Les Confessions

***Ispovijesti*** su autobiografska knjiga Jean-Jacquesa Rousseaua. U moderno doba često se objavljuje pod naslovom ***Ispovijesti Jean-Jacquesa Rousseaua*** kako bi se razlikovala od *[[Ispovijesti (Augustin)|Ispovijesti]]* svetog Augustina. Obuhvatajući prvih pedeset i tri godine Rousseauovog života, do 1765. godine, završena je 1769. godine, ali objavljena tek 1782. godine, četiri godine nakon Rousseauove smrti, iako je Rousseau javno čitao odlomke svog rukopisa u raznim salonima i drugim mjestima sastanka.

## Pozadina i sadržaj
*Ispovijesti* su bila dva odvojena djela, a svaki dio se sastojao od šest knjiga. Knjige od I do VI napisane su između 1765. i 1767. godine i objavljene 1782. godine, dok su knjige od VII do XII napisane između 1769. i 1770. godine i objavljene 1789. godine. Rousseau aludira na planirani treći dio, ali on nikada nije završen. Iako knjiga sadrži činjenične netačnosti – posebno, Rousseauovi datumi su često netačni, neki događaji su van redoslijeda, a drugi su pogrešno predstavljeni, nepotpuni ili netačni – Rousseau pruža prikaz iskustava koja su oblikovala njegovu ličnost i ideje. Na primjer, neki dijelovi njegovog vlastitog obrazovanja jasno su prisutni u njegovom prikazu idealnog obrazovanja, *[[Émile ou De l'éducation|Emile, ili O obrazovanju]]*.

Rousseauovo djelo je značajno kao jedna od prvih velikih autobiografija. Prije *Ispovijesti*, dvije velike autobiografije bile su Augustinove *Ispovijesti* i autobiografija svete Tereze. Međutim, oba ova djela fokusirala su se na religijska iskustva svojih autora; *Ispovijesti* su bile jedna od prvih autobiografija u kojoj je pojedinac pisao o vlastitom životu uglavnom u smislu svojih svjetovnih iskustava i ličnih osjećaja. Rousseau je prepoznao jedinstvenu prirodu svog djela; ono počinje poznatim riječima: "Odlučio sam se na poduhvat koji nema presedana i koji, kada bude završen, neće imati imitatora. Moja je svrha prikazati svojoj vrsti portret u svakom pogledu vjeran prirodi, a čovjek kojeg ću portretirati bit ću ja sam." Njegov primjer je ubrzo uslijedio: nedugo nakon objavljivanja, mnogi drugi pisci (poput Goethea, Wordswortha, Stendhala, De Quinceyja, Casanove i Alfierija) napisali su svoje autobiografije na sličan način.

*Ispovijesti* su također poznate po detaljnom opisu Rousseauovih ponižavajućih i sramotnijih trenutaka. Na primjer, Rousseau prepričava incident kada je, dok je bio sluga, prikrio krađu vrpce tako što je optužio mladu djevojku - koja je radila u kući - za taj zločin. Osim toga, Rousseau objašnjava način na koji se rješava petero djece koju je imao sa Thérèse Levasseur, a koja su sva napuštena u sirotištu.

## Historičnost
Prema historičaru Paulu Johnsonu, Rousseauova autobiografija sadrži mnoge netačnosti. Will i Ariel Durant su napisali da se debata o istinitosti knjige zasniva na Rousseauovoj tvrdnji da su Grimm i Diderot skovali zavjeru da daju lažan opis njegovog odnosa s gospođom d'Épinay, gospođom d'Houdetot i njima samima. Kako je Durant naveo, većina naučnih mišljenja prije 1900. godine bila je protiv Rousseaua, ali je kasnije nekoliko naučnika, uključujući Frederiku Macdonald, Pierre-Maurice Massona, Mathewa Johnsona, Émilea Fagueta, Julesa Lemaîtrea i C. E. Vaughna, donijelo sud u korist Rousseauove istinitosti.

## Povezano
* Neka jedu kolače, izreka koja potiče iz te knjige
* *[[The New Confessions]]*, roman Williama Boyda (1987)

## Bilješke

## Bibliografija
* 
* 

## Daljnje čitanje
* 
* 
* 
* 

## Vanjske poveznice

 – engleski prijevod. Treba imati na umu da je ovo skraćeni prijevod; određeni incidenti u originalu, uglavnom erotski, nisu prisutni.
* ''Ispovijesti'', audio verzija 
* Francuski tekst
* Drugi tom francuskog teksta
* 
*