Hosea Jacobi

**Hosea Jacobi** (rođen: ***Hosea Hermannn Jacoby***) (Jacobshagen, Kraljevina Pruska, 1. 1. 1841 &ndash; Zagreb, 21. 5. 1924), zagrebački nadrabin, koji je punih 58 godina bio duhovni i vjerski vođa Židovske zajednice u Hrvatskoj.

## Biografija
Nadrabin Hosea Jacobi je rođen 1. 1. 1841 u pruskom gradu Jacobshagenu (*danas [[Dobrzany]] u [[Poljska|Poljskoj]]*). Odrastao je u trgovačkoj porodici Mayera i Sare-Miriam Jacobi. Otac mu je umro 1851 kada je imao 10 godina. Djed nadrabina Jacobija sa majčine strane, Jacob Moses Goldberg, i ujak, Nachman Abraham Goldberg, su bili rabini. Pohađao je i završio gimnaziju "Kölnische" u Berlinu. Kao članu moderne ortodoksne židovske zajednice u Berlinu, nadrabinu Jacobiju su učitelji bili rabini Azriel Hildesheimer i Elchanan Rosenstein. Studirao je semitske jezike, hebrejski jezik i teologiju na veleučilištima u Berlinu i Haleu. U Haleu je doktorirao 1865 godine iz filozofije tezom "*Die Stellung des Weibes im Judenthum*". Hebrejske studije, koje je započeo u djeda rabina Jacoba Mosesa Goldberga, dovršio je u Berlinu. 1867 godine nadrabin Jacobi je došao u Zagreb, na poziv tiskara Vilima Schwarza, blagosloviti novosagrađenu sinagogu i održati probne propovijedi. Potkraj godine Bogoštovna izraelska općina Zagreb ga je izabrala za zagrebačkoga rabina. U službu je stupio 14. 1. 1868, a od 1880 do kraja života obnašao je dužnost nadrabina. Nadrabin Jacobi je djelovao na vjerskom, odgojnom, prosvjetnom, socijalnom i humanitarnom polju. Reorganizirao je "Hevru kadišu", 1870 godine utemeljio "Hevru gemilut hasadim" i "Hahnasat kalu". 1887 je potaknuo osnivanje "Izraelskoga gospojinskoga dobrotvornoga društva Jelene Priester", 1909 je bio zaslužan za osnutak "Doma nemoćnih" i 1893 za izgradnju nove židovske pučke škole. 1898 godine je utemeljio kulturno-prosvjetno društvo "Literarni sastanci izraelske mladeži", 1904 "Hrvatsko-izraelsko literarno društvo", školu "Tora-Talmud", 1907 "Rabinski savez u Hrvatskoj i Slavoniji, kojemu je bio predsjednik sve do nakon Prvog svjetskoga rata kada je osnovan Savez rabina Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca sa sjedištem u Beogradu. Nadrabin Jacobi je bio izabran za začasnoga predsjednika Saveza rabina Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca i podružnice "Alliance Izraelite" u Zagrebu. Zasluge je stekao kao pisac vjeronaučnih knjiga za židovsku mladež, napose onih na srpskohrvatskom jeziku. Prvi je u Hrvatskoj držao propovijedi na srpskohrvatskom jeziku, koji je 1885 godine uveo u bogoslužje. Tiskao je više svojih govora i propovijedi. Nadrabin Jacobi je zaslužan za očuvanje identiteta židovske dijaspore u Zagrebu i Hrvatskoj. Hrvatsku je s poštovanjem isticao kao primjer zemlje u kojoj su Židovi, nasuprot mnogim drugim zemljama, pošteđeni neprijateljstava. U rukopisu mu je ostao srednjoškolski udžbenik "Poviest Izraelaca i njihove književnosti". Nadrabin Jacobi je bio oženjen za Huldu (Pander) Jacobi sa kojom je imao sedmero djece. Dr. Ivan Johan Jacobi, sin nadrabina Jacobija, kćeri Luise Lea (Jacobi) Zaloscer i Klara (Jacobi) Barmaper, te zet Dr. Hugo Spitzer su bili među vodećim i značajnim liderima Bogoštovne izraelske općine Zagreb i cionističkog pokreta u Hrvatskoj.

## Djela
* *Ueber die Stellung des Weibes im Judenthum*, Vienna, 1865
* *Worauf haben wir bei der Erziehung unserer Kinder zu achten?*, Zagreb, 1872
* *Was ist der Talmud? und was hat er für Israel gethan?*, Zagreb, 1880
* *Dereh Hakodeš, Put Svjetlosti (Derech Hakodesch)*, Zagreb, 1900
* *Biblijska Povjesnica za izraelsku mladež pučkih i nižih srednjih škola*, Zagreb, 1923

## Reference

## Literatura
* 
* 
*