open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Muavija II

**Muavija II** ili **Muavija ibn Jezid** (****‎) (28. mart 661– jun/jul 684) bio je omejadski kalif koji je od 683. do 684. nakratko vladao nakon smrti svog oca, prethodnog kalifa Jezida. Tokom njegove vladavine se islamska država nalazila u potpunom rasulu, a Hedžasom vladao Abdulah ibn al-Zubejr, tvrdeći da je on pravi kalif.

Muavija II je bio sin omejadskog kalifa Jezida I. Majka mu je bila iz plemena Kurejš, odnosno kćer guvernera Basre Abu Hašima ibn Utba ibn Rabija. Bio je najstariji od šestoro braće, te imao nepoznati broj sestaraa.

Muavija je bio prvi omejadski princ koji je odrastao isključivo na kalifovom dvoru, te je bio pod stalnom zaštitom od mogućih atentatora. Bio je i prvi koji je primio obrazovanje od strane za to posebno angažiranih učitelja. Kada je kasnije Jezid svog sina poslao na školovanje u Meku ili Medinu, imao je negativne reakcije među muslimanima. Jezidovoj nepopularnosti su pridonijeli i vojni pohodi protiv Husein ibn Alija i Ibn al-Zubejra. U potonjem ratu je zauzeo Medinu, ali je razaranje Meke dovela do još veće nepopularnosti. Kada je 683. umro, naslijedio ga je Muavija II.

Muavija je poslije dolaska na vlast naišao na ravnodušnost i neprijateljstvo muslimana, koji ga zbog njegovog izoliranog života na dvoru nisu poznavali. Kada je objavio kako se mora postići primirje, i tako okončati ratovanje oko Svetih mjesta, naišao je na odobravanje. Rat za Meku i Medinu je proglasio nerazumnim i bogohulnim, a uništenje i oštećenje Kaabe skrnavljenjem. Zbog proglašenja primirja je stekao podršku među velikim dijelom pristaša Ibn al-Zubejra. Drugi al-Zubejrovi pristaše su, pak, tražili da se primirje prekrši, smatrajući da se mladi i neiskusni kalif boji rata te da bi ga lako porazili. Primirje se održalo nekoliko mjeseci, a bilo je i nekoliko puta prekršeno.

Muavija, za koga rani islamski izvori navode da i nije htio biti kalif te da se grozio političke odgovornosti, je za vrijeme svoje vladavine donio nekoliko zakona - poboljšao je položaj žena, ukinuo smrtnu kaznu, kao i porez za pomoć siromašnima. Svi oni su ukinuti nakon smrti.

Kada je postalo očito da se primirje neće održati, Muavija je dobrovoljno odstupio sa mjesta kalifa. Naslijedio ga je daleki rođak Marvan. Umro je nekoliko mjeseci kasnije.

Šijiti drže da se pred smrt, odnosno samom svojom abdikacijom, preobratio na njihovu vjeru.

## Izvori
* Gernot Rotter: Die Umayyaden und der zweite Bürgerkrieg. (680 - 692). Steiner, Wiesbaden 1982, , (Abhandlungen für die Kunde des Morgenlandes **45**, 3).
Car Mommu

bio je 42. car Japana, prema tradicionalnom popisu, koji je vladao od 697. do 707.

Osobno ime mu je bilo Karu*-shinnō*. Rodio se kao sin princ Kusakabea, odnosno bio unuk cara Temmua; majka mu je bila princeza Abe, kćer Temmuovog brata i prethodnog cara Tenjija. Otac, koji je imao titulu krunskog princa, umro je kada je Karu imao šest godine.

Godine 697. je sa prijestolja abdicirala njegova baka carica Jito i imenovala ga novim carem. Mommu je vladao sljedećih 10 godina. Japanske kronike ne bilježe nikakve značajne događaje za vrijeme njegove vladavine. Umro je godine 707. a naslijedila ga je majka koja je tada preuzela prijestolje kao carica Gemmei.

Njegov sin je kasnije preuzeo vlast kao car Shomu.

## Fusnote

## Literatura
* Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979). ''Gukanshō: The Future and the Past.'' Berkeley: University of California Press. ; OCLC 251325323
* Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). ''The Imperial House of Japan.'' Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
* Titsingh, Isaac. (1834). *[[Nihon Odai Ichiran]]*; ou, ''Annales des empereurs du Japon.'' Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
* Varley, H. Paul. (1980). ''Jinnō Shōtōki: A Chronicle of Gods and Sovereigns.'' New York: Columbia University Press. ; OCLC 59145842
Provincija Mahajanga

**Mahajanga** je jedna od bivših provincija Madagaskara sa površinom od 150 023&nbsp;km², i sa 1 896 000 stanovnika.(po procjeni iz 2004.). Glavni grad provincije je Mahajanga.

## Geografija
Teritorij *Provincije Mahajanga* se prostire na zapadu Madagaskara, uz obale Mozambičkog kanala. *Provincija Mahajanga* graniči sa Provincijom Antsiranana sa sjevera, sa Provincijom Toamasina sa istoka, sa Provincijom Antananarivo sa jugoistoka i sa Provincijom Toliara sa jugozapada.

## Aministrativna podjela
*Provincija Mahajanga* je administrativno podjeljena na četiri regije (*faritra*):

## Napomene
Provincija Toliara

**Toliara** je jedna od bivših provincija Madagaskara sa površinom od 161 405&nbsp;km², i sa 2 430 100 stanovnika.(po procjeni iz 2004.). Glavni grad provincije je Toliara.

## Geografija
Teritorij *Provincije Toliara* se prostire na jugozapadu Madagaskara, uz obale Indijskog oceana i Mozambičkog kanala.

*Provincija Toliara* graniči sa Provincijom Mahajanga sa sjevera, sa Provincijom Antananarivo sa sjeverozapada i sa Provincijom Fianarantsoa sa istoka.

## Aministrativna podjela
*Provincija Toliara* je administrativno podjeljena na četiri regije (*faritra*):

## Vanjske veze
* Fotografije iz provincije Toliara  
## Napomene
Bilge Kagan

**Bilge Kagan** (*Bilge Qaghan*, staroturkijski:  , Bilge qaγan, , Pinyin: píjiā kěhàn, Wade-Giles: p'i-chia k'o-han, službeni naslov:      , Teŋіriteg Тeŋiride bolmuš Türük Bilge qaγan, osobno ime: 阿史那默棘連, āshǐnà mòjílián, a-shih-na mo-chi-lan) (683/684 - 734) bio je kagan Drugog Istočnog Turkijskog Kaganata, koji je vladao od 717. do smrti. Najpoznatiji je po tome što su njegova dostignuća opisana na Orhonskim natpisima.

Otrovao ga je Buyruk Chor (梅錄啜/梅录啜, méilù chuò, mei-lu-ch'o). Nije umro odmah, te je imao vremena da zapovijedi da se Buyruk Chor i njegova porodica za kaznu pogube.

## Reference

## Literatura
* Encyclopaedia Britannica, Micropaedia, Vol. II, pp16–17

## Ilustracije
* The National Museum of Mongolian History: The early Turk Empire and the Uighurs
Yi Xing

**Yi Xing** (, 683–727), rođen kao **Zhang Sui** (), bio je kineski astronom, matematičar, strojar i budistički redovnik iz doba dinastija Tang. Najpoznatiji je po izradi nebeske sfere sa posebnim satnim mehanizmom, koja je ustanovila kinesku tradiciju astronomskih satova.

## Literatura
* Hsu, Mei-ling. "The Qin Maps: A Clue to Later Chinese Cartographic Development," *Imago Mundi* (Volume 45, 1993): 90-100.
* Ju, Zan, "Yixing" . *[[Encyclopedia of China]]* (Religion Edition), 1st ed.
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 3*. Taipei: Caves Books, Ltd.
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 4, Part 2*. Taipei: Caves Books, Ltd.

## Vanjske veze
* Yi Xing at Chinaculture.org 
* Yi Xing's Tomb Tiantai Mountain 
* Yi Xing at the University of Maine
684.

__NOTOC__
Godina **684.** (**[[rimske brojke|DCLXXXIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 684. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* 10. 1. &ndash; K'inich Kan B'alam II preuzima prijestolje majanskog grada-države Palenque.
* Wu Ze Tian preuzima vlast u Kini.
* Omejadskog kalifa Muaviju II nasljeđuje Marvan I.
* 26. 6. &ndash; Benedikt II nasljeđuje Lava II kao 81. papa.
* 7. 9. &ndash; U Japanu zabilježen prolazak velike komete (prvi zapis o Halejevoj kometi u Japanu).
* 13. 11. &ndash; Japanski car Temmu donosi ukaz kojim se njegovi podanici dijele na osam klasa sa osam titula (*Yakusa-no-kabane*).
* 26. 11. &ndash; Japan pogođen velikim potresom u kome su oštećene mnoge kuće i hramovi.


## Rođenja
* Gao Lishi, kineski službenik i dvorski eunuh (u. 762)
* Tachibana no Moroe, japanski princ i ministar (u. 757)

## Smrti
* Li Xian, kineski princ
* 30. 11. &ndash; Pei Yan, kineski kancelar dinastije Tang
* 29. 12. &ndash; Luo Binwang, kineski pjesnik i službenik (r. cca. 640)

## Reference
Pei Yan

**Pei Yan** (裴炎) (? - 30. novembar 684), kurtoazno ime **Zilong** (子隆), bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Tang, koji je služio kao kancelar cara Gaozonga. Bio je jedan od najpouzdanijih savjetnika, kako cara, tako i njegove moćne supruge Wu Zetian. Međutim, nakon careve smrti, kada je Wu Zetian postala carica majka, odnosno regentica njegovih sinova cara Zhongzonga i cara Ruizonga, predložio joj je da se povuče i preda vlast caru Ruizongu. Zbog toga je pao u njenu nemilost. Godine 684. ga je optužila za izdaju i dala pogubiti.

## Napomene i reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 87.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/tan10.htm 
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 117.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/ntan16.htm 
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 202, 203.
Marvan I

**Marwan ibn al-Hakam** (623–685) () je bio četvrti po redu omejadski kalif, koji je nakratko vladao od 684. do 685. poslije abdikacije svog prethodnika Muavije II.

Njegov otac al-Hakam ibn Abi al-As bio je u rodu sa trećim kalifom Osman ibn Affanom. Za vrijeme Muhameda su i otac i on iz Medine protjerani u Ta'if gdje su morali stalno ostati. Hadrath Uthman se založio za njih, te je Muhamed pristao povući svoju naredbu. Prije toga je, međutim, umro, te su Al-Hakam i mladi Marvan morali čekati dolazak Osmana na mjesto kalifa prije nego što je prestalo njihovo progonstvo.

Marvan je sudjelovao u Prvoj fitni, odnosno u Bitci kamile 656. godine gdje je strijelom ubio generala Talhu, smatrajući ga odgovornim za Osmanovu smrt. Marvan je nakon toga živio u Medini odakle je protjeran nakon početka pobune Abdulaha ibn Zubajra. Došao je u Damask gdje je proglašen kalifom nakon abdikacije Muavije II.

Njegovu kratku vladavinu su, međutim, obilježili značajni uspjesi protiv Ibn Zubjera, čije je pristaše uspio poraziti i u Egiptu i Siriji, odnosno teritoriju svesti na Hedžas. Nakon smrti ga je naslijedio sin Abd al-Malik ibn Marvan, koji se smatra jednim od najuspješnijih omejadskih vladara.

## Izvori

## Vanjske veze
* http://www.dartabligh.org/books/ebooks/Role_vol1/page139.asp
Benedikt II

**Sv. Benedikt II.** je bio papa od 683./26. lipnja 684. do 8. svibnja 685. godine. Za papu je izabran godine 683. ali je njegov pontifikat započeo tek sa službenom potvrdom od strane tadašnjeg bizantskog cara Konstantina IV. *[[Liber Diurnus Romanorum Pontificum]]* navodi kako je od Konstantina uspio ishoditi odluku kojom se sve buduće potvrde papskih izbora mogu dobiti od ravenskog egzarha. U znak zahvalnosti je simbolički usvojio Konstantinove sinove Justinijana i Heraklija. Njegov kratki pontifikat je obilježila i uspješna primjena odluka Trećeg carigradskog sabora, odnosno suzbijanje monotelitsva u Hispaniji.
Tachibana no Moroe

bio je japanski carski princ i velikodostojnik  na dvoru cara Shōmua i carice Koken. Godine 740. je ugušio jedan ustanak, a godine 756. podnio ostavku pod optužbom za zavjeru. Pisao je pjesme od kojih su neke ušle u zbirku Man'yōshū.

## Reference

## Literatura
* Nussbaum, Louis-Frédéric and Käthe Roth. (2005). ''Japan encyclopedia.'' Cambridge: Harvard University Press. ; OCLC 58053128
* Titsingh, Isaac. (1834). *[[Nihon Odai Ichiran]]*; ou, ''Annales des empereurs du Japon.'' Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691.
Keltski krst

**Keltski krst** ili **keltski križ** (, , , , , ) je simbol koji kombinira krst sa krugom koji okružuje ukrštanje. Tradicionalno se vezuje sa keltskim kršćanstvom koje se razvilo na Britanski Otocima u Mračno doba kada su pokidane veze sa Rimom i drugim kršćanskim središtima. U 20. vijeku je postao simbolom koji se ponekad povezuje uz suvremene rasističke i neofašističke (*[[white pride]]*) organizacije, što je dovelo do njegove zabrane u nekoliko evropskih država.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Community network for people with Celtic interests. 
* Celtic Crosses – Symbolism and History. 
* Is the Celtic Cross a Pagan Symbol? 
* Origins and Design of the Celtic Cross. 
* Cornish crosses, by Andrew Langdon 
* Stephen Walker, "Celtic Cross History and Symbolism"
Gao Lishi

**Gao Lishi** () (684–762), formalno **Vojvoda od Qija** (齊公), bio je eunuh i dvorski službenik u doba kineske dinastije Tang, koji je stekao veliku moć i uticaj za vrijeme vladavine cara Xuanzonga. Iako je zahvaljujući svojoj službi stekao ogromno bogatstvo, veće od mnogih plemića u tadašnjem Kineskom Carstvu, kineske tradicionalne historije ga ističu kao pozitivan primjer zbog bespogovorne odanosti caru, koju je iskazao čak i kada je car postao *[[Umirovljeni car (titula)|Taishang Huang]]* (umirovljeni vladar), a vlast preuzeo njegov sin Suzong, te zbog toga Gao Lishijev život došao u pitanje. Eunuh Li Liguo mu je bio glavni suparnik, te je na kraju nagovorio cara Suzonga da ga protjera. Pomilovan je tek nakon Suzongove smrti 762. godine, ali je nakon povratka u prijestolnicu ubrzo umro, slomljen tugom za svojim gospodarom Xuanzongom.

## Povezano
* Li Bai

## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 184 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 207 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 210, 212, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 221, 222.
685.

__NOTOC__
Godina **685.** (**[[rimske brojke|DCLXXXV]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 685. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Umajadskog kalifa Marvana I (koji je vladao od 684) nasljeđuje njegov sin Abd al-Malik ibn Marwan.
* Cuthbert posvećen za biskupa Lindisfarnea.
* 20. 5. &ndash; Bitka kod Dunnichena *ili* Nechtansmerea: Pikti nanose poraz Nortumbrijcima.
* Jovan Maroun izabran za prvog patrijarha Maronitske crkve.
* septembar &ndash; Justinijan II nasljeđuje Konstantina IV kao car Bizantskog Carstva.
* Bugarski knez Kuver (po nekim izvorima stric kasnijeg bugarskog cara Tervela) u današnjem Srijemu zajedno sa svojim sermezijanskim (*Sermisianoi*) podanicima diže ustanak protiv svojih avarskih sizerena te ih doseljava na jug, u Keramizijsku ravnicu u Makedoniji.
* 23. 5. &ndash; Ivan V nasljeđuje Benedikta II kao 82. papa.
* Sussex napada Kent, podržavajući prognanog princa Eadrica u zbacivanju kralja Hlothherea.
* Surrey postaje vazalnom državom Wessexa.
* U Jeruzalemu tpočinje izgradnja Al Akse, najpoznatije džamije islamskog svijeta.
* Japanska državna uprava reorganizirana, tako da se sastoji od 48 činova.
* Kineska carica majka Wu Zetian šalje dvije velike pande u Japan na poklon tamošnjim vladarima.
* U Nortumbriji izbija epidemija kuge koja će u samostanu Jarrow ubiti sve osim opata i dječaka koji se tamo došao školovati – budućeg učenjaka Bedu Uvaženog.


## Rođenja
* 8. 9. - Car Xuanzong od Tanga

## Smrti
* 2. 3. &ndash; Liu Rengui, kineski kancelar dinastije Tang
* 20. 5. &ndash; Ecgfrith, kralj Nortumbrije (u bitci)
* septembar &ndash; Konstantin IV, bizantski car (r. 652)

## Reference
Jovan Maron

**Ivan** ili **Jovan Maron** (, *Youhana Maroun*; ? - 707) bio je asirski redovnik i prvi maronitski patrijarh. Slavi se kao svetac u Katoličkoj crkvi 2. marta.

Bio je potomak bizantskih guvernera Antiohije. Školovao se u Konstantinopolu i nakon povratka u rodnu Siriju nastojao svoje zemljake privoliti halkedonskoj ortodoksiji. Život su mu obilježili bizantsko-arapski ratovi tokom kojih je Sirija pala pod vlast muslimanskih Arapa. Godine 676. je bio iguman manastira na planinin Libanon. Njegovi sljedbenici, "maraditi", su iskoristili razdvojenost od Konstantinopola da ga proglase patrijarhom, što je kasnije priznao papa Sergije I.

* Michel Breydy, Jean Maron. Expose de la foi et autres opuscules. Syr. 209. CSCO (Corpus Scriptorum Christianorum Orientalium), Bd. 407, Peeters, Louvain 1988

## Vanjske veze
* John Maron at Catholic-Forum
* Official Website of the Maronite Patriarchate
Sussex

**Saseks** () je istorijski okrug u jugoistočnoj Engleskoj čija površina i položaj približno odgovaraju nekadašnjem Kraljevstvu Saseksa. Na severu se graniči sa Sarijem, na istoku sa Kentom, na jugu se nalazi Lamanš, a na zapadu Hempšir. Deli se na Istočni Saseks, Zapadni Saseks i Grad Brajton i Houv. Gradovi Brajton i Houv su spojeni u jedinstvenu administrativnu jedinicu 1997. godine, a status grada je dodeljen 2000. godine. Pre toga je Čičester bio jedino naselje sa statusom grada u Saseksu.

Stanovnici Saseksa i dalje osećaju snažan lokalni identitet, a nezvaniča himna okruga je „Saseks pokraj mora“ (*Sussex by the Sea*). Moto okruga je *We wun't be druv* i ukazuje na snažnu volju u narodu u proteklim vekovima.
Bitka kod Dun Nechtaina

**Bitka kod Dun Nechtaina** ili **Bitka kod Nechtansmerea** (; škotski gelski: *Blàr Dhùn Neachdain*, staroirski: *Dún Nechtain*, starovelški: *Linn Garan*, staroengleski: *Nechtansmere*) se odigrala 20. maja 685. između piktske vojske pod kraljem Bridei Mac Bilijem na jednoj, i nortumbrijske vojske pod kraljem kraljem Ecgfrithom na drugoj strani. Na temelju oskudnih izvora se smatra kako je kralj Ecgfrith nastojao učvrstiti nortumbrijsku hegemoniju nad Piktima, uzdrmanu bilo ustankom, bilo napadom kralja Brideija na Ecgfrithove južne piktske vazale. Ecgfrith se nadao da će Pikte poraziti kao što ih je bio porazio u Bitci dvije rijeke 671. Usprkos toga ga je novopostavljeni biskup Cuthbert od Lindisfarnea, njegov osobni prijatelj, upozorio da ne ide na pohod. Ecgfrith ga nije poslušao, te je dozvolio da ga Pikti namame u zasjedu gdje mu je vojska uništena, a on sam poginuo. Ta je bitka označila početak kraja nortumbrijske hegemonije nad sjevernim dijelom Britanije.

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Dunnichen Moss as it is now
* The monument at Dunnichen
* Loch Insh. Dunachton is to the left of the picture
* Mountains to south of Loch Insh
Tervel od Bugarske

**Tervel** () također poznat i kao *Tarvel*, *Terval* ili *Terbelis* u nekim bizant
skim izvorima, je bio bugarski car početkom 8. vijeka. Godine 705. je dobio titulu *[[Cezar (titula)|Caesar]]* što je predstavljalo presedan u bugarskoj i bizantskoj historiji. Vjeruje se kako je bio kršćanin poput svog djeda knjaza Kubrata. Nakon što je njegova bugarska vojska razbila Arape koji su opsjedali Carigrad, Tervel je od strane suvremenika prozvan *Spasiteljem Evrope*.

*[[Imenik bugarskih kanova]]* navodi da je Tervel pripadao klanu Dulo i vladao 21 godinu. Prema kronologiji koju je razvio Moskov, Tervel je morao vladati u periodu 695&ndash;715. Ostale kronologije navode periode 701&ndash;718 ili 700&ndash;721, ali se ne mogu pomiriti sa *Imenikom*. Neki od izvora i kasnije tradicije navode Tervela kao sina i nasljednika svog prethodnika Asparuha, koji je možda poginuo u borbi sa Hazarima.

## Reference

## Vanjske veze
* Rulers of Bulgaria - Tervel
Al Aksa

**Al Aksa** (arapski: المسجد الاقصى, ) je džamija u Jerusalimu. Ona je jedno od najpoznatijih muslimanskih svetilišta.

Na mestu gde se danas nalazi Al Aksa, čuvena džamija nekada je bio Jerusalimski hram. Ovaj hram je do temelja srušen u 1. veku, nakon neuspele jevrejske pobune protiv Rimljana. Nakon razorenja, Jevrejima je bio zabranjen ulazak u Jerusalim. Nakon što su ga preoteli od hrišćanske Vizantije grad su zauzeli Muslimani, koji su na mestu nekadašnjeg hrama sazidali džamiju. Zapadni zid koji opasuje uzvišenje na kome se nalazi Al Aksa, smatra se jedinim ostatkom Solomonovog hrama i predstavlja najsvetije mesto za Jevreje koji ga nazivaju i zidom plača.
Mnogi smatraju da je Al Aksa džamija plava sa pozlaćenim krovom, međutim nije ali se često prikazuje u medijima kao da je to Al Aksa, međutim ona se nalazi nedaleko od Al Shakrah džamije i Al Aksa ima crn krov. 

Al Aksa se nalazi na mestu nekadašnjeg Hrama, koji je opet sazidan na brdu Moriji, gde je, prema Bibliji, praotac Avram doveo Isaka da ga žrtvuje kako bi pokazao svoju vernost Bogu. Ta stena se još uvek nalazi u sredini Al Akse. Treba spomenuti da muslimani negiraju tvrdnju da se Al Aksa nalazi na mestu straozavetnog hrama. Za takvu tvrdnju, međutim, nema mnogo osnova.

Sa platoa Al Akse jasno se vidi Zlatna kapija, koja je nekada zvana i Istočna. To je bila glavna kapija za ulazak u Jerusalim.

## Galerija

Datoteka:AlAksa.JPG
Datoteka:AlAksa2.JPG
Ivan V (papa)

**Ivan V.** je bio papa od 12. srpnja 685. do 2. kolovoza 686. godine.

Po nacionalnosti je bio Asirac, rodom iz Antiohije. Kao papski izaslanik je sudjelovao na Trećem carigradskom saboru 680 - 681. Njegov prethodnik Benedikt II je od bizantskog cara Konstantina IV isposlovao da se pape mogu birati bez carskog pristanka, i Ivan V je bio prvi papa koji je iskoristio tu mogućnost. Zauzvrat je rimska Crkva imala vrlo dobre odnose sa carem, te se to nastavilo i pod Ivanom koji je vodio korespondenciju s novim bizantskim carom Justinijanom II.

Ivanova smrt je, pak, umalo dovela do krvoprolića. Rimsko svećenstvo je za njegovog nasljednika htjelo izabrati svećenika po imenu Petros, a lokalni garnizon htio izabrati izvjesnog Teodorosa. Oružani sukob između dvije frakcije je spriječio izbor kompromisnog kandidata - sicilijanskog Grka po imenu Konon.

Ivan V je sahranjen u Staroj bazilici sv. Petra. Truplo su mu oskrnavili Arapi prilikom pustošenja Rima godine 846.
Car Xuanzong od Tanga

**Car Xuanzong od Tanga** () ( 8. septembar 685- 3. maj 762), također poznat i kao **Car Ming od Tanga** (), osobno ime **Li Longji** (李隆基), poznat i kao **Wu Longji** (武隆基) od 690. do 705. godine, bio je sedmi car Kine iz dinastije Tang, koji je vladao od 712. do 756. Njegova vladavina od 43 godine je najduža u doba dinastije Tang. U prvoj polovici vladavine se istakao kao marljiv, vrijedan i pažljiv vladar, kome su pomoć pružali sposobni kancelari Yao Chong i Song Jing, te se smatra kako je Kina dinastije Tang upravo tada doživjela vrhunac svoje vojne, političke moći i kulturne prosvijećenosti.

Caru Xuanzongu, međutim, tradicionalni kineski historičari predbacuju što je u kasnijem periodu svoje vladavine dao previše povjerenja suradnicima kao što su Li Linfu, Yang Guozhong i An Lushan a što je dovelo do okončanja zlatnog doba Tanga u katastrofalnoj Anshi pobuni.

## Preci



## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vols. 8 , 9 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 5 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 204, 205, 209, 210, 211, 212, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222.

|- style="text-align: center;"

|-

|-
686.

__NOTOC__
Godina **686.** (**[[rimske brojke|DCLXXXVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 686. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Zapadnosaksonski kralj Caedwalla napada i osvaja Kraljevinu Kent.
* Caedwalla osvaja otok Wight gdje istrebljuje sve jutsko stanovništvo, uključujući kralja Arwalda.
* 1. 10. &ndash; Japanski car Temmu umire, te ga nasljeđuje carica Jito.
* Temmuov sin princ Ōtsu je od carice Jito lažno optužen za izdaju, te prisiljen izvršiti samoubistvo; pri tome samoubistvo vrši i njegova supruga, princeza Yamanobe.


## Rođenja
* 23. 8. &ndash; Karlo Martel, franački vojskovođa i pobjednik bitke kod Toursa (u. 741)

## Smrti
* 2. 8. &ndash; Papa Ivan V
* 1. 10. &ndash; Car Temmu od Japana
* 25. 10. &ndash; Princ Ōtsu i Princeza Yamanobe
* Weonhyo, korejski budistički svećenik

## Reference
Eadric od Kenta

**Eadric** (? - auguist 686?) bio je Kenta od 685. do 686. Bio je sin kralja Ecgberhta I.

Eadric je neko vrijeme bio suvladar svog strica Hlothherea, a o čemu svjedoči do danas sačuvani tekst *[[Law of Hlothhere and Eadric]],* kentskog zakonika izdan u njihovo ime. Eadric se, međutim, pobunio protiv svog strica i zatražio pomoć susjednih Južnih Saksonaca. Hlothhere je poražen, te je 6. februara 685. umro od rana zadobivenih u bitci. Eadric je tako postao samostalni vladar, ali mu vladavina nije dugo potrajala. Već sljedeće godine su mu državu napali Zapadni Saksonci pod kraljem Caedwallom od kojih se nije mogao obraniti. Eadric je u junu 686. godine još uvijek bio kralj. http://www.anglo-saxons.net/hwaet/?do=seek&query=S+9 . Franački ljetopisi, pak, navode da je umro 31. augusta 687.
Arwald

**Arwald** (? - 686) je bio posljednji jutski kralj Otoka Wight, odnosno posljednji paganski kralj u anglosaksonskoj Engleskoj (sve do vikinških osvajanja u 9. vijeku). Njegov otok i zemlju je napao Caedwalla, kralj kršćanskih Zapadnih Saksonaca. Arwald je poražen i ubijen, a Caedwalla stao masakrirati sve njegove podanike, nastojeći tako iskorijeniti paganstvo. Preživjela su jedino dva njegova nećaka, koji su se sklonila u Hampshire, ali su tamo izdana, uhvaćena i dovedena Caedwalli. On je naredio njihovo pogubljenje, ali su se braća u posljednji trenutak odlučila pokrstiti, pa im je pošteđen život. Njihovo ime nije sačuvano, ali su se kasnije zajedno slavili kao "sv. Arwald". 

Jedini izvor o Arwaldu je anglosaksonski historičar Beda Uvaženi, koji je bio njegov suvremenik.

## Izvori
* Were the West Saxons guilty of ethnic cleansing?, by Robin Bush
* Bede, *[[Historia ecclesiastica gentis Anglorum|History of the English Church and People]]* 4, 16
* Eddius Stephanus, *Vita Wilfridi*
Sambava

**Sambava**, je grad na sjeveroistoku Madagaskara od 31 069 stanovnika  u *[[Provincija Antsiranana|Provinciji Antsiranana]]* i *[[Regija Sava|Regiji Sava]]*, administrativni centar *[[Distinkt Sambava|Distinkta Sambava]]*.

*Sambava* na malagaškom znači *riječna ušća*, jer upravo tu imaju ušće tri rijeke u Indijski ocean. *Sambava* je danas poznata kao mjesto sa najvećom plantažom kokosa na svijetu (oko 4800 ha) - SOAVOANIO (Société Sambava Voanio).

## Historija
*Sambava* se kao sjedište lokalne administracije, počela formirati početkom 20. vijeka za vrijeme francuske kolonijalne vlasti. Tad su izgrađene prve veće građevine u mjestu; zgrade uprave, škola, ambulanta, a u okolici osnivane velike plantaže. Većina stanovnika grada su pripadnici malgaškog naroda Betsimisaraka.

## Geografske i klimatske karakteristike

*Sambava* leži na obali Indijskog oceana 430&nbsp;km jugoistočno od provincijskog središta Antsiranane sa kojim je povezana nacionalnom cestom broj 5, preko Ambilobea (292&nbsp;km).

Pored grada, 12&nbsp;km jugoistočno od grada nalaze se jezera Antohomaro i Andamonti.

*Sambava* ima umjerenu tropsku klimu - s prosječnom temperaturom od 30&nbsp;°C u ljeto, i oko 20&nbsp;°C u 5 zimskih mjeseci kad pada kiša. Ali je često žrtva snažnih uragana sa Indijskog oceana.

## Transport i privreda
*Sambava* je udaljena 1 256&nbsp;km od glavnog grada Antananarivo, s kojim je povezana nacionalnim cestama br. 5 i 7 preko Ambilobea.

Grad ima mali *[[Aerodrom]] Sambava* (IATA: SVB ICAO: FMNS)  Nacionalnom cestom br. 7. grad je povezan sa Antananarivom i ostalim gradovima Madagaskara.
*Sambava* je grad u kome je većina aktivnosti vezana uz proizvodnju kokosa, vanilije, kave, papra i riže.

Većina stanovnika *Sambava*, njih oko 45 % bavi se poljoprivredom, a 0,5 % bavi se stočarstvom. Od ribarstva živi 0.5 %, u industriji radi 0,5 % stanovnika, a u uslugama i upravi 53.5 %.

Grad ima srednje škole, bolnicu, banke, par hotela i restorana.
Na udaljenosti od tridesetak kilometara u pravcu jugozapada nalazi se *[[Nacionalni park Marojeji]]*, koji je jedan od parkova Kišnih šuma Atsinanana, na UNESCO-vom popisu Svjetske baštine.
## Povezano
* Popis gradova na Madagaskaru

## Napomene

## Vanjske veze
* Sambava  
* La région de Sambava
Caedwalla od Wessexa

**Caedwalla** (*Cædwalla*; cca. 659 – 20. april 689) bio je kralj Wessexa od oko 685. do vlastite abdikacije 688. Prema kasnijim, nepouzdanim, izvorima je bio sin Cenberhta, odnosno praunuk Cuthwinea, te tako i potomak kralja Cerdica. Ime mu potiče od britskog imena Cadwallon. U mladosti je prognan, te je tada napao Južne Saksonce i ubio njihovog kralja Æthelwealha, vladara tadašnjeg Sussexa. Cædwalla, međutim, nije mogao zadržati osvojenu teritoriju te su ga protjerali Æthelwealh's ealdormanu. Godine 685/686. je postao kralj Wessexa. Moguće je da je bio prisiljen ili dijeliti vlast ili se boriti protiv suparnika, jer rani izvori navode kako su Wessexom sve do Cædwalle vladali i brojni pot-kraljevi.

Nakon stupanja na prijestolje Cædwalla se ponovno okrenuo Sussexu i osvojio tu teritoriju, te potom zauzeo i Isle of Wight, ubivši posljednjeg kralja i istrijebivši sve jutsko stanovništvo. Potom je zavladao Surreyem i Kentom, a 686. postavio svog brata Mula za kentskog kralja. Mul je, međutim, živ spaljen u pobuni te se Cædwalla vratio i kraće vrijeme vladao neposredno.

Cædwalla je tokom osvajanja Otoka Wight ranjen, te je moguće da je zbog toga godine 688. abdicirao i krenuo na hodočašće u Rim gdje se mislio krstiti. U Rim je stigao u aprilu 689, te je kršten u subotu prije Uskrsa; umro je deset dana kasnije - 20. aprila 689. Naslijedio ga je Ine.

## Povezano
* Porodično stablo Kuće Wessex

## Izvori

## Literatura

;Primarni izvori
* Bede, *[[Historia ecclesiastica gentis Anglorum|Ecclesiastical History of the English People]].* Translated by Leo Sherley-Price, revised R.E. Latham, ed. D.H. Farmer. London: Penguin, 1990. 
* 

;Sekundarni izvori
* 
* 
* 
* 
* 
*
Péronne, Somme

**Péronne** je grad i istoimena općina (commune) u sjevernoj Francuskoj, smještena u departmanu Somme. Osnovan u ranom srednjem vijeku kao tvrđava na brežuljku kojom se kontrolirala dolina Somme, Peronne je imao izuzetno bogatu, ali i nasilnu historiju. U srednjem vijeku su ga zauzeli i uništili Normani, a u 16. vijeku je pretrpio velika oštećenja tokom španske opsade. U francusko-pruskom ratu su ga razorili Nijemci, a, s obzirom da se u prvom svjetskom ratu našao na samoj liniji fronte je 1917. godine potpuno uništen. Razoren je i od strane Luftwaffe u maju 1940.

Danas je obnovljen, i u njemu se nalazi Muzej Velikog rata.

## Gradovi-pobratimi
*  Blackburn, Engleska
*  Altena, Njemačka
*  Salobreña, Španija

## Izvori
* INSEE

## Vanjske veze

* Tourism website  
* Town Hall website
* World War I site
* Site of the municipal museum 
* Péronne on the website of Quid 
* Péronne and the Somme villages in pictures 
* Views of Péronne on old post cards
Bitka kod Tertryja

**Bitka kod Tertryja** se odigrala godine 687. u današnjoj sjevernoj Francuskoj između snaga Berthara, majordoma franačkih kraljevstava Neustrije i Burgundije na jednoj, i snaga austrazijskog majordoma Pipina Herestalskog na drugoj strani. Objema stranama je nominalni sizeren bio franački kralj Teuderik III; povod za izbijanje neprijateljstava je bila smrt neustrijskog majordoma Warratona koji je sa Pipinom bio sklopio sporazum o miru, odnosno podjeli vlasti nad franačkim državama. Warratonova smrt 686. je na mjesto majordoma dovela Berthara koji je odlučio napasti Pipina. Došlo je do bitke u kojoj su neustrijske i burgundijske snage poražene. Pobjednički Pipin je prisilio Teuderika da smijeni Berthara s mjesta majordoma Neustrije, odnosno da ga zamijeni Pipinu vjernim Nordebertom; odredbe mira su također izričito navele Pipina kao glavnog majordoma za sva franačka područja.

Pipinova pobjeda je omogućila da nakon Teuderikovog nominalnog preuzimanja svih franačkih zemalja 679. godine (nakon smrti brata, austrazijskog kralja Dagoberta II) one i *de facto* budu ujedinjene pod vlašću jednog majordoma. Ona je također označila promjenu političke ravnoteže među franačkim državama; dotada dominantna zapadna područja (Neustrija) su postala inferiorna istočnima (Austrazija), a klan Pipina Herestalskog stvorio uvjete da se transformira u buduće vladare države, odnosno Karolinšku dinastiju.

## Literatura
*
Egika

**Egika** ili **Ergika** (610–702) je bio vizigotski kralj u Hispaniji od 687. godine pa do svoje smrti.

Oženio se Siksilom, kćerkom svog prethodnika Erviga, koji je pre svoje smrti proglasio Egiku svojim naslednikom i poslao ga na dvor u Toledo da bude krunisan. Nakon što se Egika oženio Ervigovom kćerkom, Ervig ga je naterao da se zakune da će štititi Ervigovu decu. Pre nego što je umro, Ervig je tražio od Egike da položi još jednu zakletvu – da će uvek biti pravedan prema svojim podanicima.

Ubrzo nakon krunisanja, Egika je sazvao XV sabor u Toledu, 11. maja 688. godine, na kom je tvrdio da su dve zakletve kontradiktorne, jer da bi „bio pravedan prema ljudima“ morao je „da nanese zlo Ervigovoj deci“, pa je zato zatražio od biskupa da ga oslobode ili jedne ili druge zakletve, čemu se usprotivio Julijan Toledski. Kada je sabor dozvolio Egiki da napusti svoju ženu, oslobodio se zakletve da će štititi Ervigovu decu, ali samo delimično. Egika je sačekao smrt Julijana Toledskog (690) da sazove drugi provincijski sabor u Taragoni, na kom je Ervigova udovica, Leovigota, bila poslata u manastir.

Godine 691. Egika je počeo gradnju crkve San Pedro de la Nave u Zamori.

Godine 693. Sisibert, mitropolit Toleda, poveo je ustanak protiv Egike u ime Sunifreda koji je pretendovao na presto. Pobunjenici su jedno vreme imali pod kontrolom Toledo. Takođe su kovali novac sa imenom uzurpatora. Plan da se ubije Egika, udovica Leovigota i još nekoliko drugih uglednih zvaničnika je propao, Sisebert je bio uhvaćen i ekskomuniciran. Takođe su njegovi potomci bili lišeni svake mogućnosti da dobiju bilo kakvo mesto zvaničnika, a svi pobunjenici ili potomci pobunjenika koji bi mogli da se pobune protiv Egike bili su prodati u roblje, a njihova imovina konfiskovana. Ovi postupci su legitimizovani na XVI saboru u Toledu koji je Egika sazvao 693. godine.

Takođe je uneo izmene u Gotski zakonik. Godine 694. XVII saboru u Toledu, Egika je doneo nove antijevrejske zakone, kao što je bila zabrana baveljenja trgovinom ili povećanje poreza. Takođe je doneo zakon po kom sve jevrejske porodice su morale da predaju decu kad napune sedam godina da se odgajaju i vaspitaju u hrišćanskim domovima u hrišćanskom duhu. Međutim, postoje ozbiljne sumnje da su se ovi zakoni zaista i primenjivali u praksi. Takođe je doneo i niz pooštrenja u zakonima o odbeglim robovima.

Pre nego što je umro, proglasio je svojim naslednikom svog sina, Viticu koji je u to doba bio maloletan. Umro je 702. godine, prirodnom smrću.

## Literatura
* Collins, Roger. *The Arab Conquest of Spain, 710&ndash;97*. Oxford University Press, 1989.
* Collins, Roger. *Visigothic Spain, 409&ndash;711*. Blackwell Publishing, 2004. 
* Thompson, E. A. *The Goths in Spain*. Oxford: Clarendon Press, 1969.

## Povezano
* Vizigotska Hispanija
* Vizigoti
* Vizigotski kraljevi
Konon (papa)

**Konon** je bio papa od 21. listopada 686. do 22. rujna 687. godine.

Po nacionalnosti je bio Grk rodom sa Sicilije; otac mu je bio bizantski oficir porijeklom iz Trakije. Na Siciliji se školovao, a u Rimu zaredio za svećenika. Navodi se kako je bio star, ali dostojanstvenog držanja i "jednostavnog karaktera". 

Njegov izbor za papu je došao nakon smrti prethodnika Ivana V, koja je umalo dovela Rim do krvoprolića. Lokalno svećenstvo je za kandidata istaklo svećenika Petrosa, a lokalni bizantski garnizon izvjesnog Teodorosa. Jednostavni Konon je izabran kao kompromisni kandidat, oko koga su se mogle složiti obje zavađene frakcije. Konon je za to dobio i blagoslov ravenskog egzarha. Kao i njegovi prethodnici, održavao je dobre veze sa bizantskim dvorom, i vodio koresponenciju s carem Justinijanom II koji je neka crkvena imanja oslobodio plaćanja poreza.

Njegova smrt je, pak, ponovno izazvala kaos, s obzirom da su zavađene frakcije kao moguće nasljednike proglasile dvojicu antipapa - Paskala i Teodora. Spor je riješen tek kada je legitimnim papom proglašen Sergije I.
Sergije I (papa)

**Sv. Sergije I.** je bio papa od 15. prosinca 687. do 8. rujna 701. godine.

Bio je rodom Sirijac, odnosno potomak porodice koja se iz Antiohije naselila na Siciliji. Rodno mjesto je napustio i došao u Rim za vrijeme pontifikata pape Adeodata. Njegov zemljak Lav II ga je 27. juna 683. imenovao kardinalom, te je brzo napredovao u redovima svećenstva.

Kada je u jesen 687. umro njegov prethodnik Konon, u Rimu su se stvorile dvije frakcije koja je svoje kandidate - Paskala i Teodora - proglasila papama. Sergije je, međutim, uspio za sebe osigurati podršku najuglednijih građana i zahvaljujući brojnosti svojih pristaša oba kandidata (kasnije smatranih antipapama) natjerati da ga priznaju za papu. Paskal je, međutim, pokušao svrgnuti Sergija uz pomoć ravenskog egzarha Jovana Platina, ali se bizantski general zadovoljio time da opljačka Baziliku sv. Petra te potom mirno potvrdio Sergijevo posvećenje. Sa Sergijevim dolaskom na papsku stolicu 15. decembra 687. prestala je posljednja sedevakancija iz vremena bizantskog papinstva.

Najvažniji događaj Sergijevog pontifikata je bio Trulski sabor, odnosno crkveni sinod u Konstantinopolu; iako je Sergije na njega poslao svoje predstavnike, nije ga htio priznati kao ekumenski. Sabor je donio 85 kanona, a Sergije je htio priznati samo prvih 50. Razlike su se uglavnom odnosile na određena pravila svećeničkog života; papa Sergije nije htio dozvoliti rimskim đakonima da žive sa svojim suprugama, odnosno zaređivanje svećenika koji su prije toga bili dva puta oženjeni te post subotom za vrijeme Korizme. Sergije je također uveo nova liturgijska pravila vezana uz molitvu *[[Jaganjče Božji!]]*.

Sergijeva samostalnost je izazvala bijes bizantskog cara Justinijana II, koji je papu odlučio uhapsiti i dovesti u Konstantinopol. Njegov tjelohranitelj Zaharija, kome je povjeren taj zadatak, nije to uspio učiniti zbog otpora rimskih građana, kome su se priključile milicije Ravenskog egzarhata. Sergije je umjesto toga spasio Zahariju od linčovanja; nastojao je spor riješiti diplomatski i nije iskoristio nezadovoljstvo Justinijanovim postupcima da digne ustanak.

Umro je 701. i naslijedio ga je Ivan VI.
Isle of Wight

**Isle of Wight** (prevedeno *[[Otok]] Wight*) je ceremonijalni county i unitarna jedinica na jugu Engleske.

## Geografija
Wight leži u regiji Jugoistočna Engleska, ima površinu od 381 km², na kojoj živi 138,265 stanovnika, on je najveći engleski otok, i drugi po naseljenosti. Wight se nalazi u Kanalu La Manche udaljen nekih 6 km od britanskog kopna od kog ga razvaja duboki tjesnac Solent. Grad Newport je administrativni centar Wighta. Otok Wight ima oblik dijamanta, proteže se nekih 36 km od istoka prema zapadu i 22 km od sjevera prema jugu. 

Wight je geološki a i po svojim krajolicima vrlo različit. Kičmu otoka formira vapnenački greben koji se proteže preko cijele širine otoka, od klifa Culver na istoku do tri hridi Needles na zapadu. Baza grebena je najdeblja vapnenačka masa Britanskih otoka. Needles su tri vapnenačke hridi, visoke se oko 30 metara. Po sjevernom dijelu otoka, ima hrastovih šuma, pojas južno od njega ima blage brežuljke, a na krajnjem jugu brda su strmija i viša.

Tako da je južna obala otoka uglavnom vrlo strma, sa nizom klifova. Sve tri otočke rijeke, Medina, Istočni i Zapadni Yar, teku prema sjeveru u tjesnac Solent. Medina gotovo presjeca otok na dva dijela, a Zapadni Yar gotovo izolira zapadni dio otoka.

Otok Wight ima toplu, blagu klimu i jedan je od najsunčanijih krajeva Britanskih otoka. 
Grad Newport, na samom početku estuarija rijeke Medine, je danas administrativni centar otoka, a grad Cowes na samom ušću Medine, je najveća luka i internacionalno poznat jedriličarski centar. Duž obale nižu se brojni ladanjski gradići, a najpoznatiji su Freshwater, Yarmouth, Ryde, Sandown, Shanklin i Ventnor.

## Historija
Po otoku postoje tragovi ljudskih staništa iz prahistorije, ali najviše relikata ima iz ranog brončanog doba. 
Iz rimskih vremena ima dosta ostataka, jer je tadašnji legat (kasniji car) Vespazijan - 43 anektirao otok. Wight je 661. pripojen Kraljevini Wessex, a nakon toga postao je dio Kraljevina Sussex. Od 998. je bio sjedište danskih Vikinga pljačkaša. Francuzi su 1377. napali otok i opustošili grad Newport (u sredini otoka), koji je nakon tog bio napušten pune dvije godine.

Za Engleskog građanskog rata između 1647. - 48. u zamku. Carisbrooke bio je zatvoren kralj Charles I. 
Dvorac Osborne pored Cowesa, bio je rezidencija kraljice Viktorije.

Sve do 1890. bio je dio Hampshira, ali je i tad (iako je formalno bio samostalni county) dijelio sve do 1974. zajedničkog Lorda poručnika.
Isto tako do 1995. Wight  je imao guvernera, slično kao i Kanalski otoci.

## Privreda
Turizam je na Otoku Wight najvažnija grana privrede. Pored turizma važni su brodogradnja, pomorstvo, proizvodnja aviona, plastike i elektroničkih komponenti. Voće i povrće uzgaja se po južnom dijelu otoka. U predgrađu Newporta - Parkhurst, nalazi se jedan od najsigurnijih britanskih zatvora. 
Otok je stekao svijetsku slavu kao mjesto u kom se svake godine usred ljeta održava rock festival.

## Reference

## Vanjske veze

* Isle of Wight Council
687.

__NOTOC__
Godina **687.** (**[[rimske brojke|DCLXXXVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 687. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Irski opat Adamnan posjećuje Nortumbriju i dvor kraljaEcgfritha nastojeći ishoditi oslobođenje irskih zarobljenika.
* jun - Bitka kod Tertryja u kojoj je u blizini današnjeg francuskog grada Péronne franački kralj Teuderik III od Neustrije poražen od snaga austrazijskog majordoma Pipina Herestalskog; poraženi kralj je prisiljen prihvatiti Pipina kao majordoma, odnosno *de facto* vladara obje kraljevine, čime je Franačka ponovno ujedinjena.
* 24. 11. - Egica nasljeđuje Erwiga kao vizigotski kralj Hispanije.
* 15. 12. &ndash; Sergije I nasljeđuje Konona kao 84. papa.
* U Jeruzalemu započinje izgradnja Kupole na stijeni.


## Rođenja

## Smrti
* 21. 9. &ndash; Papa Konon
* Cuthbert od Lindisfarnea, kršćanski svetac
* Erwig, kralj Vizigota

## Reference
Vanilija

**Vanilija** je zapravo aroma koja se dobija iz mahunastog ploda biljke **vanilija planifolia** povijuše iz roda orhideja.

Riječ **vainilla** je španjolskog porijekla, a znači *mala mahuna*.

## Opis i porijeklo vanilije
Španjolski konkvistador Hernán Cortés je oko 1520. prvi upoznao
evopljane sa *vanilijom* i *čokoladom*, kad se upoznao s tim plodovima u Meksiku. Jedan od njegovih oficira, je nakon što su zarobili astečkog kralja Montezumu, primjetio da on pije **chocolatl** (piće napravljeno od zrna kakaovca i meda sa vanilijom). Španjolcima se toliko dopalo to piće da su ga odnjeli u Španjolsku. Vanilija je postala pravi hit oko 1700. po cijeloj Evropi. Meksiko je postao najveći proizvođač vanilije puna tri vijeka.

Pokušaji da se vanilija presadi u druge krajeve, dugo su ostali bez rezultata, jer su njen 
pelud raznosile jedino posebne meksičke pčele - *melipona*. Takvo stanje vladalo je sve do 1837., kad je belgijski botaničar Charles François Antoine Morren otkrio metodu umjetnog oprašivanja bilja. Ipak njegova metoda je bila financijski neisplativa. Onda je 1841, Edmond Albius, 12 godišnji rob sa Reuniona u Indijskom oceanu, otkrio način ručnog oprašivanja vanilijina cvijeta, i to je omogućilo njegovo širenje po svijetu.

Nakon Meksika, vanilija se počela uzgajati na Madagaskaru i susjednim komorskim otocima, Reunionu i Polineziji (Tahiti). Beru se nedozreli plodovi (jer se zreli plodovi raspucaju), suše se na suncu ili ispiru u vrućoj vodi. Zatim se zamataju u vunene pokrivače, da se izazove zrenje i vrenje i mahune postaju tamnosmeđe. Tokom vrenja na površini mahuna razvijaju se vrlo sitni bijeli kristalići, - vanilin.
Vanilija ima intenzivan i ugodan miris. Po Evropi se najviše prodaje vanilija iz 
Madagaskara i otoka u Indijskom oceanu, a najfinije vrste nose oznaku 
**burbonska vanilija** (po starom francuskom imenu za otok Reunion - **Île Bourbon**). Duljina mahune je od 10 do 22&nbsp;cm. Kvalitet mahune određuje se po dužini ploda i njegovoj elastičnosti, kao i po boji - što je plod tamniji i sjajniji, ima više - vanilina, i kvalitetniji je. Vanilin brzo hlapi, pa se kod izuzetno kvalitetnih plodova svaka mahuna pakira u staklenu ili plastičnu ambalažu s dobrim zatvaračem.

## Proizvodnja i upotreba vanilije

Vanilija je uz šafran najskuplja mirodija, i puno se koristi u slastičarstvu, kod izrade kolača, nekih vrsta peciva, čokolade pa i u proizvodnji likera. 
Vanilija se u slastičarstvu koristi kao mahuna - koja se nariba po slasticama zbog arome, ali puno više kao gotova mješavina sa šećerom. Postoje dvije vrste mješavina od šećera i vanilije:
* *vanila šećer*, koji sadrži 90% šećera u prahu i 10% vanilijinog praška
* *vanilin šećer*, koji sadrži 99% šećera u prahu i 1% vanilina (etil vanilin) dobiven sintetičkim putem.

## Reference

## Vanjske veze
* Kako napraviti vanilijin ekstrakt 
* Historija, klasifikacija i životni ciklus Vanille planifolie
Antsirananski zaljev

**Antsirananski zaljev** (poznat i po svom starom imenu **Zaljev Diego Suarez**) je veliki prirodni zaljev na sjeveroistoku Madagaskara, jedna od najboljih prirodnih luka na svijetu.

## Geografija

Antsirananski zaljev širok je dvadeset kilometara i isto toliko dugačak, a sastoji se od četiri manje uvale:
* Zaljeva Toner,
* Zaljeva Andovobatofotsi (zvanog i Zaljev bijelog šljunka),
* Cul-de-Sac Gallois,
* Zaljeva Andovobazaha (zvanog i Francuski zaljev), na čijim se zapadnim obalama nalazi poluotok na kome je smješten grad Antsiranana.

Ulaz u Antsirananski zaljev iz Indijskog oceana je samo kilometar širok i dubok pedeset metara, između rta Nosi Volan, na sjeveru i rta Andranomodi na jugu. Zaljev je dobro je zaštićen brdima od jakih uraganskih vjetrova s Indijskog oceana.

Geološki sastav tla je sličan obližnjem vulkanskom masivu Ambohitri, tako da se pretpostavlja da je zaljev nastao potapanjem u more, ili provalom mora u estuarij rijeka koje su se tu nalazile, te su tako nastali brojni poluotoci oko zaljeva.

Stjenoviti otok vulkanskog porijekla na jugu zaljeva Andovobazaha, zvan Glava šećera, lokalni Malgaši drže za sveto mjesto.

## Napomene

## Vanjske veze
* Diego-Suarez (Antsiranana) (Madagascar) na portalu Sea - Seek
Centwine od Wessexa

**Centwine** (? - iza 685) bio je kralj Wessexa od cca. 676 do 685/686.

Prema *[[Anglosaksonska kronika|Anglosaksonskoj kronici]]* (ali ne i njegovom suvremeniku Bedi) bio je sin kralja Cynegilsa, odnosno brat prethodnih kraljeva Cenwalha i Cwichelma. Naslijedio je kratkotrajnog kralja Aescwinea, a Beda sugerira da je on, kao i Aescwine, bio tek lokalni velmoža koji se nametnuo u nedostatku ozbiljnijeg pretendenta na prijestolje. *Anglosaksonska kronika* sugerira da je bio pagan, ali da se kasnije pokrstio. Prema hagiografiji sv. Wilfrida, oženio se za sestru kraljice Iurminburh, druge supruge nortumbrijskog kralja Ecgfritha, i sa njom imao kćer Buggu, koja je kasnije postala opatica.

Jedini značajniji događaj njegove vladavine je bio sukob sa Britima na zapadu, koje je "bacio u more".

Prema Aldhelmu je abdicirao te postao redovnik. Naslijedio ga je Caedwalla. Godina Centwineove smrti nije poznata.

## Povezano
* Porodično stablo Kuće Wessex

## Fusnote
Cenberht

**Cenberht** () (? - cca. 661) bio je velmoža ili (pot)kralj u zemlji Zapadnih Saksonaca. Engleski srednjovjekovni rodoslovi navode da je bio sin Cade, odnosno unuk Cute; za Cutu se navodi da bi mogao biti ista ličnost kao princ Cuthwine; na temelju toga se zaključio da je bio rođak kralja Cenwalha, odnosno potomak kralja Ceola, a samim time i vladajuće dinastije. Također se navodi da su mu sinovi bili kraljevi Caedwalla of Wessexa i Mul od Kenta. *[[Anglosaksonska kronika]]* navodi 661. kao godinu njegove smrti.

## Povezano
* Porodično stablo Kuće Wessex

## Reference

## Literatura

* 
* Kirby, D.P., *The Earliest English Kings.* London: Unwin Hyman, 1991. 
* Yorke, Barbara, *Kings and Kingdoms in Early Anglo-Saxon England.* London: Seaby, 1990.