open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klef

**Klef** (573-575) je bio langobardski kralj.

Nakon ubistva kralja Alboina u langobardskom kraljevstvu nastao je period političkih obračuna i ubistava. To je bilo ujedno i vreme premoći okolnih vojvoda koji su se grabili za prazan tron, jer Alboin nije imao naslednika.

Najmoćniji od svih vojvoda bio je vođa u Paviji Klef, koji je zahvaljujući svojim bogatstvom uspeo da odnese prevagu nad ostalim konkurentima i da zauzme upražnjeni tron. Na početku svoje vladavine on je smirio opoziciju koja je bila protiv njega, tako što je jedan deo likvidirao, a drugi deo proterao u ostala vojvodstva. Na početku svoje vladavine se oženio sa princezom iz Mesine i tu je podigao svoj dvor. Očigledno da se povučena politika koju je vodio kralj Klef nije dopadala langobardskoj aristokratiji koja je organizovala protiv njega novu pobunu. Na putu u Paviju ubio ga je njegov sluga 575. godine. Smrću Klefa otvoren je novi raskol u državi Langobarda.

## Povezano
* Spisak langobardskih plemenskih vladara

## Vanjske veze
* Klef
Klef (višeznačna odrednica)

**Klef** može da se odnosi na:
* Klef, langobardski kralj
* Klef (Gornja Savoja), naseljeno mesto u Francuskoj, u departmanu Gornja Savoja
* Klef (Men i Loara), naseljeno mesto u Francuskoj, u departmanu Men i Loara
Rimsko-partski rat Lucija Vera

**Partski pohodi** ili **Rimsko-partski rat Lucija Vera** se vodio od 161. do 166. između Rimskog Carstva na jednoj, i Partske Monarhije na drugoj strani. Ime je dobio po Luciju Veru, rimskom ko-caru koji je komandirao rimskim trupama. Povod za rat je bio upad partskog kralja Vologasa IV u Armeniju, rimsku klijentsku državu sa čijom je vladajućom kućom Aršakuni bio u srodstvu; nakon što je Vologas Aršakune svrgnuo i na prijestolje imenovao svog sina, Rimljani su to shvatili kao objavu rata. Rimsko Carstvo, koje je u tom trenutku bilo na vrhuncu moći, uspjelo je poraziti Parte, a rimske trupe pod Avidije Kasijem su 165. zauzele i opljačkale partsku prijestolnicu Ktesifon. Na kraju je sklopljen mirovni sporazum kojim su se na armensko prijestolje vratili Aršakuni, a Rimljani od Parta preuzeli dijelove gornje Mezopotamije. Iako je rat u vojničkom i političkom smislu završio velikim uspjehom, za Rimljane je imao teške posljedice, s obzirom da su se za vrijeme pohoda rimski vojnici zarazili bolešću koja će kasnije biti poznata kao Antoninska kuga i čije će posljedice značajno oslabiti Rimsko Carstvo, postavši katalizator procesa koji će kroz nekoliko vijekova dovesti njegove propasti.
Bitka kod Ktesifona (198)

**Bitka kod Ktesifona** se odigrala u današnjem Iraku godine 198. za vrijeme rimskog pohoda na Partiju pod vodstvom cara Septimijem Severom, koji je otpočeo 195. Slično kao i njegov prethodnik Lucije Ver u trideset godina ranije, Sever je imao velikih uspjeha, te se probio u samo srce partske države, odnosno do prijestolnice Ktesifona. Rimljani su izveli juriš, slomili partski otpor i zauzeli grad. Tada je opljačkana velika količina zlata i srebra, a Sever je naredio da se pogubi 100.000 žitelja. Pad i uništenje prijestolnice su partsku državu bacili u višegodišnju krizu, čije će posljedice na kraju dovesti do njenog pada i uspostavljanja nove perzijske države pod vlašću dinastije Sasanida.

## Literatura
* Karl Strobel: Aufstieg und Niedergang der Roemischen Welt, Walter de Gruyter, Berlin 1993. 
* Herodian, römische Geschichte, III, 9.1-12, Campbell (2005) 6-7; Rawlinson (2007) 337-338.
Bitka kod Samare

**Bitka kod Samare** se odigrala u Mezopotamiji 26. juna 363. između rimske vojske pod carem Julijanom Apostatom na jednoj, i perzijskih snaga na drugoj strani. Julijan je nekoliko mjeseci ranije pokrenuo veliki pohod na Sasanidsko Carstvo, nastojeći povratiti rimske teritorije izgubljene u ranijim rimsko-perzijskim ratovima. Uspio je prodrijeti u središte Mezopotamije do samih zidina prijestolnice Ktesifona gdje je krajem maja ostvario veliku pobjedu nad perzijskom vojskom. Sam grad, međutim, nije mogao osvojiti zbog nedostatka opsadnih sprava, loše logistike i kašnjenja pojačanja pod generalom Prokopijem, te se odlučio za povlačenje; cilj mu je bio stići na sjever i spojiti se Prokopijem i koristiti njegova skladišta. Perzijanci su, pak, njegovu vojsku krenuli goniti te je pod vodstvom sinova kralja Šapura II, pokušali uništiti 22. juna 363. kod Marange, na pola puta između Samare i Ktesifona. Julijan je uz uspio odbiti taj napad, ali je njegova vojska bila iscrpljena, demoralizirana i bez namirnice. Tri dana kasnije su Perzijanci ponovno iznenada napali; prema svjedočenju Amijana Marcelina, u pitanju je bio prepad perzijske konjice. Julijan je uspio ponovno organizirati svoje trupe koje su uspjele odbiti napad; međutim, u žurbi je zaboravio obući oklop, što je iskoristio jedan perzijski konjanik te mu zabio koplje u leđa. Julijan je odveden u šator gdje je nekoliko sati kasnije umro.

Iako je po karakteru bila više čarka nego odlučujući okršaj, bitka kod Samare je imala značajne posljedice. Sa smrću Julijana Apostate je nestao posljednji paganski rimski car, odnosno posljednja ozbiljna zapreka potpunom pokrštavanju Carstva i njegovih institucija. Odmah nakon Julijanove smrti, vojnici su za novog cara izvikali Jovijana, komandanta njegove garde. On je, nakon mlakih i bezuspješnih pokušaja da prijeđe Tigris postao uvjeren da će zajedno s vojskom biti uništen, te je odmah započeo pregovore sa Šapurom, pristavši na sve njegove uvjete u zamjenu za siguran prolaz do rimskih teritorija. Perzijanci su tako stekli značajne teritorije u Mezopotamiji i Maloj Aziji koji su prije toga bili decenijama pod rimskom vlašću.

## Literatura
* Ammianus Marcellinus' works in English at the Tertullian Project with introduction on the manuscripts
* Kaveh Farroukh, *Sassanian Elite Cavalry AD 224-642*
* David S. Potter, *The Roman Empire at Bay AD180-395*, Routledge, 2004
Anastasijev rat

**Anastazijev rat** se vodio od 502. do 506. između Istočnog Rimskog Carstva na jednoj i Sasanidskog Carstva na drugoj strani. Predstavljao je drugi veliki sukob između te dvije države, odnosno drugi veliki sukob u završnoj fazi rimsko-perzijskih ratova. Ime je dobio po Anastaziju, istočnorimskom caru za čije je vladavine sukob počeo. Prije njega su dvije države uživale višedecenijski period mira. Kada je rijeka Tigris u Mezopotamiji iznenada promijenila tok i izazvala poplave i masovnu glad, perzijski kralj Kavad I je ostao bez prihoda s kojima je namjeravao isplatiti Heftalite, nomadske ratnike koji su mu bili pomogli doći na prijestolje 498/498. Nastojeći riješiti taj problem, Kavad se za financijsku pomoć obratio Anastaziju; kada mu je Anastazije odbio izaći u susret, Kavad se odlučio sredstva namaknuti silom, odnosno osvajanjem ili pljačkom istočnorimskih područja. Iako je na samom početku rata Kavad uspio osvojiti rimsku tvrđavu Amida, pri tome je imao velike poteškoće; Rimljani su je 503. bez uspjeha pokušali vratiti, a Kavad je isti takav neuspjeh doživio prilikom pokušaja osvajanja Osroene i Edese. Borbe su se vodile s promjenjljivim ishodom sve do 504. kada su Rimljani konačno uspjeli povratiti Amidu. Anastazije je tada počeo pregovarati sa Hunima koji bi trebali udariti Perzijancima u leđa sa Kavkaza. U međuvremenu je započeta izgradnja tvrđave Dara, koja je trebala poslužiti kao glavna bizantska baza, odnosno pandan perzijskom Nisibisu. Suočen sa svime time, Kavad je iste godine pristao na pregovore. Oni su se odužili, ali su dvije godine kasnije doveli do sklapanja mirovnog sporazuma; njegovim odredbama su priznate predratne granice, a Anastazije je pristao Perzijancima platiti manji novčani iznos. Mir se održao nekoliko decenija sve do izbijanja Iberijskog rata.
Aerobind Dagalaif Aerobind

**Flavije Aerobind Dagalaif Aerobind** (*Flavius Areobindus Dagalaiphus Areobindus*, poznat i kao **Areobind** ili **Ariovind** (, *[[floruit|fl.]]* cca. 460–512) bio je istočnorimski (bizantski) vojskovođa i političar. Pripadao je uglednoj porodici, vodio bizantske trupe u Anastazijevom ratu te služio kao konzul 506. Kada su Konstantinopolu izbili neredi 512. godine, masa ga je nakratko proglasila carem, nakon čega se počeo skrivati. Ubrzo nakon toga je umro.

Bio je oženjen za zapadnorimsku princezu Aniciju Julijanu, kćer cara Olibrija. S njom je imao sina Flavija Olibrija, koji je 491. služio kao konzul, petnaest godina prije oca.

## Reference

* 
* 
* 
*
Kritika kršćanstva

**Kritika hrišćanstva** predstavlja kritičke stavove usmerene protiv hrišćanske doktrine i prakse.

## Historija
Sredinom 2. veka, paganski intelektualci su počeli da napadaju hrišćane u svojim traktatima. Bilo je zapaženo da se hrišćani okupljaju pod okriljem noći, nazivaju međusobno „brate" i „sestro" i pozdravljaju se poljupcima; govorilo se da obožavaju svog boga tako što jedu meso i piju krv Sina Božijeg. Protivnici su tvrdili da se hrišćani upuštaju u ritualni incest (seksualni čin među braćom i sestrama), ubijanje dece (ubijanje Sina) i ljudožderstvo (jedenje njegovog mesa i pijenje krvi).

Galen je o hrišćanima govorio da su zbog svoga prezira prema smrti i zbog svoje askeze sposobni da vode život filozofa, ali im je prigovorio lakovjernost.

### Porfirije
Novoplatonski filozof Porfirije Tirski posebno kritikuje hrišćanske pisce zbog nepouzdanosti:

### Kelsos
Platonistički filozof Kelsos u svome čuvenom delu *[[Istinski logos]]* podvrgava racionalnoj kritici razne judeo-hrišćanske mitove, navodeći da su neki, poput mita o potopu, pozajmljeni iz drugih tradicija, dok su neki, poput mita o stvaranju sveta, u sukobu sa naukom.

On sa filozofskog stanovišta dalje kritikuje antropomorfnu predodžbu boga, judeo-hrišćanski antropocentrizam i verovanje u sopstvenu izabranost.

Hrišćansko učenje o uskrsnuću tijela kritikuje kao pogrešno shvaćeno filozofsko učenje o seobi duše.

Hrišćanske zajednice svoga vremena Kelsos kritikuje zbog protivljenja obrazovanju i zastupanja slepe vere umesto razumskog ispitivanja.

On hrišćane kritikuje i zbog neučestvovanja u zajedničkim obredima, nepoštovanja zakona i drskog ponašanja prema slikama bogova drugih naroda.

### Erazmo
Erazmo Roterdamski kaže u svojoj čuvenoj "Pohvali ludosti":

Erazmo posebno kritikuje teološku veštinu izvrtanja Hristovih reči:

## Povezano
* Kritika religije
* Kristijanofobija
* Progoni hrišćana

## Izvori
Olibrije (konzul 491)

**Flavije Olibrije** (*Flavius Olybrius*, fl. 491]]) bio je istočnorimski velikodostojnik, koji je godine 491. služio kao konzul. Otac mu je bio konzul i vojskovođa Aerobind, a majka zapadnorimska princeza Anicija Julijana, kćer cara Olibrija. Kao konzul je služio petnaest godina prije vlastitog oca. Za vrijeme vladavine cara Anastazija I se oženio za Irenu, kćer carevog brata Paula; tim se brakom Anastazije nastojao preko Olibrija povezati sa Teodozijevom dinastijom i tako steći legimitet. Flavije i Irena su imali samo žensku djecu.

## Izvori
* Croke, Brian, *Count Marcellinus and His Chronicle*, Oxford University Press, 2001, p.&nbsp;89.
Patricije (konzul 500)

**Flavije Patricije** (*Flavius Patricius*, ? - iza 519) je bio istočnorimski vojskovođa i državnik. O njegovom ranom životu se ne zna ništa, osim da je bio rodom iz Frigije, odnosno već u poodmakloj dobi kada je godine 500. imenovan za konzula, zajedno sa Hipatijem, nećakom cara Anastazija. Historičar Zaharija od Mitilene ga opisuje kao "pouzdanog čovjeka, ali slabe inteligencije."

Služio je zajedno sa Hipatijem u Anastazijevom ratu kada je s promjenljivim ishodom vodio borbe s perzijskim snagama oko važnog uporišta Amide. Po završetku rata 506. se vratio u Konstantinopol, i postao upetljan u teološke rasprave. Kada je godine 515. general Vitalijan digao ustanak protiv cara, motiviran njegovom anti-halkedonskom politikom, Anastazije je Patricija poslao u Vitalijanov štab kao izaslanika, nastojeći iskoristiti Patricijevo prijateljstvo sa Vitalijanom te ga tako odgovoriti od ratnih operacije. Pregovori nisu uspjeli, a Patricije se poslije nije aktivno suprostavljao Vitalijanu, plašeći se neuspjeha i careve kazne. Kada je 518. Anastazije umro, Patricije je bio jedan od kandidata koje su gardijske trupe Scholae Palatinae nastojale izvikati za novog cara; tome su se najoštrije suprostavili *[[excubitores]]*. Za novog cara je izglasan Justin I. Patriciju je tada život spasio Justinov nećak Justinijan koji ga je uzeo u zaštitu. U novembru 519. je poslan u Edesu gdje je nasilno smijenio tamošnjeg mijafizitskog episkopa. Što se dalje dogodilo sa Patricijem, nije poznato.

## Reference

## Izvori
* 
* 
*
Celer (magister officiorum)

**Flavije Celer** (, , fl. 503 - 518) je bio istočnorimski general i *[[magister officiorum]]* pod carem Anastazijem. O njegovom ranom životu se malo zna; bio je porijeklom iz Ilirika. Godine 503. je imenovan za komandanta u ratu protiv Perzijanaca. Tamo se istakao vojnim uspjesima, ali i diplomatskim vještinama kojima je rat 506. okončan. Godine 508. je imenovan za konzula. Godine 518. je sudjelovao u pregovorima sa rimskim papom temeljem kojih je okončana Akakijeva šizma. Ne zna se kada je umro, ali historijski izvori navode da je njegova smrt bila "nesretna".

## Izvori

## Literatura
* 
*
Areobind (konzul 434)

**Flavije Aerobind** (, ? - 449) bio je istočnorimski vojskovođa i velikodostojnik gotskog porijekla, koji je godine 434. služio kao konzul. Sudjelovao je u ratu protiv Perzije 422. kao *[[comes|comes foederatorum]]*, odnosno komandant "barbarskih" pomoćnih trupa; tamo se istakao kada je u dvoboju pobijedio perzijskog ratnika po imenu Ardazan, a što je pripomoglo sklapanju mirovnog sporazuma. Godine 434. je dobio čin *[[magister militum]]a* za istočne provincije, na čijem će mjestu ostati do smrti. 441. je poslan na ekspediciju protiv Vandala u Africi, koja je završila neuspjehom. Godine 443. je poražen od Atilinih Huna. Zbog tih neuspjeha je pred kraj života došao u nemilost cara Teodozija II. Vodio je prepisku sa kršćanskim teologom Teodoritom Kirskim, od čega su sačuvana dva pisma. Njegov sin Dagalaif i unuk Areobind Dagalaif Areobind su također bili konzuli (461. i 506.).

## Literatura
* Jones, Arnold Hugh Martin, John Robert Martindale, John Morris, *[[Prosopography of the Later Roman Empire]]*, "Fl. Ariobindus 2", volume 2, Cambridge University Press, 1992, , pp.&nbsp;145–146.
Dagalaif

**Flavije Dagalaif** (*Flavius Dagalaiphus*, *fl*. 461-475) je bio istočnorimski velikodostojnik, koji je 461. služio kao konzul. Otac mu je bio Areobindus, vojskovođa i političar gotskog porijekla. Oženio se za Godisteju, kćer konzula Ardabura. Sa njom je imao sina Aerobinda Dagalaifa Aerobinda, koji će i sam postati konzul 506. Navodi se kako je jednom pružio utočište Danilu Stolpniku.

## Literatura
* Jones, Arnold Hugh Martin, John Robert Martindale, John Morris, *[[The Prosopography of the Later Roman Empire]]*, "Fl. Dagalaiphus 2", Volume 2, Cambridge University Press, 1992, , pp.&nbsp;340–341.
Arhaizam

**Arhaizm** ( = drevan) su riječi koje su postale dijelom pasivnog leksika zbog unutar jezičnih razloga. Treba ih razlikovati od zastarjelica koje još nisu dio pasivnog leksika.

## Vrste arhaizama
* izrazni arhaizmi - riječi čiji je izraz zastario te se danas koristi istoznačnica ili bliskoznačnica, npr. čislo > broj, horugva > zastava, polza > korist, depeša > brzojavka, pozan > kasan, škip > korito, pregnuće > odlučnost, razdvoj > rastanak, kitina > inje, timor > hrid, izba > ostava, soba
* sadržajni ili značenjski (semantički) arhaizmi - riječi čijem je izrazu s vremenom pridruženo novo značenje, npr. luka - nekad livada, danas pristanište brodova; podoknica - nekad prozorska daska, danas pjesma; vrač - nekad liječnik, danas čovjek koji se brine o kultnim obredima; zabaviti - nekad prigovoriti, danas razveseliti nekoga, činiti mu ugodno društvo, Polkulkača - osoba koja poljulja samopouzdanje drugima.
* tvorbeni arhaizmi - riječi koje imaju zastarjele tvorbene elemente, npr. čarobija > čarobnica, golić > golać, kraljski > kraljevski, ljepost > ljepota, pokućtvo > pokućstvo
* fonološki arhaizmi - riječi u čijem se fonemskom sastavu vidi starije fonološko stanje hrvatskoga jezika, npr. bahat > bat, cesar > car, sarce > srce
* grafijski i ortografski (pravopisni) arhaizmi - riječi u kojima se primjenjuju stara pravopisna rješenja i stara ortografija, npr. Ujevićev „Oproštaj”

## Literatura
Vizantijsko-persijski rat (572–591)

**Bizantsko-perzijski rat [[572]]-[[591]]** je bio pretposljednji rat koji se vodio između Istočnog Rimskog (Bizantskog) Carstva na jednoj, i Sasanidskog (Perzijskog) Carstva na drugoj strani, odnosno pretposljednji od rimsko-perzijskih ratova. Započeo je godine 572. intervencijom bizantske vojske na strani Armenaca koji su digli ustanak protiv perzijske vlasti, čime je prekršen mir sklopljen 562. Kao i raniji ratovi, uglavnom je bio ograničen na granična područja u kojima nijedna od strana nije bila u stanju steći trajnu nadmoć niti u potpunosti pobijediti protivnika. Specifičnost u odnosu na ranije sukobe, osim dugotrajnosti, bio je niz dramatičnih promjena strana među vazalima i saveznicima. Posljednji takav dramatični obrat je, pak, bilo izbijanje izbijanje građanskog rata među Perzijancima, što je Bizantincima omogućilo da 590. interveniraju u korist novog kralja Hozroja II koji im je u znak zahvalnosti predao sve sporne teritorije. Bizant je tako stekao svoj teritorijalni maksimum na istočnoj granici. Mir, međutim ponovno nije dugo potrajao, pa je već 602. otpočeo novi rat koji će imati katastrofalne posljedice po oba carstva.

## Izvori
* 
* 
*
Tomislav J. Šagi-Bunić

**Tomislav Janko Šagi-Bunić** (po rođenju *Janko Šagi*, upotrebljava književno ime *Tomislav J. Šagi-Bunić*; Brodarovec kraj Varaždina, 2. veljače 1923. - Zagreb, 21. srpnja 1999.) je bio znameniti hrvatski teolog.

## Život
Profesor Katoličkog bogoslovnog fakulteta u Zagrebu postaje akademske godine 1952/53. Za dekana Fakulteta izabran je akad. god. 1969/70, zatim ponovno u više navrata. Kao dekan zalaže se za razvoj teološkog istraživanja i integraciju ove najviše crkvene visokoškolske ustanove sa Zagrebačkim sveučilištem. 7. prosinca 1979. Šagi-Bunić je izabran za dopisnog člana Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti u Zagrebu. U svojstvu privatnog teologa zagrebačkog nadbiskupa, kardinala Franje Šepera, Šagi-Bunić prisustvuje svim zasjedanjima Drugog vatikanskog sabora (1962–1965). Postaje članom medunarodne Teološke komisije pri Kongregaciji za nauk vjere (29/4/1969). Surađuje kod osnivanja i usmjerenja Glasa Koncila (1962), jedan je od inicijatora biltena za ekumenska pitanja *Poslušni Duhu* i časopisa *Svesci, Kršćanska sadašnjost* (1966) čiji je glavni i odgovorni urednik do br. 19-20/1971. Usko surađuje kod organiziranja *[[Kršćanska sadašnjost|Kršćanske sadašnjosti - Centra za koncilska istraživanja, dokumentaciju i informaciju]]* (1968) i *Teološkog društva Kršćanska sadašnjost* kojemu predsjeda od 1977. do kraja 1989. godine.

## Djela
Poznatija Šagi-Bunićeva djela su:
* *Kristologija Prokla Carigradskog (434-446)*, doktorski rad (1951/2009.)
* *Kršćanstvo ne može biti umorno*, 25 govora održanih u zagrebačkoj katedrali (1962.)
* *Ali drugog puta nema*, uvod u misao Drugog vatikanskog koncila (1969.)
* *Nema privatnoga Boga*, razmišljanja o temeljnim usmjerenjima kršćanske egzistencije (1970.)
* *Izazov starih* (1972.)
* *Povijest kršćanske literature*. Svezak I (1976.)
* *Vrijeme suodgovornosti* I-II (1981-1982.)
* *Katolička crkva i hrvatski narod* (1983.)
* *Bogu nije nitko nevažan* (1983.)
* *Motriti lice Očevo* (2000.)

## Izvori
 

## Vanjske veze
* Radovi T. J. Šagi-Bunića  (verbum.hr)
* Radovi T. J. Šagi-Bunića  (hrcak.srce.hr)
* Tomislav J. Šagi-Bunić - Povijest kršćanske literature (svezak I) (scribd)
Smola

**Smola** je ugljovodonična izlučevina pojedinih biljaka, a posebno četinara. Smola je u zavisnosti od temperature i starosti, manje ili više tečni proizvod, koji se sastoji od različitih hemijskih sastojaka.

Fosilna smola je poznata pod imenom ćilibar.

## Biološki značaj
Smola štiti stabala od povreda kore i od parazitskih insekata.
Ako insekt uđe pod koru drveta, na mestu ulaska će početi da se luči smola koja će zatvoriti rupu za disanje insekta.
Zdrava stabla su u stanju da se odupru napadima insekata na koru,
a slaba ili bolesna stabala proizvode malo smole i podlegaju napadima insekata.

## Upotreba
Zbog svoje visoke zapaljivost ranije se smola koristila za proizvodnju baklji.

U industrijskom sektoru se uglavnom koriste veštački proizvedene smole.
Smole se koriste na primer za proizvodnju boja, sapuna, lepka, parfema ili terpentina.
Tvrde smole se koriste za proizvodnju boja i cementa.
Sa druge strane, meke smole koje sadrže eterična ulja se koriste u proizvodnji lekova i tamjana.
Pascal Couchepin

**Paskal Kušepin** (nem. *Pascal Couchepin*; rođen 5. aprila 1942) je švajcarski političar i član Liberalno-demokratske stranke Švajcarske. Od 11. marta 1998, Kušepin je član Švajcarskog saveznog veća.

On je tokom 2003. bio presednik Švajcarske. Bio je i potpresednik Švajcarske za 2007. godinu. Na saveznom skupu, Kušepin je sa 205 glasova za i 41 glasova protiv, ponovo izabran za predsednika konfederacije, za 2008. godinu. Takođe je bio izabran za još jedan mandat kao član saveznog veća.

Pre njegove političke karijere, bio je od 1976. do 1984. gradonačelnik Martinjija, a od 1979. do 1998, on je bio član Nacionalnog saveta Švajcarske.

Govori nemački, francuski i engleski jezik.

## Vanjske veze

* Zvanični sajt  , , ,
Paskalina

**Paskalina** ili aritmetički kalkulator je bila prvi mehanički kalkulator, koji je izumeo Blez Paskal 1645. godine.

Paskal je 1642. god. započeo radove na svom calc- kada mu je bilo samo devetnaest godina. Pomagao je u poslu svom ocu, koji je bio poreski komesar pa je tražio uređaj koji bi mu olakšao posao. Paskal je 1652. god. napravio pedeset prototipova i prodao nekoliko desetina mašina, ali cena i složenost Paskaline - zajedno sa činjenicom da je ona mogla samo da sabira i oduzima, pa i to sa poteškoćama- uticale su na dalju prodaju. I tokom te godine proizvodnja je prestala. U to vreme, Paskal se okrenuo ka nekim svojim drugim interesovanjima, pre svega ka izučavanju atmosferskog pritiska, a potom i ka filozofiji.

Paskalina je bila decimalna mašina, a to nije bilo naročito pogodno, jer se u Francuskoj pojavio novi valutni sistem, sličan funtama, šilinzima i penijima, koji su se koristili u Britaniji sve do sedamdesetih godina 20. veka, i kao takav nije bio decimalan.

Francuska je 1799. godine prešla na metrički sistem. Do tog vremena, Paskalov osnovni izum je inspirisao i druge izumitelje, mada ni oni nisu bilo komercijalno preterano uspešni. Čudo od deteta, Gotfrid Vilhelm Lajbnic, izumeo je 1672. godine spravu koja se zasnivala na drugom modelu, uzastopnom sabiranju, koja je mogla da obavlja sabiranje, oduzimanje, množenje i delenje i da računa kvadratni koren. Ali kalkulatori se nisu pojavljivali na tržištu sve do početka devetnaestog veka, kada je Čarls Havijer Tomas de Kolmar izumeo arithometar baziran na Lajbnicovom modelu, i koji je prvi bio komercijalno uspešan.

Prvi Paskalin prototip je imao svega nekoliko cifara, dok su kasnije varijante imale i do osam, što je potom omogućilo da se koriste i brojevi do 9.999.999. 

Cifre su se birale preko metalnih točkića čijim su se okretanjem dobijali odgovarajući brojevi; odgovori su se pojavljivali u kutijicama na samom vrhu kalkulatora. Pošto su se zupčanici okretali samo u jednom pravcu, negativni brojevi se nisu mogli odmah izračunati. Prilikom sabiranja brojeva korišćen je metod komplemenata od devet. Da bi se pomoglo korisniku, pri unosu broja prikazivao se i njegov komplement iznad kutijice u kojoj je pisao uneti broj.
Kombinatorika

**Kombinatorika** je grana čiste matematike koja se bavi proučavanjem diskretnih (i obično konačnih) objekata. Povezana je sa mnogim drugim granama matematike, poput algebre, teorije verovatnoće, i geometrije, kao i sa raznim oblastima u računarstvu i statističkoj fizici. Aspekti kombinatorike uključuju *prebrojavanje* objekata koji zadovoljavaju određeni kriterijum (*[[enumerativna kombinatorika]]*), određivanje da li neki kriterijum može biti ispunjen, konstruisanje i analiziranje objekata koji ispunjavaju neki kriterijum, nalaženje *najvećih* *najmanjih* ili *optimalnih* objekata, i nalaženje algebarskih struktura u koje ovi objekti mogu spadati (*[[algebarska kombinatorika]]*).

Kombinatorika se podjednako tiče rešavanja problema kao i izgradnje teorija, mada je razvila moćne teorijske modele, pogotovo u drugom delu dvadesetog veka. Jedna od najstarijih i najčešće korišćenih oblasti kombinatorike je teorija grafova, koja takođe ima izuzetno brojne veze sa drugim oblastima.

Postoje mnoge kombinatorne šeme i teoreme u vezi sa strukturom kombinatornih skupova. One se obično fokusiraju na podelu ili uređenu podelu skupa.

Primer kombinatornog problema može biti: Na koliko načina je moguće urediti špil od 52 različite karte za igranje? Odgovor je 52! (52 faktorijel), što je približno jednako 8,0658 × 1067.

Sledi primer malo komplikovanijeg problema: Ako je dato *-{n}-* ljudi, da li je moguće podeliti ih u skupove tako daje svaka osoba u najmanje jednom skupu, svaki par osoba je u tačno jednom skupu zajedno, svaka dva skupa imaju tačno jednu zajedničku osobu, i nijedan skup ne sadrži sve osobe, sve osim jedne osobe ili tačno jednu osobu? Odgovor zavisi od *-{n}-*.

## Osnovni kombinatorni problemi

## Osnovni kombinatorni principi

## Osnovni kombinatorni objekti
### Permutacije
* Permutacije bez ponavljanja članova skupa:
: P = {n!} 
gde je n broj elemenata skupa koji mogu biti izabrani.
* Permutacije sa ponavljanjem članova skupa:
: Pp = \frac{n!}{r!s!} 
:
### Varijacije (r-permutacije)
* Varijacije bez ponavljanja članova skupa:
: V = n(n-1)(n-2)...(n-r+1) = \frac{n!}{(n-r)!} = {n \choose r}r! = Kr! 
gde je n broj elemenata **skupa** koji mogu biti izabrani, a r broj elemenata koji treba da budu izabrani.
* Varijacije sa ponavljanjem članova skupa:
: Vp = n^r \,\!
gde je n broj elemenata **skupa** koji mogu biti izabrani, a r broj elemenata koji treba da budu izabrani.

### Kombinacije
* Kombinacije bez ponavljanja članova skupa:
: K = \frac{n!}{r!(n - r)!} = {n \choose r} = {n \choose {n-r}}
gde je n broj elemenata **skupa** koji mogu biti izabrani, a r broj elemenata koji treba da budu izabrani.
* Kombinacije sa ponavljanjem članova skupa:
: Kp =  =  = 
gde je n broj elemenata **skupa** koji mogu biti izabrani, a r broj elemenata koji treba da budu izabrani.

## Reference

## Literatura
* Grupa autora, *„Matematika I Algebra“*, Beograd 2004.
* O. Šlimlih i J. Majcen, *„Logaritamske tablice“*, Zagreb 1972.
Karmin

**Karmin** ili **ruž za usne** je kozmetički proizvod koji se nanosi na usne. Kao i većinu šminke, koriste ga obično žene.

*Dekorativna [[kozmetika]]* tj. šminka prvenstveno služi da istakne najlepše i prikrije ili ublaži nedostatke na licu. Na tržištu danas imamo mnogo proizvođača šminke.

## Historija
Karmin ili ruž dolazi od francuske riječi *rouge*, što znači crveno. Do druge polovne XX veka karmin je bio isključivo u nijansama crvene. Poznato je da su žene u drevnoj Civilizaciji Doline Inda koristile svojevrsni ruž za usne dobiven od usitnjenog poludragog kamenja, a stare Egipćanke su ga vadile iz posebne vrste algi i mešale boju s jodom i bromom. Kleopatra je svoj karmin pravila od drobljenih mravi i buba, koji su bogati prirodnim crvenilom, a za sjaj je dodavala blještavu tvar iz ribljih ljuski.

Tokom zlatne ere islamske civilizacije andaluzijski kozmetičar Abu al Kasim (*Abu al-Qasim al-Zahraw*) izumio je kruti karmin koji je bio parfimiran i oblikovan u posebnim kalupima. U srednjovjekovnoj Evropi karmin je bio zabranjen od strane Crkve jer se mislilo da je "otelotvorenje Sotone" i "kozmetika za prostitutke". Karmin je počeo sticati popularnost u Engleskoj u XVI veku zahvaljujući kraljici Elizabeti I, koja je uvela stil belih lica sa izrazito crvenim usnama koje su u to vreme bile obojene mešavinom pčelinjeg voska i crvenila dobivenog iz biljaka. Prvi karmin u tubi proizveden je 1870. i nosio je naziv *Prvi karmin u tubi* proizveo je *Guerlain* 1870. godine i, premda već odavno zaboravljen, nosio je naziv Ne m'oubliez pas' (u prijevodu Ne zaboravi me). Godine 1952. karmin je prvi put bio reklamiran u novinama u kampanji pod nazivom "Fire & Ice"

## Koraci pri šminkanju
* Pre nanošenja šminke, na lice obavezno naneti hidratantnu kremu za lice.
* Prvo naneti tečni puder sličan vašoj boji kože, u količini malo većoj od zrna graška i razmazati ravnomerno po celom licu. 
* Nakon toga, korektorom za nijansu svetlijim od boje kože prekriti sva problematična područja (akne, fleke, podočnjake i sl.)
* Zatim potapkati lice kamenim puderom identične nijanse boje kože. 
* Rumenilo naneti četkom za rumenilo na jagodice. 
* Na kapke naneti senku (ljubičastu za zelene, smeđu za plave , metalik-sivu za smeđe ili srebrno-sivu za crne oči). 
* Kreon naneti na donji rub kapka(za svetlu put sivi ili smeđi a za tamnu crni). 
* Na trepavise naneti maskaru. 
* Usne oivičiti olovkom u boji usana ili nijansu tamnijom(svetlijom). 
* Na kraju staviti sjaj ili ruž u boji kao olovka koju smo predhodno naneli.

## Reference
Parfem

**Parfem** (od , „kroz dim“) je smesa eteričnih ulja i isparljivih aromatskih komponenata, fiksativa i rastvarača, koja se upotrebljava na ljudskom telu ili predmetima u svrhu davanja prijatnog mirisa.

Osnovni sastojci koji ulaze u sastav parfema mogu se podeliti u grupe:
* Citrusi
* Cveće
* Drveće i mahovina
* Hemijske komponente
* Napici
* Neorganske prirodne komponente
* Slatkiši
* Smole i balzami
* Travnate i zelene komponente
* Voće, povrće, plodovi
* Začini
* Životinjske komponente

## Povezano
* Aromaterapija
* Toaletna voda
* Kolonjska voda
Algebarska struktura

U univerzalnoj algebri, grani čiste matematike, **algebarska struktura** se sastoji od jednog ili više skupova zatvorenih u odnosu na jednu ili više operacija, koji zadovoljavaju neke aksiome. Apstraktna algebra se prvenstveno bavi proučavanjem algebarskih struktura i njihovih svojstava.

Apstraktno, *algebarska struktura* je kolekcija svih mogućih modela datog skupa aksioma. Konkretnije, algebarska struktura je bilo koji pojedinačan model nekog skupa aksioma. Na primer, monstrum grupa ujedno *jeste* algebarska struktura u konkretnom smislu, i apstraktno, *ima* strukturu grupe zajedničku sa svim ostalim grupama.

Ovu definiciju algebarske strukture ne treba uzeti restriktivno. Sve što zadovoljava aksiome koji definišu neku algebarsku strukturu je instanca te strukture, sve i ako ta instanca ima i proizvoljno mnogo drugih aksioma. Na primer, sve grupe su ujedno i semigrupe.
Baršun

**Baršun**, **samt**, **somot** ili **pliš** je vrsta čupave tkanine, meke i ugodne na dodir. Odjeća od baršuna, u prošlosti smatrala se luksuznom. Može se izraditi od više materijala. Najbolji je dobiven od svile, a sintetički baršun izrađuje se od umjetnih vlakana ili od kombinacije prirodnih i umjetnih materijala.

Baršun od prirodnih materijala dobiva se od svile ili od pamuka. Svileni je bolji i skupocijeniji. U prošlosti se dobivao tkanjem na tkalačkim stanovima u dugom i skupom procesu. Nosili su ga plemići i bogati trgovci. Teško se prao, što je olakšano u moderno vrijeme.

Danas se baršun proizvodi i od sintetičkih materijala poput viskoze, poliestera, najlona ili kombinacijom npr. viskoze i svile. Doseljeni Kubanci u Kongu rade baršun od rafije. Postoji tehnika slikanja na baršunu. 

Baršun je prvi put proizveden u indijskoj pokrajini Kašmiru 14. stoljeću. U Europi središte proizvodnje baršuna bilo je na sjeveru Italije i u belgijskom gradu Bruggeu. 

Engleski kralj Richard II tražio je, da ga pokopaju u baršunu.

Baršunasta revolucija naziv je za mirni pad komunizma u Čehoslovačkoj, a osamostaljenje i mirno odvajanje Češke i Slovačke poznato je kao baršunasti razvod.
Lagrangeova teorema (teorija grupa)

U teoriji grupa, grani matematike, **Lagranžova teorema** glasi da za svaku konačnu grupu *G*, red (broj elemenata) svake podgrupe *H* od *G* deli red grupe *G*.

Ovo se može pokazati korišćenjem koncepta levih koseta od *H* u *G*. Levi koseti su klase ekvivalencije određene relacije ekvivalencije na *G* i stoga čine particiju *G*. Ako možemo da pokažemo da svi koseti od *H* imaju isti broj elemenata, onda je dokaz završen, jer je samo *H* koset od *H*. Sada, ako su *aH* i *bH* dva leva koseta od *H*, možemo da definišemo preslikavanje *f* : *aH* → *bH* kao *f*(*x*) = *ba*−1*x*. Ovo preslikavanje je bijekcija, jer je njen inverz *f*&nbsp;-1(*y*) = *ab*−1*y*.

Ovaj dokaz takođe pokazuje da je količnik redova |*G*| / |*H*| jednak indeksu **[***G***:***H***]** (broj levih koseta od *H* u *G*). Ako zapišemo ovo tvrđenje kao

:|*G*| = **[***G***:***H***]** · |*H*|,

zatim ga interpretiramo kao iskaz o kardinalnim brojevima, on ostaje tačan, čak i za beskonačne grupe *G* i *H*.

Posledica ove teoreme je da je red bilo kog elementa *a* konačne grupe (tj. najmanji pozitivan ceo broj *k* takav da *a**k* = *e*) deli red te grupe, jer je red od *a* jednak redu ciklične podgrupe generisane sa *a*. Ako grupa ima *n* elemenata sledi

:*a**n* = *e*.

Ovo se može koristiti u dokazu Male Fermaove teoreme i njene generalizacije, Ojlerove teoreme.

Obratno ne važi u opštem slučaju: ako je data konačna grupa *G* i delilac *d* od |*G*|, ne mora obavezno da postoji podgrupa od *G* reda *d*. Najmanji primer je alternirajuća grupa *G* = *A*4 koja ima 12 elemenata, ali nema podgrupu reda 6. Međutim, ako je *G* Abelova grupa, tada uvek postoji podgrupa reda *d*.
Sunčana strana ulice (zbornik)

**Sunčana strana ulice**, poetski zbornik koji je uredio Dejan Rebić, a likovno opremio Predrag Gol. U njemu su zastupljeni pjesnici Borka Gledić, Mirko Hunjadi, Anica Nef i Stojan Pavlović. Izdan je 1969. godine u Belom Manastiruu u povodu 25. godišnjice oslobođenja Baranje, a izdavači su bili Odbor za proslavu 25. godišnjice oslobođenja Baranje i Narodno sveučilište Beli Manastir. Štampan je u NIP "Štampa" u Osijeku u formatu 20 x 14&nbsp;cm.

Na preklopu omotu nalazi se nenaslovljeni tekst (predgovor) Milana Ratkovića o značaju datuma 29. XI. 1944. kao dana oslobođenja Baranje od fašizma.

## Izvod iz predgovora
**Milan Ratković:**

## Sadržaj
Svakom pjesniku i pjesnikinji posvećen je jedan dio knjige koji počinje ilustrativnom stranicom, iza koje je stranica s imenom pjesnika ili pjesnikinje, a onda slijede stranice s pjesmama. **Borka Gledić** je zastupljena s 12 stranica nenaslovljenih pjesama, **Mirko Hunjadi** s 14 stranica, na kojima su ciklusi "Iskustvo iz grada na tišinama" i "Ponešto o ptici, drvetu i suncu", **Anica Nef** sa 6 stranica, na kojima su pjesme "Dok se ne zna", "Trenuci tišine", "Osama", "Bilo je to jučer", "Vrijeme koje boli i prođe" i "Na izvoru", te **Stojan Pavlović** na 10 stranica, na kojima su pjesme "Formiranje", "Veče uoči praznika", "Vizija", "Mikrokozma", "Drvo", "Jačanje", "Traženja" i "Prizma".

Zbornik je dobio naslov prema istoimenoj pjesmi Mirka Hunjadija s 26. stranice.

## Primjerci u bibliotekama
Tri primjerka knjige nalaze se u Gradskoj knjižnici Beli Manastir, od kojih jedan u zavičajnoj zbirci, i jedan u Biblioteci Matice srpske . 

## Povezano
* Književnost u Baranji
Timokratija

**Timokratija** ili **timokracija** (grč. τιμοϰρατία, od τιμή: čast, ugled; vrednost, procenjeni imetak + -ϰρατία: -kratija), oblik države gde presudan uticaj imaju ambiciozni i moćni ratnici. To je država ratnika koji su slavu stekli u borbama, gde su zadobili posede i na taj način postali moćni i uticajni. Timokratija predstavlja prelaz iz aristokratije u oligarhiju.

Po Platonu to je jedan od oblika vladavine koji nastaje kao degradacija aristokratije kao idealnog oblika vladavine. Uzrok ovoj degradaciji Platon vidi u pogrešnom sklapanju brakova koji daju pokolenja upravljača koja nisu savršena. Tada dolazi do nestanka reda i harmonije u državi, sukoba, preotimanja poseda i pretvaranja slobodnih građana u robove. U ovim brobama nadjačavaju iskusni i ambiciozni ratnici i njihov uticaj preovladava. Najviše se cene sila i bogatstvo. Vremenom timokratija prelazi u oligarhiju gde novac i bogatstvo imaju presudni uticaj.

Po svojoj suštini timokratija je slična meritokratiji jer predstavlja vladavinu neukih i neobrazovanih.
Mala Fermatova teorema

**Mala Fermaova teorema** (nije isto što i poslednja Fermaova teorema) tvrdi da ako je *p* prost broj, onda će za svaki ceo broj *a*, (a^p - a) biti deljivo sa *p*. Ovo se može iskazati u notaciji modularne aritmetike na sledeći način:
:a^p \equiv a \pmod{p}\,\!

Postoji i varijanta ove teoreme iskazana na sledeći način: ako je *p* prost i *a* je ceo broj uzajamno prost sa *p*, onda će :(a^{p-1} - 1) biti deljivo sa *p*. Zapisano u modularnoj aritmetici:
:a^{p-1} \equiv 1 \pmod{p}\,\!

Drugi način da se ovo iskaže je da ako je *p* prost broj, i *a* je bilo koji ceo broj koji nije deljiv sa *p*, onda *a* na stepen *p-1* daje ostatak 1 kada se podeli sa *p*.

Mala Fermaova teorema je osnova Fermaovog testa za proste brojeve.

## Primeri
* 43 &minus; 4 = 60 je deljivo sa 3.
* 72 &minus; 7 = 42 je deljivo sa 2.
* (&minus;3)7 &minus; (&minus;3) = &minus;(2 184) je deljivo sa 7.
* 297 &minus; 2 = 158 456 325 028 528 675 187 087 900 670 je deljivo sa 97.

## Dokaz
Ferma je objasnio ovu teoremu **bez** dokaza. Prvi koji je dao dokaz je bio Gotfrid Lajbnic, u rukopisu bez datuma, gde je napisao da je znao dokaz pre 1683.

## Generalizacije
Prosta generalizacija ove teoreme koja direktno sledi iz nje je: ako je *p* prost broj i ako su *m* i *n* *pozitivni* celi brojevi, i m\equiv n\pmod{p-1}\,, onda a^m\equiv a^n\pmod{p} \quad\forall a\in\mathbb{Z}. U ovom obliku se teorema koristi da opravda metod enkripcije sa RSA (*RSA*) javnim ključem.

Malu Fermaovu teoremu je moguće uopštiti pomoću Ojlerove teoreme: za svako modulo *n* i svaki ceo broj *a* uzajamno prost sa *n*, važi
:a^{\varphi (n)} \equiv 1 \pmod{n}
gde &phi;(*n*) označava Ojlerovu &phi; funkciju koja daje broj celih brojeva između 1 i *n* koji su uzajamno prosti sa *n*. Ovo je zaista generalizacija, jer ako je *n* = *p* prost, onda je &phi;(*p*) = *p* &minus; 1.

Ovo se može dalje uopštiti u Karmajklovu teoremu.

Mala Fermaova teorema ima i uopštenje u konačnim poljima.

Iz male Fermaove teoreme sledi Hanamova lema; (p-2)! = 1 mod p, gde je *p* bilo koji prost broj.

## Literatura
* Paulo Ribenboim (1995). *The New Book of Prime Number Records* (3rd ed.). New York: Springer-Verlag. .
* Janoš Boljaj i pseudoprosti brojevi  (na mađarskom)
Neutral (matematika)

U matematici, **neutral** (ili **neutralni element**) je posebna vrsta elementa nekog skupa u odnosu na binarnu operaciju na tom skupu. Neutral se odlikuje time što druge elemente skupa ostavlja nepromenjenim kada se sa njima kombinuje u toj operaciji. Neutrali se koriste u grupama i povezanim konceptima.

Neka je (*S*,*) skup *S* sa binarnom operacijom * definisanom na sebi. Tada se element *e* skupa *S* naziva **levi neutral** ako *e*&nbsp;*&nbsp;*a*&nbsp;=&nbsp;*a* za svako *a* iz *S*, a **desni neutral** ako *a*&nbsp;*&nbsp;*e*&nbsp;=&nbsp;*a* za svako *a* iz *S*. Ako je *e* ujedno i levi i desni neutral, onda se naziva **dvostranim neutralom**, ili prosto **neutralom**.

Neutral u odnosu na sabiranje se naziva **aditivnim neutralom** (često se označava sa 0) a neutral u odnosu na množenje se naziva **multiplikativni inverz** (često se označava sa 1). Ova razlika se obično koristi za skupove koji imaju obe ove binarne operacije, kao što su prsteni.

## Primeri

Kao što poslednji primer pokazuje, moguće je da  \left(S, \cdot \right)  ima više levih neutrala. U stvari, svaki element može biti levi neutral. Slično, može biti više desnih neutrala. Međutim, ako postoji i lesni neutral i levi neutral, onda su jednaki i postoji samo jedan dvostrani neutral. Da bi se ovo videlo, uočimo da ako je  l  levi neutral, a  r  desni, onda  l = l \cdot r = r . Specijalno, nije moguće da postoji više od jednog dvostranog neutrala. Kada bi postojala dva,  e  i *f*, onda  e \cdot f  bi moralo da bude jednako i  e  i  f .

## Povezano
* Inverz
* Aditivni inverz
* Monoid
Edesa

**Edesa** se može odnositi na:
*Edessa (Grčka), grad u opštini Edessa, u Egejskoj Makedoniji, u današnjoj Grčkoj
*Edessa (Mezopotamija), grad u Mezopotamiji, u današnjoj Turskoj
*Grofovija Edessa, križarska država iz 12. vijeka
Sunčana strana ulice (razvrstavanje)

**Sunčana strana ulice** može biti:
* Sunčana strana ulice (zbornik), baranjski poetski zbornik (1969)
* Sunčana strana ulice, studijski album rok-grupe Azra (1981)
Beverly D'Angelo

**Beverly D'Angelo** (15. novembar 1951 - ) je američka glumica i pjevačica. Odrasla je u muzičkoj porodici. Od sredine 1970-ih je imala niz zapaženih glumačkih nastupa na Broadwayu. Krajem iste decenije se pojavila u niz zapaženih filmova, a najviše joj se isticala uloga njujorške aristokratkinje u koju se zaljubljuje protagonist filma *[[Hair (film)|Kosa]]* 1979. godine. Najzapaženija uloga joj je bila Ellen Griswold, supruga glavnog junaka i majka obitelji protagonista komedije *[[National Lampoon's Vacation]]*, koju je ponovila u tri nastavka.

## Filmografija
### Film
* *[[The Sentinel (1977 film)|The Sentinel]]* (1977)
* *[[Annie Hall]]* (1977)
* *[[First Love (1977 film)|First Love]]* (1977)
* *[[Every Which Way but Loose (film)|Every Which Way But Loose]]* (1978)
* *[[Hair (film)|Hair]]* (1979)
* *[[Coal Miner's Daughter]]* (1980)
* *[[Honky Tonk Freeway]]* (1981)
* *[[Paternity (film)|Paternity]]* (1981)
* *[[Vacation (film)|National Lampoon's Vacation]]* (1983)
* *[[A Streetcar Named Desire (1984 film)|A Streetcar Named Desire]]* (1984)
* *[[Finders Keepers (1984 film)|Finders Keepers]]* (1984)
* *[[European Vacation|National Lampoon's European Vacation]]* (1985)
* *[[Hands of a Stranger]]* (1987) (T.V. film)
* *[[Maid to Order]]* (1987)
* *[[In the Mood (film)|In the Mood]]* (1987)
* *[[High Spirits (film)|High Spirits]]* (1988)
* *[[Christmas Vacation|National Lampoon's Christmas Vacation]]* (1989)
* *[[Daddy's Dyin': Who's Got the Will?]]* (1990)
* *[[Pacific Heights (film)|Pacific Heights]]* (1990)
* *[[The Pope Must Die]]* (1991)
* *[[Man Trouble]]* (1992)
* *[[Lightning Jack]]* (1994)
* *[[The Crazysitter]]* (1995)
* *[[Eye for an Eye (1996 film)|Eye for an Eye]]* (1996)
* *[[Vegas Vacation]]* (1997)
* *[[Nowhere (film)|Nowhere]]* (1997)
* *[[Illuminata (film)|Illuminata]]* (1998)
* *[[With Friends Like These...]]* (1998)
* *[[American History X]]* (1998)
* *[[Sugar Town (film)|Sugar Town]]* (1999)
* *[[Summer Catch]]* (2001)
* *[[Hair High]]* (2004) (voice)
* *[[King of the Corner]]* (2004)
* ** (2006)
* *[[Relative Strangers]]* (2006)
* *[[Battle for Terra]]* (2007) (voice)
* *[[Oranges (film)|Oranges]]* (2008)
* *[[Harold & Kumar Escape from Guantanamo Bay]]* (2008)
* *[[The House Bunny]]* (2008)
* *[[Black Water Transit]]* (2009)
* *[[Hotel Hell Vacation]]* (2010)

### Televizija
* *[[The Simpsons]]* (1992, 2008) (glas Lurleen Lumpkin)
* *[[Law & Order: Special Victims Unit]]* (pet epizoda, 2003–2008)
* *[[Entourage (TV serija)|Entourage]]* (2005–)
* *[[Family Guy]]* (2007) (glas)
* *[[Cougar Town]]* (2010)
* *[[Scooby-Doo! Mystery Incorporated]]* (2010) (glas)

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Ethan Suplee

**Ethan Suplee** (25. maj 1976 -) je američki filmski i televizijski glumac. Iako je zbog korpulentne građe uglavnom tumačio sporedne, odnosno karakterne uloge, u njima je imao zapažen uspjeh. Najviše se ističe ulogama Setha Ryana u *[[American History X]]*, Louieja Lastika u *[[Remember the Titans]]*, Frankieja u *[[Boy Meets World]]*, Randy Hickeyja u *[[My Name Is Earl]]*, Thumpera u *[[The Butterfly Effect]]*, Deweyja u *[[Unstoppable (2010 film)|Unstoppable]]* kao i čestom suradnjom sa režiserom Kevinom Smithom.

## Filmografija

## Vanjske veze
* 
* 
*
Uže

**Uže** je dugačak i jak kanap upreden od međusobno povezanih niti. Koristi se za uvezivanje, pridržavanje, prenošenje; namene mogu biti veoma različite. Pravi se od prirodnih ili što je danas češći slučaj sintetičkih materijala (vlakana).

## Prirodna vlakna
Nekada su se užad pravila isključivo od prirodnih sirovina, kao što su sisal (listovi), konoplja, manila (stablo) ili ljuske kokosovih oraha. Najpre se vlakna sakupe, a potom češljaju i ispravljaju u posebnoj mašini iz koje izlaze u vidu dugih traka. Više takvih traka se upredaju i po nekoliko puta kako bi se dobilo uže željene debljine.

## Sintetička vlakna
Sintetička vlakna su danas u većini slučajeva zamenila prirodna i koriste se najlon, poliester i staklene niti koje se međusobno lepe smolom, a potom upredaju. Koji će se materijal koristiti, zavisi od namene užeta. Tako se, recimo, uže za skijanje na vodi pravi od polipropilena, jer je ovaj materijal specifično lakši od vode, pa ne tone, a i ne mrsi se.

Kada se uže pravi od čelične žice, onda je to kabl ili sajla. Zbog svoje izdržljivosti, sajle se često koriste kao držači za mostove ili za prenose na žičarama.

## Reference
Fairuza Balk

**Fairuza Alejandra Balk** (21. maj 1974 -) je američka filmska glumica. Glumom se počela baviti još kao dijete. Najpoznatija je po ulogama u filmovima *[[Valmont (film)|Valmont]]*, *[[The Waterboy]]*, *[[The Craft (film)|The Craft]]* i *[[American History X]]*.

## Vanjske veze

* 
*
Avery Brooks

**Avery Franklin Brooks** (2. oktobar 1948 -) je američki glumac, jazz muzičar, operni pjevač i profesor na koledžu. Najpoznatiji je po ulozi Benjamina Siska u TV-seriji *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, te ulozi Hawka u TV-seriji ** koja je dobila spinoff pod nazivom *[[A Man Called Hawk]]*. Od filmskih uloga se najviše ističe ona u filmu *[[American History X]]*.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
*
Paskal (razvrstavanje)

Ime **Paskal** nose ili su nosile sledeće osobe:
* Blez Paskal – francuski matematičar, fizičar i filozof;
* Žan Klod Paskal – francuski glumac i pevač;
* Paskal Kušepin – švajcarski političar.

Po Blezu paskalu nazvani su:
* -{Pascal}- – programski jezik;
* Paskal (jedinica) – SI jedinicu za pritisak (oznaka -{Pa}-);
* Paskalina – mehanička mašina za računanje;
* Paskalov trougao – shema za zapisivanje binomnih koeficijenata;
* Paskalova teorema o konusnim presecima.
Kodeks

**Kodeks ** (lat. *caudex* - drveni blok; plural *codices*) je rukopisna knjiga.

Kodeks označava dvije ili više voskom premazanih tablica spojenih vrpcom; najstariji oblik knjige, isprva na pergamentu, poslije na papiru; javlja se u 1. stoljeću i zamjenjuje papirus, a u široj uporabi je od 4. stoljeća. Od 9. stoljeća često je bivao bogato iluminiran, a od 14. stoljeća zamjenjivan inkunabulama i tiskanim knjigama. Korice su najčešće od pergamene, kože ili drva, često obložene kožom ili srebrom, a katkada ukrašene i dragim kamenjem (*[[Codex Aureus]]*).

Kodeks također može značiti zakonik, skup zakona, ili pravilnik, skup načela o profesionalnom ponašanju.

## Povezano
* Inicijal
* Rukopisi
* Biblijski rukopisi
* Iluminirani rukopisi

## Vanjske veze

* Encyclopaedia Romana: "Svitak i kodeks"
Stacy Keach

**Stacy Keach** (2. jun 1941 - ) je američki kazališni, filmski i televizijski glumac.

Rodio se kao sin uglednog glumca i kazališnog redatelja Waltera Stacyja Keacha, a njegov mlađi brat James Keach se također bavio glumom i filmskom režijom. Stacy Keach se školovao na Berkleyeu, Yaleu i Londonskoj akademiji muzičkih i dramskih umjetnosti, prije nego što je započeo glumačku karijeru 1966. godine. Otada je imao niz zapaženih nastupa, od kojih se ističe uloga Franka Jamesa u vesternu *[[Long Riders]]* 1980. kao i uloga privatnog detektiva Mikea Hammera u TV-seriji *[[Mickey Spillane's Mike Hammer]]* 1980-ih. Tokom snimanja je 1984. u Engleskoj uhapšen i osuđen na višemjesečnu zatvorsku kaznu zbog posjedovanja kokaina. Po vlastitom priznanju, zatvorska iskustva je iskoristio za tumačenje lika Henryja Popea, zatvorskog upravnika u TV-seriji *[[Prison Break]]*.

## Vanjske veze

* Stacy Keach  - official website
* 
* 
* 
* Cleft Palate Foundation 
* ''BroadwayWorld.com'' interview with Stacy Keach, September 23, 2008
Obiteljsko stablo

**Obiteljsko** ili **porodično stablo** (***genealoško stablo***) prikazuje povijest obiteljske loze a sastavljeno je od imena i prezimena potomstva osobe ili drugog živog bića.

Prikaz obiteljskog stabla jedne osobe ili obitelji je dio rodoslovlja.

## Povezano
* Genealogija
* Antropologija

## Vanjske veze

* Rodoslovlje.hr