open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sasak

**Sasak** je naziv za etničku grupu koja živi na indonežanskom otoku Lombok.

Sasaci govore jezikom koji pripada zapadnoj grani austronezijskih jezika. Po kulturi i rasnim obilježjima su prilično slični Balijcima.

Sasaka ima oko 2,6 miliona. Tokom 16. i 17. vijeka su prešli na islam, te su danas uglavnom muslimani, uz manji broj tradicionalnih animista. Verzija islama koju Sasaci ispovijedaju se zove Wektu Lima i sadrži obvezu molitve pet puta dnevno.

Govore sasačkim jezikom.
Makasari

**Makasari** je naziv za etničku grupu po kojoj je nazvan Makassar, glavni grad indonežanske provincije Južni Sulawesi, smješten na otoku Sulawesi.

Ima ih oko 2 miliona, i po vjeri su uglavnom muslimani.

Makasari su poznati po tome što su, uz vlastiti makasarski jezik, koji pripada austronezijskoj porodici jezika, razvili i vlastito makasarsko pismo, poznato pod nazivom **Lontara**. Na tom pismu je stvorena epska književnost koja bilježi makasarsku historiju prije prijelaza na islam.

## Vanjske veze
* Makassar People Profile
Ačeh (narod)

**Ačeh**, **Aćeh**, **Aceh** ili Aće, je naziv za etničku grupu koja je naziv dobila po oblasti Nanggroe Aceh Darussalam u Indoneziji. Porijeklom su Malajci, ali od Malajaca u Malaji viši rastom i nešto tamnije boje kože. Njihov jezik, koji se zove ačeški, pripada zapadnoj malajsko-polinezijskoj grani austronezijske porodice jezika.

Domovina im se nalazi u najsjevernijem dijelu otoka Sumatra, te je bila poprištem žestokog političkog otpora holandskoj vlasti. Aceh je nekoliko stotina godina uspješno čuvao nezavisnost i njegovi vladari su spriječavali holandske pokušaje kolonizacije.

U prošlosti je narod Ačeh bio prihvatio hinduizam, tragovi čega se mogu vidjeti u njihovoj tradiciji i mnogim riječima Sanskrita u njihovom jeziku. Nakon toga su prešli na islam.

Ačeh su vrijedni i vješti poljoprivrednici, kovači i tkalci. Poznati su i po svojim brodograđevnim vještinama. Društvena organizacija im se temelji na seoskim zajednicama. Žive u kamponzima, koji zajedno stvaraju mukime, okruge koji broje sto ljudi, koji su temelj za sagije.

Narod Aceh već desetljećima pokušava povratiti slobode koje je izgubio stvaranjem nezavisne Indonezije. Indonezija je pod bivšim predsjednikom Sukarnom bitno smanjila prava naroda Aceh i pogazila prethodna obećanja time što je razbila oblast Aceh uvođenjem provincije Sjeverne Sumatre 1950-ih te gazeći tamošnje vjerske slobode. Zbog toga se u Acehu stvorio separatistički Pokret za slobodni Aceh (GAM), koji je godinama vodio gerilski rat protiv vlasti u Jakarti. 

Rat je godine 2005. prekinut, dijelom i zbog katastrofalnog tsunamija koji je krajem 2004. najteže pogodio upravo pokrajinu i narod Aceh, gdje se računa da je poginulo oko 120 tisuća ljudi.

## Povezano
* Ačeški rat

## Vanjske veze
* Ethnologue.com on Aceh language
Michelle Bachelet

**Veronika Mišel Bašle Herja** (*Verónica Michelle Bachelet Jeria* /βeˈɾonika miˈtʃɛl batʃˈlet ˈçeɾja/) (rođena 29. septembra 1951.) je čileanska socijalistička političarka i prva dama na mestu predsednika svoje zemlje. Predsedničku izbornu trku je osvojila pobedivši bisnizmena Sebastijana Pinjeru (*Sebastián Piñera*) sa 53,5% glasova. Biće inaugurisana 11. marta 2006. Mišel Bašle je pre izbora za predsednicu bila na mestu ministrice zdravlja i ministrice odbrane predsednika Rikarda Lagosa (*Ricardo Lagos*).
Gorontalo

Gorontalo je naziv koji se odnosi na:
* indonežansku provinciju na otoku Sulawesi;
* okrug (kneževinu) unutar provincije Gorontalo;
* grad Gorontalo na otoku Sulawesi;
* etničku grupu koja živi u provinciji Gorontalo.
* Independen http://www.gorontalofamily.org
Ana Ivanović

**Ana Ivanović** (Beograd, 6. novembra 1987.), srpska teniserka. Članica je TK Partizan gde radi sa trenerom Zoltanom Puharskim. Profesionalnu karijeru je započela avgusta 2003. Na početku karijere je osvojila turnire u Majorki, Gifi, Fukuoki, Fanuu i Batumi. Pored ovih rezultata, njen najbolji rezultat je osvajanje Grand slama Roland Garros 2008. godine kad je u finalu pobedila ruskinju Dinaru Safinu. Iste godine je postala prva teniserka sveta. 

## Rangiranja na [[Ženska teniska asocijacija|WTA]] listi
* Na kraju 2003: 705. mesto
* Na kraju 2004: 97. mesto
* Pre Otvorenog prvenstva Francuske 2005: 31. mesto
* Posle Otvorenog prvenstva Francuske 2005: 21. mesto
* Trenutni plasman: 2.mesto
* Najbolji plasman: 1. mesto
* Trenutni plasman 2010: 57.mesto

## Turniri

## Vanjske veze

* Internet prezentacija Ane Ivanović.
* News, photos y videos the Ana Ivanovic 
* Srpski teniski portal 

## Video
* Ana proud of Serbia
Bandžari

**Bandžari** je naziv koji se koristi za:
* pleme koje živi u državi Orissa u Indiji.
* etničku grupu koja živi na jugoistoku indonežanskog otoka Borneo.
Bandjari

**Bandžari** ili **Bandjari** je naziv za etničku grupu koja živi na jugoistoku indonežanskog otoka Borneo.

Srodni su Malajcima.
Balijci

**Balijci** (indonež. *Suku Bali*) je naziv za etničku grupu koja je ime dobila po indonežanskom otoku Bali gdje čine većinu.

Porijeklo vode dijelom od proto-malajskih prastanovnika Balija, a dijelom od Javanaca koji su u 16. vijeku emigrirali na Bali nastojeći očuvati svoja hinduistička vjerovanja pred napredovanjem islama. 

Danas ih ima oko 3 miliona. Većinom žive na Baliju, ali značajna zajednica postoji na otoku Lombok.

Po vjeri su uglavnom hinduisti. Postoji manja muslimanska zajednica, ali i veliki broj manjih skupina koja hinduizam ili islam miješaju s tradicionalnim animističkim vjerovanjima, odnosno kršćanstvom.
Bataci

**Bataci** je naziv koji se koristi za dvije etničke grupe koje govore austronezijskim jezicima:
* Batake u Indoneziji;
* Batake u Filipinima.
Bataci (Indonezija)

**Bataci** je naziv zajednički naziv za srodne etničke grupe, jezički bliske Malajcima, koje žive u sjevernom dijelu indonežanskog otoka Sumatre.

Bataci su prije dolaska holandskih kolonijalista uživali reputaciju hrabrih ratnika. U 19. vijeku su naporima luteranskih misionara iz Njemačke prešli na kršćanstvo, i danas njihova crkva poznata pod nazivom *Huria Kristen Batak Protestan* (HKBP) predstavlja najbolje organiziranu i najmnogobrojniju kršćansku zajendicu u Indoneziji. 

Ima ih oko 6 miliona.

Njihovo društvo je organizirano po patrijarhalnim načelima.

## Vanjske veze

* Stablo batačkih jezika, sa Ethnologue.com
Minangkabau

**Minangkabau** je naziv za etničku grupu koja živi u zapadnom dijelu indonežanskog otoka Sumatra.

Minangkabau, srodni Malajcima, se od većine ostalih indonežanskih naroda razlikuju po tome što je njihovo društvo matrilinerano. S vremenom su razvili složeni sistem društvenih pravila poznat kao adat.

Taj je sistem, odnosno njegova nekompatibilnost sa islamom, bio razlogom sukoba unutar Minangkabau naroda početkom 19. vijeka. Pristaše muslimanskog reformskog pokreta, poznatog kao Padri, sukobili su se sa pristašama adata te je tako započeo Padri rat godine 1821. U njega su se umiješali holandski kolonijalisti, koji su porazili Padrije i godine 1837. uspostavili svoju vlast nad Minangkabau područjima.

No taj je događaj natjerao Padrije i sljedbenike adata da se pomire, odnosno da stvore novi sistem koji će biti sinteza adata i islama.

Nakon toga su se Minangkabau počeli isticati kao vješti trgovci, ali i pisci i naučnici. Upravo je među njima bilo jezgro indonežanskog pokreta za nezavisnost od holandske vlasti.

Danas se Minangkabau ističu nastojanjima da indonežansko društvo usklade s načelima islama.

Minangakabaua danas ima oko 8 miliona. Većina živi u Sumatri i u ostalim dijelovima Indonezija, ali značajna zajednica postoji i u Maleziji.

## Vanjske veze

* On Culture's Loom 
* The Carvers of Bukittinggi
Književna kritika

**Književna kritika** je jedna od triju disciplina nauke o književnosti, pored historije književnosti i teorije književnosti; "onaj deo nauke o književnosti koji služi kao spona između književnog dela i čitalaca". Zasniva se na postavkama teorije književnosti (posebno njenih metodoloških disciplina) i estetike, sa ciljem da što dublje otkrije ona značenja i lepote koji se sadrže u pojedinim književnim delima, kako bi se olakšalo čitaocima što potpunije razumevanje i što punije uživanje u njima. Vršeći tu funkciju književna kritika istovremeno ocenjuje književno delo, a i priprema nove činjenice za dalje teoriska uopštavanja teorije književnosti i estetiike.
Bugi

**Bugi** je naziv za nomadski narod srodan Malajcima koji živi u jugozapadnom dijelu indonežanskog otoka Sulawesi.

Ima ih oko 5 miliona.

Uglavnom se bave uzgojem riže, ali su slavu stekli kao vješti pomorci i trgovci. U prošlosti su bili poznati kao neustrašivi ratnici i pirati.

Davno prije dolaska Evropljana su posjećivali obale sjeverne Australije gdje su ostavili traga u životu tamošnjih Aborigina.

U 17. vijeku su prešli na sunitsku varijantu islama, ali su se kod njih još očuvala mnoga tradicionalna animistička vjerovanja.

## Vanjske veze
* The history of Bugis and Makassarese
Miroslav Vuksanović

**Miro Vuksanović** (Krnja Jela, Crna Gora, 4. maj 1944 – Novi Sad, Srbija, 6. februar 2026) bio je književnik i akademik SANU. Objavljuje romane, pripovetke, zapise i poeme.

Dobio je nagrade: *Politikinu* za kratku priču,''Miroslavljevo jevanđelje'', ''Prosvetinu'', ''Oktobarsku'', Borbinu ''Oskar Davičo'', Nagradu *Vukove zadužbine za umetnost*, nagradu ''Svetozar Ćorović'', Nagradu Društva književnika Vojvodine za knjigu godine, Nagradu ''M.Panić Surep'', Vukovu nagradu, Nagradu ''Laza Kostić'' i druge. Dobitnik je NIN-ove nagrade za 2005. god. i Nagrade ''Meša Selimović'' za knjigu godine.

Miro Vuksanović je bio potpredsednik Matice srpske i upravnik Biblioteke Matice srpske u Novom Sadu.

## Bibliografija
* Romani:
** *Kletva Peka Perkova*, 1977, 1978
** *Gradišta*, 1989
** *Daleko bilo*, 1995
** *Semolj gora*, 2000, 2001
** *Točilo*, 2001
** *Kućni krug*, 2003
** *Semolj zemlja*, 2005
* Pripovetke i zapisi:
** *Gorske oči*, 1982
** *Nemušti jezik*, 1984
** *Vučji tragovi*, 1987
* Poeme:
** *Moračnik*, 1994
** *Tamooni*, 1992
## Vanjske veze
* Matica srpska|biografija 
* Dela Mira Vuksanovića u elektronskom obliku - iBiblioteka
NIN-ova nagrada

**NIN-ova nagrada** (srpski: **НИН-ова награда**) je prestižna srpska, a ranije jugoslavenska, književna nagrada koja se svake godine dodjeljuje za najbolji novi srpski (ranije jugoslavenski) roman. Nagrada se dodjeljuje svake godine u sijelnju, a o pobjedniku odlučuje žiri većinom glasova. Značaj NIN-ove nagrade u srpskoj književnosti je enorman - nagrada je u stanju transformirati dobitnikovu književnu karijetu, a uz to dobitnom romanu praktički osigurava status *bestsellera*. Danas se smatra najutjecajnijom književnom nagradom u Srbiji.

Nagrada je prvi put dodijeljena 1954. godine, a njezin prvi dobitnik bio je Dobrica Ćosić za roman *[[Koreni]]*. Od tada, nagrada nije dodijeljena samo jednom i to 1959. godine, kada je dodjela otkazana radi stimuliranja kvalitete. Nagradu je te godine trebaop dobiti Miodrag Bulatović za roman *[[Crveni petao leti prema nebu]]*. Tokom desetljeća, nagradu su dobivali neki od najuglednijih jugoslavenskih pisaca poput Miroslava Krleže, Meše Selimovića, Oskara Daviča, Danila Kiša, Ranka Marinkovića, Slobodana Novaka i Miloša Crnjanskog. Nagrada je samo sedam puta bila uručena ženama, prva žena dobitnica bila je Dubravka Ugrešić za roman *[[Forsiranje romana reke]]* a do danas zadnja je Danica Vukićević.

Dva je puta, tokom njezine povijesti, došlo do situacije da dobitnik odbije, odnosno vrati nagradu. Prvi put je to uradio Danilo Kiš 1972. za roman *[[Peščanik (roman)|Peščanik]]*, a nakon njega Milisav Savić za roman *[[Hleb i strah]]* 1991. godine. Višestruki dobitnici nagrade bili su Dobrica Ćosić i Živojin Pavlović, koji su nagradu dobili dvaput, te Oskar Davičo, koji je nagradu dobio tri puta i jedini koji ju je dobio tokom dvije uzastopne godine.

## Popis dobitnika
Madurci

**Madurci** je naziv za etničku grupu koja je ime dobila po indonežanskom otoku Madura.

Madurci su ispočetka živjeli na otoku Madura, ali su zbog loše kvalitete tla i nemogućnosti razvoja poljoprivrede bili prisiljeni emigrirati na druga područja, uglavnom na istočni dio otoka Jave. 

Zbog loše kvalitete tla, Madurci se tradicionalno više vole baviti pomorstvom i stočarstvom, a zbog ovog potonjeg ih zovu "indonežanskim kaubojima".

U 20. vijeku su sudjelovali u *[[transmigrasi]]* politici indonežanske vlade, te se naselili na Borneo. Krajem 1990-ih su sudjelovali u krvavim sukobima s domorodačkim Dajacima.

Ima ih oko 6.8 miliona, te predstavljaju treću po veličini etničku grupu Indonezije. Govore vlastitim madurskim jezikom.

Po vjeri su sunitski muslimani, te je Madura jedno od središta islamske misli u Indoneziji. S druge strane su sačuvali veliki broj tradicionalnih animističkih vjerovanja.
Sundi

**Sundi** je naziv za drugu po veličini etničku grupu u Indoneziji.

Žive uglavnom na zapadnom dijelu otoka Jave i ima ih oko 30 miliona.

Po vjeri su muslimani, iako ima i nešto kršćana. Govore vlastitim sundskim jezikom.
Javanci

**Javanci** je naziv za najbrojniju etničku grupu u Indoneziji.

Ima ih između 85 i 90 miliona. 

Ime su dobili prema otoku Java gdje potječu. Čine većinu u provincijama Centralna Java, Istočna Java i Jogyakarta. No, zahvaljujući *[[transmigrasi]]* politici koje su sprovodile indonežanske vlade u drugoj polovici 20. vijeka, gotovo svaki važniji indonežanski otok ili oblast ima značajnu populaciju Javanaca.

Javanci uglavnom govore vlastitim javanskim jezikom, dok manjina koristi službeni indonežanski jezik.

Kultura Javanaca je patrijarhalna, iako kod njih rijedak običaj nasljeđivanja prezimena. Javanci su također poznati po gamelan muzici.

Po vjeri su uglavnom muslimani, iako postoji i kršćanska manjina. Također postoje i manje budističke i hinduističke zajednice. Dio Javanaca štuje i Kejawen, lokalnu animističku vjeru pod utjecajem budizma i hinduizma. Javanci su, bez obzira na nominalnu vjersku pripadnost, sinkretisti, odnosno vole vjerska načela prilagođavati lokalnim prilikama i tradicijama.

Javance često optužuju da su dominirali političkim životom Indonezije na račun drugih etničkih grupa. Mnogi separatistički pokreti u današnjoj Indoneziji su nastali kao reakcija na tu dominaciju.

Osim u Indoneziji, Javanci imaju značajne zajednice u drugim državama. Najveća je u Maleziji, gdje ih ima oko 2 miliona, isto kao i u Surinamu te Novoj Kaledoniji.
Malajci

**Malajci** (nizozemski *Malayo*, što dolazi od malajskog *Melayu*) je naziv za veliki broj srodni naroda koji žive na Malajskom arhipelagu i Malajskom poluotok u jugoistočnoj Aziji.

Oni predstavljaju dominantnu etničku grupu u Maleziji, Indoneziji, Bruneju, Filipinima i Istočnom Timoru; to područje zajedno sa Singapurom čini Malajski arhipelag.

U Singapuru su Malajci manjina jer veliki dio stanovništva čine nedavni kineski i južnoazijski imigranti i njihovi potomci. Također, iako tehnički nije dio Malajskog arhipelaga, najjužniji dio Tajlanda – regija Pattani – je uglavnom nastanjena Malajcima. Oni su potomci migranata sa susjednih otoka Malajskog arhipelaga koji su kasnije uspostavili Kraljevstvo Pattani, jedan od mnogih islamskih sultanata stvorenih tokom islamske ekspanzije u jugoistočnu Aziju.

Malajce se tradicionalno klasificira kao dio mongoloidne rase, zajedno s ostalim azijatskim narodima kao štoinezi]], Japanci, Korejci, Mongoli, Tajlanđani, Vijetnamci itd.

Malajci su lingvistički povezani s polinezijskim i mikronezijskim grupama na centralnom Pacifiku, s obzirom da pripadaju velikoj austronezijskoj porodici jezika. Postoje dokazi koji ukazuju da Polinežani i Mikronežani potiču – barem djelomično – od moreplovaca malajske rase, te Melanežana. Malajci imaju crnu kosu te osu obično tamnije boje kože, odnosno tamnosmeđe na južnijim dijelovima Malajskog arhipelaga.

## Povezano
* Cape Malajci
NIN

**NIN** (*Nedeljne informativne novine*) je politički nedeljni informativni magazin iz Beograda. Prvi broj Nedeljnih informativnih novina (NIN) izašao je u Beogradu 26. januara 1935. Posle 26 brojeva zabranjen je septembra 1935. NIN je ponovo počeo da izlazi 7. januara 1951. godine u Beogradu.

## Povezano
* NIN-ova nagrada

## Vanjske veze
* Zvanična internet prezentacija
Cape Canaveral

**Cape Canaveral** (španjolski: *Cabo Cañaveral*) je veliki poligon u Okrugu Brevard u Floridi (SAD), pored atlantske obale. Čitav taj kraj zove se Svemirska obala jer se na njemu nalazi Svemirski centar Kennedy i Baza ratnog zrakoplovstva Cape Canaveral. Većina američkih svemirskih letjelica je lansirana iz jednog od ta dva lansirališta. Nalazi se istočno od otoka Merritt, od kojeg je razdvojena rijekom Banana.

## Vanjske veze

* History of Cape Canaveral
* City of Cape Canaveral, FL 
* Microsoft Terra Server image of Cape Canaveral and surroundings 
* Google Maps imagery
* Discover Cape Canaveral, FL 
* The Straight Dope: Why did they change the name of Cape Kennedy back to Cape Canaveral?
Pangasinan

Pangasinan je izraz koji se koristi za:

* provinciju na filipinskom otoku Luzonu;
* narod koji živi u tom području.
Pangasinanci

**Pangasinan**, **Pangasinen** ili **Pangasinanci** je naziv za osmu po veličini etničku grupu na Filipinima. Za njih se ponekad koristi izraz *Panggatalok*, ali ga Pangasinanci smatraju uvredljivim.

Pangasinanaca ima oko 1,8 miliona i predstavljaju jedan od najstarijih naroda u tom dijelu svijeta. Smatra se kako su njihovi preci, koji su govorili jednim od jezika iz austronezijske jezične porodice, emigrirali s azijskog kopna na Filipine za vrijeme posljednjeg ledenog doba.

Danas uglavnom žive u provinciji Pangasinan na otoku Luzonu, kojoj su i dali ime, te u susjednim provincijama Zambales i La Union.

Prve zapise o Pangasinancima je donio arapski putopisac Ibn Batuta, koji ih je opisao kao matrijarhalno društvo gdje vlast imaju žene.

Danas se Pangasinanci uglavnom bave zemljoradnjom, a po vjeri su kršćani.

Kroz filipinsku historiju su bili uglavnom ignoriran narod, sve do godine 1992. kada je za predsjednika izabran Fidel Ramos, političar pangasinanskog porijekla.
Pampangan

**Pampangan** ili **Karapampangan** je sedma po veličina etnička grupa na Filipinima.

Ima ih oko 2,5 miliona i uglavnom žive u provincijima Pampanga i Tarlac na otoku Luzon.

Predstavljaju potomke doseljenika koji su govorili austronezijskim jezicima te emigrirali iz Azije na Filipine tokom željeznog doba.

Karapampagan su poznati po tradiciji prihvaćanja stranih kultura, zbog čega su se od svih filipinskih domorodaca najmanje opirali španskim kolonijalistima te kao jedni od prvih prihvatili katoličanstvo. Kod njih tradiciju predstavlja i miješanje s drugim narodima, zbog čega među današnjim Pampanganima ima dosta potomaka španskih Nahuatl vojnika dovedenih iz Meksika, kao i ljudi koji su po rasnim obilježjima mestici. U 20. vijeku su Pampagani prosperirali zbog toga što je na njihovom području bila smještena zrakoplovna baza Clark. Zbog toga danas dosta Pampangana ima bjelačka i crnačka obilježja, jer je bilo dosta miješanja s pripadnicima američkih oružanih snaga.

Pampangan govore karapampangan jezikom.

Gloria Macapagal Arroyo, bivša predsjednica Filipina, je Pampangan.
Ilija Marinković

**Ilija Marinković**, pisac i publicista , rođen 1937. g. u Zaječaru. U Poljskoj živeo i radio kao dopisnik južnoslovenske štampe ("Politike", NIN, "Dela", "Vjesnika" itd) od 1971. godine.

Napisao je i objavio knjige: 
* „Pomirenje", roman, Zagreb 1967, 
* „Čehoslovačke perspektive ”, Beograd 1968, 
* „Zla kob B-29”, roman, Beograd 1970, objavljen u nastavcima u 8 dnevnih novina, 
* „Enigma do pobjede”, Zagrzeb 1977, knjiga o Poljacima koji su otkrili tajnu nemačke mašine za ifriranje "Enigma", 
* "Razgovori sa dželatom", prevod sa poljskog jezika knjige „Rozmowy z katem ” K.Moczarskog, «Prosveta» Beograd 1979, 
* „Poljsko poletje 1980”, Cankarjeva Založba, Ljubljana 1980, knjiga o sindikatu „Solidarnost”, objavljena pod imenom „Dragan Stefanović”, 
* „Przez trzy granicy” (razem z Cezary Leżeńskim ), KAW, Warszawa 1987, odnosima između Poljaka i južnoslovenskih naroda, 
* „Wojna w Jugosławii - dlaczego? ”(na poljskom jeziku), Paneuropa, Warszawa 1991, 
* «Wielka Księga Imion», str. 1008, Wydawnictwo Europa, Wrocław 2004.
Maranao

**Maranao** je naziv za etničku grupu koja živi u području Lanao na filipinskom otoku Mindanao.

Ima ih oko 1,1 milion. Predstavljaju potomke malajskih migranata, ali i arapskih islamskih misionara, zbog kojih se od ostalih Filipinaca razlikuju nešto svijetlijom bojom kože.

Po vjeri su muslimani. Govore vlastitim maranao jezikom.

Odlikuju se talentom za likovnu umjetnost, pogotovo drvoreze, kao i vlastitom muzičkom tradicijom zvanom kulintang.
Mark Williams

**Mark Vilijams** (Mark Williams) (rođen 21. marta 1975. u Cwmu, Vels) je profesionalni igrač snukera.

Vilijams je osvojio 15 turnira, uključujući dva SP. Prvi je levoruki igrač snukera koji je osvojio svetsko prvenstvo. Prvu titulu je osvojio posle dramatičnih partija protiv Džona Higinsa (John Higgins) u polufinalu i Metju Stivensa (Matthew Stevens) u finalu. Takođe, bio je na prvom mestu liste najboljih igrača u tri različite sezone. Ne dominira igrom, iako se odvažno suprostavlja svažnoj konkurenciji u likovima Ronija O'Salivena (Ronnie O'Sullivan), Stefana Hendrija (Stephen Hendry) i Džona Higinsa. Relativno slaba sezona 2004/05. ga je dovela na deveto mesto najboljih igrača u svetu.

20. aprila 2005. je postao prvi Velšanin i peti igrač u istoriji koji je osvojio najveći snuker brejk (147) na Svetskom prvenstvu. Ovo je ostvario u meču prve runde protiv Roberta Milkins (Robert Milkins).

Vilijams je amaterski igrač boksa. Zbog problema sa vidom, nije u mogućnosti da napravi razliku između crvene i braon kuglice, što ga primorava da od sudije traži pomoć kako bi raspoznao boju kuglice.

Ime mu se često ispisuje kao Mark J. Vilijams zbog drugog Marka Vilijamsa, engleskog igrača iz 90-ih. Posle osvajanje jednog od svetskih prvenstava, ček od 200.000 funti je slučajno poslat pogrešnom Marku Vilijamsu.

Vilijams je poznat po svojim sjajnim singl i dugim udarcima. Njegovo samopouzdanje prilikom igranja snukera ponekad izazove vrlo neobične poteze koji su vrlo čudni mnogima.
Bikol

**Bikol** može značiti:

* Bikol, grupa srodnih etničkih grupa na Filipinima;
* Bikol, austronezijski jezik kojim govori narod Bikol.
Ilocano

**Iloci**, **Ilocano** ili **Ilokano** je naziv za etničku grupu na Filipinima.

Iloci su potomci drevnih imigranata iz današnje Kine i Tajvana koji su govori austronezijskim jezicima. To se ogleda i u izraz *Ilocano* koji znači "iz zaljeva".

Pradomovina Ilocanoa je na sjeverozapadnom dijelu otoka Luzon, gdje je njihovo područje bilo relativno malo i omeđeno morem na zapadu i neprohodnim Cordillera planinama na istoku. Zbog toga su Ilocanoi razvili društveni sustav temeljen na klanovima, kao i sklonost emigraciji u potrazi za boljim životom.

Ilocano imaju vlastiti ilocano jezik koji je danas treći po rasprostranjenosti na Filipinima, a razvili su i vlastito pismo prije dolaska Evropljana.

Ilocanoi su u 18. i 19. vijeku počeli naseljavati druge dijelove Filipina, a u 20. vijeku su se počeli naseljavati u SAD gdje tvore najbrojniju i najbolje organiziranu filipinsku emigrantsku zajednicu.
Bisaja

**Bisaja** je izraz koji se može odnositi na dvije etničke grupe:
* Visajance na Filipinima (koji se ponekad nazivaju Bisajancima);
* Bisajance na otoku Borneu.
Kolubarska bitka

**Kolubarska bitka** je bitka Prvog svjetskog rata u kome su sudjelovale vojske Austro-Ugarske i Srbije.

Nakon Cerske bitke, austro-ugarska vojska na čelu sa generalom Oskarom Potiorekom kreće ponovo na Srbiju. Prikupivši snage Potiorek ovaj put napad vrši iz dva pravca, jedan ide preko Drine dok drugi preko Save na Beograd. Na drugoj strani Srbi se nalaze u teškoj situaciji, pored toga što neprijatelj napada na dva fronta vojsci je ponestalo hrane, odjeće, obuće, i povrh svega topničkog i puščanog strjeljiva.

Dana 6. studenog 1914. godine austro-ugarske trupe forsiraju Drinu i nastupaju prema Šumadiji dok srpski topovi šute zbog nedostatka strjeljiva. Vojska se nalazi u raspadnom stanju bježeći ispred moćnijeg neprijatelja. Paralelno sa vojskom pred zvjerstvima austrougarske vojske povlačio se i narod koji je dodatno otežavao povlačenje. Mnogi srpski vojnici koji su bili iz oblasti koje je zauzela austrougarska vojska napuštali su svoje jedinice da bi smestili svoje porodice na sigurno, nakon čega su se vraćali, što je još više poljuljalo moral srpske vojske. Koliko je teško stanje bilo govori i sjednica vlade i vrhovnog zapovjedništva u Valjevu gdje je vojvoda Putnik predlagao sklapanje primirja, tj. predaju.

Dimitrije Tucović je ostavio svedočenje o bezakonju koje je tada vladalo u redovima vojske:

Tada na pozornicu stupa jedan od najvećih srpski vojskovođa, nekoliko puta umirovljeni general (tada) Živojin Mišić. Preuzevši od Petra Bojovića zapovjedništvo nad srpskom 1. armijom, Mišić uspijeva okupiti rasute i iznemogle postrojbe. Uspostavivši zapovjedni lanac Mišić protiv volje vrhovnog zapovjedništva i regenta Aleksandra povlači svoje postrojbe na položaj Kolubara-Suvobor-Ljig. Iako je ovim potezom morao predati Beograd austro-ugarskim snagama, Mišić dobiva na vremenu, odmara svoje snage, i dočekiva pošiljku topničkog strjeljiva.

Dana 3. prosinca 1. srpska armija kreće u odlučni protunapad te, iako malobrojne u odnosu na neprijatelja, srpske postrojbe pod vodstvom Živojina Mišića razbijaju austro-ugarsku 5. i 6. armiju, i odlučno ih tjeraju preko Drine u Bosnu. Srpske snage su zarobile oko 40 000 austro-ugarskih vojnika, oslobodile Beograd, a „mozak” ove bitke Živojin Mišić je dobio čin vojvode.

## Literatura
* D. T. Bataković i N. B. Popović (prir.), *Kolubarska bitka*, Litera, Beograd, 1989, 210 str.
* Dimitrije Tucović, Sabrana dela, knjiga 8. str. 343-344.
Apel sarajevskih intelektualaca svjetskoj savjesti

U organizaciji nezavisnog radija "Studio 99" 19. decembra 1993. javnosti prezentiran apel sarajevskih intelektualaca upućen, kako se u izvorima navodi, savjesti svijeta, o nedopustivoj etničkoj podjeli Sarajeva. Apel je prihvatilo i potpisalo stotinu dvadeset sarajevskih intelektualaca i više od šest hiljada građana Sarajeva. Apel je nosio naslov "Nezavisni intelektualci i nezavisni radio 'Studio 99', Sarajevo - savjesti svijeta".

## Izvor i spisak potpisnika
* Potpisnici apela
Visajanci

**Visajanci**, ponekad nazvani **Bisajanci** ili **Bisaya** je naziv za srodne etničke grupe malajskog porijekla koje uglavnom žive u južnom i centralnom dijelu Filipina.

Ime su dobili po regiji Visaya, a govore visajanskim ili binisaya jezicima iz austronezijske jezičke porodice.

Visajanci su u 14. vijeku došli u dodir s islamom, ali od 16. vijeka su pod španskom vlašću prešli na katoličanstvo.

Najpoznatije visajanske etničke grupe su:
* Cebuanci
* Ilongo
* Warray
Tagali

**Tagali**, poznati i pod nazivom **Tagalog**, predstavljaju najveću etničku grupu na Filipinima. ***Tagalog*** na tagalog jeziku znači "riječni narod".

Tagala ima oko 16 miliona. Predstavljaju potomke malajskih i drugih imigranata koji su govorili austronezijskim jezicima te koji su se doselili na današnje Filipine iz današnje Indonezije, Malezije, Južne Kine i Tajvana tokom Željeznog doba.

Njihova pradomovina se nalazi u općini Taal u provinciji Batangas.

Tagali se odlikuju spremnošću da prihvaćaju elemente stranih kultura. Tako su u prošlosti prihvatili hinduizam, da bi dolaskom arapskih trgovaca i misionara prihvatili islam. To se dogodilo nedugo prije dolaska Španaca koji su pokorili Filipine, uključujući Tagale. Iako su Tagali postepeno prihvatili katoličanstvo, među njimasu bile česte bune protiv španske vlasti od kojeg je posljednja, krajem 19. vijeka, prerasla u filipinsku revoluciju.
Kopenhagen

**Kopenhagen** (danski *København*, od "Købmændenes Havn" – trgovčeva luka) je glavni i najveći grad Danske sa 1.345.562 stanovnika (2022) u većem gradskom području. Nalazi se na istočnoj obali Zelanda (danski *Sjælland*), s pogledom na grad Malme i švedsku obalu. Gradove su od 2000. godine povezani sa mostom Øresund.

## Geografija
Kopenhagen leži na istočnoj obali otoka Zeland (dan. *Sjælland*) i dijelom na otoku Amager. Od godine 2000. Øresundskim mostom spojen je sa švedskim gradom Malmöm. Na užem gradskom području živi oko pola milijuna ljudi, a u cijeloj gradskoj aglomeraciji oko 1,2 milijuna.

## Historija
Kopenhagen su oko 1000. godine osnovali danski kralj Sven I. i njegov sin Knut II. Veliki. Do polovice 12. stoljeća bio je malo ribarsko mjesto, a na važnosti je počeo dobivati 1167. godine, kada je postao biskupsko sjedište. Odlična prirodna luka pogodovala je razvoju trgovine i obrta i dala ime gradu. Grad je u tom razdoblju bio izložen napadima Hanzeatske lige, a 1254. je dobio gradska prava te 1536. postao prijestolnicom Danskog kraljevstva.

## Transport
Kopenhagen je najveća danska luka s brodskim vezama sa Švedskom, Norveškom, Njemačkom, Poljskom i Velikom Britanijom. Na otoku Amager nalazi se jedna od najvećih europskih i najveća skandinavska zračna luka – međunarodni
aerodrom Kastrup. Otok Sjælland spojen je s kopnom nizom mostova preko kojih vode željezničke i cestovne veze Kopenhagena s ostatkom Danske i Europe.

## Osobe povezane s Kopenhagenom
* Hans Christian Andersen
* Niels Bohr
* Tycho Brahe
* Nicolai Grundtvig
* Ludvig Holberg
* Søren Kierkegaard
* Michael Laudrup
* Jussi Adler-Olsen, pisac

## Gradovi prijatelji
*  Pariz, Francuska
*  Reykjavik, Island
*  Prag, Češka
*  San Francisco de Campeche, Meksiko

## Vanjske veze
* Službena stranica 
* Vodič kroz Kopenhagen
Helsinki

**Helsinki** (švedski **Helsingfors**), glavni i najveći grad Finske od 612,664 stanovnika.

Metropolitanski Helsinki u kojem su još i gradovi Espoo, Vantaa i Kauniainen ima 1,210,000 stanovnika.

## Geografija
Helsinki leži na jugu Finske na obali Finskog zaljeva, točnije na vrhu poluotoku Vironniemi i po 315 otoka smještenih u dva 
zaljeva koji okružuju poluotok.

## Historija
Grad je 1550. osnovao švedski kralj Gustav Vasa pod imenom **Helsingfors**. On je trebao postati trgovački 
centar južne Finske, zemlje koja je tada pripadala Švedskoj, i postati konkurent hanzeatskom 
Revalu (današnji Tallinn) koji leži točno nasuprot Finskog zaljeva. Kad je Švedska 1583. zauzela Reval,  
odustala je od daljnje izgradnje Helsingforsa, pa je on ostao malo naselje. Epidemija kuge pogodila je grad 1708. 
Od kad je 1748. Švedska podigla fortifikaciju Suomenlinna na šest otoka ispred grada, on se počeo brže razvijati.

Pri kraju Napoleonskih ratova Carstva Rusija je 1809. zauzela Finsku i od nje formirala svoje Veliko Vojvodstvo Finska, sa prijestolnicom u Turkuu, koja je od 1812. premještena u Helsinki. Nakon 
administracije je iz Turkua 1827. preseljena i Kraljevska akademija, koja je postala jezgra današnjeg Univerziteta. To je bilo doba kad se Helsinki ubrzano gradio i širio i kad je izgađeno puno industrijskih pogona.

Kad je nakon Prvog svjetskog rata Finska stekla nezavisnost, Helsinki je proglašen glavnim gradom. Odmah po završetku rata 1918. planuo je Finski građanski rat u kom Helsinki nije puno razaran, ali je odmah po završetku tog rata bio poprište krvavog masakra koji je izvršila pobjednička vojska Finskih belogardejaca nad poraženim Crvenoarmejacima. 
Grad je bombardiran tokom Zimskog rata (1939–1940) između Finske i SSSR-a, a i za vrijeme Drugog svjetskog rata u kojem je Finska zajedno s Trećim Reichom napala SSSR. 
Odmah po završetku rata 1952. su u Helsinkiju održane druge poslijeratne Olimpijske igre kao kompenzacija za neodržane igre 1940.

## Znamenitosti
Historijski centar grada podignut je u neoklasicističkom stilu tokom 19. vijeka, velik broj tih građevina podigao je arhitekt Carl Ludwig Engel. Najveća znamenitost grada je luteranska katedrala *Suurkirkko*, ispred koje se nalazi skulptura ruskog cara Aleksandra II. nekadašnjeg finskog Velikog vojvode, uz nju atrakcija je i pravoslavna *Uspenskin katedraali*. Helsinki je poznat i po funkcionalističkim građevinama Alvara Aalta.

Fortifikacija Suomenlinna je 1991. upisana je na UNESCO-vu 
Listu mjesta svjetske baštine u Evropi.

## Privreda
Helsinki je ekonomski i financijski centar danas vrlo razvijene Finske, u kom se ostvaruje trećina finskog 
BDP-a. U metropolitanskom Helsinkiju ima sjedište većina finskih kompanija, među njima i svjetski 
poznata Nokia.

## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Konzervativna stranka (Kanada)

**Konzervativna stranka Kanade** (engleski: *Conservative Party of Canada*; francuski: *Parti conservateur du Canada*) je kanadska politička stranka koja po svom usmjerenju pripada desnom centru. Nastala je u decembru 2003. spajanjem desničarske Kanadske alijanse i Progresivne konzervativne stranke. Time je dobila status službene opozicije u donjem domu kanadskog Parlamenta, koji je držala do njegovog raspuštanja 29.11. 2005. Nakon što je u dva navrata - 2006. i 2008. godine - osvojila relativnu većinu, a njen vođa Stephen Harper vodio manjinske vlade - na izborima 2011. je prvi put dobila većinu nužnu za samostalno vođenje Kanade.

Konzervativna stranka je od bivše Progresivne konzervativne stranke naslijedila nadimak "Toriji" koji se koristi za njihove članove.

Konzervativna stranka je po svojoj ideologiji i platformi dosta slična američkoj Republikanskoj stranci. Obje stranke su članice Međunarodne demokratske unije koja okuplja konzervativne političke stranke u svijetu.

Konzervativna stranka postoji na federalnoj razini, ali u različitim provincijama su očuvane organizacije tradicionalne Progresivne konzervativne stranke, odnosno raznih desnih stranaka koje su joj na izborima 2006. godine pružile podršku.

## Vanjske veze

* Conservative Party of Canada website
* Conservative Party of Canada - 2006 Election Platform
Montreal

**Montreal** ili **Montréal** je drugi po veličini grad u Kanadi i najveći grad provincije Kvebek. Prema rezultatima popisa 2011. u gradu je živelo 1.649.519 stanovnika. Montreal je drugi po veličini grad u svetu po broju ljudi koji pričaju francuski jezik, posle Pariza.

Montreal se nalazi u jugozapadnom delu Kvebeka, oko 270 kilometara jugozapadno od Kvebek Sitija (glavnog grada provincije Kvebek), 190 kilometara istočno od Otave (glavnog grada Kanade). Grad se nalazi na ostrvu Montreal, između reke St. Lorens i Otave.

## Međunarodni događaji
Montreal je domaćin brojnih važnih međunarodni događaja:
* Svjetska izložba, 1967. god.
* Ljetne Olimpijske igre, 1976. god, 
* Grand Prix Kanada, Formula 1,
* Međunarodni džez festival, najveći na svijetu, rekord iz 2004. god. 
* Festival komedije, 
* Najveći svjetski muzički festival na francuskom jeziku.
* Nacionalna hokejaška liga, jedna od vodećih profesionalnih sportskih liga u Sjevernoj Americi, sa 6 ekipa iz Kanade. Ekipa iz Montreala je bila prvak 24 puta. 

## Stanovništvo
Prema rezultatima popisa stanovništva iz 2011. u gradu je živelo 1.649.519 stanovnika, što je za 1,8 % više u odnosu na popis iz 2006. kada je registrovano 1.620.693 žitelja.

## Reference

## Vanjske veze
Nobelova nagrada za fiziku

**[[Nobelova nagrada]] za [[Fizika|fiziku]]** dodjeljuje se od 1901. godine.

## Izvori

## Vanjske veze

* Web stranica Nobelove nagrade
* Dobitnici Nobelove nagrade za fiziku
Željeznička nesreća kod Bioča

Teška **železnička nesreća kod Bioča** u Crnoj Gori desila se 23. januara 2006. na pruzi Bijelo Polje - Bar. Najmanje 46-oro putnika je poginulo (uključujući 6-oro dece), a oko 200 ih je povređeno. To je najveća železnička nesreća u crnogorskoj istoriji.

Nesreća se desila nešto posle 16 časova pored mesta Bioče, 10&nbsp;km severno od Podgorice. U vozu se nalazilo oko 300 ljudi koji su putovali iz Bijelog polja za Bar kada se survao u 100 m duboku provaliju kanjona reke Morače. Slučaj govori da su se deca u vozu vraćala sa skijanja.

Prema izjavi crnogorskog ministra unutrašnjih poslova Jusufa Kalamperovića, nesreća je izazvana zbog otkazivanja sistema kočnica. Sumnja se i na to da je nesreću izazvao ljudski faktor.

Zbog nesreće, dvoje funkcionera su podneli ostavke - Andrija Lompar, ministar saobraćaja i pomorstva i direktor Crnogorskih željeznica Ranko Medenica. Mašnovođa Slobodan Drobnjak je uhapšen jer je osumnjičen za izazivanje nesreće.

Vlada Crne Gore dan posle nesreće je održala vanrednu sednicu na kojoj je proglasila trodnevnu žalost i prihvatila ostavku ministra saobraćaja i pomorstva Andrije Lompara. "Ja sam na sednici Vlade podneo ostavku. Žao mi je što se sve to desilo u mom mandatu, ali definitivno smatram da se ministar u čijem se resoru desi nesreća takvih razmera mora osetiti odgovornim", rekao je Lompar.

Savet ministara Srbije i Crne Gore, uz konsultacije s vladama država-članica, proglasio je trodnevnu žalost u SCG povodom nesreće.

## Izvori
* RTV B92 - vest o nesreći
Ho (narod)

**Ho** je naziv za etničku grupu koja živi u indijskoj državi Jharkhand i Bangladešu te govori ho-jezikom iz austroazijske porodice jezika.

Ta etnička grupa ima oko 1,077.000 pripadnika.
Munda

**Munda** je naziv za pleme (Adivasi) koje živi u indijskoj državi Bihar. Govore Mundari jezikom iz grupe Munda jezika u austroazijskoj jezičnoh porodici. Po njima su Munda jezici dobili ime. 

Ima ih oko 2,000.000. Oko 25 % su po vjeri kršćani.
Santali

**Santali** su pleme koje živi u Bangladešu i Indiji, uglavnom u zapadnom Bangladešu te indijskim državama Jharkhand, Bihar i Zapadni Bengal. Govore austroazijskim (mundajskim) santali jezikom (*santhali*). Nekada su živjeli kao lovci-sakupljači, a danas preživljavaju kao seoski nadničari. Prema popisu stanovništva 1991. godine je živjelo oko 4,2 miliona Santalija u Indiji.

Santali se po vjeri obično izjašnjavaju kao hinduisti, iako su u praksi bliži animizmu. U posljednje vrijeme se među njima dosta proširili kršćanstvo, tako da prema podacima iz 1995. među Santalijima ima čak 3 miliona kršćana. 

Santali su poznati po tome što su godine 1857. pod vodstvom Sido Murmua i njegovog brata Kahnu Murmua digli bunu protiv tadašnje britanske vlasti.
Kurov

**Kurov** je naselje u jugoistočnoj Poljskoj, koje se nalazi između Pulavija i Lublina, na rijeci Kurovka. Predstavlja administrativne središte posebne gmine (općine) unutar Lublinskog vojvodstva i ima oko 2800 stanovnika (prema podacima iz 2006). 

Između 1431 i 1442 naselje je dobilo gradska prava temeljena na Magdeburškom pravu. Kao vlastiti grad, služio je kao središte trgovine prehrambenim proizvodima za okolna naselja. Tamo su se također nalazile manufakture krzna i kože. U 16. vijeku je bio središte kalvinizma, i tamo su se smjestila Poljska braća. Postepeno je do 1660. godine veći broj stanovnika njima pristupio. 

Godine 1670. grad je pogodila kuga te je izgubio prava temeljena na gradskoj povelji, ali ih je ubrzo povratio. Otada je dijelio povijest svoje regije. Nakon podjele Poljske, godine 1795. bio je anektiran od Austrije. Godine 1809. postao je dijelom Velikog varšavskog vojvodstva, da bi godine 1815. postao dijelom Kraljevine Poljske. Za vrijeme Novembarskog ustanka, u februaru 1831. godine se tamo dogodila manja bitka kod Kurówa prilikom koje su poljske snage na čelu s Jozefom Dwernickim porazili ruske snage. Nakon januarskog ustanka, godine 1870. grad je konačno izgubio svoju gradsku povelju i nikad je više nije vratio. Od godine 1918. je ponovno dio Poljske. 

Za vrijeme njemačke invazije na početku drugog svjetskog rata, naselje su 9.9. 1939. teško bombardirali avioni Luftwaffe. Među uništenim metama bila je i lokalna bolnica (vidno obilježena s crvenim križevima), gdje je stradao veliki broj ljudi. Za vrijeme okupacije Nijemci su u gradu uspostavili dva koncentraciona logora za prisilne radnike . Godine 1942. je uspostavljen i omanji geto, ali je većina zarobljenika uspjela pobjeći i priključiti se jedinicama poljske Domovinske armije u obližnjim šumama. 

Među turističkim atrakcijama se ističe renesansna crkva (obnovljena godine 1692) u kojoj se nalazi grobnica porodice Zbąski i kipovi Santija Guccija (1587). Naselje je isto poznato i kao rodno mjesto generala Wojciecha Jaruzelskog.
Kurow

::*Za mjesto sa sličnim imenom u [[Poljska|Poljskoj]] v. [[Kurów]]*

**Kurow** je grad u dolini Waitaki na Južnom otoku Novog Zelanda. Nalazi se u regiji Otago, 55 kilometara u unutrašnjosti od Oamarua. Kurow se nalazi blizu nekoliko velikih hidroelektrana. 

Primjeri pre-evropskih maorskih pećinskih slika se mogu naći nekoliko kilometara od Kurowa, blizu malog naselja zvanog Duntroon.

Porijeklo imena je predmet manje kontroverze. Lokalni Maori te većina lokalnih stanovnika tvrdi da je ono anglicizirano ime obližnjeg brežuljka Te Kahurau, ali neki od potomaka evropskih naseljenika (pogotovo poljskog porijekla) misle da je nazvan po gradu Kurów u Poljskoj. Potonja teza nije najšire prihvaćena, jer nema nekih većih dokaza o postojanju poljske zajednice u ranoj historiji grada.

Zemljište oko Kurowa uključuje voćnjake, kao i vinograde gdje se na vapnenačkom tlu uzgaja Pinot Noir.
Stephen Harper

**Stephen Joseph Harper**, PC, MP, MA (30.4. 1959.) je kanadski premijer i vođa Konzervativne stranke.

**Stephen Harper** je rođen u Torontu, a u mladosti se zaposlio u naftnoj industriji u provinciji Alberta. Tamo je pohađao Univerzitet u Calgaryju, gdje je stekao magisterij iz ekonomije.

Za vrijeme školovanja je podržavao Liberalnu stranku te bio članom njene omladinske organizacije. No, njegov boravak u Alberti i iskustva u naftnoj industriji su ga natjerala da odbaci liberale i njihovu naftnu politiku, te se sredinom 1980-ih pridružio tadašnjoj Progresivnoj konzervativnoj stranci. Vrlo brzo se razočarao i u njih te je 1987. bio jedan od sudionika osnivačke skupštine desničarske Reformske stranke, koja se zalagala za veću autonomiju zapadnih provincija u okviru Kanadske konfederacije.

Harper se prvi put za Parlament natjecao godine 1988, ali je proglašen od konzervativnog kandidata. Godine 1993. je izabran kao zastupnik izborne jedinice Calgary West. S vremenom se, zbog stavova koje je držao ekstremnim, počeo ograđivati od Reformske stranke te se pridružio trustu mozgova i ulagao napore da se Progresivna konzervativna stranka - gotovo potpuno zbrisana na izborima 1993. godine - i Reformska stranka ujedine kako bi stvorile desnu alternativu dominirajućim liberalima.

Ti napori nisu urodili plodom, ali se Harper uključio u rad Kanadske alijanse, nove stranke koja je ujedinila bivše članove Reformske i desne članove Progresivne konzervativne stranke. Godine 2002. je na stranačkim izborima porazio vođu Alijanse Stockwella Daya i postao novi vođa stranke.

U oktobru 2003. su dugi i naporni pregovori između Progresivne stranke i Kanadske alijanse konačno završili stvaranjem nove Konzeravtivne stranke. Harper je na unutarstranačkim izborima 20.3. 2004. postao vođom nove stranke. Tu je stranku vodio na izborima 2004. godine te, usprkos poraza, dobio pohvale zbog povećanja broja desničarskih zastupnika.

Na izborima godine 2006. je bio predmetom žestoke kampanje od strane liberala, koji su ga nastojali predstaviti kao ekstremnog desničara. Usprkos toga, njegovi konzervativci su osvojili relativnu većinu u Donjem domu kanadskog Parlamenta, a 23.1. 2006. je dobio mandat za sastavljanje manjinske vlade.

6.2. 2006. je preuzeo dužnost kanadskog premijera.

Harper je manjinsku vladu sastavio i nakon izbora 2008. godine. U martu 2011. je toj vladi izglasano nepovjerenje, ali je na novim izborima njegova stranka osvojila apsolutnu većinu te sastavila većinsku vladu.

Stephen Harper je oženjen za Laureen Teskey, bivšu aktivisticu Reformske stranke, s kojom ima dvoje djece.

## Vanjske veze
* Stephen Harper Biography  on Conservative Party site
* Maclean's - Meet the Real Stephen Harper
* CBC - The Conservative Leader
* Canadian Broadcasting Corporation.Canada Votes 2004: Stephen Harper.
* Stephen Harper At Bilderberg Conference 
* Political Biography from the Library of Parliament 
* How'd They Vote?
Caesar IV

***Caesar IV*** (*Cezar IV*) je strateška računarska igra čija je radnja smeštena u Starom Rimu. Igra je nastavak *[[Caesar III|Caesara III]]*. *Caesar IV* je trebao da se pojavi na tržištu avgusta 2005, ali je to odloženo za januar 2006. godine. U igru je implementirana 3D računarska grafika i individualno modeliranje ljudskih ponašanja.

Kao prvobitno izdanje Caesara iz 1993, igra simulira gradsku administraciju u istorijskom Rimu. Kao igra *[[Childern of the Nile]]* iz 2004, *Caesar IV* nastavlja sa novim trendom izgradnje objekata sa odličnim dizajnom i igrivošću.

## Vanjske veze
* Caesar IV web sajt
Khasi

**Khasi** je naziv za pleme u indijskoj državi Meghalaya koje sebe zove **Hynniew trep** (što na njihovom jeziku znači "sedam koliba"). Sačinjavaju oko 50 % stanovništva Meghalaye. Mnogi Khasiji su prezbiterijanci ili katolici. Neki od njih se mogu pronaći u visoravnima oko Sylheta u Bangladešu. Khasiji su obično poljoprivrednici koji obično svoje kulture prepuštaju prirodi. Jedna od takvih kultura su i betel orasi.

Khasi društvo je matrilinearno, tj. potomstvo se utvrđuje po majci. Po tradiciji samo žene naslijeđuju imovinu na svojoj zemlji. Kao u svim matrilinearnim društvima, ujak je vrlo važna osoba u životu djeteta.

Glavno božanstvo u Khasi panteonu je bog koga jednostavno zovu U Blei ("Bog"). Nekada se to božanstvo prikazuje androginim i nazivam U Blei-Ka Blei ("Bog-Boginja").

## Povezano
* Khasi jezik
Šarganska osmica

Takozvana **Šarganska osmica** je dio pruge uzanog kolosijeka između Užica i Višegrada, odnosno Mokre Gore i Kremana, preko brda Šargana. Ova pruga ima veliki broj mostova i 19 tunela od kojih je najduži Šarganski: 1660,80 m. Po broju mostova i tunela, i usponu od 18 promila, Šarganska osmica je jedinstvena u Evropi. Šarganska osmica je jedna od turističkih atrakcija Zlatibora.

Pošto lokomotiva parnog voza ne može da savlada uspon, pruga na izvjestan način ide preko brda u zavijenim krugovima, i tako pravi figuru broja osam.

## Vanjske veze

* Prezentacija "Šarganske osmice" 
* Šarganska osmica Kompletan vodič kroz Srbiju
* Šarganska osmica  Virtuelna Šetnja Šarganskom osmicom
Moni

**Moni** su etnička grupa koja živi u Jugoistočnoj Aziji. Žive na području oko južnog dijela tajlandsko-burmanske granice, koje je u historiji bilo dio donje Burme. Smatra se da ima 8 miliona ljudi koji se smatraju potomcima Mona i upražnjavaju monsku kulturu, ali većina Mona (oko 4 miliona) u svakodnevnom životu koristi burmanski jezik, i pismena je samo na burmanskom (a ne na svom maternjem jeziku). Kao i kod mnogih drugih etničkih manjina u suvremenoj Burmi, Moni se osjećaju pritisnutima te da su im jedine alternative biti asimilirani u burmansku kulturu ili pobjeći; najveće izbjegličke zajednice Mona su trenutno u Tajlandu, a nešto manje postoje u Laosu, Kini i drugim dijelovima svijeta. Većina Mona živi u okolici Bagana, njihove tradicionalne prijestolnice, odnosno oko lukeMawlamyine; također sačinjavaju veliki dio stanovništva na južnom dijelu obale oko grada Ye.

Moni su jedan od najstarijih naroda u Burmi, i smatra se da su to područje naselili oko 1500. godine pne. S vremenom su prihvatili theravada verziju budizma. U 18. vijeku je srušeno posljednje Mon kraljevstvo. Nakon toga su Moni pomagali Britance u njihovom osvajanju Burme, a nakon što je Burma dobila nezavisnost su se godinama, ali bezuspješno, borili za vlastitu nezavisnu državu.

Monski jezik pripada Mon-Khmer grupi iz austrazijske porodice jezika.

Monsko tradicionalno pismo je dosta slično indijskom.

## Povezano
* Država Mon

## Vanjske veze

* Dating and Range of Mon Inscriptions
Kmeri

**Kmeri** su glavna etnička grupa u današnjoj Kambodži. Čine 97,6 % od 15,3 miliona stanovnika te države.

## Povezano
* Khmer Krom
* Khmer Loeu
* Kmerski jezik
* Kmersko pismo
* Kmerska kuhinja
* Kmersko carstvo
* Crveni Kmeri

## Reference

## Vanjske veze

* Khmer Weblog 
* Khmer.info  
* Khmers Kampuchea-Krom Federation (KKF) 
* Khmerkrom.com
Planinski Kmeri

**Planinski Kmeri** ili **Khmer Loeu** je naziv za srodne etničke grupe koje nastanjuju sjeverni planinski dio Kambodže te govore jezicima iz Mon-Khmer grupe austroazijske porodice jezika.

Naziv se počeo koristiti 1960-ih kada je kambodžanska vlada započela ambiciozni program s ciljem da se ta plemena asimiliraju u kambodžansko društvo i steknu kmerski nacionalni identitet, iako su mnoga od njih uopće ni po jeziku ni po kulturi nisu srodna Kmerima.
Miong

**Mường** ili Miong su jedna od etničkih grupa koja živi u planinskom području sjevernog Vijetnama. Prilično su srodni dominantnoj etničkoj grupi Kinh. Zbog toga neki etnolozi smatraju kako su Miong zapravo Vijetnamci koji su zbog izolacije u planinama bili izloženi manjem kulturnom utjecaju Kineza, te tako stvorili zasebni identitet.

## Jezik
Mường govore muong jezik, prilično sličan vijetnamskom.

## Vanjske veze

* http://www.infomekong.com/muong_secondary.htm 
* http://hedo-vietnam.tripod.com/ethnic_groups/muong.htm
* (In Spanish)