open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klagenfurt am Wörthersee

**Klagenfurt** (srpskohrvatski **Celovac,** slovenski **Celovec;** od 2008. **Klagenfurt am Wörthersee,** sh. **Celovac na Vrpskom Jezeru,** slov. **Celovec ob Vrbskem jezeru**), 
grad i administrativni centar Koruške, južna Austrija; 97 880 stanovnika.

Klagenfurt je najveći grad Koruške i njen administrativni centar, pored toga on je i administrativni centar vlastitog okruga jer je statutarni grad, uz to je i centar 
Okruga Klagenfurt-Land.

## Geografija

Klagenfurt leži u Koruškoj, na sjevernim obroncima Karavanki u dolini jezera Wörthersee, udaljen 30 km od granice sa Slovenijom i prijevoja Ljubelj.

Grad se rasprostro od rijeke Glan na istoku do jezera Wörthersee na zapadu.

U Klagenfurt se posljednjih dekada doselilo puno stanovnika bivše Jugoslavije, tako ih ima 2.286 iz Bosne i Hercegovine, 1,433 iz Hrvatske, 803 iz Slovenije, 458 iz Srbije, 
247 iz Kosova, 92 iz Makedonije, 18 iz Crne Gore i 69 onih kojih se deklariraju kao Jugoslaveni.

## Historija

Klagenfurt je osnovan u 12. vijeku, a povelju o status grada dobio je 1279.
Od 1335. njime vladaju Habsburgovci, Klagenfurt je ozbiljno stradao u velikom požaru 1514., tako da su mu većina historijskih građevina iz 16. vijeka, koje su izveli talijanski arhitekti, koji su pozvani u grad da mu izvedu fortifikacije.

Klagenfurt je od 1518. administrativni centar Koruške i sjedište Dijeceze Gurk (Klagenfurtske biskupije).

## Znamenitosti, kultura i obrazovanje

Najveće znamenitosti grada su Zmajeva fontana iz 1590. na Novom trgu, palača vijećnice iz 17. vijeka, katedrala podignuta 1578. - 91., parohijska crkva i palača regionalne vlade (Landhaus) 1574. - 90. koja još uvijek služi svrsi.

Klagenfurt ima brojne kulturne institucije, od državnog muzeja sa folklornim, prirodoslovnim aneksima, dijecezanski muzeja do državne galerije. Grad ima operu, teatre i brojne biblioteke.

Od 1970.grad je sjedište Univerziteta Alpe-Adrija.

## Privreda
Klagenfurt je zbog Jezera Wörthersee vrlo popularno ljetovalište i važan transportni centar.

On je i industrijski centar sa jakom metalnom, prehrambenom i kemijskom industrijom u kom se proizvode plastični materijali, cigarete, artikli od kože i drva i električni aparati.
Dobar dio njegovih stanovnika radi u javnom sektoru.

Klagenfurt je poznat kao sjedište bankarske grupacije Hypo Group Alpe Adria.

## Pobratimski gradovi

## Galerija slika

datoteka:Klagenfurt Dom.JPG|Klagenfurtska katedrala
datoteka:Klagenfurt Stadttheater 28012008 02.jpg|Teatar i opera
datoteka:Landesmuseum für Kärnten.JPG|Državni muzej
datoteka:Klagenfurt Lend.jpg|Kanal u centru grada


## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Klagenfurta''
Alija Izetbegović

**Alija Izetbegović** (8.8. 1925. – 19.10. 2003.) bio je bosanskohercegovački političar iz reda bošnjačkog naroda, najpoznatiji po tome što je bio osnivač Stranke demokratske akcije, prvi demokratski izabrani predsjednik Bosne i Hercegovine, odnosno prvi predsjednik Bosne i Hercegovine kao nezavisne države. Govorio je nekoliko jezika, među kojima su i njemački, francuski i engleski. Autor je većeg broja publicističkih radova i studija, te svjetskih priznatih knjiga među kojima su najpoznatije "Islam izmedju istoka i zapada", "Problemi islamskog preporoda" i "Islamska deklaracija". Ove knjige prevedene su na nekoliko svjetskih jezika i objavljene u više zemalja.
Godine 1999. objavio je knjigu "Moj bijeg u slobodu", a 2000. godine knjigu "Sjećanja" (autobiografski zapis).
Dobitnik je niza priznanja i nagrada medju kojima su i medalje Centra za Demokratiju iz Washingtona (SAD); titula počasnog doktora pravnih nauka za doprinos zaštiti ljudskih prava i uspostavu mira Istanbulskog Marmara univerziteta (Turska); prestižnu nagradu za unapređenje ljudskih prava foruma u Kran Montani i brojne druge.
U svojim ranim godinama, Izetbegović se posvećuje afirmaciji prava muslimana na svoju vjeru. Sa 16 godina (1940) pristupa organizaciji Mladi Muslimani u Sarajevu. Tokom Drugog svjetskog rata bavi se humanitarnim radom pomaganja izbjeglih i prognanih civila, štiteći i skrivajući progonjene Bošnjake od četnika i ustaša, te saniranja džamijskih ruševina, 1946. godine biva uhapšen pod osudom da je imao značajnu participaciju u utemeljenju islamskog žurnala Mudžahid u kojem su publicirane opće teme o islamu. Komunisti ga osuđuju na 3 godine zatvora za navodnu promociju mržnje u komunističkom društvu koje nije tolerisalo vjerske slobode. Njegov prijatelj Nedžib Šaćirbegović (otac Muhameda Šaćirbegovića, bivšeg ambasadora BiH u UN-u) dobiva nešto veću kaznu od 4 godine. Za vrijeme robije komunisti ga stavljaju na prisilni rad izgradnje Centralnog Komiteta SK BiH (Saveza komunista Bosne i Hercegovine).
Nakon odslužene kazne, Izetbegović završava studije na pravnom fakultetu u Sarajevu i radi kao pravni savjetnik za više velikih bosanskih kompanija. 1970 godine, piše "Islamsku Deklaraciju" - opću raspravu o politici i Islamu - zbog koje biva proglašen nacionalistom i antikomunistom. 1983. godine komunisti ga osuđuju na 14 godina zatvora u čemu postaje politički zatvorenik. U međuvremenu, 1984. godine, njegova knjiga "Islam između Istoka i Zapada" biva publicirana u Sjedinjenim Američkim Drzavama. U njoj Izetbegović nastoji definirati status bosanskih muslimana i uskladiti demokratske principe Evrope sa suni-islamskim učenjem.
Nakon odsluženih 5 godina i 8 mjeseci, 1988. godine biva pušten iz fočanskog zatvora. Tokom ovoga vremena, njegovi spisi "Bilješke iz Zatvora: 1983-1988" bivaju uspješno proturene izvan zatvora i kasnije objavljene. Pisane od strane Izetbegovića dok je bio zatvoren povodom svoje kampanje protiv komunističke diktature u Jugoslaviji, Bilješke iz Zatvora: 1983-1984 su analiza najmoćnijih evropskih ideologija 20. vijeka, uključujući tu komunizam, fašizam, kapitalizam i njihovu relaciju prema islamu.
Todd Palin

**Todd Mitchell Palin** (6.9. 1964.-) je američki naftni radnik i bivši Prvi gospodin (od milja zvan "Prvi frajer") Aljaske. On je suprug guvernerk Aljaske Sarah Palin, potpredsjedničkog kandidata Republikanske stranke na izborima 2008. godine.

## Reference
Opsada Naksosa (499. pr. n. e.)

**Opsada Naksosa** (500. pne. - 499. pne.) predstavljala je sukob između Perzijanaca pod Megabatom kojima su pomagali Jonski Grci pod Aristagorom i naksijanskih izgnanika s jedne, te otoka Naksos s druge strane. Smatra se prvim velikim okršajem grčko-perzijskih ratova koji će trajati sljedeća pola vijeka.

Godine 500. pne. su kod Aristagore, miletskog tiranina, došli Naksijanci prognani nakon ustanka na svom otoku. Oni su od Aristagore zatražili da im oružjem pomogne da se vrate na otok, a oni bi ga zauzvrat priznali kao svog vladara. Aristagora je pristao, ali je prethodno dobio dozvolu i pomoć od svog sizerena – perzijskog vladara Darija I – koji mu je poslao 200 brodova i veliki broj vojnika pod vodstvom Megabata. Nekoliko dana nakon što je flota isplovila iz Mileta, Aristagora i Megabat su se posvađali zato što je Megabat kaznio jednog od Aristagorinih prijatelja zato što na brodu nije imao straže. 

Iste je noći Megabat poslao glasnika na Naksos kako bi ih upozorio da dolazi perzijska vojska. Kada su perzijsko-jonske snage došle, ispostavilo se da su Naksijanci spremni za dugotrajnu opsadu. Naksos se odupirao napadačima četiri mjeseca sve dok Perzijancima nije počelo nedostajati zlata i drugih resursa, te su bili prisiljeni na povlačenje.

Za Artaferna, Darijevog brata i Aristagorinog prijatelja, neuspjeh opsade je predstavljao veliku sramotu, pogotovo nakon što im je Aristagora obećao brzu pobjedu. S obzirom da je stekao neprijatelje među dva moćna perzijska velmože, Aristagora je zaključio da nema budućnost u Perzijskoj Monarhiji, te je odlučio pokrenuti jonski ustanak.

## Vanjske veze
John Hancock

**John Hancock** (23. 1. 1737 8. 10. 1793) bio je poduzetnik iz Massachusettsa i jedan do vođa američkih patriota u doba Američke revolucije. Služio je kao predsjednik Drugog Kontinentalnog kongresa i prvi guverner Commonwealtha Massachusetts, ali je najpoznatiji po svom istaknutom potpisu na američkoj Deklaraciji nezavisnosti.

## Izvori
* Fradin, Dennis Brindell & McCurdy, Michael (2002). *The Signers: The 56 Stories behind the Declaration of Independence*. Walker & Company. .
* Unger, Harlow, *John Hancock, Merchant King and American Patriot*, 2005, 
* United States Library of Congress (1781). *George Washington Papers*. Online: http://memory.loc.gov/ammem/gwhtml/gwhome.html.
* United States Library of Congress. U.S. Library of Congress ''Today in History: January 12''. Retrieved January 18, 2003. Most of the initial text of this article was copied from this public domain source.

## Vanjske veze

* 
* Biography by Charles A. Goodrich, 1856 
* Official Commonwealth of Massachusetts Governor Biography 
* Genealogy of John Hancock 
*
Miltijad Stariji

**Miltijad Stariji** (grčki: Μιλτιάδης ὁ Πρεσβύτερος; ? - 524. pne.) je bio starogrčki vojskovođa i državnik porijeklom iz Atene. Poticao je iz ugledne atenske porodice Filaida. Prema nekim izvorima se sukobio s tiraninom Pizistratom. Oko godine 550. pne. je napustio Atenu kako bi osnovao atensku koloniju na Trakijskom Hersonu (današnje Galipolje).

Kolonija je bila polu-nezavisna od Atene, a Miltijad je njome vladao kao tiranin te uspio pokoriti sve druge kolonije i gradove na poluotoku. Kako bi se obranio od upada s kopna, dao je sagraditi obrambeni zid na najužem dijelu prevlake. 

Miltijad je umro bez djece, a naslijedio ga je daleko poznatiji nećak Miltijad Mlađi.
Trakijski Herson

**Trački** ili **Trakijski Herson** (grčki **Θρᾳκικὴ Χερσόνησoς**) bilo je drevno ime poluotoka Galipolje, u historiji dijela Trakije a koji je danas dio suvremene Turske. 

Poluotok se od kopna pruža prema jugozpadu u Egejsko more, između Helesponta (današnjui Dardaneli) i zaljeva Melas (današnji Saroski zaljev). U blizini Agore bio je zaštićen zidom koji se pružao od obale do obale. Prevlaka je bila duga stadiona (oko 6,5 km), dok je dužina poluotoka od zida do rta Mastusia na krajnjem jugu iznosila 420 stadiona (oko 77,5 km).

## Historija

Trakijski Herson su ispočetjka naseljevali Tračani. Kolonisti iz Antičke Grčke, uglavnom jonskog i eolskog porijekla, na poluotoku su u 7. vijeku pne. osnovali su oko 12 gradova. Atenski državnik Miltijad Stariji osnovao je važnu atensku koloniju oko 560. pne. On je uspio zauzeti cijeli poluotok, te sagradio utvrde za obranu s kopna. Ta je teritorija prešla u posjed njegovog nećaka, daleko poznatijeg Militijada Mlađeg oko 524. pne. Poluotok je godine 493. pne. nakon propalog jonskog ustanka i početka grčko-perzijskih ratova prepušten Perzijancima. 

Perzijanci su na kraju rata protjerani, a poluotok je preuzela Atena, pripojivši ga Delskom savezu hodine 478. pne. Atenjani su ustanovili niz kleruhija na Trakijskom Hersonu te je oko 448. pne. poslala još oko 1000 kolonista. Sparta je za vrijeme peoloponeskog rata preuzela nadzor, ali je on opet prešao Atenjanima. U 4. vijeku pne. je Trakijski Herson postao predmetom žestokog spora Atene i Makedonije pod kraljem Filipom II koji ga je preuzeo 338. pne.. 

Nakon smrti Filipovog sina Aleksandra Velikog godine 323. pne. Trakijski Herson je postao predmetom borbe među njegovim nasljednicima. Lizimah je tamo uspostavio svoju prijestolnicu Lizimahiju. Godine 196. pne. je poluotok osvojio seleukidski kralj Antioh III. Uplašeni Grci su zbog toga zatražili pomoć Rimljana, koji su osvojili Trakijski Herson, te ga godine 188. pne. dali svom savezniku Eumenu II od Pergama. Kada je godine 133. pne. Atalidska dinastija izumrla, poluotok su 129. pne. preuzeli Rimljani te ga pripojili svojoj provinciji Asia. Kasnije je proglašen državnom teritorijom (*ager publicus*) a za vrijeme Cezara Augusta je postao imperijalna teritorija.

Trakijski Herson je kasnije preuzelo Bizantsko Carstvo, koje je njime vladalo sve do uspona Otomanskog Carstva u 14. vijeku. Godine 1356. poluotok je postao prvi dio Evrope koji su osvojili Otomani i odakle su započeli svoje pohode u dubinu kontinenta.
Imbros

**Imbros**, službeno navođen kao **Gökçeada** u Turskoj (older starije ime na turskom: *İmroz*; grčki: Ίμβρος – *Imvros*), je najveći otok u Turskoj, dio provincije Çanakkale. Smješten je na ulazu u Saroski zaljev u sjevernom Egejskom moru, na najzapadnijoj točki Turske (poluotok Avlaka). S površinom od 279&nbsp;km² (108 square miles), Imbros sadrži šumovita područja.

Prema popisu stanovništva iz 2000. godine, otok Imbros je imao 8.875 stanovnika. Isti je popis naveo 7.254 ljudi u gradu Gökçeada, te 1.621 u okolnim selima. Najvažnije privredne grane Imbrosa su ribarstvo i turizam. Stanovništvo je pretežno tursko, iako na Imbrosu još uvijek ima oko 250 Grka; ranijih decenija je veliki broj Grka emigrirao.

Otok je poznat po vinogradima i proizvodnji vina.

## Demografija
### Demografske promjene na Imbrosu

Ref: Gökçeada Municipality official page 

Ref: Changes in the demographic characteristics of Gökçeada

## Reference

## Vanjske veze

* Gökçeada offical
* Çanakkale Municipality 
* Gökçeada, from Britannica Student Encyclopedia.
498. pr. n. e.

__NOTOC__
Godina **498. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U Rimskom Carstvu bila je poznata kao **Godina konzulstva Sikula i Flava** (ili, rjeđe, **godina 256. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 498. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji

* Aleksandar I nasljeđuje svog oca Amintu I kao kralj Makedonije.
* Jonski ustanak: Atena i Eretrija odgovaraju na jonski poziv za pomoć protiv Perzije i šalju ekspediciju koja će opsjesti i opustošiti Sard, glavni grad perzijske satrapije Lidije. Artafern, perzijski satrap koji je opsjedao Milet, tuče grčku vojsku.
* Jonski ustanak: Kaunos, Karija, Bizantij i gradovi Helesponta se priključuju ustanku protiv Perzijanaca, isto kao i Cipar pod vodstvom Onesila, koji je prognao svog pro-perzijskog brata Gorga iz dvora u Salamini.
* Nakon ubojstva Kleandra, tiranin Gele, vlast preuzima njegov brat Hipokrat, te tuče Sikule te osvaja halkdičke gradove Gallipoli, Leontini, Naksos i Zankle (današnja Messina), kao i sirakuški grad Kamarinu. Osvajanje same Sirakuze je spriječio savez Korinta i Korkire.

## Rođenja
*

## Smrti
* Aminta I, kralj Makedonije (r. cca. 540. pne.)
* Kleandar, tiranin Gela
Psihosomatika

**Psihosomatika** (*psiho* + grč. *somatikos*=*tjelesni*), je znanstveni stav u medicini, dijagnostici i terapiji, kojim se prihvaća da psihički sustav, emocije, osobito psihološki neugodni doživljaji, sukobi i neriješeni međuljudski odnosi, mogu izazvati tjelesne poremećaje i tjelesnu bolest.
U svom najširem značenju psihosomatika predstavlja stav da je svaki bolesnik, bez obzira na konkretnu simptomatiku, jedna cjelina, integralna struktura duha i tijela.

Učinci emocija na neke fiziološke funkcije su vrlo neposredni i lako uočljivi. Strah npr. izaziva bljedilo i povećava otkucaje srca, sram uzrokuje crvenilo, tuga i žalost pogoršavaju subjektivni osjet bolesti itd.

## Historija

Znanstvena povijest psihosomatike je relativno kratka, jer je započeta tek 1930-tih. 
Najveći doprinos u tim istraživanjima imala je **[[psihoanaliza|psihoanalitička]] [[škola]]**, kojoj su pripadali F. Alexander, T. French, F. Dunbar, M. Schur i dr.

## Međudjelovanje

Iako do sada nije do kraja razjašnjen odnos između emocije i tjelesnog simptoma, potvrdile su se brojne teze o toj vrlo složenoj međurelaciji. Brojne studije dokazuju da iznenadni teški doživljaji, tjeskoba i napetost imaju snažan učinak na autonomni vegetativni sustav, narušavaju njegovu ravnotežu, mogu dovesti do funkcionalnih poremećaja, a ovi potom do organskih poremećaja sluznice ili organa. Neka istraživanja potvrđuju da *specifične emocije mogu izazvati specifične pojave na organima*.

## Trajanje bolesti i uzroka

Psihološki fenomen i tjelesna reakcija nemaju odnos samo u sadašnjosti, tj. u trenutku kad se nešto dogodi. Mnogi neugodni događaji u prošlosti, kao što su strah, agresivne želje, osjećaj krivnje i drugi, mogu i poslije imati svoj utjecaj na tjelesne sustave, te postupno u njima izazivati progresivno sve gore funkcionalne poremećaje i tjelesnu bolest.

Najnovija istraživanja ukazuju na to da rani neuspjeli odnosi majke i djeteta nisu samo važni za emocionani razvoj djeteta već i za njegove tjelesne reakcije i da mogu stvarati predispozicije za psihosomatske bolesti.

## Bolesti i dijagnostika

Dijagnostika psihosomatskog pristupa uključuje veliki broj bolesti kao što su: peptički ulkus (čir želuca ili dvanaesnika), spastični kolon (grčevi u crijevima, ulcerozni kolitis, kolitis s opstipacijom ili proljevima, oscilatorna hipertenzija (povremeno povišeni tlak), pretilost, pretjerana mršavost, astmatični napadaji (osobito u djece), razni ekcemi, poremećaji menstruacije, poremećaji u graviditetu, urtikarija i mnoge druge.

## Liječenje

Prema stajalištu psihosomatike, liječnik ne liječi samo bolest nego proširuje svoju brigu i na psihičke reakcije (ili uzroke) kod bolesnika.

## Povezano
* Psihosomatske bolesti
* Somatizacija

## Vanjske veze
* Psychosomatic medicine org (eng.)
* Academi of Psy.Med. (eng.)
* Psihosomatika  (srp.)
* Psihosomatika  (hrv.)
Starla i jahači dragulja

***Starla i jahači dragulja*** (u originalu ***Princess Gwenevere and the Jewel Riders***) je američka-kanadska-kineska-tajvanska-rumunjska animirana televizijska serija u produkciji New Frontier Entertainment, Enchated Camelot Productions, Golden Films, Studio B, Joe Murray, Hong Ying, Bohbot Entertainment i TVR, emitira se na Syndication od 1995-1997. Svaka epizoda je mjuzikl prepun dogodovština i novih likova, zamišljena kao mini-mjuzikl prepun avantura.

U Rumunjskoj je emitirana na TVR 1 u 1995.-1999., i povratak na Antena 1 u 1999.-2005. 

## Historija događaja
U fantastičnim avanturama, snažno prijateljstvo i čarolija pomažu u potrazi za nestalim začaranim draguljima i u borbi protiv zle čarobnice.

### Prva sezona
Ovo je priča i princezi zvanoj Starla, koja nastoji da odbrani čarobno carstvo Avalon od čarobnice Lady Kale (Lejdi Kej) koja koristi magiju u zle svrhe. Starla i njeni saborci - jahačice dragulja - pokušavaju da pronađu ačarane dragulje, a u tome im pomažu i prijateljski nastrojene životinje. Sve vise izgubljenih dragulja je u Starlinim rukama, ali zla carobnica ima svoj plan kako da ih preotme. Avalon je ponovo u opasnosti i pre nego sto se u potpunosti oslobodio od strasnog jarma mocne Kale.

### Druga sezona
Lady Kale se udruzuje s najvecim neprijateljem Avalona, najmocnijom i u isto vreme najpodlijom zlom carobnicom, Morganom. Starla sa svojim vernim prijateljima nastavlja borbu sa zlim silama. Pred Starlom i njenim prijateljima sve je vise problema koje valja resiti i sve manje vremena da sakupe sve dragulje i tako spasu Avalon.

## Vanjske veze
*
Matija Mrazović

**Matija Mrazović** (Visoko pokraj Kalnika, 24. 2. 1824. — Zagreb, 13. 6. 1896.) bio je hrvatski odvjetnik, političar i publicist

Završio je pravo u Zagrebu. Bio je pristaša ilirizma, jedan od osnivača i vođa Narodne stranke. Zauzimao se za uređenje odnosa između Hrvatske i Austrije neovisno o odnosima Hrvatske i Ugarske. Sa 16 saborskih zastupnika osnovao je *[[Neodvisna narodna stranka|Neovisnu narodnu stranku]]*. Jedan je od osnivača lista *Pozor*, a izdavao je stručni list *Pravnik* u kojem je napadao neoapsolutistički režim A. Bacha. Bio je i  s naprednim komunalnim programom.
Nikola Badovinac

**Nikola Badovinac** (Badovinci, 24. 4. 1828. — Kandija kraj Novog Mesta, 20. 11. 1902.) bio je hrvatski financijski stručnjak i političar.

Završio je pravo u Zagrebu te radio u *Zemaljskoj upravi za BiH*. Utemeljitelj je financijske službe, osnivač i predsjednik *Zamaljskog vijeća za vjerske poslove*. Nakon umirovljenja 1881. godine vraća se u Zagreb i postaje saborski zastupnik Nezavisne narodne stranke. Od 1885. do 1887. godine, bio je gradonačelnik Zagreba te je proveo više važnih prometnih i komunalnih zahvata u gradu. Godine 1896. proglašen je počasnim građaninom Zagreba i dodijeljena mu je plemićka titula.
Milan Amruš

**Milan Amruš** (Brod na Savi, 1. listopada 1848. — Zagreb, 26. svibnja 1919.) bio je hrvatski liječnik i političar

Medicinu je završio na Jozefinskoj akademiji u Beču. Kao vojni liječnik i izvjestitelj za zdravstvo i veterinarstvo Zemaljske vlade u Sarajevu, postavlja temelje modernoj zdravstvenoj službi u Bosni i Hercegovini, a zatim u Institutu za patologiju u Beču. 

Završivši i studij prava, vrativši se u Zagreb, aktivno se bavi politikom kao član "Neodvisne narodne stranke", čiji su članovi zvani obzoraši, i biva izabran za narodnoga zastupnika u Hrvatskom saboru. Gradonačelnik Zagreba bio je od 1890. do 1892. i od 1904. do 1910. Za to vrijeme Zagreb dobiva asfaltirane ulice, električnu uličnu rasvjetu, Zavod za njegu dojenčadi i još puno toga od koristi svojim građanima.
Adolf Mošinsky

**Adolf pl. Mošinsky** (Donji Miholjac, 1843. &ndash; Zagreb, 18. 7. 1907.) bio je hrvatski političar, najpoznatiji po tome što je bio gradonačelnik Zagreba od 1892. do 1904. Na čelu grada je bio tri uzastopna mandata kroz 12 godina. 

Za njegovog načelnikovanja Zagreb je dobio novi kanalizacijski sistem, a potok na :hr:Medveščaku je pretvoren u podvodni kanal. Zagreb je također narastao za 30 posto. Mandat Mošinskog ostao je upamćen i po gradnji niza današnjih turističkih atrakcija, kao što je npr. zgrada Hrvatskog narodnog kazališta (HNK) . Za Mošinskoga je u Zagreb došao i taksi, a Mošinsky je bio prvi putnik taksista Tadije Bartolovića u prvoj zagrebačkoj taksi-vožnji 1901. godine.

## Reference
Svetozar Delić

**Svetozar Delić** (rođen 31. 8. 1885. u Petrinji u Hrvatskoj; umro 25. 10. 1967. u Samoboru u Hrvatskoj) bio je gradonačelnik Zagreba u 1920. godini. Izabran je na listi KPJ.

Kao maturant pripada socijalističkoj grupi (časopisa Naša snaga 1904.). Od 1905. je u Glavnom odboru Socijaldemokratske stranke Hrvatske i Slavonije i do 1919. radi u Okružnoj blagajni u Zagrebu. Pretežno deluje u sindikalnim i zadružnim organizcijama. Godine 1919. je njihov poverenik u Narodnom veću.

Pripada stranci levih obeležja, a zatim ulazi u Socijalističku radničku partiju Jugoslavije (komunista). Njena lista na izborima za gradsko zastupstvo uz Zagrebu 21. 3. 1920. dobija 20 mesta (od 50), pa je Delić, kao predsednik Kluba komunističkih gradskih zastupnika 15. 4. 1920 sa 27 glasova (od 45) izabran za gradonačelnika. Zemaljska vlada ga je onemogućila u zaključku sa izbora i postavila svog poverenika, a zatim poništenjem zakletve komunističkih zastupnika i zaključka o njegovom izboru (26. 4. 1920.)

Na Vukovarskom kongresu 1920. Delić se opredelio za centrumaše. Bio je direktor Radničke konzumne zadruge i Radničke štedne zadruge.

Godine 1923. povukao se iz političkog života.

## Izvori
* Franjo Buntak i ostali (1984.) *Iz starog i novog Zagreba* **VI.** Izdanja Muzeja grada Zagreba.
* Zvonimir Milčec (1993.) *Zagrebački gradonačelnici*. Alfa. .
* Z. Šimpnčić: Mesna politička organizacija SRPJ(k) Zagreba i izbori za gradsko zastipstvouZagrebu 21. ožujka 1920 godine, Revolucionarni radnički pokret u Zagrebu između dva rata. Zagreb 1968.
* Tekst Vlade Oštrića, naučnog saradnika Instizuta za historiju radničkog pokreta Hrvatskeu Zagrebu u Enciklopediji Jugoslavije JLZ Zagreb 1984.
Lista gradonačelnika Zagreba

Dolje je popis ličnosti koje su služili kao gradonačelnici ili predsjednici gradskog vijeća ili skupštine grada Zagreba.
Ivan Vončina

**Ivan Vončina** (Novi Vinodolski, 23. listopada 1827. — Zagreb, 2. prosinca 1885.) bio je hrvatski političar.

Završio je pravo u Zagrebu. Za vrijme Bachova apsolutizma bio je načelnik u Karlovcu. Godine 1861. izabran je za prvoga podžupana Riječke županije. Godine 1868. dolazi u sukob s Mađarima i biva umirovljen. Bez većeg uspjeha pokreće opozicijske listove *Sviet*, *Novi pozor* i *Zatočenik*. Zaslužan je za osnivanje Zemaljske obrtne škole u Zagrebu, Botaničkog vrta, Kemijskog laboratorija, Nautičke škole u Bakru i dr. 

## Vanjske veze
Ivo Latin

**Ivo Latin** (1929. - 2. 3. 2002.) bio je predsjednik Sabora i predsjednik Predsjedništva Socijalističke Republike Hrvatske.
 
U ranoj se mladosti priključio antifašističkom pokretu. Pravni fakultet završio je u Zagrebu 1957. Od 1978. do 1982. bio je predsjednik Skupštine grada Zagreba, a zatim postaje generalni direktor poduzeća Croatia osiguranja.

Od 1984. do 1985. bio je predsjednik Sabora Republike Hrvatske, 1986. ulazi u republičko Predsjedništvo, a 1988. postaje i predsjednik Predsjedništva SR Hrvatske. Tu je funkciju obnašao sve do 1990., kad ju je, nakon prvih višestranačkih izbora u Hrvatskoj, predao Franji Tuđmanu.

Umro je 2. ožujka 2002. od posljedica srčanog udara.
Branko Mikša

**Branko Mikša** je hrvatski političar poznat po tome što je kao član Hrvatske demokratske zajednice bio gradonačelnik Zagreba. Prije toga je od 1992. do 1993. bio ministar trgovine i turizma u vladama Franje Gregurića i Hrvoja Šarinića.Na mjesto gradonačelnika Zagreba je došao u aprilu 1993. i tamo ostao do marta 1996. Mandat su mu obilježili izgradnja Importanne Centra i hotela Sheraton, obnova nekoliko trgova u Donjem Gradu i obnova Medvedgrada na Sljemenu.

## Izvori
Marina Matulović Dropulić

**Marina Matulović Dropulić** (Zagreb, 21. 6. 1942.) je hrvatska arhitektica, političarka, poznata kao ministrica zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva u Vladi Republike Hrvatske, bivša gradonačelnica grada Zagreba.

Diplomirala na Arhitektonskom fakultetu sveučilišta u Zagrebu 1967. godine. Od 1967. do 1985. radila je kao projektant, rukovoditelj gradilišta, tehnički direktor GK Međimurje Čakovec, te tehnički rukovoditelj Zavoda za zgradarstvo Građevinskog instituta u Zagrebu.

Od 1985. do 1990. obnašala je dužnost predsjednik Komiteta za graditeljstvo, stambene i komunalne poslove Grada Zagreba. 1990. godine bila je potpredsjednik Izvršnog vijeća Grada Zagreba (danas Gradsko poglavarstvo), da bi 1993. postala zamjenicom gradonačelnika Grada Zagreba. U Vladi premijera Mateše, obnašala je dužnost ministrice prostornog uređenja, graditeljstva i stanovanja. Od 1996. do 2000. godine obnašala je dužnost gradonačelnice Grada Zagreba. U četvrtom sazivu Hrvatskog sabora bila je zastupnica (2000. - 2003.). Nakon parlamentarnih izbora 2003., postaje ministricom zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Na toj dužnosti ostaje i nakon parlamentarnih izbora 2007. te imenovanja nove Vlade sve do 2010. kada ju je u vladi Jadranke Kosor zamijenio Branko Bačić.

Udana je, majka jedne kćeri. Dobitnica je Godišnje nagrada Vladimir Nazor za arhitekturu (1983.)
Endemol

**Endemol** je bivša kompanija za televizijsku produkciju sa sjedištem u Nizozemskoj, a koja ima podružnice i zajedničke poduhvate u 23 zemlje širom svijeta. Kontrolira je italijanska medijska kompanija Mediaset. Poznata je po tome što je razvila cijeli niz popularnih kvizova i reality showova, a koji su kasnije otkupljeni širom svijeta. Najuspješnija licenca joj je kviz *[[Uzmi ili ostavi]]*, a najpoznatija emisija *[[Big Brother (reality show)|Big Brother]]* (*Veliki brat*). Godine 2015. Endemol je spojen s britanskom produkcijskom kućom Shine Group u Endemol Shine Group.

## Ime kompanije
Ime kompanije je šarada nastala od prezimena Ende i Mol osnivača kompanije Joopa van den Endea i Johna de Mola.

## Vanjske veze

* Endemol
* Endemol USA website  
* Deal or No Deal Official website by Endemol
* Endemol UK website
The Office

***The Office*** je naziv za britanski televizijski sitcom koga su 2001. stvorili Ricky Gervais i Stephen Merchant, a koji je dosada imao šest službenih verzija:

* *[[The Office (UK)]]*, originalna TV-serija emitirana na BBC-ju;
* *[[The Office (US)]]*, američka verzija
* *[[Le Bureau]]*, francuska verzija
* *[[Stromberg (TV serija)]]*, njemačka verzija
* *[[La Job]]*, kvebečka serija (na francuskom jeziku)
* *[[La Ofis]]*, čileanska verzija

## Vanjske veze
* Watch The office free 
* The Office Discussion Forums 
* Offthetelly.co.uk comparison of the UK and US versions
* A comparison of the US, UK, French, and German shows on Slate.
* Essay contrasting the US and UK shows in *[[The New Yorker]]*.
* USA Today article on real-life CEO lessons
RTL Grupa

**RTL Grupa** je vodeća paneuropska TV i radio grupa koju čine 34 TV postaje i 34 radiostanice u 11 zemalja. U proizvodnji sadržaja i pravima, RTL Grupa je globalni produkcijski lider s godišnjom proizvodnjom od 300 programa te više od 8500 sati sadržaja proizvedenih u 40 zemalja. Osim toga, RTL Grupa je i najveća distribucijska kuća izvan SAD-a s pravima s više od 19.000 programskih sati za 150 zemalja diljem svijeta.

RTL Grupa zapošljava 8400 zaposlenika i u većinskom je vlasništvu Bertelsmann-a (89,8%) dok je manji udio u javnom vlasništvu (10.2%).
Internet radio

**Internet radio** (još poznat i kao e-Radio) je usluga audio emitiranja putem interneta. Emitiranje putem interneta se često povezuje sa pojmom webcasting s obzirom da se prijenos zvuka od izvora (radia) do slušatelja ne vrši na uobičajeni način - emitiranjem radio valova.

Pojam e-Radio označava streaming medij koji predstavlja neprekidan prijenos zvuka slušatelju, na koji slušatelj ne vrši nikakav utjecaj (promjenu npr. frekvencije) kao kod slušanja radio postaja putem klasičnog radio prijemnika. 
Ovaj pojam nije sinonim za podcasting, jer podcasting podrazumijeva download programa koji se tek tada preslušava. Ravnajući se po ovome e-Radio zahtijeva direktan prijenos zvuka do slušatelja. Internet radio se najčešće susreće kod radio postaja koje već emitiraju klasičnim zemaljskim putem (FM ili AM frekvencijama). Unatoč ovoj činjenici internet radio postaje nerijetko susrećemo kao neovisne i e-Radio kao jedini vid emitiranja programa.

Internet radio postaje su dostupne sa bilo kojeg dijela svijeta, pod kriterijem da je dostupna internet veza. Na primjer Otvoreni radio na klasičan (FM) način možemo slušati u cijeloj Hrvatskoj, ali putem interneta ga možemo slušati u cijelome svijetu.

## Internet radio tehnologija
### Streaming
Jedan od najčešćih načina za emitiranje internet radia je putem streaming tehnologije koristeći audio codec sa velikom kompresijom (tzv. lossy audio codec). MP3 format je najpopularniji, pored njega postoje još Ogg Vorbis, Windows Media Audio i RealAudio. Svi su bazirani na streamingu podataka preko mreže TCP ili UDP paketima, koji se onda ponovno spajaju i reproduciraju. Ovaj proces traje između 2-10 sekundi ovisno o karakteristikama servera. Ovo kašnjenje se naziva "lag time" ili "buffer" tj "sakupljanje"

Tri su glavne komponente audio streama:

# Audio stream izvor.
# Audio stream server.
# Audio stream prijemnik.

#### Kreiranje streama
Postoje razne metode za kreiranje audio stream izvora. Najčešće se koristi Winamp shoutcast tehnologija koja koristi Winamp kao klijent (izvor) streama. Izvor je dakle radio postaja koja koristi jedan od klijent programa u ovom slučaju Winamp.

#### Ponavljanje paketa
Server je najčešće postavljen kod davatelja usluge. Sam server je poveznica između izvora i prijemnika. Server prikuplja emitirane pakete od izvora, i šalje ih prema jednom ili više prijemnika. Pri tom svaki primljeni paket nekoliko puta pošalje prijemniku. Ovo je mjera opreza, jer je direktno puštanje paketa samo jednom rizično iz razloga zato što se paketi mogu izgubiti na internetu i postoji mogućnost da nikada ne stignu do primaoca. Samim tim bi dolazilo do prekida i pauza u emitiranju programa.

#### Prijemnik
Prijemnik je opet Winamp ili neki drugi program za reprodukciju glazbe koji ima mogućnost reprodukcije internet streama. Prijemnik prikuplja pakete od servera, sastavlja ih i reproducira. Ovaj proces je kontinuiran i niz se neprekidno nastavlja. Rezultat ovoga je direktno i ne prekinuto emitiranje (preciznije reprodukcija) programa radio postaje koju slušamo.
Podcast

**Podcast** je digitalna datoteka koja sadrži audio ili audio-video zapis koji se distribuira putem Interneta koristeći RSS tehnologiju, a namijenjen je gledanju (ili slušanju) na računalu, digitanom prijenosnom playeru poput iPoda ili televizije koristeći uređaje poput Apple TV-a.

Naziv podcast je složenica riječi POD (Personal On Demand) i engleske riječi broadcast. Iako su na početku podcasti bili isključivo audio datoteke, najčešće u mp3 formatu, danas se za podcast uglavnom smatraju video sadržaji. **Video-podcast** se još naziva i **vidcast**, a osobe koje se bave **podcastingom** se nazivaju **podcasteri**. 

RSS agregatori specijalizirani za skidanje podcasta zovu se **podcatcheri**.

Prvim podcastom smatra se "The End Of Days" pokrenut 31. listopada 2003. godine.

## Korisni linkovi
* Slusaj Radio!  - Indeks podcasta i zivih radio stanica u regionu
* Slušajte radio
RSS

**RSS** (kratica od *[[RDF]] Site Summary*, više poznat kao *Really Simple Syndication* - *stvarno jednostavne vijesti*) je skup Web formata rabljenih za web stranice koje se često osvježavaju, i sam njih izvor(*feed*) i preglednici za vijesti iz tog izvora (*RSS readers*). RSS izvori postoje najčešće za blogove, neke novinske internet stranice (portali) ili web stranice poput Wikipedije koje se učestalo mijenjaju (češće od jednom dnevno, pa do nekoliko promjena u sekundi). Čitanje RSS vijesti može biti *elegantnije* od otvaranja desetak tabova u omiljenom web pregledniku.

## RSS

RSS univerzalni format za razmjenu sadržaja, omogućava vlasnicima web stranica prezentiranje sadržaja korisnicima u skraćenom obliku. Korisnici mogu ponuđene sadržaje pregledavati pomoću preglednika, posebnih programa ili koristiti na svojim stranicama. Također, postoje posebni portali čiji sadržaj se sastoji isključivo od RSS sadržaja.

## Integriranje RSS sadržaja u web stranice

* http://code.google.com/apis/ajaxfeeds/
* http://magpierss.sourceforge.net/

## Format

RSS sadržaji su označeni s posebnom ikonom (vidi desno) i imaju univerzalan format (preuzeto s: http://www.rss-specifications.com/rss-specifications.htm):


```xml
<?xml version="1.0"?>
<rss version="2.0">
   <channel>
      <title>Liftoff News</title>
      <link>http://liftoff.msfc.nasa.gov/</link>
      <description>Liftoff to Space Exploration.</description>
      <language>en-us</language>
      <pubDate>Tue, 10 Jun 2003 04:00:00 GMT</pubDate>
      <lastBuildDate>Tue, 10 Jun 2003 09:41:01 GMT</lastBuildDate>
      <docs>http://blogs.law.harvard.edu/tech/rss</docs>
      <generator>Weblog Editor 2.0</generator>
      <managingEditor>editor@example.com</managingEditor>
      <webMaster>webmaster@example.com</webMaster>
      <item>
         <title>Star City</title>
         <link>http://liftoff.msfc.nasa.gov/news/2003/news-starcity.asp</link>
         <description>How do Americans get ready to work with Russians aboard the International Space Station? They take a ...
</description>
         <pubDate>Tue, 03 Jun 2003 09:39:21 GMT</pubDate>
         <guid>http://liftoff.msfc.nasa.gov/2003/06/03.html#item573</guid>
      </item>
   </channel>
</rss>
```
Riblji mjehur

**Riblji mjehur** ili vazdušni mjehur je neparan organ koji ima većina košljoriba i koji predstavlja evaginaciju crijeva ispunjenu vazduhom. Homolog je plućima kopnenih kičmenjaka. Može biti izdjeljen na na dva ili tri dijela koji su međusobno u kontaktu, kao što je npr. kod porodice šarana podjeljen na dva dijela. Sastav vazduha u njemu se može mijenjati, a time se mijenja specifična težina tijela što uslovljava održavanje tijela na različitim dubinama u vodi. Kod riba plućašica ili dvodihalica u uslovima suše funkcioniše kao pluća i omogućava ovim ribama korištenje atmosferskog vazduha.

Veliki broj košljoriba posjeduje specijalni kanal, pneumatični kanal (ductus pneumaticus), preko koga je riblji mjehur povezan sa jednjakom. Prema tome da li ovaj kanal postoji ili ne postoji sve ribe sa ribljim mjehurom se dijele na dvije grupe:

* fizostomi (Physostomi), koji imaju pneumatični kanal
* fizoklisti (Physoclysti) koji su bez njega.
Aleksandar I od Makedonije

**Aleksandar I** je bio kralj Makedonije od 498. pne. do 454. pne. Bio je sin kralja Aminte I. 

Prema Herodotu je bio u neprijateljskim odnosima s Perzijom te dao pogubiti izaslanike Darija I koji su došli na njegov dvor tražiti pomoć u gušenju Jonskog ustanka. Međutim, Perziji se morao pokoriti kada je Grčku invaziju poduezo Darijev sin Kserks I. Kao perzijski vazal je bio predstavnik perzijskog guvernera Mardonija za vrijeme mirovnih pregovora poslije perzijskog poraza u bitci kod Salamine godine 480. pne. Iako je formalno surađivao s Perzijom, Aleksandar je često pružao pomoć, informacije i savjete Grcima te odao Mardonijev plan pred bitku kod Plateje godine 479. pne. Nakon perzijskog poraza, Aleksandrove snage su kod rijeka Strumice uništile veliki broj perzijskih vojnika koji su se pod vodstvom Artabaza povlačili prema Maloj Aziji. Po završetku perzijskih ratova Aleksandar je konačno uspostavio nezavisnost Makedonije.

Iako se Makedonija smatrala polubarbarskom zemljom od strane Grka (pogotovo onih koji su imali kolonije u blizini Makedonije i bili ugroženi od makedonske ekspanzije), Aleksandar je za sebe tvrdio da je Grk navodeći porijeklo iz Argosa i od Herakla. Odlukom suda helanodikai priznat mu je grčki status, te je godine 504. pne. sudjelovao na Olimpijskim igrama. Vlastiti je dvor preuredio po uzoru na Atenu te bio pokrovitelj pjesnika Pindara. 

Godine 454. pne. ga je naslijedio sin Alketa II.
BBC

**BBC** [biː biː siː] (akronim od **British Broadcasting Corporation**), najveća korporacija za emitiranje radijskog i televizijskog programa u svijetu. 

Ima 28,500 zaposlenika samo u Ujedinjenom Kraljevstvu s godišnjim budžetom od 4 milijardi funti /8 milijardi dolara.

BBC je prva javna, nacionalna televizija. Osnovana je 18. listopada pod nazivom British Broadcasting Company. 1927. godine je, po primitku kraljevskog odobrenja ("Royal Charter"), preimenovana u British Broadcasting Corporation i time postala javna televizija koju financiraju građani.

BBC proizvodi i emitira program diljem svijeta na televiziji, radiju i internetu. Glavna misija BBC-a je: *"Informirati, obrazovati i zabaviti gledatelje"*.

## Vanjske veze

* Službene stranice
* BBC News World Edition - Izbornik ponuđenih svijetskih vijesti
Artafern

**Artafern** ili **Artafren Stariji** (staroperz. „Arta+Farnah“: *Slava+Pravednost*) je bio Histaspov sin, brat perzijskog velikog kralja Darija Velikog, satrap grada Sarda odnosno Lidije, te jedan od zapovjednika perzijske vojske u doba grčko-perzijski ratova.

## Politički život

Artafern je 497. pne. primio atensko veleposlanstvo koje je poslao Klisten, te ga upozorio kako moraju prihvatiti natrag tiranina Hipiju.

Naknadno, odigrao je značajnu ulogu u suzbijanju Jonskog ustanka, dok je nakon sukoba bio primoran stvoriti mirovne ugovore među jonskim polisima. Izmjerio je površine njihovih teritorija u parasanzima te je prema njima odredio danak. Godine 492. pne. na mjestu satrapa zamijenio ga je Mardonije.

## Potomstvo

Njegov istoimeni sin Artafern Mlađi zajedno sa Datisom imenovan je zapovjednikom perzijskih snaga u kažnjeničkoj ekspediciji protiv Atene i Eretrije koje su pomagale Jonski ustanak, no unatoč pokoravanju Eretrije njihov pohod završava neuspješno u bitci kod Maratona gdje su ih porazili Atenjani. Deset godina kasnije, vodio je satrapije Lidiju i Miziju.

## U književnosti

Eshil u svojim djelima (koja su uglavnom historijski irelevantna) spominje listu perzijskih vladara i navodi dva kralja pod imenom „Artafern“, što je vjerojatno inspirirano navedenom dvojicom perzijskih zapovjednika.

## Veze
* Ahemenidska Monarhija
* Jonski ustanak
* Darije Veliki
* Artafern Mlađi

## Reference

## Vanjske veze
* Artafern (enciklopedija Iranica, P. Lecoq)
* Artafern (''Artaphernes''), AncientLibrary.com 
* Popis lidijskih satrapa (Livius.org, Jona Lendering)
Eretrija

:*Ovo je članak o grčkom gradu Eretria na Eubeji. Ne bi se trebao miješati s gradom Eretrija u zapadnoj [[Prefektura Magnezija|Magneziji]] ([[Grčka]]) ili afričkom državom po imenu [[Eritreja]].*

**Eretrija** () je bio polis u Drevnoj Grčkoj, smješten na zapadnoj obali otoka Eubeja (suvremena Evvoia ili Evia), južno od Halkide, a nasuprot obale Atike preko uskog Eubejskog zaljeva. Eretrija je bila važan grčki polis u 6. i 5. vijeku pne.. Međutim, još je u antici izgubila svoju važnost.

Današnja istoimena Eretrija je grad od 13,053 stanovnika, izrastao na ruševinama starog.

## Vanjske veze

* ESAG - Eretria  The Swiss School Website of the excavations at Eretria
* Perseus - Eretria Links to resources about ancient Eretria
* Greek Ministry of Culture 
* Eretria Ferry boats
Opsada Sarda (498. pr. n. e.)

**Opsada Sarda [[498. pne.]]** predstavlja događaj s početka Jonskog ustanka kada su maloazijski Grci iz pomoć Atene i Eretrije uspjeli zauzeti i spaliti Sard, glavni grad perzijske satrapije Lidije. Iako ponižavajući po Perzijance, ovaj događaj nije imao odlučujući značaj za dalji tok sukoba.

## Pozadina
Nakon što je podigao ustanak protiv perzijske vlasti, miletski tiranin Aristagora je otišao preko Egejskog mora tražiti pomoć od grčkih polisa. Dok su ga Spartanci i njihov kralj Kleomen I odbili, Atena i Eretrija su imale više sluha te poslali 20, odnosno 5 brodova s vojnicima u pomoć ustanicima.

Zajednička atensko-eretrijsko-jonska ekspedicija se iskrcala kod Sarda u trenutku kada je perzijski satrap Artafern bio zauzet opsadom Mileta. Aristagora je ostao voditi obranu Mileta, dok je komandu nad vojskom dao svom bratu Haropinu.

## Tok bitke
Grci su uspjeli iznenaditi Perzijance te zauzeti i spaliti grad. Međutim, perzijska citadela se uspjela održati, te ju je Artafern iskoristio kao bazu za svoju vojsku.

## Posljedice
Uništenjem Sarda, grada na Kraljevskoj cesti Perzijancima je zadan težak, ali ne i odlučujući udarac. Stanovništvo Lidije se, pak, okrenulo protiv Grka, te ih prisililo na povlačenje prema Efezu. Tamo ih je iste godine sustigao Artafern i porazio u bitci.

## Izvori
* 
* Herodotus, The Histories, Book Five, chapter 102. (Project Gutenburg)
Jonjani

**Jonjani** ili **Jonci** (grči: , Iōnes, jednina ) su bili jedna od tri skupine stanovništva na koje su drevni Grci dijelili Helene.

"Jonjani" i "jonski" je izraz koji je u klasičnom periodu imao dva značenja. U užem značenju je označavao zajednice koje su koristile jonski dijalekt, a koje su bile smještene na otocima između Grčke i Anadolije, odnosno na maloazijskoj obali, a koje su predstavljale historijsku regiju zvanu Jonija. Grci su smatrali da su stanovnici Jonije potomci kolonista s Peloponeza koji su svoju postojbinu prepustili Doranima, odnosno potomci Atenjana koji su učinili isto. U širem smislu Jonjani su označavali sve govornike jonskog, atičkog (jezika koji se govorio u Ateni) te svih dijalekata iz današnje grupe istočnog grčkog.

Druge dvije jezične/kulturne grupe klasičnog perioda su predstavljali Dorani i Eolci, a sve tri grupe su zajedno bile poznate kao Heleni. Jonjani su bili uglavnom smješteni na obalama Egejsko more i većini Egejskih otoka. Eolci su živjeli u Beociji, na Lezbosu te još nekim otocima i dijelovima maloazijske obale. Dorani su živjeli u Makedoniji, Peloponezu, Kreti, Rodosu te na otocima Dorskog Heksapolisa, kao i manjem dijelu maloazijske obali.

Prema grčkim legendama, Joniju su kolonizirali Jonjani izbačeni s grčkog kopna zahvaljujući dorskoj invaziji u Herojskom dobu. Jonjani su prema mitu potekli od Jona, sin Ksutovog, sina Helenovog (mitskog praoca svih Helena, čiji su sinovi bili Eol i Dor).

## Vanjske veze
*
Karija

**Karija** (luvijski: *Karuwa* = "Strma zemlja", starogrčki: *Καρία* [*Karía*], latinski: *Caria*, suvremeni turski: *Karya*) je historijska regija zapadne Anadolije duž obale Egejskog mora od srednje Jonije (Mikale) na jugu do Likije i istoku prema Frigiji. Karija je poznata kao domovina historičara Herodota, po mauzoleju u Halikarnasu, kraljici Artemiziji I., te po slavnim drevnim trgovcima.

U najranijem historijskom periodu Karija je bila naseljena Hetitima. Jonski i dorski Grci su kolonizirali njen zapadni dio i zajedno s domicilnim karijskim stanovništvom stvorili tamošnje polise pod grčkom dominacijom. Stanovnici Karije su bili poznati kao Karijci, a u Kariju su došli prije Grka. Za njih je Herodot rekao da su minojskog porijekla, dok su sami Karijci za sebe smatrali da su, usprkos pomorskoj tradiciji, porijeklom iz anadolske unutrašnjosti, te u rodu s Misijcima i Lidijcima. Karijci su govorili karijskim jezikom iz anatolijske porodice, što samo po sebi ne označava njihovo porijeklo, s obzirom da je anadolski jezik bio široko rasprostranjen. Karijcima su bili bliski i Lelegi, koji su možda bili i drevni Karijci a možda i narod kojeg su Karijci pokorili prilikom svog dolaska u Kariju te učinili svojim slugama. Početkom 6. vijeka pne. Kariju zauzimaju Lidijci predvođeni Krezom, a sredinom istog vijeka Kir Veliki širi Perzijsku Monarhiju na Lidiju i Kariju. Pod perzijskom vlašću karijski gradovi uživali su status lokalne autonomije. U doba Grčko-perzijskih ratova, karijska kraljica Artemizija I. predvodila je Kserksovu mornaricu u pohodu na Atenu Glavni grad regije bio je Halikarnas, u kojem je perzijski satrap Mauzol dao sagraditi veličanstvenu grobnicu koja je popularna kao jedno od Sedam svjetskih čuda. Karija je domovina historičara Herodota, koji se rodio u Halikarnasu. Godine 334. pne. makedonski vojskovođa Aleksandar Makedonski osvaja Kariju. Regija dva stoljeća kasnije postaje dijelom Rimskog carstva, a od doba vladavine cara Dioklecijana u 4. vijeku pne. ima status zasebne rimske provincije. Kasnije je bila dijelom Bizanta odnosno Osmanskog carstva, dok je danas dio moderne Turske, izuzevši otočja koja pripadaju Grčkoj.

## Reference

## Vanjske veze

* History and Culture of Ancient Caria 
* Black and White Photos of Carian Cities
* Livius.org: Caria
Onesil

**Onesil** ili Onesilos (grčki: Ονήσιλος (u. 497. pne.) bio je brat kralja Gorga (Gorgus) koji je upravljao grčkim gradom-državom Salamina na Cipru.

U to je vrijeme Cipar bio pod vlašću Perzijskog Carstva. Kada su se Jonjani digli na ustanak protiv Perzijanaca, Onesil je iskoristio priliku da zbaci brata s vlasti, osvoji Salaminu i potom krene na sve ostale gradove na otoku. Uspio je osvojiti sve gradove na Cipru osim Amatunde, koja je ostala vjerna Perziji.

Perzijanci su potom uz pomoć feničanske mornarice poduzeli napad na Cipar. Neke od jonskih kolonija su poslale pomoć Onesilu, ali su njihovi brodovi poraženi od Feničana. Onesil se zato morao na kopnu suprotstaviti perzijskoj vojsci pod generalom Artibijem. Onesil je poražen, jonski brodovi su se povukli i pet mjeseci kasnije su Perzijanci ponovno osvojili otok.

Gorgo je vraćen na prijestolje Salamine, a Onesilova glava je stavljena na motku kraj kapije grada Amatunde. S vremenom se u Onesilovoj praznoj lubanji počele rojiti pčele te su građani Amatunde pitali proročište što im je činiti. Proročište je reklo da moraju pokopati lubanju i otpočeti s godišnjim žrtvama u počast Onesilu.
Kleandar iz Gele

**Kleandar** (u. 498. pne.) bio je prvi tiranin starogrčkog grada-države Gela na Siciliji. Godine 505. pne. je preuzeo vlast zbacivši dorsku vladu koja vladala gradom decenijama. Otpočeo je modernizaciju svog grada ali ga je godine 498. pne. ubio Sabelo, Gelanin koji je htio uspostaviti demokraciju. Njegov pokušaj nije uspio, te je vlast preuzeo Kleandrov brat Hipokrat.

|width=25% align=center|**Prethodnik:****-**
|width=25% align=center|**[[Tiranin]] [[Gela|Gele]]**505. pne. &ndash; 498. pne.
|width=25% align=center|**Nasljednik:****[[Hipokrat iz Gele|Hipokrat]]**
Martin Chalfie

**Martin Čalfi** (, rođen 1. februara 1947. u Čikagu) je američki neurobiolog i profesor na Univerzitetu Kolumbija u NJujorku.

Fluorescentni protein je proučavao od 1988. Godine 1994, zajedno sa asistentom DŽia Juširkenom, objavio je znameniti naučni članak „Zeleni fluorescentni protein kao marker za označavanje gena“.

Nagrađen je Nobelovom nagradom za hemiju 2008. godine, za otkriće zelenog fluorescentnog proteina, zajedno sa kolegama Rodžerom Čenom i Osamu Šimomurom.

## Vanjske veze

* Internet stranica Čalfijeve laboratorije