open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Broj Tri (Battlestar Galactica)

**Broj Tri** () je izmišljeni lik humanoidne Sajlonke iz nove verzije TV-serije ''Battlestar Galactica'' koju je tumačila Lucy Lawless.

Predstavlja jedan od osam humanoidnih modela koje su Sajlonci razvili kako bi se što uspješnije borili protiv ljudi, ondosno infiltirirali u njihove redove. Prvi put se pojavljuje u *[[Final Cut (Battlestar Galactica]]*, epizodi druge sezone pod imenom **D'Eanna Biers**, i to na ''Galactici'' kao televizijska novinarka kojoj komandant Adama daje pristup brodu kako bi snimila dokumentarni film o posadi, i tako pomogla Adami da riješi probleme oko civilnog mnijenja. Na kraju epizode se ispostavi da je Biers, zapravo, jedan od sajlonskih infiltratora, te da je film bio prigoda za prikupljanje obavještajnih podataka.

Broj Tri je potom prikazana na Caprici pod sajlonskom okupacijom, gdje pomaže da se Caprica Šest i Sharon "Boomer" Valeri nakon "učitavanja" što bolje usklade u sajlonsko društvo. Za nju se ispostavi da prema čovječanstvu ima neprijateljski odnos, te je Caprica Šest i Boomer moraju spriječiti da ubije Andersa, pripadnika ljudskog pokreta otpora.

Broj Tri se ponovno pojavljuje na Novoj Caprici pod ljudskom okupacijom, gdje se za nju (ili jednu od njenih kopija) ispostavi da je muče noćne more, te za objašnjenje traži pomoć od ljudske proročice. Nakon egzodusa ljudi sa Nove Caprice pronalazi Heru Agathon te se počinje brinuti o njoj. Na sajlonskom baznom brodu započinje vezu utroje sa Capricom Šest i Gaiusom Baltarom. Njeno ponašanje sa vremenom postaje sve neuravnoteženije, odnosno postaje opsjednuta željom da pronađe legendarnih Posljednjih Pet Sajlonaca, a zbog čega vrši samoubistva nakon kojih se "učitava" kako bi pokušala u svojim vizijama pronaći odgovor na to pitanje. Njega konačno pronalazi u hramu, ali njeno ponašanje je dotle postalo toliko opasno da je Broj Jedan, uz suglasnost drugih modela, daje "upakirati".

Broj Tri je ponovno "otpakirana" nakon eskalacije sukoba među samim Sajlonaca. Postaje de facto vođa pobunjeničke frakcije i, nakon što su sve njene druge kopije uništene sa Brodom uskrsnuća, postaje izuzetno vrijedna s obzirom da jedina zna identitet Posljednjih Pet. Na kraju se priključi kolonijalnoj floti i pronađe planetu Zemlju za koju se ispostavi radioaktivna pustoš. Na kraju razočarana Broj Tri odlučuje ostati na Zemlji, dobrovoljno prihvativši smrt.
 
## Vanjske veze
Zlatonosovići

**Zlatonosovići** su srednjovjekovna bosanska vlastelinska porodica sa područja Usore. Pripadaju Tihoradićima, poznatom usorskom vlastelinskom rodu.

Prvi poznati Zlatonosovići su dvojica braće, Vlađ i Stjepan, koji su učestvovali u bitki na Kosovu 1389., i bili zarobljeni od Osmanlija. Kasnije, 1403. tražili su Zlatonosovići preko Dubrovčana da pokušaju isposlovati oslobođenje njihovih srodnika kod Osmanlija.

Najpoznatiji predstavnici su braća, vojvoda Vukmir (-1424) i vojvoda Vukašin Zlatonosović (-1430). 

Vukmir Zlatonosović spominje se kao svjedok i vojvoda od Usore 1400. godine, a kao vojvoda 1404, 1420. I 1421. U povelji iz  1404. se zna da mu je otac Juraj, a Vukmir je naveden ka Jurjevič. Zlatonosović je nadimak njegovog oca. Jedini usorski vlastelin imena Juraj, koji bi mogao biti Vukmirov i Vukašinov otac je Juraj Tihčinović. Po tome se zaključuje da Zlatonosovići pripadaju – Tihoradićima.

Vukašin Zlatonosović je u vojvodskoj časti naslijedio mlađeg brata Vukmira. U povelji iz 1399. nosio je titulu kneza. Spominje se u sačuvanoj povelji iz 1426. godine. Umro je 1430. godine.

Na strani kralja Ostoje i vojvode Sandalja Hranića, Zlatonosovići su učestvovali kao zavjerenici u ubistvu kneza Pavla Radinovića 1415 na Parenoj poljani kod Sutjeske. Prema planu zavjerenika Zlatonosovići su trebali dobiti Olovo, međutim do raspodjele posjeda ubijenog kneza Pavla Radinovića nije došlo. 

Njihov posjed graničio je sa srpskom despotovinom iz XV stoljeća.  Stradali su zbog učinjene nevjere bosanskom kralju Tvrtku II Kotromaniću, 1430. U srodstvu su sa Divošem Tihoradićem, usorskim vlastelinom iz 14. vijeka.

## Literatura
* Pavao Anđelić, Svjetlost, Sarajevo, 1982 – STUDIJE O TERITORIJALNOPOLITIČKOJ ORGANIZACIJI SREDNJOVJEKOVNE BOSNE
* Srđan Rudić, О жени војводе Вукмира Златоносовића, у: Историјски часопис 55, Београд 2007, 113-117.
Kotlin (otok)

**Kotlin** (ruski: *Котлин*)  je otok na sjeverozapadu Rusije u Finskom zaljevu udaljen tridesetak km zapadno od Sankt Peterburga.

## Karakteristike

Otok  je dug 12 km i širok 1.5 km a ukupna površina mu iznosi 15.84 km².
On je glavna pomorska baza ruske Baltičke flote.

Zbog tog je okružen sa 17 pomorskih utvrda (na umjetnim otocima), a na samom otoku postoji još 5 utvrda.
Oko 1 / 4 površine otoka zauzimaju vojni objekti, a brodogradilište Kronštatski pomorski zavod i Vojni arsenal narednih  22 hektara.

## Historija

Petar Veliki je 1703. osvojio otok koji se dotad zvao - *Kronslot* od Šveđana, nakon tog je podigao utvrdu sa dokovima koja je trebala štititi pristup Sankt Peterburgu, iz koje je nastao Kronštat.

Sve dok nije iskopan kanal do Sankt Peterburga između 1875.-85. Kronštad je bio i luka trgovačke mornarice u kojoj se prekrcavao teret sa manjih na veće brodove.

Na otoku živi 44,374 stanovnika.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Kronestadt - город-венец''
Srez Kotor-Varoš

**Srez Kotor-Varoš** bio je jedna od nižih administrativnih jedinica Okruga Banja Luka, od 1946. do 1955. godine. Obuhvatao je općine: 
***[[Kotor-Varoš]]**, 
***[[Maslovare (Kotor Varoš)|Maslovare]]**, 
***[[Previle (Kotor Varoš)|Previle]]**, 
***[[Kneževo (Bosna i Hercegovina)|Skender Vakuf]]**, 
***[[Šiprage]]**, 
***[[Vrbanjci]]** i 
***[[Zabrđe (Kotor Varoš)|Zabrđe]].

==Stanovništvo==
===Popis 1948.===


===Popis 1953.===



== Povezano ==
***Kotor-Varoš**, 
***Maslovare**, 
***Previle**, 
***Skender Vakuf**, 
***Šiprage**, 
***Vrbanjci** i 
***Zabrđe

## Literatura
Kronštat

**Kronštadt** (ruski: *Кроншта́дт*) je ratna luka i grad, jedan od 18 rajona Sankt Peterburga, na sjeverozapadu Rusije u kom živi 44,374 stanovnika.

Njegovo ime je njemačkog porijekla, to je sintagma od *krone* = kruna + *stadt* = grad (krunski grad).

Historija Kronštata usko povezana sa pomorstvom iz njegove luke je isplovio prvi ruski parobrod, prvi ledolomac na svijetu i prvi ruski moreplovac koji je oplovio svijet Ivan Kruzenštern.
Zbog tog se smatra koljevkom Ruske ratne mornarice.

## Geografija

Kronštad leži na otoku Kotlin na istoku Finskog zaljeva udaljen 48 km zapadno od Sankt Peterburga.

## Historija

Kronštad je osnovao Petar Veliki nakon što je osvojio otok koji se dotad zvao - Kronslot od Šveđana 1703. i podigao utvrdu sa dokovima koja je trebala štititi pristup Sankt Peterburgu. Sve dok nije iskopan kanal do 
Sankt Peterburga između 1875.-85. Kronštad je bio i luka trgovačke mornarice u kojoj se prekrcavao teret sa manjih na veće brodove.

Njegove fortifikacije koje su često rekonstruirane i dograđivane, odigrale su značajnu ulogu u obrani stare ruske prijestolnice. Kronštad se naročito istakao za Opsade Lenjingrade 1941. - 44. 
Mornari i vojnici Kronštada igrali su glavne uloge u nekoliko ruskih revolucionarnih pokreta; njegovi oficiri bili su vođe Dekabrističkog ustanka u Sankt Peterburgu 1825., a jedan od mornara bio je vođa vojne organizacije revolucionarne Narodne volje pa je zbog tog strijeljan 1882. Među kronštadskim mornarima i vojnicima izbila je pobuna 1905. / 06, ali je ugušena. Nakon Februarske revolucije 
1917. - Kronštadski sovjet pobunio se protiv privremene vlade i proglasio *Kronštadsku Republiku*, a nakon tog je sudjelovao je julskoj buni - 1917.

U vrijeme Oktobarske revolucije 1917., iz krstarice Aurora bombardiran je Zimski dvorac u Sankt Peterburgu, što je smatra jednim od ključnih događaja kojim su Boljševici došli na vlast. U martu 1921. Kronštadski mornari podigli su Kronštatski ustanak, usmjeren 
protiv sovjetske vlasti.

## Znamenitosti

Najveća znamenitost grada je Mornarička saborna crkva podignuta u neobizantskom stilu.

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Местная Администрация города Кронштадта''  
* ''Кронштадтcкий район'' 
* ''Kronstadt''
East River

**East River** (prevedeno "Istočna rijeka") zapravo uopće nije rijeka već plovni plimni tjesnac koji povezuje Gornji njujorški zaljev sa estuarij Long Island Sound u New Yorku, SAD.

## Karakteristike
On razdvaja otok Manhattan od Brooklyna i Queensa, dug je oko 26 km  i širok od 200 do 1200 metara . Povezan je sa Rijekom Hudson preko rijeke Harlem i potokom Spuyten Duyvil na sjevernom kraju  Manhattana. Po njemu leže otoci Roosevelt (nekadašnji Welfare), Wards - Randalls i Rikers.

Preko njega je izgrađeno osam automobilskih mostova; Brooklynski, Manhattan, Williamsburg, Queensboro, Triborough, Triborough (danas Robert F. Kennedy), Bronx-Whitestone i Throgs Neck i jedan željeznički Hell Gate.

Pored toga ispod njega probijeno je nekoliko tunela.

Lučki objekti nalaze se na jugu East Rivera.

## Reference

## Vanjske veze

* ''East River Waterfront Esplanade''
John Cavil

**John Cavil** ili **Broj Jedan** () je izmišljeni lik humanoidnog Sajlonca koji predstavlja glavnog antagonista u novoj verziji TV-serije ''Battlestar Galactica'', a koga je tumačio Dean Stockwell.

Iako se u seriji pojavljuje prilično kasno (u epizodi *[[Lay Down Your Burdens (Battlestar Galactica)|Lay Down Your Burdens]]* na kraju druge sezone), ispostavlja se kako je po hijerarhiji najviši među svim Sajloncima. Predstavlja jedan od najstarijih sajlonskih humanoidnih modela, a koga je Ellen Tigh stvorila po uzoru svog oca Johna Cavila; kasnije je sudjelovao u izradi kasnijih modela, od Dva do Osam. Cavil, koji predstavlja fizički najslabijeg od svih sajlonskih modela, je intelektualno najjači, ali se odlikuje izuztenom mržnjom prema čovječanstvu koga nastoji po svaku cijenu uništiti. Pri tome se koristi kako psihološkim manipulacijama, ali i iskazuje sadističku crtu, koja posebno dolazi do izražaja na Novoj Caprici, gdje muči i sakati Saula Tigha te seksualno iskorištava Elen Tigh. Kasnije se ispostavi da je Cavil jedini znao za identitete Posljednjih Pet, ali i da je upravo on, koristeći tehnike brisanja mozga, zaslužan za to što su bili prognani među ljude i izgubili svijest o svome sajlonskom indetitetu.

Iako postoji nekoliko kopija Cavila koji se pojavljuju u seriji, postoje dvije kopije - Otac Cavil, odnosno lažni svećenik koji daje destruktivne duhovne savjete Galenu Tyrolu, te "Caprica Cavil" koji se zajedno sa Andersom ubaci među izbjeglice sa Caprice pod sajlonskom okupacijom. Nakon što je njihov sajlonski identitet razotkriven, po zapovijedi Laure Roslin su izbačeni u svemir, ali barem jedan od njih je kasnije "učitan" u Brodu uskrsnuća.

Cavil kasnije preuzima dužnost jednog od sajlonskih vođa, i upravo on "pakira" Broj Tri nakon što je ona postala opsjednuta pronalaskom Posljednjih Pet. Kasnije je daje "otpakirati" nakon što eskalira građanski rat među Sajloncima, gdje na njegovu stranu modeli Broj Četiri i Broj Pet. Cavil na svoju stranu uspije dobiti Sharon "Boomer" Valeri sa kojom počinje ljubavnu vezu, te nastoji oteti Heru Agathon smatrajući da upravo ona, nakon uništenja Broda uskrsnuća, predstavlja jedinu nadu za produžetak sajlonske vrste.

Na samom kraju serije, nakon što kolonijalne snage i pobunjeni Sajlonci unište sajlonsku "Koloniju", Cavil vrši samounistvo hicem u glavu.

## Vanjske veze
Laura Bush

**Laura Lane Welch Bush** (4. novembar 1946) je američka bibliotekarka, poznata kao supruga predsjednika SAD Georgea W. Busha, odnosno po tome što je od 2001. do 2009. godine vršila dužnost Prve dame SAD.

Bush, koja je radila kao učiteljica, a potom bibliotekarka, je Busha upoznala 1977. godine te se nakon nekoliko mjeseci poznanstva za njega vjenčala. U novembru 1981. je rodila kćeri-blizanke - Barbaru i Jennu; trenutno je jedina Prva dama u historiji SAD koja je rodila blizanke. 

## Vanjske veze
*
*First Lady biography  at Whitehouse.gov
*"The book on Laura Bush"  by Dennis B. Roddy, *Pittsburgh Post-Gazette*
*"A Laura Bush we don't know"  by Eugene Robinson, *San Francisco Chronicle*
*
*
*Laura Bush at C-SPAN's *[[First Ladies: Influence & Image]]*
* Jessie Hawkins and Jenna Welch Grandmother and Mother of Laura Bush  Borderlands EPCC
Samuel T. Anders

**Samuel T. Anders** (pozivni znak: *Longshot*) je izmišljeni lik iz nove verzije TV-serije ''Battlestar Galactica'' koga je tumačio Michael Trucco.

## Fiktivna biografija

Anders je humanoidni Sajlonac, pripadnik "trinaestog plemena" koje je napustilo Dvanaest Kolonija kako bi stvorilo koloniju zvanu Zemlja. Zajedno sa grupom od još nekoliko humanoidnih Sajlonaca - Saulom Tighom, Ellen Tigh, Tory Foster i Galen Tyrol - kasnije poznatih kao "Posljednjih Pet" je radio na tehnologiji uskrsnuča koje će kasnije koristiti Sajlonci. Kada je prvu Zemlju zadesila katastrofa, sa Posljednjih Pet se zaputio natrag u Kolonije gdje je zaustavio Prvi sajlonski rat, stvorivši nove verzije humanoidnih Sajlonaca. Jedan od njih, John Cavil, je bio nezadovoljan svojim izgledom, te je na prevaru "Posljednjih Pet" izbrisao sjećanje i, uvjerivši ih da su ljudska bića, natjerao da žive u Dvanaest Kolonija.

Anders je pod svojim ljudskim identitetom živio na Caprici i počeo igrati sport zvan "piramida" i stekao globalnu popularnost kao član tima "Caprica Buccaneers". Nakon sajlonskog napada i okupacije, Anders je sa preživjelim ljudima organizirao vlastitu vojsku sa kojom je vodio gerilski rat protiv Sajlonaca. Po dolasku na Capricu ga je srela Kara "Starbuck" Thrace te se zaljubila u njega, a kasnije je organizirala uspješnu evakuaciju ljudi.

Anders i Starbuck su se po dolasku na Novu Capricu vjenčali, a nakon dolaska Sajlonaca je Anders ponovno postao vođa pokreta otpora. Nakon Starbuckinog nestanka, Anders postaje pilot "Vipera", ali ga počinju mučiti vizije prije nego što, zajedno sa Tighom, Tyrolom i Foster, otkrije da je Sajlonac. Kada se Starbuck misteriozno vrati u flotu, ispočetka joj se ne usuđuje priznati da je Sajlonac, ali nakon tog otkrića, njihov se odnos poboljša.

Anders zajedno sa Starbuck sudjeluje u gušenju pobune koju su na *Galactici* pokrenuli Tom Zarek i Felix Gaeta, ali ga pri tome pobunjenici teško rane u glavu. Zbog toga završi u komi, ali aktivan postaje jedino kao "hibrid" poput onih na sajlonskim baznim brodovima. Anders na samom kraju Starbuck pomaže da pronađe lokacije za drugu "Zemlju", a potom zajedno sa ''Galacticom'' plovi prema Suncu gdje će ona biti uništena.

## Vanjske veze
Njujorški zaljev

**Njujorški zaljev** (engleski: *New York Bay*) kog ponekad zovu *Njujorška [[luka]]* je dio Atlantskog oceana kod ušća rijeke Hudson u New Yorku.

Sa zapada ga omeđuju obale New Jerseyja, s jugozapada Staten Islanda, sa sjevera Manhattan, s jugoistoka Long Island (Brooklyn) a s juga je otvoren prema Atlantskom oceanu.

Prvi evropski moreplovac koji je doplovio do zaljeva 1524. bio je Giovanni da Verrazzano.

## Geografija
Njujorški zaljev je dobro zaklonjena duboka luka koja može primiti i najveće brodove. Razlika između plime i oseke u zaljevu je vrlo mala i on se nikad ne zaleđuje.

Njujorški zaljev je podijeljen na Gornji i Donji zaljev, njih povezuje tjesnac (*Narrows*) dug 4,8 km i širok 1,6 km, koji razdvaja Staten Island od Brooklyna.

Na najužem dijelu tjesnaca podignut je most Verrazano-Narrows između Staten Island i Brooklyna.

## Gornji njujorški zaljev
Gornji zaljev ima dijametar od nekih 8,8 km, on je sa zapada spojen sa Zaljevom Newark preko tjesnaca *Kill Van Kull* a sa istoka East Riverom sa Zaljevom Long Island. Sjeveroistok New Jerseyja je jedna od najprometnijih luka na svijetu sa dokovima duž čitave obale. Otoci u zaljevu - Ellis i Liberty pripadaju Zaštićenom području Kipa slobode, kao i Guvernerov otok u kom se nalaze utvrde Fort Jay i Castle Williams.

Preko zaljeva prometuju brojni trajekti, a najviše iz Manhattana za Staten Island.

## Donji njujorški zaljev
Donji zaljev je puno veći, on obuhvaća i *Zaljev Raritan* na zapadu i *Zaljev Gravesend* na sjeveroistoku. I on je povezan sa Zaljevom Newark tjesnacem *Arthur Kill*. Istočni produžetak Donjeg njujorškog zaljeva je *Zaljev Jamajka* (Jamaica Bay).

Dijelovi Donjeg njujorškog zaljeva su dio Parka prirode, odnosno Nacionalne Irekreacijske zone Gateway (Gateway National Recreation Area).
Brodski kanal Ambrose, pod ingerencijom federalne vlade, prelazi preko spruda Sandy Hook na samom ulazu u zaljev i proteže se na sjever]] do dokova Gornjeg njujorškog zaljeva, koji je tu širok 610 metara.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Hudson River Estuary Program''
Tory Foster

**Tory Foster** je izmišljeni lik iz nove verzije TV-serije ''Battlestar Galactica''.

## Fiktivna biografija

Tory Foster je humanoidna Sajlonka koja je pripadala Posljednjih Pet, odnosno jednom od četiri modela koji su živjeli na "Zemlji", trinaestoj od kolonija nastalih od Kobola, na kojoj su se naselili humanoidni Sajlonci. Šest hiljada godina prije početka serije, ona i Galen Tyrol, također jedan od Posljednjih Pet, su imali ljubavnu vezu. Po uništenju "Zemlje" su Posljednjih Pet nastojali upozoriti čovječanstvo da svoja mehanička stvorenja koriste sa poštovanjem, ali ih je tamo zatekao Prvi ljudsko-sajlonski rat. John Cavil ih je na prevaru dao zarobiti, izbrisati im sjećanja i uvjeriti da su ljudska bića. U takvom ih stanju zatiče uništenje Dvanaest Kolonija, odnosno početak zbivanja u seriji.

Foster se kao lik pojavljuje u drugoj sezoni, kao profesionalna politička operativka i voditeljica izbornih kampanja koju Laura Roslin angažira kao zamjenu za poginulog Billyja Keikeyu. Vrlo brzo postaje osoba od izuzetnog povjerenja, te sudjeluje u lažiranju izbora na kojima je stvarno pobijedio Gaius Baltar. Usprkos razotkrivanja prevare, za nju nema zakonskih posljedica. Kao bliska suradnica Laure Roslin, igra važnu ulogu u evakuaciji sa Nove Caprice.

Foster kasnije zapada u neobjašnjivo loše raspoloženje, a što eskalira u finalu treće sezone kada zajedno sa Tyrolom, Andersom i pukovnikom Tighom otkrije svoju sajlonsku prirodu. Čini sve kako bi sakrila tu istinu, i u tu svrhu hladnokrvno likvidira Tyrolovu ljudsku suprugu Cally. U samom finalu serije je Tyrol, doznavši za ubistvo, razbješnjen zadavi a što dovodi do eskalacije završnog obračuna ljudi i Sajlonci.

## Vanjske veze
Leoben Conoy

**Leoben Conoy** ili **Broj Dva** () je izmišljeni lik humanoidnog Sajlonca u novoj verziji TV-serije ''Battlestar Galactica'' koga tumači Callum Keith Rennie.

## Fiktivna biografija

Leoben je jedan od osam humanoidnih modela koje su izradili Posljednjih Pet na kraju Prvog sajlonskog rata. On i njegove kopije su infiltrirani u Dvanaest Kolonija u svrhu prikupljanja obavještajnih podataka i sabotaže. Prvi put se pojavljuje u miniseriji pod krinkom trgovca oružjem koji je našao na napuštenoj vojnoj stanici Ragnar. Tamo ga uslijed izloženosti elektromagnetskim poremećaja William Adama prozre i postane svjestan postojanja humanoidnih Sajlonaca.

U kasnijim epizodama se Leoben pojavljuje u situacijama gdje često dolazi u doticaj sa Karom "Starbuck" Thrace gdje se ispostavlja da prema njoj gaji neobični odnos. Leoben je najreligiozniji od svih Sajlonaca, ali takošer uvjeren da "Starbuck" igra važnu ulogu i da ju je dužan voditi prema ostvarenju njene sudbine. To, međutim, također uključuje njeno zarobljeništvo i psihološke manipulacije na Novoj Caprici. U građanskom ratu među Sajloncima Leoben se priključi Šesticama i Osmicama koji nastoje postići mir sa ljudima, te upravo on nagovori Starbuck da Kolonijalna flota sa pobunjenim Sajloncima sklopi savez. Leoben prati Starbuck na prvoj "Zemlji" gdje ona pronalazi vlastite posmrtne ostatke, a Leoben je zbunjen i uznemiren otkrićem. Leoben se na samom kraju serije priključi preživjelim humanoidnim Sajloncima koji odluče u svemir "tražiti svog Boga".

## Vanjske veze
Krstarica Aurora

**Krstarica Aurora** () bila je zaštićena krstarica iz koje je bombardiran Zimski dvorac u Sankt Peterburgu, što je smatra jednim od ključnih događaja i početkom Oktobarske revolucije.

Danas je pretvorena u muzejski brod i usidrena je u Sankt Peterburgu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Крейсер Аврора''
Most Verrazzano-Narrows

**Verrazzano-Narrows** je viseći most u New Yorku na istoku Sjedinjenih Američkih Država. Most Verrazzano premošćuje Njujorški zaljev, zapravo njegov najuži dio tjesnac Narrows i povezuje njujorške boroughe Brooklyn i Staten Island. U vrijeme kad je otvoren 1964. bio je most sa najvećim rasponom na svijetu.

## Karakteristike
Čelični most Verrazzano je ukupno dug 4176 metara, s centralnim rasponom od 1298 metara. Automobilski most ima po 6 prometnih traka na dvije grede. Građen je od 1959. do 1964. po projektu inženjera Othmara Ammana.

Most je nazvan po moreplovcu Giovanniu da Verrazzanu koji je 1524., prvi doplovio do Njujorškog zaljeva.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Verrazzano-Narrows Bridge''
Giovanni da Verrazzano

**Giovanni da Verrazzano**  (Greve in Chianti, Republika Firenca, 1485. – Guadeloupe, 1528), bio je istraživač i pomorac, prvi evropski moreplovac koji je 1524. doplovio do Njujorškog zaljeva i zaplovio rijekom Hudson.

## Biografija
Nakon školovanja u Firenci preselio se u francuski Dieppe i prihvatio posla u francuskoj mornarici. Po njezinom nalogu plovio je nekoliko puta za Levant. Po nalogu francuskog kralja François I 1523. sa dva broda otplovio je da pronađe zapadni put prema Aziji. Do obala Sjeverne Amerike doplovio je 1. januara 1524. godine, zaplovio duž istočne obale i tako doplovio do Njujorškog zaljeva. Zatim je zaplovio natrag i preko Newfoundlanda doplovio do Francuske 8. jula 1524. gdje je dočekan kao heroj.

Na svom drugom putovanju 1527 oplovio je obale Brazila i donio prilično bogatstvo. Prilikom njegova trećeg putovanja 1528. godine, na kojem ga je pratio brat Girolamo, prilikom iskrcavanja na jedan od otoka arhipelaga Guadeloupe, uhvatili su ga Karibi, ubili i pojeli. Po njemu je nazvan viseći most Verrazano-Narrows u New Yorku, podignut 1964. godine, koji je u to vrijeme bio most sa najvećim rasponom na svijetu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Giovanni da Verrazzano'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ellis (otok)

**Ellis** (Engleski: *Ellis Island*) je otok u Gornjem njujorškom zaljevu na istoku Sjedinjenih Američkih Država.

## Geografija
Ellis leži nedaleko od Jersey Citya prema Manhattanu, vrlo je mali i ukupna površina mu iznosi svega 11.1 hektara.

## Historija
Otok Ellis zajedno sa otokom Liberty pripada Zaštićenom području Kipa slobode, kao i Guvernerov otok u kom se nalaze utvrde Fort Jay i Castle Williams.

Između 1892. - 1954. većina emigranata u Sjedinjene Američke Države morala je proći kroz otok, dok nije dobila dozvolu za useljenje.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Island of Hope, Island of Tears''
Seaborg

**Seaborg** se može odnositi na sljedeće osobe ili pojmove:
*Glenn T. Seaborg (1912–1999), američki hemičar
*Helen L. Seaborg (1917–2006), američka aktivistica za prava djece, supruga Glenna T. Seaborga
*David Seaborg (rođen 1949.), američki evolucijski biolog i aktivist
*Seaborg Home (South Gate, California), obiteljski dom Glenna T. Seaborga od 1922. do 1934.
*Seaborg Technologies, danska kompanija koja izrađuje novu vrstu nuklearnog reaktora

## Povezano
*Seaborgij, hemijski element &nbsp;106Sg
*Spisak stvari nazvanih u čast Glenna T. Seaborga
Liberty (otok)

**Liberty** (Engleski: *Liberty Island*) je otok u Gornjem njujorškom zaljevu na istoku Sjedinjenih Američkih Država.

## Geografija
Otok Liberty, nekad zvan Bedloe, leži nedaleko od Jersey Citya prema Manhattanu. Vrlo je mali i ukupna površina mu iznosi svega 5.95 hektara.

## Historija

Otok Liberty poznat je po Kipu slobode koji je kao poklon francuskog naroda postavljen na otok 28. oktobra 1886. Od 1924. otok ima status Nacionalnog monumenta, a od 1933. funkcionira kao muzej.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Liberty Enlightening the World''
Eduviges, Tapachula

**Eduviges** (Nueva Alemania) je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chiapas, u opštini Tapachula.

Prema proceni iz 2010. godine u naselju je živelo 5 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 601 m.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* 
* 
*
Guvernerov otok

**Guvernerov otok** (službeno engleski: *Governors Island National Monument*) je otok i Nacionalni park u Gornjem njujorškom zaljevu na istoku Sjedinjenih Američkih Država..

## Geografija
Guvernerov otok leži udaljen nekoliko stotina metara od južnog kraja Manhattana, na ušću rijeke Hudson i East River. Relativno je mali, ukupna površina mu iznosi 9.22 hektara.

## Historija
Guvernerov otok bio je od 1794. do 1966. vojni garnizon, a kasnije glavni štab Vojske Sjedinjenih Država. Sljedećih 30 godina, bio je sjedište komande Obalne straže Sjedinjenih Američkih Država za Atlantik.

Utvrda Fort Jay i Zamak Williams podignuti su između 1796. i 1811. kao dio 1 i 2 sistema odbrane Njujorškog zaljeva i luke.

Otok je 2003. prodan i podijeljen u dvije grupe, jedan dio od 9 hektara, kojim upravlja Agencija Američkih nacionalnih parkova određen je da bude Nacionalni spomenik, a drugim dijelom od 60 hektara upravlja *Zaklada Guvernerova otoka*. Danas grad i federalne agencije planiraju budućnost te nekadašnje vojne baze koju žele pretvoriti novi javni park i atrakciju Njujorškog zaljeva.

## Reference

## Vanjske veze

* ''A Silent Sentinel in New York Harbor''
TRAPPIST-1

**TRAPPIST-1** (**2MASS J23062928-0502285**), ultrahladna patuljasta zvijezda smještena 39 svjetlosnih godina (12 parseka) od Zemlje, u konstelaciji Vodenjaka.

Astronomi su 2015. otkrili tri planeta veličine Zemlje koji orbitiraju oko patuljaste zvijezde. Tim predvođen Michaëlom Gillonom na Univerzitetu u Liègeu (Belgija) otkrio je planete koristeći tranzitnu fotometriju s pomoću malog teleskopa za planete i planetezimale u tranzitu (TRAPPIST) na opservatoriju La Silla u Čileu. Astronomi su 22. februara 2017. objavili otkriće četiri dodatna egzoplaneta oko TRAPPIST-1. Osim TRAPPIST-a, u radu je, među ostalim, korišten i Very Large Telescope na Paranalu i NASA-in Spitzerov svemirski teleskop čime se ukupan broj otkrivenih planeta koji orbitiraju oko zvijezde povećao na sedam od čega su najmanje tri, a vjerojatno svi, u njezinoj habitabilnoj zoni.

## Otkriće i nomenklatura

Zvijezda u centru sistema poznata je sada kao TRAPPIST-1, a prvi put je katalogizirana kasnih 1990-ih tokom astronomskog istraživanja 2MASS. U to vrijeme bila je poznata kao 2MASS J23062928-0502285.

Sistem je poslije proučavao tim na Univerzitetu u Liègeu, koji je svoja inicijalna opažanja izvršio koristeći Transiting Planets and Planetesimals Small Telescope–South (TRAPPIST) od septembra do decembra 2015. te publicirao svoja otkrića u izdanju časopisa *[[Nature]]* za maj 2016. Trenutno ime zvijezde, TRAPPIST-1, odaje počast teleskopu čije ime odaje priznanje katoličkom kršćanskom religijskom redu trapista i istoimenom pivu koje proizvode, prvenstveno u Belgiji.

Planeti su označeni po redoslijedu otkrića, počevši s *b* za prvi planet koji je otkriven, *c* za drugi i tako dalje. Tri planeta oko TRAPPIST-1 prvi su put otkriveni i označeni slovima *b*, *c* i *d* prema rastućim orbitalnim periodima, a drugi niz otkrića slično je označen od *e* do *h*.

## Izvori

## Vanjske veze
Neobizantska arhitektura

**Neobizantska arhitektura** ili **neobizantinizam** bio je arhitektonski stil s kraja 19. i početka 20. vijeka, korišten kod gradnje javnih i vjerskih objekata. I on je bio samo jedan od smjerova unutar stilskog razdoblja historicizma.

Bizantski preporod u arhitekturi koristio se elementima bizantske arhitekture u kombinaciji sa elementima srednjovjekovne kršćanske arhitekture Istočne Evrope, generalno rečeno stilom Bizantskog Carstva od 5. do 11. vijeka.

Taj stil karakterizira korištenje lukova, polukružnih lukova, centralne kupole, polikromne cigle i mozaika.

## Historija
Taj stil je krenuo iz Carske Rusije gradnjom saborne crkve sv. Sofije (Софийский собор) u tadašnjem Carskom selu pored Sankt Peterburga - 1782. ( dovršena 1845.)
Kulminacija stila bila je izgradnja Hrama Hrista Spasitelja u Moskvi, po projektu
vrlo uticajnog  dvorskog arhitekta Konstantina Tona, koji je miješao neoklasične elemente sa elementima tradicionalne ruske arhitekture.

U Sofiji je 1882. počela gradnja Hram sv. Aleksandra Nevskog u 1882. 
U Beogradu su u tom stilu arhitekti Petar i Branko Krstić između 1931-1940. podigli Crkvu sv. Marka. Nešto kasnije 1935. otpočela je gradnja Hrama Svetog Save po projektu Nestorovića i Deroka (gradnja je obustavljena zbog rata).

## Neobizantinizam po ostalim zemljama
Neobizantinizam se proširio i po Austro-Ugarskoj i to ponajviše zahvaljujući Theophilu Hansenu, danskom arhitektu koji se etablirao u Beču, pa je od 1868. radio kao profesor na Bečkoj umjetničkoj akademiji. On se kao dobar poznavaoc tog stila (jedno vrijeme živio je i radio u Ateni) trudio da se njegovi studenti, specijaliziraju za neki od historijskih stilova, a bizantska arhitektura mu se dopadala.

Između 1850. - 1880. u britanskom Bristolu razvio se stil poznat kao *Bristolski bizantinizam* koji se često koristio kod gradnje industrijskih objekata. On je bio jedna mješavina elemenata bizantske arhitekture i maurske arhitekture.

U Londonu je arhitekt John Francis Bentley u tom stilu 1890-ih projektirao katoličku Westminstersku katedralu.

## Povezano
* Bizantska umjetnost

## Izvori

## Vanjske veze

* Neo-Byzantine Architecture (na portalu Structurae)
Vodopadi Ilomske

**Vodopadi Ilomske** uključuju **Veliki vodopad** i **Mali  vodopad**, kojima se može pridružiti i nekoliko slapova u gornjem  i srednjem toku rijeke. Veliki i mali vodopad se u kanjonu na podvlašićkoj visoravni, udaljeni oko  2&nbsp;km od ušća ove rijeke u Ugar, u uskom kanjonu između gotovo okomitih Korićanskih stijena (lijevo) i sela Marići i Đenići, tj. Marića i Imljanskih stijena (desno). Oba vodopada se nalaze na nadmorskoj visini između 750 i 780 m, što je za oko 350 m niže u odnosu na okolnu imljansku i korićansku zaravan. U nekim novijim izvorima, a osobito na društvenim mrežama, imenuju ga kao „Skakavac” ili „veliki i mali slap”.

Veliki vodopad je visok čak oko 40 m, a neupadljiv je sa okolnog (korićansko-imljanskog) platoa. U ovoj divljini vodopadi sve više privlače pažnju planinara, turista i ribolovaca, a okomita stijena sa koje rijeka pada pogodna je i za alpinističke poduhvate.

Pored vodapada, u gornjem i srednjem toku Ilomske nalaze se i dva slapa: jedan ispod pitoke Manatovac, koji je preusmjeren za vodosnabdijevanje Skender Vakufa, dok je Sinjac (ispod zaseoka Nikodinovići, sela Petrovo polje) ljetno kupalište.

Ušće Ilomske devastirano je izgradnjom male hidroelektrane.

Kanjon Ilomske proglašen je Zaštićenim prirodnim predjelom s registracijskim podacima:
*ID = PZPP005  Zaštićeni prirodni predio Vlašić Ilomska – Modro poljeIUCN kategprija: V Općina: Kneževo/(Skender Vakuf)Koordinate: 44.371946, 17.522265.

## Reference

## Vanjske veze
Zlatibor

**Zlatibor** ima više značenja:

## Geografija

* Zlatibor, planina u zapadnoj Srbiji, jugozapadno od Užica
* Zlatibor, grad u zapadnoj Srbiji, 20&nbsp;km jugozapadno od Užica, u opštini Čajetina

## Sport

* FK Zlatibor, fudbalski klub sa sjedištem u Čajetini, osnovan 1945.
* KK Zlatibor, košarkaški klub sa sjedištem u Čajetini, osnovan 1978.

## Povezano

* Zlatiborac
Gornji Korićani

**Gornji Korićani** su naseljeno mjesto u općini Travnik, Bosna i Hercegovina. Gornji Korićani se nalaze na uzvisini (oko 1270 m) između Pljačkovca (jug - jugozapad) i Crne rijeke (pritoka Ilomske) (sjeveroistok). Ovo nekada bogato i, za planinske uvjete veliko selo, razorile su srpske paravojne snage 1992.

## Stanovništvo

## Povezano
* Masakr na Korićanskim stijenama

## Literatura

## Vanjske veze
* Zvanična stranica općine Travnik
Pljačkovac

**Pljačkovac** je prva veća, ali kratka, desna pritoka Ugra. Izvire iznad i južno korićanskog platoa na nadmorskoj visini od oko 1360 m. Nastaje od dva potoka, od kojih jedan teče ispod Žežničke Grede (1477 m), a drugi sa padina uzvisine Obadište (1466 m). Sastavci su na kraju austrougarske ceste i okretnice za izvlačenje šume. Sada je tu raskršće četiri lokalna puta koji vode prema Korićanima (na sjevernim stranama) i Pougarju, odnosno selu  Sažići, Babanovcu, Mudrikama i Vitovlju (na jugu).

Oko jednog kilometra toka prema sjeveroistoku, naglo (pod zaobljenim pravim uglom) savija na jugozapad da bi, udarivši u visoki greben (preko 300 m iznad njenog korita) ponovo oštro skrenula na jugoistoistok i taj pravac održala do ušća. Prije samog ušća pravi mali vodopad visine 4–5 m.

Osim više potočića  sa obje strane, nema većih pritoka. Šezdesetih godina 20. vijeka, na Pljačkovcu su bila tri mlina.

## Reference

## Vanjske veze
Lisina (Vlašić)

**Lisina** (1494 m) je planina u  Centralnoj Bosni, u jugozapadnom dijelu vlašićkog masiva.  Uz Simišće (1528 m) , Srneća brda (1502 m)  i  Javorak (1942 m),  jedan je od najviših vrhova prema dolini Vrbanje.

Lisina razdvaja slivove dviju pritoka Ugra: Ilomske i Pljačkovca. Prema Ilomskoj su šumovite crnogorične  padine, prošarane planinskim pašnjacima, dok je od Pljačnovca i Ugra   dijele najprije  vlažnje siromašne  livade, a zatim šumoviti obronci, uključujući i uzvisinu zvanu Omanjača (1355 m) i usjek Duboki do (sa povremenim istoimenim potokom).

Sa jugoistočne strane Lisine su Ponir (1371 m) i Američka strana (1420 m), a zatim izvorišni dio Ilomske i potoci koji se u nju ulijevaju. Prema sjeverozapadu  je padina znakovitog imena Paljevina (1311 m), koja razdvaja Ilomsku  i njenu najveću lijevu pritoku, Crnu rijeku, u koju se ulijeva nekoliko potoka.  Preko Ilomske, podvlašićki plato prelazi u Petrovo polje..

## Povezano
*Ilomska
*Ugar
*Vlašić
*Petrovo polje
*Borbe oko Kotor-Varoša i Šipraga 1944.

## Reference

## Vanjske veze

*
*http://www.gosur.com/map/?satellite=1&gclid=CO2C9fCS670CFdShtAod72UA9g
*
*
*http://www.burger.si/BiH/Bih_index_eng.htm
*https://maps.google.com/maps?q=petrovo+polje+map&ie=UTF-8&hq=&hnear=0x475ea3e62adedebf:0x5822aba76491e922,Polje&gl=ba&ei=GzlRU-DGMcbSPOqOgcgB&ved=0CCIQ8gEwAA
*  
*http://distancebetween.info/petrovo_polje/vlasic 
*http://www.geographic.org/geographic_names/name.php?uni=356318&fid=578&c=bosniaand_herzegovina
Mala Ilomska

**Mala Ilomska** je kratka (oko 1-2 km) desna pritoka Ilomske − desne pritoke Ugra − u Srednjoj Bosni, Bosna i Hercegovina, Republika Srpska, općina Skender Vakuf.

Ova rječica nastaje iz oko sedam izvora i potočića na Petrovu polju, na jugozapadnim padinama uzvisine Omarike (1243 m). Početni izvor je na nadmorskoj visini od oko 1230 m, a jedan od registriranih je i Bijeljino vrelo, kod zaseoka Nikodinovići. Osim pomenutih, nema značajnijih pritoka.

## Reference
Ruska ratna mornarica

**Ruska ratna mornarica** () je dio Oružanih snaga Ruske Federacije. Formalno je osnovana 1992. kao nasljednik Ratne mornarice Zajednice nezavisnih država, koja je bila nasljednik Sovjetske ratne mornarice nakon raspada Sovjetskog Saveza u decembru 1991. godine.

## Historija
Ruska mornarica osnovana je 1696. kad je Bojarska Duma odobrila dekret cara Petra Velikog o izgradnji Azovske flote. U Voronježkom brodogradilištu izgrađena je prva galija *Principium* koja je sudjelovala u zuzimanju Azova. Već 1698. osnovan je Mornarički odjel i prva Mornarička akademija u Moskvi koja je kasnije preseljena u Azov.
Mornarica je reorganizirana 1700. i podjeljena u dvije grupe; jedrenjake i brodove na vesla. Te godine počeo je Veliki severni rat sa Švedskom u kom je mornarica uspješno odbila pokušaj švedske flote da zauzme grad Arhangelsk. 
U Moskvi je 1701. otvorena je škola za navigaciju.

Prvi brodovi i plovila za Baltičku flotu počeli su se graditi od 1702. u brodogradilištu na ušću rijeke Sjas u Jezero Ladogu. Oni su sudjelovali u zauzimanju tadašnje švedske utvrde *Noteburg* (Orešek). *Standard*, prvi prekooceanski jedrenjak Baltičke flote, porinut je 1703. u more, a iste godine izvojevana je i prva veća pobjeda u pomorskoj bitci za Velikog sjevernog rata. Istovremeno je počela gradnja utvrde Kronštat (dotada Kronshlot) na otoku Kotlin, u Voronježu je počela s radom admiralska škola, a u Sankt Peterburg je preseljena navigatorska škola iz Moskve.

Utvrda Kronštat dovršena je 1704. i iste godine počela je izgradnja brodogradilišta u Sankt Peterburgu. Dekretom cara Petra Velikog 1705. osnovan Mornarički puk, nukleus iz kog je naslala mornarička pješadija. Mornarica sudjelovala u uspješnoj odbrani Sankt Peterburg u jednoj od faza Velikog sjevernog rata. *Poltava*, prvi linijski brod, počeo se graditi 1709. po planovima Petra Velikog i Feodosija Skljajeva. Mornarica je sudjelovala u zauzimanju Viborga 1710. godine.

## Struktura
* Ruska Sjeverna flota
* Ruska Pacifička flota
* Baltička flota
* Crnomorska flota
* Kaspijska flotila
* Rusko mornarička pješadija
* Rusko mornarička avijacija

## Reference

## Vanjske veze

* ''Russian Navy'' (službene stranice)
Tvrđava Srebrenik

**Tvrđava Srebrenik** nastala je u periodu srednjeg vijeka na području današnje opštine Srebrenik, Bosna i Hercegovina.

## Lokacija
Nalazi se na sjeveroistočnim obroncima  Majevice, u selu Gornji Srebrenik, oko 5&nbsp;km udaljenom od Srebrenika. Sagrađen je na visokoj, strmoj i skoro nepristupačnoj stijeni iznad doline rijeke Tinje. Ispod najpristupačnijeg dijela tvrđave napravljen je dubok prokop, tako da je pristup moguć samo preko mosta. Udaljena je 5&nbsp;km od savremenog puta Tuzla-Županja, ili Tuzla-Lončari-Brčko.

## Historija
Tvrđava bila je u blizini istočne granice srednjovjekovne župe Usora. Najstariji spomen datira iz 1333. godine u povelji bosanskog bana Stjepana II Kotromanića od 15. 02. 1333. godine, izdatoj pod gradom Srebrenikom, kada je Ston ustupio dubrovčanima.

Srebrnik je prvi put pao pod mađarsku vlast 1393. godine, za vrijeme pohoda kralja Žigmunda. Od tada su učestali mađarski vojni pohodi na Bosnu. Mađari su još u tri navrata zauzimali Srebrenik, 1405., 1408. i 1410. godine.
 
U periodu do 1452 gospodari grada bili su mađarska  i bosanska kraljevina i srpska despotovina. Osmanlije prvi put 1962. osvajaju Srebrenik, a iduće godine srušili su bosansko kraljevstvo i ovladali većim dijelom teritorije. Zapadne i sjeverne dijelove Bosne zadržali su Mađari i osnovali svoje dvije banovine, jajačku i srebreničku sa središnjim gradovima, Jajce i Srebrenik. Srebreničku oblast osmanlije definitivno osvajaju između 1510. i 1519. godine i u Srebreniku uspostavljaju svoju posadu. Pomicanjem granica osmanskog carstva na sjever i sjeveroistok, grad gubi na značaju.

Tokom 18. stoljeća, iza Karlovačkog mira 1739. godine, grad Srebrenik je ponovno postao strateški značajan, kada je u dva navrata i obnavljan. Konačno je napušten iza 1835. Godine. Samo je džamija ostala još nekoliko decenija.

## Opis
Grad je podignut na stijeni koja se izdiže od okolnog terena u visini od oko 50 do 70 m. Visinska razlika između najniže tačke na kojoj se nalazi  kula III i najviše tačke na palati je oko 13 m. Stoga je cijeli grad stiješnjen na površini od oko 60 x 30 metara. Jugoistočno od kapi-kule, ispred prokopa, udaljena oko 17 m od ulaza u grad, nalazi se ruševina detaširane kvadratne kule (dužina stranica 7 m).

Bedemi grada i vanjski dijelovi zidova svih kula i obora, koji su zajedno sa bedemima činili odbrambeni omotač grada, su debeli oko 1,5 m, dok su svi ostali zidovi unutar bedema tanji. Cijeli grad je izgrađen u jednom potezu. U njemu su: četiri kule, obor, cisterna i stambena zgrada sa podrumom.

## Sadašnje stanje
Pošto je u periode 1975.-1978. godine Srebrenik temeljito konzerviran, a 2003. godine napravljen novi solidan most za pristup gradu, nema većih oštećenja i potreba za većim intervencijama.

Historijsko područje – Stari grad Srebrenik, proglašeno je za nacionalni spomenik BiH 

## Literatura
* Hamdija Kreševljaković, Naše starine 1953 -Stari bosanski gradovi
* Husref Redžić, 2009 -Srednjovjekovni gradovi u Bosni i Hercegovini

## Reference

## Vanjske veze
* Stari grad Srebrenik
* Stari grad Srebrenik
Petrovo polje (Bosna)

**Petrovo polje** je podvlašićki plato na nadmorskoj visini od oko 1140 – 1220 m. Na njemu se nalazi je dugačko istoimano selo (Petrovo Polje) sa nekoliko zaselaka, među kojima su registrirani Đurevina,  Nikodinovići (istok) i Petrovo Polje (u užem smislu), nekada središte Mjesne zajednice.  Proteže se od Đurevine (kota 1243 m), kod Male Ilomske  (istok)  do neposredne blizine raskršća asfaltiranih lokalnih cesta koje od ovog sela vode za Kneževo, Turbe i Imljane (zapad). Na sjeveru je omeđeno linijom početka strme padine prema dolini Vrbanje,  na liniji kotâ 1220 − 1140, a a na jugu dolinom Ilomske. Ravne nadbojine je istureni dio platoa prema Ilomskoj, kod Nikodinovića.

Na samoj visoravni postoji desetak stalnih izvora pitke vode, među kojima su najpoznatiji Kaursko vrelo, Meštema i Bijeljino vrelo. Na Petrovu polju je dio  razvođa između slivova Vrbanje i Ugra. U Vrbanji se ulijevaju Čudnić, Kovačevića potok i Ćorkovac, a u Ilomsku (sliv Ugra) − Mala Ilomska i Devetero vrela.

Petrovo polje ima značajne turističke potencijale. Obično se preporučiju slijedeći njegovi i okolni lokaliteti: Andrijevića potok, Američka strana, Arapov Brijeg, Babanovac, Bare, Bijeljino vrelo, Biser glavica, Ilomska i njeni vodopadi, Kaursko vrelo, Manatovac,  poljana Ravni Omar i Ribarska kuća – ugostiteljski objekat na Ugru, ispod Vitovlja.

## Povezano
*Petrovo polje (Bosna i Hercegovina), isti članak
*Borbe oko Kotor-Varoša i Šipraga 1944.

## Literatura
Ellen Tigh

**Ellen Tigh** je izmišljeni lik iz nove verzije TV-serije ''Battlestar Galactica'', a koga je tumačila Kate Vernon.

Ellen Tigh je humanoidna Sajlonka koja je živjela na Prvoj "Zemlji" zajedno sa svojim mužem, Saulom Tighom. Njih dvoje su, zajedno sa Samuelom Andersom, Galenom Tyrolom i Tory Foster, pripadali "Posljednih Pet", odnosno grupi koja je preživjela uništenje "Zemlje" te je među Sajloncima izgradila ne samo tehnologiju uskrsnuća, nego i druge humanoidne modele. Jedan od njih, John Cavil, bio je razočaran time što su ga stvorili kao nemoćnog starca, te je "Posljednjih Pet" izbrisao sjećanja, odnosno natjerao ih da žive u Dvanaest Kolonija uvjereni da su ljudska bića. I Saul i Ellen su se u ljudskom svijetu upoznali i vjenčali. Iako ju je Saul duboko volio, Ellen mu je bila nevjerna i u Kolonijalnoj floti bila poznata po promiskuitetnom ponašanju.

U seriji se njen lik pojavio tek tokom prve sezone. Prije toga se spominjala na miniseriji, odnosno Saul Tigh je bio uvjeren da je poginula za vrijeme sajlonskog napada. Kada se konačno pojavila, sa pričom da ju je tajanstveni izbavitelj sa Picona doveo u izbjegličku flotu, komandant Adama je bio sumnjičav te ju je podvrgavao testovima u nastojanju da ustanovi da li je ona sajlonski infiltrator. U izbjegličkoj floti je Ellen Tigh bila manipulatorica, povezana sa Tomom Zarekom i njegovim političkim spletkama, a svog muža je, nakon što je komandant Adama bio ranjen, potakla da privremeno preuzme upravljanje flotom, a što je dovelo do katastrofalnih posljedica.

Ellen se pridružuje mužu kada nastoji započeti novi život na Novoj Caprici. Tokom sajlonske okupacije je Saul, koji vodi pokret otpora, uhapšen, mučen i sakaćen; Ellen, kako bi mu spasila život, pristaje na seksualno iskorištavanje od strane Johna Cavila, kao i na davanje informacija o pokretu otpora. Nakon što se otkrije da mu je supruga bila doušnik, shrvani Saul Tigh je daje otrovati.

Ellen je nakon smrti bila "učitana", odnosno uskrsnuta na sajlonskom baznom brodu. Nakon tog iskustva je vratila sjećanja, te se odlučuje vratiti mužu i surađuje sa pobunjenim Sajloncima. Na samom kraju serije se svom mužu Saulu priključi na Zemlji.

## Vanjske veze
Karl Agathon

**Karl C. Agathon** (pozivni znak "**Helo**") je izmišljeni lik kolonijalnog pilota u novoj verziji TV-serije ''Battlestar Galactica'', a koga je tumačio Tahmoh Penikett.

## Fiktivna biografija

Agathon je rodom sa Caprice. Tamo se priključio Kolonijalnoj floti i neko vrijeme studirao na vojnoj akademiji zajedno sa Karom Thrace; sa njom je postao izuzetno dobar prijatelj, najviše zahvaljujući zajedničkoj sklonosti piću. Agathon je napredovao do čina poručnika, te dobio smještaj na svemirsku krstaricu ''Galactica''.

Na samom početku serije je Agathon služio kao ko-pilot, odnosno oficir za elektronske kontramjere na "Raptoru" kojim je pilotirala poručnica Sharon "Boomer" Valeri. Njih dvoje je zatekao sajlonski napad tokom koga je "Raptor" oštećen i prisiljen spustiti se na Capricu. Tokom opravki "Raptor" opsjeda gomila izbjeglica i Agathon, smatrajući da je briljantni znanstvenik važniji za nastavak rata od njega samog, žrtvuje svoje mjesto u "Raptoru" za Gaiusa Baltara i ostaje na Caprici.

Agathon tokom sljedećih nekoliko mjeseci uspije preživjeti na Caprici, ne znajući da ga Sajlonci promatraju i nastoje iskoristiti u eksperimentu čiji je cilj stvaranje ljudsko-sajlonskog hibrida. U tu svrhu je regrutirana regrutirana kopija Broj Osam, koja izgleda identitično kao i "Boomer". Ona mu se pod lažnim identitetom pridruži i zavede ga. Rezultat toga je njena trudnoća, ali i to da se kopija Broj Osam (koja će kasnije biti poznata kao "Athena") u njega zaljubila. Agathon joj počne vjerovati nakon što mu prizna da je Sajlonka. Poslije koristi priliku da njega i Starbuck (koja je u međuvremenu došla na Capricu tražiti Apolonovu strijelu) vrati u flotu.

Agathon, pogotovo kada dozna za trudnoću, ostaje privržen svojoj kopiji Broj Osam te se zbog njeg sukobi sa oficirom sa ''Pegasusa'' koji je mislio ispitivati kroz mučenje; incident završava smrću oficira, te su Agathon i Tyrol osuđeni na smrt od strane Helena Cain. Presuda je poništena nakon njene smrti, te se Agathon vraća u flotu te vrši niz odgovornih dužnosti. Kasnije se zajedno sa suprugom, koja nosi nadimak "Athena", pridruži kćeri Heri Agathon za koju mu je ispočetka bilo rečeno da je umrla pri porodu.

Prilikom pobune koje su pokrenuli Felix Gaeta i Tom Zarek Agathon je teško ranjen u nogu. Na samom kraju serije se šepajući, zajedno sa Herom i "Athenom" priključuje kolonistima na Zemlji. Epilog navodi da je upravo Hera mitohondrijska Eva, odnosno Karl Agathon tako praotac svih modernih ljudi.

## Izvori

## Vanjske veze
Laura Alonso Padín

**Laura Alonso Padin** (; 2. januar, 1976) je španska operska pevačica (sopran).

Karijeru je započela 1999. godine u Alto teatru u nemačkom gradu Esenu. U međuvremenu je ostvarila niz velikih uloga od koji se, osim Đilde u „Rigoletu”, posebno izdvajaju Mimi u „Boemima”, Suzana u „Figaru”, Pamina u „Čarobnoj fruli”...

Osim u Španiji i Nemačkoj, gostovala je na brojnim operskim scenama u Izraelu, Meksiku, Grčkoj, Sjedinjenim Američkim Državama, Holandiji... Gostovala je u Narodnom pozorištu u Beogradu, 14. novembra 2014. godine u operi „Rigoleto” Đuzepa Verdija.

## Reference

## Vanjske veze

* Laura Alonso
Athena (Battlestar Galactica)

**Athena** (fonetski: Atina) u kontekstu medijske franšize *[[Battlestar Galactica]]* može značiti:

*poručnik Athena, lik iz originalne TV-serije;
*poručnik Sharon Valerii Agathon, kopija sajlonskog modela Broj Osam koja, za razliku od stalih, ostaje odana Kolonijalnoj floti i koja dobija nadimak "Athena" 
*Athena (Atena/Atina), jedna od boginja Kobola iz panteona koji predstavlja službenu religiju Dvanaest Kolonija
Konoplja u Sloveniji

**Posjedovanje [[Konoplja|kanabisa]] u [[Slovenija|Sloveniji]]** je ilegalno, ali dekriminalizirano. Marihuana se ne smije koristiti ni u rekreativne ni u medicinske svrhe, dok je, sa druge strane, u medicinske svrhe dozvoljeno korištenje određenih kanabinoida.

## Klasifikacija
Godine 2012. je predložena dekriminalizacija medicinske marihuane, ali prijedlog nije uspio dobiti  potrebnu podršku. Novi prijedlog izrađen je 2013. godine, koji je uspeo da dobije dovoljno podrške javnosti. Zbog toga je slovenska vlada nastavila klasificirati kanabinoidne preparate kao ilegalne droge iz II klase, što je omogućilo da se za medicinske svrhe koriste kanaboidni preparati, ali ne i marihuana.

## Kaznene mjere
Posjedovanje bilo koje droge za ličnu upotrebu u malim količinama nije registrovano kao krivično djelo u Sloveniji, već je to prekršaj za koji se kažnjava novčanom kaznom od 36 do 179 eura. U tom smislu se smatra *dekriminalizovanim*. Mjera se može dodatno smanjiti ako počinitelj pristane na liječenje. Takva politika je slična onoj koja je u snazi ​​u Portugalu.

## Reference
Mudrike

**Mudrike** su naseljeno mjesto u općini Travnik, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo

## Povezano
*Ugar
*Vlašić

## Literetura