valdivia (Regija Los Ríos).

To površinom malo glacijalno jezero od 7,2 km², leži na nadmorskoj visini od 253 metraa. Vodom ga puni Rijeka *Llancahue*, a otječe istom rijekom u Jezero Calafquen.

Jezero je dio turističke destinacije **Sedam jezera** (Riñihue, Panguipulli, Pullinque, Pirihueico, Neltume, Calafquen i Pellaifa).

## Reference

## Vanjske veze

* ''Lago Pellaifa''
Shattered (Star Trek: Voyager)

***Shattered*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 17. januara 2001. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyager]]* sreće sa vremensko-prostornom anomalijom nakon koje Chakotay otkrije da se različiti dijelovi broda nalaze u različitim vremenskim razdobljima, te kako mora surađivati sa starom verzijom kapetanice Janeway želi li brod vratiti u isto vrijeme i tako spriječiti njegovo eventualno uništenje.

Epizoda je podijelila kritičare, prije svega zbog toga što reciklira zaplete, likove i situacije iz nekih od prethodnih epizoda; dok su neki smatrali da je to dobar način da se fanovi podsjete na prošlost, dio je smatrao da je riječ o clip showu.

## Vanjske veze
*
Gunter Pauli

**Gunter Pauli** (rođen 1956. Antverpenu) je preduzetnik, ekonomista i pisac belgijskog porekla. Poznat je po svojoj najznačajnijoj knjizi , *[[Plava еkonomija]]*.

Pauli je član Rimskog kluba gde je od 2017. bio na poziciji izabranog člana izvršnog odbora. 

Pauli je bio angažovan kao saradnik u brojnim vladama Španije, Argentine and Italije.

Bavio se i pisanjem, poznata je njegova knjiga Plava ekonomija. Bio je asistent Aurelije Peci, osnivača Rimskog kluba, od 1989 do 1984, a kasnije je napisao i njegovu  biografiju.

1989. godine je izabran za  nezavisnog član evropskog parlamenta ali nikad nije preuzeo poziciju. 

Pauli je 1994. godine osnovao Zero Emissions Research Initiative (ZERI).

## Izvori
Mocho-Choshuenco

**Mocho-Choshuenco** je glečerom pokriveni kompleks stratovulkana u Andama u čileanskoj regiji Los Ríos.
Sastoji se vulkana blizanaca sjeverozapadnog **Choshuenca** i jugoistočnog **Mocha**.

## Karakteristike

Geomorfološki se kompleks sastoji od kaldere dijametra 4,5 km, nastale kolapsom prijašnjih vulkana u kojoj se nalazi glečer. 
Kompleks bilježi 5 historijskih erupcija, - prvu 1759. i posljednju snažniju 1864. Trenutačno nema vidljivih aktivnosti, iako je zabilježena mikroseizmička aktivnost.

Choshuenco zajedno sa sestrinskim vulkanom Mocho dominira velikim dijelom planinskog pejzaža Regije Los Ríos. 
Sa njihovih vrhova može se vidjeti beskrajne valdivijske šume i jezera; Riñihue, Panguipulli, Neltume i Pirihueico kao i vrhove vulkana Llaima i Osorno. 

### Choshuenco

Choshuenco što na mapudungunu znači *Žuta [[voda]]* je visok 2415 m i puno je više erodirao. 

### Mocho

Mocho (što na španjolskom znači *tup, ravan*) je visok 2.422 m, građen je od vulkanskog kamenja andezita i dacita i ima daleko pravilniju kupu. 

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Volcán Choshuenco'' 
* ''Volcán Mocho'' 

Mocho-Choshuenco
San Antonio (provincija)

**San Antonio** punim imenom *Provincia de San Antonio* je jedna od 56 provincija na koje je Čile administrativno podjeljen, ona je jedna od osam provincija Regije Valparaíso.

## Karakteristike

Provincija se prostire u centru Čilea duž pacifičke obale  na površini od 1,512 km² u kojoj živi 181,306 stanovnika.

Administrativni centar provincije je grad San Antonio u kom živi 86,569 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobernación Provincia de San Antonio''
San Antonio, Čile

**San Antonio** je lučki grad od 86,569 i općina od 87,697 stanovnika u centru Čilea u Provinciji San Antonio u kojoj je administrativni centar.

## Geografija

San Antonio leži sjeverno od ušća rijeke Maipo u Tihi ocean, u malom zaljevu, udaljen 110 km zapadno od Santiaga i 90 km južno od Valparaísa.

### Klima
Grad ima mediteransku klimu sa kišnom zimom i prosječnom godišnjom  temperaturom od 13.5 °C., u najtoplijem mjesecu januaru je 20 °C, a u najhladnijem julu je prosječno 7 °C. Kiše padne godišnje do 325 mm, a najviše u junu 80&nbsp;mm.

## Historija

San Antonio je niknuo u 17. vijeku, pod imenom *Lo Gallardo*, svoje današnje ime dobio je po velikom ranču San Antonio, na čijem se terenu proširio.
San Antonio je formalno osnovan 14. januara 1850. dekretom tadašnjeg predsjednika Manuela Bulnesa.

Važnost luke San Antonija nastala je za čileansko-španjolskog rata 1865., nakon što su dokovi i skladišta u Valparaísu uništeni španjolskim 
bombardiranjem. Grad je zahvaljujući luci toliko ojačao da je 1880. imao konjski tramvaj, prvi nakon Valparaísa.

Od 1881. je administrativni centar vlastite općine, a od 1884. ima gradonačelnika.
Gradnja modernije luke započela je 1910.

Današnji San Antonio je jedna od najprometnijih luka u Čileu, koja je 2007. modernizirana gradnom cesta i tunela koji omogućuju direktni prilaz do luke sa autoputa.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ilustre Municipalidad de San Antonio'' (službene stranice)
Maipo (rijeka)

**Maipo** je  rijeka u centru Čilea duga 250 km, koja protiče kroz Metropolitansku regiju Santiago i Regiju Valparaíso.

Njeno ime Maipo (Maipú) potječe od mapudungunske riječi - *maipun*, koja znači *[[oranica]]*. To je vjerojatno zbog blatne boje na ušću, koja je dugo pomorcima služila kao pomoć u navigaciji.

## Hidrologija

Maipo izvire na istočnoj padini Vulkana Maipo u Andama kao mali brzak. Kad se spusti sa planina postaje moćna rijeka jer prima pritoke Volcán (29&nbsp;km), Yeso (40&nbsp;km), Claro (18&nbsp;km) i Negro (20&nbsp;km).
Prolazeći kroz kanjon Cascada de las Ánimas, na nadmorskoj visini od 1100 m, spušta se po 18 m po km na putu prema oceanu i stvara velike brzake.

Na svom toku do ušća u Tihi ocean južno od grada San Antonio, protiče južnim periferijama metropolskog Santiaga i prima pritoke; Colorado (60&nbsp;km), Barroso (20&nbsp;km), Clarillo (24&nbsp;km) i Mapocho (110&nbsp;km).

Rijeka najviše vode ima u kišnim zimskim mjesecima i u proljeće kad se topi snijeg u planinama.

Sliv rijeke velik je 15.380 km², proteže se po regijama Santiago i Valparaíso. Rijeka je naročito značajna za Metropolitansku regiju Santiago jer osigurava 70% današnjih potreba za pitkom vodom i oko 90% vode za navodnjavanje.

U njenom gornjem toku podignuta je hidroelektrana - Ouelehues, a na pritoci Colorado dvije; Alfafal i Matenes, a na pritoci Volcan hidroelektrana Volcan.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Maipo''
Dimitar Ilijevski

**Dimitar Ilievski** (Bitola, 1953 -  Mount Everest, 10.05.1989) bio je alpinista iz SR Makedonije u sastavu Jugoslavenske ekspedicije na Mount Everest 1989., i prvi Makedonac koji se popeo na najviši svjetski vrh. Poginuo je prilikom povratka sa vrha. Registrovan je kao 264-ti osvajač Mount Everesta.

U bogatoj alpinističkoj djelatnosti ispenjao se na brojne vrhove Evrope, Južne Amerike i Azije). Na vrh Mount Everesta se popeo Jugoistočnim grebenom zajedno sa ekipom poznatih jugoslavenskih alpinista Viki Grošeljem i Stipom Božićem, i Šerpama Sonamom and Agivom. Hrvatski planinarski savez ovu ekspediciju naziva *makedonskom*. U povratku sa vrha prema Baznom logoru, 80 min. nakon velikog uspjeha, Ilijevski je zalutao i nestao u smrznutim predjelima Himalaja. 

Godine 1998. odlukom Makedonskog olimpijskog komiteta uvršten je na Listu velikana. Makedonski predsjednik Branko Crvenkovski dodijelio mu je posthumno Orden Časti, istovremeno kada i Gligoru Delevu, drugom Makedoncu koji je osvojio Mount Everest 2007. godine. U Bitoli postoji planinarski sportski klub koji nosi njegovi ime, a na planini Baba i planinarski dom. U njegovu čast svake godine organizuje se memorijalni marš na Pelister kod Bitole.

## Reference
Llaima (vulkan)

**Llaima** je jedan od najvećih i najaktivnijih vulkana u Andama u čileanskoj regiji Araucanía.

## Karakteristike

*Vulkan Llaima* nalazi se otprilike 80 km sjeveroistočno od grada Temuca, iz kog se vide njegova tri karakteristična vrha.  
Prostire se u Nacionalnom parku Conguillío, u kom je najviša planina i najveća atrakcija. Omiljen je među planinarima i turistima jer je lako dostupan radi skijalištima na njegovim padinama. 

Vulkan Llaima nastao je za kvartara u Vatrenom pojasu Pacifika.To je kompozitni vulkan visok 3125 m, sa kalderom prekrivenom sa 40 kupa lave i sekundarnim kraterom na 2900 m.
Kako je aktivan od Gornjeg pleistocena, ima dugu historiju nasilnih erupcija, što se jasno vidi na 50 m vulkanskih tufova i magmatska stijena, uz fumarole i solfatare oko kratera.

Što se tiče erupcija od 1852., postoji evidencija za nekih 37, od kojih su one iz 1927. i 1957. bile najžešće. 
Jezuit Diego de Rosales dokumentirao je veliku erupciju koja se dogodila 1640., kao događaj kad su se ribe u jezerima​ *kuhale*, a obronci *gorjeli poput suhog drveta*.

Njegovo ime na jeziku lokalnih Mapuche indijanaca - Mapudungun ima dva značenja; uskrsli i jarak.

Na vulkan su se prvi popeli braća Augusto i Carlos Rimbach 1909., ali postoji mogućnost da je to prije njih napravio 
Nijemac Vollmer, koji je zapisao da se popeo na peti vulkan sa lijeve strane gledano od Jezera Ranco.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Volcán Llaima''
Chmeľová

**Chmeľová** je naseljeno mjesto u okrugu Bardjejov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Nacionalni park Conguillío

**Nacionalni park Conguillío** (španjolski: *Parque nacional Conguillío*) je nacionalni park u centru Čilea, koji se prostire u
Regiji Araucanía po provincijama Malleco i Cautín.

## Historija i karakteristike

Park je osnovan 26. maja 1950. na površini od 600 km².

UNESCO je 1983. nominirao Conguillio (zajedno sa *[[Prirodni rezervat|Rezervatom prirode]] Alto Bio Bio*) za *[[Rezervat biosfere]] Araucarias*.

Ta inicijativa je zamišljena da se postigne ravnoteža između očuvanja biološke raznolikost, ekonomskog i društvenog razvoja i očuvanja kulturne baštine.

Na samom startu se *[[Rezervat biosfere]] Araucarias* prostirao na oko 93 000 hektara, ali je kasnije proširen za gotovo 11 puta. Najveće vrijednosti parka su Kišne šume umjerenog pojasa, drevne araukarije, glečerske doline, aktivni vulkani, endemske vrste i artefakti vezani uz narod Mapuche.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Parque Nacional Conguillío'' (službene stranice) 
* ''Parque Conguillio''  (službene stranice)
Veliki Valparaíso

**Veliki Valparaíso** (španjolski: *Gran Valparaíso*)je konurbacija od 1,020,000 u centru Čilea koja se prostire po Regiji Valparaíso.

## Karakteristike

Pored grada Valparaísa tu konurbaciju formiraju gradovi Viña del Mar, Villa Alemana, Quilpué i Concón.

Ti su gradovi povezani metroom sa administrativnim centrom Valparaísom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gran Valparaiso''
Mikako Izawa

- japanska je glasovna glumica.Njeni najpoznatiji animei su *[[Futsū no Joshikōsei ga Locodol Yattemita]]*, *[[Valkyrie Drive: Mermaid ]]*, *[[Wakaba Girl]]*, *[[Gabriel Dropout]]* i *[[Assault Lily|Assault Lily Bouquet]]*.

## Glasovne uloge
* Satsuki Kashiba - *[[Futsū no Joshikōsei ga Locodol Yattemita]]*
* Mamori Tokonome - *[[Valkyrie Drive: Mermaid]]*
* Moeko Tokita - *[[Wakaba Girl]]*
* Dog, Tanaka, i Chappi　- *[[Gabriel Dropout]]*
* Kaede Johan Nouvelle - *[[Assault Lily|Assault Lily Bouquet]]*

## Izvori

## Vanjske veze
*
Marga Marga (provincija)

**Marga Marga** punim imenom *Provincia de Marga Marga* je jedna od 56 provincija na koje je Čile administrativno podjeljen, ona je jedna od osam provincija Regije Valparaíso.

## Karakteristike

Provincija se prostire u centru Čilea po planinskoj unutrašnjosti na površini od 1,159 km² u kojoj živi 375,592 stanovnika.

Marga Marga je nova provincija formirana tek 2009., zaživjela u martu 2010.

Administrativni centar provincije je grad Quilpué u kom živi 149,596 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze
* Provincia de Marga Marga''
Quilpué

**Quilpué** je grad od 149,596 i općina od 162.320 stanovnika u centru Čilea u Provinciji Marga Marga u kojoj je administrativni centar.

## Geografija

Quilpué leži u kotlini Obalnih Kordiljera, udaljen desetak km zapadno od Viñe del Mar i svega petnaestak od Valparaísa sa kojima je povezan linijom metroa 1.

Tako da je zapravo predgrađe Viñe del Mar i Valparaísa sa kojima je spojen u konurbaciju Veliki Valparaíso u kojoj živi 918.319 stan.(2012.)

### Klima
Kako leži u kotlini, iako se nalazi blizu mora ima Umjerenu kontinentalnu klimu sa mrazevima zimi i snijegom u višim 
predjelima grada.

## Historija

Quilpué je izrastao u 19. vijeku, nakon izgradnje željezničke pruge, iz sela na kraljevskoj cesti od Valparaísa do Santiaga.

Općina Quilpué  je osnovana 14. oktobra 1893. sa administrativnim centrom u istoimenom selu.
Ono je status grada dobilo 25. aprila 1898. iako Quilpué nije formalno osnovan, što je bio običaj u Čileu. To je ispravljeno 25. aprila 2008. kad je usvojen Zakon o osnivanju grada.

Zbog tog Quilpué nikad nije imao urbanistički plan već je građen stihijski, pa je sve do nedavno većina ulica bila bez trotoara.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Quilpué'' (službene stranice)
Uskršnji otok (provincija)

**Provincija Uskršnji otok** (španjolski: *Provincia de Isla de Pascua*) je jedna od 56 provincija na koje je Čile administrativno podjeljen. Ona je jedna od osam provincija Regije Valparaíso.

## Karakteristike

Provincija se prostire po Uskršnjem otoku u centru Tihog oceana udaljena 3750 km od Čilea i Južnoameričkog kontinenta, na površini od 164 km² u kojoj živi 8,277 stanovnika.

Administrativni centar provincije je grad Hanga Roa u kom živi 7,322 stanovnika.

## Historija
Čile je 1888. anektirao Uskršnji otok, tako da je on postao samostalna Administrativna jedinica tek 1966. kad je vlast sa Čileanske ratne mornarice prebačena 
na Državnu upravu.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobernación Provincia de Isla de Pascua''
Hanga Roa

**Hanga Roa** što znači *Široki [[zaljev]]* (španjolski: *Bahía Larga*) je grad od 7,322 stanovnika na Uskršnjem otoku u Tihom oceanu koji administrativno podpada pod Čileansku regiju Valparaíso.

Hanga Roa je glavna luka i administrativni centar Provincije Uskršnji otok u kojoj živi 8,277 stanovnika.
## Geografija

Hanga Roa je jedini urbani centar na Uskršnjem otoku, koji je udaljen 3750 km od Čilea i Južnoameričkog kontinenta.

Grad se smjestio na jugozapadnom kraju otoka između vulkana Rano Kau i Terevaka, u zaljevu gdje uvire potok između brdašca.

### Klima
Otok ima Oceansku klimu sa suptropskim karakteristikama, što znači da nije prevruće ali da kiša pada tokom cijele godine.

## Historija

Autohtoni stanovnici otoka - Rapanui nikad nisu boravili na tom lokalitetu, sa njega su jedino promatrali erupcije mitskog vulkana 
Rano Kau.

U tom zaljevu se 1722. usidrio i iskrcao njegov prvi istraživač Jakob Roggeveen, koji je nagovorio prve Evropljane da potraže sreću na tom otoku.
Tako da je do 1770. u tom zaljevu izraslo selo Hanga Roa sa oko 30 stanovnika, većinom trgovaca robljem, koji su prodavali po Amerikama.

Čileanska ratna mornarica je 1885. u tom zaljevu instalirala svoj vojni logor, jer je on bio najbolja luka.

Hanga Roa je službeno osnovana 1888. nakon što je Čile anektirao Uskršnji otok.

## Privreda i transport

Ekonomija grada bazira se na turizmu, ribarstvu i poljoprivredi, ponajviše na proizvodnji suptropskog voća; banana, kokosa, papaja, avokada, smokava. Ipak je najvažniji turizam jer otok unatoč udaljenosti posjeti i do 40 000 turista, zato je glavna ulica u gradu niz hotela i restorana.

Gotovo svi turisti dolaze preko internacionalnog aerodroma Mataveri (IATA: IPC, ICAO: SCIP)

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ilustre Municipalidad de Isla de Pascua'' (službene stranice)
Malleco (provincija)

**Provincija Malleco** (španjolski: *Provincia de Malleco*) je jedna od 56 provincija na koje je Čile administrativno podjeljen. Ona je jedna od dviju provincija Regije Araucanía (druga je Provincija Cautín).

## Karakteristike

Provincija se prostire u centru Čilea po Centralnoj čileanskoj dolini i po planinama Anda, na površini od 13,433 km² u kojoj živi 
215,260 stanovnika.
## Administrativna podjela
Provincija se sastoji od jedanaest općina a administrativni centar je grad Angol u kom živi 48,911 stanovnika.

## Historija
Provincija Malleco osnovana je 12. marta 1887. (kad i Provincija Cautín) ali je između 1928.- 1936. ukinuta, ubzo nakon tog je 1937. obnovljena.

## Privreda
Ekonomija se bazira na poljoprivredi (voćarstvo), šumarstvu i u posljednje vrijeme na turizmu.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobernación Provincia de Malleco''
Lineage (Star Trek: Voyager)

***Lineage*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 24. januara 2001. godine. Radnja prikazuje kako B'Elanna Torres otkriva kako je sa svojim mužem Tomom Parisom zatrudnjela, te kako joj otkriće da holografski Doktor njenom djetetu može otkloniti kongenitalne poremećaje da ideju da isto pokuša učiniti sa klingonskom DNK te dijete spasi budućih problema koje je sama morala proći zbog miješanog ljudsko-klingonskog porijekla.

*Lineage*, čiji je scenario bio inspiriran debatama o pravu na abortus, se smatra jednom od boljih epizoda serije, pri čemu su kritičari pohvalili inteligentan scenario i izvrsno razrađen lik B'Elanne Torres.

## Reference

## Vanjske veze
*
Fermatov princip

**Fermaov princip** je princip koji je postavio francuski matematičar Pierre de Fermat radi objašnjenja prelamanja svetlosti. Rešavajući problem prelamanje svetlosti Ferma postulira princip najkraćeg vremena:

* Kad svetlost prelazi iz tačke A u nekoj sredini i stiže do tačke B u drugoj sredini, ona sledi put kojim stiže iz A u B za najkraće vreme.

Prema ovom objašnjenju, u slučaju prelamanja svetlosti na površini između (recimo) vazduha i vode, tačka prelamanja je ona koja minimizira vreme potrebno svetlu da pređe celu putanju. Naime, ako bi svetlost išla pravolinijskom putanjom između početne i krajnje tačke, ono bi daleko više putovalo kroz vodenu sredinu, koja pruža veći otpor, pa bi celo vreme putovanja bilo sporije. Stoga svetlost "bira" da produži deo puta kroz vazduh, a da dužinu puta kroz vodu minimizuje, kako bi u konačnici ukupno vreme putovanja bilo kraće.

Fermaovo rešenje problema prelamanja svetlosti napravilo potpuni otklon od naučnog principa kauzaliteta, objašnjavajući kretanje svetlosti teleološki.

## Izvori

## Povezano
* Prelamanje svetlosti
* Snellov zakon
* Hajgensov princip
Repentance (Star Trek: Voyager)

***Repentance*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 31. januara 2001. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyager]]* spašava putnike sa broda vanzemaljske rase Nygejaca za kojeg se ispostavi da je prevozio opasne i na smrt osuđene kriminalce, te kako se sa nekim od njih posada počne zbližavati, a što dovodi do ozbiljnih etičkih dilema da li da ih predaju vlastima ili da riskiraju kršenje Primarne direktive.

Epizoda je velikim dijelom bila inspirirana aktualnim debatama u američkom društvu, kako o opravdanosti smrtne kazne, tako i razlozima zbog kojih Afroamerikanci i pripadnici drugih rasnih i etničkih manjina završavaju u zatvorima u daleko većem postotku nego što iznosi njihov udio u općoj populaciji. Scenario je pokušao kompromis između liberalnog i konzervativnog stava, ali je na kraju od zagovornika obje strane epizoda dobila kritike zbog navodne pristranosti.

## Reference

## Vanjske veze
*
Jeff Kober

**Jeff Kober** (18. decembar 1953 -) je američki glumac, najpoznatiji po ulogama na televiziji, a među kojima se ističe lik Dodgera u TV-seriji *[[China Beach]]*.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* tv.com biography
Vanessa Branch

**Vanessa Lynn Branch** (27. marta 1973 -) je američka manekenka i glumica rodom iz Velike Britanije, koja je godine 1994. osvojila titulu Miss Vermont, a potom postala poznata nastupajući u televizijskim reklamama za žvakaću gumu Orbit.

## Reference

## Vanjske veze
*
Prophecy (Star Trek: Voyager)

***Prophecy*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 7. februara 2000. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyager]]* sreće brod otpadničke klingonske sekte koja je, vođena tumačenjem drevnog proročanstva prije 80 godina krenula na put u Delta kvadrant kako bi pronašla dom za buduću utopijsku zajednicu, te čiji članovi postanu uvjereni da će još uvijek nerođena kćer B'Elanne Torres biti njihov mesijanski spasitelj.

## Vanjske veze
*
Angol

**Angol** je grad od 48,911 stanovnika na jugu Čilea u Regiji Araucanía.

Angol je administrativni centar Provincije Malleco u kojoj živi 215,260 stanovnika.

## Geografija

Angol se nalazi u Centralnoj čileanskoj dolini pored ušća rijeke Malleco u Vergaru, udaljen 142 km sjeverno od svog administrativnog centra Temuca.

## Historija

Pravi je kuriozum da je Angol osnivan čak sedam puta. Prvi put 1553. po naredbi Pedra de Valdivije, ali to naselje nije živjelo ni dva mjeseca kad su ga uništili indijanci Mapuche. Drugi put ga je osnovao Francisco de Villagra 1555. ali ni ono nije zaživjelo duže od 11 mjeseci. 
Treći put je podignut na drugom lokalitetu 1559. to naselje potrajalo je do 1600.

Četvrti put je osnovan 1610., na istom mjestu pod imenom *San Francisco de Montes Claros de Angol*, ali nije potrajao više od dva mjeseca. 
Na istom lokalitetu je po peti put podignut sredinom 1638. i potrajao je do januara 1641.
Šesti put podignut je 1766. kao posljednji kolonijalni grad na ušću rijeke Malleco u Vergaru.

Posljednji sedmi put je podignut u decembru 1862. kao mali zaselak pored utvrde.
Općina je osnovana 1869., a nakon tog je 1871. dobio Status grada i prvog gradonačelnika. Već 1876. povezan je željezničkom prugom sa Santiagom.

Od 12. marta 1887. kad je osnovana Provincije Malleco je njen administrativni centar.

Između 1928.- 1936. ukinuta je Provincije Malleco, ali je ponovno vraćena u život 1937.

## Privreda

Ekonomija grada bazira se na stočarstvu, poljoprivredi i šumarstvu. Oko 30 % čileanskih jabuka proizvodi se u okolici grada.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ilustre Municipalidad de Angol'' (službene stranice)
Curacautín

**Curacautín** što na jeziku Mapuche indijanaca - Mapudungun znači *Kup [[kamen]]ja* je grad od 12,838 i općina od 16.417 stanovnika u Čileanskoj regiji Araucanía u Provinciji Malleco.

## Geografija

Curacautín se nalazi na sjeveru Regije Araucanía, udaljen 90 km sjeveroistočno od svog administrativnog centra Temuca. 
Grad se prostire u kotlini iz koje se vide vulkani Llaima, Tolhuaca i Lonquimay, nedaleko od Nacionalnog parka Conguillío.

## Historija
Curacautín je osnovan kao utvrda - pod imenom - Fuerte Curacautín 12. marta 1882.

Između 1913. - 1915. izgrađene su dvije važne građevine (željeznička pruga i gradska vijećnica. 
Nakon tog je 1938. podignuta tvornica šperploča Mosso, koja je dugi niz godina bila najveći poslodavac u gradu, ona je nažalost 2000. bankrotirala.

## Privreda

Ekonomija današnjeg Curacautína bazira se na turizmu i poljoprivredi.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ilustre Municipalidad de Curacautín'' (službene stranice)
Jedlinka

**Jedlinka** je naseljeno mjesto u okrugu Bardjejov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz 2021. godine naselje je imalo 80 stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Lho La

**Lho La** je jedan od tri prevoja (sedlo) na tri grebena Mount Everesta. Nalazi se na granici između Nepala i Tibeta. To je najniža tačka Zapadnog grebena koji se spušta sa vrha Mount Everesta, nadmorske visine 6.006 metara. Morfološki gledano, sam kraj grebena prije prevoja se pretvara u padinu (stranu). Na drugu stranu od Lha Lo uzdiže se Khumbtse.

Od vrha Everesta spuštaju se tri grebena. Jugoistočni greben se spušta do Južnog prevoja, a odatle ide novi greben prema Lhotseu. Južni prevoj je nezaobilazan kada se usponi izvode sa nepalske strane, Jugoistočnim grebenom. Sjeveroistočni greben završava se prevojem Rapiu La, koji je udaljen od vrha tako da ga alpinisti ne koriste. Sa Sjeveroistočnog grebena spušta se još jedan greben prema Sjevernom prevoju, odakle se uzdiže planina Changtse. Ovaj prevoj je najčešće na rutama prema vrhu, kada se usponi izvode sa sjeverne, tibetanske strane.

Lha Lo se kroz historiju koristio za putovanja između Nepala i Tibeta na ruti između Namche Bazaara i Tingria u vrijeme kada su lednici bili viši nego danas i prelazak prevoja bio je manje zahtjevan. Danas se u tu svrhu koristi prevoj Nangpa La, zapadno od Lho Laa.
## Alpinizam
Prvi zapadni istraživači prvi put otkrili su prevoj 1921. godine prilikom Britanske izviđaćke ekspedicije. Bio je to Guy Bullock koji se i popeo na prevoj, u nadi da će pronaći put za vrh Everesta. Nazvao ga je "Lho La", misleći "South Pass" (Južni prolaz), jer je to bilo južno u odnosu na Bazni logor ekspedicije. Kasnije će se pokazati da je Bullock bio u pravu, jer je sa Lho La moguć uspon na vrh Zapadnim grebenom.

Poslije neuspješnih pokušaja 1974 i 1978, prvi put je Everest penjan preko Lho La 1979. godine kada su se članovi Jugoslavenske ekspedicije odavde ispenjali preko Zpadnog grebena, a da nisu koristili prepriječavanje na Hornbein kuloar na Sjevernoj strani. Ekspedicija, koju je vodio Tone Škarja, postavila je oko 40 užadi od Baznog logora na 5.350 metara na Khumbu ledniku, a zatim koristeći ručnu uspinjaču u dužini od 200 metara, podigli 6 tona opreme. Zadnjih 150 metara tog uspona bilo je težine između IV i V stepeni. 

Na prevoju se 1989. godine dogodila velika nesreća kada je stradalo 5 od 6 alpinista iz Poljske.

## Reference
Ljušteni furnir

**Ljušteni furnir** je vrsta furnira, koji se izrađuje posebnom tehnologijom ljuštenja furnirskih trupaca..

## Proizvodni proces
### Sirovina

#### Dimenzije i kvalitet

### Transport

Transport furnirskih trupaca vrši se željeznicom ili cestovnim prometom. U zemljama gdje je to moguće transport je vodenim putom.

### Skladištenje

Furnirski trupci se skladište u duge jednoredne složaje, obično trapeznog oblika i visine od 3-14&nbsp;m. Visina složajeva je u zavisnoti o unutrašnjeg transporta te je moguća i do 14&nbsp; ukoliko se transort vrši kranom. Veće visine nisu dozvoljene, iz sigurnosnih razloga, jer je moguće samoobrušavanje trupaca. Dužina složajeva se kreću od 80-120&nbsp;m a u direktnoj su korelaciji sa primjenjim transporterom (poprečni ili uzdužni elevator).

#### Premazivanje

Premazivanje čela i svih povređenih povšina raznim uljima ili smolom radi sprečavanja isparavanja vlage iz drveta ili kombinacija sa antiseptičkim sredtvima, koji sprečavaju razvoj gljivica; Uslov za nanošenje vlagozaštitnih i antiseptičkih sredstava je da drvo ima vlažnost između 60-70&nbsp;% ili više. Antiseptička sredstva se nanose četkom ili prskanjem na čela, koja ne smiju biti mokra. Premaz se nanosi jednom ili dva puta, dok se drugi dan nanose vlagozaštitna sredstva.

#### Mokro čuvanje

Trupci se prilikom skladištenja prskaju vodom, po određenim vremenskim intervalima. U zavisnosti od klime, temperature, vremena skladištenja, prskanje (rošenje) se vrši svakih 15-30 minuta u zavisnosti od doba dana. Rošenje ne smije biti intenzivno i traje obično 5-10 minuta. Ova vremena su okvirna i za svako skladište se određuje posebna tabela sa intervalima prskanja. Veoma je bitno da količina vode nije prevelika, jer u slučaju previsoke vlage, trupci su skloni truljenju ili napadu gljivica.

#### Potapanje u bazenima

#### Zamrzavanje

### Mehanička priprema

### Ljuštenje

### Sušenje

### Dalja obrada

### Skladištenje

## Primjena

## Napomene


## Reference
Američki borovac

**Američki borovac** (borovac, vajmutov bor, lat. *Pinus strobus*) je stablo iz porodice borova (lat. *[[Pinaceae]]*).

To je četinjača koja se javlja u prirodi u Sjevernoj Americi. Danas se uzgaja u Srednjoj i Zapadnoj Europi, gdje može dosegnuti visinu od 30 do 40 m. Na istoku SAD-a dostiže visine od 55 metara. U Hrvatskoj se može naći u šumskim kulturama, parkovima i botaničkim vrtovima. Drugo ime je Weymouthov bor ili vajmutovac po istraživaču Georgeu Weymouthu.

## Botanički opis

Kora je glatka i zelenkasto smeđa. Kasnije, kora postaje sivkasta do crna s malo ljubičaste. Grančice su tanke i svijetlo zelene. Starije grane su zelenkasto smeđe i dlakave.

Pupovi su ovalni i narančasto-smeđi. Ima vitke, plavkasto-zelene iglice od 8–12&nbsp;cm. Rastu u nakupinama od pet u neposrednoj blizini, te su usmjerene prema vrhu.

Češeri su smeđi, u obliku banane i 10–15&nbsp;cm dugi. Mladi češeri su zeleniji i ravniji nego kod stariji.

Drvo je blijedo smeđe i svjetlo. Dobro je za izradu vrata i prozora, ali i za opće namjene, kao što su izrada sanduka i namještaja.

## Vanjske veze
Obrada drveta

**Obrada drveta** je aktivnost ili veština pravljenja predmeta od drveta, a uključuje i pravljenje nameštaja i rezbarstvo.

## Historija

Uz kamen, glinu i delove životinja, drvo je bilo jedan od prvih materijala s kojim su radili ljudi . Analizom musterijena, koje su koristili neandertalci, pokazalo se da su mnogi korišćeni za obradu drveta. Razvoj civilizacije bio je usko vezan sa razvojem veštine rada sa ovim materijalima. 

Među ranim pronalascima drvenih alata nalaze se obrađeni štapovi sa Кalambo vodopada, Кlaktona na Moru i Lehringena. Кoplja iz Šeningena daju neke od prvih primera drvene lovačke opreme. Кremeni su korišćeni za rezbarenje. Još od neolita poznate su rezbarene drvene posude kao što su iz bunara kulture linearnotrakaste keramike u Кučkhofenu i Cvenkai.

Primeri rezbarenja drveta iz bronzanog doba uključuju stabla korišćena u izradi mrtvačkih sanduka iz severne Nemačke i Danske i drvene sklopive stolice . Arheološko nalazište, Felbah-Šmajden u Nemačkoj ima lepe primere drvenih statua životinja iz gvozdenog doba. Drveni idoli iz perioda latenske kulture poznati su iz svetišta na izvoru Sene u Francuskoj.

## Vanjske veze
* Video o narodima Zafimanija na Madagaskaru. 
* Video zapise o obradi drveta objavio Institut fur den Vissenschaftlichen Film. Dostupno na AV portalu Nemačke nacionalne biblioteke nauke i tehnologije.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* Nailor, Andrev. ''Pregled literature o obradi drveta sa posebnim naglaskom na piljenje'' . BioRes, april 2013
Šperploča

**Šperploča** (od njemačkog: Sperrholzplatte, *sperre*=zatvoren, neprobojan + *platte*= ravnan, svugdje jednako gust ) je materijal proizveden iz tankih slojeva drvenog furnira, sljepljenih pod visokim tlakom i temperaturom. 

## Karakteristike
Svaki novi sloj se postavlja tako da se zarotira pod kutem 90 ° na prijašnji sloj (da vlakna idu suprotno). Najčešće se izrađuju iz neparnih slojeva, da se smanje deformacije i dobije što čvršća ploča. 

Šperploče se proizvode iz različitih vrsta drveta, zavisno od namjene za što se koriste, a najčešće od: Bukve, Topole, Breze, 
Bora, Američke trešnje i Okumeje.
Često se proizvode tako da se unutarnji slojevi rade od jeftinijeg drveta, a samo vanjski završni sloj od tvrđeg i skupljeg drva. 

*Šperploče* su vrlo čvrste i odličnih karakteristika, pa se koriste kao nosivi elementi za izradu namještaja, nosivih skladišnih polica i građevinarstvu.  

Šperploče mogu biti vodootporne ili vlagootporne, a to zavisi od ljepila. 

Za vodootporne šperploče koristi se akronim **WBP** (iz engleskog - *Water Boiled Proof*), što znači da su spajane sa vodootpornim ljepilom.

Za vlagootporne šperploče koristi se akronim **MR** (iz engleskog - *Moisture Resistant*) što znači da je ljepilo sa kojim su lijepljene ploče vlagootporno. 

Najviše *šperploča* se proizvodi u Sjevernoj Americi, više nego u Evropi i Rusiji zajedno. 

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Šperploča''