The Adventure of the Mazarin Stone

**"The Adventure of the Mazarin Stone"** (srpskohrvatski: *Mazarinov dragulj*) je jedna od 56 priča o Sherlocku Holmesu što ih je napisao Arthur Conan Doyle. Priča je izvorno objavljena u *[[Strand]]u* 1921. godine, uz ilustracije Alfreda Gilberta, a kao prvi dio zbirke *[[The Case-Book of Sherlock Holmes]]*, posljednje zbirke priča o Sherlocku Holmesu.

Ova priča specifična je iz dva razloga. Prvo, ovo je samo jedna od ukupno dvije priče o Holmesu pisana u trećem licu (uz priču "His Last Bow") te samo jedna od ukupno šest priča koje nije prepričao dr. Watson. Razlog tomu je činjenica da je ova priča predstavljala adaptaciju kazališne predstave *The Crown Diamond*, u kojoj se Watson jedva pojavljuje. Ta činjenica ujedno je i razlog što je cijela radnja smještena u samo jednoj prostoriji. Druga zanimljiva činjenica je ta da je u izvornoj predstavi Holmesov protivnik bio ozloglašeni pukovnik Moran, koji se premijerno pojavio u priči "The Empty House".

## Slučaj

Dr. Watson dolazi u 221B Baker Street u sedam sati samo kako bi Holmesa našao u krevetu. Dječak Billy govori mu kako je Holmes na tragu nestalog kraljevskog dragulja čija je vrijednost oko £100,000. Watson saznaje kako je Holmes morao primijeniti svoje sposobnosti prerušavanja (bespoleni radnik, starica) te kako se izgladnjivao, vjerujući da time jača um. U posjetu su mu bili premijer i ministar unutrašnjih poslova te Lord Cantlemere, koji evidentno nije fan Sherlocka Holmesa i sumnja u njegovu dedukciju. On se protivi angažiranju Holmesa u pronalasku dragulja.

U sobi se također nalazi i voštana figura koja podsjeća na Holmesa. Detektiv se tada pojavi i objasni kako je voštana figura tu da zavara možebitnog napadača, slično kao u slučaju "The Adventure of the Empty House", na kojeg Watson aludira. Holmes je uvjeren kako će ga to popodne netko pokušati ubiti. Čak natjera Watsona da zapiše ime i adresu ubojice, u slučaju da ubojstvo bude uspješno. Ubojica, ujedno i kradljivac dragulja, je grof Negretto Sylvius, koji stanuje na adresi Moorside Gardens 136. Nedugo zatim, Billy donosi grofovu karticu što Holmesa, koji ga nije očekivao tako brzo, iznenadi. Sa sobom je doveo i Sama Mertona, priglupog boksača, što se može vidjeti kroz prozor.

Holmes napiše poruku te naredi Watsonu da ga odnese Youghalu u policiju te ga istjera kroz stražnji ulaz. Watson se dakako buni jer se Holmes izlaže opasnosti, ali detektiv mu još jednom ponavlja da ide i da se vrati s policijom. Njegov cilj je da sazna jedini podatak koji mu još uvijek nije dostupan - lokaciju ukradenog dragulja.

Kada grof uđe, Holmes nije u sobi. Vidjevši voštanu lutku, grof zamahne svojim štapom prema njoj, ali Holmes se tada pojavi i zaustavi ga. Njegove su namjere u tom trenutku bile jasne. Grof Sylvius zahtijeva da mu Holmes kaže zašto ga slijede njegovi agenti, ali Holmes objašnjava kako je to bio on, samo prerušen. Odmah prijeđe na stvar i zahtijeva od grofa da mu otkrije lokaciju Mazarinovog dragulja. Iako grof isprva poriče saznanje o dragulju, Holmes ga prevari da mu otkrije da je upoznat s njim, a onda mu iznese sve dokaze o njegovoj krivnji. Obojica su naoružani.

Holmes uspije natjerati Sylviusa da pozove Mertona u sobu te im ponudi dvije opcije - ako mu otkriju lokaciju dijamanta, odlaze kao slobodni ljudi; ako odbiju, idu u zatvor na 20 godina do doživotno. Tada se Holmes povuče u sobu i odakle se, na violini, čuju zvukovi "Barkarole" iz *[[Hoffmanove priče|Hoffmanovih priča]]* Jacquesa Offenbacha. Sami, Sylvius i Merton raspravljaju o Holmesovoj ponudi. Usred rasprave, Sylvius otkriva da dragulj drži u tajnom džepu te ga izvadi kako bi ga pokazao Mertonu. Odlaze do voštane lutke gdje je osvjetljenje boje, ali u tom trenutku ona poskoči, ugrabi dragulj i uperi pištolj u njih. Lutka je zapravo bio Holmes, koji je iskoristio tajni prolaz kako bi iz sobe došao do mjesta iza zavjese na kojemu je bila lutka i s njom zamijenio mjesto. U sobi još uvijek svira violina, što Holmes objasni pomoću gramofona.

Watson ubrzo dolazi s policijom, koja hapsi Sylviusa i Mertona. Ubrzo se pojavljuje i Cantlemere s kojim se Holmes odluči našaliti. Uspije ubaciti dragulj u njegov džep i tako sugerira kako je Cantlemere krivac. Cantlemereu se ne svidi detektivov smisao za humor, ali priznaje kako su njegove deduktivne sposobnosti izvanredne.

## Vanjske veze