open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mihajlo Gruševski

**Mihajlo Gruševski** (ukr. **Михайло Сергійович Грушевський** - Myhajlo Sergijovyč Gruševs'kyj); (Helm, 17. rujan 1866. - Kislovodsk, 26. studeni 1934.); je ukrajinski povjesničar, prosvjetni djelatnik, političar i prvi predsjednik neovisne Ukrajine odnosno Ukrajinske Narodne Republike. Njegov znanstveni doprinos u mladim danima bio je cijenjen u širem okruženju, posebno u tadašnjem Ruskom carstvu i Austro-Ugarskoj.

Mihajlo Gruševski je kao vrstan povijesni stručnjak zaslužan za tiskanje golemog opusa povjesnih knjiga iz ukrajinske povijesti u kojima na jasan i argumentiran način pojašnjava povezanost Kijevske Rusi i Ukrajine kao cjeline. U svome temeljnomu djelu »Povijest Ukrajine-Rusi« povezao je u jednu cjelinu starokijevsko kneževsko razdoblje sa razdobljem poljsko-litavske okupacije i samim kozačkim razdobljem Ukrajine. Zajedno s djelom «Kobzar», autora Tarasa Ševčenka, njegova djela predstavljaju temelje ukrajinske nacionalne ideje modernog doba.

Znanstveni doprinos Mihajla Gruševskog bio je vrlo svestran te je uz povijest uključivao i književnost, socilogiju, etnologiju i gotovo sve pomoćne povjesne znanosti. Umro je pod sumnjivim okolnostima 1934. godine u tijeku ubrzane industrijalizacije Sovjetskog Saveza obilježene raznim političkim i društvenim čistkama nepodobnih aktivista.

## Literatura
* Herasymchuk, V. ‘Mykhailo Hrushevs’kyi iak istoriohraf Ukraïny,’ ZNTSh, 133 (1922)
* Bahalii, D. ‘Akad. M.S. Hrushevs’kyi i ioho mistse v ukraïns’kii istoriohrafiï,’ ChSh, 1927, no. 1
* Bidlo, I. Michal Hruševskyj (Prague 1935)
* Borschak, E. ‘Mykhailo Hrushevskyj,’ Le Monde Slave, 1935, no. 1
* Krupnytsky, B. Introduction to the repr edn of Istoriia Ukraïny-Rusy, 1 (New York 1954)
* Doroshenko, D. ‘A Survey of Ukrainian Historiography’; and Ohloblyn, O. ‘Ukrainian Historiography 1917–1956,’ AUA, 5–6 (1957)

## Vanjske veze

* Mykhailo Hrushevs’kyi biography
* Історія української літератури
* Історія України-Руси
Istorija Ukrajine-Rusi

**Istorija Ukrajine-Rusi** ( je velika povijesna zbirka stručnih autorskih radova ukrajinskog povjesničara Mihajla Gruševskog, izdana u 10 nastavaka na ukrajinskom jeziku i pisana krajem 19. i početkom 20. stoljeća. Sadržaj tumači povijest Ukrajine od antičkog razdoblja preko staroslavenskih plemena, formiranja Kijevske Rusije, gubitka autonomije i autoriteta, pa do formiranja ukrajinske Zaporoške Republike sredinom 17. stoljeća. Zajedno s književnim djelom «Kobzar», autora Tarasa Ševčenka, djelo «Povijest Ukrajine-Rusi» predstavlja jedan od temelja ukrajinske nacionalne ideje modernog doba. Zbirka djela je prevedena na nekoliko svjetskih jezika.

Kroz svoje značajno djelo «Povijest Ukrajine-Rusi», Gruševski objašnjava ključnu ulogu ukrajinskog naroda u formiranju istočnoslavenske kulture te pojašnjava da je raspadu Kijevske Rusije prethodila unutarnja politička nesloga koja je imala veći utjecaj nego politika koja je dolazila od neprijatelja iz vana. S obzirom da je autor knjige pripadao krugu antinormanista, u djelu je prepoznata slavenistička interpretacija povijesti koja između ostalog pojašnjava da su srednjovjekovni pojmovi vezani za termin Rus izvorno slavenskog porijekla, vezani između ostalog i za skitsku kulturu, a ne normanskog kako se to na prvi pogled čini radi normanskog utjecaja prilikom vinkinških osvajačkih pohoda kojima pored ostalog na području današnje Bjelorusije, Ukrajine i zapadne Rusije osnivaju Kijevsku Rusiju.

## Vanjske veze
* Historija Ukrajine-Rusi na internetu (ukr.)
* Historija ukrajinske literature (ukr.)
Nacionalni preporod

**Nacionalni** ili **narodni preporod** je osmišljena aktivnost koju pokreću obrazovani pripadnici etničke zajednice koja nema književnu tradiciju na svom jeziku, nije formirala sopstvenu nacionalnu državu i koja nije dominantna u državi koju nastanjuje jer njeni pripadnici ne čine njeno plemstvo ili vladajuću klasu, kada zaključe da je etnička zajednica nacija koju treba "probuditi" (oživeti, preporoditi, prosvetliti...) sa ciljem da postigne sve atribute potpuno formirane nacije.

## Povezano
* Albanski narodni preporod
* Bugarski narodni preporod

## Reference
Radio Rosa

**Radio Rosa** je LGBT medij iz Danske, koji emituje radio-program iz Kopenhagena. Jedan je od prvih elektronskih medija LGBT zajednice u svetu. Sa emitovanjem programa je počeo 22. juna, 1983. godine.

## Povezano
* Položaj LGBT osoba u Danskoj

## Vanjske veze
* Radio Rosa
Porga

**Porga** je bio knez (640 - 680) Hrvata što ga spominje bizantski car Konstantin Porfirogenet u svome djelu *[[De administrando imperio]]*. On bi bio vladar pod kojim su ovi Hrvati primili kršćanstvo.

O tome car Konstantin piše: „Od toga vremena su oni neovisni i samoupravni, i, oni su zahtijevali sveto krštenje od biskupa Rima, i bili su poslani biskupi koji su njih krstili, u vrijeme njihovog kneza Porinou. Njihova je zemlja bila podijeljena u 11 županija a to su: Hlebiana, Tzenzena, Emota, Pleba, Pesenta, Parathalassia, Brebere, Nona, Tnena, Sidraga, Nina, a njihov ban (*boanos*) ima (u vlasti) Kribasan, Litzan, Goutzeska“ (*DAI* 30). Po tome, u Porginoj vlasti bili su krajevi između Zrmanje i Cetine sa zaleđem u unutrašnjosti, a tome se ima pridodati i područje banske vlasti u Krbavi, Lici i Gackoj.

Kneza kojega na tom mjestu naziva „Porinos“, u sljedećem poglavlju svoga djela Kostantin VII. naziva „Porga“:

Car Heraklije vladao je u prvoj polovici 7. stoljeća, pa se vjerojatno ne bi trebalo vidjeti Porgu kao suvremenika Heraklijeva. Naslov „arhonta“ što mu ga daje Konstantin, kroz stoljeća je bio uobičajen naslov koji su bizantski carevi davali slavenskim knezovima, za razliku od zapadnih izvora koji ih nazivaju *comes* ili *dux*, a na kraju i *princeps*.

Gornji citat je izvadak iz pisma pape Agatona koje je poslao caru Konstantinu IV. Pogonatu (oko god. 679.), a objavio ga je Konstantin VII.

Obično se misli da je Porga najraniji poznati knez Primorske Hrvatske, dok dio povjesničara poistovjećuje Porgu s kasnijim knezom Bornom.

## Izvori
* Konstantin Porfirogenet, *O upravljanju carstvom*, prijevod i komentari Nikola pl. Tomašić (hrvatski), R. [Romilly] J. [James] H. [Heald] Jenkins (engleski), priređivač grčkog izvornika Gyula Moravcsik, Zagreb : Dom i svijet (Biblioteka Povjesnica), 2003. .

## Literatura
* Rudolf Horvat, *Povijest Hrvatske I. (od najstarijeg doba do g. 1657.)*, Zagreb 1924.
* Nada Klaić, *Povijest Hrvata u ranom srednjem vijeku*, Zagreb 1975.
71.

Godina **71.** (**[[rimske brojke|LXXI]]**) je bila redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Nerve** ili, rjeđe, **godina 824. ''[[Ab urbe condita]]***. Oznaka "71." za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.

__NOTOC__
== Događaji ==

* Car [[Vespazijan]] i [[Nerva|Marko Kokcej Nerva]] služe kao [[Popis konzula ranog Rimskog Carstva|rimski konzuli]].
* [[Veliki jevrejski ustanak]]: [[Tit]] je zbog zauzimanja Jeruzalema od strane oca nagrađen [[rimski trijumf|trijumfom]] u kome ga uz Vespazijana prati i brat [[Domicijan|Tit Flavije Domicijan]]. U paradi sudjeluju [[jevreji|jevrejski]] zarobljenici i nosi se zaplinjeno blago [[Jeruzalemski hram|Jeruzalemskog hrama]], uključujući [[Menora|Menoru]] i [[Tora|Toru]]. Vođa [[zeloti|zelotskih]] pobunjenika [[Simon Bar Giora]] je ritualno [[flagelacija|izbičevan]] i [[strangulacija|zadavljen]] na [[Rimski Forum|Forumu]].
* U Bitci kod Trevesa [[Kvint Petilije Cerijalis]] nanosi poraz [[Batavci|batavskom]] vođi [[Civilis|Klaudiju Civilisu]] čime je ugušen [[batavski ustanak]].
* Tit je imenovan za [[pretorijanski prefekt|prefekta]] [[Pretorijanska garda|Pretorijanske garde]] te istovremeno prima pro-konzularnu komandu i [[tribun]]sku vlast, čime ga je Vespazijan de facto odredio za svog nasljednika.
* [[Bitka kod Stanwicka]] u kojoj rimske snage pod Cerijalisom guše [[Brigantes|brigantski]] ustanak pod [[Venucije]]m.
* [[Rimsko Carstvo|Rimljani]] podižu tvrđavu [[York|Eboracum (današnji York)]] koja služi kao baza [[Legio IX Hispana|IX hispanske legije]], odnosno rimskih snaga na sjeveru provincije Britanije. Oko tvrđave uskoro nastaju [[kuća|kuće]], [[kupanje|javne kupaonice]] i [[hram]]ovi.
* [[Veliki jevrejski ustanak]]: Prilikom čišćenja ustaničkih uporišta rimska [[Legio X Fretensis|X legija *Fretensis'']] zauzima i uništava tvrđavu Herodijum južno od Jeruzalema te nakon toga kreće na Masadu. 
* U Nabateji vlada kralj Rabel II koji kao drugu prijestolnicu koristi Bostru u Siriji.
* Mitraizam se počinje širiti kroz Rimsko Carstvo.

## Rođenja
*

## Smrti
* Liu Ying, kineski princ iz dinastije Han koji se preobratio na budizam
Edward Hallett Carr

**Edward Hallett Carr** (London, 28. lipnja 1892. - 5. studenog 1982), britanski diplomat i povjesničar. 

## Djelatnost do 1936: diplomacija, komunizam, ruska književnost
Diplomirao klasične jezike 1916. na Trinity Colledgeu u Cambridgeu. Do 1936. radio kao službenik britanskog Ministarstva vanjskih poslova (*Foreign Office*). Sudjelovao je na Pariškoj mirovnoj konferenciji 1919. godine. Tijekom 1920-ih boravi kao diplomatski službenik u Rigi (SSSR). Počinje se zanimati za rusku kulturu i književnost, kao i za ideološke osnove komunističkog režima. Tijekom 1930-ih objavljuje knjige o Dostojevskom, Marxu i anarhistu Mihailu Bakunjinu.

## Od 1936. do smrti: prefesura, međunarodni odnosi, SSSR
Godine 1936. imenovan za profesora međunarodnih odnosa na Velškom sveučilištu (University of Wales) u Aberystwythu. U vrijeme Drugoga svjetskog rata bio je također pomoćni urednik The Timesa. Objavljuje knjige *Dvadeset godina krize, 1919-1939* (*The Twenty Years Crisis, 1919-1939*) (1939), *Uvjeti mira* (*Conditions of Peace*) (1942) i *Nacionalizam i poslije njega* (*Nationalism and After*) (1945). 

Nakon rata bio je profesor Balliol i Trinity Colledgea u Oxfordu sve do smrti 1982. godine. U to su vrijeme nastale njegove najpoznatije knjige o ruskoj i sovjetskoj povijesti: monumentalno djelo *Povijest Sovjetske Rusije* (*A History of Soviet Russia*) (14 svezaka objavljenih u razdoblju od 1950. do 1978.) i *Ruska revolucija* (*The Russian Revolution*) (1979., objavljena u Hrvatskoj 1984). Njegovo je djelo izazvalo kontroverze: neki su ga britanski povjesničari dočekali s odobravanjem, dok su ga drugi proglasili Staljinovim apologetom. 

## Što je povijest?
Svoje istraživačko iskustvo znanstvenika povjesničara pretočio je u svoje najpopularnije djelo, knjižicu *[[Što je povijest? (Carr)|Što je povijest?]]* (1961). U njoj govori o osnovnim dilemama oko metode, smisla i svrhe povijesne znanosti, o povjesničarevoj situiranosti u povijest samu, te o uzročnosti, slučajnosti i "smislu" povijesti (filozofija povijesti). *(Vidi članak [[Historija]].)* 

Njegova razmišljanja i danas su aktualna. Povodom četrdesetogodišnjice izlaska te knjige, priređen je znanstveni simpozij s kojeg je objavljen zbornik: *What Is History Now?*.

## Literatura
Knjrige E. H. Carra objavljene na hrvatskom:
* *Ruska revolucija od Lenjina do Staljina 1917-1929*, Zagreb: Globus, 1984
* *[[Što je povijest? (Carr)|Što je povijest?]]*, Zagreb: Srednja Europa, 2004. (Predgovor: Snježana Koren)
Ribaševina

**Ribaševina** je naselje u Srbiji koje administrativno pripada opštini Užice u Zlatiborskom okrugu. Selo se nalazi u podnožju Jelove Gore. Udaljeno je oko 20 km od Užica u pravcu Kosjerića. Prema popisu iz 2002. bilo je 484 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 602 stanovnika).

## Demografija
U naselju Ribaševina živi 421 punoletni stanovnik, a prosečna starost stanovništva iznosi 48,7 godina (47,0 kod muškaraca i 50,2 kod žena). U naselju ima 176 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,75.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
Yagenechito

**Yagenechito** (Yaknachitto, Yaknechito) /"*big earth* ili "*big country*."/ Pleme Indijanaca porodice Chitimachan, vjerojatno istočni ogranak Chitimacha, koji su u vrijeme dolaska Francuza (1699.) bili u savezu sa plemenima Chitimacha, Chawasha i Washa, i naseljavali krajeve istočno od Chitimacha, vjerojatno u području istočno od današnjeg Charentona, na delti Mississippija, Louisiana. O njihovom brojnom stanju nije ništa poznato. Uskoro su se izgubili u povijesti, vjerojatno nestavši u jačim Chitimacha plemnima sa kojima su podijelili sudbinu.
## Izvori
Fernandeño

**Fernandeño**, pleme Shoshonean Indijanaca, uže grupe Gabrieleño, sa kojima su jezično i etnički najsrodniji. Fernandeño su svoje ime dobili po misiji San Fernando, jednoj od dvije franjevačke misije u okrugu Los Angeles u Kaliforniji. Kroeber (1925) njihov broj zajedno sa Gabrieleño i Nicoleño Indijancima procjenjuje na 5,000 (1770.) Swanton navodi 4 njihova sela, to su bila: *Hahamo* i *Mau*, sjeverno od Los Angelesa, *Kawe*, sjeverozapadno od istoga grada, i *Pasek*, na misiji San Francisco. Nešto ih se očuvalo udruženih sa Alliklik ili Tataviam Indijancima pod imenom *Fernando Tataviam Band of Mission Indians*.

## Vanjske veze
* DNA Links Ancient, Modern Indians
Chihuahua

**Chihuahua** je jedna od 31 saveznih država Meksika, nalazi se na sjeveru države, i ima površinu od 244,938&nbsp;km² te je najveća od svih meksičkih saveznih država. Država graniči na sjeveru sa Sjedinjenim Američkim Državama (državama New Mexico i Teksas), na zapadu s državama Sonora i Sinaloa, na jugu s državom Durango i na istoku s državom Coahuila. Država se dijeli na 67 općina. Glavni grad je Chihuahua, a najnaseljeniji grad države je Ciudad Juárez, smješten uz granicu sa SAD-om, nasuprot El Pasa, Teksas.
Chihuahua, Chihuahua

**Chihuahua** je glavni grad istoimene meksičke savezne države Chihuahua. Grad se nalazi na zapadnoj strani Pustinje Chihuahua Prema procjeni iz 2005. godine grad ima 748 518 stanovnika, te je drugi grad po naseljenosti u državi i jedan je od najvećih u Meksiku. Grad je osnovao 12. listopada 1709. Antonio Deza y Ulloa, španjolski istraživač, pod imenom *El Real de Minas de San Francisco el Cuellar*.
Čivava (pas)

**Chihuahua** je jedna od pasmina pasa. Postoje dugodlake i kratkodlake chihuaue.

Chihuahue potječu od psa techichija iz Južne Amerike te su, u Asteka, one nekoć bile svete životinje.

## Opis
Chihuahua je malena i izrazito živahna pasmina psa koja ima velike uši i oči. Osjeća se kao gospodar svoga svijeta i ničega se ne plaši, jer tako izgleda po svom okretnom, samouvjerenom držanju. Vrlo je inteligentna, umiljata i privržena vlasniku. Katkad je se kao gracioznog, okretnog psića prkosna pogleda, čije osobine podsjećaju na temperamentnog terijera.

Dobri su čuvari jer imaju prodoran lavež kojeg često i koriste. Zbog toga ih radije drže stariji vlasnici i ljudi koji mnogo vremena borave u stanu, ali često ih drže i osobe koje se ne vole odvajati od svojih ljubimaca.
 
Chihuahua može biti visoka od 16 do 20 centimetara, a teška od 0,9 do 3,5 kilograma.

Obično ne podnose hladnoću te, zbog toga, lako gube tjelesnu toplinu i dršću.

Čula kod čivave

Vid: Osim njihovog prostora koji vide, čivave, kao i svi psi, mogu uočiti kretanje iz veće daljine nego mi, jer ne mogu videti tako dobro iz bliza. Mogu videti bolje kad je manje svetla, ali ne mogu razlikovati mnogo boja. 

Sluh: Čivave čuju bolje četiri puta od nas, a posebno visokotonske zvuke.

Ukus: Čivave imaju slabije čulo ukusa nego mi, tako da su sklonije probati sve, što najčešće i urade, tako da je važno da njihovi vlasnici kontrolišu uzimanje hrane. 

Dodir: Čivave su druželjubive životinje i vole se maziti, negovati i da se sa njima igra. 

Njuh: Nos čivave je najjači čulni organ. Čulo njuha je kod pasa tako dobro da oni mogu pratiti trag star nekoliko nedelja, otkriti mirise razblažene na milioniti deo koncentracije koja je potrebna da bi mi osetili te mirise.

## Poznate chihuahue
* Tinkerbell Hilton
Chihuahua (razvrstavanje)

**Chihuahua** može značiti:
* Chihuahua, savezna država u sjevernom Meksiku,
* Chihuahua, Chihuahua, glavni grad istoimene savezne države u Meksiku,
* Chihuahua (pustinja), postinja u sjevernom Meksiku,
* Chihuahua (pas), pasja pasmina nazvana po meksičkoj državi,
* Chihuahua (sir) (*queso chihuahua*), sir iz istoimene meksičke države
Uto-Aztecan

**Uto-Aztecan** (MexSp uto-aztecas; Juto-astečki) /ime dolazi po plemenskim imenima Juti (eng. Utes) i Asteci (MexSp Azteco ili Azteca), etno-lingvistička porodica Američkih Indijanaca iz Meksika i zapadnih Sjedinjenih Država, čini glavnu granu Velike porodice (phylum, super-stock) Aztec-Tanoan. Većina jezika ove porodice prije je klasificirano ex-porodici Uto-Aztec-Tanoan, koja je obuhvaćala porodice Uto-Aztecan, Kiowan, Tanoan i Zunian. Danas se Zunian klasificira kao izolirana samostalna porodica, a porodice Kiowan i Zunian dovode se u vezu i povezuju u zajedničku porodicu Kiowa-Tanoan. 
Porodica Uto-Aztecan dijeli se na osam glavnih skupina (grana), četiri od njih čine šošonske skupine i 4 Sonoran skupine.

* U Shoshonean skupine spadaju: 
** 1. Numic sa: 
*** Western Numic (prije nazivana Plateau Shoshonean) u koju pripadaju plemena Northern Paiute, Western Mono, Eastern Mono, Owens Valley Paiute i Bannock. 
*** Skupina Southern Numic obuhvaća plemena i njihove dijalekte: Northern Ute, Tumpanogots, Pahvant, Fish Lake, Red Lake, Southern Ute, Paiute, Chemehuevi, Kawaiisu, Las Vegas, Shivwits, Uinkarets, Kaibab i Moapa. 
*** Središnju grupu (Central Numic) čine pravi Shoshoni, to su: Gosiute, Weber Ute, Wind River, Comanche, Western Shoshoni, Sheep Eater Shoshoni ili Tukuarika, Lemhi Shoshoni, Northern Shoshoni i Panamint ili Koso. 
** 2. skupina Shoshona je Tübatulabal koji se dijele na 3 lokalne grupe; 
** 3: Hopi; 
** 4: Takic. Takic skupina obuhvaća plemena Šošona iz južne Kalifornije: Acjachemem ili Juaneño, Luiseño, Cupeño, Gabrieleño, Fernandeño, Nicoleño, Cahuilla, Aguas Calientes, Serrano, Alliklik, Vanyume.
* Grana Sonoran sastoji se od 3 skupine poznate kao: 
** Taracahitian ili Yaquian sa plemenima Tarahumara, Yaqui, Mayo, Cinaloa, Ópata, Tubar, Eudeve, Acaxee, Xixime, Zoe, Suma, Tahue, Pacaxe, Hine, Hio, Tehueco, Nio, Ocoroni, Achire, Nacosura, Aibine, Ahome, Comanito, Tepahue, Temori, Baimena, Batuc, Chinarra, Mocorito, Sabaibo, Guasave, Hume, Jova, Jumano, Macoyahui, Chizo, Concho, Vacoregue, itd. 
** Druga skupina Corachol ili Coran obuhvaća Indijance Cora sa ograncima Coano, Huaynamota i Zayahueco; Huichol; Tecual i Guachichil.
** Treća Piman: Ova skupina obuhvaća grupe Pima, Papago, Pima Bajo, Colotlan, Tepehuane, Vigitega, Potlapigua, Yecora, Himeri, Piato, Ure.
** Četvrta skupina je grupa Nahua koja obuhvaća slavna plemena Tolteci, Aztec, Totorame, Tlaxcalteca, Tepeaca, Michoaca, Quauhquecholteca, Sigua, Pochutla, Nahuatlate, Meztitlaneca, Zacateco, Lagunero, Cazcan, Desaguadero, Tecuexe, Nicarao, Pipil, Sayultec, itd.

## Vanjske veze
* Uto-Aztecan stock 
* Language Family Trees: Uto-Aztecan
Šošonski jezici

**Shoshonean**.- Porodica ili dio porodice Uto-Aztecan, Velike pororice Aztec-Tanoan, koja obuhvaća jezike Indijanaca Shoshoni, Ute, Paiute, Northern Paiute, Bannock, Serrano, Gabrieleño, Juaneño, Luiseño, Cupeño, Nicoleño, Vanyume, Alliklik, Comanche, Kawaiisu, Koso, Gosiute, Weber Ute, Hopi, Tübatulabal, Wind River, Chemehuevi, Mono, Cahuilla, Aguas Calientes, Owens Valley Paiute, Walpapi.
Jezici šošonskog roda granaju se na 4 galvne skupine, to su:
* 1) Numic ili Plateau Shoshonean sa
** a) Southern Numic (prije nazivana Ute-Chemehuevi): Chemehuevi, Kawaiisu, Paiute, Panamint, Ute.
** b) Central Numic (prije nazivana Shoshoni-Comanche): Comanche, Gosiute, Shoshoni
** c) Western Numic (prije nazivana Mono-Paviotso): Mono, Paviotso, Bannock.
* 2) Tübatulabal, nazivana i Kern River Shoshonean. 
* 3) Hopi
* 4) Takic (prije nazivana Southern California Shoshonean). Grana se na:
** a) Cupan (prije nazivana Luiseño-Kawia)
*** *Cahuilla-Cupeno* 
**** Aguas Calientes
**** Cahuilla 
**** Cupeño 
*** *Luiseño*
**** Luiseño 
**** Juaneño (Acjachemen) 
** b) Serrano-Gabrielino 
**** Gabrieleño (Tongva)
**** Fernandeño 
**** Gabrieleño
**** Nicoleño
*** Serrano
**** Alliklik (Tataviam) 
**** Kitanemuk
**** Serrano (pl. Serranos)
**** Vanyume

## Vanjske veze
* Shoshonean Indian Family History
* Shoshonean Family
Juti (Germani)

**Juti** ili **Jiti** (također ***Iuti*** ili ***Iutae***) su bili germanski narod koji je naseljavao poluotok Jutland ili Jiland () koji je po njima i dobio svoje ime.

U 5. stoljeću, uz Angle i Sase, napadaju Englesku. Naselili su se u Kentu, na otoku Wight i u dijelovima Hampshirea (Wessex). Tu zajedno s Anglima i Sasima tvore dominantan narod nazvan Anglosaksonci.
Sasi

**Sasi** ili **Saksonci** su germansko pleme čija je prapostojbina bila na području kasnije severne Nemačke. Pod pritiskom Franaka Sasi se šire iz Nemačke prema zapadnoj Evropi između 3. i 5 veka. Deo Sasa (u eng. Jeziku nazivani *Saxons*) što sa Anglima i Jutima iz severne Nemačke, Danske i Holandije prelaze na Britansko ostrvo u 5 i 6. veku, pretopiće se u Engleze. Njihovo ime danas se tamo očuvalo u nazivima *Essex* i *Sussex*.

## Vešti rudari
Sasi su bili poznati kao vrsni rudari, te su ih srpski vladari unajmljivali u većini starih rudnika na području Srbije, kao i bosanski vladari za rudnike po Bosni gdje se i danas nekoliko rudnika naziva "Sasi" ili "Saski". Po Sasima se zovu i neki krajevi oko rudnika, kao u Bosni i Hercegovini u okolini rudnika i naselja Ljubija kod Prijedora (Saski do, Saski potok, Sasina), te rudnik olova i cinka "Sasi" u Srebrenici koji se još uvijek eksploatiše. Na makedonskoj planini Osogovo takođe postoji rudnik "Sase". Na to područje su došli na poziv bugarskog cara Ivana Šišmana.

Saski rudnici iz 13. veka se mogu videti na terenu Đavolje varoši, nedaleko od Kuršumlije.

## Vanjske veze

* Sasi
Uto-Aztec-Tanoan

**Uto-Aztec-Tanoan** (Uto-Aztec-Tano), Bivša Velika porodica sjevernoameričkih indijanskih jezika koja je obuhvačala veliki broj jezika rasipanih na prostoru od južnog Oregona pa kroz zapadne predjele današnjih Sjedinjenih država, na jug preko Meksika do u Panamu. Velika porodica Uto-Aztec-Tanoan obuhvačala je jezike porodica Uto-Aztecan sa skupinama Taracahitian, Piman, Nahuatlan sa Coran ili Corachol i Shoshonean sa Tübatulabal, Hopi Takic i Plateau Shoshonean; Kiowan; Tanoan; i Zunian. 
Porodica Zunian danas se vodi kao samostalna, jedini joj je član jezik zuni. Porodice Kiowan i Tanoan, ujedinjene su u jednu, Kiowa-Tanoan.
Tübatulabal

**Tübatulabal**.- /domorodačko ime u značenju "a people that go to the forest to gather *tubat* (piñon nuts)"/ Polu-sjedilački šošonski narod u gornjem dijelu doline rijeke Kern u Kaliforniji. Tübatulabal isu podijeljeni na tri različite skupine, od kojih svaka govori drugačijim Tübatulabal-jezikom, to sau: Bankalachi (Toloim), Palagewan i Tübatulabal (Pahkanapil). Jezici ovih tri bandi čine posebnu skupinu unutar šoonske grane uto-astečkih jezika. Svaka banda je samostalna i ima vlastitog poglavicu (*timiwal*) i svoja vlastita sela. Bankalachi sa zapadnih obronaka Greenhorn Mountainsa, prema E. W. Voegelin (1938.) imali su svega 3 sela, to su: *Holit*, *Pashgeshtap* i *Tcuhkayl*. Banda Tübatulabal je po istom izvoru imala 11 sela: *Hahalam*, *Kolokum*, *Omomíp*, *Padazhap*, *Tcebunun*, *Tushpan*, *Umubílap*, *Uupulap*, *Yítiyamup*, *Yowolup*, i selo nepoznatog imena na South Fork of Kern Rivera. 

Tübatulabal kultura tipična je kalifornijskom području, sakupljanje žira od šest različitih vrsta hrastova i piñon-orahe (koje zovu *tubat*). Sakupljanje žira dolazilo je u vrijeme kasne jeseni na istočnim obroncima Sierra Nevade. Tübatulabali dan započinju jedenjem mesa i kaše od žira. Hrastov žir čini 40% hrane ili 1,000 funti, odnosno 453 kilograma godišnje po obitelji. Žir je za upotrebu spreman nakon što se naročitim postupkom močenja i sušenja izgubi tanin, čime se gubi gorak okus. Važan je bio i ribolov za koji su Indijanci odlazili na planinske potoke i rijeke. Od većih životinja hvatali su jelena, medvjeda, planinsku ovcu, pumu i antilopu. 

Rana populacija iznosila je oko 1,000 (1700), pojavom zlatne groznice i dolaska kopača zlata sredinom 19. stoljeća broj im počinje opadati, pa je 1855. iznosio tek 228. Najniža populacija iznosi im 1972, svega 50. Godine 2000 ima ih oko 100 ,od čega većina na rezervatu Tule River. 

## Vanjske veze
* The Tubatulabal
* Tubatulabal
Takic

**Takic** (Southern California Shoshonean), skupina šošonskih jezika i plemena porodice Uto-Aztecan, raširenih na jugu Kalifornije. Takic jezice granaju se na dvije glavne grane: Cupan ili Luiseño-Kawia (Luiseño-Cahuilla) i Serrano-Gabrielino (Serrano-Gabrieleño)
* a) Cupan (prije nazivana Luiseño-Kawia)
** o Cahuilla-Cupeno
*** + Aguas Calientes
*** + Cahuilla
*** + Cupeño
** o Luiseño
*** + Luiseño
*** + Juaneño (Acjachemen)
* b) Serrano-Gabrielino
** oGabrieleño
*** + Gabrieleño (Tongva)
*** + Fernandeño
*** + Nicoleño
** o Serrano
*** + Alliklik (Tataviam)
*** + Kitanemuk
*** + Serrano (pl. Serranos)
*** + Vanyume
Cupan

**Cupan**, skupina indijanskih plemena i jezika šire grupe Takic iz južne Kalifornije, koja svoje ime dobiva po plemenu Cupeño (Kuupangaxwichem). Ova skupina prije je nazivana i Luiseño-Kawia i dijeli se dalje na a) Cahuilla-Cupeño sa jezicima Indijanaca Aguas Calientes, Cahuilla i Cupeño i b) Luiseño sa Luiseño i Juaneño.

## Izvori
Aguas Calientes Indijanci

**Aguas Calientes** (Agua Caliente) /*šp. =warm springs/ (Indijanci [[Diegueño]] nazivali su ih Hekwach (navodi Kroeber 1905) i Xagua’tc*, naziv od Diegueña iz Tekumaka/, šošonsko pleme iz južne Kalifornije naseljeno danas na rezervatu Agua Caliente ili Palm Springs u okrugu Riverside. Njihova izvorna lokacija nalazila se na gornjem toku rijeke San Luis Rey, a imali su dva sela, to su Gupa, čiji su stanovnici kasnije nazivani imenom Warner's Ranch Indijanci; drugo selo bilo je Wilakal, a taj dio plemena je preseljen na rezervat Los Coyotes.

Aguas Calientes su srodni sa Juaneños, Luiseños i možda su ogranak Cahuilla, koji se danas vode pod službenim nazivom * 'Agua Caliente Band of Cahuilla Indians' *. Rezervat je utemeljen 1876. a danas dijelom obuhvaća i grad Palm Springs. Od 21.358 stanovnika rezervata (2000) na njih otpada svega 365.

## Reference

## Vanjske veze
* The Agua Caliente band of Cahuillas
Arthur R. M. Lower

**Arthur R. M. Lower** (12. avgust 1889. – 7. januar 1988) je bio kanadski istoričar i liberalni nacionalista čiji je poseban predmet proučavanja bila ekonomska istorija Kanade i kanadsko-američki odnosi.

Studirao je na Univerzitetu u Torontu i Harvard univerzitetu na kojem je doktorirao. Tokom Drugog svetskog rata je bio oficir britanske kraljevske mornarice.

Njegovo najznačajnije delo je bilo „Colony to nation“ (Od kolonije do nacije), prvi put objavljeno 1946, kojim je uticao na odnos stanovnika Kanade engleskog porekla prema dualitetu kanadske nacije.

## Bibliografija
Delomična lista dela:
* Documents relating to Canadian currency, exchange and finance during the French period (Ottawa, 1925)
* Select documents in Canadian economic history 1783-1885 (Toronto, 1933) edited with economic historian Harold Innis
* The North American assault on the Canadian forest : a history of the lumber trade between Canada and the United States (New Haven, 1938)
* "Two nations or two nationalities", in Culture 4 (1943), 470-481.
* Two ways of life : the primary antithesis of Canadian history (Ottawa, 1943)
* Colony to Nation : a history of Canada (Toronto, 1946) 2nd ed., 1949; 3rd ed., 1957; 4th ed., 1964; 5th ed., 1977.
* This Most Famous Stream : the liberal democratic way of life (Toronto, 1954)
* Canadians in the Making : a social history of Canada (Toronto, 1958)
* My first seventy-five years (Toronto, 1967)
* Great Britain's Woodyard : British America and the timber trade 1763-1867 (Montreal, 1973)
* A pattern for history (Toronto, 1978)
Giz

**Giz** (staroetiopski, etiopski, ge'ez, geez; ISO 639-3: gez), je stari jezik iz južnosemitske skupine jezika kojim su nekada govorili Aksumiti na području današnje Eritreje i sjeverneEtiopije, gdje se nalazio drevno Kraljevstvo Aksum.

Danas se giz uglavnom koristi kao liturgijski jezik u Etiopskoj pravoslavnoj tevahedo crkvi, Eritrejskoj pravoslavnoj tevahedo crkvi i Etiopskoj katoličkoj crkvi. Giz koriste i pripadnici etiopske židovske manjine Beta Israel (Falaše), kako u Etiopiji, tako i u Izraelu u koji su se masovno iseljavali u prošlom stoljeću. No isto tako kao liturgijski jezik u Etiopskoj crkvi koristi se sve više amharski, a u Eritrejskoj tigrinja, ali se koriste abugidom (slogovno pismom) giz.

## Reference
Abuna

***Abuna*** ( giz: አቡነ *abuna = Naš otac*) je titula glavara Etiopske pravoslavne tevahede Crkve u suštini je istovjetna tituli Patrijarha u Istočnim pravoslavnim Crkvama.

Kroz cijelu povijest, sve do 1951. kad je Etiopska pravoslavna tevahedo Crkva postala autokefalna, Abunu etiopske crkve birao je **[[Patrijarh (kršćanstvo)|Patrijarh]] [[Aleksandrija|Aleksandrije]] i cijele [[Afrika|Afrike]]**, koji je ujedno bio i glavar Koptske Crkve te je imao ovlasti i nad etiopskom diocezom.
Plavi Nil

**Plavi Nil** (amharski: ዓባይ, *Abāy*, arapski: النيل الأزرق‎, *an-Nīl al-Āzraq*) je rijeka koja izvire iznad jezera Tane na Etiopskoj visoravni.

## Hidrografija
Po materijalima koje je objavila Središnja statistička agencija Etiopije (CSA), Plavi Nil je dug ukupno 1450 kilometara, od čega 800&nbsp;km pripada Etiopiji i 650&nbsp;km Sudanu.
Plavi Nil izvire na visini od 1450 m kao rijeka Abāy, zatim teče do jezera Tane iz kojeg teče kroz Etiopsku visoravan do Kartuma, gdje se zatim spaja sa Bijelim Nilom u veliku rijeku Nil.

Većina vode koju Nil nosi (oko 80-85%) dolazi iz Etiopije, no veći dio vode prolazi koritom Nila samo ljeti kada na Etiopsku visoravan padaju jake kiše. Tad je Plavi Nil plovan od Kartuma do Gambele na Etiopskoj visoravni. Ostatak godine velike rijeke u Etiopiji koje utječu u Nil nose vrlo malo vode ili su sasvim suhe.

## Vodopad Tis Isat
Oko 30&nbsp;km nizvodno od grada Bahir Dara i jezera Tane nalazi se vodopad Tis Isat, jedna od najvećih turističkih atrakcija Etiopije. Vodopad je širok 400 metara i pada sa stijene visoke 45 m.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Blue Nile River'' na na portalu Encyclopædia Britannica 
* The Tana Project  
* Vodopadi Plavog Nila  
* Paddling the Blue Nile
Henri, veliki vojvoda Luksemburga

**Henri** (fonol. Anri; punim imenom Henri Albert Gabriel Félix Marie Guillaume; rođen 16. aprila 1955. godine) je trenutni veliki vojvoda Luksemburga.

## Mladost
Najstariji je sin velikog vojvode Jeana i belgijske princeze Josephine-Charlotte.

Obrazovan je u Luksemburgu, Francuskoj i Švicarskoj. Završio je univerzitet u Ženevi, gdje je studirao političke nauke, 1980. godine. Studirajući u Ženevi upoznao je Maríu Teresu Mestre y Batista, te se vjenčao sa njom 14. februara 1981. godine. Par ima petero djece i dvoje unuka.

Postao je prijestolonasljednik luksemburškog trona po abdikaciji svoje nane, velike vojvotkinje Charlotte, dana 12. novembra 1964. godine.

## Vladavina
Dana 4. marta 1998. godine veliki vojvoda Jean je počeo prenositi svoje ovlasti na sina, pripremajući ga tako za preuzimanje dužnosti suverena. Dana 7. oktobra 2000. godine veliki vojvoda Jean je abdicirao, čime je Henri postao luksemburški monarh.

Budući da je šef ustavne monarhije, dužnosti velikog vojvode Henrija su uglavnom reprezentativne i ceremonijalne. On ipak posjeduje određene ustavne ovlasti, u koje, između ostalog, spadaju postavljanje i otpuštanje ministra i vlade.

Među njegovim najvažnijim funkcijama jeste predstavljanje Luksemburga na vanjskopolitičkom polju. U maju 2001. godine veliki vojvoda Henri i velika vojvotkinja Maria Teresa posjetili su kraljevinu Španiju, na poziv kralja Juana Carlosa I i kraljice Sofije. Kralj Juan Carlos I i veliki vojvoda Henri pripadaju istoj dinastiji - različitim ograncima dinastije Burbon.

Veliki vojvoda i njegova porodica žive u zamku Berg u Luksemburgu, dok odmor provode na jugu Francuske.

## Preci

**Preci Henrija, velikog vojvode Luksemburga**





## Vanjske veze

* Zvanična stranica luksemburške velikovojvodske porodice
Debre Libanos

**Debre Libanos** je ime manastira u sjevernoj Etiopiji u Regiji Oromija. 

Unutar Etiopske pravoslavne tevahedo crkve manastir ima vrlo značajnu ulogu jer je njen arhimandrit drugi svećenik hijerarhije, odmah iza Abune etipske crkve.

Manastrirski kompleks leži na terasi između litica i kanjona jedne od pritoka rijeke Plavog Nila. Nijedna od izvornih građevina Debre Libanosa nije ostala do današnjih dana. Današnje građevine, poput crkve kod groba svetog Tekle Hajmanota, su iz novijeg doba. Nju je dao izgraditi car Haile Selasije 1961 Nešto je malo starija crkva Križa, u kojoj se čuva fragment Pravog križa. 

Obližnja pećina gdje je po legendi živio sv. Tekle Hajmanot mjesto je hodočašća brojnih vjernika, zbog izvora u samoj špilji za kojeg se drži da ima iscjeliteljsku moć.

## Historija
Po legendi Debre Libanos je utemeljio u 13. vijeku sv. Tekle Hajmanot.
Manastir Debre Libanos pretrpio je velika razaranja tijekom invazije Ahmad Granja, tad ga je zapalio jedan od njegovih slijedbenika Uraj Abu Bakr 21. jula 1531  
Prvi put je obnovljen za cara Ijasua Velikog krajem 17. vijeka. 

## Reference
Simon Bar Giora

**Simon Bar Giora** (poznat i pod imenom **Simeon Bar Giora** ili **Simon Ben Giora** ili **Shimon Bar Giora**, ? - 70) bio je jedan od vođa jevrejskih ustanika za vrijeme Velikog ustanka u Judeji.

Simon se prvi put spominje kao vođa improvizirane seljačke vojske koja je godine 66. na samom početku ustanka uspjela razbiti rimsku vojsku koja je pokušala intervenirati sa sjevera. Njegov uspjeh mu je donio veliku popularnost, ali i nemilost drugih ustaničkih vođa koji su uglavnom pripadali jevrejskoj aristokraciji i višoj klasi. Simon je na to reagirao tako što su on i njegovi bogataši počeli napadati i pljačkati bogate Jevreje, čime je ustanak dobio i karakter građanskog rata, odnosno klasne revolucije.

Kada su ostali ustanički vođe protiv njega pokrenuli vojsku, neko se vrijeme sklonio u Masadi, a potom ponovno okupio vojsku i godine opsjeo Jeruzalem. Zelotski vođe su pokušali razbiti opsadu zarobivši mu ženu, ali je Simon na to reagirao rezavši ruke svakome tko bi pokušao napustiti grad. Obeshrabreni, zeloti su mu pustili ženu.

U proljeće 69. Simon je konačno primljen u grad nakon što su među zelotima izbili sukobi između pristaša i protivnika Ivana Giskalskog. Međutim, ni Simonova revolucionarna vojska nije uspjela spriječiti nastavak sukoba između tri frakcije, koja je značajno iscrpila grad i bitno otežala njegovu obranu. Kada je došlo do rimske opsade godine 70. Simon se istakao okrutnošću prema svakome tko se pokušavao predati ili pobjeći Rimljanima. Kada je Jeruzalem kasnog ljeta pao, Simon se pokušao skrivati u podzemnim prolazima, ali je ubrzo ostao bez hrane te su ga Rimljani zarobili. Doveden je u Rim gdje je paradiran u Titovom trijumfu, potom ritualno bičevan i zadavljen.

## Reference
Benedict Anderson

**Benedict Anderson** (Kunming, Kina, 26. avgust 1936) je profesor na Kornel univerzitetu najpoznatiji po svojoj knjizi ''Imagined Communities'' koja je jedna od najčitanijih knjiga o nacionalizmu.

## Bibliografija
* 
* 
* *In the Mirror: Literature and Politics in Siam in the American Era*. 1985. Bangkok: Editions Duang Kamol.
* 
* 
* 
*
Davljenje

**Davljenje** u najširem smislu označava naglu hipoksiju, odnosno stanje u kome je ljudski ili životinjski organizam lišen zraka neophodnog za disanje. U praksi se takva situacija često događa kada se čovjek ili životinja nađe duže vremena pod vodom, a što se naziva utapljanje.

U užem smislu se pod time podrazumijeva pritisak na vrat koji uzrokuje hipoksiju, a koji može izazvati nesvijest ili smrt, a za njega se također koristi izraz **strangulacija**. Davljenje sa smrtnom posljedicom je najčešće posljedica nasilja (ubistvo), nesretnog slučaja, a služi i kao pomoćni/rezervni mehanizam pogubljenja vješanjem, ukoliko se pogubljenoj osobi iz nekog razloga odmah ne slomi vrat. Davljenje koje za cilj nema smrt, nego samo privremeno onesposobljivanje davljene osobe se, pak, primjenjuje u nekim borilačkim vještinama i sistemima osobna samoobrane; u nekim slučajevima se primjenjuje radi razonode u igri davljenja ili radi postizanja seksualnog zadovoljstva kod erotske asfiksije.

Davljenje se prema metodama izvođenja dijeli na:
* vješanje
* davljenje povezom (garotiranje)
* ručno davljenje

## Vanjske veze
* Strangling and Erotic Asphyxia Blog 
* Principles of Judo Choking Techniques
* Examples of Judo Chokes
Civilis

**Civilis** se može odnositi na:
* Gaius Julius Civilis, vođa Batavskog ustanka protiv Rimljana godine 69.
* Tiberius Claudius Civilis
* Civilis (vicarius), *vicarius* rimske Britanije godine 368.
* Corpus iuris civilis, zbirka rimskog građanskog prava koju je prikupio Justinijan.
Bitka kod Stanwicka

**Bitka kod Stanwicka** se odigrala godine 71. u blizini današnjeg Stanwicka u Engleskoj između rimske vojske pod Kvintom Petilijem Cerijalisom na jednoj i pobunjenih Briganata na drugoj strani. Rimljani su odnijeli pobjedu te stabilizirali vlast na sjeveru Britanije, uzdrmanu metežom Godine četiri cara.

## Izvori
* Nigel Rodgers, *The Rise and fall of ancient Rome*, London - 2004.
Kupanje

**Kupanje** predstavlja umakanje nečijeg tijela u tekućinu, najčešće voda, a koje se prakticira u higijenske, religijske ili terapeutske svrhe. Također se može prakticirati radi razonode, odnosno u rekreacijske svrhe.

Kupanje se može provoditi u prirodi, odnosno u moru, rijekama ili jezerima, odnosno u tekućinom ispunjenim predmetima kao što su burad ili kade ili za kupanje napravljenim građevinama kao što su bazeni ili kupaonice. Područja odnosno posebne građevine namijenjene kupanju velikog broja osoba se nazivaju kupališta.

## Povezano
* Kada
* Sauna
* Tuš
* Pranje

## Vanjske veze

* Russian baths (with reference to bathing as a way of ensuring participants are not carrying weapons) 
* Japanese Bath - Photographs of Willy Puchner
* The Japanese bathing ritual 
* Konyoku  Japanese Konyoku mixed-gender bathing
* The Straight Dope: Is good personal hygiene a recent invention? 
* Bathing Your Baby 
* History of soap and bathing
Rabel II Soter

**Rabel II Soter** (također poznat i kao **ar-Rabil**, ? - 106?), bio je posljednji nabatejski kralj koji je vladao od oko 70. do 106. godine. Naslijedio je kralja Maliha II, a u ranim godinama nominalne vladavine je kao regentica vladala njegova majka Šakilat. Rabel je sebi dao grčko ime Soter ("spasitelj"). Rabelova vladavina je prestala u proljeće 106. kada je Rimsko Carstvo|rimska vojska cara Trajana osvojila grad Bosra i učinila ga prijestolnicom provincije Arabia Petraea.
Mitraizam

**Mitraizam** je naziv za religiju, odnosno kult indoiranskog božanstva Mitre koji je uživao veliku popularnost na teritoriji Rimskog Carstva od 1. do 3. vijeka. Vjeruje se da je na područje Carstva došao iz istočnih provincija, odnosno da su ga donijeli legionari. Prvi put se spominje krajem 1. vijeka, a vrhunac je dobio krajem 2. i početkom 3. vijeka kada poklonici Mitre, kome je dana tiula "nepobjedivo Sunce" (*[[Sol Invictus]]*) postaju i pojedini carevi, među kojima će biti i mladi Konstantin. Mitraizam je, međutim, relativno brzo iščezao nakon što je u Carstvu službena religija postalo kršćanstvo, tako da posljednji tragovi datiraju iz 5. vijeka.

Sami sljedbenici mitraizma nisu ostavili pisanih tragova, te se jedini koliko-toliko pouzdani podaci mogu dobiti na temelju svjedočanstava njihovih poganskih ili kršćanskih suparnika, odnosno zahvaljujući arheološkim artefaktima. Na osnovu tih podataka se zaključilo da je kult sinkretički kombinirao određene elemente dotadašnje grčko-rimske religije, prije svega preko misterijskih obreda, ali i krščanstva - kroz promoviranje "kreposnog" života za koga slijedi nagrada na drugom svijetu. S druge strane, kult je bio ograničen na muškarce, i ograničen uglavnom na legionare i vojsku, pa se vjeruje da je to jedan od razloga zašto se nikada nije proširio poput krščanstva.

## Mitraizam u Bosni i Hercegovini

Kult je bio raširen po svim provincijama Rimskoga carstva, uključujući i provinciju Dalmaciju u čijim je granicama bio i najveći dio današnje Bosne i Hercegovine.

U Konjicu, je arheološko nalazište **Konjički Mitrej** (svetilište boga Mitre). Pronađeni su temelji pravougaonog svetilišta, 9x6 metara. Svetilište je okrenuto od zapada prema istoku, i sastoji se od jedne prostorije koja se zvala cella ili crypta.

Mitreji su nađeni i u Golubiću i Pritoci kod Bihaća, Jajcu, Milama kod Jajca i Potocima kod Mostara.

## Izvori

## Vanjske veze

* The Electronic Journal of Mithraic Studies  Academic site.
* Mithraeum A website with a collection of monuments and bibliography about Mithraism.
* L'Ecole Initiative: Alison Griffith, 1996. "Mithraism"  A brief overview with bibliography.
* Cumont, "The Mysteries Of Mithra" Old English translation of obsolete intro to his book.
* Mithras: literary references Collection of primary source references to Mithras in ancient texts.
* David Ulansey's article "The Cosmic Mysteries of Mithras" from *Biblical Archaeology Review*, summarizing his book *The Origins of the Mithraic Mysteries* (Oxford Univ. Press, 1989).
* Google Maps: Map of the locations of Mithraea
Liu Ying

**Liu Ying** (, ? - 71) bio je kineski princ iz dinastije Han, odnosno sin cara Guangwua i polubrat cara Minga. Nosio je titulu princa od Chua, ali je prije svega poznat kao pokrovitelj mnogih religija, a najviše budizma te se upravo zahvaljujući njemu ta religija prvi put godine 65. spomenula u službenim spisima.

### Izvori

* Zürcher, Erik. 1972. *The Buddhist Conquest of China: The Spread and Adaptation of Buddhism in Early Medieval China*. Reprint, with additions and corrections. 2 vols. Sinica Leidensia. Leiden: E.J. Brill. First edition, 1959.
Herodion

**Herodijum** ili **Herodion** (from ; , , *Jabal al-Fraidees*) je vulkanoliko brdo spljoštenog vrha smješteno oko 12&nbsp;km južno od Jeruzalema, a koje danas čini dio Bethlehemske gubernije na Zapadnoj obali. Ime je dobilo po Herodu Velikom, koji je na vrhu sagradio palaču i tvrđavu, a možda na njemu bio i sahranjen. Herodijum se nalazi na 758 metara nadmorske visine.

## Reference

## Vanjske veze

* Google Maps satellite view
* Herodion Jacqueline Schaalje
* Geophysical Exploration in Israel: The 1983 Field Season
* Photos from Herodion
Zadužbina Ilije M. Kolarca

**Kolarčev univerzitet** je zadužbina Ilije Milosavljevića Kolarca. Nalazi se u Vasinoj ulici u najstrožem centru Beograda.

U ovoj zgradi se dešavaju mnoge kulturne manifestacije.

Dvorana Kolarčevog univerziteta je poznata kao najakustičnija ako ne i jedina stvarno akustična sala u Beogradu. Zbog toga se u njoj redovno održavaju koncerti na koje dolaze najpoznatiji svetski muzičari. Projektovao je arhitekta Petar Bajalović (1876-1947).

Osim velike dvorane (sale) postoji i mala sala na prvom spratu gde se svakodnevno održavaju razna predavanja i promocije. Obično se ova predavanja organizuju u ciklusima koji se održavaju određenog dana. Ulaz na predavanja u maloj sali uglavnom je slobodan.

U zgradi se do ulice nalaze sa leve strane Galerija a sa desne knjižara „Aleksandar Belić“.

## Reference

## Vanjske veze

* http://www.kolarac.co.rs Zvanično mrežno mesto Zadužbine
* Slikarski ateljei ili učionice („Politika“, 15. april 2009)
* Kolarac za muzikalne duše („Politika“, 1. februar 2012)
* I pingpong u koncertnom holu Kolarca („Politika“, 2. februar 2012)
Suzy

**Suzy** je svojevremeno bila druga po veličini diskografska kuća iz Zagreba, osnovana 1972 godine. Nakon raspada Jugoslavije poduzeće je promijenilo ime u **Suzy Records d.o.o.**

## Historija
Poduzeće Suzy osnovano je 1972 kao agencija za organiziranje koncerata i događanja te distributer nosača zvuka i studio za snimanje muzike. Suzy nikad nije imao vlastiti pogon za proizvodnju vinilnih ploča ili drugih nosača zvuka, već se koristio uslugama drugih proizvođača, ili direktno uvozio ploče. Suzy je zapravo bio izdavačka kuća, koji se pored svog osnovnog posla u muzici, bavila i tipično agencijskim poslovima, zastupanja i posredovanja.

Poduzeće je najbolje poslovalo 1980-ih za direktora Milana Škrnjuga-Škrge, koji je tad bio uspješni organizator velikih koncerata, i čovjek koji je imao empatije za nove mlade grupe iz novog vala poput Prljavog kazališta, Azre, Parnog valjka i drugih. Sredinom 1980-ih diskografska kuća Suzi počinje se razgranavati na izdavanje softvera, i osniva posebnu podružnicu *Suzy Soft* koja je djelovala do 1987. godine.

## Reference

## Vanjske veze
* Službene stranice
Patricia Ireland

**Patricia Ireland** (rođena 19. 10., 1945. u Oak Parku) je američka pravnica i feministkinja. Bila je predsednica Nacionalne organizacije žena od 1991. do 2001. godine. Objavila je autobiografiju, *What Women Want*, 1996. godine.

Ireland je diplomirala prava na University of Miami School of Law 1975. godine. Pohađala je, takođe, Florida State University College of Law.

Pre nego što je postala advokatkinja, Ireland je radila kao stjuardesa. Počela je borbu za prava žena tokom 1960-ih kada je otkrila neslaganja u svom osiguranju. Njena prva pobeda se desila kada je Ministarstvo rada donelo odluku u njenu korist, nakon čega je počela da volontira u Nacionalnoj organizaciji žena.

Njen aktivizam je usmeren prvenstveno na prava siromašnih žena, gejeva i lezbejki i crnkinja. Zagovara izbor kandidatkinja u politici i pripremala je ljude za odbranu klinika od napada pro-life aktivista širom SAD. Decembra, 1991. dala je intervju za *[[The Advocate]]*, nacionalni LGBT časopis, u kome je rekla da ima supruga i partnerku, Par Silverthorn, dugogodišnju aktivistkinju u Socijalističkoj radničkoj partiji.

Ireland je imala značajnu ulogu u kratkoj predsedničkoj kampanji senatorke Carol Moseley Braun, 2004. godine.

Godine 2003. Ireland je šest meseci bila upravnica YWCA-a. Oktobra, 2003. Ireland je otpuštena nakon što je odbila da se povuče sa te funkcije, premda su u YWCA-u tvrdili da pritisak konzervativnih snaga nije imao ulogu u donošenju ove odluke.

## Reference

## Vanjske veze
* Patricia Ireland na NNDB-u
Historiografija

**Historiografija** ili **istoriografija**, društvena nauka o istoriji i istorijskoj metodologiji. Izraz historiografija se može odnositi i na istorijske radove sa određenom specifičnom tematikom. Proučavanje istoriografije nije direktno istraživanje događaja iz prošlosti već promena u interpretaciji tih događaja u delima pojedinih istoričara.
Serhii Plokhii

**Serhii Plokhii** (Nižnji Novgorod, Sovjetski Savez, 1958) je profesor na Harvard Univerzitetu, odeljenje za istoriju.

Diplomirao je društvene nauke i istoriju na Dnipropetrovsk univerzitetu 1980. godine, magistrirao je 1982. na Univerzitetu Patris Lumumba u Moskvi, a doktorirao sa temom iz istorije na Univerzitetu u Kijevu. Njegova porodica je poreklom iz Zaporožja.

## Bibliografija
* The Cossacks and Religion in Early Modern Ukraine (Oxford University Press, 2001)
* Unmaking Imperial Russia: Mykhailo Hrushevsky and the Writing of Ukrainian History (University of Toronto Press, 2005)
* The Origins of the Slavic Nations: Premodern Identities in Russia, Ukraine and Belarus (Cambridge University Press, 2006)

## Vanjske veze
* Internet stranica na Harvard University Alumni 
* Internet stranica na Harvard University, History Department 
* Ukraine or Little Russia? Revisiting the Early Nineteenth -Century Debate
* The Ukrainian weekly, Serhii Plokhii named to history chair at Harvard University
Grejpfrut

**Grejpfrut** je biljka iz porodice Rutacea. To je zimzeleno drvo koje uobičajeno raste do 6 metara u visinu, ali može doseći i trostruko veću visinu. Treba toplu klimu i veliku vlažnost.
Plodovi grejpa narastu od 10 do 15 centimetara u promjeru, a imaju žutu ili narančastu boju kore. Lišće je duguljasto, kožasto, eliptično i veoma široko. Plod je veličine do 15cm. 

Najveći proizvođači ovog voća su SAD, Kina i Južnoafrička Republika.