open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rođenje Venere (Bouguereau)

Slike izložene na pariškim Salonima predstavljale su  manji dio radova podvrgnutih sudu strogog žirija, kojemu je važnije bilo zadovoljavanje akademskih standarda nego kreativnosti. Zato je tema, kao *[[Rođenje Venere]]*, smatrana dolična i neputena jer je posuđena iz mitologije, bila veoma česta. Na *Salonu des Refugés* 1863. god. bile su izložene dvije takve slike, jedna Eugènea-Emmanuela Amaury-Duvala i druga, koju je kupio sam car Napoleon III., Alexandrea Cabanela.

Ovi *"[[pompiers]]"* slikari su bili oduševljeni detaljima i anatomskom preciznošću kojom su otklanjali svaku nejasnoću i bilo kakav nagovještaj osjećaja ili drame. Njihove Venere nemaju individualnih karaktera, uvijek su lijepo oblikovani, meki i zaobljeni, puteni i ujedno materinski. Oni su predstavljali ideal žene kao utjelovljenja užitka, uzdignute na razinu estetske i moralne visine po ukusu francuskog Drugog Carstva koje je bilo sklono razbludnosti, putenošću i raskošnom životu.

Najslavnija slika "Rođenje Venere" iz ovog razdoblja je djelo Williama-Adolphea Bouguereaua iz 1879. god. koja podsjeća na Ingresov rad.

## Veze

* Rođenje Venere (Botticelli) 
* Rođenje Venere (Ingres)

## Izvori
San i njegov polubrat Smrt

**San i njegov polubrat Smrt** (eng. *Sleep and his Half-brother Death*) je ulje na platnu engleskog prerafaelitskog slikara Johna Williama Waterhousea koji je poznat po svojim slikama s tematikom iz grčke mitologije i književnosti.

Djelo je nastalo 1874. godine te ju je Waterhouse priredio za izložbu na Kraljevskoj akademiji. Na slici su prikazani Hipno i Tanatos odnosno personifikacije sna i smrti u grčkoj mitologiji. Slika je naišla na dobar prijam kod publike te je izlagana na Akademiji gotovo svake godine sve do umjetnikove smrti. Inspiracija za njeno stvaranje bila je slikareva osobna tragedija kada su mu umrla oba mlađa brata od tuberkuloze te je nastala ubrzo nakon njihove smrti.

Djelo se danas nalazi u privatnoj kolekciji britanske multinacionalne korporacije Sotheby's.

## Izvori
Smrt Leonarda da Vincija

**Smrt Leonarda da Vincija** (fra. *La Mort de Léonard de Vinci*) je ulje na platnu francuskog slikara Jeana Augustea Dominiquea Ingresa i predstavnika neoklasicizma. Djelo je nastalo 1818. godine a naručio ga je de Blacas, tadašnji francuski veleposlanik u Rimu. Ono prikazuje smrt genija Leonarda da Vincija dok mu francuski kralj Franjo I. pridržava glavu. Riječ je o legendi za koju je malo vjerojatno da se dogodila budući da se kralj u vrijeme da Vincijeve smrti nalazio u svojem dvorcu.

Slika se danas nalazi u pariškom muzeju Petit Palais dok je 2014. godine bila izložena u lyonskom Muzeju lijepih umjetnosti u sklopu izložbe *Izumi iz prošlosti*.

## Izvori
Une fleur

***Une fleur*** (*Cvijet*) je akt hrvatskoga slikara Vlaha Bukovca.

Ova simbolistička slika u pastelno plavim i blijedo svježim tonovima, prikazuje golu ženu u  cvijeću s dvama zamotuljcima ružinih pupoljaka. Djevojka je alegorija cvijeća i označava naslov slike i sa svim popratnim značenjima rascvjetalosti i seksualnoga buđenja.

Slika se trenutno nalazi u privatnoj zbirci nakon što je prodana na dražbi u londonskoj Bonhams dražbenoj kući za 100.800 £ nepoznatom kolekcionaru.

Ova je dijelom nedovršena slika najvjerojatnije jedna od nedovršenih inačica slike Cvijet iz razdoblja Bukovčeva boravka u Parizu  između 1877. i 1892. godine. O ovoj slici Vera Kružić Uchytil u svojoj monografiji o Bukovcu tvrdi da je izgubljeni rad iz 1887. naziva *Une fleur*, koja bi po opisu odgovarala novopronađenoj slici iz New Yorka.

## Izvori
Mala ulica

**Mala ulica** (niz. Het Straatje) je ulje na platnu nizozemskog slikara Johannesa Vermeera koji je obilježio nizozemsko slikarstvo u 17. vijeku. Riječ je o djelu poput Pogleda na Delft koje je nastalo kada prikazi grada nisu bili uobičajena pojava u slikarstvu, dok je slikar u njegovom stvaranju koristio poentilistički stil. Mala ulica je poznata i pod nazivom **Pogled na kuće u Delftu** (niz. *Gezicht op huizen in Delft*) a njen autor se potpisao u donjem lijevom uglu kao *I V MEER*.

Točna lokacija mjesta koja je Vermeeru poslužila za nastanak ovog djela nije poznata. Međutim, provedeno istraživanje je tvrdilo da se radi o Voldersgrachtu ili Nieuwe Langendijku.

Djelo je 1921. godine kupio Henri Deterding za 625.000 guldena te ga je donirao amsterdamskom državnom muzeju Rijksmuseum u kojem se i danas nalazi.

## Veze
*Pogled na Delft

## Izvori

## Vanjske veze
*Johannes Vermeer's The Little Street - Was it Located in Delft at Nieuwe Langendijk 22-26?
Zakletva Horacijeva

**Zakletva Horacijeva** je slika Jacquesa-Louisa Davida koja se smatra prvom slikom neoklasicizma koja je svojim intenzivnim iluzionizmom snažno utjecala na generacije slikara poslije; također je jedna od prvih propagandnih slika u povijesti.

## Izvor

Slika je prvi put izložena 1785. god. i prikazuje scenu iz klasične antike u kojoj je prikazana rimska tradicija časti i samožrtvovanja. Priča o Horacijevima nije opisana u klasičnim izvorima, ali je bila poznata iz tragedije Pierrea Corneillea, francuskog dramatičara iz 17. vijeka. U njoj se opisuje kako su se Rimljani i stanovnici Alba Longe dogovorili kako će svoje razmirice radije riješiti trostrukim dvobojem nego otvorenim ratom. I to trostruki blizanci - Horacijevi, protiv tri kuratora iz Albe Longe, isto tako trostrukih blizanaca.

## Odlike

Scena je smještena u interijeru klasične rimske građevine gdje su figure u rimskim nošnjama i strogim i odlučnim pozama koje su namjerno teatralne. U kontrastu s strogim i krutim držanjem ovih likova su žene i djeca koji su manji i skupljeni su u kutu u seriji tečnih i ritmičnih krivulja koje aludiraju njihovu osjećajnost. Jedna od njih je sestra Horacijevih koja je u romantičnoj vezi s jednim od rivala Horacijevih; što se vidi po njenoj pozi u kojoj ju je svladala njena tragična sudbina. U sjeni pozadine, jedna žena tješi svoju djecu.

Likovi izražavaju želju poistovjećenja francuskih republikanaca, koji će kasnije povesti Francusku revoluciju, s njihovim uzorima iz povijesti - Rimskom Republikom. Ironija je u tome što je sliku naručio kralj Luj XVI kao dio svog programa za moralnim poboljšanjem Francuske, a kraljevskom ministru za umjetnost, koji je odobrio sliku, je promakla očita propagandna politička uloga slike.

David je ovu sliku naslikao u Rimu i u njoj je izrazio ideje prosvjetiteljstva koje je utvrdio  Jean-Jacques Rousseau u svom "Društvenom ugovoru". Republikanski ideali generala sa svojim sinovima kao vojnicima postaju okosnica slike. Njihova zakletva se može protumačiti kao čin osnivanja države Ta podjela uloga po spolu je isto tako jedna od postavki Rousseauovih doktrina.

## Povezano
*Rimski pozdrav
*Venera i tri gracije razoružavaju Marsa

## Izvori

## Vanjske veze
*
Žena koja plače

***Žena koja plače (Dora)*** je slika Pabla Picassa nastala 1937. godine.

## O slici

U listopadu 1937. godine Picasso crta sliku "Žena koja plače". Patnja kao aktualna tema umjetničkog djela sažeta je u prikazu jednog jedinog lika promatranog iz neposredne blizine. Na prvi pogled slikom dominiraju brojni, čisto slikarski elementi: šarena pozadina, žena na slici ima moderan ljetni šešir, lice joj je prikazano istodobno *en face* i iz profila, metodom koja nam je već otprije poznata. Ali, kako god na nju gledali, središte slike zauzima rupčić koji je metafora patnje. Žena ga u svojem očaju steže zubima i kao da ga grize, dok na njega pada kiša nezaustavljivih suza iz njezinih očiju. Čini se kao da će se i ženini nokti pretvoriti u suze u trenutku kad se smoče. Rupčić joj kao veo skriva usta istodobno otkrivajući jezu njezine boli. Odnos ženina lica i rupčića sažima cijelu tragediju njezine patnje. Ovaj put kao da je Picasso otišao predaleko sa svojim ambicijama. Najvažniji element njegovih kubističkih djela, primjerice, bio je kontrast između svagdašnje teme i razorene forme kojom se priopćuje. Sad je razaranje udvostručeno. Razorena forma, karakteristika Picassova djela, sad nosi i ideju razaranja, fragmentacije i zbrke. Ovaj postupak možemo nazvati tautološkim, on će obilježiti više slika koje Picasso stvara u to doba.

## Izvori
Peptidoglikan

**Murein** je organski makromolekul. On je osnova ćelijskih zidova bakterija i modrozelenih algi (razvojne grane Eubacteria). 

Murein daje ćelijskom zidu čvrstoću i oblik. Uloga mu je zaštitna. Njegova je funkcija u prvom redu mehanička. Ovisno kakva je struktura i udio drugih tvari u bakterijskoj staničnoj stijenci kojima je murein protkan, bakterije dijelimo u dva razreda: gram-pozitivne bakterije i gram-negativne bakterije. Prva je skupina zbog više slojeva mureina otpornija i krutija, a druga je zbog tankog sloja osjetljivija na mehanička oštećenja. Zbog ostalih tvari javlja se i različita reakcija na bojanje po Gramu.

Novija literatura umesto pojma murein koristi pojam peptidoglikan.

Murein je svojstven ćelijskim zidovima eubakterija (prokarioti), a nema ga kod arheobakterija, niti kod eukariota.

## Reference

## Vanjske veze
* Diagrammatic representation of peptidoglycan structures.
* Structure of MurNAc 6-Phosphate Hydrolase (MurQ) from Haemophilus influenzae with a Bound Inhibitor.
Tioliza

**Tioliza** je reakcija sa tiolom (R-SH) kojom se razlaže jedno jedinjenje u dva. Ova reakcija je slična hidrolizi, koja obuhvata vodu umesto tiola. Ova reakcija se odvija tokom &beta;-oksidacije masnih kiselina. Depolimerizacija kondenzovanih tanina upotrebom benzil merkaptana kao nukleofila se takođe naziva tiolizom.

## Reference
Byen som kunne ofres

***Byen som kunne ofres*** () ili ***Srebrenica: A Town Betrayed*** () je norveški dokumentarni film iz 2011. Film je režirao novinar-istraživač Ola Flum, a u njemu prati novinara-istraživača i vojnika ABiH tokom rata u Bosni Mirzada Fazlića Fazlu, kako istražuje događaje oko Srebrenice.

## O dokumentarcu

Dokumentarac daje drugačiju verziju događaja u Srebrenici, polazeći da je to bio sukob de vojske posle zločina nad Srbima u Kravicama. Autor tvrdi da je se u Srebrenici nije desio masakr već legitimni oružani sukob srpskih snaga sa „muslimanskim odmetnicima“. Muslimani su zločinom u Kravicama izazvali opravdani revolt Srba, a broj srebreničkih žrtava nije 8000 već maksimalno 4000.

## Najznačajnije

Film daje pregled događaja kao što su Zločin u Kravicama, Napad na Višnjicu, krijumčarenje oružja za Armiju BiH, pregovore oko razmeni stanovništva iz Srebrenice i okoline Sarajeva, kao i tezu da je Srebrenica žrtvovana radi političkih ciljeva.

* U filmu se tvrdi da je na prvom kraćem sastanku Klinton predložio Izetbegoviću holokaust u kome bi se žrtvovalo 5000 Muslimana u Srebrenici a da je Izetbegović to preneo delegaciji Srebreničkih branilaca. Tako da je Srebrenica žrtvovana od strane sopstvene vlade radi političkh ciljeva.
* Humanitarni konvoji su propuštani od strane Srba u Srebrenicu ali ih je Naser Orić prodavao na crnom tržištu.
* Mladić je imao na raspolaganju 1600 naoružanih ljudi iz okoline Srebrenice ali ih nije uključio u ratna dejstva zbog nedostatka discipline i moguće osvete za napade Orićevih snaga na srpska sela.

## Učesnici
U filmu su govorili Sefer Halilović, Ratko Nikolić (borac VRS koga su snage Nasera Orića zarobile i mučile), Miša Urošević (snimatelj TV Beograda), Zoran Stanković, Hakija Meholjić (komandir policije u Srebrenici tokom rata), Muhamed Filipović (jedan od osnivača SDA i učesnik više mirovnih pregovora), Huso Salihović (oficir ABiH), Džon Šindler (glavni analitičar CIA u BiH 1996), Esad Sipilović (američki građanin bošnjačkog porekla koji je učestvovao u krijumčarenju oružja) i Torvald Stoltenberg (bivši pregovarač UN).

## Reakcije i kontroverze

Prikazivanje filma je izazvalo negativne reakcije od strane Norveškog helsinškog odbora i bošnjačke zajednice u Norveškoj, koji su autore optužili za istorijski revizionizam i poricanje genocida u Srebrenici. Norveška Komisija za žalbe na štampu je nekoliko meseci nakon premijere donela zaključak da su autori filma, ne spominjujući presude Haškog suda po kojima se u Srebrenici dogodio genocid povredili etički kodeks norveških medija.

Uprkos toga, kao i sličnih protesta, film je nedugo potom u susednoj Švedskoj prikazan na programu tamošnje državne televizije.

## Povezano
* *[[Tragovi iz Sarajeva]]*

## Reference

## Izvori
* Glas javnosti: Švedski dokumentarac: Vojska RS branila se u Srebrenici, 03.09.2011. 
* "Srebrenica: A Town Betrayed" – Finally a Critical Documentary about Srebrenica Tragedy 25.09.2011
* Commemorate Srebrenica with these Rare and Important Videos

## Vanjske veze
*Profil na portalu NRK 
*Hague: Srebrenica Film Undermines Judgments na portalu Balkan Insight 
* film na engleskom jeziku
Vitez na raskršću

**Vitez na raskršću** (rus. *Витязь на распутье*) je ulje na platnu ruskog slikara Viktora Mihajloviča Vasnjecova. Djelo je nastalo 1882. godine u vrijeme kada se Vasnjecov vratio u Moskvu gdje se koncentrirao na ilustriranje ruskih bajki i herojskih epova (bilina).

Vasnjecov je prvu verziju ove slike izradio 1877. a predstavio ju je sljedeće godine dok je konačna inačica stvorena 1882. Inspirirana je ruskim narodnim bajkama a prikazuje viteza na konju koji se nalazi na raskršću te gleda u menhir. Na njemu u prenesenom smislu piše: "*Ako jašeš s lijeve strane izgubit ćeš konja a ako jašeš s desne strane uzgubit ćeš glavu*". Drugi izvor navodi da menhir predstavlja izbor koji je stavljen na viteza: "*Ako jašeš s lijeve strane izgubit ćeš konja, ako jašeš s desne strane uzgubit ćeš glavu a ako jašeš po sredini izgubit ćeš oboje*" (ili varijantu od ova tri izbora).

Google je 2013. godine u čast 165. obljetnice rođenja Viktora Vasnjecova na početnoj stranici svoje web tražilice postavio posebni logo temeljen na slici Vitez na raskršću.

Slika se danas nalazi u ruskom državnom muzeju u Sankt Peterburgu.

## Izvori
Marija Triput Divna

**Marija Triput Divna** slika je italijanskog slikara Luigija Crosija iz 1898. godine. Izvorno je nazvana "Refugium Peccatorum Madonna" ili "Gospa utočište grešnika" i bila je namijenjena za braću Kuenzil u Švicarskoj.

Slika je prešla u vlasništvo švicarskog ogranka časnih sestara marijanskog katoličkog pokreta Schönstatt 1964. godine. Tada je slika dobila dodatni naziv "Marija Triput Divna", koji se danas češće koristi, od prvotnog naziva. Slika je postala vrlo popularna unutar pokreta Schönstatt, koji se s vremenom proširio u oko 90 zemalja svijeta. Članovi pokreta podigli su dvjestotinjak kapelica, koje su preslika prve kapelice u Schönstattu u njemačkom gradiću Vallendaru, u kojoj je nastao pokret. U svakoj toj kapelici, na oltaru je replika slike "Marije Triput Divne". Takva kapelica podignuta je i u Maloj Subotici u Međimurju 2010. godine.

Slika je postala motiv na brojnim nabožnim predmetima, od kojih se ističe slika "Marije Triput Divne" uokvirena drvenim okvirom u obliku kapelice. Razvila se akcija Gospe Hodočasnice ili Hodočasničke Gospe, u sklopu koje taj nabožni predmet uz blagoslov lokalnog župnika, tijekom mjeseca putuje od jedne do druge obitelji, boraveći u svakoj po 2-3 dana s ciljem duhovne obnove.
Tragovi iz Sarajeva

**Tragovi iz Sarajeva** () () je norveški dokumentarni film iz 2009. Film je režirao novinar-istraživač Ola Flum koji je na njemu radio punih deset godina u saradnji sa Bi-Bi-Si novinarom Dejvidom Hebdičem. Prethodno ovom filmu, autor je režirao i dokumentarac „Grad koji se mogao žrtvovati“.

Film govori o vezama muslimanskog rukovodstva u Sarajevu sa mudžahedinima i islamskim terorističkim organizacima, o mudžahedinima u sastavu Armije RBiH, o snabdjevanju oružjem, o zločinima nad nemuslimanima i drugom. Film sadrži arhivske snimke na kojima su prikazani zločini nad Srbima, među kojima su i ritualno odrubljivanja glava zarobljenim srpskim vojnicima.

## Povezano
*Grad koji se mogao žrtvovati

## Reference

## Izvori
* Radio-televizija Republike Srpske: Podrška 4.000 Srba švedskoj televiziji, 05.09.2011. 
* Ola Flyum: Film o ratu u YU  
* Radio-televizija Republike Srpske: Norveška tv: Armija RBiH prikazana kao agresor, 04.05.2011. 
* Novinar: Glupa reakcija, kako god gledali, 02.09.2011. 

## Vanjske veze
* Profil  na bazi podataka Norveškog filmskog instituta 
* (Sarajevo Ricochet) film na engleskom jeziku
A Fable

***A Fable*** (srpskohrvatski: *Bajka*) je roman američkog pisca Williama Faulknera premijerno objavljen 1954. godine u izdanju Random Housea. Radi se o izrazito opsežnom djelu na kojem je Faulkner radio više od deset godina, a navodno ga je smatrao jednim od svojih remek-djela. Radi se o alegorijskoj priči o ratu smještenoj za vrijeme Prvog svjetskog rata. Faulkner je ovim djelom, prvi put nakon dugo godina, doživio negativne kritike, a Robert Penn Warren je išao toliko daleko da je roman nazvao "divovskim neuspjehom". *A Fable* se danas ubraja među Faulknerova manje bitna djela, mada uz napomenu da je kritičarima trebalo jako puno da uvide vrijednost ovoga djela. U historijskom kontekstu, djelo se smatra prethodnikom Hellerovog romana *[[Catch-22]]*.

Radnja romana odvija se u Francuskoj za vrijeme Prvog svjetskog rata i to u periodu od tjedan dana. Kaplar Stephan, koji predstavlja Isusa, naređuje svojim trupama, njih 3,000, da odbiju naredbe i ne napadaju u brutalno repetitivnom rovovskom ratovanju. Zauzvrat, Nijemci također ne napadaju i rat prestaje kada obje strane shvate da je za rat potrebno dvoje. Generalissimus, koji predstavlja one vođe koji koriste rat kako bi došli do vlasti, poziva svog njemačkog kolegu na raspravu kako ponovo pokrenuti rat. Nedugo zatim uhapsi i pogubi Stephana. Prije samog pogubljenja, Generalissimus pokušava uvjeriti Stephana da se rat ne može zaustaviti jer je usađen u esenciju ljudske prirode.

Ironično, unatoč lošim kritikama, *A Fable* je nagrađen čak dvjema najprestižnijim američkim književnim nagradama. Godine 1955. Faulkneru su, za ovaj roman, uručene Pulitzerova nagrada za fikciju i Nacionalna književna nagrada.
Requiem for a Nun

***Requiem for a Nun*** (srpskohrvatski: *Rekvijem za opaticu*) je djelo američkog pisca i nobelovca Williama Faulknera iz 1951. godine. Radi se o još jednom eksperimentalnom djelu u kojem Faulkner pokazuje svoju literarnu genijalnost; naime, *Requiem for a Nun* je djelomično drama, a djelomično roman. Na taj se način Faulkner ponovo igra s narativnom tehnikom i stvara jedan specifičan blend koji dodatno afirmira njegov eksperimentalni stil, premijetno etabliran u romanu *[[The Sound and the Fury]]* iz 1929. godine.

Glavni lik romana je Temple Drake, koja je premijerno predstavljena kao studentica u romanu *[[Sanctuary (William Faulkner)|Sanctuary]]*, jednom od Faulknerovih ranijih djela. Glavna priča predstavljena je u dramskoj formi, ali je isprepletena s proznim odlomcima u kojima saznajemo o povijesti Faulknerovog apokrifnog okruga Yoknapatawpha. Djelo je danas poznato kao izvor jednog od Faulknerovih najpoznatijih citata, onog o prošlosti, a kojeg izgovara Gavin Stevens tokom razgovora s Temple Drake u prvom činu: "*The past is never dead. It's not even past.*" (srpskohrvatski: "*Prošlost nikada nije mrtva. Ona čak nije ni prošlost.*")

Djelo je bilo jako utjecajno izvan Sjedinjenih Država, posebice u Francuskoj (gdje je Faulkner inače bio izrazito popularan). Godine 1956., Albert Camus je adaptirao Faulknerovo djelo za francuski teatar pod naslovom *Requiem pour une nonne*, a sljedeće godine napisao je i predgovor francuskom prijevodu djela koju je realizirao Maurice Coindreau. Djelo je bilo i jedan od dva predloška za film *[[Sanctuary (film, 1961)|Sanctuary]]* iz 1961. godine.
Trilogija o obitelji Snopes

Trilogija o obitelji **Snopes** je neslužbeni naziv za seriju od tri romana američkog pisca Williama Faulknera koja prati uspon i pad obitelji Snopes, koja je predstavlja jednog od velikih plantažera u Faulknerovom okrugu Yoknapatawpha. Trilogija je započela 1940. godine romanom *[[The Hamlet]]*, a zaključena je tek 1959. godine, nakon što Faulkner 17 godina nije pisao romane o Snopesovima, romanom *[[The Mansion (roman)|The Mansion]]*. 

;Sadržaj
**[[The Hamlet]]* (1940.)
**[[The Town (William Faulkner)|The Town]]* (1957.)
**[[The Mansion (roman)|The Mansion]]* (1959.)
Sanguisorba minor

**Dinjica** (, ) je biljka iz familije Rosaceae.

## Opis
Dinjica je višegodišnja biljka iz porodice ruža (Rosaceae). raste u zapadnoj, centralnoj i juznoj Evropi; sjeverozapadnoj Africi i juznozapadnoj Zapadnoj Aziji. Naturalizovana u vecini Sjeverne Amerike. Visegodisnja zeljasta biljka visine 40-90 cm. Raste na livadama, tolerise vlagu i susu iraste tokom  cijele godine. Koristi se u salatama i sosovima, sa ukusom "slabog krastavca" i kao zamjena za mentu u nekim receptima. Koriste se mladi listovi. Koristi se u liječenju obicnog i krvavog proljeva, katara crijeva, truleži u želucu i crevima, nadimanja, te proširenog i spuštenog želuca..

## Reference

## Vanjske veze

* Dinjica 
* DINJICA - Sanguisorba minor 
* USDA Plants Profile
* CalPhotos
Ekološko obrazovanje

**Ekološko obrazovanje** je sticanje znanja, vestina, navika i stavova o ekološkim osobenostima i zakonima u životnoj sredini. Upoznavanje sa delovanjem na životnu sredinu, razumevanje savremenih težnji i mogućnosti nauke, tehnologije, društvenih nauka i umetnosti za celovitu zaštitu i unapređenje životne sredine; navikavanje učenika na održavanje lične higijene, higijene i estetskog uredjenja školskih sredina, navikavanje na pravilan odnos prema objektima u prirodi, kulturnim vrednostima, sveukupnim medjuljudskim odnosima. Namenjeno je svima i sastavni je deo vaspitno-obrazovnog procesa.

## Literatura

* 
* Hoelscher, David W. 2009. "Cultivating the Ecological Conscience: Smith, Orr, and Bowers on Ecological Education." M.A. thesis, University of North Texas. http://digital.library.unt.edu/ark:/67531/metadc12133/m1/
* 
* Lieberman, G.A. & L.L. Hoody. 1998. "Closing the Achievement Gap: Using the Environment as an Integrating Context for Learning." State Education and Environment Roundtable, Poway, CA.
* 
* Palmer, J.A, 1998. *Environmental Education in the 21st Century: Theory, Practice, Progress, and Promise*. Routledge.
* Roth, Charles E. 1978. "Off the Merry-Go-Round and on to the Escalator". pp.&nbsp;12–23 in *From Ought to Action in Environmental Education*, ed. William B. Stapp. Columbus, OH: SMEAC Information Reference Center. Ed 159 046.
* 
* 
*
*
*Beatty. A., 2012. Climate Change Education. Washington, DC: The National Academies Press
*
*
*Education Resources Information Centre (ERIC), 2002. Outdoor, Experiential, and Environmental Education: Converging or Diverging Approaches? [pdf]. ERIC Development Team. Available at: 
*
*United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization., 2014a. Ecological Sciences for Sustainable Development. [online] Available at: 
*United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization., 2014b. Shaping the Future We Want: UN Decade of Education for Sustainable Development. [pdf] Paris: UNESCO. Available at: 
*

## Vanjske veze

*Belgrade Charter
*Council for Environmental Education (CEE)  
*Earth Day Network 
*Environmental Education Linked Network 
*Fourth International Conference on Environmental Education, Tbilisiplus30
*Mobile Environmental Education Projects (MEEPs)
*National Environmental Education Foundation
*OurEarth.org College Directory 
*State Education and Environment Roundtable (SEER)
*Tbilisi Declaration
*United Nations Environmental Education Programme (UNEP)
Ekološka svest

**Ekološka svest** je čovekovo poimanje prirode, njenih resursa, stanja. biti ekološki svestan znači na vreme uvideti problem u prirodi, kreativno razmišljati o njegovom rešavanju, imati predznanja  o prirodi. komponente ekološke svesti: ekološke vrednosti,  ekološko ponašanje, ekološko znanje, i ekološki stavovi.

## Literatura
* Bakari, Mohamed El-Kamel. "Globalization and Sustainable Development: False Twins?." New Global Studies 7.3: 23-56.ISSN (Online) 1940-0004, ISSN (Print) 2194-6566, DOI: 10.1515/ngs-2013-021, November 2013.
* Daynes, Byron W., and Glen Sussman, eds. *White House Politics and the Environment: Franklin D. Roosevelt to George W. Bush* (Texas A&M University Press; 2010) 300 pages; evaluates how 12 presidents helped or hindered the cause of environmental protection.
* 
*   
* 
* Johnson, Erik W., and Scott Frickel, (2011). “Ecological Threat and the Founding of U.S. National Environmental Movement Organizations, 1962–1998,” *Social Problems* 58 (Aug. 2011), 305–29.
* 
* 
* de Steiguer, J. Edward.  2006.  *The Origins of Modern Environmental Thought.* The University of Arizona Press.  Tucson.  246 pp.
* John McCormick. 1995. The Global Environmental Movement. John Wiley. London. 312 pp.
* Marco Verweij and Michael Thompson (eds), 2006, *Clumsy Solutions for a Complex World: Governance, Politics and Plural Perceptions*, Basingstoke: Palgrave Macmillan, 
* World Bank Group, 2003, "Sustainable Development in a Dynamic World: Transforming Institutions, Growth, and Quality of Life" , World Development Report 2003, International Bank for Reconstruction and Development and Oxford University Press.
* Keith M. Woodhouse. "The Politics of Ecology: Environmentalism and Liberalism in the 1960s," *Journal for the Study of Radicalism,* Volume 2, Number 2, 2009, pp.&nbsp;53–84

## Vanjske veze

*
*Westland – A Canadian television series (1984-2007) on a broad range of environmental issues, from the UBC Library Digital Collections
Masakr nad djecom u Srebrenici

**Masakr nad djecom u Srebrenici** izvršen je 12. aprila 1993. u opkoljenoj Srebrenici kada su snage Vojske Republike Srpske granatirale osnovnu školu, ranivši preko 100 ljudi i ubivši između 15 i 36 djece.

Tog dana su predstavnici Vojske Republike Srpske izjavili predstavnicima UNHCR-a da će napasti Srebrenicu u roku od dva dana ako se Bošnjaci ne predaju i to su i uradili. Istog dana Srbi su napali osnovnu školu uz već spomenuti broj žrtava.

Sead Bekrić, jedan od preživjelih, dao je iskaz Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju opisavši kako su ga oslijepili u dobi od 12 godina: 

Preživjele je liječio dr. Nedret Mujkanović, koji je u intervjuu sa Chuckom Sudeticem opisao kako su ljudi sjedili ispred škole koja je bila puna izbjeglica, a djeca su igrala nogomet i druge igre.  Mujkanović je rekao Sudeticu da je 36 ljudi poginulo na mjestu, a 102 teško ranjeno. Rekao je da su Srbi znali da se u školi nalazi kamp za izbjeglice iz Cerske i Konjević-Polja. 

Mujkanović je naknadno dao iskaz Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju o granatiranju 12. aprila. Srebrenica je bila pod općim napadom. Nakon pada Cerske i Konjević-Polja, njihovi stanovnici (oko 15.000) pobjegli su u Srebrenicu i smješteni u osnovne i srednje škole, pa čak i po ulicama. Kad je škola granatirana, ubijeno je preko 100 ljudi, a teško ranjeno približno isto toliko, uključujući mnogo žena, mnogo djece i izvjestan broj muškaraca. Mujkanović je Tribunalu također rekao da je i evakuacija ranjenih bila pod udarom srpskog granatiranja.

Postoje nedoumice u vezi s konačnim brojem ubijenih. Zvanična istraga nije provedena, kako ukazuje Bekrićevo svjedočenje na Tribunalu.

Ovaj masakr i sam Sead Bekrić doživljeni su kao primjer za djecu žrtve rata i etničkog čišćenja sprovedenog u Bosni. Seadovo lice viđeno je širom svijeta preko televizije CNN. Na naslovnici magazina *[[Newsweek]]* od 10. maja 1993. preko Seadovih ranjenih prsa bila je odštampana jedna velika riječ koja objašnjava samu sebe: "Bosnia".

U Američkom memorijalnom muzeju holokausta nalazi se svjedočenje Christiane Amanpour o ovom masakru, kao i izvještaj koji prikazuje dolazak preživjele i ranjene djece u Tuzlu, među kojom je bio i Bekrić.

Masakr se desio se tik prije no što je UN proglasio Srebrenicu "zaštićenom zonom" i više od 2 godine prije genocida u Srebrenici. Zločin je uključen u optužnicu protiv Radovana Karadžića i Ratka Mladića koju je Tribunal podigao 24. jula 1995.

Zločin je opisan u knjizi Emira Suljagića *[[Razglednice iz groba]]*, koja je autorovo lično prisjećanje na opsadu i pad Srebrenice.

## Povezano
* Genocid u Srebrenici

## Reference
Obitelj Compson

Obitelj **Compson** je fiktivna obitelj koja se pojavljuje u djelima američkog pisca i nobelovca Williama Faulknera. Povijesno gledano, Compsonovi su spadali među velike plantažere u Faulknerovom okrugu Yoknapatawpha, ali su početkom XX. vijeka počeli degradirati. 

Krah obitelji Compson pratimo u romanu *[[The Sound and the Fury]]* te njegovom dodatku, koji je ujedno i roman koji je centriran upravo oko te obitelji. Određeni likovi pojavljuju se i u romanu *[[Absalom, Absalom!]]* (Jason III i Quentin), a obitelj je spomenuta i u djelu *[[Requiem for a Nun]]*. Compsonovi se pojavljuju i u nekim kratkim pričama, poput one "That Evening Sun". Sam Faulkner je prikazao generalogiju obitelji od 1699. do 1945. godine. 

;Poznati članovi obitelji
*Jason Lycurgus Compson I
*Quentin MacLachan Compson II (nadimak: Old Governor)
*general Jason Lycurgus Compson II
*Jason Richmond Lycurgus Compson III sa suprugom Caroline Bascomb Compson
**Njihova djeca: Quentin Compson (1891-1910), Jason Compson IV (1894-?), Candace "Caddy" Compson, Benjamin Compson (1895-1936)
***Miss Quentin Compson (1911-?), Caddyjina kći
Univerzitet Hacettepe

**Univerzitet Hacettepe** (turski:*Hacettepe Üniversitesi*) je jedan od javnih univerziteta u Ankari u Turskoj. Univerzitet se nalazi na prvom mjestu prema akademskim performansama među svim medicinskim školama u Turskoj.

## Izvori
Univerzitet Gazi

**Univerzitet Gazi** (turski:*Gazi Üniversitesi*) je jedan od javnih univerziteta u Ankari u Turskoj. Institucija je osnovana 1926. godine i sastoji se od 21 fakulteta, 4 škole, 11 strukovnih škola visokog obrazovanja, 48 istraživačkih centara i 7 postdiplomskih instituta. Instituciju pohađa oko 77 000 studenata od čega ih je približno 1 500 iz turkijskih zemalja srednje Azije.

## Izvori
Univerzitet Çankaya

**Univerzitet Çankaya** (turski:*Çankaya Üniversitesi*) je privatni univerzitet u Ankari u Turskoj. Univerzitet je 1997. godine osnovala *Obrazovna fondacija Sıtkı Alp*. Institucija je sa predavanjima započela u jesen 1997. godine, a 2011. godine otvoren je novi kampus koji je prostire na 440 000 kvadratnih metara. Dizajn novog kampusa nagrađen je od strane neovisnog *Arhitektnonskog centra Arkitera* iz Istanbula.

2020. godine *Times Higher Education World University Rankings* rangirala je Univerzitet Çankaya u kategoriju od 401–500 na svijetu i na 87. mjesto među univerzitetima u zemljama u razvoju. Iste je godine univerzitet prvi put bio i najviše rangirana institucija među svim javnim i privatnim univerzitetima u Turskoj.

## Akademski programi
Institucija je podijeljena na 5 fakulteta i 21 katedru, 2 instituta sa 17 diplomskih (master) i 6 poslijediplomskih (PhD) programa, 2 strukovne škole sa 3 programa i pripremnu školu engleskoga jezika. Primarni jezik izvođenja nastave na univerzitetu je engleski. Institucija koristi uobičajeni kalendar sa dva semestra i kolegijima koji se izvode u jednom semestru i ne prenose se u dva semestra, već se po potrebi dijele na dva kolegija.

## Galerija

Çankaya University Balgat campus.JPG|Zgrada rektorata na starom kampusu
Çankaya University Library (Универзитетска библиотека) 01.jpg|Biblioteka
Çankaya University Promenade.jpg|Administrativna zgrada na ulazu u novi kamus


## Izvori

## Vanjske veze
*
Univerzitet Marmara

**Univerzitet Marmara** (turski:*Gazi Üniversitesi*) je jedan od javnih univerziteta u Istanbulu u Turskoj i drugi najveći univerzitet po broju studenata u zemlji.

## Izvori
Zajednička poljoprivredna politika

**Zajednička poljoprivredna politika** (eng. *Common Agricultural Policy*), jedna je od zajedničkih politika Europske unije, a deﬁnirana je još Rimskim ugovorima. Temelji se na zajedničkom unutarnjem tržištu i cilj joj je osiguravanje razumnih cijena za europske potrošače i odgovarajućih prihoda za poljoprivrednike preko ustroja zajedničkih poljoprivrednih tržišnih organizacija, primjene načela jedinstvenih cijena, ﬁnancijske solidarnosti i preferencijalnoga pristupa prema poljoprivrednim proizvodima s područja Zajednice. Zajednička poljoprivredna politika jedna je od najvažnijih nadležnosti Zajednice, na koju se usmjerava više od polovice proračuna EU-a. 

## Izvori

## Vanjske veze
*The CAP reform, Council of the European Union
*
*
* 
*
* rpa.gov.uk  past and present UK subsidy schemes
*
* Archival Sources relating to the history of the Common Agricultural Policy can be consulted at the Historical Archives of the European Union in Florence

* Reform the CAP  An overview of the arguments for CAP reform with links to the most important studies
* EU Report on effects of expansion of the EU on farm production
* A public health point of view on CAP
* CAP Reform Debate: Commissioner Cioloş vs Paolo De Castro MEP 
* New Zealand's hardy farm spirit from BBC correspondent John Pickford
* Green and Pleasant Land 
* CAP Health Check  CAP reform: Analysis and opinion from European researchers, academics and policy-makers
* Is the EU CAP boosting deforestation? Some background info on why the EU is lacking creditability in case of its programs to combat deforestation and illegal logging
Univerzitet Sapientia

**Univerzitet Sapientia** (; ) je privatna institucija visokog obrazovanja u istorijskoj regiji Transilvaniji čiji je radni jezik mađarski. Fakulteti ovoga univerziteta smještena su u tri grada regije.

## Reference

## Vanjske veze

* Sapientia univerzitet
Univerzitet Alexandru Ioan Cuza

**Univerzitet Alexandru Ioan Cuza** () je javna institucija visokog obrazovanja Iaşu u istočnoj Rumuniji. Univerzitet je osnovao Alexandru Ioan Cuza godinu dana po proglašenju nezavisnosti Rumunije prilikom čega je prijašnja *Akademija Mihăileană* ušla u sastav univerziteta. Univerzitet Alexandru Ioan Cuza najstariji je univerzitet u Rumuniji i jedan od najprestižnijih centara visokog obrazovanja u zemlji, naročito u istorijskoj regiji Moldaviji.

## Historija
Kneževina Moldavija i njezin glavni grad Iaşi imaju dugu istoriju visokog obrazovanja. Akademija Vasiliană osnovana je u gradu još 1640. odlukom princa Vasilija Lupu, da bi 1707. bila otvorena i Prinčevska anademija u Iaşu. 1812. prinčevska akademija je preimenovana u Akademiju za filologiju i nauke, a dotada dominantan grčki jezik zamenio je rumunski. 1835. slično kao i u drugim mladim državama regiona nastalim raspadom Osmanskog Carstva osnovana je Akademija Mihăileană što je predstavljalo ključan korak za budući razvoj visokog obrazovanja u Rumuniji. Akademiju je osnovao princ Mihail Sturdza sa namerom da se na njoj razvija obrazovanje zapadnog evropskog prosvetiteljskog tipa. Program akademije sledio je austrijske i nemačke primere i postojali su pravni, filozofski i teološki fakulteti.

Po nastanku Ujedinjenih kneževina Moldavije i Vlaške doneta je odluka i o osnivanju današnjeg Univerziteta u Iaşu kao prvog rumunskog univerziteta.

## Povezano
*Univerzitet u Bukureštu
*Državni univerzitet Moldavije
*Velika škola

## Vanjske veze
*
Milenijumska deklaracija Organizacije ujedinjenih nacija

**Milenijumska deklaracija** je rezolucija Ujedinjenih nacija, usvojena na 8. plenarnom zasedanju 8. septembra, 2000, sa osam glavnih razvojnih ciljeva. Primena deklaracije je razmatrana na Svetskom samitu 2005.

## Povezano
* Milenijumski ciljevi razvoja

## Vanjske veze
* Milenijumska deklaracija Ujedinjenih nacija
Nacionalna škola političkih nauka i javne administracije

**Nacionalna škola političkih nauka i javne administracije** (, SNSPA) je javni univerzitet u Bukureštu u Rumuniji. Institucija je osnovana 1991. godine.

## Vanjske veze
www.snspa.ro

## Reference
Fernand Braudel

**Fernan Brodel** (; Luméville-en-Ornois, 24. avgust 1902 — Kliz, 27. novembar 1985) je bio istaknuti francuski istoričar i vodeći predstavnik *[[Škola Anala|Škole Anala]]*. Predavao je istoriju po srednjim školama u Alžiru do 1935. godine. Posle toga predaje na Univerzitetu u Sao Paolu. Godine 1937. upoznaje Lisjena Fevra i menja koncepciju svog dela za koje do tada skuplja građu po arhivima Italije i Španije (Dubrovački arhiv posećuje 1934. godine). Od istorije diplomatije Filipa II počinje da piše istoriju Mediterana u vreme Filipa II u skladu sa shvatanjem koje se formiralo u krugu analista. Posle napada Nemačke na Francusku biva zarobljen i zarobljeništvu piše osnovni koncept svog dela.
Nakon doktoriranja 1948. godine postaje sekretar VI odseka Praktične škole društvenih nauka u Parizu i kourednik *Anala*. Posle smrti Lisjena Fevra 1956. godine preuzima Anale i VI odsek. Umire u Klizu 1985. 
 
## Biografija
Njegov veliki opus koncentrisan je oko tri ključne teme i istraživačka projekta kojima je, svakom ponaosob posvetio po nekoliko decinija svog rada. To su *Mediteran* (1923 — 1949) čiji je plod njegovo, verovanto najpoznatije delo *[[Mediteran i mediteranski svet u doba Filipa II]]*, *Civilizacija i kapitalizam* (1955—1979) i *Francuski identitet* (1970 — 1985) koje nije stigao da završi. Njegov veliki ugled u svetu istoriografije nije proisticao samo iz monumentalnog dela, već i iz velikih organizatorskih sposobnosti. On je oformio veliki broj naučnika šireći uticaj metoda Škole Anala koja je postala najuticajnija istoriografska škola u Francuskoj, a i šire. U svojim delima naročitu pažnju posvećivao je razmatranjima pojava koje su dugog istorijskog trajanja i koje često neprimetno utiču na život društva tokom velikog broja generacija.

## Vanjske veze

* Biografija na sajtu SANU
Krtola

**Krtola**, **gomolj** ili **tuber**  je tip metamorfoze stabla ili korena, na osnovu čega se i dele na *stablove* i *korenske krtole*.

## Stablove krtole

**Stablove krtole** nastaju intenzivnim primarnim ili sekundarnim debljanjem hipokotila (*prave stablove krtole*), ili se razvijaju iz jedne ili više internodija izdanka. Najčešće funkcije krtola su skladištenje rezervnih materija (prvenstveno skroba), preživljaanje nepovoljnih uslova sredine i razmnožavanje.

Prave stablove krtole se razvijaju kod pojedinih jednogodišnjih (ciklama) i dvogodišnjih biljaka (rotkvica, cvekla). Krtola koja nastaje od internodija stabla može se uočiti kod kelerabe.

Krtole krompira nastaju na krajevima plagiotropnih podzemnih internodija (stolona, vreža) a služe za skladištenje skroba i razmnožavanje.

## Korenske krtole
**Korenske krtole** nastaju zadebljavanjem lateralnih korenova i zadržavaju njihove anatomske karakteristike (prisustvo korenske kape, nepostojanje lisnih zametaka).

## Literatura
* Strasburger E, Noll F, Schenck H, Schimper AF, Ziegler H, von Denffer D, Devidé Z. 1988. Udžbenik botanike za više škole – Morfologija i fiziologija. Školska knjiga: Zagreb. 

## Vanjske veze

* Cook's Thesaurus has a good inventory of tuber varieties.
Filmski distributer

**Filmski distributer** je izraz za fizičku ili pravnu osobu koja se bavi distribucijom filmova, odnosno ugovaranjem njihovog prikazivanja sa vlasnicima kino-dvorana (kino-distribucija), videoteka (video-distribucija),  televizijskim stanicama ili kablovskim operaterima odnosno pružateljima streaming usluga na Internetu. Distributeri filmove distribuiraju temeljem ugovora sa autorima filmovima, odnosno nositeljima autorskih prava (najčešće specijalizirane produkcijske kompanije), mada ponekad produkcijske kompanije mogu biti istovremeno i distributeri (što je bila karakteristika klasičnog Hollywooda). Filmski distributeri obično djeluju na određenom teritoriju (najčešće pojedina suverena država), te se osim prikazivanjem pojedinog filma bave i njegovom marketinškom promocijom, kao i prilagođavanjem njegovog sadržaja lokalnoj publici (sinkronizacija i titlovanje), odnosno izbacivanje sadržaja suprotnih cenzorskim standardima ili lokalnim običajima i svjetonazoru.
Smalltalk

**Smalltalk** je objektno-orijentisani, dinamički, reflektivni programski jezik. Jedan njegov deo je stvoren za edukativne svrhe, ali većinskim delom za konstrukciono učenje unutar Learning Research Group (**LRG**) tokom sedamdesetih godina prošlog veka.

## Sintaksa

Smalltalk u prevodu sa engleskog jezika znači ' *ćaskanje* ' što ilustruje njegovu jednostavnu sintaksu.

### Stringovi

Stringovi u Smalltalk su reči između navodnika (' i ').


```smalltalk
'Zdravo, svete!'
```


Za uvođenje citata koristite duple navodnike.


```smalltalk
'Rekao sam, ''Zdravo, svete!'' njima.'
```


### Računanje i matematičke operacije

Matematičke operacije su krajnje jednostave postavljanjem elemenata sa kojima se radi i pisanjem operatora kojim se vrši operacija nad ta dva elementa izraza.


```smalltalk
2 + 4
```


Moguće je korišćenje relacionih operatora i van petlji što je retkost u današnjim objektno-orijentisanim jezicima.


```smalltalk
3 < 5
```



```smalltalk
6 > 1
```


### Nizovi

Nizovi se deklarišu sa '#', kao i varijable.


```smalltalk
#(1 2 3 4)
```


## Reference

## Vanjske veze
* Zvanični sajt GNU Smalltalk-a
* Dokumentacija za GNU Smalltalk
Ada (programski jezik)

**Ada**, programski jezik visokog nivoa, koji je zasnovan na Paskalu. Projektovalo ga je Ministarstvo odbrane Sjedinjenih Američkih Država, krajem sedamdesetih godina 20. veka, sa ciljem da bude primarni jezik ovog ministarstva.

Zanimljivo je da je naziv dat po Ejdi Bajron, grofici od Lavlejsa, koja se često navodi kao Ada, kćerki engleskog pesnika lorda Bajrona i Anabele Milbank. Baveći se matematikom, Ejda se, kao asistentkinja Čarlsa Babidža, zainteresovala za projekat analitičke mašine, koja se smatra prvim mehaničkim računarom u devetnaestom veku, a Ejda prvim programerom.

## Historija
Ada je dizajnirana kao odgovor na zahtev da se napravi zajednički jezik višeg nivoa za sve odbrambene aplikacije. U takmičenju za novi jezik pobedio je tim Jean Ichbiah-a u "Honeywell Bull"-u.

Ada je ANSI i ISO standard (Reference Manual for the Ada Programming Language,
ANSI/MIL-STD-1815A-1983)

Takođe Ada prethodi otkriću objektno orijentisanog dizajna. Međutim ona podržava mnoge strategije OO dizajna i pruža podršku za konsturkciju apstraktnih tipova podatka (objektno orijentisana Ada - "Ada 95").

Bitno svojstvo Ada jezika je "multitasking" ili "multithreading". "Multitasking" omogućava multiprogramiranje jednom korisniku tako što mu omogućava istovremeno izvršavanje većeg broja programa.

Sintaksa je jednostavna, konzistentna i čitljiva. Na primer "if x > 0 then y := 0; end if;" dakle, nepravilno bi bilo "if x > 0 then y := 0;" završetak mora biti sa "end if;".

## "Hello, world!"
:

```ada
with Ada.Text_IO; 
 
procedure Hello is
begin
  Ada.Text_IO.Put_Line("Hello, world!");
end Hello;
```


## Dijalekti
Ada&nbsp;83, Ada&nbsp;95, Ada&nbsp;2005
## Uticaji
ALGOL 68, Pascal, C++&nbsp;(Ada&nbsp;95), Smalltalk&nbsp;(Ada&nbsp;95), Java&nbsp;(Ada&nbsp;2005)

Programski jezik Ada na: C++, PL/SQL, VHDL

## Povezano
* Ada Programming/Tutorials 
* Ada programming language
## Literatura
* J.G.P. Barnes, "Programming in Ada plus Language Reference Manual", 3rd ed, Addison-Wesley, 1991. 
* Narain Gehani, "Ada, an Advanced Introduction including Referebce Manual for the Ada Programming Language", Prentice-Hall

## Literatura
* adaworld 
* Računarski rečnik, Microsoft Press,1999.
Američki nacionalni zavod za standardizaciju

**ANSI** () – **Američki nacionalni zavod za standardizaciju**, je neprofitna organizacija koja nadgleda razvoj standarda za proizvode, servise, procese i sisteme u SAD. Ova organizacija takođe usklađuje standarde SAD sa međunarodnim standardima, tako da se američki proizvodi mogu koristiti širom sveta. Na primer, standardi se brinu da ljudi koji imaju neku vrstu kamere mogu naći film koji im treba bilo gde na svetu.

ANSI je nacionalni standard Sjedinjenih Američkih Država koji propisuje Nacionalni zavod za standardizaciju (American National Standards Institute)

## Historija

Istorija ANSI-ja počinje još 1918. kada ga je osnovalo pet inženjerskih društava i tri državne ustanove. Tada je poslovao pod nazivom *American Engineering Standards Committee (AESC)* koja je 1928. dobio ime *American Standards Association (ASA)*. ASA se 1966. reorganizovala i postala *United States of America Standards Institute (USASI)* da bi konačno 1969. dobio svoj daleko poznatiji naziv – ANSI.

## Korisnici

Korisnici ANSI-ja su mnogobrojne vladine agencije,  organizacije, korporacije, akademska i internacionalna tela i mnogobrojni pojedinci. Preko 125.000 kompanija i 3.500.000 profesionalaca u 150 država širom sveta koristi ANSI.

### Usluge

Korisnicima ANSI standarda date su mnogobrojne beneficije. Svakom korisniku omogućeno je posedovanje neograničenog boja izaslanika, pristup informacijama iz ANSI Document Library  kao i uvid u biznisne resurse. Omogućena su i učešća u političkim i planskim delovanjima organizacije, uđešće na međunarodnim ANSI debatama kao i učešće u Standardnom odboru. Moguće je i upravljanje u Internacionalnom sekretarijatu i TAG-u.

## Razlike

ANSI je jedan od najkorišćenijih standarda. Pre sveha zahvaljujući jakoj američkoj politici i ekonomiji i njihovom proboju na inostrano tržište.  Zbog velike primene, odrećeni ANSI standardni elementi usvojeni su od strane ISO kao međunarodni. Ipak razlike između ANSI i nekog ne američkog standarda (*npr. ISO, JUS, DIN, GOSP...*), najuočlivije su u sektorima konstruisanja i izgradnji i iženjerstvu. Karakteristične su razlike u tehničkoj dokumentaciji nastale pre svega zbog korišćenje različitih mernih jedinica.  Dok ANSI propisuje korišćenje inča i pogleda sa desno, ISO propisuje milimetre i pogled sa levo. Primetni su i različiti načini postavljenja kotnih brojeva i linija, kao i samih kota.

## Partnerstvo
ANSI je član mnogobrojnih organizacija od kojuih su najznačajnija članstava u:
* COPOLCO ()
* USNC/IEC () - **Međunarodni elektrotehnički komitet** - neprofitna međunarodna organizacija koja se bavi propisivanjem standarda iz elektrotehničkih oblasti.
* IAF ()

## Povezano
* ANSI-SPARC arhitektura
* DIN
* JUS

## Vanjske veze
* American National Standards Institute Oficijalni sajt
* O ANSI-ju
* Istorija ANSI
* National Sanitation Foundation Oficijalni sajt