Une fantaisie du docteur Ox

***Eksperiment doktora Oxa*** (fr. ***Une fantaisie du docteur Ox***, "Fantazija o doktoru Oxu") je humoristična naučnofantastična novela francuskog pisca Julesa Vernea, objavljena 1872. godine. Opisuje eksperiment doktora Oxa i nadahnut je stvarnim ili navodnim efektima kisika na živa bića.

## Sažetak
Radnja priče odvija se u zamišljenom selu Quiquendone u Zapadnoj Flandriji (danas dio Belgije) čiji su stanovnici opisani kao "dobrostojeći ljudi, mudri, razboriti, društveni, smirene naravi, gostoljubivi, možda malo skloni razgovoru"; i gdje čak ni "psi ne grizu, a mačke ne grebu". Van Tricasse, gradonačelnik grada, tvrdi da je "čovjek koji umre, a da nikada u životu nije ništa odlučio, gotovo dostigao savršenstvo".

Uspješni naučnik dr. Ox dolazi vlastima i nudi izgradnju novog sistema plinske rasvjete, bez ikakvih troškova za grad. Ponuda je rado prihvaćena. Dr. Ox i njegov asistent Gédéon Ygène (čija prezimena slučajno tvore riječ *oxygène*, "kisik") predlažu korištenje elektrolize za razdvajanje vode na vodik i kisik, te pumpanje ta dva plina kroz odvojene cijevi do grada.

Međutim, doktorov tajni plan je da provede veliki eksperiment o utjecaju kisika na biljke, životinje i ljude, te stoga pumpa višak nevidljivog i bezmirisnog plina kroz sve lampe. Obogaćeni zrak ima izvanredne učinke na grad. Ubrzava rast biljaka i izaziva uzbuđenje i agresivnost kod životinja i ljudi.

Na kraju, uzbuđeni građani Quiquendonea odlučuju krenuti u rat protiv susjednog sela Virgamen kako bi osvetili staru uvredu: 1195. godine, krava koja je pripadala tom gradu usudila se ući u quiquendonsko polje i pojesti nekoliko zalogaja njihove trave. Međutim, dok je vojska bila na putu u bitku, nesreća u Dr. Oxovoj tvornici uzrokuje miješanje kisika i vodika, što dovodi do ogromne eksplozije koja uništava tvornicu.

Priča se završava povratkom grada tradicionalnom, sporom i tihom načinu života. Dr. Ox i njegov asistent, koji nisu bili u postrojenju kada se nesreća dogodila, nestali su bez traga.

## Historija objavljivanja
Priča *Une fantaisie du docteur Ox* ("Fantazija o doktoru Oxu") prvi put je pročitana 1872. godine u Hotelu grada Amiensa. Objavljivana je u nastavcima između marta i maja iste godine u časopisu *[[Musée des Familles]]*, te od 6. januara do 6. februara u *[[Journal d'Amiens]]*.

Priču je Hetzel ponovo objavio 1874. godine kao glavni dio Verneove antologije kratkih priča, *[[Le Docteur Ox|Doktor Ox]]*, koja je uključivala tri starije priče. Pikantni, ironični, satirični i erotski elementi originalnog teksta su značajno izbrisani za ovu verziju.

## Bilješke
Grad Quiquendone je možda bio zamišljen kao karikatura Amiensa, gdje je Verne u to vrijeme živio. Naziv grada na francuskom zvuči kao qui qu'en donne?, što bi se moglo prevesti kao "ko daje?".

Utjecaji kisika na živa bića, kako su opisani u priči, su grubo preuveličani ili čak izmišljeni.

## Izvedena djela
### Na pozornici
Dr. Ox se ponovo pojavljuje kao glavni zlikovac u drami *[[Voyage à travers l'impossible|Putovanje kroz nemoguće]]*, koju je Verne napisao 1882. godine.

Izvornu priču adaptirao je Jacques Offenbach kao *[[Le docteur Ox]]*, opera-bouffe u tri čina i šest tabla, premijerno izvedena 26. januara 1877. godine s libretom Arnolda Mortiera, Philippea Gillea i samog Vernea.

Druga verzija Annibalea Bizzellija, *Il Dottor Oss*, objavljena je 1936. godine.

Godine 1964. Pierre Max Dubois adaptirao je priču kao balet na libreto Joséa Bruyra.

Također ju je adaptirao Gavin Bryars kao *[[Doctor Ox's Experiment (opera)|Doctor Ox's Experiment]]*, opera u dva čina s libretom Blakea Morrisona, prvi put izvedena 15. juna 1998. godine.

### Ostalo
Roman H. G. Wellsa *[[The Food of the Gods and How It Came to Earth|Hrana bogova]]* (1904) ima sličnosti s romanom *Dr. Oxov eksperiment*, "oba se bave promjenama u čovječanstvu i njegovom okruženju zbog promjena u hemikalijama kojima se ljudska vrsta snabdijeva".

Priču je u obliku stripa adaptirao Mathieu Sapin, i nadahnula je strip album Andréa Franquina iz 1950. godine. Također ju je 1964. godine adaptirao Mino Milani s ilustracijama Grazie Nidasio za talijanski dječji časopis Corriere dei Piccoli i proširio s nekoliko izvornih priča s istim likom, objavljenih u njemu od 1964. do 1969. godine.

Audio verziju emitirala je radio stanica France Culture 2017. godine.

## Reference

## Vanjske poveznice
* Dr. Oxov eksperiment (prijevod iz 1874.)
* Dr. Oxov eksperiment i druge priče, Internet Archive
* E-knjiga pri Univerzitetu u Adelaideu