open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Albert system

**Albert sistem** se odnosi na klarinetski sistem mehanizma poklopaca i klapni, kao i prstometa za klarinet, kojeg je razvio *Eugène Albert*. U Velikoj Britaniji sistem je poznat kao *jednostavan sistem*. Albert sistem u velikoj meri je zamenjen *francuskim*, ''Bem sistemom'' (*Boehm system*).

Albert sistem još uvek koriste uglavnom klarinetisti koji sviraju istočnoevropsku i tursku narodnu muziku, kao i klarinetisti koji sviraju Klezmer i Diksieland stilove. Ovi muzičari vole Albert sistem jer on ima više otvorenih tonskih rupa bez prstenova i jednostavniji prstored, što omogućuje lakše vezivanje tonova i glisanda među tonovima.

Sistem je izvod sistema sa 13 dirki kojeg je razvio čuveni klarinetista *[[Ivan Miler]]* (*Iwan Müller*) i kao takav je u vezi sa (nešto složenijim) ''Eler sistemom'' kojeg koristi većina nemačkih i austrijskih klarinetista.


Albert-Klarinette l.jpg


## Reference

## Literatura
* Eberst, Anton: *Klarinet i klarinetisti*, Forum, Novi Sad, 1963.
* Lazić, Radivoj: ''Učim klarinet'' 1 - 4, Zavod za udžbenike i nastavna sredstva, Beograd, 1998.
* Brun, Bruno: ''Škola za klarinet'' 1. i 2. sveska, Prosveta, Beograd, 1956.

## Vanjske veze
* Albert sistem: Džez klarinet
* Sve o klarinetu 
* Klarinetista
Julija Kristeva

**Julija Kristeva** () je bugarska i francuska filozofkinja, književna kritičarka, psihoanalistkinja, sociologinja, feministica i novelistica rođena u Slivenu u Bugarskoj, a koja od šezdesetih godina 20. vijeka živi u Francuskoj. Julija Kristeva je profesorica na Univerzitetu Paris Diderot. Kristeva je postala utjecajna nako objavljivanja svoje prve knjige *Semeiotikè* 1969. godine. Doktorirala je 1966. na Univerzitetu sv. Kliment Ohridski u Sofiji, poslije čega emigrira u Francusku. Ubrzo upoznaje vodeće francuske intelektualce kao što su : Roland Barthes, Hélène Cixous, Michel Foucault i Jacques Derrida.

## Vanjske veze
* Julija Kristeva (službena stranica)
* Holberg nagrada 
* intervju u Exberliner magazinu 
* Julija Kristeva: Biografija  sastavila Hélène Volat
Sveučilište Agdera

**Sveučilište Agdera** () je javno sveučilište u Norveškoj. Današnja institucija osnovana je 1994. spajanjem 6 visokih škola, a status sveučilišta je stekla 2007. godine. Ipak, akademske aktivnosti institucija od kojih je stvoreno sveučilište sežu do 1839. godine. Sveučilište Agdera jedno je od  osam norveških sveučilišta.

## Reference

## Povezano
*Lista univerziteta u Norveškoj

## Vanjske veze
* Službena stranica
Edward VI od Engleske

**Edward VI** (Hampton Court Palace, London, 12. oktobar 1537. – Palača Placentia, Kent, 6. jul 1553.), bio je jedini zakoniti sin Henrya VIII iz Dinastije Tudor i kralj Engleske, od 28. januar 1547. do svoje smrti 6. jula 1553.

## Biografija
Edwarda je rodila Jane Seymour, treća žena Henrya VIII, koja je svega 12 dana nakon njegova poroda umrla, tako je rastao kao siroče. Još od malih nogu njegovi učitelji uočili su da je intelektualno nadaren pa su ga naučili da govori; latinski, grčki i francuski ali i teologiju koju je on pasionirano upijao.

Dosad se vladalo mišljenje da je Edward bio krhko i slabašno dijete, ali neka novija istraživanja pokazuju ga u sasvim novom svijetlu kao snažnog atletski građenog mladića.

Kad je 28. januara 1547. umro njegov otac Henry VIII desetogodišnji Edward postao je formalno novi engleski kralj.

Još je njegov otac odlučio da će dok je maloljetan umjesto njega vladati regentsko vijeće, ali je u stvarnosti vladao njegov ujak Edward Seymour, vojvoda od Somerseta, koji je službeno bio njegov zaštitnik (lord protector), sve dok nije svrgnut 1549. od strane beskrupuloznog Johna Dudleya, grofa od Warwicka (koji je ubrzo postao Vojvoda od Northumberlanda). Tako da je maloljetni Edward bio samo maska ​​iza koje je John Dudley provodio svoju volju.
U tom periodu su i Somerset i Dudley nastojali konsolidirati englesku reformaciju, a to se ionako nije kosilo sa Edwardovom snažnom predanosti prema protestantizmu..

U januaru 1553. na Edwardu su se pokazali prvi znakovi tuberkuloze, a već u maju je bilo očito da će ta bolest biti kobna po njega. 
Svjestan svog skorašnjeg kraja, uz sugestije Johna Dudleya, Edward je odlučio isključiti iz nasljedstva na tron svoje polusestre Mary i Elizabeth i umjesto toga nasljednicom proglasio Jane Grey snahu Johna Dudleya.

Zbog tog je odmah nakon što je Edward umro, izbila velika borba, tako da se Jane Grey održala svega devet dana na tronu od 10 do 19. jula 1553. prije nego što ju je sa vlasti uklonila popularnija Mary, koja je vladala od 1553. do 1558.

Edward je u svom kratkom životu pokazao da ima potencijala za efikasnog vladara, ali brojni historičari misle da bi u slučaju da je poživio do izražaja došao njegov ​​vjerski zanos i ekstremna tvrdoglavost u tim pitanjima pa bi u tom slučaju to ostavilo traga na anglikansku crkvu koja bi tad bila puno više prožeta beskompromisnim protestantizmom.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Edward VI'' na portalu Encyclopædia Britannica
Protein toplotnog šoka

**Proteini toplotnog šoka** (**HSP**) su grupa proteina koji se indukuju toplotnim šokom. Najprominentniji članovi ove grupe su klasa funkcionalno srodnih proteina koji uzimaju učešća u savijanju i odvijanju drugih proteina. Njihovo izražavanje je povišeno kad su ćelije izložene povišenim temperaturama ili drugim oblicima stresa. Taj proces je transkripciono regulisan. Dramatično povećanje izražavanja proteina toplotnog šoka je ključni deo responsa na toplotni šok i prvenstveno je indukovano faktorom toplotnog šoka (HSF). HSP proteini su prisutni u praktično svim živim organizmima, od bakterija do čoveka.

Proteini toplotnog šoka su imenovani na osnovu njihove molekulske težine. Na primer, najbolje izučeni HSP proteini, Hsp60, Hsp70 i Hsp80, su članovi familije proteina toplotnog šoka težina 60, 70, i 80 kilodaltona, respektivno. Mali, 8-kilodaltona težak protein ubikvitin, koji obeležava proteine za degradaciju, takođe pripada familiji proteina toplotnog šoka.

## Reference

## Vanjske veze

*
Lista članova Europskog parlamenta za Hrvatsku, 2014–2019.

Ovo je popis članova Europskog parlamenta za Hrvatsku u sastavu od 2014. do 2019. godine, poredan po imenu.

Za informacije o izborima v. Izbori za Europski parlament 2014 (Hrvatska).

## Trenutni članovi
*Ova tablica se može sortirati po stranci ili parlamentarnoj grupi: kliknite na simbol u koloni.*

## Izvorni

*
Hranidbeni lanac

**Hranidbeni lanac** je pojam kojim se u ekologiji i ekotoksikologiji naziva linearni prijenos hranom preuzete energije od jedne populacije organizama na slijedeću, odnosno, kad se jedna populacija hrani onom koja joj u tom lancu prethodi.

## Koncept hranidbenog lanca i kruženja tvari
Koncept hranidbenog lanca je iz više kutova gledanja pojednostavljen, linearni pristup tokovima energije i tvari u ekosustavu. Pojam je zastupao prije svega britanski zoolog i ekolog Charles Elton tokom prve polovine 20. vijeka. Na tome se temelji koncept Eltonove piramide biomase sastavljene od različitih hranjivih tvari i živih organizama karakterističnih za određeni ekosustav.

Vrste u određenom ekosustavu mogu se razvrstati na različite razine prehrambenog lanca. Pojednostavljena i uglavnom samo u idealnom slučaju točna podjela prehrambenog lanca je na primarne producente (vidi i autotrofija) (zelene biljke ili kemosintetičke bakterije), konzumente i destruente. Vrlo pojednostavljen primjer linearnog hranidbenog lanca je lanac trava - zebra - lav, ili u moru male alge - kril - usati kitovi.

Destruenti (gljive, bakterije ali i crvi, člankonošci i drugi koji sudjeluju u mehaničkoj razgradnji) hrane se razgradnjom svih sudionika u lancu i pri tome vraćaju tvari iz lanca, tako da se krug zatvara.

## Stvarni prehrambeni lanac i prehrambene mreže
Pojam prehrambenog lanca za gotovo sve ekosustave pretstavlja jako pojednostavljenu apstrakciju, tako da je bliži stvarnosti pojam prehrambena mreža kako bi se bar djelomično izrazila sva kompleksnost različitih načina hranidbe.

Vrste koje se hrane kako biljnom tako i životinjskom hranom (na primjer galebi, svinje ili čimpanze) ili takve koje se hrane kako živim životinjama ali dijelom i lešinama (na primjer hijene i lavovi) nije moguće pregledno uključiti niti u šemu prehrambenog lanca niti prehrambene mreže, zbog čega je "stvarna prehrambena mreža" u prirodi vrlo kompleksna i nepregledna tvorba. Pored toga, mnoge vrste tijekom života već prema razvojnom stadiju (mnogi kukci) ili prema godišnjem dobu (mnoge ptice) mijenjaju sastav svoje prehrane.

## Značenje u ekotoksikologiji
Zanimanje javnosti za pojam i značenje hranidbenog lanca probuđeno je povezano s izviješćima o gomilanju štetnih tvari cijelom njegovom dužinom. Pod određenim uvjetima, u cijelom lancu mogu se nakupiti prije svega sporo  razgradive štetne tvari (na primjer, ioni teških metala) topive u  mastima.
Cyperaceae

**Cyperaceae** (šiljovke ili trave oštrice), biljna porodica iz reda travolike (*[[Poales]]*), razred jednosupnica (*[[Liliopsida]]*).

Desetak vrsta iz ove prodice danas se vode kao ugrožene, to su Carex toreadora, Carex azuayae, Scleria afroreflexa, Uncinia lacustris, Rhynchospora modesti-lucennoi, Hypolytrum pseudomapanioides; Kritično ugrožene: Hypolytrum subcompositus, Cyperus flavoculmis, Cyperus microcristatus, Cyperus microumbellatus, Cyperus multifolius, Carex lepida, Carex tessellata.

Dvije vrste ove porodice su invazivne: Cyperus rotundus i Oxycaryum cubense.

### Rodovi
Actinoschoenus, Actinoscirpus, Afrotrilepis, Alinula, Amphiscirpus, Androtrichum, Arthrostylis, Ascolepis, Becquerelia, Bisboeckelera, Blysmus, Bolboschoenoplectus, Bolboschoenus, Bulbostylis, Calyptrocarya, Capeobolus, Capitularina, Carex, Carpha, Caustis, Cephalocarpus, Chorizandra, Chrysitrix, Cladium, Coleochloa, Costularia, Courtoisina, Crosslandia, Cyathochaeta, Cyathocoma, Cymophyllus, Cyperus, Cypringlea, Diplacrum, Diplasia, Dulichium, Eleocharis, Epischoenus, Eriophorum, Evandra, Everardia, Exocarya, Ficinia, Fimbristylis, Fuirena, Gahnia, Gymnoschoenus, Hellmuthia, Hypolytrum, Isolepis, Karinia, Khaosokia, Kobresia, Koyamaea, Kyllinga, Kyllingiella, Lagenocarpus, Lepidosperma, Lepironia, Lipocarpha, Machaerina, Mapania, Mesomelaena, Microdracoides, Morelotia, Neesenbeckia, Nelmesia, Nemum, Neoscirpus, Oreobolopsis, Oreobolus, Oxycaryum, Paramapania, Phylloscirpus, Pleurostachys, Principina, Pseudoschoenus, Ptilothrix, Pycreus, Queenslandiella, Reedia, Remirea, Rhynchocladium, Rhynchospora, Schoenoplectiella, Schoenoplectus, Schoenoxiphium, Schoenus, Scirpodendron, Scirpoides, Scirpus, Scleria, Sphaerocyperus, Sumatroscirpus, Tetraria, Trachystylis, Trianoptiles, Trichophorum, Trichoschoenus, Tricostularia, Trilepis, Uncinia, Volkiella, Zameioscirpus.

## Galerija

Datoteka:Cyperus rotundus - Kourou.jpg|invazivna vrsta Cyperus rotundus
Datoteka:Starr 090213-2474 Unknown cyperaceae.jpg|Scleria testacea 
Datoteka:Cyperus odoratus 1.jpg|Cyperus odoratus, jedna od vrsta iz roda po kojoj je porodica Cyperaceae dobila ime
Datoteka:Uncinia01c.jpg|Uncinia


## Vanjske veze
;Ostali projekti
Krednjaci

**Krednjaci** (iz: "kreda", ) su red praživotinja iz razreda korjenonožaca (*Rhizopodia*).

## Opis
Duljina im je od 20 μm do 15 cm (numuliti). Tijelo im je u kućici (ljušturi), koja je najčešće od vapnenca, a može biti ravna, stožasta, spiralna, obično s više komorica (politalamni oblici) s mnogim otvorima (*foramina*), iz kojih izlaze lažne nožice (pseudopodiji) u obliku dugačkih niti. Razmnažaju se izmjenom nespolne i spolne generacije. Većinom žive na dnu mora, a manji broj vrsta živi pučinski u planktonskim zajednicama. Najčešći su oblici kuglasta šupljikara (*Globigerina bulloides*) i *[[Biloculina simplex]]*. Kućice uginulih životinja padaju na morsko dno i tijekom duga razdoblja nagomilaju se i tvore debele naslage vapnenca. Tako se na obalama Sredozemnoga mora i u nekim područjima Sahare nalaze debele naslage vapnenca iz tercijara, koji se sastoje od krupnih ljušturica (do 15&nbsp;cm) fosilnih numulita (*Nummulites*). Jedan je drugi fosilni rod (*Fusulina*) bio obilan u karbonu. Dno Atlantskog oceana pretežito se sastoji od globigerinskoga mulja, u kojem krednjaci (uglavnom globigerina) tvore 75% ukupne mase.

## Galerija

Datoteka:2085f Japon Hatoma.jpg|Krednjak *Baculogypsina sphaerulata* s otoka Hatoma u Japanu. Širina vidnog polja = 5,22&nbsp;mm.
Datoteka:3579h R Indonesie.jpg|Krednjak *Heterostegina depressa*., Indonezija. Širina vidnog polja = 5,22&nbsp;mm.
Datoteka:3339e Croatie Pag.jpg|Krednjaci iz Jadranskog mora, otok Pag.
Datoteka:Nummulitids.jpg|Koralj Fosilni krednjaci *Nummulites*, Ujedinjeni Arapski Emirati.


## Reference
Ptice vodarice

**Pticama vodaricama** ili **vodenim pticama** naziva se u svakodnevnom govoru niz vrlo različitih ptica iz skupina koje često nisu međusobno bliže srodne, ali se redovno zadržavaju na vodi, plivajući ili roneći, a uz to imaju kao prilagodbu razvijene plivaće kožice:

* patkarice 
* gnjurci
* plijenori
* neke čaplje
* pelikanke, kao pelikani i kormorani
* neke močvarice
* pingvinke
Vrane (porodica)

**Vrane** () su porodica ptica koje žive širom svijeta i sastavljene su od 23  roda  i preko 120 vrsta. Od toga rod vrana (*Corvus*) uključuje više od jedne trećine ukupnog broja vrsta ove porodice.

## Opis
Vrane su velike do vrlo velike vrapčarke snažne građe, sa snažnim nogama, a kod svih vrsta osim jedne postoje dlakicama pokrivene nosnice. Mnoge vrane umjerenih područja su uglavnom crne ili plave; međutim, neke su crno-bijele, neke imaju plavoljubičast odsjaj a mnoge tropske vrste su jarkih boja. Spolovi su vrlo slični po boji i veličini. U ovu porodicu spadaju najveće vrapčarke.

Najmanja vrana je *[[Aphelocoma nana]]*, sa težinom od 40 grama i dužinom od 21,5&nbsp;cm. Najveća je gavran, težak 1400 grama i dug 65&nbsp;cm.

U ovoj porodici najinteligentnije od svih ptica pokazale su da imaju svijest o sebi pomoću testa s ogledalom (svraka) i izrade alata (gavrani), sposobnosti koje su do nedugo pripisivane isključivo ljudima i nekim višim sisavcima.

Prirodna hrana mnogih vrana se sastoji od beskralježnjaka, ptića, malenih sisavaca, bobica, voća, sjemenja i strvina. Međutim, mnoge su se vrste odlično priagodile životu u gradovima i ishrani koja uključuje i hljeb, špagete i ostalu hranu koju ljudi bace.

## Razmnožavanje
Partnerske veze su kod vrana veoma jake i čak doživotne kod nekih vrsta. Mužjak i ženka grade veliko gnijezdo zajedno na drveću ili drugom pogodnom mjestu. Mužjak također hrani ženku tokom inkubacije. Gnijezdo se sastoji od grančica prekrivenih travom i korom drveta. Ženke nesu između 3 i 10 jaja, obično između 4 i 7. Jaja su obično zelenkaste boje sa smeđim pjegama. Kad se izlegnu, mladi ostanu u gnijezdu 6-10 tjedana, ovisno o vrsti.

## Rasprostranjenost
Vrane nastanjuju gotovo cijeli svijet. Izuzetak su jedino krajnji jug Južne Amerike i polarnih područja . Većina vrsta živi u tropskim dijelovima Južne i Srednje Amerike, južne Azije i Euroazije, dok u Africi, Australaziji i Sjevernoj Americi živi u svakoj manje od po 10 vrsta. Rod gavrana je s pet vrsta i jednom podvrstom ponovo naselio Australiju u relativno nedavnoj geološkoj povijesti.

## Sistematika
### Rodovi s brojem vrsta
* Platylophus - 1 vrsta
* Platysmurus - 1 vrsta
* Gymnorhinus - 1 vrsta
* Cyanocitta - 2 vrste
* Aphelocoma - 5 vrsta
* Cyanolyca - 9 vrsta
* Cyanocorax - 17 vrsta
* Calocitta - 2 vrste
* Garrulus - 3 vrste
* Perisoreus - 3 vrste
* Urocissa - 5 vrsta
* Cissa - 3 vrste
* Cyanopica - 1 vrsta
* Dendrocitta - 6 vrsta
* Crypsirina - 2 vrste
* Temnurus - 1 vrsta
* Pica - 3 vrste
* Zavattariornis - 1 vrsta
* Podoces - 4 vrste
* Nucifraga - 2 vrste
* Pyrrhocorax - 2 vrste
* Ptilostomus - 1 vrsta
* Corvus - 42 vrste

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Karipski plamenac

**Karipski plamenac** () je velika vrsta plamenaca usko vezana za ružičastog i čileanskog plamenca. Nekada je smatran podvrstom ružičastog plamenca, ali ta tvrdnja se pokazala netočnom zbog nedostatka dokaza. Staništa su mu područja bočate vode. Jedini je plamenac koji nastanjuje Sjevernu Ameriku.

## Opis
Karipski plamenac dug je 120 – 140 cm, a visok je oko 1,5 m. Najveći dio visine čine duge noge i vrat. Raspon krila mu je 1,5 m. Mužjak je težak 2,8 kg, a ženka 2,2 kg, ali su gotovo identični. Perje ove ptice je uglavnom ružičaste boje. Pokrov krila je crvene boje, a primarno i sekundarno letno perje je crne boje. Kljun je ružičastobijelkast i skučen, te ima crni vrh. Koristi ga za filtriranje vode. Noge su potpuno ružičaste.  Jako je društvena ptica, živi u velikim jatima, ali se nerjetko prepire s drugim jedinkama. Uglavnom se hrani rakovima, ali mu se na jelovniku mogu naći i kukci, vodene biljke i alge.

## Razmnožavanje
Ova ptica polaže jedno jaje na vrhu blatnog nasipa. Oba ga roditelja inkubiraju 28-32 dana. Ptić napušta gnijezdo nakon pet dana, ali se ponovno vraća da ga roditelji hrane. Roditelji ga hrane voljkinim "mlijekom". Nakon nekoliko tjedana mladi se počinju sami hraniti. Spolnu zrelost dostiže sa šest godina, a životni vijek mu je obično 15 – 20 godina. U zatočeništvu može doživjeti i 50 godina.

Sezona parenja može biti u bilo koje doba. Vremenski uvjeti i zalihe hrane su odlučujući faktori. Ako su ti uvjeti dobri, onda će se karipski plamenac gnijezditi dva puta u godini.

## Rasprostranjenost
Staništa su mu područja bočate vode. Autohton je na sljedećim teritorijima: Aruba, Bahami, Brazil, Kolumbija, Kuba, Dominikanska Republika, Ekvador, Francuska Gvajana, Gvajana, Haiti, Jamajka, Meksiko, Nizozemski Antili, Surinam, Trinidad i Tobago, Otoci Turks i Caicos, Sjedinjene Američke Države i Venecuela. Regionalno je izumro u Antigvi i Barbudi. Uveden je na Britanske Djevičanske Otoke, a zalutao je na sljedeće teritorije: Belize, Bermudi, Kanada, Kajmanski otoci, Gvadalupa, Hoduras, Portoriko, Sveti Kristofor i Nevis, Sveta Lucija i Američki Djevičanski Otoci. Jedini je plamenac koji nastanjuje Sjevernu Ameriku. Populacija mu se sastoji od 850.000 do 880.000 jedinki, a u zatočeništvu je 4428 njih. Smetnje ovoj ptici su: gubitak staništa, trovanje olovom, velik broj turista koji ih promatraju i fotografiraju, te zatočeništvo u zoološkim vrtovima.
	
## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Bijela roda

**Bijela roda** () je ptica iz porodice roda (*Ciconiidae*) koja ima dug i crven kljun. Dugačak vrat i duge, crvene i tanke noge. Perje joj je bijele boje, a na krilima se nalazi nešto duže i crnije perja. Ženka i mužjak ne razlikuju se s obojenošću. Staništa su joj područja uz močvare, poplavne livade i vlažne šume. Let joj je spor. Glasa se klepetanjem. Hrani se različitim malim životinjama, kao što su kukci, svime onim što može uloviti. U travnju ili svibnju savija veliko gnijezdo, u krošnji stabla ili na krovovima kuća. Najčešće ima pet jaja. Oba roditelja sjede na jajima i brinu se o mladima. Živi u Centralnoj i Istočnoj Evropi.

## Raširenost

### U svijetu

Bijela roda je široko rasprostranjena diljem palearktičkog pojasa, od atlantske obale na zapadu do evropskih dijelova Rusije na istoku. Manji dio populacije gnijezdi u Centralnoj Aziji. Evropska populacija je podijeljena na zapadnu i istočnu preletnu populaciju koje migriraju preko Gibraltara i Bospora. Ukupna svjetska populacija procijenjena je najmanje između 166.424 – 168.934 gnijezdeća para, od čega je u Evropi 160.000 gnijezdećih parova (96% od ukupne gnijezdeće populacije).

### Rasprostranjenost na Balkanu

Bijele rode su rasprostranjene u Panonskoj nizini i sjevernim kontinentalnim dijelovima Hrvatske koji su  omeđeni rijekama Murom i Dravom na sjeveru, Dunavom na istoku i Kupom, Unom i Savom na jugu, iako nekoliko parova gnijezdi i južnije od te linije sve do Plaškog. Gnijezdi se u selima i gradovima koji su okruženi odgovarajućim vlažnim staništima i ekstenzivno obrađenim poljoprivrednim zemljištem. Najgušća gnijezdeća populacija nalazi se u Parku prirode Lonjsko polje (Čigoć) uz poplavne nizine rijeke Save, Dunava (Borovo) i Ilove (Marino Selo). Brojnost gnijezdeće populacija bijele rode u 2011. godini u Hrvatskoj procjenjuje se na 1100 – 1300 parova.

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Gnej Pompej Veliki (suprug Klaudije Antonije)

**Gnej Pompej Veliki** (, umro 47. g. n.e. ) bio je rimski plemić koji je živeo u 1. veku nove ere i ne treba ga mešati s njegovim imenjakom i članom prvog trijumvirata, Pompejem Velikim. Roditelji su mu, najverovatnije, bili Marko Licinije Kras Frugi, konzul 27. godine, i Skribonija, koja je bila kći Lucija Skribonija Libona, konzula 16. godine, i Kornelije Pompeje, kćeri Pompeje Velike, koja je, pak, bila kći trijumvira Pompeja.

Prema biografu Svetoniju, Pompej je pripadao patricijskoj porodici koja je spadala među najdrevnije u Rimu. Po očevoj strani pripadao je rodu Licinija, ali u doba carstva ljudi patricijskog staleža često su se znali odreći očevih imena i uzeti imena majčinih predaka.

Pompejevi deda i baka s majčine strane bili su direktni potomci Pompeje Velike, kćerke trijumvira Pompeja iz njegovog trećeg braka, sa Mucijom Tercijom. S očeve strane deda mu je bio konzul i provincijski namesnik Marko Licinije Kras Dives. Ovaj je Kras, pak, bio adoptivni sin konzula i vojnog zapovednika Marka Licinija Krasa, unuka trijumvira Marka Licinija Krasa.

Malo se zna o životu Pompeja Velikog. Tokom vladavine Kaligule (37‒41), ovaj car, ljubomoran na njegovo viskozvučno ime, zabranio mu je da koristi *[[Rimska imena|cognomen]]* "Veliki" *(Magnus)*. Kad je 41. godine Kaligula ubijen i na presto stupio Klaudije, novi mu je car 43. godine vratio taj *cognomen* kao svadbeni dar na dan Pompejevog venčanja s Klaudijom Antonijom, carevom kćerkom, koju mu je rodila Elija Petina.

Kad je car Klaudije zauzeo Britaniju i tamo osnovao rimsku provinciju, Pompeja je poslao u senat da zvanično objavi osvajanje Britanije. Prema Svetoniju, umro je 47. godine podlegavši ranama koje je zadobio dok je ležao u krevetu s jednim svojim miljenikom. Kasije Dion kaže da je njegovo ubistvo naredila carica Mesalina, supruga Klaudijeva, koja se plašila da će Pompej, zahvaljujući svojoj blistavoj karijeri i plemenitom poreklu, biti mogući pretendent na carski presto i tako se suprotstaviti njenom i Klaudijevom sinu Britaniku. S Pompejem su pogubljeni i njegovi roditelji. Nakon Pompejeve smrti Antonija se udala za Fausta Kornelija Sulu Feliksa, polubrata Mesalininim, kako bi osnažila krvnu lozu julijevsko-klaudijevske dinastije. Pompej i Antonija nisu imali dece.

Pompejevi posmrtni ostaci bili su položeni u grobnicu Licinijevaca-Kalpurnijevaca *(Licinii Calpurnii)*, smeštenu na Salarijskom putu. Na urni je bio urezan natpis:

:"Ovde leži Gnej Pompej Veliki, sin Krasov, pontifik, kvestor cara Tiberija Klaudija Cezara Avgusta Germanika, njegov svekar".

Seneka Mlađi u svojoj satiri *[[Šala o Klaudijevoj smrti]]* optužuje Klaudija za Pompejevo ubistvo.

## Reference

## Literatura
*
*
Crna roda

**Crna roda** () je pored bijele rode (*Ciconia ciconia*) jedina vrsta iz porodice roda (*Ciconiidae*) koja se gnijezdi u Evropi.

Neznantno je manja od bijele rode. Glava, vrat, gornji dio tijela i prsiju im pokriva crno perje s metalnim, ovisno o kutu svjetla zelenkastim, purpurnim ili čak bakrenastim odsjajem. Samo prsa, trbuh, donji dio krila neposredno uz tijelo i donji dio repa su im bijeli. Kljun ovih roda je dugačak i kod ženki ravan, dok se kljun mužjaka čini neznatno savijen uvis. U vrijeme parenja svadbeno ruho odrasle ptice su živo crveni kljun i noge, koje su inače smeđkaste do zagasito tamno crvene. Na svojim dugim nogama ima plivače kožice, kao i bijela roda. 

Plaha je, i nikada ne živi u koloniji. Hrani se ribama, raznim vodozemcima (žabe), kukcima, i sitnim sisavcima. Na jajima sjede oba roditelja i brinu o mladima. Prilično je rijetka.

Populacije koje žive u Evropi su selice (iznimka su većina populacija koje žive na Pirenejskom poluotoku), dok su populacije koje žive u južnim dijelovima Afrike stanarice.

## Vanjske veze
*Slika 
;Ostali projekti
Stratifikacija

**Stratifikacija** općenito označava taloženje slojeva i rabi se u različitim područjima s različitim značenjima:
* stratifikacija (arheologija)
* stratifikacija (sociologija)
* stratifikacija (botanika)
* stratifikacija (geologija)
* stratifikacija (voda)
* stratifikacija (informatika)
* stratifikacija (matematika)
* stratifikacija (medicina)
* stratifikacija (muzika)
* stratifikacija (ekologija)
* stratifikacija (fizika)
* stratifikacija (epidemiologija)
Henry Mladi

**Henry (Mladi kralj)** zvan i **Henry Fitzhenry** (London, 28. februar 1155. - Zamak Martel, Lot 11. jun 1183.), formalno je bio od 1170. do 1183. vladar Kraljevine Engleske, Normandije i 
Anjoua, iako je u tom razdoblju zapravo vladao njegov otac Henry II iz Dinastije Plantagenet.

## Biografija
Henry je rođen kao drugi sin u braku kralja Henrya II i Eleanor od Akvitanije. Nakon što mu je 1156. umro stariji brat William, proglašen je nasljednikom na tron Kraljevine Engleske, Normandije i Anjoua.

Otac ga je u dobi od samo tri godine - 1158. zaručio sa kćerkom francuskog kralja Louisa VII - Margaret. Brak je dogovoren uz uvjet da Margaret kao miraz dobije Vexin, u to vrijeme granično područje između Normandije (kojom je tad vladala Engleska) i Francuske. 
Otac Henry iskoristio je trenutak kad je papa Aleksandar III bio pritisnut brojnim političkim problemima, pa je tako dobio papinu privolu za taj brak, pa su djeca vjenčana 1160.

Deset godina kasnije još uvijek maloljetni Henry je 14. juna 1170. okrunjen za kralja, kao suvladar svog oca u Westminsterskooj opatiji a ceremonijal je vodio Roger Nadbiskup Yorka a ne kao što bi trebalo viši prelat - Nadbiskup Canterburyja. Zbog tog se pogoršao spor koji je ionako tinjao između Thomasa Becketa i Henrya II, koji je završio Beckettovim ubojstvom šest mjeseci kasnije.

Henry, Mlađi ponovno je okrunjen dvije godine kasnije - 27. augusta 1172. ovaj put sa ženom Margaret, ali ni nakon tog nije dobio neke veće ovlasti u vođenju zemlje.

Zajedno s majkom i braćom Richardom (budući kralj Richard I.) i Geoffreyem, poveo je 1173. bunu protiv oca, u kojoj zamalo da nisu uspjeli.
Otac mu je oprostio sudjelovanje u toj buni, ali je on  i nadalje rovario protiv njega udruživši se Louisom VII. 
Od 1182. do 1183 zaratio je sa bratom Richardom oko prevlasti nad Poitouom. Umro u jeku tih borbi od dizenterije, upravo u jeku priprema za novi napad na Richarda.

Mladi kralj Henry bio je prilično obljubljen kod stanovnika Le Mansa i Rouena, i ostalim majčinim nasljednim zemljama, pa su oni skoro 
zaratili zbog nad njegova leša kog su namjeravali dostojno pokopati. Lokalni trubaduri među kojima je bio i Bertran de Born još su dugo vremena naricali za svojim mladim kraljem.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Henry The Young King'' na portalu Encyclopædia Britannica
Univerzitet u Zimbabveu

**Sveučilište Zimbabvea** () je javno sveučilište u Zimbabveu. Osnovano 1952, sveučilište je najstarija i najveća visokoobrazovna institucija u državi. Institucija je osnovana u okviru specijalne suradnje sa Sveučilištem u Londonu i radni jezik na njoj je engleski. Institucija je bila meta kritika zbog dodjeljivanja akademski neutemeljenih zvanja članovima režima Roberta Mugabea.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica
Chianti (masiv)

**Chianti** (talijanski: *Colline del Chianti*, ili *Monti del Chianti*) je kratki planinski masiv koji se prostire po sredini Toskane, preko provincija Arezzo, Firenca i Siena.

## Geografija
Masiv se proteže od kotline rijeke Arno na jugu (Provincija Firenca) do kotline rijeke Ombrone na sjeveru (Provincija Siena).

Najviši vrh tog niskog brežuljkastog masiva dugog dvadesetak kilometara je San Michele visok 893 metara. 

Samo ime Chianti je etrurskog porijekla, po njihovim natpisima se pojavljuje kao **Clanti**, a današnje ime počelo se upotrebljavati od 8. vijeka kad su se sela po brdima udružila u obrambeni savez poznat pod imenom *Lega del Chianti*. 

Nekad su brda Chiantija bila obrasla šumom i pašnjacima, a danas se po njihovim obroncima uglavnom prostiru vinogradi, jer je taj kraj danas poznat po crnom vinu Chianti.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Chianti'' na portalu Enciklopedia Treccani
Ribogojstvo

**Ribogojstvo** je uzgoja riba koji uključuje umjetno mriješćenje, uzgoj mlađa, pretkonzumne i konzumne ribe, te ribljih matica. Cilj ove privredne grane je u što boljim uvjetima proizvesti što veću količinu kvalitetne ribe za ljudsku hranu. Riba se uzgaja u ribogojilištima koji su obično zatvoreni ribnjaci, lokve, bazeni, ili u kavezu u rijeci, jezeru ili u moru. U toplovodnim ribnjacima se u vidu akvakulture najčešće uzgajaju srebrni i pjegavi šaran, bijeli amur, som, smuđ i štuka, a u hladnovodnim ribnjacima uzgajaju se pastrvke od kojih je najprikladnija kalifornijska pastrva. U moru se u vidu marikulture u plutajućim kavezima od riba najčešće uzgajaju tuna, lubin, komarča, pastrmka i srebreni losos. Ribe se intenzvno hrane dok ne narastu do neke određene dužine ili mase, nakon čega se vade iz ribogojilišta, zamrzavaju i plasiraju na tržište, ili se prerađivaju na neki drugi način.

## Povezano
* Ribarstvo

## Vanjske veze

* Hrvatska enciklopedija (LZMK): ''Ribogojstvo''
Ribari (razvrstavanje)

**Ribari** mogu biti:

* Ribari, ljudi koji se bave ribolovom i uglavnom od toga žive
* Ribari (ptice), porodica ptica ()

ili:

* Ribari (Šabac), u opštini Šabac, Republika Srbija
* Ribari (Brus), naselje u opštini Brus, Rasinski okrug, Republika Srbija
* Ribari (Konjic), naselje u opštini Konjic, Federacija Bosne i Hercegovine, BiH
* Ribari (Karlovac), naselje u sastavu grada Karlovca, Kordun, Republika Hrvatska
Asparagaceae

***Asparagaceae*** (šparogovke) su biljna porodica jednosupnica iz reda šparogolikih (*[[Asparagales]]*). Obuhvaća brojne rodove i vrste unutar 8 potporodica. I porodica i red dobili su ime po rodu Asparagus s vrstom (šparoga).

## Potporodice
Danas se porodica dijeli na 8 potporodica
* Agavoideae Herbert
* Anthericoideae J. Agardh 
* Aphyllanthoideae Lindley 
* Asparagoideae Burmeister 
* Brodiaeoideae Traub 
* Herrerioideae Kunth 
* Lomandroideae Thorne i Reveal 
* Nolinoideae Burnett 

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Ontogenija

Ne miješati sa:

**Ontogenija** 
(grč. ὄντος – *ontos* = prisutan,  particip jednine od εἶναι = *biti*; sufiks *-genija* opisuje genezu, "način nastanka") je **nauka** 
o ontogenezi. Proučava **proces** razvoja organizma, od nastanka do smrti ili, po nekim definicijama, od rođenja do pune zrelosti. U svakom slučaju, uz nerazumijevanje odnosa između pojmova filogeneza i filogenija, brkanje pojmova ontogeneza i ontogenija spada među najčešće pogrešne interpretacije u izvorima informacija iz oblasti biologije.
## Izvori

## Povezano
*Ontogeneza
*Filogeneza
*Filogenija
*Embriologija
*Evolucija
Marie François Sadi Carnot

**Marie François Sadi Carnot** (Limoges, 11. kolovoza 1837. – Lyon, 25. lipnja 1894.) je bio francuski inženjer i političar koji je od 1887. godine pa do atentata 1894. godine obnašao dužnost petog predsjednika Francuske. Carnot je ustao zabilježen u povijesti kao prvi francuski predsjednik ubijen u atentatu.

Rođen u Limogesu 1837. godine, Carnot je bio potomak poznate političke obitelji u Francuskoj. Njegov otac, Hippolyte Carnot, bio je ljevičarski zastupnik u parlamentu i oštar protivnik Julske Monarhije, dok je njegov djed Lazare Carnot bio jedna od ključnih osoba Francuske revolucije. Školovao se za inženjera na *[[École polytechnique]]*, a onda i na *[[École nationale des ponts et chaussées]]*. Nakon što je u Annecyju bio vladin inženjer, Carnot je izabran za komesara u Normandiji sa zadatkom da organizira otpor tokom Francusko-pruskog rata. Nakon kratkog mandata na mjestu prefekta departmana Seine-Inférieure, izabran je u Zastupnički dom u departmenu Côte-d'Or. Kao član kluba lijevo orijentiranih republikanaca, Carnot se koncentrirao na probleme vezane uz javne radove i razvoj željezničke mreže.

U listopadu 1878. postaje niži tajnik zadužen za javne radove, a od 1880. vodi istoimeno ministarstvo. U travnju 1885. izabran je za potpredsjednika Zastupničkog doma dok je istovremeno služio kao ministar financija. Godine 1887., Sadi Carnot je izabran za predsjednika Republike bez da je aktivno aspirirao prema toj poziciji.

Carnotovo predsjedništvo blo je mahom obilježeno problemima. Svakako najzvučniji problem bila je afera Boulanger, a tu su bili i problemi s radnicima, Panamski skandali i rastući utjecaj i prisutnost anarhista. Ipak, Carnot je tokom sedam godina mandata uspio zadržati popularnost na tolikoj razini da mu čak ni deset vlada koje su se izmijenile za njegova mandata nisu naštetile. Upravo ga je ta popularnost koštala života. Naime, dok je 24. lipnja 1894. držao govor na javnom banketu u Lyonu, u kojem je implicirao kako nema namjeru natjecati se za reizbor, na njega je nožen nasrnuo talijanski anarhist Sante Geronimo Caserio. Carnot je podlegao ozljedama i umro netom poslije ponoći, 25. lipnja 1894. godine. Bio je tako prvi francuski predsjednik ubijen u atentatu.

Atentat na voljenog predsjednika izazvao je šok i val tuge diljem zemlje. Carnot je pokopan 1. srpnja 1894. godine u Panthéonu s najvišim državnim počastima. Caserio je ubojstvo predsjednika nazvao političkim činom te je konačno pogubljen 16. kolovoza 1894. godine u Lyonu.
Boraginaceae

***Boraginaceae*** (boražinovke) su jedina biljna porodica iz reda *[[Boraginales]]* odnosno razreda *[[Rosopsida]]*. Porodica je dobila ime po najvažnijem rodu *[[Borago]]* u koju pripada među ostalima i boražina. Boraginaceae uključuje šest potporodica.

Na popisu ove porodice 18 vrsta navodi se kao ugrožene i tri kao invazivne.

Ugrožene vrste
* Amsinckia marginata (kritično)
* Anchusa crispa
* Bourreria velutina 
* Cordia correae
* Cordia leslieae (kritično)
* Cordia protracta 
* Cordia rosei
* Cordia urticacea (kritično)
* Echium acanthocarpum (kritično)
* Echium handiense (kritično)
* Echium pininana 
* Echium valentinum
* Ehretia glandulosissima
* Solenanthus albanicus
* Solenanthus reverchonii (kritično)
* Tournefortia obtusiflora (kritično)
* Varronia rupicola (kritično)
* Varronia wagnerorum (kritično)

Invazivne vrste
* Cynoglossum officinale
* Heliotropium curassavicum
* Heliotropium angiospermum

## Potporodice
* Boraginoideae Arnott
* Cordioideae Link
* Ehretioideae Arnott
* Heliotropioideae Arnott
* Hydrophylloideae Burnett
* Lennooideae Craven

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
FK Željezničar Doboj

**Fudbalski klub Željezničar** je fudbalski klub iz Doboja koji se takmiči u Regionalnoj ligi Republike Srpske grupa Centar.

## Uspjesi

* '''Regionalna liga Republike Srpske - Centar
** Osvajač (1): 2014/15

## Historija
Željezničar je osnovan 1933. u tadašnjoj Kraljevini Jugoslaviji. Takmičio se u četvrt finalu Kupa Jugoslavije 1985/86. Na kraju sezone 2009/10. je ispao iz Druge lige Republike Srpske grupa Zapad.

## Navijači
Željezničarevi navijači se nazivaju Poskoci.

## Povezano
* Fudbalski savez Republike Srpske
* http://fkzeljeznicar.info/ 
* https://www.facebook.com/zeljeznicar.doboj.7?fref=ts FK Željezničar na Facebooku

## Reference

## Izvori
* РС-Спорт: Фудбалски „Титаници“ Републике Српске - други део, 31.05.2011. 
* РС-Спорт: Регионална лига Републике Српске — Центар 2010/11.
Liliaceae

**Liliaceae** (ljiljanke ili ljiljanovke) velika su porodica jednosupnica iz reda ljiljanolikih (*Liliales*) s približno 250 rodova i oko 3000 vrsta raširenih u svim područjima Zemlje koje su najčešće višegodišnje zeleni s podzemnim stabljikama, rjeđe grmovi ili drveće. 

## Izgled
Imaju pravilne, dvospolne, često živo obojene cvjetove. Cvjetovi većinom imaju po 6 latica i 6 prašnika. Podzemne stabljike razvijene i sadrže hranjive tvari. Plodovi su tobolci ili bobe. Listovi su obično dugački s usporednim provodnim žilama. Neke su vrste otrovne, neke ljekovite, a neke se uzgajaju za ukras.

## Rodovi
Popis sadrži i rodove koji su nekada smatrani dijelom porodice ljiljana, s njihovim trenutnim statusom u klasifikaciji. U zagradi je data porodica kojoj pripadaju u APG II sistemu klasifikacije:

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Dvoliskovice

**Dvoliskovice** (), biljna porodica iz reda *[[Zygophyllales]]*. Trenutno se sastoji od pet potporodica i roda *Izozogia*.

## Potporodice
* Larreoideae Sheahan & Chase
** Bulnesia Gay 
** Guaiacum L. 
** Larrea Cav. 
** Metharme Phil. ex Engl.
** Pintoa Gay
** Plectrocarpa Gillies ex Hook. & Arn.
**Porlieria Ruiz & Pav. 
* Morkillioideae Rose & J. H. Painter
** Morkillia Rose & Painter
** Sericodes A. Gray
** Viscainoa Greene 
* Seetzenioideae Sheahan & Chase
** Seetzenia R. Br. ex Decne. 
* Tribuloideae D. H. Porter
** Balanites Delile 
** Kallstroemia Scop. 
** Kelleronia Schinz
** Neoluederitzia Schinz
** Sisyndite E. Mey. ex Sond.
** Tribulopis R. Br.
** Tribulus L. 
* Zygophylloideae 
** Augea Thunb.
** Fagonia L.
** Tetraena Maxim.
** Zygophyllum L. 

## Rod
* Izozogia G. Navarro
Zygophyllales

**Zygophyllales** je nedavno osnovani biljni red u koji su svrstane porodice *[[Krameriaceae]]* i *[[Zygophyllaceae]]*. Taksonomijski klasifikacijski sistem Cronquist klasificirao je porodicu Zygophyllaceae u red *[[Sapindales]]*, a Krameriaceae u *[[Polygalales]]*.

## Izvori
Sante Geronimo Caserio

**Sante Geronimo Caserio** (Motta Visconti, 8. rujna 1873. – Lyon, 16. kolovoza 1894.) je bio talijanski anarhist najpoznatiji po tome što je 24. lipnja 1894. u atentatu smrtno izbo francuskog predsjednika Sadija Carnota.

Caserio je rođen 1873. godine u lombardskom mjestu Motta Visconti. Dana 24. lipnja 1894., Caserio je nožem izbo Sadija Carnota tokom banketa u Lyonu. Bila je to osveta za pogubljene anarhiste Augustea Vaillanta i Émilea Henryja, koji su ranije tegodine izvršili terorističke napade. Nakon hapšenja, Caserio je detaljno opisao okolnosti atentata, opisavši pritom kako je zabio nož u predsjednikova prsa. Carnot je umro 25. lipnja 1894. godine.

Nakon suđenja i žalbi, smrtna kazna je potvrđena 14. kolovoza. Caserio je giljotiniran 16. kolovoza 1894. godine u Lyonu, u 5:00 ujutro. Prije pogubljenja, izjavio je: "*Coraggio cugini—evviva l'anarchia!*" (srpskohrvatski: "*Hrabro rođaci—živjela anarhija!*").
Likurgija

***Likurgija*** (, *Lykoúrgeia*) naslov je izgubljene dramske tetralogije atinskog tragičkog pesnika Eshila, u kojoj se obrađivao sukob Tračanina Likurga s Dionisom i njegove posledice. Od četiri dramska komada koja su činila *Likurgiju* sačvani su samo oskudni fragmenti u citatima drugih antičkih pisaca, pa se rekonstrukcija njihove sadržine temelji samo na pretpostavkama. U tragediji ***[[Edonci]]*** (, *Ēdōnoí*), verovatnije se opisivao Dionisov dolazak u Trakiju, gde je kralj Likurg pokušao da zabrani kult novog boga. Druga tragedija, ***[[Menade|Basaride]]*** (, *Bassarídes*), navodno je opisivala kako su Orfeja ubile Tračanke u Dionisovoj pratnju. O trećoj tragediji, ***Mladići*** (, *Neaniskoí*), zna se vrlo malo, ali Martin Litchfield West pretpostavlja da se završavala prihvatanjem Dionisovog kulta u Trakiji. Satirska igra nazvana je ***Likurg*** (, *Lykoûrgos*) po imenu tračkog kralja i možda se bavila njegovim pokušajem da pripitomi satire, civilizuje njihovu divlju prirodu i prisili ih da na njegovim gozbama nastupaju "ne u čast Dionisa, nego u čast njega i Aresa".

## Reference

## Literatura
* 
* 
*
Sukob leve i desne frakcije u KPJ

**Sukob leve i desne frakcije** je tokom čitavog perioda 1920-ih godinama potresao Komunističku partiju Jugoslavije.

Borbe između "levice" i "desnice" su prvenstveno vođenje oko "nacionalnog pitanja" u Jugoslaviji.

Đuro Cvijić je bio vođa "leve frakcije" u KPJ, dok je dr Sima Marković bio vođa desne.

## Hronologija
### Osma zagrebačka konferencija

1928. godine je održana Osma zagrebačka mjesna konferencija KPJ, na kojoj je inicijativu preuzela takozvana anti-frakcijska linija, koju su vodili Đuro Đaković, Blagoje Parović i Josip Broz. Sa zagrebačke konferencije je upućen apel Kominterni, kako bi svojim autoritetom uticala na nestanak frakcionaštva.

### Otvoreno pismo Kominterne članovima KPJ

Izvršni komitet Kominterne je u travnju 1928. godine sazvao savjetovanje rukovodstva KPJ. Savjetovanje je završilo usvajanjem »Otvorenog pisma« članovima KPJ, u kojem se kaže i ovo:

Odlukom Kominterne formirano je privremeno rukovodstvo KPJ, s Filipom Filipovićem, Đurom Đakovićem, i drugima, koje ostvaruje »Otvoreno pismo« i priprema Četvrti kongres KPJ. Na sastanku Biroa CK KPJ, 20. lipnja 1928. godine, Jovan Mališić je izabran za jednog od članova Zagraničnog biroa, koji je imao ulogu da zamjenjuje ilegalno partijsko rukovodstvo u zemlji. Radio je na planu rada CK KPJ, a bio je i na čelu moskovske grupe jugoslavenskih studenata koja je nastojala preuzeti rukovođenje Partijom.

### Drezdenski kongres KPJ

Kominterna je poslala na Četvrti kongres KPJ u Drezdenu šefa italijanske partije Palmira Toljatija da postavi novo rukovodstvo KPJ na čelu sa radničkim aktivistom Đurom Đakovićem.

Drezdenski kongres održan od 6. do 12. novembra 1928. godine je osudio levu i desnu frakciju, a u CK su izabrani ljudi koji nisu bili angažovani u frakcijskim borbama. Za političkog sekretara izabran je Jovan Martinović, a Đuro Đaković za organizacionog sekretara Partije. Iz novog rukovodstva su isključeni vođa desne frakcije Sima Marković i vođa leve frakcije Đuro Cvijić.

## Tumačenja

Funkcioner Kominterne Georgi Dimitrov je povodom frakcijske borbe u KPJ konstatirao da je »rukovodeći aparat Partije praktički bio rascjepljen na dva dijela, opirući se na dvije točke — gradove X i Z (Beograd i Zagreb), koje su se nalazile u međusobnoj borbi.«

Drugi funkcionar Kominteme Henrich Hemele je ocenio: 

Šef italijanskih komunista Palmiro Toljati i delegat Kominterne je na IV kongresu KPJ U Drezdenu, nastupajući protiv gledišta Sime Markovića ("broja 1"), rekao:

## Izvori

## Povezano
* Komunistička partija Jugoslavije
* Otvoreno pismo Kominterne članovima KPJ
Chlorophyta

**Chlorophyta** (neformalno klorofiti ili hlorofiti) je divizija zelenih algi koja uključuje oko 8000 vrsta većinom fotosintetičkih eukariota. Ova divizija sadrži i jednoćelijske i višećelijske vrste koje žive u svježim vodama, morskim vodama, a neke vrste su adaptirane na šarolike životne uslove. Žive pretežno zakačene na kamenje ili drveće. Neke vrste su razvile i simbiozu sa nekim protozoama, spužvama i žarnjacima.

## Klase
* Klasa Bryopsidophyceae, Bessey
* Klasa Chlorophyceae, Wille
* Klasa Pedinophyceae, Moestrup
* Klasa Pleurastrophyceae, Mattox & K. D. Stewart
* Klasa Prasinophyceae, T. A. Chr. ex Ø. Moestrup & J. Throndsen 
* Klasa Trebouxiophyceae, T. Friedl
* Klasa Ulvophyceae, K. R. Mattox & K. D. Stewart
* Klasa Caryopoceae, Jerry''

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Polygonaceae

**Polygonaceae** (familija troskota, dvornikovke ili dvornici) je familija dikotiledonih biljaka iz reda Caryophyllales. Obuhvata 43 roda sa preko 1000 vrsta. Familija je kosmopolitski rasprostranjenja, sa izuzetkom Sahare i Indomalajske oblasti. Familija je nazvana po tipskom rodu troskota, *[[Polygonum]]*, čiji bi naziv značio mnogokolenast, što implicira na naduvene i izražene čvorove (noduse) na stablima većeg dela vrsta ove familije.

## Opis
Biljke iz familije troskota su zeljaste ili drvenaste biljke, najčešće višegodišnje. Ponekad su po životnoj formi lijane ili fanerofite (žbunovi ili drveće). Stablo je kolenasto člankovito. Listovi su naizmenično raspoređeni na stablu, ili u retkim slučajevima pršljenasto, sa zaliscima koji su srasli u kožast rukavac (ohreu). Fotosintetička funkcija je kod nekih vrsta izmeštena u stablo (kladodije).

Aktinomorfni triciklični cvetovi grupisani su u grozdaste ili cimozne cvasti. Cvetni omotač (perijant) je prost, sastavljen iz 3–6 listića (valve) koji su najčešće zelene boje. Prašnika je 3–9, unutrašnji prašnici nose nektarije. Tučak je najčešće sastavljen 3 oplodna listića, koji su srasli u jednooki natcvetni plodnik. Semeni zametak je ortotropan do anatropan, unitegmičan i krasinucelatan. Placentacija semenog zametka je bazalna. Razvoj embrionske kesice je *Polygonum*–tipa.

Cvetovi su najčešće hermafroditni, a ređe jednopolni. Biljke su koseksualne hermafroditnih cvetova, jednodome ili dvodome. Oprašivanje se vrši vetrom (anemofilija) ili insektima (entomofilija).

Plod je jednosemena, trostrana ili dvostrana orašica ili ahenija, ponekad obavijena sočnim cvetnim omotačem ili cvetnom ložom. Seme je sa brašnavim (skrobnim) endospermom i perispermom.

## Značaj familije

Pojedine vrste iz ove familije uzgajaju se kao jestive biljke (heljda, rabarbara, zelje), ili koriste kao samonikle jestive biljke (kiseljak (biljka), divlje zelje). Rizomi vrsta *[[Rheum officinale]]* i *Bistorta officinalis* (*Polygonum bistorta*) koriste se u medicini. Čovek je zbog lepog izgleda kultivisao nekoliko vrsta koje se danas uzgajaju kao ukrasne biljke.

Najveći ekonomski značaj biljaka iz ove familije je kao korova u usevima. Takođe, vrsta *Reynoutria japonica* kao izrazito kompetitivna invazivna vrsta narušava prirodne ekosisteme Evrope.

## Sistematika
Familija Polygonaceae obuhvata sledeće rodove:

## Filogenija
Fosilni ostaci familije Polygonaceae poznati su iz eocena. Smatra se da postoje dve evolutivne linije u familiji, jedna koja obuhvata zeljaste biljke (potfamilija Polygonoideae) i druga koja obuhvata drvenaste biljke (potfamilija Eriogonoideae s. l.). Rodovi *[[Afrobrunnichia]]* Hutch. & Dalziel i *[[Symmeria]]* Benth. su prema podacima molekularnofilogenetskih istraživanja smešteni u osnovi ovih velikih evolutivnih linija, te se rod *[[Symmeria]]* ponekad izdvaja u zasebnu potfamiliju *Symmerioideae*.

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Ranunculales

**Žabnjakolike** (), biljni red od sedam porodica u razredu *Rosopsida*. Ime dobiva po rodu žabnjaka ili *Ranunculus* i porodici *Ranunculaceae* (žabnjakovke). Ostale porodce koje su tu zastupljene su *[[Berberidaceae]]* Juss., *[[Circaeasteraceae]]* Kuntze ex Hutch., *[[Eupteleaceae]]* Van Tiegh., *[[Lardizabalaceae]]* Decne, *[[Menispermaceae]]* Juss. i Papaveraceae Juss.. Godine 2011. otkriveni fosil (star 125 mil. godina) nazvan od naučnika *[[Leefructus mirus]]* čini se za sada da je najstariji poznati predstavnik ove porodice

## Sinonimi
* Berberidales Dumortier
* Eupteleales Reveal
* Fumariales Link
* Glaucidiales Reveal
* Helleborales Nakai
* Hydrastidales Takhtajan
* Lardizabalales Loconte
* Menispermales Bromhead
* Nandinales Doweld
* Papaverales Dumortier

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Fumariaceae

**Fumariaceae** (dimnjače) je latinski naziv porodice skrivenosjemenica, koja uključuje 15 – 20 rodova zeljastih biljaka s oko 450 vrsta. Najpoznatiji i nominotipski rod je dimnjača (*Fumaria*), po kojoj se cijela porodica naziva porodicom dimnjačȃ. Poznati predstavnici su i mlađe (*Corydalis*) i djevojačka srca (*Lamprocapnos*).

## Sistematika i taksonomski status
Porodicu *Fumariaceae* kao zasebnu tradicionalno prepoznaje većina istraživača (poput Kronkvista). Moderna istraživanja filogenetskih odnosa u porodici, kao i odnosa čitave porodice sa srodnim grupama, ukazala su na veliku srodnost sa porodicom bulki (*[[Papaveraceae]]*). Zbog toga se sve češće porodica dimnjača svodi na potporodicu (*[[Fumarioideae]]*) u okviru *Papaveraceae*.

## Rodovi
Postoji 20 rodova:

## Galerija


Datoteka:Dicentra-spectabilis.jpg|*Dicentra* ili *[[Lamprocapnos spectabilis]]*
Datoteka:Dicentra_formosa_6751.JPG|*[[Dicentra formosa]]*
Datoteka:Corydalis_lutea_ENBLA01.jpeg|*Corydalis* ili *[[Pseudofumaria lutea]]*
Datoteka:Corydalis_solida_240406a.jpg|*[[Corydalis solida]]*
Datoteka:Capnoides_sempervirens1.JPG|*Corydalis* ili *[[Capnoides sempervirens]]*
Datoteka:Dicentra_chrysantha_2004-05-17.jpg|*Dicentra* ili *[[Ehrendorferia chrysantha]]*
Datoteka:Hypecoum_imberbe_M_1.jpg|*Hypecoum imberbe*
Datoteka:Sarcocapnos_enneaphylla_saetabensis.jpg|*[[Sarcocapnos]] enneaphylla subsp. saetabensis*



## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti