open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
A. J. Cronin

**Arčibald Džozef Kronin** (; en: *Archibald Joseph Cronin*) je škotski pisac, rođen 1896. godine, a umro 1981. godine. Bio je lekar, po profesiji.
Kronin je pisac u čijim je delima, prožetim blagim romantizmom i društvenom kritikom, opisan život rudara i britanske srednje klase. Za njegov popularni roman *[[The Citadel (roman)|Citadela]]* se često navodi da je potakao osnivanje Nacionalne zdravstvene službe, odnosno modernog univerzalnog zdravstvenog osiguranja u Velikoj Britaniji.

## Rani život
Arčibald Kronin rođen je u Kardrosu u Škotskoj, otac mu je bio Patrik Kronin, koji je bio katolik, a majka mu je bila Džesi Kronin (rođena Montgomeri) koja je po veroispovesti bila protestant. Kada mu je bilo sedam godina otac mu umire od tuberkuloze, a nedugo zatim on i majka napuštaju Helensburg u kome su do tada živeli i odlaze u Dambarton gde njegova majka dobija posao zdravstvenog inspektora.
U školi u Dambartonu pokazao se kao odličan đak, ali je i pored toga bio dobar sportista (bavio se fudbalom i golfom). Godine 1914. dobija stipendiju i upisuje se na medicinu Univerziteta u Glazgovu, koji će na kratko napustiti zbog službe u mornarici od 1916.-1917. Godine 1919. završio je medicinu kao jedan od najbiljih studenata. Iste godine odlazi u Indiju, na brodu na kome je putovao, bio je hirurg. Godine 1925. je doktorirao sa radom „Istorija aneurizme".

## Dela
Njegovo prvo delo bio je roman „Hetersov dvorac" koji je napisao 1931. godine. Zatim je usledio roman „Zvezde gledaju s neba" koji prati uspon jednog čoveka od rudara do poslanika u parlamentu. Pored ovih romana napisao je još i : 
* "Veliki kanarinac",
* "Šeširdžijin zamak", 
* "Citadela", 
* "Španski vrtlar", 
* "Gospođa sa karanfilima", 
* "Tri ljubavi", 
* "Pregršt raži", 
* "Herojske godine", 
* "Judino drvo",
* "Pesma šest penija",
### Drama
* "Jupiter se smeje",

### Memoari
* "Pustolovine u dva sveta".

## Porodica
Arčibald Kronin je tokom studija medicine upoznao svoju buduću suprugu Agnes Meri Gipson, takođe sudenta medicine. Venčali su se avgusta 1921. godine. Imali su tri sina Vinsenta, Patrika i Endrua. Pošto su neke njegove priče dobile ekranizaciju Arčibald se sa porodicom preselio u Sjedinjene Američke Države gde je živeo od 1939. do 1945. godine. Arčibald Kronin se neprestano selio nakon dolaska iz Amerike, te je tako živeo na Bermutskim ostrvima, u Francuskoj, Irskoj...

Na kraju se skrasio u Švajcarskoj gde je i umro januara 1981. godine. Nakon studija medicine Kronin se izjašnjavao kao agnostik.
The Citadel (roman)

***The Citadel*** () je roman škotskog ljekara i književnika A. J. Cronina, objavljen 1937. godine. Radnja je djelomično inspirirana Crnoninovim iskustvima u rudarskim mjestima Južnog Walesa. Protagonist je idealistički ljekar Andrew Manson koji dolazi u mali velški gradić te počinje istraživati povezanost udisanja ugljene prašine sa silikozom te na temelju toga postane slavan, premješta se u London gdje mu pacijenti postaju bogati hipohondri zbog kojih će se udaljiti od svojih humanističkih ideala. The Citadel se često navodi kao jedan od prvih romana koji se bavio pitanjima medicinske etike. Nakon objavljivanja je postigao veliki uspjeh, pobrao niz prestižnih nagrada, a njegova popularnost se kasnije navodila kao jedan od poticaja za uvođenje Nacionalne zdravstvene službe.

Već 1938. je u Britaniji snimljena prva filmska ekranizacija, nakon koje je slijedilo nekoliko filmskih i televizijskih adaptacija u SAD, Britaniji, Italiji i Indiji.

## Vanjske veze
* The Literature, Arts, and Medicine Database 
* Book summary
* Analysis of ''The Citadel''
* Excerpt from "Health in Gwent" 
* History of healthcare in the South Wales Coalfield
* Article about Cronin and the NHS
* [ ''[The Campbell Playhouse]*'s radio dramatisation of *The Citadel'' from 1940, starring Orson Welles]
The Citadel (film)

***The Citadel*** () je britanski crno-bijeli film snimljen 1938. u režiji Kinga Vidora. Predstavlja prvu adaptaciju popularnog istoimenog romana A. J. Cronina. Protagonist, čiji lik tumači Robert Donat je mladi i idealistički škotski ljekar koji nakon diplome dolazi u Južni Wales i tamo nastoji pomoći rudarima oboljelima od ugljene prašine. Radnja prikazuje kako postaje slavan i uspješan, te odlazi u London liječiti bogate hipohondre udaljujući se od svojih mladenačkih ideala. Film, nastao u produkciji britanske podružnice hollywoodskog studija MGM, je bio nominiran za nekoliko Oscara, a dobio je i nekoliko prestižnih kritičarskih nagrada.

Godine 1953. je u Hollywoodu napravljen remake pod naslovom *Bad for Each Other*, čija je radnja premještena u Pensilvaniju.

## Uloge
* Robert Donat ... Dr. Andrew Manson
* Rosalind Russell ... Christine Barlow
* Ralph Richardson ... Dr. Philip Denny
* Rex Harrison ... Dr. Frederick Lawford
* Emlyn Williams ... Mr. Owen
* Penelope Dudley Ward ... Toppy LeRoy
* Francis L. Sullivan ... Ben Chenkin
* Mary Clare ... Mrs. Orlando
* Cecil Parker ... Charles Every
* Percy Parsons ... Richard Stillman
* Basil Gill ... Dr. Edward Page
* Dilys Davis ... Blodwen Page
* Joss Ambler ... Dr. Llewellyn
* Nora Swinburne ... Mrs. Thornton
* Edward Chapman ... Joe Morgan
* Athene Seyler ... Lady Raebank
* Felix Aylmer ... Mr. Boon
* Elliott Mason ... District Nurse
* Joyce Bland ... Nurse Sharp
* Eliot Makeham ... Dai Jenkins
* D.J. Williams ... Old Thomas

## Vanjske veze
* BBC Wales Arts article
* ''The Citadel'' at Turner Classic Movies  (trailer)
* TCM article
* Britmovie website 
* ''Variety'' review
* ''New York Times'' overview
* Literature, Arts, and Medicine Database entry 
* 
* 
* British Film Institute: The Ultimate Film List
* Article about Cronin and the NHS 
**Streaming audio**
* ''The Citadel'' on Campbell Playhouse: 21 January 1940
* ''The Citadel'' on ** Theater of Romance:** 20 March 1945
Skandinavski masiv

**Skandi** ( ili *Kölen*; ; ) su planinski masiv koji prolazi kroz Skandinavski poluotok. Masiv je nastao kaledonskom orogenezom. Zapadna strana masiva je strma i ošto pada u Sjeverno i Norveško more, tvoreći poznate fjordove u Norveškoj, dok na sjeveroistoku masiv se polako spušta prema Finskoj. Na sjeveru tvori granicu između Norveške i Švedske s vrhovima višim od 2.000 m kod Arktičkog kruga. Masiv je dug 1700 km , a širok 320 km.

Samo mali dio masiva se nalazi u sjeverozapadnoj Finskoj, ali su to tek niska brda. Planine nisu jako visoke, ali su na mjestima vrlo strme. Galdhøpiggen u južnoj Norveškoj je najviši vrh s 2469 metara, Kebnekaise je najviši vrh na švedskoj strani s 2104 m , dok je Halti najviši vrh u Finskoj s 1324. Kombinacija sjeverne lokacije i vlage s sjevernog Atlantika rezultat je nastanka mnogih ledenih polja i ledenjaka. Temperatura pada s povećanjem nadmorske visine, a permafrost (geol. trajno zamrznuto tlo) postaje uobičajno na oko 1500 metara nadmorske visine, na svojoj zapadnoj padini u južnoj Norveškoj i na oko 1200 metara na istočnoj padini u južnoj Norveškoj u blizini granice sa Švedskom. U sjevernoj Norveškoj, permafrost postaje uobičajna na oko 800 do 900 m na zapadnoj padini i oko 200 do 300 metara na istočnoj padini. 

## Galerija

Datoteka:Glittertind1999.jpg|Glittertind
Datoteka:Falketind.jpg|Falketind u Jotunheimenu
Datoteka:Abisko snow.jpg|Nacionalni park Abisko 


## Reference
Sava Ekspres

**Sava Ekspres** je bilo ime jugoslavenskog poslovnog vlaka na relaciji - Ljubljana - Zagreb - Beograd. Taj vlak je pored navedenih stanica stajao samo u Slavonskom Brodu i Vinkovcima.

U prometu je bio osamedesetih prošlog vijeka, iz Zagreba je polazio negdje oko 6 ujutro a u Beograd stizao oko 10 ³º (ili 11) dovoljno rano da se nešto obavi u Beogradu. Iz Beograda za Zagreb je kretao u 15 05 a u Zagreb stizao oko 18, a u Ljubljanu u 20 00.
## Reference
Olimpik Ekspres

**Olimpik Ekspres** je bilo ime jugoslavenskog vlaka na relaciji - Beograd - Sarajevo - Ploče. Taj vlak za ono vrijeme vrlo moderan i komforan, uveden je u promet nešto prije početka Zimskih olimpijskih igara u Sarajevu 1984.

Vlak je imao troja kola prvog razreda, sa avionskim sjedištima, mini-barom, stjuardesama i televizijskim monitorima, na kojima su projecirani filmovi.
U prometu je bio sve do kraja devedesetih prošlog vijeka, ali se vremenom ofucao, pa se više ničim nije razlikovao od ostalih vlakova tadašnje Jugoslavije.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Olimpik ekspres'' na portalu Vozovi.com
Konzulat

**Konzulat** (od latinskog: *Consulatus*) je diplomatsko, predstavništvo jedne države u pojedinim gradovima na teritoriju druge države kojemu je na čelu konzul. U kolokvijalnom se govoru tako zove i sama građevina u kojoj se konzulat nalazi.

## Funkcija
Konzulati se najčešće bave unaprijeđenjem komercijalnih poslova države koju zastupaju, ali i običnim rutinskim poslovima, kao što je izdavanje viza i obnavljanje pasoša. Konzuli nemaju diplomatski imunitet kao ostali diplomati (ambasador...) i ne mogu stupiti na dužnost, sve dok im to ne odobre vlasti države u kojoj namjeravaju raditi. Ta dozvola se može opozvati u bilo koje vrijeme po procjeni vlasti države u kojoj rade.

Konzularni funkcioneri su uobičajno rangirani po hijerarhijskoj važnosti, najviši po rangu je generalni konzul, a zatim slede; konzul, vicekonzul (zamenik konzula) i počasni konzul. Ovaj poslednji tip konzularnog predstavnika koriste zemlje, koje već tu funkciju povjeravaju nekom lokalnom građaninu, koji već ima nekakav komercijalni odnos (ili neki drugi) sa tom državom.

Konzuli ne uživaju diplomatski imunitet, ali su donekle izuzeti od nadležnosti države primateljice. Tako naprimjer arhiva, i svi ostali službeni dokumenti i isprave koji se čuvaju u konzulatu, kao i sva prepiska između konzula i njegove vlade ima status nepovredivosti (imunitet). Konzuli su također često oslobođeni svih vrsta poreza i carina (pa i onog osobnog). Precizan opseg tih konzularnih privilegija obično se zasniva na bilateralnim i multilateralnim sporazumima koji su poznati kao konzularne konvencije. Mnogi od njih su danas zamijenjeni Konvencijom o konzularnim odnosima, usvojenom 1963. u Beču.

## Historija
Današnji konzulati razvili su se iz srednjovjekovnih magistrata po gradovima Italije, Provanse i Languedoca, u to vrijeme oni su rješavali sporove stranaca. Porastom trgovačke aktivnosti, tadašnje komune i kneževine, počele su imenovati svoje agente sa sličnim ovlastima po stranim zemljama, pa su oni postali preteče današnjih konzula.

Ipak prve prave konzulate u današnjem smislu te riječi, kao dio opće državne administracije počela je osnivati napoleonska Francuska početkom 19. vijeka, nakon nje i mnoge druge države su postepeno usvojile tu instituciju.

## Povezano
* Konzul
* Ambasador

## Reference

## Vanjske veze

* ''Bečka konvencija iz 1963. o konzularnim odnosima'' 
* ''Consul'' na portalu Encyclopædia Britannica
Bitka u zalivu Leyte

**Bitka u zalivu Lejte** se uglavnom smatra najvećom pomorskom bitkom Drugog svetskog rata, i po nekim kriterijumima, verovatno najvećom pomorskom bitkom u istoriji.. Vođena je u vodama kod filipinskih ostrva Leyte, Samar i Luzon od 23. do 26. oktobra 1944. između udruženih američko-australijskih snaga i Japanske carske mornarice. Američki vojnici su 20. oktobra izvršili invaziju na ostrvo Leyte, kao deo strategoje da izoluju Japan od okupiranih zemalja u jugoistočnoj Aziji i time lišavajući njegovu vojsku i industriju vitalnih snabdevanja naftom. Carska japanska mornarica je mobilizovala skoro sve svoje preostale velike brodove u pokušaju da odbije savezničku invaziju, ali su je porazile Treća i Sedma flota Američke ratne mornarice. Carska japanska mornarica nije uspela da ispuni svoje ciljeve, pretrpela je teške gubitke i nikada više nije u većoj meri isplovila u borbu. Većina njenih preostalih velikih brodova je, lišena nafte, ostala u svojim bazama do kraja rata na Pacifiku.

Bitka u zalivu Lejte se sastojala od četiri odvojena sukoba između sukobljenih strana: bitke u Sibujanskom moru, bitke u tesnacu Surigao, bitke kod rta Enga i bitke kod Samara, kao i od drugih borbi.

Ovo je bila prva bitka u kojoj su japanski piloti izvodili organizovane kamikaze napade. U vreme bitke, Japan je imao manje aviona, nego što su Saveznici imali plovila, što pokazuje razliku u moći dve strane u ovom trenutku rata.

## Reference

## Literatura
* 
* 
* 
*
Polidaktilija

**Polidaktilija** ( – više; -{dáktylos}- – prst) ili **šestoprstost** je pojava većeg broja prstiju od normalnog na rukama ili nogama. Ovu osobinu uslovljava dominantan, mutirani alel smešten na autozomnom hromozomu.

Gen koji determiniše ovaj poremećaj pokazuje:
* različitu izražajnost (ekspresivnost) jer se šesti prst može kod različitih osoba ispoljiti u različitom stepenu (od naznake u vidu zadebljanja pa do skoro potpuno razvijenog prsta); 
* nepotpunu probojnost (penetrabilnost) pošto se može desiti da se u čitavoj jednoj generaciji ne ispolji, da bi se ponovo ispoljio u narednoj generaciji (roditelji nemaju šesti prst, a njihova deca imaju).

## Povezano
* Autozomno-dominantno nasleđivanje
* Dominantan alel

## Vanjske veze
Kad mrtvi zapjevaju

***Kad mrtvi zapjevaju*** hrvatska je tragikomedija koju je 1998. godine režirao Krsto Papić. Glavne uloge tumače Ivo Gregurević, Ivica Vidović, Mirjana Majurec i Ksenija Pajić. Festival igranog filma u Puli nagradio je film Zlatnom arenom za najbolji film, što je treći Papićev film koji je osvojio tu nagradu.

## Radnja
1991. dvojica hrvatskih emigranata nalaze se u Njemačkoj: Cinco je otišao trbuhom za kruhom kako bi našao posao, dok je Marinko pobjegao od UDBE te je još uvijek ugrožen ako se vrati natrag u Hrvatsku. Jednog dana, Cinco dobije ideju da se proglasi mrtvim kako bi se u lijesu potajno vratio u svoj rodni kraj i bezbrižno uživao u mirovini "do kraja života". Marinko putuje iza njega. Na putu dolazi do raznih problema, kao što je zamijena lijesa, a na kraju izbija i Rat u Hrvatskoj.

## Glavne uloge
* Ivo Gregurević - Cinco Kapulica
* Ivica Vidović - Marinko
* Mirjana Majurec - Maca Kapulica
* Ksenija Pajić - Stana
* Boris Miholjević - Dr. Lucić
* Matija Prskalo - Cincova kćer
* Dražen Kühn - Cincov zet
* Žarko Savić - Pukovnik
* Ivica Zadro - vozač pogrebnog vozila
* Đuro Utješanović - Udbaš

## Kritike
Arsen Oremović je filmu dao jedan od četiri 'kritičarska prsta':
:"Tragikomedija *Kad mrtvi zapjevaju* prvi je film, nakon Brešanova *Kako je počeo rat na mom otoku*, koji ide u vrlo svjestan lov na publiku, jer je Krsto Papić jedan od onih klasika hrvatskoga filma i redatelja koji uopće ne zanemaruju činjenicu da se filmovi prave za (široku) publiku. Dapače, dobiva se dojam da mu je to ovoga puta najbitnije...Scenarij je konstruiran tako da se na svaki prazni hod gledalo kao na vraga - tek što jedan događaj završi otvoreni su već prostori za dva nova, zbog čega vrijeme brzo protiče. No, realizacija je povremeno kruta, posebno u prvom dijelu, jer je priča vapila za nešto rafiniranijim redateljskim stilom no što je Papićev koji je najbolji kada su mu teme grube i sirove. Stoga dosta glumaca djeluje tromo, iako je dramaturgija zahtijevala polet i razigranost, ali ne po uzoru na *Jel me neko tražio?* kako je to shvatio Ivica Zadro, vozač pogrebnih kola, u sceni u kojoj ga Cinco preplaši izlaskom iz lijesa."

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
* ''Kad mrtvi zapjevaju'' na Internet Movie Databaseu
*
Santiago (provincija)

**Provincija Santiago** ili **Pokrajina Santiago** (španski: *Provincia de Santiago*) je provincija u Metropolitanskoj regiji Santiago, Čile. Glavni grad je Santiago de Chile. Santiago zauzima površinu od 2.109,7 km², a u provinciji je 2002. živelo 4.728.443 stanovnika. Gustina stanovnika u provinciji je 2.304,83/km².

## Struktura
Ostali gradovi u pokrajini su:

# Cerrillos
# Cerro Navia
# Conchalí
# El Bosque
# Estación Central
# Huechuraba
# Independencia
# La Cisterna
# La Granja
# La Florida
# La Pintana
# La Reina
# Las Condes
# Lo Barnechea
# Lo Espejo
# Lo Prado
# Macul
# Maipú
# Ñuñoa
# Pedro Aguirre Cerda
# Peñalolén
# Providencia
# Pudahuel
# Quilicura
# Quinta Normal
# Recoleta
# Renca
# San Miguel
# San Joaquín
# San Ramón
# Santiago
# Vitacura

## Geografija
* Koordinate: 

## Povezano
* Santiago de Chile
* Transantiago

## Vanjske veze

* Zvanična stranica
Nacionalni parkovi Sjedinjenih Američkih Država

**Nacionalni parkovi Sjedinjenih Američkih Država** je skupina od 58 nacionalnih parkova i zaštićenih područja smještenih na teritoriju Sjedinjenih Američkih Država, kojima upravlja agencija američkog Odjela za unutrašnje poslove **National Park Service**.

## Historijat američkih nacionalnih parkova
Ideja o osnivanju nacionalnih parkova kao zaštićenih područja u državnom vlasništvu potakla je upravo iz Sjedinjenih Američkih Država, jer su upravo one potpisom predsjednika Granta osnovale 1872. prvi takav park na svijetu – Yellowstone.

Nakon tog su 1890. osnovani nacionalni parkovi; Yosemite, Sequoia i Nacionalni spomen park - General Grant. Narednih dekada osnovano je puno novih parkova i zaštićenih područja, pa je zbog tog 1916. osnovana posebna državna agencija - National Park Service, da upravlja njima. Početkom 21. vijeka u Sjedinjenim Američkim državama bilo je ukupno 350 zaštićenih područja kojima upravlja ta agencija, na više od 340 000 km² površine, među njima su pored nacionalnih parkova i rezervati prirode, nacionalne šume i obale i nacionalni spomen parkovi i obilježja.

Da bi neki teritorij dobio status - *nacionalnog*, i bio financiran od federalnog budžeta, to prvo mora biti odobreno aktom Kongresa Sjedinjenih Američkih Država.

## Osnovni podaci
Američki nacionalni parkovi su raspoređeni u 27 saveznih država, uz 2 na prekomorskim pacifičkim teritorijima; Američka Samoa i Američki Djevičanski Otoci. Najviše nacionalnih parkova imaju Kalifornija i Aljaska (po 8), a nakon njih Utah (5) i Colorado (4). Najveći nacionalni park je Wrangell-St. Elias koji ima 33 683 km² a najmanji Hot Springs koji ima manje od 24 km². 
Ukupna površina zaštićenih nacionalnih parkova iznosi oko 210 000 km², što iznosi prosječno po parku oko 3 620 km², ali najveći dio ima oko 1 280 km². 
Najposjećeniji je Great Smoky Mountains, kog posjeti od 8 do 10 milijuna posjetitelja godišnje, a slijedi ga Grand Canyon s više od četiri milijuna posjetitelja, ali ima i takvih kao Lake Clark u Aljasci koje posjeti samo 5227 ljudi godišnje.

Čak je 14 nacionalnih parkova uvršteno na Listu svjetske baštine.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice agencije - National Park Service
Porez na nasljedstvo

**Porez na nasljedstvo** je porez, odnosno iznos novaca ili odgovarajuće materijalne obaveze koju je neka osoba dužna platiti državi ili odgovarajućoj jedinici lokalne uprave (pokrajina, županija, općina, grad) temeljem nasljeđivanja novca, nekretnina ili druge imovine.

Prvi zabilježeni porez takve vrste u historiji potiče iz rimskog prava, kada ga je pod imenom *vicesima hereditatium* ("dvanaestina nasljedstva") uveo car August. U suvremenom svijetu ga pod različitim nazivima, po različitim stopama i modelima isplate i obračunavanja koriste različite države; u većini slučajeva su od oporezivanja nasljedstva izuzeti najbliži srodnici pokojnika, ili se za njih primjenjuje niže stope u odnosu na dalje srodnike.

## Povezano
* Nasljedno pravo
Gordan Lederer

**Gordan Lederer** (21. travnja 1958 - 9. kolovoz 1991) je bio hrvatski fotograf, kamerman i sineast, najpoznatiji po tome što je poginuo snimajući aktivnosti Zbora narodne garde na početku rata u Hrvatskoj, postavši jedna od prvih novinarskih žrtava sukoba.

## Nagrade i priznanja

* *Nagrada Sedam sekretara SKOJ-a* (zlatna jabuka) za film *Muybridge i comp.* (1986.).
* Posebno priznanje Hrvatskog novinarskog društva za osobite zasluge na području novinarstva u Domovinskom ratu (1993.). 
* na prijedlog Odbora za dodjelu nagrade Vladimir Nazor Gordan Lederer i skupina poginulih snimatelja dobili su posmrtno za svoj rad Posebno priznanje Ministarstva kulture Republike Hrvatske (1993.). 
* odličje Reda Petra Zrinskog i Frana Krste Frankopana s pozlaćenim pleterom (1996.).

## Izvori

## Literatura

## Vanjske veze
*
Splitska deklaracija

**Deklaracija o oživotvorenju Sporazuma iz Washingtona, zajedničkoj obrani od srpske agresije i postizanje političkog rješenja sukladno naporima međunarodne zajednice**, kasnije kolokvijalno poznata pod imenom **Splitska deklaracija**, bio je međunarodni sporazum potpisan 22. srpnja 1995. godine između predstavnika Hrvatske i Bosne i Hercegovine (Republike i Federacije) kojom je oružanim snagama Republike Hrvatske formalno omogućeno korištenje teritorija BiH u svrhu zajedničke borbe protiv oružanih formacija Republike Srpske. Potpisan je uz blagoslov američke vlade predsjednika Clintona i posredovanje turskog predsjednika Sulejmana Demirela.

Smatra se jednim od ključnih događaja rata u BiH, odnosno jugoslavenskih ratova općenito, s obzirom da je stvorila diplomatske, političke i strateške preduvjete za uspješno provođenje operacije Oluje kojom je okončano postojanje Republike Srpske Krajine i velike ofenzive u kojoj je Republika Srpska izgubila najveći dio svojih zapadnih teritorija te u jesen iste godine bila prisiljena prihvatiti Daytonski mirovni sporazum.
Süleyman Demirel

**Sami Sulejman Gindogdu Demirel** (; Islamkoj, 1. 11. 1924 - Ankara, 17. 6. 2015), diplomirani građevinski inženjer i turski političar, koji je sedam puta obavljao funkciju premijera i bio 9. predsednik Turske.

## Biografija
### Podrijetlo, školovanje i poslovna karijera
Rođen je 1. 11. 1924 godine u mestu Islamkoj, pokrajina Isparta. Prema vlastitom priznanju bosanskog je podrijetla tj. na sprovodu hrvatskog Predsjednika Franje Tuđmana izjavio je da vuče daleko hrvatsko podrijetlo iz Bosne i Hercegovine. Nakon završetka osnovne škole u rodnom mestu, išao je na dalje obrazovanje i naposletku diplomirao inženjering na Tehničkom univerzitetu u Istanbulu. Kao vrlo mlad i sposoban, bio je na usavršavanju u Sjedinjenima Američkim Državama (SAD), a kasnije je u struci radio na mnogim visokim položajima. Već sa 30 godina bio je generalni direktor Državnog odela za brane. Nadgledao je gradnju mnogih brana, elektrana, i postrojenja za navodnjavanje.

### Politička karijera
U politiku je ušao veoma rano. Prvo je pripadao Stranci prava (*Adalet Partisi*). U toj organizaciji se istaknuo, pa je na drugoj velikoj stranačkoj konvenciji bio izabran za predsednika stranke. Imao je samo 40 godina. Navodno je njegov izbor za predsjednika AP-a žestoko podupirao Džemal Gursel, 4. predsednik Turske. Kada je 27. 5. 1960 izvršen puč, Džemal je bio izabran za šefa države, a Sulejmanu je poveren posao sastavljanja vlade. Stvorio je koalicionu vladu, ali je na izborima 1965 njegova stranka stvorila većinsku vladu jer je bila jedini pobednik izbora. Sulejman je bio premijer sedam puta, sve do 12. 9. 1980 godine, kada se desio puč kojeg je predvodio general Kenan Evren. Usledilo je razdoblje diktature i represije.

Ključni politički akteri tokom Evrenove vladavine su Sulejman koji je bio desno orijentisan i Bulent Edževit, levičarski vođa. Nakon puča 1980, Demirelu je 10 godina bilo zabranjeno učešće u aktivnoj politici. No, on se nije pomirio s tom odlukom i 1987 održan je referendum kojim se on vratio u politiku i usprotivio Evrenovoj diktaturi. Kako se Stranka prava ugasila, osnovana je Stranka pravog puta (*Danas [[Demokratska stranka (Turska)|Demokratska stranka]]*), čiji je Sulejman bio prvi vođa, od 1983 do 1993 godine.

Kada je predsednik Turgut Ozal iznenada umro 1993, Velika narodna skupština Turske izabrala ga je za novog predsednika. Zakletvu je položio 16. 5. 1993, a mandat mu je završio na isti datum sedam godina kasnije. Predsednički mandat su mu obeležile posledice pada komunizma, odnosno raspad SSSR-a i SFR Jugoslavije, a što je Turska nastojala iskoristiti da vrati svoj uticaj na Balkanu, Kavkazu i drugim područjima. Demirel je za vreme rata u BiH imao važnu ulogu kao posrednik između hrvatske i bošnjačke vlade u Sarajevu, a krajem 1999 je bio jedini svetski državnik na pogrebu Tuđmana. Iz politike se povukao sledeće godine i posvetio držanju predavanja na nekoliko univerziteta u Turskoj.

Bio je oženjen za Nazmije Demirel, ali nisu imali dece. Nadimci su mu bili *Baba* (*Otac*) i *Čoban Sulu* (*Pastir Sulejman*).

## Reference

## Vanjske veze

* Official Website of the Presidents of the Republic of Turkey
Valparaíso (provincija)

**Provincija Valparaíso** ili **Pokrajina Valparaíso** (španski: *Provincia de Valparaíso*) je provincija u regiji Valparaíso, Čile. Glavni grad je Valparaíso. Valparaíso zauzima površinu od 2.780 km², a u provinciji je 2012. živelo 734.406 stanovnika. Ostali gradovi u pokrajini su Viña del Mar, Concón, Quintero, Puchuncaví, Casablanca, Juan Fernández. Gustoća stanovnika u provinciji je 300/km².

## Geografija
* Koordinate: 

## Povezano
* Valparaíso

## Vanjske veze

* Zvanična stranica
Argument

**Argument** (iz latinskog *argumentum* = "dokaz, razlog") stoji za: 

* argument, u logici, obrazložavanje izjave (zaključak) kroz druge izjave
* argument (lingvistika), u gramatici, jedan izraz, koji je potpunjava predikat
* argument (književnost), kratak sažetak književnog dela, obično stavljen na njegov početak 

Matematika:

* pojam za određenu vrijednost funkcije je, vidi funkcija (matematika), funkcija (programiranje), parametar (informatika) 
* Kut, kojega kompleksni broj s pozitivnom realnom osi uključuje
Ludopatija

**Ovisnost o igrama na sreću**, **ovisnost o kockanju**, **patološko kockanje** ili **ludopatija** (Et: Od latinskog *ludus*, igra i grčkog *πάθεια, patheia*, stanje ili trpljenje) označava nesposobnost pojedine ovisne osobe koje ne može odoljeti kockanju ili klađenju, čak i ako prijete ozbiljne posljedice u osobnom, obiteljskom ili poslovnom okruženju. Muškarci su češće pogođeni nego žene.

Patološko kockanje se u MKB-10 klasifikaciji (zajedno s trihotillomanijom kleptomanijom i piromanijom) svrstava pod *abnormalne* navike s poremećajom kontrole impulsa''.

## Simptomi
Često sudjelovanje u igrama, uz izraženo mentalno bavljenje ili razmišljanje glede pronalaska "uspješne tehnike ili načina prikupljanja novca – kao početni kapital".

Pokušaji odolijevanja napasti ne uspijeva u više navrata i prikriva se od "ostalih" (članova obitelji, prijatelji, starim znancima). Često nastaju ozbiljne financijske posljedice, i dovode do raskidanja međuljudskih odnosa.

## Faze igračke karijere

“Kockarska karijera“ se može dijeliti u tri faze: dobiti, gubitka i očaja.

### Faza dobiti
* sporadično kockanje 
* veći dobitak, ili više manjih dobitaka 
* pozitivno uzbuđenje ili emocije prije i za vrijeme igre 
* nerealististični optimizam 
* sve češće igranje 
* kockanje za veće novčane iznose

### Faza gubitka
* bagateliziranje gubitaka 
* hvaljenje pred drugim osobama o dobitima 
* čini se da su gubitci pokriveni profitom 
* češće igranje nasamo 
* češće razmišljanje o igri 
* prvi veliki gubitci 
* prikrivanje neuspjeha i laganje o stvarnim gubitcima 
* zanemarivanje obitelji i prijatelja 
* bavljenje s igrom tijekom radnog vremena 
* pozajmljivanje novaca 
* nemogućnost odolijevanja kocki

### Faza očaja
* kašnjenje u vraćanju duga 
* promjene u strukturi osobnosti: razdražljivost, zbunjenost, agitacija, poremećaji spavanja 
* potpuno povlačenje iz društvenog života 
* potpuno povlačenje od obitelji i prijatelja 
* gubitak društvenog statusa i ugleda 
* korištenje vremena i novca isključivo za igru 
* bol svijesti panične reakcije 
* nezakoniti načini zarade novca 
* mržnja prema drugima (posebno igračima koji pobijede) 
* beznađe, opasnost od suicida (ili pokušaji)

## Liječenje
Terapija zahtijeva pomoć psihoterapije (multimodalnu psihoterapijiu), kao i mjere za pomoć u rješavanju financijskih dugova. Preporučuje se sudjelovanje u grupama, na primjer, grupe "anonimnih kockara".

U Hrvatskoj se problematikom ovisnosti o igrama na sreću bavi Zajednica Cenacolo kroz program "Edukacije za život", koji za cilj ima cjelovitu izgradnju osobe u punini njene slobode, čime osoba postiže sposobnost odgovornog i uravnoteženog korištenja tehničkih dostignuća bez dodatnih neželjenih posljedica.

## Posljedice i komplikacije
Ovisnici o kockanju često se bave pronalaženjem "poboljšanih" tehnika kockanja, te pokušaju pribaviti novaca za igre pomoću krađe, prekomjernim zaduživanjem ili prijevarama.

## Izvori

## Vanjske veze
* bet-club 
* informacije o kockanju
Ovisnost o videoigrama

**Ovisnost o videoigrama** smatra se kao oblik ovisnosti koju označava prinudno i pretjerano korištenje računala i video igara. Ponekad se bolest manifestira i kao dio prekomjernog korištenja interneta, koji se tada naziva ovisnost o Internetu. Mnoge kompjuterske igrice se igraju online a RPG igre s puno igrača istodobno u internetu kao primjerice MMORPG-igre. U znanosti jos ne postoji jedinstven stav, je da li se prekomjerno korištenje računalnih moze definirati kao bolest u smislu ovisnosti.

## Moguća dijagnoza
Iako ovisnost o kompjuterskim igricama nije navedena u međunarodno priznatim dijagnostičkim sustavu MKB-10 niti u DSM-IV, pokazuje simptome slične kao i kod drugih psiholoških ovisnosti. Kao i ovisnost o kockanju može se klasificirati kao poremećaj kontrole impulsa.

## Liječenje
Neke zemlje, kao na primjer Južna Koreja reagirale su na opasnost od računalne ovisnosti otvaranjem centrima za terapiju. Kineska vlada je osnovala nekoliko klinika za liječenje pacijenata u kojima se terapiraju ovisnici o online igrama, chatovanju, i surfanja.

U terapiji ovisnosti o internetu uključuje se buđenje interesa za sportske i druge aktivnosti u slobodno vrijeme.

U Hrvatskoj se problematikom ovisnosti o videoigricama i općenito o internetu bavi Zajednica Cenacolo kroz program "Edukacije za život", koji za cilj ima cjelovitu izgradnju osobe u punini njene slobode, čime osoba postiže sposobnost odgovornog i uravnoteženog korištenja tehničkih dostignuća bez dodatnih neželjenih posljedica. Program "Edukacije za život" sastoji se u upoznavanju sebe i vlastitih sposobnosti, razvijanju socijalnih vještina u stvarnosti a ne virtualnim putem te pronalaženju zadovoljstva u dinamizmu svakodnevnog života.

## Povezano
* Ovisnost o Internetu
* Ovisnost o kockanju

## Vanjske veze
* Interview: mr.sci. Davor Moravek: Ovisnost o internetu 
* Hrvatska mreža školskih knjižničara, "Utjecaj kompjutorskih igrica na zdravlje adolescenata" 
* Članak u javno.com od 04.04.2008
Pluralizam (razvrstavanje)

**Pluralizam** može značiti:

* suživot različitih interesa i načina života u društvu - pluralizam (politika); 
* ontološku pluralnost entiteta ili opis načina - pluralizam (filozofija); 
* suživot različitih vjeroispovjesti - pluralizam (teologija). 
* sklonost grupnom seksu
Narodna republika

**Narodna republika** je zvanični naziv države i federalne jedinice koji su najčešće koristile socijalističke vlade marksističko-lenjinističkog tipa. Naziv je bio opravdavan činjenicom da socijalistička vlada deluje u korist naroda ili da je u tim državama oblik vlasti „narodna demokratija“.

U nekim slučajevima, država je nosila naziv Narodna republika u „fazi prelaska iz kapitalizma u socijalizam“ ili „fazi klasne borbe“, odnosno provođenja kolektivizacije, nacionalizacije i industrijalizacije. Po toj definiciji, te zemlje još uvek nisu bile došle u fazu izgradnje socijalizma, te nisu imale „opravdanje“ da nose naziv „Socijalistička republika“.

Ovaj naziv su koristile ili koriste i države, koje nisu ni usvajale socijalistički sistem. Vlade nekih država su se mogle okarakterisati i kao nacionalističke, a svejedno su nosile prefiks „Narodna“, poput Ukrajinske Narodne Republike (1917–1920) ili Beloruske Narodne Republike (1918–1920). Primeri država koje imaju prefiks „Narodna“, a nisu socijalističke, su Alžir i Bangladeš.

**Države koje danas nose naziv „Narodna republika“:**
* Narodna Demokratska Republika Alžir – od 15. septembra 1963.
* Narodna Republika Bangladeš – od 16. decembra 1971.
* Narodna Republika Kina – od 1. oktobra 1949.
* Demokratska Narodna Republika Koreja – od 9. septembra 1948.
* Demokratska Narodna Republika Laos – od 2. decembra 1975.

**Države koje su nekad nosile naziv „Narodna Republika“:**
* Narodna Socijalistička Republika Albanija (1946–1992)
* Narodna Republika Angola (1975–1992)
* Beloruska Narodna Republika (1918–1920)
* Narodna Republika Benin (1975–1990)
* Narodna Republika Bugarska (1946–1990)
* Buharska Narodna Sovjetska Republika (1920–1925)
* Narodna Revolucionarna Republika Gvineja (1958–1984)
* Narodna Republika Zanzibar i Pemba (1964)
* Narodna Demokratska Republika Etiopija (1987–1991)
* Demokratska Narodna Republika Jemen (1970–1990)
* Federativna Narodna Republika Jugoslavija (1945–1963)
** Narodna Republika Bosna i Hercegovina (1945–1963)
** Narodna Republika Makedonija (1945–1963)
** Narodna Republika Slovenija (1945–1963)
** Narodna Republika Srbija (1945–1963)
** Narodna Republika Hrvatska (1945–1963)
** Narodna Republika Crna Gora (1945–1963)
* Narodna Republika Kampućija (1979–1989)
* Narodna Republika Kongo (1970–1992)
* Narodna Republika Koreja (1945–1946)
* Krimska Narodna Republika (1917–1919)
* Kubanska Narodna Republika (1918–1920)
* Velika Socijalistička Narodna Libijska Arapska Džamahirija (1977–2011)
* Narodna Republika Mađarska (1949–1989)
* Narodna Republika Mozambik (1975–1990)
* Narodna Republika Mongolija (1924–1992)
* Narodna Republika Poljska (1952–1989)
* Narodna Republika Rumunija (1947–1965)
* Rusinska Narodna Republika Lemko (1918–1920)
* Narodna Republika Tiva (1921–1944)
* Ukrajinska Narodna Republika (1917–1920)
* Zapadnoukrajinska Narodna Republika (1918–1920)
* Horezmanska Narodna Sovjetska Republika (1920–1923)

## Povezano
* Socijalistička država
* Spisak socijalističkih država
Ustani bane

**Ustani, bane** je hrvatska domoljubna pjesma (budnica) temeljena na tekstu Ognjeslava Utješinovića Ostrožinskog, koja se tokom najvećeg dijela 20. stoljeća smatrala neslužbenom himnom hrvatskih nacionalista.

## Tekst
{|
Bilo je to godine, devetsto i treće,
Kad su našu Hrvatsku stigle nesreće.
Mađarske zastave digo Hedervary
Silom hoće Hrvatsku da nam pomađari.

: Ustani bane, Hrvatska te zove, zove,
: Ustani bane Jelačiću!

Nema junaka, nema Hrvata,
Kao što je bio Jelačić ban.
A sada njega crna zemlja krije, krije,
I zelena trava prekrila mu grob.

: Ustani bane, Hrvatska te zove, zove,
: Ustani bane Jelačiću!

## Historija

Nastala je početkom 20. stoljeća, kada se Hrvatska nalazila u personalnoj uniji sa Kraljevinom Mađarskom, odnosno bila podvrgnuta pokušajima mađarizacije od strane bana Khuena Hedervaryja. Pjesma se pjevala u znak otpora tim nastojanjima, odnosno kao podsjećanje na hrvatskog bana Jelačića koji se za vrijeme revolucije 1848. Mađarima suprotstavio oružjem.

Mlađim generacijama je, međutim, poznatija kao svojevrsni simbol represije u komunističkoj Jugoslaviji, s obzirom da je njeno javno izvođenje bilo zabranjeno, te praćeno hapšenjima, zatvorskim, novčanim i prekršajnim kaznama.

## Izvori
Vještice iz Rija

***Vještice iz Rija*** je kolokvijalni naslov za anonimni članak koji je pod naslovom *Hrvatske feministice siluju Hrvatsku* objavljen 11. prosinca 1992. u zagrebačkom tjedniku *[[Globus (Hrvatska)|Globus]]*. U njemu je pet hrvatskih književnica, novinarki i publicistica - Jelena Lovrić, Rada Iveković, Slavenka Drakulić, Vesna Kesić i Dubravka Ugrešić - bilo optuženo da su tokom kongresa PEN-a u Rio de Janeiru navodno lobiraju protiv održavanja sljedećeg kongresa u Dubrovniku. Neke od njih su nakon toga kao "izdajnice" bile izložene javnim kritikama, ali i brojnim prijetnjama, a jedna od njih, Dubravka Ugrešić, je godinu dana nakon objavljivanja članka napustila Hrvatsku.

Kasnije se ispostavilo da je autor anonimnog članka ugledni hrvatski publicist Slaven Letica. Članak je poslije postao predmetom sudskih tužbi u Hrvatskoj.
Stipica Kalogjera

**Stipica Kalogjera**, rođen kao **Stjepan Kalogjera** (Beograd, 24. svibnja 1934. – Zagreb, 3. siječnja 2025.), jugoslavenski i hrvatski skladatelj, aranžer, dirigent i producent.

## Biografija

Stjepan Kalogjera rođen je 24. svibnja 1934. godine u Beogradu.glazbom se počeo baviti u šestoj godini.Prvi instrument mu je bila violina, koju je učio u Muzičkoj školi Vatroslav Lisinski, poslije truba,te glasovir.Glazbenu školu pohađa pri zagrebačkom konzervatoriju od 1948. do 1952. Kad upisuje studij medicine na zagrebačkom Medicinskom fakultetu.Doktorira 1962. godine.

Nakon jednogodišnje turneje po Njemačkoj i Francuskoj 1957./ 1958. Godine postaje članom Plesnog orkestra Radio Zagreba kao trubač,poslije kao klavijaturinist, te na kraju kao producent.
Počinje skladati zabavnu glazbu 1958. godine, te piše aranžmane za orkestar. Iako je kao skladatelj prepoznat prije starijeg brata Nikice Kalogjere, tada već renomiranog producenta i bendlidera – *Ti si moja obala* donijela mu je nagradu stručnoga žirija na Zagrebu 1960., godinu dana ranije nego je Nikica sa *Sombrerom* i Trijom Tividi osvojio svoje prvo diskografsko zlato.Napisao je preko 5400 aranžmana za različite sastave od combo-a do simfonijskog orkestra.Autor je glazbe za dva mjuzikla: *[[O'kaj]]* i *Kaj20* koji su s uspjehom izvođeni u Zagrebačkom Kazalištu Komedija.Pisao je, također, i glazbu za animirane filmove i TV serije.Nastupao je kao dirigent i aranžer na Eurosongu 1995. s grupom Magazin,te na Eurosongu 1998. s Danijelom Martinović.

Na Festivalu zabavne glazbe Split sudjeluje od početka.Prvih godina kao skladatel i aranžer,a od 1980-ih kao šef dirigent.

Višestruki je dobitnik diskografske nagrade Porin:1993. kao najbolji aranžer za pjesmu Olivera Dragojevića *Cesarica* te zajedno s Arsenom Dedićem kao najbolji producent za album *Tihi obrt*, a 1998. također kao najbolji producent sa Arsenom Dedićem za album *Ministarstvo*. 2010. godine dobiva Porin za životno djelo.

Stipica Kalogjera živio je u Zagrebu, a bio je u braku s pjevačicom Maruškom Šinković.

## Reference

## Vanjske veze

* Croatian Pop Music  – Stipica Kalogjera – piše:G.Pelaić
* IHGI
Raskorak

**Raskorak** (ili latinska posuđenica **Diskrepancija**: *dis-crepare* = raz-puknuti, različito) označava suprotnost ili nejednakost onoga što pojedinac govori i onoga što, *de facto*, čini.

Raskorak je primjerice i nedosljednost u izjavama, ako svjedok svjedoči s različitim i kontradiktornim izjavama ili zapažanjima.

Ako neka osoba, npr. političar prije i nakon glasovanja sasvim drugačije čini nego što je prethodno najavio i obećao, govori se u tom kontekstu o raskoraku između najave i faktičnoga djelovanja.
Marjane, Marjane

***Marjane, Marjane*** je hrvatska narodna domoljubna pjesma koju je prvi put 1930-ih zapisao pjesnik Ivo Tijardović. Danas je ona službena pjesma grada Splita. Kroz povijest joj je tekst nekoliko puta mijenjan, ovisno o političkim okolnostima i ideologiji njenih izvođača. Pri tome se posebno ističe razdoblje drugog svjetskog rata kada su je preuzeli partizani; u poratnom razdoblju su vlastite verzije koristili i navijači nogometnog kluba *[[Hajduk Split|Hajduk]]*. Današnja verzija se izvodi od 1990. godine kada je u Hrvatskoj uvedena demokracija.

## Izvorni stihovi

### Partizanska inačica

### Današnja inačica
{|!Hrvatski|
|-
|
Marjane, Marjane, Marjane, Marjane,
Marjane, Marjane, ča barjak ne viješ,
ča barjak ne viješ, ča barjak ne viješ,
ča barjak ne viješ, milu trobojnicu.

Milu trobojnicu, milu trobojnicu,
milu trobojnicu, crven, bili, plavi,
crven, bili, plavi, crven, bili, plavi,
crven, bili, plavi, to je barjak pravi.

Pod kojim su pali, pod kojim su pali,
pod kojim su pali Zrinski-Frankopani.
Za kojim se hvali, za kojim se hvali,
za kojim se hvali, cila Dalmacija!

Tko se pod njim bije, tko se pod njim bije,
tko se pod njim bije, kukavica nije,
a 'ko se ne bije, a 'ko se ne bije,
a 'ko se ne bije, bolje da ga nije.

I još jedno slovo, i još jedno slovo,
I još jedno slovo, ime Isusovo
I još jedna bratska, i još jedna bratska
I još jedna bratska, živila Hrvatska!

Živila sloboda, živila sloboda,
živila sloboda, Hrvatskog naroda!
Dekadencija

**Dekadencija** (fran. *dékadence*, opadanje) općenito: izrođavanje, postepeno nestajanje energije, stvaralačke moči, simptom propadanja, iscrpljenja ili rasula, nazadovanje. Dekadencija je pojam kojim se opisuje postepeno propadanje ili slabljenje nekog pojedinca, organizacije, kulture, društva ili civilizacije izazvano pretjeranom uživanju u luksuzu, te zajedno sa njim vezanom gubitku nekadašnjih moralnih i drugih temeljnih načela. Koncept je popularnost stekao u evropskoj historiografiji 18. vijeka kada se upravo kroz taj proces nastojala objasniti propast Rimskog Carstva, a potom i nestanak drugih nekoć moćnih država i civilizacija.

Za razliku od tog uprošćenog tumačenja iluministi prosvjetiteljstvo) smatraju, poput Ch. Montesquieua da su bitni uzroci dekadencije defekne poliičke institucije koje dovode do propasti postojećih dobrih običaja i vrlina, a Rousseau je interpretira kao popratnu pojavu civilizacije koja je prirodnog čovjeka riješila njegove dobrote. Kasnije su taj termin preuzeli i ostali filozofi i sociolozi kako bi tumačili određene kulturne, društvene i druge procese u suvremenim zapadnim društvima. Različite socijalno-političke teorije smatraju dekadenciju određenih društvenih i ekonomskih formacija rezultatom nemoći vladajuće klase da u postojećim konzervativnim oblicima privrede organizira i razvija daljnji porast proizvodnje.

Pojam dekadencije se krajem XIX. vijeka u Evropi počeo koristiti za književna i umjetnička djela postromantičarskog razdoblja, karakterizirane teorijom *l'art pour l'arta* (larpurlartizam Th. Gautiera) i subjektivnom pobunom pjesnika (Ch. Baudelaire, A. Rimbaud, P. Verlaine), ne kao odraz dekadencije društva već protiv vulgarnog utilitarizma i proračunatosti dehumaniziranog ''fin de sieclea'' Za tu vrstu umjetničke dekadencije karakteristična je deviza Th. Gautiera: 'Istinski je lijepo samo ono što ne može služiti ničemu ... sve što je korisno ružno je.' Lomeći se često u protestu prema apsurdu konkretne životne egzistencije, ta se dekadencija gubi najčešće u egzotici, misticizmu, neuravnoteženosti,i boemstvu razočaranih 'poetes maudits' što u svojim lucidnim bljeskovima nagovješćuju proročki simptomatično rasulo vrednota samozadovoljnog građanstva.

U staroj grčkoj filozofiji Pironov skepticizam, u novijoj filozofiji Šopenhauerov pesimizam, a u novije doba pojedine teze egzistencijalima, predstavljaju filozofiju dekadencije. Niče je smatrao da je dekadencija uvijek rezultat opadanja u čovjeku ili nekom vremenu 'volje za moć', odnosno životnog elana uopće, a posljedica toga je nemoć stvaralasšva.

## Povezano
* Pad Rimskog Carstva
* Propast Zapada
* Fin de siècle

## Vanjske veze
* Collection of the articles of the International Communist Current on the Theory of Decadence
* Chronology of Decadence 
* Decadence, symbolist, and the fin de siècle: a notebook
Tri muškarca Melite Žganjer

***Tri muškarca Melite Žganjer*** hrvatska je komedija iz 1998. godine koju je napisala i režirala Snježana Tribuson. Glavne uloge tumače Mirjana Rogina, Goran Navojec, Suzana Nikolić, Sanja Vejnović, Ena Begović, Filip Šovagović i Ivo Gregurević. Radnja se odvija oko stidljive, debeljuškaste naslovne junakinje koja ima ljubavnih problema te razmišlja o trojici muškaraca koji bi mogli biti potencijalni kandidati za njenog ljubavnika.

Festival igranog filma u Puli nagradio je film sa Zlatnom arenom za scenarij, scenografiju, montažu, epizodnu žensku (S. Nikolić) te epizodnu mušku ulogu (I. Gregurević), kao i nagradu kritike Oktavijan, a Mirjana Rogina dobila je nagradu Breza za najbolje debitantsko ostvarenje.

## Radnja
Melita je stidljiva i debeljuškasta slastičarka koja obožava tv sapunicu *Robinja ljubavi* ali privatno nikako nema sreće u ljubavi. Dostavljaču kolača Janku, povučenom zbog problema s mucanjem, Melita se sviđa, ali je previše smušen da napravi prvi korak. Uz pomoć prijateljica, Melita će okušati sreću s policajcem Jurom, ali je on samo prihvaća jer ga je žena izbacila iz stana te želi negdje prespavati. Ubrzo se javlja i treći kandidat: u grad na koprodukcijsko snimanje dolazi Juan iz *Robinje ljubavi*, dok Janko planira popraviti loš dojam.
## Glavne uloge
* Mirjana Rogina - Melita Žganjer
* Goran Navojec - Janko
* Sanja Vejnović - Eva
* Filip Šovagović - Juan
* Suzana Nikolić - Višnja
* Ivo Gregurević - Jura
* Ljubomir Kerekeš - Zec
* Ena Begović - Maria
## Kritike

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
* ''Tri muškarca Melite Žganjer'' na Internet Movie Databaseu
François Clouet

**François Clouet** (izg: **Fransoa Klue**) je francuski renesansni minijaturista i dvorski slikar, posebno poznat po portretima članova francuskih vladarskih porodica. Radio je za kraljeve Anrija II, Fransoa II i Šarla IX.

Bio je sin nizozemskog slikara Žana Kluea koji je radio u Turu i Parizu.

Klueove slike nose u sebi odlike nizozemskog slikarstva; izvedene su veoma detaljno u srebrno-sivim tonovima, a likove modelira bez dubine. Njegovo slikarstvo se često poredi sa holbajnovim, ali je manje kvalitetno. Klueovo slikarstvo pripada Drugoj slikarskoj školi iz Fontenbloa.

## Galerija

Datoteka:Jean Clouet 001.jpg|Portret Fransoa I iz 1525.
Datoteka:Catherine-de-medici.jpg|Portret kraljice Katarine Mediči iz 1555.
Datoteka:Anjou 1570louvre.jpg|Portret Anrija Anžujskog, budućeg Anrija III, iz 1570.
Datoteka:Elisabeth of Austria France1.jpg|Portret francuske kraljice Elizabete Augzburške (1554-1592) iz 1572.


## Vanjske veze
Muzej anadolijskih civilizacija

**Muzej anadolijskih civilizacija** (turski:*Anadolu Medeniyetleri Müzesi*) je javni muzej na južnoj strani Utvrde u Ankari u glavnom gradu Turske. Muzej je smješten u magazama starog Mahmud Pašinog bazara i Kuršunlu hana. Zbog Ataturkove želje da se u Ankari orvori hetitcki muzej ove su zgrade kupljene na prijedlog tadašnjih ministara kulture i obrazovanja. Nakon popravaka i dogradnji koji su trajali uzmeđu 1938. i 1968. muzej je otvoren za javnost kao Arheološki muzej u Ankari.

Danas se zgrada Kuršunlu hana koristi kao upravna zgrada muzeja u kojoj su smještene i biblioteka, konferencijska dvorana, laboratorija i radionica. U zgradi starog bazara smješteni su izloženi eksponati. Eksponati izloženi u muzeju vremenski su raspoređeni od paleolitičkog, neolitičkog, ranog bronzanog, perioda asirskih kolonija, hetitskog, frižanskog, urartinskog, grčkog, helenskog, rimskog, vizantijskog, seldžučkog do osmanlijskog perioda.

1997. godine muzej je izabran za Evropski muzej godine.
Kritija (dijalog)

***Kritija*** je jedan od Platonovih poznijih dijaloga i sadrži priču o Atlantidi, moćnom ostrvskom kraljevstvu, i njenom pokušaju da zavlada Atinom, koji je propao zahvaljujući uređenosti atinskog društva. *Kritija* je bio drugi deo planirane trilogije, u kojoj mu prethodi *[[Timaj (dijalog)|Timaj]]*, a trebalo je da sledi *[[Hermokrat (dijalog)|Hermokrat]]*. Ovaj drugi verovatno nikada nije ni napisan, a i *Kritija* je ostao nedovršen. Zbog njihove sličnosti (npr. zbog toga što se pojavljuju isti likovi) moderni klasičari ponekada *Timaja* i *Kritiju* kombinuju kao jedan dijalog *Timaj-Kritija*.

## Reference

## Izvori
**Primarni**
* 

**Sekundarni**

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 



## Vanjske veze
* Prevodi na engleski::
** Internet Sacred Texts Archive
** Project Gutenberg
** MIT classics subdomain
Interes

**Interes** (iz latinskog jezika : *inter* "između", "u sredini" i *es* "biti") označava kognitivno polaganje pažnje, koju jedna osoba posvećuje prema jednoj stvari, objektu ili drugoj osobi. 

Što je veće zanimanje, to je jači interes za tu stvar.

Suprotnost pojma je *dezinteres*, ili u još jačem obliku (ponekad patološka) apatija. 

## Politički interesi
Organizirani interesi su dio političkih zbivanja. Nailazimo ih svakodnevno u raznim oblicima i oni vrše značajan utjecaj na naše percepcije i političke stavove o različitim područjima politike.