open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Joseph Burstyn, Inc. v. Wilson

**Joseph Burstyn, Inc. v. Wilson** je presuda koju je istoimenom sporu američki Vrhovni sud donio 26. maja 1952. godine i kojom su stvoreni uvjeti za značajno ublažavanje 
dotadašnjih standarda filmske cenzure u SAD.

Spor je nastao zahvaljujući *[[L'amore (film, 1948)|L'amore]]*, italijanskom omnibus filmu Roberta Rossellinija, čiji je segment pod naslovom *Miracolo* () sadržavao segment u kome skitnica, lažno se izdajući za Svetog Josipa, seksualno iskorištava slaboumnu seljanku. Taj je film u novembru 1950. godine u New Yorku prikazao nezavisni distributer Joseph Burstyn. Sadržaj filma je, pak, izazvao žestoke reakcije konzervativnih katoličkih krugova okupljenih u Nacionalnu legiju pristojnosti. Ona je film proglasila bogohulnim i zahtijevala njegovu zabranu. Tom su zahtjevu udovoljile vlasti države New York, odnosno Ministarstvo obrazovanja koje je 16. februara 1951. godine donijelo rješenje o zabrani prikazivanja.

Burstyn je sa zabranama već imao iskustva, kao i sa uspješnom sudskom parnicom kojom je ishodio dozvolu za prikazivanje francuskog filma *[[Remous]]* 1939. godine. I u ovom slučaju je pokrenuo spor, ustvrdivši da odluka njujorških vlasti predstavlja povredu američkog Ustava, odnosno Prvog amandmana koji jamči slobodu izražavanja. Dotadašnja sudska praksa u SAD je, međutim, držala da se Prvi amandman ne odnosi na filmsku djelatnost, a za što je kao presedan služila presuda Vrhovnog suda u slučaju Mutual Film Corp. v. Industrial Commission of Ohio iz 1915. godine.

Burstyn je izgubio parnice na nižim sudovima, koji su dali za pravo njujorškim cenzorima, ali se žalio sve do Vrhovnog suda. Tamošnjim sucima je, pak, najviše u oči zapala odredba Zakona o obrazovanju Države New York, na kome su se temeljile ovlasti cenzora da zabranjuju filmove; prema njoj se film morao zabranjivati ukoliko je njihov sadržaj bio "opscen, nepristojan, nemoralan, neljudski ili bogohulan". Oni su na kraju zaključili da je zakon nespojiv sa načelima Prvog amandmanima, te su Burstynu dali dozvolu za prikazivanje, a zakon proglasili neustavnim i neprimjenjivim. Time je ne samo oborena presuda iz 1915. godine, nego ustanovljeno načelo prema kome film kao djelatnost uživa zaštitu Prvog amandmana.

Tako je stvoren presedan koji će sa vremenom koristiti brojni drugi sineasti, odnosno koji će tokom sljedećih godina i decenija omogućiti naglu liberalizaciju sadržaja kako u američkim filmovima tako i na repertoaru američkih kino-dvorana. 

## Vanjske veze
* 
* First Amendment Center 
* Freedom Forum: ''Landmark decision brought freedom to films'' 
* ''L'Amore'' (1948) at Internet Movie Database
Dsungaripterus

***Dsungaripterus*** je bio rod pterosaura sa prosječnim rasponom krila od 3 metra. Tokom rane krede nastanjivao je područje današnje Kine, gdje je pronađen u slivu rijeke Junggar.

## Otkriće i vrste

Yang Zhongjian je 1964. dao naziv rodu *Dsungaripterus*. Naziv roda kombinira upućivanje na sliv rijeke Junggar sa latiniziranim grčkim *pteron*, što znači "krilo". Nomenklaturni tip je *Dsungaripterus weii*, a naziv vrste dat mu je u čast paleontologa C.M. Weia iz Paleontološkog odjela Instituta za nauku Biroa za naftu u Xinjiangu. Holotip je **IVPP No. V-2776**, nepotpuna lubanja i skelet. Od 1973. je pronađeno više materijala, uključujući i gotovo potpune lubanje.

Peter Galton je 1980. preimenovao *Pterodactylus brancai* (Reck 1931), formu iz jedne kasnojurske afričke formacije, u *Dsungaripterus brancai*, ali se ta identifikacija sada obično odbacuje. Natasha Bakhurina je 1982. imenovala novu vrstu, *Dsungaripterus parvus*, na osnovu manjeg skeleta iz Mongolije. Ona je kasnije preimenovana u "Phobetor", zauzet naziv, a 2009. se pokazalo da je identična rodu *[[Noripterus]]*. U Koreji je 2002. prijavljena jedna kost krila roda *Dsungaripterus*.

## Izgled
*Dsungaripterus weii* je imao raspon krila od 3 do 3,5 metra. Lubanja, duga 40 do 50&nbsp;cm, imala je nisku koštanu krestu, koja se protezala od osnove lubanje do polovine kljuna. Glava i vrat *Dsungaripterusa* zajedno su imali dužinu od gotovo jednog metra. Njegova najupadljivija osobina bile su njegove duge i uske čeljusi zakrivljene prema gore, sa šiljastim vrhom, zbog čega su podsjećale na pincetu. Nije imao zube u prednjem dijelu čeljusti, kojima se vjerojatno služio za uklanjanje školjki i crva iz pukotina u kamenu i/ili pješčanih, muljevitih plaža koje je nastanjivao. U stražnjem dijelu čeljusti imao je zdepaste, ravne zube, prilagođene drobljenju oklopa školjki.

## Filogenija

Yang klasificira *Dsungaripterusa* kao pripadnika Dsungaripteridae. Dolje je kladogram koji prikazuje filogenetsku poziciju *Dsungaripterusa* unutar Neoazhdarchia prema Andres i Myers (2013).
	

## Povezano
* Popis pterosaura

## Reference
Joseph Burstyn

**Joseph Burstyn** (1900 - novembar 1953) bio je američki poduzetnik, poznat po distribuciji evropskih filmova na američko tržište 1940-ih i 1950-ih, ali najviše po pokretanju parnice *[[Joseph Burstyn, Inc. v. Wilson]]* koja je dovela do promjena standarda filmske cenzure.

Burstyn se rodio u Poljskoj, a karijeru je započeo kao menadžer jidiš teatara u New Yorku. Filmskom distribucijom se počeo baviti 1930-ih zajedno sa Arthurom Mayerom.

Godine 1950. je u New Yorku započeo prikazivanje ''Amore'', italijanskog filma u režiji Roberta Rossellinija. Segment Miracolo (), u kome skitnica seksualno iskorištava slaboumnu seljanku izdajući se za Svetog Josipa, je razbjesnio konzervativne katoličke krugove. Pod pritiskom Nacionalne legije pristojnosti su vlasti države New York zabranile prikazivanje. Burstyn je pokrenuo parnicu koja je došla do Vrhovnog suda. On je odlučio kako je film djelatnost zaštićena Prvim amandmanom američkog Ustava, odnosno da se na njega mora primjenjivati načelo slobode izražavanja. Time je oborena presuda Mutual Film Corp. v. Industrial Commission of Ohio iz 1915. godine koja je dala ustavnu podlogu za filmsku cenzuru.

Burstyn je umro u avionu od koronarne tromboze za vrijeme leta iznad Atlantika.

## Vanjske veze
*Joseph Burstyn at IMDB
*List of films distributed by Burstyn and Arthur Mayer at IMDB
*List of films distributed by Joseph Burstyn Inc. at IMDB
Manevri Jugoslavenske narodne armije 1949.

**Manevri JA 1949** znani i kao **Šumadijski manevri 1949**, su bili prvi vojni manevri Oružanih snaga SFR Jugoslavije, izvedeni 1949. godine.

Šumadijski manevri su bili održani od 20. 9. do 2. 10. 1949. godine na široj prostoriji Kosmaja, Aranđelovca, Topole i Smederevske Palanke. Bili su to prvi manevri Jugoslovenske armije (JA) od njenog formiranja uz isključivo učešće operativnih armijskih jedinica. Manevri su se održavali u vreme ekonomske blokade i totalnog političkog pritiska Sovjetskog Saveza (SSSR) na Jugoslaviju, uz pojačane provokacije na granici sa NR Mađarskom, NR Bugarskom i NR Albanijom. Manevri su predstavljali veliku smotru i proveru borbenog i tehničkog razvoja jedinica, rada starešina i osposobljenosti Armije za odbranu nacionalne nezavisnosti, slobode i teritorijalnog integriteta zemlje u uslovima sve izraženijeg vojno-političkog pritiska. Na manevrima je učestvovalo oko 20.000 vojnika i starešina. Pred Vrhovnim komandantom Josipom Brozom Titom je održana smotra svih jedinica, učesnica manevra. Saznanja, pouke i stečena iskustva uneta su u odgovarajuća borbena pravila i doktrinarne stavove za upotrebu kopnene vojske (KOV) i ratnog vazduhoplovstva (JRV).

## Reference

## Literatura
*
Nacionalna legija pristojnosti

**Nacionalna legija pristojnosti** () je bila američka konzervativna, pretežno katolička organizacija, koja je djelovala od 1933. do 1980. godine, nastojeći kao grupa za pritisak sadržaj filmova dostupnih tadašnjoj publici što je moguće više uskladiti sa naukom i službenim stavovima Katoličke crkve, odnosno ukloniti sadržaj koji je smatran "nemoralnim" i štetnim po duhovno zdravlje društva.

Osnovana je 1933. godine pod imenom **Katolička liga pristojnosti** () grupa američkih katoličkih biskupa na čelu sa Johnom T. Nicholasom, nadbiskupom Cincinnatija. Poticaj je dao papa Pio XI, odnosno njegov predstavnik u SAD Amleto Giovanni Cicognani u govoru na skupu katoličkih dobrotvornih udruženja, na kome je upozorio da sadržaj tadašnjih filmova predstavlja "pokolj mladosti", odnosno da se "filmovi moraju očistiti". Nicholas je osmislio zakletvu koju su polagali novi članovi, i kojom su se obavezivali da će bojkotirati  "nepristojne" i "nemoralne" filmove. Kako bi olakšao identifikaciju takvih filmova, Legija je stvorila sistem filmskih rejtinga sa tri oznake - "A" za svima podobne, "B" za podobne odraslima i "C" za nepodobne, odnosno "osuđene" filmove.

Legiji su podršku dali i konzervativni Jevreji i protestanti te je sljedeće godine promijenila ime u Nacionalna liga pristojnosti. Tada je, prema službenim podacima, njeno članstvo brojalo između 7 i 9 miliona ljudi. Time je bojkot filmova postao ozbiljna opasnost za vodeće hollywoodske studije koji su se jedva oporavljali od posljedica burzovnog kraha odnosno osjećali Veliku depresiju. To ih je potaklo da vlastiti cenzorski Kodeks, koji je bio službeno usvojen 1930. godine ali dotada uglavnom ignoriran, konačno počnu provoditi, odnosno osnuju ured za njegovu primjenu koji je vodio katolički aktivist Joseph I. Breen. Usklađenost Kodeksa sa naukom Katoličke crkve je tako sadržaj hollywoodskih filmova tokom sljedeće dvije decenije gotovo u potpunosti uskladila sa standardima na kojima je inzistirala Legija. Njene osude filmova su se u pravilu odnosile na nezavisne filmove napravljene izvan hollywoodskog sistema, odnosno strane filmove u nezavisnoj distribuciji. 

1950-ih su, međutim, ekonomske i kulturne promjene dovele do toga da pojedini hollywoodski sineasti počnu ignorirati Kodeks, a i sam Hollywood počne ublažavati njegove odredbe kako bi se prilagodi sve liberalnijim stavovima i ukusu publike. Nacionalna legija pristojnosti je zbog toga sve više dolazila u sukob sa Hollywoodom, koji će najviše eskalirati tokom spora izazvanog filmom *[[The Pawnbroker]]* 1964. godine. Dvije godine kasnije je Nacionalna legija ponovno postala ekskluzivno katolička organizacija, odnosno preimenovala u **Nacionalni katolički ured za filmove** (). Kao takva je nastavila davati službene rejtinge filmova sve do 1980. godine kada je službeno postala dio Katoličke konferencije SAD

## Vanjske veze
*The National Legion of Decency Collection at the Academy of Motion Picture Arts and Sciences (archived)
Marijan Batarilović

**Marijan Batarilović** (Bošnjaci, 11. 5. 1960 - Zadar, 12. 7. 2011), vojni pilot, bojnik Hrvatske vojske i kapetan 1. klase Jugoslavenske narodne armije.

## Biografija
Bojnik Marijan Batarilović je rođen 11. 5. 1960 godine u Bošnjacima (Vukovarsko-srijemska županija). Tokom službovanja u Jugoslavenskom ratnom zrakoplovstvu (JRZ) bio je stacioniran u Prištini na vojnom aerodromu Slatina u sklopu 83. lovačkog avijacijskog puka. Na početku rata u Hrvatskoj pridružio se novoustrojenom Hrvatskom ratnom zrakoplovstvu (HRZ). U HRZ-u je kao borbeni pilot letio na nadzvučnom avionu MiG-21, te sudjelovao u operacijama Bljesak i Oluja. Odlikovan je Medaljom za iznimne poduhvate, ordenom Nikola Šubić Zrinski, Spomenicom domovinske zahvalnosti, te medaljama Bljesak i Oluja.

Bojnik Batarilović je široj hrvatskoj javnosti postao poznat kao pilot kanadera CL-215 koji je unatoč zapovjedima, sa kolegom brigadirom Ivanom Selakom, riskirao karijeru i ugasio vatru koja je prijetila farmi Vigens kod Zadra. Učinio je to na probnom letu, kada zbog propisane procedure zrakoplov nije smio gasiti požar. Unatoč činjenici da ga je neposredni zapovjednik bojnik Davor Turković prijavio, na stranu bojnika Batarilovića je stala šira hrvatska javnost, ustavši protiv birokratskih zavrzlama i procedura koje su nerijetko kočile učinkovitu borbu protiv požara na otvorenom.

Bojnik Marijan Batarilović je umro 12. 7. 2011 od posljedica srčanog udara i to nakon povratka s probnog leta.

## Odlikovanja
*  Spomenica domovinske zahvalnosti
*  Red Nikole Šubića Zrinskog
*  Medalja Bljesak
* Medalja Oluja
* Medalja za iznimne pothvate

## Reference
Manevri Jugoslavenske narodne armije 1953.

**Manevri JNA 1953**, su bili drugi po redu vojni manevri Oružanih snaga SFR Jugoslavije izvedeni 1953. godine.

Drugi po redu vojni manevri na teritoriji SFR Jugoslavije su bili održani u septembru 1953. godine na prostoriji Koprivnice, Križevaca, Vrbovca i Zagreba. Za razliku od prvih manevara (Šumadijski manevri 1949) kada su se Jugoslavija i Jugoslovenska narodna armija (JNA) nalazile u izuzetno teškim uslovima izolacije i pritiska, manevri 1953. godine su izvođeni u znatno povoljnijim uslovima. U međunarodnim odnosima Jugoslavija je bila sve prisutnija u svetu, a u unutrašnjem razvoju zemlje već su bile prevaziđene najveće teškoće. Promene su bile izuzetne i u svim oblastima JNA. Uporedo sa usvajanjem novih saznanja o uticaju raketno-nuklearnog oružja i sredstava masovnog uništavanja, JNA se u svojoj doktrini sve više oslanjala na iskustva iz narodnooslobodilačkog rata i partizanske strategije i taktike. U vojnotehničkom pogledu, u njenom sastavu bili su već potpuno razvijeni svi moderni rodovi i službe, a svojim naoružanjem i opremom predstavljala je respektivnu snagu. Manevri u 1953. godini u mnogo čemu su premašivali manevre iz 1949 godine. Učestvovalo je oko 50.000 ljudi. Oba manevra su predstavljala novu pojavu u praksi pripremanja i osposobljavanja pripadnika JNA.

## Reference

## Literatura
*
Tranås

**Tranås** (čita se **Tranos**) je grad od 14,197 stanovnika u sredini Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Tranås od 18,119 stanovnika.

## Geografija
Tranås leži u Grofoviji Jönköping, nedaleko od ušća rijeke - Svartån u Jezero Sommen, udaljen oko 75 km sjeveroistočno od Jönköpinga.

## Historija
Tranås je dobio status trgovišta 1881. kad je imao oko 990 stanovnika, a 1919. je zajedno sa susjednim *Tranåskvarnsom* proglašen općinom kad su imali preko 5000 stanovnika, te iste godine dobio je i status grada.

Danas je Tranås Industrijski grad poznat po proizvodnji uredskog namještaja (EFG), sportskih artikala koji se brzo 
razvijao u periodu 1935. -1950.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Tranås''
Mjölby

**Mjölby** (čita se **Mjelbi**) je grad od 12,245 stanovnika u sredini Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Mjölby od 25,856 stanovnika.

## Geografija
Mjölby leži Grofoviji Östergötland, duž rijeke 
- Svartån udaljen tridesetak km jugozapadno od Linköpinga.

## Historija
Mjolby se počeo formirati kao gradsko naselje u posljednjim dekadama 19. vijeka, kao snažno željezničko čvorište na glavnoj 
pruzi Stockholm - Malmö i sporednoj Mjölby- Krylbo. Prvi gradski statut mu je izdan 1899. , a 1900. dobio je status općine, kad je imao nešto više od 2.000 stanovnika.

Povelju o status grada dobio je 1920., kada je imao 5 800 stanovnika.

Nakon Drugog svjetskog rata razvio se u Industrijski grad, i značajno povećao broj stanovnika, 
ali još uvijek ima karakter grada vrta. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Mjölby''
Mjölby (općina)

**Općina Mjölby** (švedski: *Mjölby kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 25,856 stanovnika. u sredini Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Mjölby od 12,245 stanovnika.

## Geografija
Općina Mjölby prostire se u Grofoviji Östergötland, na površini od 548.95 km².

## Historija
Današnja Općina Mjölby formirala se 1971. spajanjem gradova Mjölby i Skänninge sa okolnim ruralnim općinama.

## Općine prijatelji

* , Karmøy
* , Hankasalmi
* , Häädemeeste

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Mjölby''
Vetlanda (općina)

**Općina Vetlanda** (švedski: *Vetlanda kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 26,304 stanovnika u sredini Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Vetlanda od 13,050 stanovnika.

## Geografija
Općina Vetlanda prostire se po Grofoviji Jönköping, na površini od 1,509.8 km².

## Historija
Općina Vetlanda formirana je između 1971. - 1973. kad se grad Vetlanda spojio sa okolnim ruralnim općinama.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Vetlanda''
Vetlanda

**Vetlanda** je grad od 13,050 stanovnika, u sredini Švedske on je i administrativni centar istoimene općine od 26,304 stanovnika.

## Geografija
Vetlanda leži u Grofoviji Jönköping, udaljena oko 76 km jugoistočno od Jönköpinga.

## Historija
Vetlanda je bila historijska prijestolnica - *[[Härad]]a Njudungs*, ali je u 19. vijeku spala na selo. 
Krajem tog vijeka - 1880. tu je sagrađena željeznička stanica, oko koje se počelo formirati urbano naselje koje je prvi gradski statut dobilo 1887., a nakon tog je proglašeno i općinom.

Vetlanda je dobila status status trgovišta 1909., a nakon toga - 1920. i povelju o statusu grada, kad je imala 3000 stanovnika.

Nakon tog se Vetlanda razvila u Industrijsko naselje.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Vetlanda''
Belo u belom

***Belo u belom*** je jugoslovenska TV drama prikazana 1964. godine. Režirao ga je Slavoljub Stefanović-Ravasi, a scenario je pisao Živorad Mihajlović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Buburoš

***Buburoš*** je jugoslovenska  TV-drama emitovana 1964. godine. Režirao ga je Zdravko Šotra. Predstavlja adaptaciju istoimene drame francuskog pisca Žorža Kurtelina.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Vrtlog (film)

***Vrtlog*** je jugoslavenski crno-bijeli ratni film snimljen 1964. godine u režiji Hajrudina Krvavca i Gojka Šipovca. Po strukturi je omnibus koji se sastoji od tri priče. Priču „Vrtlog“ je režirao Hajrudin Krvavac, a „Močvara“ Gojko Šipovac, dok su priču „Otac“ režirali zajedno.

Za prvi dio „Otac“, scenario je napisao Hajrudin Krvavac prema istoimenoj priči Milinka Aleksića. Za „Močvaru“ su scenario zajedno pisali Momčilo Milankov i Gojko Šipovac prema istoimenoj pripovjeci Momčila Milankova. Scenario za Vrtlog su zajedno napisali Hajrudin Krvavac i Mladen Oljača prema pripovjeci Stevana Bulajića.

## Radnja

### Otac
U vrijeme Drugog svjetskog rata Nijemci dolaze u selo i zatiču seljake u polju na oranju. Njemački oficir (Branko Pleša) naređuje strijeljanje muškaraca i iz grupe izdvaja starca (Lojze Potokar) koji se zatekao sa dva sina. Starcu nudi da izabe jednog od dva sina koga će da spasi od strijeljanja.

### Močvara
Dva jugoslovenska partizana Vladimir i Pavle progonjeni Nijemcima bježe kroz močvaru. Vladimir (Janez Vrhovec) koji je ranjen i iscrpljen, pomišlja na predaju. Pavle (Dušan Janićijević) ga odgovara od bijega znajući da bi predajom Nijemcima otišao u sigurnu smrt. Njemačka potjera se približava a oni imaju samo jedan šmajser.

### Vrtlog
Vatra je otvorena na grupu jugoslovenskih partizana koja je noću prelazila rijeku. Ranjeni mladić je ispao iz čamca i doplivao na riječnu adu. Srpski četnici zorom pokreću pretragu, a igrom slučaja Stojan (Pavle Vujusić) uskoro pronalazi svog ranjenog sina. Otac četnik i ranjeni sin partizan počinju skrivanje od jedne i druge strane.

## Uloge

## Povezano
**[[Tri (film)|Tri]]* (1965)

## Izvori
* Vrtlog (1964)

## Vanjske veze
* 
* Vrtlog - filmska banka
Gogoljeva smrt

***Gogoljeva smrt*** je jugoslavenska TV drama emitirana 1964. godine. Režirao ju je Daniel Marušić. Predstavlja adaptaciju istoimene drame Ulderika Donadinija.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Emil Kutijaro

**Emil Kutijaro** (Herceg-Novi, 13. ožujka 1929. - Zadar, 9. rujna 1979.) hrvatski je filmski, kazališni i televizijski glumac.

Osnovao je Društvo dramskih umjetnika Narodne Republike Hrvatske zajedno sa skupinom istaknutih imena hrvatskog glumišta: August Cilić, Mato Grković, Božena Kraljeva, Jozo Petričić, Ljudevit Galic, Bela Krleža te mnogim drugim.

## Filmografija
Televizijski filmovi i drame:
*Allegro con brio, 1973.
*Rođendan male mire, 1972.
*U mreži, 1972.
*Ljubav, 1968.
*Negdje na kraju, 1968.
*Karneval, 1968.
*Ja sam ubio Baltazara, 1968.
*Ladanjska sekta, 1967.
*Sjećanje, 1967.
*Banket, 1965.
*San, 1965.
*Plemićko gnijezdo, 1965.
*Čuvaj se senjske ruke, 1964.
*Gogoljeva smrt, 1964.
*Slijepi kolosijek, 1964.
*Sumrak, 1963.
*Bezimena, 1963.
*Posljednji vitezovi, 1963.
*Krokodil, 1960.
*Susedi, 1959.

Televizijske serije:
*Naše malo misto, 1970-.-1971.
*Pod novim krovovima, 1969.
*Kad je mač krojio pravdu, 1967.

Filmovi:
*Putovanje na mjesto nesreće, 1971.
*Winnetou i njegov prijatelj Old Firehand, 1966.
*Pustolov pred vratima, 1961.
*Austerlitz, 1960.
*U mreži, 1956.
*Bakonja fra Brne, 1951.
*Živjeće ovaj narod, 1947.

## Izvori
* Emil Kutijaro IMDB
Dobra kob

***Dobra kob*** je jugoslavenski crno-bijeli igrani film snimljen 1964. u režiji Milutina Kosovca, a po scenariju  Jože Horvata. Radnja je smještena u lovište u tadašnjoj Jugoslaviji koje posjećuje australijski turist (koga glumi Bert Sotlar), a čija streljačka vještina potiču sumnje da je u stvari njemački snajper koji je ubijao lokalno stanovništvo za vrijeme Drugog svjetskog rata.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Autobiografija utopljenice

***Autobiografija utopljenice*** je jugoslavenska TV drama koju je u produkciji RTV Zagreb 1964. godine režirao  Ivan Hetrih. Predstavlja adaptaciju kriminalističkog romana *Biografija utopljenice* Branka Belana.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Vika Podgorska

**Vika Podgorska** (Bistrica v Rožu , 13. svibnja 1898. - Maribor, 12. srpnja 1984.) je bila slovenska i hrvatska glumica. Nakon činovničke službe upisala se 1919. u prvu slovenski dramsku školu, koju je vodio Hinko Nučić, njezin budući suprug. Iste je godine debitirala ulogom Pavle ( F. i P. Schoenthan, Otmica Sabinjanki). Dvije je sezone s velikim uspjehom  nastupala u Mariboru. Godine 1921.  s Nučićem je gostovala u zagrebačkom Hrvatskom narodnom kazalištu u kojemu je ostala do kraja umjetničke karijere. Bila je nositeljica repertoara, miljenica publike i kritike.Posebice se istakla u klasičnom repertoaru (Kasandra, Fedra, Ifigenija, Kleopatra, lady Macbeth). Nakon Drugog svjetskog rata manje je nastupala, ali je dominirala pozornicom  do umirovljenja 1958. godine. Godine 1966. nastupila je kao Ana Stavrogina (Dostojevski, Demoni). Dobitnica je Nagrade "Vladimir Nazor" za životno djelo, 1969. godine.

## Filmografija
### Filmske uloge
* "San" (1965.)
* "Čuvaj se senjske ruke" (1964.)
* "Elizabeta Engleska" (1964.)
* "Ne možeš imati sve" (1964.)
* "Slijepi kolosjek" (1964.)
* "Vrapčić" (1964.)
* "Sumrak" (1963.)
* "Susedi" (1959.)
* "U mreži" kao starica (1956.)
* "Svet na kajzarju" kao Jula (1952.)

### Televizijske uloge
* "Karneval" (1968.)

## Izvori

## Vanjske veze
*

Hrvatska enciklopedija Leksikografskog zavoda "Miroslav Krleža"
Izvesne obaveze

***Izvesne obaveze*** je jugoslavenska TV drama emitirana 1964. godine. Režirala ju je Mirjana Samardžić. Predstavlja adaptaciju istoimene novele italijanskog pisca  Luigija Pirandella.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Izgubljeni raj (razvrstavanje)

**Izgubljeni raj** se može odnositi na:

**[[Paradise Lost]]*, znameniti ep engleskog pisca Johna Miltona iz 1674. godine;
*Elveszett paradicsom, drama mađarskog pisca Imre Sarkadija iz 1961. godine;
**''Izgubljeni raj'' (TV drama), njena ekranizacija u produkciji RTV Beograd iz 1964. godine
Vojislav Rakonjac Kokan

**Vojislav Rakonjac "Kokan"** (1. april 1935 - 12. jun 1969) bio je srpski i jugoslovenski filmski i televizijski reditelj, poznat po nizu ostvarenja iz 1960-ih, koja su razbijala dotadašnje tabue u jugoslovenskoj kinematografiji.

Filmom se počeo baviti kao jedan od osnivača Kino kluba Beograd, koji će biti jedan od značajnih rasadnika filmskih talenata.

Bio je drugi suprug poznate glumice Milene Dravić.

## Filmografija

## Vanjske veze
*
Između dva aviona

***Između dva aviona*** je jugoslovenska TV drama emitovana 1964. godine. Režirala ju je Mirjana Samardžić. Predstavlja adaptaciju novele *Three Hours Between Planes* američkog pisca  Frensisa Skota Ficdžeralda.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Instalater Štuks

***Instalater Štuks*** je jugoslovenska TV drama emitovana 1964. godine. Režirao ju je Zdravko Šotra. Predstavlja adaptaciju humoreski izraelskog pisca Efraima Kišona.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Efraim Kišon

**Efraim Kišon** (heb. אפרים קישון – Ephraim Kishon), 23. august 1924.-29. januar 2005., izraelski satiričar, dramaturg, scenarista i filmski režiser.

## Biografija

Rođen je u Budimpešti kao **Ferenc Hoffmann**. Studirao je likovnu umjetnost, slikarstvo i skulpturu, a tokom studija je pisao humorističke eseje i scenska djela. Preživljava holokaust tokom Drugog svjetskog rata i nakon 1945. mijenja prezime u Kišont. Emigrirao je u Izrael 1949. gdje mu je imigracijski radnik promjenio ime u Efraim Hišon.

Iako nije znao hebrejski, brzo ga je savladao i postaje autor satiričke kolumne u dnevniku na jednostavnom hebrejskom, *[[Omer]]*, već nakon dvije godine. Od 1952. je bio autor kolumne *Had Gadya* u dnevniku Ma'ariv. Posvetio se pisanju političke i socijalne satire, ali je pisao i djela čistog humora, tako da je ubrzo ova kolumna postala najpopularnija u cjeloj zemlji. Njegov izvrsni smisao za jezik i za likove je primjenio i u brojnim skečevima za pozorišta. 
Evo jednog kratkog citata iz njegove knjige:

:*...U Švicarskoj se govore tri jezika: Nijemci znaju francuski i italijanski, Francuzi znaju francuski, a Talijani znaju kako da obrađuju zemlju. Oni francuskog porijekla gledaju s visoka na Nijemce, Nijemci gledaju s visoka na Francuze, zajedno gledaju s visoka na Italijane, a svi zajedno gledaju s visoka na strance.*
::iz *Les Parents Terrible*

Ženio se tri puta, prvi put 1946. s Evom (Chawa) Klamer, brak je završio razvodom, druga supruga Sara umrla je 2002., trećom suprugom se oženio 2003. godine, a sve ih je zvao u svojim djelima *najbolja od svih žena*.
Ima i troje djece: Raphaela (r. 1957.), Amira (r. 1964.), i Renanu (r. 1968.), koje je također slikovito opisao u svojim pričama, poput Renanina opisa u priči *Duda Cuci* ili Amira u priči *Pakao zvani kakao*.

## Filmski rad

Njegovi filmovi *[[Sallah Shabati]]* (1964.) i *[[Shoter Azulai]]* (1970.) nominirani su za Oscara u kategoriji najboljeg stranog filma.

## Književni rad

Djela su mu prevedena na 37 jezika, pedesetak knjiga koje je napisao prodano je u više od 40 miliona primjeraka.

* "Nije fer, Davide" (1977.) - 73 priče - objavljena je u biblioteci HIT, a kasnije je objavljena u biblioteci Evergreen prva polovina knjige s 36 priča
* "Kita boli more" (1980.)
* "Kod kuće je najgore" (1982.) - 34 obiteljske priče, spremanje *najbolje supruge na svijetu* za doček Nove godine je legendarna priča koja blago karikira pripreme ljepšeg spola za izlazak iz kuće
* "Nema nafte Mojsije" (1984.) - 36 priča s tematikom života u Izraelu
* "Lisac u kokošinjcu" (1985.) - roman, satira na život u Izraelu
* "Još malo pa istina" (1987.) - s podnaslovom: "Priča o mojim pričama"
* "Deva kroz ušicu igle" (1988.) - priče
* "Ništa tu Abraham ne može" (1990.) - priče
* "Voljeni moj lažljivac" (1997.) - priče, zajedno s Sarom Kishon
* "Priručnik za menadžere" (2000.) - priče

## Vanjske veze

* Nezvanična web stranica Ephraima Kishona
Katakombe (TV drama)

***Katakombe*** je jugoslovenska TV drama emitovana 1964. godine. Režirao ju je Mario Faneli. Predstavlja adaptaciju novele *U katakombi* Augusta Cesarca.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Komesar je dobričina (TV drama)

***Komesar je dobričina*** je jugoslovenska TV drama film emitovana 1964. godine. Režirao ju je Jovan Konjović, a scenario je napisao Miroslav Karaulac prema istoimenom komadu francuskog pisca Žorža Kurtelina.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Izgubljeni raj (TV drama)

***Izgubljeni raj*** je jugoslovenska TV drama emitovana  1964. godine. Režirao ju je Slavoljub Stefanović-Ravasi. Predstavlja adaptaciju istoimene drame mađarskog pisca  Imrea Sarkadija.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Izdajnik (film)

***Izdajnik*** je jugoslovenski crno-beli igrani film snimljen  1964. godine u režiji Vojislava Rakonjca Kokana, a po scenariju  Miće Milića. Radnja je smještena u doba Drugog svjetskog rata i prikazuje kako se ilegalac koga je uhapsio Gestapo slomi pod mučenjem te ne samo izdaje svoje drugove, nego i sudjeluje u njihovom ubijanju. Često se navodi da je Izdajnik najbolji film u filmografiji Rakonjca Kokana.* *

## Uloge

## Vanjske veze
*
Le commissaire est bon enfant

***Le comissaire est bon enfant*** () je komedija francuskog pisca Georgesa Courtelinea premijerno izvedena u pariškom Théâtre du Gymnase Marie Bell 16. decembra 1899. godine.

Ekranizirana je tri puta:
*kao srednjemetražni film *[[Le commissaire est bon enfant, le gendarme est sans pitié]]* u režiji Jacquesa Beckera i Pierrea Preverta iz 1937. godine;
*kao jugoslavenska TV-drama *[[Komesar je dobričina (TV drama)|Komesar je dobričina]]* iz 1964. godine;
*kao francuski TV-film *Le commissaire est bon enfant* u režiji Jeana Berthoa iz 1974. godine.
Lito vilovito

***Lito Vilovito*** je jugoslavenska crno-bijela filmska komedija snimljena  1964. godine u režiji Obrada Gluščevića. Glavne uloge tumače Ljubiša Samardžić, Desanka Beba Lončar i Milena Dravić, Boris Dvornik, Milutin Mićović.

## Sinopsis

Turistička sezona u dalmatinskom gradiću. Tri mladića otpočinju, svako na svoj način, akciju osvajanja strankinja. Glavni je Don Žuan, koji imponuje ostaloj dvojici a oni se trude da ga dostignu.

## Uloge

## Vanjske veze
* 
* Lito vilovito - filmska banka
Feilongus

***Feilongus*** je izumrli rod pterosaura pterodaktiloida iz skupina Ctenochasmatoidea ili Ornithocheiroidea pronađenih u donjokredskoj (barremij-aptij) Formaciji Yixian u gradu Beipiao, Liaoning, Kina.

Tom rodu naziv su 2005. dali Wang Xiaolin e.a.. Nomenklaturni tip je *Feilongus youngi*. Naziv roda potiče od *Feilonga*, "letećeg zmaja". Naziv vrste dat mu je u čast umrlog kineskog paleontologa Yanga Zhongjiana ili "Chung Chiena Mlađeg".

*Feilongus* se zasniva na holotipu IVPP V-12539, neodrasloj jedinci od koje su se očuvali lubanja i povezana čeljust, sa (na istoj ploči) odvojenim stražnjim dijelom moždane šupljine. Taj fosil je jako smrvljen. Upečatljiv je po dvijema koštanim krestama na lubanji (jednoj dugoj i niskoj na polovini njuške, i drugoj koja strši odozada iz stražnjeg dijela lubanje) i po tome što je gornja čeljust 10% (27 milimetara) duža od donje, dajući mu izražen nadgriz. Očuvani dio druge kreste bio je kratak, sa zaobljenim vodećim rubom, ali moguće je da je imala produžetke koji nisu bili sastavljeni od kosti, a koji su sada izgubljeni. Lubanja jedine poznate jedinke duga je 390–400&nbsp;mm i veoma izdužena, sa pomalo konkavnim vrhom. Wang procjenjuje njegov raspon krila na oko 2,4 metra, čineći ga velikim za primitivnog pterodaktiloida. U lubanji i donjoj čeljusti nalazilo se 76 dugih, zakrivljenih, iglastih zuba, osamnaest u gornjoj, a devetnaest u donjoj čeljusti, ograničenih na krajeve kljuna, prednju trećinu čeljusti.

Kladistička analiza koju su opisivači proveli pokazala je da je *Feilongus* sestrinski takson kladusa koji se sastoji od rodova *[[Gallodactylus]]* i *[[Cycnorhamphus]]*, što znači da je pripadnik Gallodactylidae *sensu* Kellner, grupe ktenokasmatoida, unutar veće skupine Archaeopterodactyloidea, kladusa koji prema Kellneru sadrži najprimitivnije pterodaktiloide. Ctenochasmatoidea su poznati po mnogobrojnim sitnim, tankim zubima, moguće za cijeđenje hrane iz vode, kao što to danas rade plamenci. Međutim, analiza Lü Junchanga iz 2006. imala je ishod da *Feilongus* nije bio arheopterodaktiloid, već pripadnik Ornithocheiroidea *sensu* Kellner, bliži porodici Anhangueridae. To znači da su korištenjem Unwinove alternativne terminologije oni bliži skupini Ornithocheiroidea *sensu* Unwin, čiji su pripadnici bolje prilagođeni lebdenju i ishrani ribom. Još jedna objava koja slijedi tu liniju misli postavila je *Feilongusa* i *[[Boreopterus]]a* u novu porodicu ornitokajroida, Boreopteridae.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Feilongus''  u The Pterosauria
Muški izlet

***Muški izlet*** () je jugoslovensko-zapadnonemački crno-beli igrani film snimljen 1964. godine u režiji Volfganga Štatutea. Scenario, koji su napisali Arsen Diklić i Verner Jerg Lideke, bavio se posledicama nacističkih zločina u  Drugom svetskom ratu. Film, koji je prikazan na Berlinskom filmskom festivalu nije doživeo uspeh, te je Štaute, koji se dotada smatrao "filmskom savešću" Zapadne Nemačke, više nije snimio nijedan film te je karijeru preorijentisao na televiziju.

## Radnja

Prilikom povratka sa Jadrana, grupa pripitih nemačkih turista zaluta u jedno crnogorsko selo, gde nailazi na neprijateljski doček udovica koje u njima vide ubice svojih muževa. Jedino od bola poludela Vlasta, kojoj je za vreme rata ubijen jedini sin, prijateljski dočekuje Nemce, u nadi da će joj vratiti sina. Nemci se u oštrom međusobnom sukobu razobličuju. Među njima ima i onih koji su zaista vršili odmazde. Jedan Nemac simbolišući mlade generacije, osuđuje prošlost, pun vere u lepšu i humaniju budućnost.

## Uloge

## Vanjske veze
* 
*
Brak po modi

**Brak po modi** (izvorni francuski naziv: *Marriage à-la-mode*) je serija od šest narativnih slika koju je William Hogarth naslikao od 1743. do 1745. god., a koje su danas u Nacionalnoj galeriji u Londonu. Serija je nastala s namjerom da prikaže moralnu iskrivljenost visokog društva 18. vijeka, posebice katastrofalne učinke ugovorenih brakova radi novca, uz usputni satirički prikaz pokroviteljstva i estetike rokokoa. Ova serija slika je jedna od nekoliko moralizirajućih serija slika koje je izveo Hogarth kao predloške za komercijalne bakropise, a mnogi smatraju kako je upravo „Brak po modi” ponajbolja njegova serija.

## Opis
U seriji Brak po modi Hogarth je u pitanje doveo idealizirano mišljenje kako bogati žive moralnim životima uz snažnu satiru ugovorenih brakova. na svakoj slici je prikazao mladi par, njihovu obitelj i poznanike u najgorem izdanju: preljubu, pijanstvu, kockanju i brojnim drugim porocima. Kronološki slike prikazuju:

## Izvori

## Vanjske veze

*Brak po modi u Nacionalnoj galeriji 
*The Literary Encyclopedia
Milići (razvrstavanje)

**Milići** mogu da budu:

* Milići, grad i sjedište opštine Milići, Republika Srpska, BiH
* Opština Milići, opština u Republici Srpskoj
* Milići (Sjenica), naselje u opštini Sjenica, Republika Srbija
* Milići (Banovići), naselje u opštini Banovići, Federacija BiH, BiH
* Milići (Slovenija), naselje u opštini Črnomelj, Republika Slovenija

## Povezano
* Milić
Garda

Izraz **garda** francuski je izraz i u svom najčešćem smislu podrazumijeva elitnu vojnu i paravojnu formaciju koja se opremom i kvalitetom ljudstva ističe nad ostatkom nečijih oružanih snaga, odnosno koja je zadužena za najdelikatnije zadatke i čiji pripadnici uživaju najviši prestiž. U svom užem smislu se pod time podrazumijevaju tako dezignirane **gardijske jedinice**.

Alternativno značenje izraza "garda" se koristi za vojne ili paravojne formacije zadužene za parapolicijske poslove unutrašnje sigurnosti, odnosno održavanje javne sigurnosti, gušenje nereda i obavljanje kontragerilske aktivnosti. Najčešće se koriste izrazi kao Nacionalna garda, Narodna garda ili Domovinska garda (domobrani).

## Povezano
*Pretorijanci
Šamac (razvrstavanje)

**Šamac** može biti:

* Šamac (ranije *Bosanski Šamac*), naselje i općina u  Republici Srpskoj, BiH
* Slavonski Šamac, grad i općina u Brodsko-posavskoj županiji, Hrvatska
* , naselje u općini Domaljevac-Šamac, Posavski kanton, Federacija BiH, BiH
* Domaljevac-Šamac, općina u Posavskom kantonu, Federacija BiH, BiH
Na mesto, građanine Pokorni!

**Na mesto, građanine Pokorni!** je jugoslavenska crno-bijela filmska komedija snimljena 1964. u režiji  Radivoja Lole Đukića, koji je napisao i scenario. Predstavlja filmsku verziju humorističke TV-serije *[[Ogledalo građanina Pokornog]]* koja se iste godine emitirala na programu JRT i koja je doživjela enormnu popularnost u tadašnjoj Jugoslaviji.

## Radnja

Film prati život Culeta Pokornog, zaplašenog ekonomista zaokupljenog idejom da učini društvo boljim i bogatijim.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
*
Danica Aćimac

**Danica Aćimac** (Beograd, 29. decembar 1928 –  11. jun 2009) je bila srpska glumica.

### Biografija

Kao dete je počela da se bavi glumom u pozorištu, kada je igraćući u operi *[[Kavaljer sa ružom]]*. Godine 1939. je prvi put recitovala na Radio Beogradu, a 1950. odlazi na Cetinje sa grupom studenata glume i upravnikom Cetinjskog pozorišta Minjom Dedićem, dok je druga grupa studenata sa Sojom Jovanović osnovala Beogradsko dramsko pozorište.

Nakon jedne sezone, prešla je kod Bate Amara u Niško narodno pozorište u kom se proslavila kao kraljica Ana, igrajući u predstavi *[[Čaša vode]]* od Skriba. Nakon tri sezone prelazi sa Batom Amar u Humorističko pozorište, današnje Pozorište na Terazijama, gde je zatekla ansambl koji su sačinjavali Miodrag Petrović Čkalja, Mića Tatić, Guta Dobričanin, Ljuba Didić, Branka Mitić, Ana Krasojević, Vera Đukić, Đokica Milaković, Željka Rajner... Sa mnogima od njih je radila sve same hit predstave.

Kasnije ih je Radivoje Lola Đukić okupio za snimanje prve prve TV serije Servisna stanica, 1959. godine. Igrali su *uživo* i iz studija se direktno prenosio program. Igrala je u serijama i filmovima: Servisna stanica, Sreća u torbi, Na mesto, građanine pokorni, Ogledalo građanina pokornog, Licem u naličje, Crni sneg, Ljudi i papagaji, Zlatna praćka, Baksuz, Nedeljkovići, Sačulatac, Spavajte mirno, Nedozvani, Neprijatelji naroda, Pokojnik (TV drama), Deset zapovesti, Vežbe iz gađanja, Diplomci, Ću, ćeš, će, Dva drugara, Otpisani... Tumačila je uloge u predstavama Put oko sveta, Beograd nekad i sad, Nasledstvo, Zavodnik, Porodica Blo, Silom muž i mnogim drugim.

Danica Aćimac i Miodrag Petrović Čkalja dobili su 1977. nagradu čitalaca TV Novosti Ona i On kao najpopularniji glumački par godine za nastupe u tada popularnoj TV emisiji Nedeljno popodne.

Pored glume, bavila se pedagogijom i defektologijom. Imala je vaspitnu ulogu na ljude koji su se sa njom susretali. Poznati srpski pisac i novinar Saša Milivojev je njen unuk.

## Uloge

|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1960.-te
|-
| 1961. || Sreća u torbi || 
|-
| 1964. || Na mesto, građanine Pokorni! || Žena Amazonca
|-
| 1964. || Ogledalo građanina pokornog || Mira
|-
| 1965. || Licem u naličje || Medicinska sestra
|-
| 1966. || Crni sneg || seljanka Desanka
|-
| 1966. || Ljudi i papagaji || Lula
|-
| 1967. || Zlatna praćka || Stanija 
|-
| 1967. || Zabavlja vas Mija Aleksić ||  
|-
| 1968. || Spavajte mirno || Mama
|-
| 1969. || Nedozvani ||
|-
| 1969. || Neprijatelj naroda ||
|-
| 1969. || Pokojnik || Agnija - Vukicina tetka 
|-
| 1969. || Sačulatac || Miličina sestra
|-
| 1969. || Baksuz || žena u tramvaju
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1970.-te
|-
| 1970. || Deset zapovesti || Partijski sekretar
|-
| 1971. || Vežbe iz gađanja ||
|-
| 1971. || Diplomci ||
|-
| 1972. || Ću, ćeš, će ||
|-
| 1975. || Otpisani ||
|-
| 1976. || Nevidljivi čovek || Čistačica
|-
| 1976. || Dva drugara || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1980.-te
|-
| 1985. || Razbibriga ||
|}

## Vanjske veze
*
Radoslav Pavlović (glumac)

**Radoslav Pavlović** (Boljkovac, 11. mart 1911 – Beograd, 29. jun 1991) je bio srpski televizijski i filmski glumac.

## Filmografija

|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1950.-te
|-
| 1955. || Njih dvojica || 
|-
| 1956. || Potraga || 
|-
| 1956. || Cipelice na asfaltu || Poslastičar
|-
| 1957. || Subotom uveče || Prolaznik
|-
| 1958. || Gospođa ministarka || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1960.-te
|-
| 1961. || Nema malih bogova || Gost
|-
| 1961. || Drug predsednik centarfor || 
|-
| 1963. || Banket u Šarengradu || 
|-
| 1964. || Put oko sveta || 
|-
| 1964. || Narodni poslanik || Pop
|-
| 1964. || Na mesto, građanine Pokorni! || 
|-
| 1964. || Čovek iz hrastove šume || 
|-
| 1965. || Licem u naličje || 
|-
| 1965. || Kod sudije za prekršaje || 
|-
| 1966. || Orlovi rano lete || Starac
|-
| 1967. || Protest || Direktor
|-
| 1967. || Zlatna praćka || 
|-
| 1969. || Bog je umro uzalud || 
|-
| 1969. || Ubistvo na podmukao i svirep način i iz niskih poboda || Svedok
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1970.-te
|-
| 1970. || Ljubav na seoski način || Vodeničar
|-
| 1970. || Srbija na istoku || Poslanik
|-
| 1971. || Levaci || Starac
|-
| 1971. || Diplomci || Đubretar
|-
| 1971. || Sladak život na srpski način || 
|-
| 1973. || Kamiondžije || Komšija
|-
| 1973. || Pozorište u kući || Komšija
|-
| 1974. || Dimitrije Tucović (TV serija) || 
|-
| 1975. || Otpisani || Nastojnik
|-
| 1975. || Andra i Ljubica || 
|-
| 1976. || Na putu izdaje || Seljak
|-
| 1976. || Koštana || Marko, Hadži Tomin vodeničar
|-
| 1977. || Više od igre || Kapetan
|-
| 1978. || Povratak otpisanih (TV serija) || Danin otac
|-
| 1979. || Joakim || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1980.-te
|-
| 1980. || Vruć vetar || Komšija
|-
| 1980. || Došlo doba da se ljubav proba || Rođak
|-
| 1984. || Divlja patka || 
|}

## Vanjske veze
*
Ogledalo građanina Pokornog

***Ogledalo građanina Pokornog*** je bila jugoslovenska humoristička TV serija nastala u produkciji RTV Beograd i emitovana na programu mreže JRT u proleće 1964. godine. Režirao ju je Radivoje Lola Đukić, koji je napisao i scenario. Sastojala se od 10 epizoda od po 55 minuta. Naslovni protagonist, koga je glumio Mija Aleksić, je bio Cule Pokorni, prostodušni ekonomist u jednom preduzeću čiji se idealizam i pokušaji da napravi bolje društvo sudarali sa sebičnošću i proračunatošću njegovih kolega i članova porodice. Serija, u kojoj je uz Aleksića nastupao i Miodrag Petrović Čkalja, tada na vrhuncu popularnosti, stekla je izuzetnu gledanost te su se zbog nje "praznile ulice bivše Jugoslavije". S obzirom da RTV Beograd tada nije koristila magnetoskope, serija se prikazivala uživo, te nijedna epizoda nije sačuvana. Umesto toga je Đukić iste godine snimio skraćenu verziju u obliku celovečernjeg igranog filma pod naslovom *[[Na mesto, građanine Pokorni!]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*
Vrijes

**Vrijes** (latinski: *Calluna vulgaris*), u narodu poznat još i pod nazivima obični vrijes, vrijesak, vries, jesenski vrijes, vriesak, vriesac mali, vres, vristica, vriština, vrištika, vrišt, zimzeleni vrisak, zrnovac, crnošija, berešk, borovo cviće, crnjušina, dreska i bresina  jedina je vrsta u rodu Calluna, iz porodice Ericaceae.

Ovo je zimzelena grmolika biljka koja voli sunčano ili polusjenovito mjesto. Može narasti 20-50 cm, a rijetko dostigne i do 1 m visine. Cvjetovi mogu biti ružičasti, bijeli, crveni ili ljubičasti.

## Povezano
* Vrisnik, mjesto na otoku Hvaru koje je dobilo ime po vrijesu

## Izvori
Alpska ciklama

**Alpska ciklama** (lat. *Cyclamen alpinum* ili *Cyclamen trochopteranthum*) je vrsta biljke iz roda ciklama nastanjena u šumovitim područjima nadmorske visine 350-1500 metara u području jugozapadne Turske, sjeverozapadno od Antalye.

## Opis
Listovi su joj ovalni do okrugli, te su zelene boje. Često su u gornjem dijelu išarani srebrnom, a u donjem dijelu crvenoljubičastom. Cvjetovi imaju pet latica koje su obično ružičaste do tamnoljubičaste boje, iako postoje neki oblici s bijelim laticama.

## Izvori
*www.cyclamen.org 
*www.pacificbulbsociety.org

## Vanjske veze
*Fotografije
;Ostali projekti
Balearska ciklama

**Balearska ciklama** (lat. *Cyclamen balearicum*) je vrsta zeljaste biljke iz roda ciklama. 

## Stanište
Živi na Balearima, te na izoliranim područjima Francuske od Pirenejia do doline rijeke Rhône. Najčešća staništa su joj ona gdje rastu hrast crnika, hrast oštrika i šimšir, na nadmorskoj visini do 1443 metra.

## Opis
To je manja zeljasta biljka kojoj stabljika naraste 10-25 centimetara. Cvjetovi joj rastu u proljeće, imaju pet bijelih latica položenih prema unatrag. Jako su mirisni. Listovi su plavkasto-zeleni, te su pomalo išarani srebrnom bojom. Donja strana listova je tamnocrvena.

## Izvori
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen balearicum'' 
*  Herbario Virtual (UIB): ''Cyclamen balearicum''
**Wikimedijski zajednički poslužitelj:**
Kilikijska ciklama

**Cilicijska ciklama** (lat. *Cyclamen cilicium* ili *Cyclamen cilicicum*) je vrsta biljke iz roda ciklama.

## Rasprostranjenost i stanište
Latinski naziv *cilicium* dobila je po antičkoj regiji Cilicija, koja se nalazila na području jugoistočne Turske. Živi u četinarskim šumama na nadmorskoj visini 700-2000 metara u području Taurskog gorja u južnoj Turskoj. Raste najčešće između stijena i oblutaka.

## Opis
Zeleni listovi su srcolikog do ovalnog oblika, često prošarani srebrnom bojom. Dugi su 1.5-5 centimetara. Cvjetovi rastu u jesen, između rujna i studenog, te imaju pet lapova i pet latica. Mirisni su, te su svjetloružičaste boje.

## Izvori
*Cyclamen cilicium 

## Vanjske veze
*Galerija fotografija iz jeruzalemskih botaničkih vrtova 
;Ostali projekti
Ciparska ciklama

**Ciparska ciklama** (lat. *Cyclamen cyprium*) je vrsta biljke iz roda ciklama rasprostranjena u šumovitim i planinskim područjima Cipra na nadmorskoj visini 300-1200 metara. Također je i državni cvijet te zemlje. Na Cipru također obitavaju grčka i perzijska ciklama, ali nisu njegovi endemi.

## Opis
Listovi su srcolikog oblika s grubo nazubljenim rubovima. Zelene su boje, te su išarane mrljama srebrne i ljubičaste boje. Cvjetovi rastu od jeseni do zime, imaju pet latica. Boja im je bijela do bljedo ružičasta, s mrljama tamno-ružičaste boje u unutrašnjosti.

## Reference

## Vanjske veze
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen cyprium'' 
*  Pacific Bulb Society: ''Cyclamen cyprium''
;Ostali projekti
J. P. Morgan

**John Pierpont "J.P." Morgan** (17. april 1837 – 31. mart 1913) bio je američki financijer, bankar, filantroip i sakupljač umjetnina koji je dominirao svijetom korporacijskih financija i industrijske konsolidacije svog vremena. Godine 1892. Morgan je uredio spajanje poduzeća  Edison General Electrici  Thomson-Houston Electric Company u današnji General Electric. Nakon što je financirao stvaranje poduzeća Federal Steel Company, godine 1901. ga je spojio sa poduzećem Carnegie Steel Company kao i još nekoliko čeličana i željezara, uključujući Consolidated Steel and Wire Company, čiji je vlasnik bio William Edenborn, kako bi stvorio United States Steel Corporation.

Na vrhuncu karijere početkom 1900-uh, Morgan i njegovi partneri su držali značajne financijske uloge u najvažnijim američkim poduzećima, kao i  uticaj na brojne članove američkog Kongresa. Godine 1907. je upravo njegova intervencija zaustavila  bankovnu paniku i spriječila kolaps američkog financijsog sistema. Morgan je bio jedan od glavnih pobornika modernizacije američke privrede, ali i društva, te je kao takav svoj uticaj i novac koristio kako bi pomagao reforme vezane uz Progresivnu eru.

Morgan je umro u snu tokom boravka u  Rimu, ostavivši svoje bogatstvo i posao sinu  Johnu Pierpontu Morganu, Jr.

## Vanjske veze

* The Morgan Library and Museum, 225 Madison Ave, New York, NY 10016
* The American Experience—J.P. Morgan
Zimska ciklama

**Zimska ciklama** (lat. *Cyclamen coum*) je vrsta biljke iz roda ciklama koja rasprostranjena na području od Južne Europe do istoka Male Azije.

## Opis
Zimska ciklama je jednogodišnja biljka čija je stabljika visoka 7-8 centimetara. Listovi mogu biti u obliku bubrega ili izduženog srca. Oni rastu u jesen, te ostaju na stabljici sve do kasnog proljeća. Cvjetovi rastu u razdoblju od prosinca do ožujka, te su dugi oko 2 centimetra. Mogu biti različite boje, najčešće bijele, ružičaste ili karmin-crvene, a kod pojedinih jedinki lijepo mirišu.

## Izvori
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen coum'' 

## Literatura
*  
*  

## Vanjske veze
Čudnovata ciklama

**Čudnovata ciklama** (lat. *Cyclamen mirabile*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama.

## Rasprostranjenost i stanište
Rasprostranjena je u jugozapadnoj Turskoj. Nastanjuje šume brucijskog bora (*Pinus brutia*) i makije tog područja na nadmorskoj visini između 400 i 1600 metara.

## Opis
Listovi su zaobljenog, gotovo srcolikog oblika. Na gornjoj, zelenoj površini imaju srebrnaste šare, a donja površina je najčešće crvenkasto-ružičaste boje. Vrlo često su jednako široki i dugi, ali i širi nego duži. Na rubovima su malo nazubljeni. Cvjetovi su mirisni, boja im je bijela do ružičasta. Svaka latica je duga 15-23 milimetara, a široka 4.5-7 milimetara. Na dnu latica nalazi se tamnoružičasto obojen dio, a njihovi rubovi su pomalo nazubljeni.

## Izvori
*www.cyclamen.org 
**Cyclamen: a guide for gardeners, horticulturists, and botanists*. C. Grey-Wilson. 1997.

## Vanjske veze
*Pacific Bulb Society - Podatci i fotografije 
;Ostali projekti