Le Phare du bout du monde

***Svjetionik na kraju svijeta*** (fr. ***Le Phare du bout du monde***) je pustolovni roman francuskog autora Julesa Vernea. Verne je napisao prvu verziju 1901. godine. Uređena verzija je prvi put objavljena posthumno 1905. godine. Neizmijenjeni originalni rukopis je objavljen 1999. godine. Radnja romana uključuje piratstvo u južnom Atlantiku sredinom 19. vijeka, s temom preživljavanja u ekstremnim okolnostima i događajima koji se odvijaju oko izolovanog svjetionika. Vernea je inspirisao pravi svjetionik na ostrvu Isla de los Estados u Argentini, blizu Ognjene zemlje i Rta Horn.

Roman je adaptiran u film iz 1971. godine, *[[The Light at the Edge of the World|Svjetlo na rubu svijeta]]*.

## Radnja

Verne postavlja zaplet izjavom: "Argentinska Republika pokazala je sretnu inicijativu u izgradnji ovog svjetionika na kraju svijeta", unutar zaljeva Elgor, a luka Saint-Jean "tvori neku vrstu privjeska zaljevu Elgor". Brod *Santa-Fé* stigao je u oktobru 1858. kako bi izgradio svjetionik, koji je otvoren 9. decembra 1859., visok 33 metra na vrhu humka visokog 36 metara, osvijetljen uljem. Svjetionik je vodio brodove u moreuz Le Maire ili južno od ostrva, a trebala su ga opsluživati ​​3 čuvara tokom sljedeća 3 mjeseca, do povratka *Santa-Féa*.

Bez znanja Vasqueza, Moriza i Felipea, glavnog svjetioničara i njegovih pomagača, ostrvo je bilo u vlasništvu dvanaest nasukanih pirata, koji su čekali svoj trenutak u uništavanju.

Dvojicu od njih ubija grupa novopridošlih pirata predvođena Kongreom. Vasquez, jedini preživjeli, provodi nekoliko mjeseci do povratka otpremnog broda *Santa-Fé*, preživljavajući zahvaljujući skrivenim zalihama hrane pirata u pećini. Nakon Stoljeća, američki brod iz Mobilea u Alabami, pada na ostrvo jer su pirati ugasili svjetlo. Vasquez se udružuje s jedinim preživjelim brodom iz olupine - prvim oficirom Johnom Davisom - kako bi spriječili pirate da pobjegnu u Južni Pacifik.

Uspjevaju pronaći top iz olupine i pucati na piratski brod, *Maule*, dok se spremao napustiti zaljev u kojem se nalaze. Međutim, oklop uzrokuje samo manju štetu, a piratski stolar uspijeva je popraviti za samo nekoliko dana. Noć prije nego što brod pokušava ponovo isploviti, Vasquez pliva do *Maulea* na njegovom vezu i postavlja bombu u kormilo. To, opet, uzrokuje samo manju štetu i popravljeno je za samo jedan dan. Međutim, sljedećeg dana, Carcante, zamjenik komandanta gusarskog broda, uočava *Santa-Fé* na horizontu. Srećom po pirate, neće stići do noći, a *Santa Fe* ne može ući u zaljev bez svjetla svjetionika. To će piratima dati savršenu priliku da se iskraju i oplove južnu stranu otoka, koju sada već prilično dobro poznaju.

Međutim, Vasquez i Davis se vraćaju do svjetionika i ponovo pale svjetlo. Gusari pokušavaju vratiti svjetionik i ubiti obojicu, ali otkrivaju da su zasunasta željezna vrata stepeništa previše ojačana da bi se slomila. Kongre, vođa bande, naređuje Carcanteu i stolaru da se popnu na stranu svjetionika i ubiju Vasqueza i Davisa na vrhu, ali bivaju upucani čim im glave provire preko ograde. Kongre i preostali pirati shvataju da je sve za njih gotovo i bježe u unutrašnjost ostrva. Većina se kasnije predaje, nekoliko njih gladuje, a Vasquez gleda kako Kongre izvršava samoubistvo. Vasquez se vraća kući sa *Santa-Féom* nakon što se uvjeri da je ostrvo sigurno za nove svjetioničare.

## Povezano
**[[Jamaica Inn (roman)|Jamaica Inn]]*

## Reference

## Daljnje čitanje
* Google Books online verzija
* 
* 
* 

## Vanjske poveznice

* Mapa ostrva sa ključnim geografskim tačkama koje se spominju u romanu