Komitet javnog spasa

**Komitet javnog spasa** (francuski: *Comité de salut public*) bila je *de facto* izvršna vlast u Prvoj Republici tokom Jakobinske diktature, jednom od perioda Francuske revolucije. Komitet javnog spasa osnovan je u ožujku 1793. godine i ponovo restrukturiran u srpnju 1793. godine. Komitet javnog spasa naslijedio je dotadašnji Komitet opće obrane (formiran u siječnju 1793.) i preuzeo je ulogu zaštitnika novonastale republike od vanjskih napada i unutrašnjih nemira. Kao ratna mjera, Komitet je – izvorno sasatavljen od devet, kasnije od dvanaest članova – dobio široke vojne, sudske i legislativne ovlasti. Komitet je izvorno formiran kao upravno tijelo koje bi nadgledalo i poticalo rad izvršnih tijela Konventa i ministara imenovanih od strane Konventa. Kada se Komitet odlučio suočiti s opasnošću koalicije europskih zemalja i kontrarevolucionarnih snaga, postao je sve moćniji i moćniji.

U srpnju 1793., nakon poraza umjerenih republikanaca (Žirondinaca) u Konventu, prominentni Jakobinci – Maximilien Robespierre, Saint-Just i Georges Danton – postaju članovi Komiteta. Moć Komiteta bila je na vrhuncu između kolovoza 1793. i srpnja 1794., kada je predsjednik bio Robespierre. U prosincu 1793., Konvent je formalno prenio izvršne ovlasti na Komitet, a Robespierre je *de facto* uveo diktaturu.

Robespierre i Komiter doživljavaju svoj krah u srpnju 1794. godine, kada dolazi do reakcije na jakobinski teror. Robespierre je pogubljen, a Termidorska revolucija dovela je do konačnog kraha Komiteta javnoga spasa, koji je 1795. godine konačno i ukinut.

## Sastav

Komitet je izvorno imao devet članova koje je izabrao Nacionalni konvent na jednomjesečni mandat, s tim da nisu postojala ograničenja u broju mandata. Prvi članovi prisegli su 6. travnja 1793., a oni su, redom izbora:

* Bertrand Barère de Vieuzac, zastupnik za Hautes-Pyrénées (uhapšen, izbjegao giljotinu i pobjegao iz zemlje)
* Jean-François Delmas, zastupnik za Haute-Garonne
* Jean-Jacques Bréard, zastupnik za Charente-Inférieure
* Pierre-Joseph Cambon, zastupnik za Hérault (prisiljen na skrivanje)
* Georges Danton, zastupnik za Pariz (giljotiniran)
* Jean-Antoine Debry, zastupnik za Aisne, kasnije ga zamijenio Robert Lindet, zastupnik za Eure nakon ostavke
* Louis-Bernard Guyton-Morveau, zastupnik za Côte d'Or
* Jean-Baptiste Treilhard, zastupnik za Seine-at-Oise
* Jean-François Delacroix, zastupnik za Eure-at-Loir (giljotiniran)

Nakon što je 27. srpnja 1793. Robespierre izabran u Komitet, isti je povećao broj članova s devet na dvanaest.

* Maximilien Robespierre, zastupnik za Pariz (giljotiniran)
* Bertrand Barère de Vieuzac, zastupnik za Hautes-Pyrénées (uhapšen)
* Jean-Baptiste Robert Lindet, zastupnik za Eure (denunciran i izveden pred sud)
* André Jeanbon Saint André, zastupnik za Lot (uhapšen, ali pušten)
* Georges Couthon, zastupnik za Puy-at-Dôme (giljotiniran)
* Marie-Jean Hérault de Séchelles, zastupnik za Seine-at-Oise (giljotiniran)
* Pierre-Louis Prieur, zastupnik za Marne
* Louis Antoine Léon de Saint-Just, zastupnik za Aisne  (giljotiniran)
* Lazare Nicolas Marguerite Carnot, zastupnik za Pas-de-Calais
* Claude-Antoine Prieur-Duvernois, zastupnik za Côte-d'Or
* Jacques Nicolas Billaud-Varenne, zastupnik za Pariz (uhapšen i protjeran)
* Jean-Marie Collot d'Herbois, zastupnik za Pariz (arrested and deported)

## Izvori

*Belloc, Hillaire. *Danton: A Study*. New York: Charles Scribner's Sons, 1899.
*Furet, François. *Revolutionary France, 1770-1880*. Oxford: Blackwell Publishing, 1992.
*Palmer, R.R. *Twelve Who Ruled* (1941, )
*Palmer, R.R. "Fifty Years of the Committee of Public Safety,"
*'Journal of Modern History* (1941) 13#3 pp. 375-397 [http://www.jstor.org/stable/1871581 in JSTOR]
*[[Simon Schama|Schama, Simon]]. **. New York: Alfred A. Knopf, 1989.
*[[Ruth Scurr|Scurr, Ruth]]. *Fatal Purity: Robespierre and the French Revolution''. New York: Owl Books, 2006.