Suhoj Su-24

**[[Suhoj]] Su-24** (NATO naziv: Fencer) je najnapredniji jurišnik razvijen u bivšem Sovjetskom Savezu te se još uvijek koristi u zemljama nastalih raspadom SSSR-a i u inozemstvu.

## Razvoj
Sredinom 60-ih u Sovjetskom zrakoplovstvu se javila potreba za dalekometnim jurišnikom budući da se Jakovljevov Jak-28 loše pokazao u ulozi jurišnika jer je imao mali radijus dijelovanja i ograničenu nosivost. U međuvremenu se u SAD-u razvijao F-111 s promjenjivom geometrijom krila, a SSSR-u je trebao sličan zrakoplov s velikim radijusom djelovanja te da je sposoban se probiti kroz neprijateljsku obranu u niskom letu kako bi izbjegao radare. Zahtjev za novim jurišnikom je dan Mikojanu i Suhoju. Novi zrakoplov je trebao imati snažnu strukturu kako bi izdržao velikobrzinske letove na malim visinama, napredne motore koji ne bi trošili puno goriva te naprednu navigaciju i sustav upravljanja.

Mikojan je razvio prototip koji će kasnije postati MiG-27 na osnovu MiG-23, a Suhoj je predložio Su-17. Oba predložena zrakoplova se nisu mogli nositi s američkim F-111 budući da su bili manji s manjom nosivosti, no osim Su-17 Suhoj je u međuvremenu razvijao potpuno novi zrakoplov koji je bio dosta sličan američkom F-111. Nakon nekoliko manjih izmjena Suhoj je krenio u izradu nekoliko prototipova novog teškog jurišniga pod unutarnjom oznakom **T6**.

### Prototipovi
Prvi prototip, T6-1 je bio dosta pod utjecajem Suhoja Su-15 tj. njegove inačice *T-58VD* koja je bila dizajnirana za kratka uzlijetanja uz pomoć vertikalno postavljenih motora. Kako je T6-1 napredovao sve je više nalikovao Suhoju Su-15. Imao je delta krila, strijelaste repne površine, trup s dva motora te "D" usisnike koji su mogli ograničavati količinu ulaznog zraka. Glavni pogonski motori su bila dva Tumanskiy R-27F2-300 turbomlazna motora s naknadnim sagorijevanjem, te četri manja Kolesov RD-36-35 koji su bili vertikalno smješteni iza kokpita kako bi stvarali uzgon za kratka uzlijetanja, a bili su skriveni unutar trupa osim tijekom polijetanja i slijetanja.

Probni let T6-1 je bio 2. srpnja 1967. no uskoro je došlo do promjena u dizajnu te su uklonjeni vertikalni potisni motori jer su bili nepotrebni, a budući da se tražila još veća nosivost trebalo je izmjeniti i nepraktično delta krilo koje je bilo neprikladno za letove na niskom visinama. Kasnije je razvijen drugi prototip T6-2I koji je poletio 17. siječnja 1970. Bio je dosta drugačiji u odnosu na prvi prototip. Pokretala su ga dva Lyulka AL-21F motora a najveći novitet su bila krila s promjenjivom geometrijom krila. 

Kako je T6-2I bio obećavajući, izrađeno su još četiri prototipa, od kojih je jedan (T6-3I) izgubljen u nesreći 1973. Program testiranja je trajao do 1976. no već 1971. je naručena proizvodnja zrakoplova pod oznakom Su-24 te su u prosincu 1971. proizvedene prve jedinice. Prvi zrakoplovi su zapravo korišteni za testiranja, a prvi ulazak u službu je bio 1975.

## Dizajn i inačice
Su-24 je izgrađen uglavnom od aluminija, s tim da je struktura zrakoplova podijeljena u tri dijela (prednji, srednji i stražnji). Ima visoko postavljena krila s promjenjivom geometrijom, a repne površine su strijelaste i potpuno poretne. Pilot i kopilot sjede jedan do drugoga u klimatiziranom kokpitu. Kontrole su hidrauličke, a struja za složenu avioniku se dobiva iz dva generatora u stražnjem dijelu i pokreće ih motor. Zrakoplov pokreću dva Lyulka AL-21F-3 turbomlazna motora od 75,5&nbsp;kN potiska te s naknadnim sagorijevanjem 110&nbsp;kN potiska. Zrak primaju kroz dva usisnika na bokovima ("D" tip) te su fiksirani što ih je ograničava na maksimalnu brzinu od Mach 1,4 no tako su dosta efektivniji i lakši nego pomični. Svi dijelovi podvozja su imali dvostruke kotače, dok se nosni dio uvlačio prema nazad, a stražnji prema trupu. Podvozjem upravlja hidraulički sustav te pomoćni u slučaju kvara. Unutarnje naoružanje je činio jedan šestocijevni gatling GSh-6-23 23&nbsp;mm top koji je bio smješten u desnom dijelu trupa.

### Su-24M
Iako je trup Su-24 izrađen dosta robustan te je zrakoplov bio općenito dosta pouzdan, bio je i dosta kompliciran a rani instrumenti u kokpitu su bili dosta loše izrađeni. Broj sati za održavanje Suhoja Su-24 i njegove pripreme za sljedeću misiju je bio znatno duži nego kao kod drugih zrakoplova. 1975. počela je izrada nove inačice koja je u proizvodnju ušla 1978. pod oznakom **Su-24M** pritom dobivši NATO oznaku "Fencer-D". Nova inačica je imala trup produžen za 76 centimetara, poboljšanu elektroniku s PNS-24M Tiger navigacijsko-napadačkim sustavom, pojačani sustav protumjera i uvlačeća sonda za nadolijevanje goriva u letu. Iako Su-24 nije bio planiran za izvoz, kasnije tijekom 1980-ih razvijena je inačica **Su-24MK** koja je bila namjenjena stranom tržištu. Ta inačica je bila gotovo identična Su-24M samo što je imala lošiju elektroniku.

Sredinom 1970-ih, jedna od glavnih izvidničkih komponenti sovjetskog zrakoplovstva je bio zastrajeli Iljušin Il-28R i MiG-21R koje je imao prekratak domet dijelovanja. 1975. Suhoj je dobio zadatak razvoja najmodernije izvidničke platforme, no tada je prioritet bio razvoj M inačice tako da je izrada izvidnika otpočela tek 1978. Dva Su-24 su modificirana u prototipe oznake **Su-24MR** s prvim letovima u rujnu 1980. Su-24MR je dobio NATO oznaku "Fencer-E". Ugrađeni top je uklonjen a zadržana su samo dva nosača naoružanja ispod trupa. 

Radovi na inačici za elektornsko ratovanje su tekli paraleleno s razvojem Su-24MR. Prvi **Su-24MP** je poletio u prosincu 1979. te je dobio NATO oznaku "Fencer-F". Ukupno je napravljeno samo oko 20 zrakoplova ove inačice. Ima ugrađeni top te može nositi i rakete zrak-zrak za samoobranu.

## Povijest korištenja
Do sredine 80-ih Su-24 je postao glavni teški jurišnik istočnog bloka, te je bio u stalnoj pripremi da krene na jurišne zadatke protiv zapada. U kasnim 80-ima 87 sovjetskih zrakoplova je prebačeno u službu mornarici kako bi izvodili potencijalne napade na Baltiku.
### Rat u Afganistanu

Su-24 je sudjelovao i u ratu u Afganistanu izvodeći precizne strateške napade iz Sovjetskih baza u Uzbekistanu i Kazahstanu pri čemu je najčešće nosio četiri 500&nbsp;kg ili dvanaest 250&nbsp;kg bombi. Prva serija napada Suhojem Su-24 u Afganistanu se pokazala beskorisnom jer je bilo teško pronaći neprijatelja a kamo li ga uništiti. Su-24 se ponovno počeo koristiti tek 1988. kada je SSSR počeo s povlačenjem iz Afganistana, a korišten je kako bi omeo planove mudžahedina da napadaju Sovjetske postrojbe prilikom povlačenja. Tijekom sukoba, nijedan Su-24 nije izgubljen zbog neprijateljske vatre, no jedan je bio uništen u nesreći prilikom slijetanja.

### Post-Sovjetsko razdoblje
I nakon raspada SSSR-a Su-24 ostaje važna komponenta Ruskog zrakoplovstva kao i u drugim republikama koje su nastale raspadom SSSR-a. Planira se da će ga uskoro zamjeniti Su-34, poboljšana inačica Su-27 Flankera dizajnirana za jurišne zadatke, no kako je projekt zapao u financijsku krizu, predviđa se da će Su-24 još neko vrijeme ostati u punoj aktivnoj službi. 2000. Suhoj je izveo moderinizaciju Ruskih zrakoplova koja je uključivala noviju avioniku, nove zaslone u kokpitu, sustav satelitske navigacije te cijeli program održavanja (SLEP) kako bi zrakoplov ostao u letnom stanju još 30 godina.

## Inačice
***Su-24**  (*Fencer A*) - Prve proizvedene jurišne inačice.
***Su-24**  (*Fencer B*) - Su-24 od proizvodnog bloka 15
***Su-24**  (*Fencer C*) - Su-24 od proizvodnog bloka 24.
***Su-24M**  (*Fencer D*) - Poboljšana jurišna inačica.
***Su-24MK**  (*Fencer D*) - Izvozni Su-24M.
***Su-24MR**  (*Fencer E*) - Izvidnička inačica Su-24M.
***Su-24MP** (*Fencer F*) - Su-24M inačica za elektroničko ratovanje.

## Korisnici

* , 13 aviona
* , 11 aviona
* , 36 aviona
* , 15 aviona
* , 42 aviona 
* , 37 aviona
* , 6 aviona
* , 18-24 aviona
* , 9-14 aviona
* , 500 aviona
* , 20 aviona
* , nepoznati broj aviona
* , 205 aviona

## Povezano
* F-111
* MiG-23
* MiG-27
* Panavija tornado 
* F-14 tomket

## Izvori

*http://www.vectorsite.net/avsu24.html
*http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/row/su-24.htm 
*http://www.combataircraft.com/aircraft/bsu24.aspx