open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Denis Drăguș

**Denis Mihai Drăguș** (; Bukurešt, 6. srpnja 1999.), rumunjski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji napdača. Od 2024. godine član je turskog Trabzonspora. Za reprezentaciju Rumunjske debitirao je 2018. godine, a prvo veliko natjecanje bio mu je UEFA Euro 2024. godine.
Nicolae Stanciu (fudbaler, rođen 1993.)

**Nicolae "Nicușor" Claudiu Stanciu** (; Craiva, 7. svibnja 1993.), rumunjski nogometaš i reprezentativac koji igra kao ofenzivni vezni ili krilo. Trenutno je kapetan rumunjske reprezentacije.

Stanciu je svoju profesionalnu karijeru započeo 2008. godine u Unirei Albi Iuliji, a kasnije je u domovini igrao još za Vaslui i Steauu Bukurešt, osvojivši šest naslova prvaka Rumunjske; za vrijeme igranja u Steaui, Stanciu je postao poznat izvan Rumunjske. Godine 2016. prvi put odlazi izvan Rumunjske, kada za €9,800,000 prelazi u Anderlecht, što ga je u to doba učinilo najskupljim transferom belgijske lige i najskupljom prodajom Lige I.

Nakon što je s Anderlechtom osvojio naslov prvaka i jedan superkup, Stanciu je godinu i pol nakon dolaska potpisao za Spartu Prag; iznos transfera bio je €4,500,000 što je bio tadašnji interni rekord. Češku napušta početkom 2019. godine i odlazi u saudijski Al-Ahli, međutim istoga se ljeta vraća u Češku, ali ovoga puta potpisuje za Slaviju, s kojom u prve dvije sezone osvaja dva uzastopna naslova prvaka i jedan kup. Od 2022. godine igra u Kini i Saudijskoj Arabiji. Godine 2025. vraća se u Europu, potpisavši za Genou.

Nakon što je ranije nastupao za U-19 i U-21 reprezentacije, Stanciu je u ožujku 2016. godine debitirao za seniorsku reprezentaciju Rumunjske, u pobjedi nad Litvom 1:0. Nastupio je na Europskim prvenstvima 2016. i 2024. godine.

## Reference

## Vanjske veze

*
Marcel Sabitzer

**Marcel Sabitzer** (Wels, 17. ožujka 1994.), austrijski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji veznog igrača za bundesligaški klub Borussia Dortmund. Iako uglavnom, igra kao centralni vezni, Sabitzer može igrati na više pozicija u momčadi, uključujući ofenzivnog veznog, defanzivnog veznog, krilnog igrača i drugog napadača.

## Igračka karijera
### Klubovi
Sabitzer je svoju profesionalnu karijeru započeo u Austriji, igrajući za Admirom Wacker i Rapidom iz Beča. Godine 2014. pridružio se njemačkom klubu RB Leipzig i odmah je posuđen Red Bull Salzburgu na jednu sezonu. Sabitzer je odigrao više od 200 utakmica za RB Leipzig, prije nego što ga je Bayern München kupio u kolovozu 2021. za €16,000,000. 

Sabitzer je 1. veljače 2023. posuđen Manchester Unitedu do kraja aktualne sezone. Debitirao je tri dana kasnije: ušao je kao zamjena u ligaškoj pobjedi protiv Crystal Palacea, čime je postao prvi Austrijanac koji je ikada igrao za klub.

Dana 24. srpnja 2023., Sabitzer je potpisao četvorogodišnji ugovor s Borussijom iz Dortmunda, a 12. kolovoza postigao je svoj prvi gol u gostujućoj pobjedi nad Schott Mainzom rezultatom 6:1 u DFB-Pokalu.

### Reprezentacija
Sabitzer je predstavljao Austriju na više omladinskih međunarodnih nivoa i debitirao je u seniorskoj reprezentaciji s 18 godina u lipnju 2012 na prijateljskoj utakmici protiv Rumunjske, koja je završena rezultatomn 0:0. Igrao je na UEFA Euru 2016., 2020. i 2024. godine.

## Reference

## Vanjske veze

* Marcel Sabicer na bvb
*Marcel Sabicer na www.transfermarkt 
* 
*Marcel Sabicer na kicker
Romano Schmid

**Romano Christian Schmid** (Graz, 27. siječnja 2000.), austrijski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji ofenzivnog veznog. Trenutno igra za Werder Bremen. Za reprezentaciju Austrije debitirao je 2022. godine, a prvo veliko natjecanje bio mu je UEFA Euro 2024. godine, na kojem je postigao i prvi reprezentativni gol u pobjedi protiv Nizozemske (3:2).
Hakan Çalhanoğlu

**Hakan Çalhanoğlu** (; Mannheim, 8. veljače 1994.), turski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji veznog igrača. Trenutno je kapetan turske reprezentacije, a igra za Inter Milan. Poznat je kao specijalist za slobodne udarce, ali i po tome što je sposoban postizati golove iz različitih kuteva i udaljenosti.

Çalhanoğlu je započeo svoju karijeru u njemačkom drugoligašu Karlsruheru 2010. godine, a dvije godine kasnije prešao je u Hamburger SV. Njegov nastup u prvoj sezoni u Bundesligi donio mu je transfer od €14,500,000 u Bayer Leverkusen 2014. godine. Tamo je igrao tri sezone i postigao ukupno 28 golova u 115 službenih nastupa. Godine 2017., Çalhanoğlu je potpisao za Milan za početnih €20,000,000, prije nego što se pridružio gradskom rivalu Interu u besplatnom transferu u ljeto 2021. godine.

Rođen u Njemačkoj, Çalhanoğlu je odlučio nastupati za Tursku na međunarodnom nivou, nastupajući prvo u omladinskim uzrastima. Za seniore je debitirao 2013. godine, a bio je dio njihovog reprezentacije na UEFA Europskim prvenstvima 2016., 2020. i 2024. godine .
Cenk Tosun

**Cenk Tosun** (; Wetzlar, 7. lipnja 1991.), turski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji napadača. Trenutno igra za Kasımpaşu.

Nakon jednog nastupa u Bundesligi za Eintracht Frankfurt, u siječnju 2011. prelazi u Gaziantepspor, gdje je osvojio Spor Toto kup 2012. godine. Godine 2014. potpisao je s Beşiktaşom i osvojio je dvije titule prvaka prije nego što je u siječnju 2018. prešao u Everton za £27,000,000. Nakon posudbi u Crystal Palacu i Beşiktaşu, potpisao je za potonji klub na kraju sezone 2022. godine. Tamo je igrao do 2024. godine, kada prelazi u Fenerbahçe.

Tosun je rođen u Njemačkoj i igrao je za njemačke reprezentacije od 16. do 21. godine. Zatim je odlučio igrati za Tursku, za koju je debitoiro 2013. godine, a igrao je i na UEFA Euru 2016. i 2024. godine.
Willy Sagnol

**Willy David Frédéric Sagnol** (Saint-Étienne, 18. ožujka 1977.), bivši francuski nogometaš i aktualni trener koji je igrao na poziciji desnog beka. Aktualni je izbornik nogometne reprezentacije Gruzije. 

Profesionalnu karijeru započeo je 1995. godine u matičnom klubu Saint-Étienneu, ali je već nakon dvije sezone prešao u Monaco. S Monacom je bio nacionalni prvak te je osvojio *[[Trophée des Champions]]*. Godine 2000. prelazi u Bayern München, gdje će provesti većinu svoje profesionalne karijere. U devet godina s Bayernom osvaja pet naslova prvaka, nekoliko kupova, Ligu prvaka (2001.) i Interkontinentalni kup (2001.).

Iste godine kada prelazi u Bayern ostvaruje i svoj debi za reprezentaciju Francuske, za koju je igrao do 2008. godine. S reprezentacijom je nastupio na niz međunarodnih natjecanja, a osvojio je dva Kupa konfederacija te igrao finale Svjetskog prvenstva 2006. godine. Umirovio se 2009. godine zbog problema s ozljedama. 

Nakon umirovljenja, Sagnol se posvetio trenerskom poslu te je vodio mlađe uzraste francuske reprezentacije dok 2014. nije preuzeo Bordeaux, koji je vodio do 2016. godine. Godine 2017. postaje pomoćni trener u Bayern Münchenu, a iste godine kratko vodi klub kao v.d. trener. Od 2021. godine izbornik je nogometne reprezentacije Gruzije, s kojom je izborio nastup na Europskom prvenstvu 2024. godine, što je bio prvi nastup Gruzije na nekom međunarodnom natjecanju; Gruzija je u svom debiju uspjela proći u drugi krug natjecanja.
Dušan Kostić

**Dušan Kostić** (Peć, 23. januar 1917 — Meljine, 19. oktobar 1997) bio je crnogorski i jugoslovenski pesnik, književnik i revolucionar.

Robijao kao predratni komunista u Kraljevini Jugoslaviji, bio borac pete crnogorske proleterske brigade tokom NOB, preživeo bitku na Sutjesci.

Nakon rata se najviše bavio pisanjem.

## Biografija

Rođen je u Peći. Detinjstvo je proveo u Plavu gde je završio i osnovnu školu. Gimnaziju je završio u Beranama, a potom Filozofski fakultet u Beogradu, gde je studirao književnost..

### Period Kraljevine Jugoslavije

U vreme studija, pripadao je naprednom studentskom pokretu i pisao revolucionarne pesme. U vreme Kraljevine Jugoslavije nekoliko puta je bio hapšen i zatvaran. Jedno vreme je boravio u Sovjetskom savezu, gde piše prkosu pesmu *Zdravica u Moskvi*.

1936. godine, kada je njegova generacija išla u Španiju da se bori protiv fašizma, on je bio sprečen, jer je bio u zatvoru, o čemu je napisao pesmu *Zvijezde i čovjek u samici*.

1940. godine postaje članom Komunističke partije Jugoslavije.

### Drugi svetski rat

U drugom svetskom ratu je bio partizan. Učestvovao je u Narodnooslobodilačkoj borbi od Trinaestojulskog ustanka 1941. godine. Bio je borac Pete proleterske crnogorske brigade od njenog osnivanja juna 1942. godine. Tokom bitke na Sutjesci maja i juna 1943. godine, njegova brigada pretrpela je strašne gubitke, izgubila oko 600 boraca i bila razbijena. O strahotama Sutjeske kasnije je napisao više pesama. Zajedno sa još nekoliko preživelih crnogorskih boraca, pridružio se 7. banijskoj diviziji, kao politički rukovodilac i član štaba.

Za vrijeme rata aktivno je učestvovao u priređivanju „Partizanske riječi“, časopisa Pete crnogorske brigade, zatim „Plotuna“ Osme banijske i divizijskih novina „Sedma divizija“. Završio rat kao urednik Tanjuga.

### Period SFRJ

Posle rata je bio urednik Radio Beograda, lista „Borba“, „Književnih novina“, časopisa „Mladost“, „Književnost“, „Savremenik“. Za redovnog člana Društva za nauku i umjetnost Crne Gore (kasnije Crnogorske akademije nauke i umjetnosti) izabran je 6. marta 1973. godine.

## Radovi

Napisao je više zbirki pesama: „Pjesme“, „Zemlji voljenoj“, „Poema o gradu i ljubavi“, „Proljeće nad rovom“, „Govor zemlje i mreže“. Napisao je zatim više romana: „Gluva pećina“, „Sutjeska“, „Modro blago“ i „Gora koštanova“.

## Nagrade

Za svoj rad dobio je više nagrada, među kojima i nagradu Udruženja književnika Srbije za dečju poemu „Gradić Jelengaj“ i za zbirku pesama „Zov lišća“. Dobio je 1979. Zmajevu nagradu za delo „Postojbina masline“. Dobitnik je Oktobarske nagrade grada Herceg Novi.

## Reference

## Literatura
* *TIHA ŽETVA*, Izbor i pogovor Risto Tošović. Biblioteka Brazde, Savremeni jugoslovenski pisci. Urednik Gvido Tartalja. Prosveta, Beograd, 1959.
## Vanjske veze
* Poezija vekova/Pesma PONEKAD
* OTRGNUT OD ZABORAVA: "Izabrane pesme" Dušana Kostića u "Plavom kolu" Srpske književne zadruge („Večernje novosti”, 14. april 2022)
Risto Tošović

**Risto Tošović** bio je član SKOJ-a,borac, komesar čete, član Pokrajinskog komiteta SKOJ-a za BiH, član centralnog vijeća Narodne omladine Jugoslavije, esejista, nosilac Spomenice, pjesnik.

Rođen je 23. marta 1923. godine u Foči. Školovao se u Foči i Sarajevu. Tu pristupa naprednom omladiskom pokretu. Član SKOJ-a od 1938, Tošović s prvim danima rata odlazi u partizane. Njegove ratne fukcije su: borac, zatim komesar čete, pa član Pokrajinskog komiteta SKOJ-a za Bosnu i Hercegovinu i član Centralnog vijeća Narodne omladine Jugoslavije.

U ratu počinje i da piše. Prve stihove objavljuje u zidnim novinama i brigadnim i omladiskim listovima. 1949. godine, s prelaskom u Beograd dolazi na čelo književnog časopisa *Mladost* koji je odigrao vidnu ulogu u afirmaciji nove generacije Jugoslovenskih pisaca, čiji je Tošović jedan od najistaknutijih pripadnika. Jedno vrijeme je i generalni sekretar Saveza književnika Jugoslavije, kao i glavni urednik *Književnih novina*, da bi zatim uređivao *[[Politika|Politiku]]*, odnosno *[[NIN]]*, na čijem čelu je stajao od 1963. do 1968. godine.

Štampane u više antologija i zbornika, pojedine pjesme Riste Tošovića prevedene su na više stranih jezika: engleski, francuski, njemački, italijanski, mađarski, poljski, ruski, rumunski i albanski. Pored drugih odlikovanja, Risto Tošović je i nosilac Spomenice 1941.

Umro je 1986. godine i sahranjen u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju u Beogradu.

## Izvori
* Tošović, Risto: *Pesme*, Sarajevo: Veselin Masleša (1969)
* Poezija suštine
Bandiera rossa

***Bandiera rossa*** (talijanski: crvena zastava), poznata kao ***Avanti Popolo*** po uvodnim stihovima, je jedna od najpoznatijih 
radničkih pjesama, koja slavi crvenu zastavu, simbol socijalizma i komunizma. Riječi pjesme je napisao Carlo Tuzzi 1908. godine, dok je melodija preuzeta iz dvije lombardške narodne pjesme.

1912. godine ruski pjesnik Filip Shkulev na varijantu melodije *Bandiera rossa* napisao je pjesmu *My kuzneci* (Мы кузнецы), koja je u jugoslaviji pevana kao "Mi smo kovači".

## Popularnost pesme u Jugoslaviji

Pesmu su pevali jugoslovenski partizani u Istri i širom Jugoslavije u drugom svetskom ratu, kao izraz otpora italijanskom fašizmu. Pesmu su takođe pevali zarobljeni Italijani u partizanima. Nikola Hercigonja seća se scene sa priredbe u jednom selu u Hrvatskoj, septembra 1943. godine, kada je Italija kapitulirala:

Zabeleženo je da su i kosovski partizani 1943. godine na putu iz Prištine za Đakovicu "pevaIi revolucionarnu pesmu Avanti popolo na talijanskom".

Pjesmu su kasnije obradili mnogi glazbeni sastavi, između ostalih pulski KUD Idijoti te slovenski Pankrti.

## Riječi pjesme

:*Avanti o popolo, alla riscossa,*
:*Bandiera rossa, bandiera rossa.*
:*Avanti o popolo, alla riscossa,*
:*Bandiera rossa trionferà.*

:*Bandiera rossa la trionferà*
:*Bandiera rossa la trionferà*
:*Bandiera rossa la trionferà*
:*Evviva il comunismo e la libertà.*

## Melodija

## Izvori

## Povezano
* Bella ciao
* Revolucionarne pesme
* Partizanske pesme
Kočo Racin

**Kosta Kočo Racin** (; Veles, 22. decembar 1908 — Lopušnik, 13. jun 1943), bio je makedonski i jugoslovenski pesnik. Racin je bio najistaknutiji pesnik, prozaista, kritičar, istorijski mislilac, rodoljub i najpoznatiji makedonski intelektualac između dva svetska rata.

## Biografija
Rođen je 22. decembra 1908. godine u Velesu. Potiče iz siromašne porodice. Njegovi roditelji Marija i Apostol, nisu imali novca da ga školuju, pa je 1918. godine morao da napusti redovno školovanje i počne da uči grnčarski zanat. Njegova želja za obrazovanjem je bila velika i on je počeo da se samooborazuje.

Godine 1924. došao je u dodir sa marksizmom i postao član SKOJ-a.

Prvo literarno djelo koje je Racin napisao bili su “Sinovi gladi“, na srpskom jeziku, a djelo je objavljeno 1928. godine u zagrebačkom listu „Kritika“. Zajedno sa pjesnicima Đorđevićem i Aksićem, Racin objavljuje 1932. godine u Skoplju zbirku pjesama na srpskom jeziku, pod nazivom "1932.", čime na velika vrata ulazi u srpsku književnost. U isto vrijeme, Racin objavljuje i druge pjesme, priče i članke sa različitom tematikom. U člancima sa istorijskom tematikom, sve više istupa kao zaštitnik makedonske nacionalne stvari. Zajedno sa makedonskim studentima pokazivao je otpor profesoru arheologije Vuliću na Beogradskom univerzitetu zbog njegovog otvorenog nepriznavanja makedonskog naroda čija je predavanja bojkotovao (u dogovoru sa hrvatskim studentima), a poznata je i njegova debata sa istim profesorem kome je argumentovano dokazao da makedonski narod postoji.

Poginuo je u partizanima 1943. godine. Prema jednoj verziji, ubijen je greškom kada se vraćao u partizanski logor u Lopušniku.

## Dela

Jedina samostalna zbirka pjesama „Beli mugri“ ("Bijele zore") ilegalno je objavljena u Samoboru blizu Zagreba 1939. godine, na makedonskom jeziku (veleškom dijalektu). Ona je zbog svoje nacionalne, jezičke i komunističke konotacije pridobija popularnost među makedonskom narodu u Vardarskoj Makedoniji. Javno čitanje pesme »Denovi« prisutni su doživeli kao "prvo rađanje čudesno lepe makedonske poezije". Bez reči su jedan za drugim prilazili autoru i ljudski od srca ga grlili.

U leksici i pravopisnoj formi, Racin je pod jakim uticajem Krste Petkova-Misirkova i na neki način ova zbirka postaje osnova za kasnije kodificirani makedonski književni jezik, koji je takođe baziran na veleškom govoru. Kočo Racin bi se u širem smislu mogao smatrati i bugarskim piscem, budući da je napisao 6 neobjavljenih pesama i na bugarskom književnom jeziku, kojim je takođe vladao.

## Nasleđe

U njegovu čast se održavaju „Racinovite sredbi“, a njegova rodna kuća u Velesu danas je pretvorena u spomen muzej.

## Reference

## Vanjske veze

* Zbirka „-{Beli mugri}-“
* „{Beli mugri}“
* „-{Lenka}-“ (MP3) u izvođenju Zafira Hadžimanova
* Racinove pjesme sa sajta Faq.macedonia
* Racinove pjesme sa sajta „-{Slovoto}-“
Reli Poljska

**Reli Poljska** je utrka svjetskog reli prvenstva.
## Pobjednici

### Po godinama

### Višestruki pobjednici (vozači)

### Višestruki pobjednici (proizvođači)
Ide Tito preko Romanije

**Ide Tito preko Romanije** je partizanska pesma iz drugog svetskog rata, koja se temelji na narodnoj melodiji. Pjesma je nastala u zimu 1942. godine, tokom borbi za Istočnu Bosnu, nekoliko mjeseci poslije savjetovanja i boravka druga Tita u Srednjem, održanog januara iste godine.

Jugoslovenski kompozitor Oskar Danon je u partizanima skladao muziku, prilagodbom postojeće guslarske pjesme, kao alternativu kompleksnim revolucionarnim pjesmama, koristeci „melodijski tok blizak ovom kraju i uz reči koje svi poznaju“.

Test pesme ima više verzija u usmenoj narodnoj predaji. Pesma je doživela bezbroj izvedbi i obrada, uključujući jazz verziju.

Pjesma je ostala da živi kao narodna partizanska pjesma romanijskog kraja.

## Nastanak

Kompozitor Oskar Danon iz Sarajeva je boravio sa partizanima na Romaniji, gde je prvi put čuo prkosnu pesmu mladih Srba koje odvode ustaše:

On je kasnije često slušao romanijsko pjevanje, koje je uvijek imalo nova obilježja. Sa malim, gotovo neznatnim razlikama, melodija pjevana na drugačije tekstove mijenjala je i svoj izraz i djelovanje. On je slušao borce posle uspješno završene akcije kako pjevaju o Starini Novaku, Grujici i Radojici. To je bila uvijek ista melodija toga kraja, ali je način pjevanja bio potpuno drugačiji. Ta "uvijek ista melodija" Romanije ga je nadahnula da ispjeva partizansku narodnu pesmu:

Prema sećanju boraca 2. proleterske brigade, stihovi: 

Ide Tito preko Romanije
i on vodi svoje divizije

su ponikli nakon proboja na Sutjesci, kada su partizanske jedinice prelazile Romaniju 20. juna 1943.

## Tekst pjesme


Ide Tito preko Romanije,
i on vodi svoje divizije.

Kad je Tito preš'o Romaniju,
osnov'o je narodnu armiju.

Kol'ko ima Romanija grana,
još je više mladih partizana.

Kol'ko ima Romanija lista,
još je više mladih komunista.

Drugarice, posadimo cvijeće,
kud se vojska druga Tita kreće.

Partizani, blago li je nama,
kad drug Tito komanduje vama.


## Izvori

## Povezano
* Partizanske pesme
Pejo Marković

**Petar Marković – Pejo** (Lipnica, kod Tuzle, 7. jul 1920 – planina Konjuh, oktobar 1941), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

Pejo Marković je bio jedаn od nаjviđenijih husinskih rudаrа i komesar Husinske rudarske partizanske čete.

## Biografija
Rođen je 7. jula 1920. godine u selu Lipnica kod Tuzle, u rudarskoj porodici. Osnovnu školu nije završio, jer je u osmoj godini ostao bez oca. Zbog nemaštine morao je da služi kod imućnijih seoskih porodica. Na radu je došao u dodir s revolucionarno raspoloženom omladinom iz Husina. Uskoro je postao član SKOJ-a, a početkom 1941. godine i član Komunističke partije Jugoslavije.

Posle okupacije Jugoslavije 1941, radio je na prikupljanju oružja i mobilizaciji rudara za odlazak u partizane. Avgusta 1941. godine bio je organizator odlaska cele jedne čete rudara u partizane. Istakao se u prvoj i poznatoj akciji Ozrenskog partizanskog odreda u napadu na Doboj i Usoru; u ovoj akciji bila je dignuta u vazduh dugačka kompozicija puna neprijateljske avionske, topovske i puščane municije. Učestvovao je i u narednim borbama odreda na železničkoj pruzi Tuzla–Doboj.

Kada je oktobra 1941. godine trebalo da deo Ozrenskog odreda zajedno sa Birčanskim odredom učestvuje u napadu na Kladanj, Pejo se nalazio među sto boraca koji su se za 24 časa usiljenog marša probili kroz neprijateljsku teritoriju preko planine Konjuh i odmah stupili u borbu. U dvodnevnim borbama Ozrenska četa ovladala je Stuparima, razrušila tuzlanski vodovod i veliki kameni most. Tom prilikom razbijena je cela bojna domobrana i zaplenjeno nekoliko mitraljeza. Pejo je u ovim borbama učestvovao kao komandir čete. Kada je Pejovu četu kod Lupoglave iznenada napala neprijateljska kolona s leđa, on je pošao u juriš na njih. Neprijatelj je bio potisnut, ali je Pejo ostao teško ranjen. Iako je bilo malo izgleda da ostane živ, borci su ga uvili u ćebad i na nosilima kroz noć poneli nazad preko Konjuha. Kada su stigli na vrh planine, primetili su da je Pejo na putu izdahnuo. Sahranili su ga na samom vrhu planine.

## Nasleđe

Pola godine kasnije, u leto 1942. godine, tim putem je naišla Šesta istočnobosanska brigada u kojoj su se nalazili i Pejini drugovi iz Ozrenskog odreda. U znak sećanja na mrtvog druga, poboli su crvenu zastavu na mestu gde je sahranjen. To je inspirisalo borca Miloša Popovića Đurina, koji je prisustvovao i sahrani i podizanju zastave, da speva poznatu pesmu „Konjuh planinom“.

Ukazom Prezidijuma Narodne skupštine Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 20. decembra 1951. godine, Pejo Marković proglašen je za narodnog heroja.

## Literatura
*
Nico Williams

**Nicholas "Nico" Williams Arthuer** (Pamplona, 12. srpnja 2002.), španjolski nogometaš i reprezentativac ganskog porijekla koji igra na poziciji krila. Trenutno igra za španjolski klub Athletic Bilbao, kojemu se pridružio 2020. godine, iako je debi za prvu momčad imao tek godinu dana kasnije. U klubu igra zajedno sa svojim starijim bratom Iñakijem pa mu na dresu piše "Williams Jr."; tu je tradiciju zadržao i u reprezentaciji, iako brat i on ne igraju za istu reprezentaciju.

Obitelj Nica i Iñakija Williamsa porijeklom je iz Gane, odakle su, preko Sahare, doputovali do španjolske Melille. Oba brata rođeni su u Španjolskoj te imaju španjolsko državljanstvo, s tim da Iñaki nastupa za Ganu, dok Nico igra za Španjolsku. Za *Furiju* debitira 2022. godine, a prvo veliko natjecanje bio mu je UEFA Euro 2024., na kojemu je postigao i gol.
Robin Le Normand

**Robin Aimé Robert Le Normand** (Pabu, 11. studenog 1996.), francusko-španjolski nogometaš koji igra na poziciji stopera. Trenutno nastupa za Atlético Madrid i reprezentaciju Španjolske. 

Profesionalnu karijeru započeo je u Brestu, odakle 2016. godine odlazi u Real Sociedad. Tamo je dvije godine igrao za rezervnu momčad prije nego je 2018. godine debitirao za prvu momčad, čiji je standardni prvotimac bio do prelaska u Atlético Madrid na ljeto 2024. godine.

Iako je rođen u Francuskoj, Le Normand je 2023. godine dobio španjolsko državljanstvo te je iste godine debitirao za njihovu reprezentaciju u Ligi nacija. Prvo veliko natjecanje bio mu je UEFA Euro 2024. godine. Njegov mlađi brat, Théo, također je nogometaš.
Teorema univerzalne aproksimacije

U matematičkoj teoriji veštačkih neuronskih mreža, **univerzalne aproksimacijske teoreme** su teoreme  sledećeg oblika: Ako imamo neku porodicu neuronskih mreža, za svaku funkciju f postoji niz neuronskih mreža \phi_1, \phi_2, \dots iz te porodice, tako da je \phi_n \to f po nekom kriterijumu.

Teoreme univerzalne aproksimacije su teoreme postojanja. One jednostavno navode da *postoji* određeni niz za koji je \phi_1, \phi_2, \dots \to f, i ne pružaju nikakav način da se zaista pronađe takav niz. One takođe ne garantuju da bi bilo koja metoda, kao što je propagacija unazad, mogla da pronađe takav niz. Bilo koja metoda za pretraživanje prostora neuronskih mreža, uključujući propagaciju unazad, može pronaći konvergentni niz, ili ne (tj. povratno širenje može zaglaviti u lokalnom optimumu).

Teoreme univerzalne aproksimacije su granične teoreme. One označavaju da za bilo koje f i kriterijum bliskosti \epsilon > 0, ako postoji *dovoljno* neurona u neuronskoj mreži, onda postoji neuronska mreža sa toliko neurona koja je približna f do unutra \epsilon . Ne postoji garancija da je bilo koja konačna veličina, recimo, 10000 neurona dovoljna.

## Reference
Iñaki Williams

**Iñaki Williams Arthuer** (Bilbao, 15. lipnja 1994.), gansko-španjolski nogometaš i reprezentativac Gane koji igra na poziciji napadača. Trenutno igra za španjolski klub Athletic Bilbao, kojemu se pridružio 2014. godine; njegov mlađi brat, Nico, također igra u istom klubu, ali je reprezentativac Španjolske.

Razvio se u akademiji Athletic Bilbaa te je do danas upisao više od 400 nastupa za prvu momčad kluba, uključujući rekord La Lige od 251 uzastopne utakmice odigrane u prvenstvu. Postigao je pobjednički gol za Bilbao u Superkupu 2021. godine, a osvojio je i Copa del Rey 2024. godine.

Rođen u Španjolskoj, Williams je porijeklom je iz Gane, odakle su njegovi roditelji, preko Sahare, doputovali do španjolske Melille. Williams je debitirao za španjolsku reprezentaciju 2016. godine, ali je zabilježio samo jedan nastup. Godine 2022. odlučio je predstavljati Ganuna međunarodnoj razini te je bio dio momčadi na Svjetskom prvenstvu 2022., kao i za Afričkom kupu nacija 2023. godine.
Josip Iličić

**Josip Iličić** (Prijedor, 29. siječnja 1988.), slovenski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji napadača. Od 2022. godine nastupa za slovenski Maribor. 

Karijeru je započeo u izolskoj Bonifiki 2007. godine, a u Prvoj slovenskoj ligi debitirao je s Interblockom 2008. godine. Nakon što je kratko igrao za Maribor, od 2010. godine igra u talijanskoj Serie A za Palermo, Fiorentinu i Atalantu. Za potonju je 19. veljače 2020. postigao je svoj prvi pogodak u Ligi prvaka u utakmici osmine finala protiv Valencije. U uzvratnoj utakmici 10. ožujka 2020. postigao je četiri pogotka, što je prije njega uspjelo samo trojici nogometaša u fazi na izbacivanje; ipak, Iličić je prvi kojemu je to uspjelo na gostujućoj utakmici te najstariji igrač s četiri pogotka na jednoj utakmici. Zbog pandemije je upao u depresiju, što mu je stvorilo probleme u karijeri, a početkom 2022. godine ponovo je zbog psihičkih problema bio van momčadi Atalante. Nakon te sezone vraća se u Maribor.

Rođen u Prijedoru i hrvatskog porijekla, Iličić je mogao nastupati za ukupno tri reprezentacije, ali je odlučio nastupati za Sloveniju, gdje je preselio s majkom i bratom u dobi od samo jedne godine nakon što mu je otac ubijen. Iličić je prvi put za Sloveniju nastupio u prijateljskoj utakmici protiv Australije 11. kolovoza 2010., što je ujedno bila i prva utakmica na novom stadionu Stožice. Prvo veliko natjecanje bio mu je UEFA Euro 2024. godine.

## Reference
Majka pravoslavna

***Majka pravoslavna*** je pјesma hrvatskog pjesnika Vladimira Nazora, koja govori o ustaškim zločinima nad Srbima.

## Nastanak pjesme

Pjesmu je u siječnju 1943. godine napisao Vladimir Nazor ubrzo pošto je prebjegao u partizane. Bio je zapanjen zatečenim prizorima popaljenog Korduna i masovnih ustaških zločina nad srpskim stanovništvom.

## Tekst pjesme

Jesi li se nasjedila na garištu kuće svoje,
             oh, ta kuća b'jedna! -
tražeć okom i rukom kol'jevčicu malog Jove,
ikonicu svetog Đorđa i đerđefić tvoje Ruže?
Sve je sada dim i pepel, sve proguta čađa tavna -
ti, slomljena krepka grana, najbjednija međ ženama,
              majko pravoslavna!

Jesi li se nahodala nogama što jedva nose
             oh, te noge bolne!
Jesi li se umorila tražeć Rumu, kravu svoju,
kravu svoju, hraniteljku stare bake i dječice?
Da l' je vuci rastrgoše il' je sakri šuma tavna?
Ne muči se! Za koga bi sada bili sir i ml'jeko,
              majko pravoslavna?

Je si li se naplakala nad sudbinom druga svoga,
              o, druže ljubljeni!
Izdajom ga uloviše, kao psa ga izmlatiše,
mučili ga, vezali ga, bacali ga u tamnice.
I on, koga srce vuklo djela vršit teška i slavna,
kao hromi se bogalj vrati da ti umre na rukama,
              ženo pravoslavna.

Jesi li se nakukala iznad one strašne jame,
              o, jamo prokleta!
Gdje s grkljanom prerezanim djeca tvoja sada leže
pokraj bake, i gdje majku svoju zovu, za njom plaču;
i boje se, jer je rupa puna ljudi, vlažna, tavna?
Šutiš. Pečat šutnje jad je na usta ti udario,
              majko pravoslavna.

Bl'jediš, tanjiš i kočiš se, no bol nemoj gušit svoju,
              bol ti preduboku!
Pusti neka tužba tvoja odjekuje širom zemlje
i nek traje vjekovima. Neka čuju u što sada
prometnu se sjeta tvoja, tvoja tuga stara, davna.
- Šutiš. Bl'jediš. I oreol mučeništva već te kruni,
              majko pravoslavna.

U popaljenom srpskom selu
     kod Vrginmosta
       I 1943


## Kompozicije

Miroslav Špiler je u partizanima skladao pesmu *Majka pravoslavna* kao malo složeniju kompoziciju za recitatore i prateći muški hor. Delo je bilo preteško da bi se u originalnom obliku moglo u partizanima izvesti. Ono je izvedeno prvi put na Prvom kongresu kulturnih radnika Hrvatske u Topuskom, juna 1944., ali, pošto nije bilo odgovarajućeg hora, morao ga je preraditi s obzirom na mogućnosti koje su postojale, te je cio horski part preradio za instrumente — dvije violine, jedan klarinet, jedan trombon i klavir. Recitirala je poznata glumica Mira Župan.

Još iste 1943. godine kad je pesma nastala, Silvije Bombardelli je u partizanima počeo skladati muziku za ovu pesmu, za mješoviti hor. Premijerno je izvedena u oslobođenom Zagrebu, gde je nakon višegodišnje ustaške vlasti mržnja još uvek bila rasprostranjena:

Bombardelli je kasnije ovu kompoziciju ponovo izveo u splitskom Teatru 27. studenog 1959., na koncertu "Sjećanje na partizansku pozornicu".

## Reference

## Povezano
* Partizanske pjesme
Benjamin Verbič

**Benjamin Verbič** (Celje, 27. studenog 1993.), slovenski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog krila. Tijekom profesionalne karijere igrao je u nekoliko zemalja.

## Klupska karijera

Verbič je za Celje debitirao 29. svibnja 2011. u porazu protiv Primorja. Prvi prvenstveni pogodak postigao je u utakmici protiv Olimpije 3. travnja 2012. godine. Iste godine bio je na posudbi u Šampionu, ali je nastupio u samo tri utakmice. U utakmici protiv Radomlja 25. listopada 2014. godine zabio je svoj prvi hat-trick, a tijekom sezone je postigao ukupno 15 golova i postao jedan od vodećih strijelaca lige.

U travnju 2015. godine potpisao je četverogodišnji ugovor s Københavnom i debitirao u danskoj Superligi 26. srpnja protiv Esbjerga. Svoj prvi pogodak za København postigao je u utakmici protiv Randersa. 

Tijekom kvalifikacija za Ligu prvaka 19. srpnja 2017. postigao je pogodak protiv slovačke Žiline (1:2). København je stigao do *play-off* runde, gdje ih je golom u gostima eliminirao Qarabağ, nakon čega su natjecanje nastavili u grupnoj fazi Europske lige.  

Krajem 2017. godine prelazi u ukrajnski Dinamo Kijev, a u klubu igra do 2022. godine, kada odlazi u Panatinaikos; za vrijeme boravka u Kijevu, jednu je polusezonu proveo na posudbi u Legiji Varšava.

## Reprezentacija

Benjamin Verbič debitirao je za slovensku reprezentaciju 30. ožujka 2015. godine u prijateljskoj utakmici koju je Slovenija izgubila od Katara s 1:0 na stadionu Jasim Bin Hamad u Dohi. Svoj prvi reprezentativni gol postigao je 11. studenog 2016. u gostujućoj pobjedi nad Maltom u kvalifikacijskoj utakmici za Svjetsko prvenstvo u nogometu 2018. godine. 

## Vanjske veze

*Benjamin Verbič at NZS 
*
Pjesma radu

**Pjesma radu**, poznata i kao ***Da nam živi živi rad***, bugarska je pesma međunarodnog radničkog pokreta prepevana i na druge južnoslovenske jezike uključujući srpskohrvatski.

Pjesma je nastala 1898. godine u Bugarskoj. Njezin autor bio je inspiriran austrijskom pjesmom *[[Lider der Arbeit]]* Josefa Zapfa i kompozitora Josefa Scheua iz 1868. godine. Prepevana na srpskohrvatski jezik 1912. godine, Pesma radu od tada predstavlja nezamjenjiv dio repertoara na svim radničkim manifestacijama na području bivše Jugoslavije.

Bugarski prepev pod nazivom *Pesen na truda* (bug. Песен на труда) je napisao bugarski socijalista Georgi Kirkov 1898. godine, na poticaj njemačke socijalističke pjesme. 1912. godine objavljena je pod naslovom *Nek drugarska pjesma jekne* u Radničkim novinama u Beogradu. Iste godine bila je na programu "Radničkog pjevačkog društva" u Vršcu. Vremenom se u Hrvatskoj i Srbiji ustalilo pevanje "*Drugarska se pjesma ori*". Pesma je u srpskohrvatskoj verziji bila veoma popularna tokom međuratnog perioda, narodnooslobodilačke borbe i perioda SFRJ.

Kosovski partizani su pevali ovu pesmu u prepevu na albanski pod nazivom »*Kënga e punës*«.

U vreme Narodne Republike Bugarske, ova pesma je bila zvanična ***Himna [[prvi maj|prvog maja]]***. Tekst i muziku za orkestarsku izvedbu prilagodio je Methodius Grigorov.

## Bugarska verzija

## Srpskohrvatska verzija


Drugarska se pjesma ori
pjesma koja slavi rad!
Srce gromko nek na zbori:
Da nam živi živi rad!

Podignimo u vis čela
mi, robovi rada svog!
naša bit će zemlja cijela:
Da nam živi živi rad!

U divljaka luk i strijela.
Željeznice, selo i grad,
to su naših ruku djela:
Da nam živi živi rad!

Od Jadrana do Kitaja
slobode nam sunce sja,
takva bit će zemlja cijela:
Da nam živi živi rad!


## Izvori

## Povezano
* Revolucionarne pesme
* Partizanske pjesme
Jure Balkovec

**Jure Balkovec** (Novo Mesto, 9. rujna 1994.), slovenski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog beka. Trenutno igra za turski Alanyaspor. Početak karijere proveo je u Sloveniji, nakon čega je nekoliko sezona igrao u Italiji. Od 2020. godine igra u Turskoj.

Za reprezentaciju Slovenije debitirao je 2018. godine nakon što je nastupao u mlađim uzrastima. Prvo veliko natjecanje bio mu je UEFA Euro 2024. godine.
Uğurcan Çakır

**Uğurcan Çakır** (Antalya, 5. aprila 1996.), turski fudbaler i reprezentativac koji igra na poziciji vratara. 

## Biografija
Rođen 1996. godine u Antalyji. U Trabzonsporu je debitirao u porazu od 1:0 protiv Rabotničkog iz Skoplja u kvalifikacijskoj fazi Europske lige. U januaru 2016. poslan u lokalnu klupsku podružnicu 1461 Trabzon, debitirajući za seniorski klub u pobjedi 2:1 nad Yeni Malatyasporom. U sezoni 2017/18. vratio je se u Trabzonspor, gdje je prvu utakmicu odigrao 22. septembra 2017. protiv Alanyaspora nakon što prvi vratar Esteban Alvarado nije mogao nastaviti igrati poslije poluvremena zbog ozljede. Impresionirao je sadašnjeg trenera Ersuna Yanala, što ga je dovelo do toga da je odigrao posljednjih pet utakmica sezone Süper Lige sa dvanaest primljenih golova i jednim čistim golom, te će nastaviti rasti u svom razvoju. Potvrdio je poziciju drugog golmana za Trabzonspor u sljedećčìoj sezoni, te je nakon umirovljenja prvog vratara Onura Kivraka postao prvi izbor, odigravši osamnaest utakmica u Super Ligi, primivši dvadeset golova sa dvije utakmice bez primljenih golova.

Dana 11. septembra 2018. debitirao je sa turskom reprezentacijom U21, igrajući u kvalifikacijskoj utakmici za Europsko prvenstvo koju su dobili 1:0 protiv Švedske. U starijoj reprezentaciji debitirao je 30. maja 2019., u prijateljskoj utakmici protiv Grčke.
Drug Tito (pjesma)

**„Drug Tito“**, poznata po uvodnih stihovima ***„Sve što bilo pod pepelom“***, je partizanska pjesma nastala tokom narodnooslobodilačke borbe. Autor teksta pjesme je Vladimir Nazor. Pesmu su komponovali mnogi partizanski kompozivori: Oskar Danon, Silvije Bombardelli, Nikola Hercigonja, Rado Simoniti i Miroslav Špiler.

Pesma je posvećena partizanskom komandantu Titu, koji se uspeo da ujedini i probudi skrivene snage naroda u toku narodnooslobodialačkog rata.

## Nastanak pjesme

Pesnik Vladimir Nazor, odlazi iz Zagreba u partizane decembra 1942. godine, a već početkom 1943. godine napisao je neke od najpoznatijih partizanskih pesama. Njegove pesme su putem partijske tehnike umnožene i podeljene partizanskim kompozitorima, koji su ih potom uglazbili. Mnoge od njih su postale su popularne masovne pesme.

## Tekst pesme


Sve što j' bilo pod pepelom
na dnu naših srca skrito,
u vatru je razbuktao
drug nam Tito, Tito, Tito.

Sve što teklo kojekuda
svrnu jednom u korito,
pa veliku rijeku stvori
drug nam Tito, Tito, Tito.

Naše brašno prosijao
kroz rešeto i kroz sito,
pa hljeb novi za nas mijesi
drug nam Tito, Tito, Tito.

Lice tvrdo, šapa lavlja,
ali na dnu grudi skrito
srce ima kao otac
drug nam Tito, Tito, Tito.

Otkud dođe? Gdje je niko?
Tko bi sve to sada pito?
Sudbine je dar nam velik
drug nam Tito, Tito, Tito.

Zato druzi i družice,
složno, hitro, ponosito,
pohitajmo kud nas vodi,
kličuć: Tito, Tito, Tito!


## Skladanje

Oskar Danon se ovako toga priseća skladanja Nazorovih pesama, tokom boravka u istočnoj Bosni:

Pjesma »Drug Tito« bila je omiljena kod Danonovih saboraca iz istočne Bosne. Prvi put je izvedena na priredbi u selu Vidakovići, Šekovići 28. jula 1943. Pjevali su je borci Prvog bataljona 6. istočnobosanske brigade. Na drugom kraju BiH, Nikola Hercigonja je takođe komponovao Nazorove pesme u partizanima:

U Hrvatskoj je iste pesme skladao Miroslav Špiler, a on se seća da je njegova verzija brzo ušla među borce:

## Reference

## Povezano
* Partizanske pesme
Okan Kocuk

**Okan Kocuk** (Mustafakemalpaşa, 27. jula 1995.), turski fudbaler i reprezentativac koji igra na poziciji vratara. 

## Biografija
Rođen je 1995. u gradu Mustafakemalpaşi, blizu Burse. Debitirao je 1. marta 2015. u Bursasporu u utakmici Süper Lige protiv Mersina İdmanyurdua sa pobjedom 2:1. Godine 2016. je posuđen Bandırmasporu, te 2017. İstanbulsporu. 18. jula 2019. pridružio je se Galatasarayu na četverogodišnji ugovor. 9. jula 2021. Galatasaray je objavio da je vratar posuđen Giresunsporu, novom timu Süper Lige, do kraja naredne sezone. Zatim je se vratio u Galatasaray i postao prvak Süper lige u sezoni 2022/23. 19. juna 2023. napustio je Galatasaray i potpisao trogodišnji ugovor sa Samsunsporom.

Bio je mladi reprezentativac Turske na svim razinama mladih. U studenom 2017., pozvan je u seniorsku tursku nogometnu reprezentaciju, ali nije nastupao.
Milan Apih

**Milan Apih - Jure** (4. novembar 1906, Celje - 9. februar 1992, Ljubljana) je bio slovenski komunist, partizan prvoborac, pesnik i pisac.

Poznat je kao autor pesama *[[Nabrusimo kose]]* (1936) i *[[Bilečanka]]* (1940).

## Biografija

Godine 1925. je maturirao na učiteljskoj školi u Mariboru. Rezervni pukovnik JNA Apih je 1932. postao član KPS. Tokom Kraljevine Jugoslavije je zbog političke aktivnosti više puta bio zatvaran i interniran (4 godine u Sremskoj Mitrovici, 9 meseci u Bileći).

### Drugi svetski rat

1941. se pridružio NOB. Krajem juna i početkom jula 1942. godine, odlukom Izvršnog odbora OF je formirana pozorišna trupa poznata pod imenom »Agitteater 1942«. Grupom je rukovodio Janez Kardelj, među članovima je bio i Milan Apih. Tekstove za njih su pripremali Milan Jare i Matej Bor. Rad grupe sprečila je italijanska ofanziva.

Milan Apih je 1943. otišao u Otočac kao organizator kulturne delatnosti na prošnju hrvatskoga vodstva. Apih je bio vođa kulturno-umetničkog odseka ZAVNOH-a, vođa odseka za narodnu prosvetu SNOS-a i sekretar propagandne komisije OF-a.

### Period SFRJ

Godine 1945. postao je načelnik odeljenja pri Ozni za Sloveniju, 1946–1950 načelnik materijalno-finansijskog odeljenja pri Udba-i za Jugoslaviju.

Nakon toga bio je pomoćnik ministra za trgovinu FNRJ, direktor Radio Ljubljana (1954–1956), predsednik OLO Maribor (1957–1959), poslanik u Skupštini SRS (1960–1963), sudija ustavnog suda SRS (1963–1975).

1980-ih godina je javno podržao i u polemici branio ideju o nacionalnom pomirenju koju je predložila Spomenka Hribar.

## Dela

Autor je više pesama (*[[Nabrusimo kose]]*, 1936; *[[Bilečanka]]*, 1940), članaka, dva memoara (*Sredi pušk in bajonetov*, 1962; *Enajsta šola Andreja Klasa*, 1982) i pesničke zbirke *Sredi polja drevo*, 1990.

## Odlikovanja
* Orden za hrabrost
* Orden zasluga za narod II. stopnje
* Orden bratstva i jedinstva II. stopnje
* Partizanska spomenica 1941

## Povezano
* Poezija NOB
Enes Ünal

**Enes Ünal** (Osmangazi, 10. maja 1997.), turski fudbaler i reprezentativac koji igra na poziciji napadača. 

## Biografija
Rođen je 1997. u gradu Osmangazi, blizu Burse. Sin je Mesuta Ünala, bivšeg nogometaša Bursaspora, i odrastao je u omladinskom sektoru istog kluba. Tijekom tri godine provedene u Bursi, sudjelovao je u 102 utakmice i postigao preko 170 golova u tim utakmicama, postižući prosjek od 1,66 golova po utakmici. Klubovi kao što su Chelsea, Borussia Mönchengladbach, Juventus i Santos htjeli su ga uključiti u svoju momčad. Debitirao je za prvu momčad Bursaspora 25. augusta 2013. u remiju 1:1 protiv Galatasaraya, odmah postigavši ​​gol. Sa zeleno-bijelim dresom postigao je sedam golova u pedeset i četiri službene utakmice.

26. juna 2015. Bursaspor je na službenoj web stranici kluba objavio da Ünal prebačen u Manchester City, a engleski klub je 31. jula objavio da je ga posudio belgijskom Genku. Ünal je postigao svoj prvi gol za Genk u utakmici protiv Dessel Sporta, u meču dobijenom 5:2. Svoj prvi prvenstveni pogodak za Genk postigao je u 46. minuti utakmice protiv Ostendea odigrane 27. oktobra 2015.

Između 2015. i 2017. igrao je na posudbama za Genk, nizozemsku NAC Bredu i nizozemski Twente. U Bredi i u Twenteu je imao vrlo dobar prosjek pogodaka.

Dana 30. juna 2017. kupio ga je španjolski Villarreal, koji ga je posudio Levanteu. 5. jula 2018. kupio ga je španjolski Real Valladolid, za koji će odigrati dvije sezone. 12. augusta 2020. je prešao u španjolski Getafe, gdje će odigrati još dvije sezone.

31. januara 2024. kupio ga je engleski klub Bournemouth.

U Turskoj reprezentaciji debitirao je 31. marta 2015., zamijenivši Olcaya Şahana u 2:1 prijateljskoj pobjedi protiv Luksemburga. Dana 17. novembra 2019. zabio je dvostruki gol u 2:0 kvalifikacijskoj utakmici za Europsko prvenstvo protiv Andore.

## Karakteristike
Unatoč visokom stasu, brz je napadač i vješt u driblingu.
Pjesma mrtvih proletera

**Pjesma mrtvih proletera** je pjesma Branka Ćopića, sa tematikom narodnooslobodilačke borbe.

Bila je veoma popularna među partizanima u drugom svetskom ratu i recitovana je na priredbama širom Jugoslavije.

1946. godine, Silvije Bombardelli je skladao kompoziciju za bas i klavir na ovaj Ćopićev tekst.

## Tekst pjesme

U našem kraju žita klasaju, rukama našim sijana,
žetva nas čeka i pjesma djevojačka
večernja, sjetna, tijana,
a mi smo pali,druže
palo je žito, mlado,zeleno,proljetna žetva rana
maglene tuge, uz šapat kiše, nad mrtvom pjesmom kruže.

Mrtve su ruke i mrtve puške,
u Smrti se prestrojavamo,
drug je uz druga svog;
a njih je bilo…. a njih je bilo –
deset na jednog.

Deset na jednog u kišnoj noći, a mi smo umorni bili,
bili smo gladni i mokri, na jednog – deset zvijeri.
Jedan na deset, jedan na deset! O, zar se i to može?
Da – mi smo proleteri!

Kad smo od kuće krenuli, suze nas mnoge prate
i rodne gore brižno šumore:
O, da l’ će da se vrate?
Čekaju starice majke, kaplju besane noći,
i pogled niz drum stražari
glasnik će od nas doći.

Doći će nova mladost,donijeti nove dane
i nastaviće naše pjesme nedopjevane,
u živoj vatri iskovane.
O, od te smo pjesme počeli mi, kroz njih zborimo iz daljina,
poznaće u njima sestra brata,djevojka dragog,
a tužna mati sina.

I dan će slave doći,pobjeda bit će naša,
nestaće divljih zvijeri,
s četama Slobode marširaće tada
i mrtvi proleteri.


## Povezano
* Poezija NOB
* Posmrtni marš proletera

## Izvori
Lanci nam se kuju kleti

**Lanci nam se kuju kleti**, je jugoslovenska revolucionarna pesma iz 1939. godine. Peva se na melodiju ruske partizanske pesme *[[Po dolinama i gorama]]* () iz vremena ruskog građanskog rata, odnosno *[[Po šumama i gorama]]*.

Tekst pesme je napisao Puniša Perović. Pesma je bila veoma popularna među partizanima u drugom svetskom ratu i pevana je širom Jugoslavije.

Pesma je ušla u usmenu predaju i postala narodna, sa više verzija teksta.

## Predratna verzija


Lanci nam se kuju kleti.
Krvavi se vodi rat,
Al’ pre ćemo mi umreti
Nego svoju zemlju dat.


## Ratna verzija


Lanci nam se kuju kleti,
Krvavi se vodi rat,
Al' pre ćemo mi umreti,
Nego svoje zemlje dat.

Vodićemo borbu svetu,
Dok fašizmu dođe kraj,
Kazaćemo celom svetu,
Što je mladi naraštaj.

Mi smo deca verna rodu,
Pa smo danas spremni mi,
Da u borbi za slobodu,
Umiremo s pesmom svi.

Gazićemo izdajice,
I prihvatit ljuti boj,
Poći ćemo u planine,
Da branimo narod svoj.

Narodu sam zavet dao,
Ja, narodni partizan,
Da ću čuvat steg slobode,
Boriti se noć i dan.
Partizan sam ....


## Pevanja pesme

Na izletu u Donjoj Vrežini kod Niša, aprila 1939, Filip Kljajić Fića okupljenim radnicima i omladincima govori o opasnostima koje svetu preti od fašizma, ratu u Španiji, eksploataciji radnika i radničkom pokretu. Na povratku, izletnici su zapevali: "Lanci nam se kuju kleti." Zabeležno je da su banjalučki komunisti i omladinci pevali ovu borbenu pesmu tokom sukoba sa policijom i fašistima, na demonstracijama protiv tribine Dimitrija Ljotića.

Tokom aprilskog rata, komunisti su imali direktivu da budu prvi u odbrani zemlje od fašističkih sila. Zabeleženo je da su mnogi vojnici 4. pešadijskog puka »Stevan Nemanja«, regrutovanog sa terena užičkog okruga, očekujući Nemce pevali revolucionarne pesme, a najradije: »Lanci nam se kuju kleti«.

Pesma je bila popularna od prvih dana Ustanka u Srbiji 1941. godine. Pevali su je kosmajski partizani već u julu 1941. godine. Zabeleženo je da se pesma pevala i na ustaničkom zboru meštana na Ceru. Takođe su je pevali partizanski odredi širom Šumadije 1941.

## Izvori

## Povezano
* Revolucionarne pesme
* Partizanske pesme
Fudbalska reprezentacija Jugoslavije

**Fudbalska reprezentacija Jugoslavije** je naziv pod kojem se označavaju fudbalske momčadi koje su predstavljale Jugoslaviju od 1918. do 1992. Pod nazivom Jugoslavija navedene su sljedeće reprezentacije:
* Fudbalska reprezentacija '''Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca''' od 1920. do 1929., te kao **Kraljevine Jugoslavije** od 1929. do 1941.;
* Fudbalska reprezentacija '''SFR Jugoslavije''' od 1946. do 1991.;
* Fudbalska reprezentacija '''SR Jugoslavije''' 1993. do 2003., zatim Reprezentacija **Srbije i Crne Gore** od 2003. do 2006.
Max & Intro

**Max & Intro** je bio jugoslovenski sintpop bend osnovan 1982. godine u Beogradu.

## Istorijat
Bend su 1982. godine osnovali Miodrag Miša Mihajlović, poznatiji kao Max Vincent, i njegov prijatelj Zoran Ćalić, poznatiji kao Intro Johnnie. Obojica su pohađali muzičku školu ''„''Stanković''“'' u Beogradu, gde su se upoznali 1981. godine. Ubrzo nakon osnivanja grupe, objavili su svoju prvu pesmu *Ostavi sve*, koja je bila jedan od najvećih hitova novotalasnog žanra u Jugoslaviji. Nakon objavljivanja pesme, duo se svrstao među pionire tehno pop zvuka osamdesetih u SFRJ.

Prvo diskografsko izdanje, singl *We Design The Future*, grupa je objavila 1985. godine pod pokroviteljstvom izdavačke kuće PGP RTB. Singl sadrži dve pesme — *Ostavi sve* i *Beogradska devojka*, snimljene u studiju *Druga maca* u Beogradu. Kao demo snimci pesme *Ostavi sve* i *Beogradska devojka* našle su se na top listi *Prekobrojnog časa*, odakle ih je Sloba Konjović prebacio u Studio B, gde je pesma *Ostavi sve* stigla na šesto, a *Beogradska devojka* na četvrto mesto na listi. .

Nakon objavljivanja novih pesama, grupa je imala niz gostovanja i nastupa u popularnim jugoslovenskim medijima, uključujući nastupe u Studentskom kulturnom centru Beograd i Klubu studenata tehnike i gostovanja na televiziji u *Hitu meseca* i emisiji *Petkom u 22*.

Godine 1987. grupa se raspala, a Vincent i Johnnie su započeli solo karijere.

Godine 2016. objavljen je album *The Future Has Designed Us* na kompakt disk i u digitalnom formatu. Album sadrži pesme snimljene u periodu od 1984. do 2002. godine, tri koje su objavili Max & Intro i sedam Vincentovih solo pesama.

## Diskografija

### Singlovi

## Izvori

## Vanjske veze

* Max & Intro na *last.fm*
* Max & Intro na web stranici *Discogs*
* Max & Intro – zaboravljeni prinčevi beogradske elektronike 80-ih
RCN Televisión

**RCN Televisión** je kolumbijska televizijska mreža u vlasništvu Organización Ardila Lülle. Osnovana je 1967. godine.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Muhammed Şengezer

**Muhammed Şengezer** (Bursa, 5. januara 1997.), turski fudbaler i reprezentativac koji igra na poziciji vratara. 

## Biografija
Odrastao je u omladinskom sektoru Bursaspora, nakon kratke posudbe u Yeşil Bursi, debitirao je za prvu momčad 25. januara 2017., u utakmici Kupa Turske koja je pobijeđena 0:1 protiv Ümraniyespora.

24. marta 2017. debitirao je za Tursku reprezentaciju U-21, u prijateljskoj utakmici protiv Ukrajine rezultatom 1:1.