open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Venezuelanska kriza (1902–1903)

**Venezuelanska kriza iz [[1902.]]** ili **Druga venezuelanska kriza** bila je pomorska blokada koju su od prosinca 1902. do veljače 1903. Venezueli nametnule Ujedinjeno Kraljevstvo, Njemačko Carstvo i Kraljevina Italija, a koja je provedena kao posljedica odbijanja venezuelanskog predsjednika Cipriana Castra da plati dug i reparacije za europske građane tokom Venezuelanskog rata za nezavisnost. Prilikom odbijanja isplate, Castro se vodio idejom da će Sjedinjene Države pod Monroeovom doktrinom spriječiti europsku intervenciju, slično kao i ranije, međutim tadašnji američki predsjednik Theodore Roosevelt i Državno tajništvo su smatrali kako se doktrina odnosi samo na uzurpaciju teritorija, ali ne i na vojnu intervenciju *per se*.

Nakon što je dobio potrebna obećanja da uzurpacije teritorija neće biti, Roosevelt je dozvolio europsku intervenciju i ubrzo je došlo do pomorske blokade. Malena venezuelanska mornarica ubrzo je bila onesposobljena, ali Castro je i dalje odbijao isplatu, ali je načelno pristao da se o nekim točkama raspravlja pred međunarodnom arbitražom, što je ranije bio odbijao. Njemačka je inicijalno odbila ovaj prijedlog, vjerujući kako bi Venezuela bezuvjetno trebala pristati na neke od zahtjeva, ali je popustila nakon američkog pritiska i slanja njihove flote pod admiralom Georgeom Deweyjem, uz prijatnju ratom u slučaju da se Nijemci iskrcaju na tlo Venezuele.

Kako je vrijeme odmicalo, Castro je i dalje odbijao platiti dugove, američki pritisak je postajao sve jači, a američki i britanski mediji su sve negativnije gledali na cijelu situaciju. Posljedica toga bila je da su tri europske zemlje koje su provodile blokadu odlučile pristati na kompromisno rješenje, ali su preventivno nastavile s blokadom do zaključenja pregovora. Dana 13. veljače 1903. godine, sukobljene strane potpisale su sporazum o prekidu blokade, prema kojem se Venezuela obvezala 30% svojih carinskih prihoda dati u korist otplate duga. Kada je Stalni arbitražni sud u Haagu kasnije stavio države koje su provodile blokadu u povlašteni položaj u odnosu na zahtjeve prema drugim narodima, Sjedinjene Države su se pribojale da će to potaknuti novi val europskih intervencija. Ta je bojazan dovela do donošenja Rooseveltovog korolara Monroeovoj doktrini, prema kojem su Sjedinjene Države prisvojile prave intervencije s ciljem "stabilizacije" ekonomskih problema manjih zemalja Latinske Amerike ukoliko ove nisu mogle platiti svoje dugove prema drugim zemljama, a sve s ciljem sprječavanja europskih intervencija.

## Reference
Nizozemsko-venezuelanski rat

**Nizozemsko-venezuelanski rat** ili **Nizozemsko-venezuelanska kriza** iz 1908. godine bio je jednomjesečni sukob koji je izbio između Venezuele i Nizozemske zbog sumnje da venezuelanski predsjednik Cipriano Castro skriva židovske izbjeglice iz Cora na otoku Curaçao, koji je bio nizozemski posjed. Cijela situacija kulminirala je kada je Castro potjerao nizozemskog veleposlanika u Caracasu, nakon čega je Nizozemska poslala tri ratna broda – obalni obrambeni brod *[[HNLMS Jacob van Heemskerck (1906)|Jacob van Heemskerck]]* i dvije zaštićene krstarice, *[[HNLMS Gelderland (1898)|Gelderland]]* i *[[HNLMS Friesland (1896)|Friesland]]* – prema Venezueli. Ti su brodovi imali zapovijed da presretnu svaki brod koji plovi pod venezuelanskom zastavom.

Dana 12. prosinca 1908. godine, *Gelderland* je zarobio brod venezuelanske obalne straže, *Alix*, nedaleko od Puerto Cabella. *Alix* i drugi brod, *23 de Mayo*, zadržani su u nizozemskoj luci Willemstad na otoku Curaçao. S obziro da su imali višestruko jaču mornaricu, Nizozemci su u narednim danima efektivno uspostavili pomorsku blokadu Venezuele, što je bio novi vrhunac u krizi. Bolestan, predsjednik Castro je u jeku krize otišao na liječenje u Europu, barem se tako govorilo, nakon čega je u Venezueli došlo do puča u kojemu je Castro, tada izvan zemlje, svrgnut. Svrgavanje Castra označilo je i faktični kraj krize.

## Reference
Austrijska državna nagrada za evropsku literaturu

**Austrijska državna nagrada za evropsku literaturu** (), poznata u Austriji i pod kraćim nazivom **Evropska literarna nagrada** (), je nagrada koju evropskim piscima dodeljuje austrijska Federalna kancelarija za umetnost, kulturu i medije. Nagrada je osnovana 1965. godine i od tada se dodeljuje na godišnjoj osnovi. Nagrada nije dodeljena 1969. godine. 2016. godine novčani je deo nagrade iznosio 25,000 evra.

## Lista dobitnika nagrade
Morgause

**Morgause** (zvana i *Morgawse*, *Morcades*, *Bellicent* ili *Belisent*)  je jedan od likova legende o Kralju Arthuru, iako je naizgled sporedna (čak i današnjim djelima na tu temu) u komparaciji sa ženskim likovima kao što je Guinevera i Morgane le Fay, ona je jedan ključnih likova.

Prema Thomasu Maloryju, ona je jedna od tri kćeri koje su dobili Igraine i Vojvoda od Cornwalla - Gorlois, i polusestra Kralja Arthura, a kasnije, žena orknejskog Kralja Lota i majka četvorice vitezova Okruglog stola Gawaina, Agravaina, Gaherisa, Garetha i izdajice 
Mordreda.

U zavisnosti od autora teksta, ponekad nosi ime -**Anna**, kao kod Geoffreya od Monmoutha u njegovoj *[[Historia Regum Britanniae]]* i Layamonovom *Brutu*.

Ponekad se zove **Belisent** kao u epu *Aliterativna Arturova smrt* (Alliterativna Morte Arthure) i Tennysonovoj *Kraljevim idilama* (Idylls of the King). 
Zbog njene minorne uloge, njen lik se često, kao u John Boormanovom filmu Excalibur, spaja sa njenom zloglasnijom sestrom, Morganom le Fay. Tako da je obično potisnuta od ozloglašene Morgane le Fay - Morgause najpoznatija po incestu sa Arthurom, snošajem u kom je zatrudnila i rodila Mordreda.

U srednjovjekovnim poemama, naročito u francuskom Ciklusu Vulgata i Postvulgata, Arthur se zagledao u nju kao ženu kralja Lota, neznajući njeno porijeklo, a zaveo je tako da se pretvarao da je njen muž, tek nakon tog je shvatio da je napravio incest i Mordreda kao rezultat tog čina.

U suvremenim adaptacijama legende o Kralju Arthuru, koje se baziraju na Maloryju, incest sa Arthurom u velikoj mjeri isprovocira sama Morgause, pa je ona Mordredova majka ne samo biološki nego i psihički, koristeći ga kao alat da uništi oca.
Tako da današnja Morgause (kao i Morgana) poprima zlokobnu prirodu koju nikad nije imala u ranijim tekstovima.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Morgause'' na portalu Camelot Project
Kralj Lot

**Kralj Lot** (ili *Loth*)  je jedan od likova legende o Kralju Arthuru, muž Morgause, najpoznatiji kao otacviteza Gawaina.

Po Svetom Mungu on je bio kralj škotskih Leudonaca, isto tako i Geoffrey od Monmoutha u njegovoj Historia Regum Britanniae drži da je Loth bio kralj škotskih Leudonaca.

Neki pak autori misle da je bio kralj norveških Vikinga, pa njegovo kraljevstvo smještaju na Orkneyske otoke.

Prema Thomasu Maloryju, on je orknejski kralj i muž Morgause sa kojom je izrodio četvoricu vitezova Okruglog stola Gawaina, Agravaina, Gaherisa, Garetha, dok je Mordreda ona začela u incestuoznoj vezi sa svojim polubratom Kraljem Arthurom.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Morgause'' na portalu Camelot Project
Gorlois

**Gorlois** (velški: *Gwrlais*) ili *Tintagel* je jedan od likova mita o Kralju Arthuru, on je po legendi bio prvi muž Igraine prije Uthera Pendragona i otac Morgane le Fay, Morgause i Elaine.

Gorlois je bio Vojvoda od Cornwalla i vlasnik Zamka Tintagel, koji je po Geoffreyu od Monmoutha i ostalim piscima arturovskih legendi, kao što je Thomas Malory - bio neosvojivi. U njemu je ljubomorno čuvao svoju ženu Igraine od uzavrelog Uthera Pendragona. Ali ni neosvojivi bedemi nisu mu pomogli da je sačuva, jer se Uther uz pomoć Merlina premetnuo u njegov lik i ušao u zamak kad ga nije bilo i obljubio Igraine. Tako je začet Kralj Arthur.

Nesretni vojvoda Gorlois ubrzo nakon tog poginuo u bitci, pa se Uther Pendragon se oženio sa Igrainom.

Prema Thomas Maloryjevom - Le Morte Darthur, - Gorlois je sa Igranom dotad izrodio tri kćeri; Morgane le Fay, Morgause i Elaine.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Gorlois'' na portalu Camelot Project
Enrico Maria Salerno

**Enrico Maria Salerno**  (18. septembar 1926  &ndash; 28. februar 1994) bio je italijanski glumac i režiser, poznat po nastupu u nizu zapaženih filmova. Također je bio poznat i po sinkronizaciji stranih filmova na italijanski jezik, odnosno tome što je "posudio" glas Clint Eastwoodu u Leoneovoj trilogiji o Čovjeku bez imena.

## Filmografija kao režiser
**[[The Anonymous Venetian (film)|The Anonymous Venetian]]* (*Anonimo veneziano*) (1970)
**[[Cari genitori]]* (1973)
**[[Eutanasia di un amore]]* (1978)
**[[Disperatamente Giulia]] mini TV serija (1989)
**Il Barone* mini TV serija (1995)

==Izabrana filmografija kao glumac==
**Girls Marked Danger* (*La Tratta delle bianche*), rež. [[Luigi Comencini]] (1953)
**Violent Summer* (*Estate violenta*), rež. [[Valerio Zurlini]] (1959)
**Siege of Syracuse* (*L'assedio di Siracusa*), rež. [[Pietro Francisci]] (1960)
**Long Night in 1943* (*La lunga notte del '43*), rež. [[Nanni Loy]] (1960)
**The Angel Wore Red), rež. Nunnally Johnson (1960)
**[[Escape by Night (1960 film)|Escape by Night]]* (*Era notte a Roma*), rež. Roberto Rossellini (1960)
* *[[The Warrior Empress]]* (1960)
**[[The Ladykiller of Rome]]* (*L'Assassino*), rež. Elio Petri (1961)
**[[Le signore]]* (1960)
**[[L'amore difficile]]* (1961)
**[[Smog]]*, rež. Franco Rossi (1962)
**[[La bellezza di Ippolita]]* (1962)
**[[Hercules and the Captive Women]]* (*Ercole alla conquista di Atlantide*), rež. Vittorio Cottafavi (1963)
**[[Il Fornaretto di Venezia]]* (1963)
**[[Three Nights of Love]]* (1964)
**[[Backfire (1964 film)|Backfire]]* (1964)
**[[La fuga (1964 film)|La fuga]]* (1964)
**[[Casanova 70]]), rež. [[Mario Monicelli]] (1965)
**Io la conoscevo bene), rež. Antonio Pietrangeli (1965)
**[[Sex Quartet]]* (1966)
**[[L'ombrellone]]*   directed by Dino Risi (1966)
**[[L'armata Brancaleone]]), rež. [[Mario Monicelli]] (1966)
**The Oldest Profession* (1967)
**The Strange Night* (1967)
**Death Sentence* (1968)
**Candy* directed by [[Christian Marquand]] (1968)
**The Battle of El Alamein* (*La battaglia di El Alamein*), rež. Giorgio Ferroni (1969)
**I See Naked* (*Vedo nudo*) (1969)
**The Bird with the Crystal Plumage* (*L'uccello dalle piume di cristallo*), rež. [[Dario Argento]] (1970)
* *So Long Gulliver* (1970)
**Noi donne siamo fatte così* (1971)
**Execution Squad* (1972)
**The Assassination of Trotsky), rež. Joseph Losey (1972)
***, rež. Luigi Zampa (1973)
**[[The Police Serve the Citizens?]]* (1973)
**[[No, the Case Is Happily Resolved]]* (1973)
**[[La polizia sta a guardare]]* (1973)
**[[City Under Siege (1974 film)|City Under Siege]]* (1974)
**[[...a tutte le auto della polizia]]* (1975)
**[[L'ultimo treno della notte|Night Train Murders]]* (*L'ultimo treno della notte*), rež. Aldo Lado (1975)
**[[A Sold Life]]* (1976)
**[[Amori miei]]* (1978)
**[[Gros-Câlin]]* (1979)
**[[Scuola di ladri]]* (1986)
**[[Scuola di ladri - Parte seconda]]* (1987)
**[[Il volpone]]* (1988)

## Izvori

## Vanjske veze
*
Harry Dean Stanton

**Harry Dean Stanton** (West Irvine, Kentucky, 14. jula 1926. – Los Angeles, 15. septembra 2017.), američki glumac poznat po izuzetno dugoj i plodnoj karijeri u kojoj se istakao nizom karakternih, ali upečatljivih uloga. Poznat kao čest suradnik Davida Lyncha, a jednu od rijetkih glavnih, i vjerojatno najpoznatiju ulogu, je odigrao u znamenitom filmu *[[Paris, Texas (film)|Paris, Texas]]*.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
*
Ziva David

**Ziva David** (; hebrejski: זיוה דוד, , Ziva: "Svjetlost"; rođena 12. novembra 1982. godine u Beershebi u južnom Izraelu) je izmišljeni lik izraelske obavještajke koja je bila jedan od glavnih likova američke TV-serije *[[NCIS (TV serija)|NCIS]]*, a koji je tumačila čileanska glumica Cote de Pablo. Njen lik se u seriji se prvi put pojavio kao agentica Mossada, poslana kao oficir za vezu i ispomoć američkoj tajnoj službi NCIS prilikom hvatanja bivšeg izraelskog obavještajca Arija koji je postao agent al Qaede, a za koga se ispostavilo da joj je vlastiti brat. Nakon toga se priključila timu Leroya Jethroa Gibbsa sve dok nije zarobljena u Somaliji. Nakon što je spašena, postala je američki državljanin i formalno se priključila NCIS-u kao agent. 2016. godine je stradala u minobacačkom napadu i pretpostavlja se da je mrtva, mada su producenti TV-serije pitanje njene sudbine namjerno ostavili otvorenim.

## Reference

## Vanjske veze
* Ziva David —CBS's Official *NCIS* Wiki
* Bring Back Cote—website created to protest the decision to write out the character of Ziva
Tengiz Abuladze

**Tengiz Abuladze** (; Kutaisi, 31. januar 1924 &ndash; Tbilisi, 6. mart 1994) bio je gruzijski filmski režiser i scenarist, koji uživa reputaciju jednog od najboljih autora sovjetske kinematografije. Abuladze, koji je tokom karijere proglašen narodnim umjetnikom SSSR, je najpoznatiji po svome posljednjem, i godinama bunkeriranom filmu *[[Pokajanje (film)|Pokajanje]]* u kome je na alegorijski, ali za tadašnje prilike iznenađujuće eksplicitan, način osudio Staljinovu strahovladu.

## Filmografija
Tengiz Abuladze je tokom karijere snimio 12 filmova, od kojih su 5 bili dokumentarni, a sedam igrani. Posljednji filmovi su bili Galaktion Tabidze i Ilia Chavchavadze, ali su ostali nedovršeni.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Abuladze, Tengiz , The Dictionary of Georgian National Biography. Retrieved January 30, 2007.
Henry Mancini

**Henry Mancini** (, 16. travnja 1924. - , 14. lipnja 1994.), Oscarom i Grammyjem nagrađivani američki  skladatelj. Posebice je upamćen kao skladatelj glazbe za film i televiziju.

Najpoznatije skladbe su mu one za serijal filmova i crtani film *[[Pink Panther]]*, filmove *[[Victor/Victoria]]* i *[[Doručak kod Tiffanyja (1961)|Doručak kod Tiffanyja]]* (Oscarom nagrađena pjesma *[[Moon River]]*) te za TV seriju *[[Ptice umiru pjevajući]]*.

## Vanjske veze
*
Pink Panther

**Pink Panther** može značiti:

* Pink Panther (film iz 1963)
* Pink Panther (film iz 2006)
* Pink Panther (serijal), serija od 10 nastavaka filma iz 1963.
* Pink Panther (lik), lik iz crtane serije koji se prvi put pojavio na početku i kraju filma iz 1963.
* Pink Panther (album), album s glazbom iz filma
*Pink Panther 2   
*Pink Panteri, međunarodna zločinačka orgnizacija koja se bavi krađom nakita
Christian-Jaque

**Christian-Jaque** (pravim imenom **Christian Maudet**; 4. septembar 1904  &ndash; 8. jul 1994) bio je francuski sineast, najpoznatiji po režiji nekoliko popularnih i nagrađenih filmova 1950-ih, a među kojima se ističu oni u kojima je glavnu ulogu tumačila njegova treća supruga, glumica Martine Carol.

## Izabrana filmografija

### režija
* *[[Josette (1937 film)|Josette]]* (1937)
* *Francis The First* (1937)
* *[[Boys' School]]* (1938)
* *[[Ernest the Rebel]]* (1938)
* *[[Who Killed Santa Claus?]]* (1941)
* *[[La Symphonie fantastique]]* (1942)
* *[[Voyage sans espoir]]* (1943)
* *[[Boule de suif (film)|Boule de suif]]* (1945)
**[[The Bellman (film)|The Bellman]]* (1945)
* *[[A Lover's Return]]* (1946)
* *[[The Charterhouse of Parma (film)|The Charterhouse of Parma]]* (1948)
* *[[Man to Men]]* (1948)
* *[[Singoalla (film)|Singoalla]]* (1949)
* *[[Lost Souvenirs]]* (1950)
* *Barbe-Bleue* (1951) and German-language version *[[Bluebeard (1951 film)|Bluebeard]]* (1951)
* *[[Adorable Creatures]]* (1952)
* *[[Fanfan la Tulipe]]* (1952)
* *[[Lucrèce Borgia]]* (1953)
* *[[Destinées]]* (1954)
* *[[Madame du Barry (film)|Madame du Barry]]* (1954)
* *[[If All the Guys in the World]]* (1955)
* *[[Nana (1955 film)|Nana]]* (1955)
* *[[The Foxiest Girl in Paris]]* (1957)
* *[[The Law Is the Law]]* (1958)
* *[[Babette Goes to War]]* (1959)
* *[[Love and the Frenchwoman]]* (segment "Le Divorce") (1960)
* *[[Madame]]* (1961)
* *[[Don't Tempt the Devil]]* (1963)
* *[[The Black Tulip (1964 film)|The Black Tulip]]* (1964)
* *[[Le repas des fauves]]* (1964)
* *[[Le gentleman de Cocody]]* (1965)
* *[[The Dirty Game]]* (1965)
* *[[The Second Twin]]* (1966) 
* *[[Le Saint prend l'affût]]* (1966)
* *[[Dead Run (1967 film)|Dead Run]]* (1967)
* *[[Emma Hamilton (film)|Emma Hamilton]]* (1968)
* *[[The Legend of Frenchie King]]* (1971)
* ** (1975)

### scenografija
* *[[The Wedding March (1929 film)|The Wedding March]]* (1929)
* *[[Levy and Company]]* (1930)
* *[[The Levy Department Stores]]* (1932)

### glumac
* *[[Southern Cross (1932 film)|Southern Cross]]* (1932)

## Reference

## Vanjske veze
*
*
Inokentij Smoktunovski

**Inokentij Mihajlovič Smoktunovski** (; rođen kao  *Inokentij Smoktunovič*, 28. mart 1925 – 3. august 1994) bio je sovjetski i ruski glumac, koji je u drugoj polovici 20. vijeka stekao izuzetnu popularnost i ugled, odnosno neslužbenu reputaciju "kralja sovjetskih glumaca".

## Izvori

## Vanjske veze

* 
*Smoktunovsky's biography in ''The New York Times''.
*  Biography of Innokenti Smoktunovsky
Zoltán Fábri

**Zoltán Fábri** (15. oktobar 1917 &ndash; 23. august 1994) je bio mađarski filmski režiser, poznat po nizu zapaženih i nagrađenih filmova zahvaljujući kojima je stekao status jednog od najuglednijih istočnoevropskih sineasta u drugoj polovici 20. vijeka. Na Fabrijev stil je snažno uticao italijanski neorealizam i bio je nesklon eksperimentiranju, ali i također razvio reputaciju perfekcionista koji je detaljno osmišljavao svaki kadar. Fabri je karijeru izgradio pod komunističkim režimom i stekao status jednog od njegovih favorita, iako je 1969. godine glumio žrtvu staljinističke čistke u decenijama bunkeriranoj komediji *[[Krunski svjedok (film, 1969)|Krunski svjedok]]* koju je režirao njegov prijatelj Péter Bacsó.

## Filmografija
**[[Mattie the Goose-boy (1950 film)|Maddie the Goose-boy]]* (1950)- režija
**Déryné* (1951) - scenografija
**Vihar / Storm* (1951)- režija
**Erkel* (1952) - scenografija
**Életjel / Fourteen Lives* (1954)- režija
**Dandin György, avagy a megcsúfolt férj* (1955) - scenografija
**[[Merry-Go-Round (1956 film)|Körhinta]] / Merry Go-Round* (1956)- režija, scenario, scenografija
**Hannibál tanár úr / [[Professor Hannibal]]* (1956)- režija, scenario
**Bolond április / Summer Clouds* (1957)- režija, scenografija
**[[Édes Anna]] / Sweet Anna* (1958)- režija, scenario, scenografija
**[[Dúvad]] / Brute* (1961)- režija, screenwriter
**[[Two Half Times in Hell|Két félidő a pokolban]] / The Last Goal*) (1962)- režija, scenario, scenografija
**Nappali sötétség / Darkness in Daytime* (1963)- režija, scenario, scenografija
**Vízivárosi nyár / Hard Summer* (TV series) (1964)- režija
**[[Twenty Hours|Húsz óra / Twenty Hours]]* (1965)- režija
**Útószezon / Late Season* (1966)- režija
**A Pál-utcai fiúk / The Boys of Paul Street* (1969)- režija, scenario
**[[The Toth Family|Isten hozta, őrnagy úr!]] / The Tóth Family* (1969)- režija, scenario
**A tanú / The Witness* (1969) - glumac
**Hangyaboly / Ant Hill* (1971)- režija, scenario
**Plusz-mínusz egy nap / Plus-Minus One Day* (1973)- režija, scenario
**141 perc a befejezetlen mondatból / [[141 Minutes from the Unfinished Sentence]]* (1975)- režija
**Az ötödik pecsét / [[The Fifth Seal]]* (1976)- režija, scenario
**[[Hungarians (film)|Magyarok / Hungarians]]* (1978)- režija, scenario
**Fábián Bálint találkozása Istennel / Bálint Fábian Meets God* (1980)- režija, scenario
**[[Requiem (1982 film)|Requiem]]* (1981)- režija, scenario
**Gyertek el a névnapomra / Housewarming* (1983)- režija, scenario

## Reference

## Vanjske veze
*
Fernando Rey

**Fernando Casado Arambillet** (20. septembar 1917 – 9. mart 1994), poznatiji pod umjetničkim imenom **Fernando Rey**, bio je španski glumac najpoznatiji po ulogama u filmovima uglednih režisera kao što su bili Orson Welles i njegov dobar prijatelj Luis Buñuel, kao i brojnim špijunskim, pustolovnim i špageti vestern filmovima 1960-ih koji su ga učinili prvom međunarodnom zvijezdom stasaloj u španskoj kinematografiji. Rey, čija su specijalnost bile uloge aristokrata i "uglađenih" kavalira, je također poznat kao glavni zlikovac Alain Charnier u znamenitom filmu *[[The French Connection (film)|Francuska veza]]*.

## Izabrana filmografija

## Izvori

## Literatzra
* 
* 

## Vanjske veze
*
Lili Damita

**Lili Damita** (10. jul 1904 – 21. mart 1994) bila je francuska glumica koja je stekla popularnost zahvaljujući nijemim filmovima u Evropi 1920-ih, a potom nastavila karijeru u Hollywoodu. Damita, čiju je karijeru u značajnoj mjeri potakao i njen prvi muž, ugledni režiser Michael Curtiz, je relativno rano napustila glumu, i danas je poznatija kao supruga hollywoodske superzvijezde Errola Fylnna, kome je rodila sina Seana. Sinov nestanak za vrijeme rata u Kambodži 1970. godine ju je potakao na višedecenijsku i neuspjelu potragu, zbog koje je iscrpila sve svoje bogatstvo i posljednje godine provela u siromaštvu.

## Izabrana filmografija

## Reference

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze

* 
* 
* Photographs of Lili Damita dead link
* Photographs and literature
Duccio Tessari

**Duccio Tessari** (11. oktobar 1926 – 6. septembar 1994) je bio italijanski filmski i televizijski režiser, poznat po nizu filmova 1960-ih, zbog kojih je stekao status jednog od očeva žanra kasnije poznatog kao spaghetti western.

## Filmografija

* *[[My Son, the Hero]]* (1962)
* *[[Il Fornaretto di Venezia|Il fornaretto di Venezia]]* (1963)
* *[[Secret of the Sphinx]]* (1965)
* *[[A Pistol for Ringo]]* (1965)
* *[[The Return of Ringo]]* (1965)
* *[[Kiss Kiss...Bang Bang]]* (1966)
* *[[Per amore... per magia]]* (1967)
* *[[Better a Widow]]* (1968)
* *[[The Cats (1968 film)|The Cats]]* (1968)
* *[[Sundance and the Kid]]* (1969)
* *[[Quella piccola differenza]]* (1969)
* *[[La morte risale a ieri sera]]* (1970)
* *[[Una farfalla con le ali insanguinate]]* (1971)
* *[[Long Live Your Death]]* (1971)
* *[[Winged Devils]]* (1972)
* *[[The Heroes (1973 film)|The Heroes]]* (1973)
* *[[Tony Arzenta|Tony Arzenta / Big guns]]* (1973)
* *[[Puzzle (1974 film)|Puzzle]]* (1974)
* *[[Three Tough Guys]]* (1974)
* *[[Zorro (1975 Italian film)|Zorro]]* (1975)
* *[[Safari Express]]* (1976)
* *[[La madama]]* (1976)
* *[[The Fifth Commandment]]* (1978)
* *[[Tex and the Lord of the Deep]]* (1985) 
* *[[Bitte laßt die Blumen leben]]* (1986) 
* *[[There Was a Castle with Forty Dogs]]* (1989) 
* *[[Beyond Justice]]* (1992)

## Izvori

## Vanjske veze
*
Harry Saltzman

**Herschel Saltzman** (27. oktobar 1915 – 28. septembar 1994), poznatiji pod imenom **Harry Saltzman**, bio je kanadski teatarski i filmski producent, najpoznatiji po tome što je zajedno sa Albertom R. Broccolijem započeo seriju filmova o Jamesu Bondu

## Filmografija

## Izvori

## Literatura
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
*
Rolf Thiele

**Rolf Thiele** (7. mart 1918 &ndash; 9. oktobar 1994) bio je njemački filmski režiser, producent i scenarist, najpoznatiji po socijalno angažiranim dramma u poratnoj Zapadnoj Njemačkoj. Tokom karijere je ostvario izuzetno plodnu suradnju sa glumicom Nadjom Tiller.

## Izabrana filmografija
* *[[ Keepers of the Night]]* (1949)
* *[[A Day Will Come (1950 film)|A Day Will Come]]* (1950)
* *[[Primanerinnen]]* (1951)
* *[[The Day Before the Wedding]]* (1952)
* *[[Beloved Life]]* (1953)
* *[[His Royal Highness (1953 film)|His Royal Highness]]* (1953)
* *[[She (1954 film)|She]]* (1954)
* *[[The Barrings]]* (1955)
* *[[Night of Decision]]* (1956)
* *[[Scandal in Bad Ischl]]* (1957)
* *[[Confessions of Felix Krull (film)|Confessions of Felix Krull]]* (1957)
* *[[The Mad Bomberg (1957 film)|The Mad Bomberg]]* (1957)
* *[[Eva (1958 film)|Eva]]* (1958)
* *[[Rosemary (film)|Rosemary]]* (1958)
* *[[The Man Who Sold Himself (1959 film)|The Man Who Sold Himself]]* (1959, rež. Josef von Báky)
* *[[Lulu (1962 film)|Lulu]]* (1962)
* *[[Das schwarz-weiß-rote Himmelbett]]* (1962)
* *[[Venusberg (film)|Venusberg]]* (1963)
* *[[Tonio Kröger (film)|Tonio Kröger]]* (1964)
* ** (1965)
* *[[Wälsungenblut]]* (1965)
* *[[Once a Greek (film)|Once a Greek]]* (1966)
* *[[Der Lügner und die Nonne (film)]]* (1967)
* *[[Die Ente klingelt um ½ 8]]* (1968)
* *[[The New Adventures of Snow White]]* (1969)
* *[[Slap in the Face (film)|Slap in the Face]]* (1970)
* *[[Women in Hospital]]* (1977)

## Izvori

## Vanjske veze
*
Sergej Bondarčuk

**Sergej Fjodorovič Bondarčuk** (, ; Bilozerk, 25. septembar 1920 — Moskva, 20. oktobar 1994) je bio sovjetski režiser, scenarista i glumac.

## Biografija
Bondarčuk je rođen u selu Bilozerka blizu Hersona. Detinjstvo je proveo u gradovima Jejsk i Taganrog, gde je završio školu. Njegova prva uloga je bila u Taganroškom pozorištu 1937. Studije je nastavio u glumačkoj školi u Rostovu na Donu (1938—1942). Nakon studija bio je regrutovan u Crvenu armiju, a iz vojske je pušten 1946.

U svojoj 32. godini je postao najmlađi sovjetski glumac koji je ikada dobio najviše odlikovanje Narodnog umetnika Sovjetskog Saveza. Godine 1955. glumio je sa budućom suprugom Irinom Skobcevom u *„[[Otelo (film)|Otelu]]“*, sa kojom se venčao 4 godine kasnije. Prethodno je bio u braku sa Inom Makarovom, majkom njegove starije kćerke *„[[Natalija Bondarčuk|Natalije]].

Bondarčuk je slavu na zapadu stekao filmom *„Rat i mir“* po romanu [[Lav Tolstoj|Lava Tolstoja]], koji je u originalnoj verziji trajao više od 10 sati i bilo je potrebno sedam godina da se film završi. Film, u kom je Bondarčuk bio i reditelj i tumač lika [[Pjer Bezuhov|Pjera Bezuhova]], osvojio je [[Oskar za najbolji strani film|Oskara za najbolji strani film]]. Godinu dana kasnije, glumio je Ivana Martina u jugoslovenskom filmu *„bitka na Neretvi“*.

Njegov prvi film na [[engleski jezik|engleskom jeziku]] je bio *„Vaterlo“* iz 1970, koji je producirao [[Dino De Laurentis]]. Film je bio upamćen po po epskim scenama borbe, ali nije uspeo da privuče publiku. Bondarčuk je iste godine postao član [[Komunistička partija Sovjetskog Saveza|KPSS]], a sledeće godine je izabran za predsednika Saveza kinematografa. Bondarčuk je nastavio karijeru uz više politički orijentisane filmove. Pre nego što je smenjen sa mesta predsednika Saveza kinematografa, snimio je film *„Boris Godunov“*.

Njegov poslednji film, drugi po redu na engleskom jeziku, je bila adaptacija romana [[Mihail Šolohov|Mihaila Šolohova]] *„Tihi Don“*, sa [[Rupert Everet|Rupertom Everetom]] u glavnoj ulozi. Film je bio smiljen tokom 1992. i 1993, ali je premijeru imao tek novembra [[2006]]., zbog nesuglasica sa ko-producentskim italijanskim studiom zbog nepovoljnih uslova u ugovoru za film, pa su filmske trake ostale zaključane u sefu, čak i nakon smrti Bondarčuka usled [[srčani udar|srčanog udara]].

Sergej Bondarčuk je sahranjen u [[Moskva|Moskvi]]. Njegova kćerka Natalija je glumila glavnu žensku ulogu u filmu *„Solaris“* [[Andrej Tarkovski|Andreja Tarkovskog]], dok je njegov sin [[Fjodor Bondarčuk]] (igrao je zajedno sa ocem u *„Borisu Godunovu“*) popularan ruski glumac i režiser poznat po svom filmu *„9. četa“''. Juna 2007. bivša supruga Ina Makarova je otkrila bronzanu statuu Segeja Bondarčuka u njegovom rodnom Jejsku.

## Filmovi

## Reference

## Vanjske veze

* 
* War and Peace of Sergei Bondarchuk
Maria Callas

**Maria Callas** [məˈriə ˈkæləs] (**Μαρία Κάλλας** [marˈia ˈkalːas]; rođeno ime **Μαρία Άννα Σοφία Σεσιλία Καλογεροπούλου**; New York, 2. decembra 1923. – Pariz, 16. septembra 1977.), grčko-američka sopranistica. Veoma priznata i utjecajna operna pjevačica 20. stoljeća. Njezina tehnika belkanta, glas velika opsega i dramske interpretacije bili su hvaljeni od kritike. U izrazito široku repertoaru nastupala je u najrazličitijim ulogama, od klasične opere serije do opera s belkantom u djelima Donizettija, Bellinija i Rossinija i dalje, pa do onih Verdija i Puccinija, dok se na početku karijere posvetila muzičkim dramama Wagnera. Njezini muzički i dramski talenti doveli su do toga da je prozovu *Božanstvena* (*La Divina*).

## Vanjske veze

* 
* Maria Callas Museum
* 
* Public domain music recordings
*
Gawain

**Gawain** (ili *Gawaine*, *Gauvain*, *Gwalchmai*, *Walewein*, *Gawayne*, *Walgan*) je jedan vitezova Okruglog stola iz legende o Kralju Arthuru.

Njega se najčešće opisuje kao sina orknejskog Kralja Lota i Arthurove sestre Morgause. On se pojavljuje i igra brojne važne zadaće u gotovo svim glavnim srednjovjekovnim i novovjekim arturovskim avanturama. Čak je štoviše—više srednjovjekovnih balada posvećeno Gawainovim avanturama, nego bilo kojeg drugog Arthurovog viteza, uključujući Lancelota, Tristana i Galahada.

Čak i u baladama koje nisu specijalno fokusirane na njegove avanture, Gawain često igra rolu snažnog pomoćnika i saveznika. Tako se naprimjer u Percivalu Chrétien de Troyes, više od polovice pripovijesti fokusira na Gawaina, a ne na naslovni lik. Isto tako i u Maloryjevom epu Le Morte Darthur Gawain figurira kao ključni čovjek u potrazi za Svetim gralom. Njegovo ponašanje i karakter pomalo variraju od priče do priče, ali čak i u onima u kojima nije rangiran kao najbolji Arthurov vitez, on je i dalje jedan od najvažnijih.

Gawainova važnost u svijetu arturovskih legendi proizlazi dijelom iz njegove familijarne povezanosti sa Arthurom, koja se bazira na onom što je o njemu napisao Geoffrey od Monmoutha u svojoj pseudohistoriji  Historia Regum Britanniae.

Njegov lik se prvi put u historiji pojavio u velškom epu *Culhwch and Olwen* (Kiluh i Olven) pod imenom **Gwalchmai**.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Gawain'' na portalu Camelot Project
Olga Petrović Njegoš

**Olga Petrović Njegoš** (Cetinje, 19. mart 1859 — Venecija, 21. septembar 1896) je bila kći knjaza Danila I i Darinke Petrović Njegoš. Bila je njihovo jedino dete. Posle atentata i ubista Danila I, Nikola I Petrović je Olgu i njenu majku proterao iz Crne Gore. Imala je samo godinu dana kada je izgubila oca i kada je zauvek otišla iz Crne Gore.

## Biografija
Sa svojom majkom, Darinkom, Olga je napustila Crnu Goru 1860. Nežna princeza je najveći deo života provela u Veneciji, gde je i umrla. Princeza Olga je 18 godina posle smrti svog oca po zakonu trebala stupiti na vlast, a do tada da vlada Namesništvo ili njena majka. Međutim, proteravši ih, Nikola I im je zabranio dolazak u Crnu Goru. Princeza Olga je bila princeza bez zemlje i nijedan kraljevski dvor je nije hteo, dok su se kćeri kralja Nikole udavale jedna po jedna.

Umrla je u 37. godini života, 21. septembra 1896. godine u Veneciji, ne zapamtivši svoju domovinu. Nikada se nije vratila u domovinu, a njeni posmtrni ostaci su sahranjeni na Cetinju pored posmrtnih ostataka njene majke i njenog oca.

## Reference

## Vanjske veze

* VLADARSKA KUĆA PETROVIĆ-NjEGOŠ 
* findagrave.com/Olga Petrovic-Njegos
Grandidierov baobab

**Grandidijeov baobab** (), najveća je i najpoznatija od šest madagaskarskih vrsta baobaba. Endemska je vrsta Madagaskara, i smatra se ugroženom. Ovaj baobab dobio je ime u čast francuskog botaničara i istraživača, Alfreda Grandidijea (1836–1921).

## Galerija

Slika:Adansonia grandidieri01.jpg|Avenija Baobaba, Madagaskar
Slika:Adansonia grandidieri02.jpg|Avenija Baobaba, Madagaskar
Slika:Adansonia grandidieri03.jpg|Grandidijeovi baobabi
Adansonia  grandidieri MHNT.BOT.2025.17.3.jpg|*Adansonia  grandidieri* - Museum specimen - fruit
Pedra Azul

**Pedra Azul** (portugalski za "plava stijena") je brazilska općina u državi Minas Gerais, smještena na sjeveroistoku države, u oblasti doline Jequitinhonha.  Godine 2007. je imala 24.851 stanovnika na površini od 1,619&nbsp;km².

Grad pripada mezoregiji Jequitinhonha i mikroregiji Pedra Azul.  Sjedište općine je na nadmorskoj visini od 617 metara.  Općinom je postala 1911.  Opčćina je smještena 16&nbsp;km. istočno od značajne auto-ceste BR-116 koja spaja Rio de Janeiro sa Salvadorom. Granica sa državom Bahia je 49&nbsp;km. sjeveroistočno.

Pedra Azul je također statistička mikroregija koja uključuje sljedeće općine: Cachoeira de Pajeú, Comercinho, Itaobim, Medina i Pedra Azul.

Glavna ekonomska aktivnost su stočarstvo i poljoprivreda.  BDP je bio oko R$111,200,000 (2005).  Godine 2006. su tamo poslovale dvije banke.  U ruralnim oblastima ima oko 570 farmi gdje je zaposleno oko 1700 ljudi.  Postoji oko 58 traktora, odnosno 1 na svakih 10 farmi.  Glavne poljoprivredne kulture su banana, kava, marakuja, grah, manioka i kukuruz.  Zdravstvene usluge pruža 10 klinika i 1 bolnica sa 66 kreveta.  Rejting općinskog HDI je bio 0,660.  To je Pedru Azul učinilo 709. od 853 općina države, pri čemu je Poços de Caldas bila prva sa 0,841 i Setubinha posljednja sa 0,568. (V. Frigoletto za potpuni popis).

## Izvori

* Statistics from IBGE
Tristan

**Tristan** (latinski i keltski: *Drustanus*, velški: *Trystan*) ili **Tristam** je jedan vitezova Okruglog stola iz legende o Kralju Arthuru.

Tristanov i Izoldin konflikt između ljubavi i odanosti, jedna je od klasičnih pripovijesti zapadne književnosti. Na njih se u arturovskoj tradiciji, nadovezuju kao dopuna (i rivali) Lancelot i Guinevere. Osnovna nit te priče je tragična ljubav, ili ljubav prema pogrešnoj osobi - Tristan herojski nećak kornvalskog Kralja Marka, poslan je u Irsku kako bi dopratio kćer irskog kralja, prekrasnu Izoldu, do Cornwalla da postane nevjesta njegova ujaka. U većini verzija desi se, da za vrijeme tog puta, Tristan i Izolda slučajno (zajedno) ispiju ljubavni napitak, kako bi osigurali Izoldinu sreću u braku sa Markom, pa se zaljublju.

Kako Izolda  i pored toga što je zavoljela Tristana, nije mogla prekršiti obećanje dato Marku da će se udati za njega, dvoje ljubavnika provode ostatak svog života pokušavajući potajno zadovoljiti svoju uzajamnu želju i strast, ali tako da to ne sazna Mark ili kornvalski dvor.

Priča o neizdrživoj strasti pokazala se neodoljivom umjetnicima svih medija, od književnosti, likovne umjetnosti do muzike. Kulminacija tog procesa je činjenica da je danas Wagnerova opera Tristan i Izolda poznatija od priče na kojoj se bazira libreto, a to je tekst Gottfrieda von Strassburga iz 13. vijeka.

Gotovo sve verzije legende vrte oko teme konflikta između romantične ljubavi i političke odanosti, iako niti dvije priče ne tretiraju tu temu identično.

I danas brojni naučnici lome koplja oko geografskog porijekla te legende, po jednima priča je keltskog porijekla, dakle iz Irske ili Britanije, a po drugima ona je iz Perzije.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Tristan and Isolt'' na portalu Camelot Project
Državni park Pedra Azul

**Državni park Pedra Azul** () je državni (nacionalni) park u državi Espírito Santo u Brazilu.

## Lokacija
Državni park Pedra Azul je osnovan 1991. godine u svrhu zaštite prirodne baštine regije, a posebno Pedre Azul (Plave stijene), granitne stijene koja doseže nadmorsku visinu od 1822 m. Park zahvaća područje od 1240 ha. Prosječne temperature u parku dosežu od 7,3 do 27,8 stupnja Celzija. Nadmorska visina je u rasponu od 1250 m u centru za posjetitlje, pa do 1909 na vrhu Pedra das Flores. Park pokriva područja općina Domingos Martins i Vargem Alta. Postao je dio Centralnog atlantskog šumskog ekološkog koridora, stvorenog 2002.

## Galerija

Datoteka:The blue Rock.jpg|Plava stijena
Datoteka:Lizard Rock attached to the Blue Rock.jpg|Gušterova stijena uz Plavu stijenu
Datoteka:The lizard Rock attached to the Blue Rock.jpg|Gušterova stijena uz Plavu stijenu
Datoteka:Natural Pool on Blue Rock.jpg|Prirodni bazen u Plavoj stijeni
Datoteka:Pedra Azul, Brazil.jpg|Plava stijena sa Tamnog jezera


## Reference

## Vanjske veze

*
*
Marakuja

**Marakuja** (, ili **gospodinova krunica**) je biljna vrsta iz porodice Passifloraceae. Domovina ove voćke je Paragvaj, Brazil i sjeveroistočna Argentina (pokrajine Corrientes i Misiones).

Imena za ovu voćku nisu jedinstvena. U Uj. Kraljevstvu i SAD-u je zovu *passion fruit*, u Australiji i na Novom Zelandu je *passionfruit*, u dijelu Južne Amerike i i Južnoj Africi je *granadilla*, u Izraelu je *pasiflora*, u Venezueli je *parchita*. Ime *maracujá* je u Brazilu, Ekvadoru, Peruu i Paragvaju, *maracuyá* u Peruu, Kolumbiji i Panami, havajsko ime je *lilikoi*, zimbabveski jezik shona ju zove *magrandera*, indonezijsko ime je *markisa*, a na vijetnamskom se zove *lạc tiên*, *chanh dây* i *chanh leo*. Komercijalno ju se uzgaja zbog njena ploda. Uzgaja ju se u krajevima koji nikad nemaju mraza u Indiji, na Šri Lanci, Novom Zelandu, Karibima, u Brazilu, Kolumbiji, Ekvadoru, Indoneziji, Peruu, Kaliforniji, Floridi, na Haitiju, Havajima, Australiji, u istočnoj Africi, Meksiku, Izraelu, Kostarici i u Južnoj Africi. 

Oblik marakujina ploda može biti okrugao i ovalan. Boja mu može biti od žute i ili tamnoljubičaste kad sazrije. Tvrdoća može varirati, pa plod može biti i mek i tvrd. Unutarnji dio ploda je sočan i pun brojnim sjemenaka. Plod se može jesti, od njega se vadi sok, a često ga se dodaje inim vrstama voća radi poboljšanja okusa. Da bi se jelo voće, trebalo bi se zreli plod ostaviti nekoliko dana radi povećanja razine sladora i poboljšanja okusa.

Dva pojavna oblika marakuje se razlikuju po vanjštini. Svijetložuta inačica je poznata kao zlatna marakuja (eng. *Golden Passion Fruit*). Može narasti do veličine grejpfruta (limunike). Kora je glatka, sjajna. Koristi ju se podloga za ljubičastu marakuju u Australiji. Tamnoljubičasta marakuja je manje od limuna, manje je kisela od žute maracuje, a bogatija je okusa i mirisa.
U Kolumbiji se ljubičastu marakuju zove *gulupa*, radi razlikovanja od žute marakuje.

Ljubičastim vrstama se našlo da sadrže tragove cijanogeničnih glikozida u kori.


Datoteka:Passiflora edulis f. edulis Sims.jpg|Passiflora edulis formae edulis
Datoteka:Passiflora edulis forma flavicarpa.jpg|Passiflora edulis formae flavicarpa


## Izvori

## Vanjske veze
* Passion Fruit , činjenice o marakuji
;Ostali projekti
Yelina Salas

Detektiv **Yelina Salas** je izmišljeni lik policijske detektivke u američkoj TV-seriji ** koju je tumačila Sofia Milos. Predstavljala je jednog od protagonista serije u prve tri sezone, da bi se potom povremeno pojavljivala u nekoliko kasnijih epizoda.

Yelina Salas je na početku serije sa glavnim likom Horatiom Caine vezana ne samo poslovno - kao detektivka koja forenzičkom timu pomaže u istragama - nego i rodbinski, s obzirom da je bila udana za Horatiovog pokojnog brata Raymonda Cainea, sa kojima ima sina, Horatiovog nećaka Raya Juniora. Horatio se prema njoj odnosi zaštitnički, nastojeći je zaštititi od posljedica muževih kriminalnih, ali i preljubničkih aktivnosti, a sam odbija priliku da sa njom ode u krevet, iako priznaje da je u nju bio zaljubljen. Kada se ispostavi da je njen muž živ, odnosno prebiva u Rio de Janeiru odlazi sa njim živjeti, ostavivši vidno utučenog Cainea koji započinje ljubavnu vezu sa Marisol Delko, sestrom svog kolege Erica, dijelom i zbog njene fizičke sličnosti sa Yelinom.

Horatio je ponovno sreće kada zajedno sa Ericom ode u Rio de Janeiro kako bi se obračunao sa Antoniom Riazom, vođom narko bande Mala Noche koja je skrivila Marisolinu smrt. Tamo pomaže spasiti Raya Juniora od Riaza, koji je dječaka nastojao učiniti članom svoje bande. Nakon tih događaja se Yelina i Ray Junior vraćaju u Miami. Tamo Yelina počinje raditi kao privatni detektiv i povremeno sa Caineom surađuje u nekoliko istraga.

## Vanjske veze
*
Sofia Milos

**Sofia Milos** (27. septembar 1969 -) je švicarska glumica italijansko-grčkog porijekla najpoznatija po ulozi Yeline Salas u TV-seriji **.

## Filmografija

### Film

### Televizija

## Reference

## Vanjske veze

*
*
Pakt iz Puntofija

**Pakt iz Puntofija** (španjolski: *Pacto de Puntofijo*) bio je formalni dogovor predstavnika triju najvećih venezuelanskih stranaka potpisan 31. listopada 1958. godine, a na kojemu su se čelnici stranaka obvezali da će poštovati rezultate općih izbora u prosincu iste godine i očuvati demokratski sustav. Sporazum je potpisan na imanju Puntofijo u Caracasu, čiji je vlasnik bio Rafael Caldera, jedan od potpisnika sporazuma, a kao stranke potpisnice bile su Demokratska akcija (predsjednik Rómulo Betancourt), COPEI (predsjednik Caldera) i Demokratsko-republikanska unija (predsjednik Jóvito Villalba).

Osim priznavanja rezultata izbora i očuvanja demokratskog sustava, pakt je osiguravao da će stranke zajednički sprječavati jednostranačku hegemoniju, zajedničku suradnju protiv uspostave diktature te raspodjelu dobiti od trgovine naftom, koja će s vremenom postajati okosnica venezuelanskog gospodarstva.

Potpisivanje pakta bila je posljedica državnog udara u kojemu je svrgnut diktator Marcos Pérez Jiménez, a danas ga se smatra kao dokumentom koji je uveo stabilnu demokraciju u Venezueli, odnosno omogućio politički najstabilniji period u historiji te zemlje. Inicijalno bez znalajne opozicije, izuzev nekih ljevičarskih novinara koji su prigovarali na isključivanje komunista iz dogovora, pakt je s vremenom postao direktni uzrok dugotrajnog gerilskog rata koji se vodio sve do sredine 70-ih godina. Naime, iako je imao izvanredne temelje za razvoj demokracije, pakt je nakon odgređenog vremena postao protekcionistički dokument temeljem kojega su se dominantne stranke AD i COPEI održavale na vlasti u politički nestabilnom razdoblju.

Njegov postepeni pad, pojačan velikom naftnom i gospodarskom krizom koja je pogodila zemlju, uslijedio je tokom 80-ih i 90-ih godina, kada je *puntofijismo* (sh. puntofihizam) nailazio na sve veće kritike među opozicijom i narodom. Situaciju je krajem 90-ih godina iskoristio Hugo Chávez, koji je na platformi rušenja paktovskog protekcionizma 1999. godine postao predsjednik. Iako je inicijalno uživao enormnu podršku, Chávez je ne samo raskinuo s puntofihizmom, već je uništio kakvu-takvu demokraciju koja je postojala u Venezueli, vrativši ju ponovo u period autokratske diktature.
Kralj Mark

**Kralj Mark** od Cornwalla (latinski: *Marcus*, kornijski: *Margh*, velški: *March*, keltski: *Marc'h*) je jedan od likova iz legende o Kralju Arthuru.

Mark je bio brat Tristanove majke, koja se zvala **Elyzabeth** kao u Maloryjevom epu Le Morte Darthur, ili **Blanscheflur** (u Tristanu Gottfrieda von Strassburg), ili **Blauncheflour** (u epu Sir Tristrem) i Tristanov ujak.

Mark se pojavljuje u starokeltskim triadama o Tristanu kao jedan od tri najmoćnija britanska svinjogojca. Velški ep *Drystan son Tallwch* bio je izvor za epizodu u poemi Johna Masefielda *Tristan i Izolda*, gdje se Arthur pojavljuje kao jedan od Markovih dvorskih kapetana. Postoji nekoliko dokaza da je stvarni Mark, bio velški plemić - *March*, sin Meirchyawn.

U hagiografiji velškog sveca i kornvalskog zaštitnika Paula Aureliana, koju je napisao monah Wrmonoc u 9. vijeku, kralj Mark se identificira sa Cunomorusom (velški: *Kynvawr*), koji je vladao Cornwallom početkom 6. vijeka, i vjerojatno stolovao u zamku Dore (današnja gradina kod Foweya).

Kralj Mark koji se u srednjovjekovnim legendama o Tristanu i Izoldi pojavljuje kao Tristanov rival, u stvarnosti je bio plemić žrtva tragičnih okolnosti, zbog kojih se više nije ponašao kako dolikuje vitezu.

Njegovim likom bavili su se i suvremeni književnici kao Thomas Hardy, John Updike i mnogi drugi.

## Reference

## Vanjske veze

* ''King Mark of Cornwall'' na portalu The Camelot Project, The University of Rochester
Gareth

**Gareth** (zvan *Beaumains* - *Bjeloruki*) je jedan vitezova Okruglog stola iz legende o Kralju Arthuru.

Gareth je najmlađi brat Sir Gawaina i sin orknejskog Kralja Lota i Morgause. On igra značajnu ulogu u Maloryjevom epu Le Morte Darthur. U tom djelu je Gareth oslikan kao primjer kavalira i viteza, suborca i vjernog pratioca Lancelota. Čovjeka koji se kavalirski odnosi prema Lynette, unatoč tome što ga ona vrijeđa i ne haje za njega. Ta slika Garetha, koja izbjegava čak i svoju braću kad se ne ponašaju dovoljno viteški i kavalirski, jedan je od elemenata koji se spajaju u posljednjim scenama Le Morte Darthur kao uvod u tragičan završetak.

Zaslijepljeni Lancelot slučajno ubija Garetha, kad je spašavao Guineveru sa kolca na kom je bila zavezana. Kad je za to čuo njegov brat Gawain, okrenuo se protiv Lancelota i zatražio od Kralja Arthura da ga pronađe i kazni. Na taj je način pripremio teren za svog častohlepnog polubrata Mordreda.

U Alfred Tennysonovom romanu *Idylls of the King* - Gareth se baš kao i svi u Camelotu, ne pokazuje onakvim kakvim se čini. Jer se pokazao boljim nego kakvim ga je ocrtala  oštra jezičina Lynette, a i od predrasuda koje o njemu ima Kay, kad je pobjedio čitav niz viteških protivnika i spasio Lyonoru.

Njegovim likom bave se i suvremeni autori kao T. H. White u romanu The Once and Future King i Edith Ditmas u romanu *Gareth of Orkney* iz 1956.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Gareth and Lynette'' na portalu Camelot Project
Tim Speedle

**Timothy "Tim" Speedle**, poznat i po nadimku **Speed**, je izmišljeni lik policijskog detektiva i forenzičara u američkoj TV-seriji ** koga je tumačio Rory Cochrane.

Speedle je radio kao forenzičar u policiji St. Petersburga prije nego što se priključio Policiji Miami-Dadea gdje je ga je u svoj tim uzeo Horatio Caine. Speedle se tamo istakao ležernim odnosom prema svom radu, koga, za razliku od svojih naukom fasciniranih kolega, smatrao tek sredstvom za plaćanje računa, a na posao dolazio motociklom. Usprkos toga, postao je izuzetno blizak sa Ericom Delkom koji mu postaje najbolji prijatelj. Zajedno sa njime se našao u noćnom klubu za vrijeme podmetnutog požara, gdje je upravo njegova domišljatost omogućila spašavanje posjetitelja, a sam Speedle, iako je događajima duboko traumatiziran, poslije inzistirao da sudjeluje u istrazi.

Speedle, iako talentiran za svoj posao, je svoju ležernost iskazivao i kroz neopreznost u čuvanju i održavanju opreme, a što je na kraju imalo i kobne posljedice kada mu se prilikom pljačke draguljarnice zaglavio službeni pištolj. Zbog toga su pljačkaši uspjeli ustrijeliti, te je od rana umro na rukama Horatia Cainea.

Speedleova smrt je teško pogodila ostatak tima, koji mu i dalje održava svojevrsni oltar u obliku ormarića sa njegovim stvarima. Godinama nakon njegove smrti je Delko još uvijek traumatiziran, te počinje halucinirati kako je Speedle živ, a što će ga kraju dovesti do toga da otkrije pronevjeru u vlastitom uredu.

## Pozadina

Lik Tima Speedlea je likvidiran na zahtjev glumca Roryja Cochranea, koji je nakon prve dvije sezone bio previše iscrpljen ritmom snimanja te smatrao da mu ono priječi filmske angažmane.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Rory Cochrane

**Rory Cochrane** (28. februar 1972 - ) je američki glumac najpoznatiji po ulozi forenzičara Tima Speedlea u TV-seriji **.

## Filmografija

### Film

### Televizija

## Izvori

## Vanjske veze

*
*
Izolda

**Izolda** ili **Iseult** (sa varijacijama *Iseo*, *Yseult*, *Isode*, *Isoude*, *Esyllt*, *Isotta*) je bila kći irskog kralja **Anguisha**, obećana nevjesta kornvalskom Kralju Marku, beznadno zaljubljena u Tristana, nakon što je na putu za kornvalski dvor zajedno s njim popila ljubavni napitak. Kad je čula za Tristanovu smrt, umrla je slomljena srca.

Tristan i Izolda poznati kao veliki ljubavnici iz legende o Kralju Arthuru, samo su starija verzija priče o Lancelotu i Guinevere.  Priča o njihovoj tragičnoj ljubavi bila je tema brojnih srednjovjekovnih i novovjekih balada. Srednjovjekovne verzije se ponekad dijele u dvije grane, zvane dvorske i narodske verzije. Primjer prve verzije je ep - *Tristan* anglonormanskog pjesnika Thomasa, napisan u drugoj polovici 12. vijeka. Njegova verzija je utjecala na Gottfrieda von Strassburga, koji je svog Tristana, jednu od velikih srednjovjekovnih romansi napisao u prvoj dekadi 13. vijeka i staronordijsku sagu - *Tristram*, napisanu oko 1226.

Tristanov i Izoldin konflikt između ljubavi i odanosti, jedna je od klasičnih priča zapadne književnosti. Bit te priče je tragična ljubav, prema pogrešnoj osobi - Tristanu nećaku kornvalskog Kralja Marka, kog je ujak poslao u Irsku kako bi mu dopratio nevjestu na vjenčanje.Za vrijeme tog puta, Tristan i Izolda slučajno (zajedno) ispiju ljubavni napitak, kako bi osigurali Izoldinu sreću u budućem braku, pa se zaljublju.

Njeno ime nije irskih korijena, već izvedeno iz keltskog **Adsiltia** (ona u koju se zagledao). Iako se u irskom selu Chapelizod, pored Dublina, tvrdi da ona vuče svoje korijene i ime iz tog mjesta.

## Povezano
*Tristan

## Reference

## Vanjske veze

* ''Iseult'' na portalu The Camelot Project, The University of Rochester 
* ''Tristan and Isolt'' na portalu Camelot Project