Kmerska Republika

**Kmerska Republika** (kmerski: សាធារណរដ្ឋខ្មែរ *Sathéaranakrâth Khmer*) je bila proamerička vojna uprava u Kambodži koja je postojala od 1970. do 1975. godine. Kmerska Republika službeno je proglašena 9. listopada 1970. godine, malo manje od pola godine nakon što su Lon Nol i princ Sisowath Sirik Matak u državnom udaru svrgnuli princa Norodoma Sihanouka i preuzeli vlast u državi. Za vrijeme šestomjesečnog *interregnuma*, dakle od faktičnog pada monarhije do proglašenja republike, država je bila neformalno znana kao **Država Kambodža**.

Kmerska Republika bila je produkt višegodišnje frustracije kambodžanske desnice Sihanoukovom politikom prema komunistima, odnosno njegovom savezništvu sa Sjevernim Vijetnamom. I dok dobri odnosi s komunističkom Kinom nisu bili toliko problematični, isto kao ni Južni Vijetnam, Sjeverni Vijetnam je bio meta naglašene ideološke, ali i nacionalne netrepeljivosti. U jeku Vijetnamskog rata, pritisak Sjedinjenih Država također je postajao sve veći i dogodilo se da je i Sihanouk počeo mijenjati svoj stav prema Hanoiju, međutim bilo je prekasno. Iskoristivši njegovo izbivanje iz zemlje, pučisti su 18. ožujka 1970. godine u Narodnoj skupštini svrgnuli Sihanouka, a ubrzo nakon toga i proglasili republiku. 

Kmerska Republika bila je blizak saveznik Sjedinjenih Država i Južnog Vijetnama te je sudjelovala u borbama u sklopu Vijetnamskog rata. To je savezništvo dovelo i do odobravanja dvaju serija američkih bombardiranja Kambodže, znanih kao operacije *[[Operacija Menu|Menu]]* i *[[Operacija Freedom Deal|Freedom Deal]]*, od 1969. do 1973. godine. Uz to, reorganizirana republikanska vojska (FANK), koja je nadišla slabašnu rojalističku vojsku od oko 35,000 trupa, bila je važan saveznik na terenu, a uz to je vodila i borbe s komunističkim gerilcima u sklopu Kambodžanskog građanskog rata. Ipak, FANK je unatoč američkoj podršci bila uvelike hendikepirana zbog korupcije i nedostatka kvalitetnog kadra. 

Kadrovski problemi obilježili su i državnu politiku Kmerske Republike; naime, zbog izražene dominacije princa Sihanouka tokom 50-ih i 60-ih godina, godine 1970. bilo je vrlo malo iskusnih političara u Kambodži. Uz to, interni sukobi između Lon Nola i Sirika Mataka dodatno su destabilizirali ionako nestabilnu državnu vlast. Lon je tokom 1972. godine uspio ukloniti Sirika Mataka s pozicije te ga je efektivno poslao u kućni pritvor, a organizirao je i jedine predsjedničke izbore u historiji Kambodže. Uz to, potpisivanje Pariškog mirovnog sporazuma u siječnju 1973. je, činilo se, stabiliziralo i situaciju u Kambodži. Iako su kambodžanski komunisti bili prisiljeni pristati na sporazum, Crveni Kmeri su i dalje zadržali status pobunjenika i borbe su nastavljene već u veljači 1973. godine. 

Nakon novih vojnih uspjeha Crvenih Kmera, FANK se raspao i režim u Phnom Penhu je upao u nove probleme. Lon je u travnju raspustio Narodnu skupštinu i organizirao Političko vijeće, koje će u narednom periodu vladati preko dekreta; u vijeću su, osim Lona, sjedili i povratnik Sirik Matak, Cheng Heng te In Tam. Vijeće je, ipak, ubrzo izgubilo svoju moć te je početkom 1974. godine Lon ponovo vladao kao diktator u zemlji. Crveni Kmeri su u ožujku zauzeli bivšu prijestolnicu Oudong, čije su stanovništvo protjerali (vladini dužnosnici i učitelji su strijeljani), a sam grad je uništen i zapaljen. Vladine snage će uskoro vratiti kontrolu nad gradom, međutim radilo se o kratkotrajnom uspjehu. 

Konačna ofenziva Crvenih Kmera uslijedila je s dolaskom sušne sezone 1975. godine. Phnom Penh je ubrzo bio okružen, a pokušaji mirovnih pregovora uz strano posredovanje, kako bi se spriječio dolazak komunista na vlast, propali su još u organizacijskoj fazi. Dana 1. travnja 1975., Lon Nol podnosi ostavku i bježi iz zemlje, što za posljedicu ima i gotovo instantni raspad FANK-a. Crveni Kmeri su 17. travnja 1975. godine pobjedonosno ušli u Phnom Penh te su se u samo nekoliko dana krvavo obračunali s ostacima republinskog režima. Kratkotrajna Kmerska Republika je tako dokinuta, a na njezino mjesto je došla komunistička Demokratska Kampućija. Posljednja utvrda republikanskih snaga bio je hram Prasat Preah Vihear na sjeveru zemlje, a kojeg su Crveni Kmeri u konačnici zauzeli 22. svibnja iste godine.