open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gušavost

**Struma** (*struma colloides cystica glandulae thyreoideae*) ili **gušavost** je povećanje štitne žlijezde usljed smanjenje sinteze hormona štitne žlijezde i hipotireoze. Nastaje zbog kompenzatorne hipersekrecije (povećanog lučenja) TSH iz prednjeg režnja hipofize usljed izostanka djelovanja hormona štitne žlijezde. Povećano lučenje TSH dovodi do hipertrofije i hiperplazije tireocita i nagomilavanja tireoglobulina u folikulima štitne žlijezde.
Na osnovu uzroka koji dovode do smanjenog stvaranja hormona štitne žlijezde, strume mogu biti:sporadične strume i endemske strume

## Sporadična struma

Javlja se najčešće kod žena u doba puberteta, kao posljedica nasljednog defekta u sintezi tireoidnih hormona. Ovo oboljenje se prenosi autosomno recesivno.

## Endemska struma

Javlja se na određenom geografskom području gdje više od 10% stanovništva ima simptome. Uzrokuje je nedovoljna količina joda u vodi i hrani. Jod je, naime, potreban za sintezu tireoidnih hormona. Uzrok endemske strume mogu biti i strumogene materije, tj. materije koje blokiraju metabolizam joda, a u većim količinama se nalaze u kupusu, karfiolu, kelju i repi, te prevelika upotreba ovih namirnica u ishrani, kombinovana sa nedostatkom joda, dovodi do izraženijih simptoma strume.
Ostali uzroci:

* Hašimoto tireoiditis
* Bazadovljeva bolest 
* Juvenilna struma i congenitalni hypothyroidizam 
* Neoplazme štitne žlijezde
* Thiroiditis (akutni, hronični) (E06)
* Popratni efekti liječenja medikamentima

## Morfološka podjela

Prema makroskopskom izgledu struma može biti:
* Difuzna koloidna struma
* Multinodozna koloidna struma
* Koloidni adenom
* Solotarna cista

### Difuzna koloidna struma

Difuzna koloidna struma (lat:*Struma colloides cystica diffusa*) makroskopski predstavlja pravilno, simetrično uvećanje štitne žlijezde. Histološki su svi folikuli približno podjednako uvećani.

### Multinodizna koloidna struma

Multinodizna koloidna struma (lat:*Struma colloides cystica polynodosa*) se makroskopski karakteriše čvorovima različite veličine, koji najvjerovatnije nastaju usljed različite osjetljivosti tireocita na djelovanje TSH koji se luči u povećanoj količini da bi se kompenzirala hipotireoza.

### Koloidni adenom

Koloidni adenom (lat:*Adenoma colloides glandulae thyreoideae*) obično je benigna hiperplazija žlijezde.
Tiroidni adenomi mogu uzrokovati hipertireozu zbog izlučivanja hormona, a ponekad se zamijeni s Gravesovom bolešću. Adenomi nisu autoimuna bolest, iako se mogu javiti kod bolesnika koji imaju Gravesovu bolest,a nisu rijetki ni kod pacijenata koji su se liječili radioaktivnim jodom.

## Vanjske veze

* endokrina hirurgija 
* Fotogtafija pacijenta
Palpitacije

**Palpitacija** (uglavnom u množini: **palpitacije**) je medicinski naziv za osjećaj lupanja srca, bez obzira da li pravilnog, nepravilnog, sporog ili ubrzanog (ali uglavnom se misli na ubrzano). Najčešći uzrok su ekstrasistolije, a palpitacije mogu biti posljedica benignih, ali i za život opasnih stanja.

## Uzrok
Uzrok nastanka palipitacija mogu biti: vežbanje, anksioznost, stres, osećaj straha, povišena telesna temperatura, konzumitranje kofeina, nikotina, kokaina, nekih dijetetskih sredstava, hipertireoidizam, anemija, hiperventilacija, nizak nivo kiseonika u krvi, neki lekovi (beta blokatori, antiaritmici, hormoni), prolaps mitralne valbule, aritmije, oboljenja srca i dr.

## Klinička slika
Palpitacije se mogu različito osetiti, od osećaja neprijatnosti, neugodnosti, do jakog lupanja srca, osećaja nepravilnog ritma, „kao da će srce da iskoči iz grudi”, osećaja srca u grudima, grlu ili vratu. Uglavnom palpitacije ne predstavljaju ozbiljan znak, i brzo prolaze, naravno, mogu biti i znak ozbiljnog oboljenja, zavisno od samog uzroka. Ukoliko postoji srčano oboljenje uz sam osećaj paliptacija, mogu se javiti i gubitak svesti ili bol u grudima, preznojavanje, vrtoglavica.

## Dijagnostika
Bitno je da sama osoba koja oseća palpitacije zapamti koliko se često javljaju, kada se javljaju, koliko traju, koliki je puls u vreme palpitacija i kako se osećaju za vreme palpitacija. Dijagnoza, odonosno uzrok se postavlja na osnovu anamneze, kliničkog pregleda, laboratorijskih analiza, EKG-a, holtera, ultrazvuka, angiografije i dr.

## Lečenje
Ukoliko se palpitacije javljaju kao posledica stresa ili anksioznosti, potrebno je da se osoba opusti i smiri, mogu pomoći duboko disanje, vežbe disanja i relaksacije. Kada je poznat uzrok leči se osnovno oboljenje.

## Reference

## Vanjske veze
* MedlinePlus Medical Encyclopedia, NIH
* Arrhythmia (palpitations)
* Heart Palpitations
* Irregular heartbeat
* Abnormal Heart Rhythm (Arrhythmia)
Abraham Hija

**** (Barcelona, 1070 &ndash; Narbonne, 1136 or 1145) bio je jevrejski matematičar, astronom i filozof, također poznat i kao **Savasorda** (od arapskog صاحب الشرطة *[[sahib al-shurta|Ṣāḥib al-Shurṭa]]* "šef policije") ili **Abraham Judaeus**.

Njegovo najpoznatije djelo je *Ḥibbūr ha-meshīḥah we-ha-tishboret* ("Traktat o mjerenju i računanju"), hebrejski traktat posvećen islamskoj algebri i praktičnoj geometriji. Godine 1145. ga je na latinski prevo Plato od Tivolija pod naslivom *Liber Embadorum* (iste godine kada je Robert od Chestera preveo al-Khwārizmījevu *Algebru*.) On sadži prvo potpuno rješenje kvadratne jednadžbe *x*2 - *ax* + *b* = 0 u Evropi, a koje je značajno uticalo na djelo Leonarda Fibonaccija.

## Reference

## Literatura
* 
* . The JE cites the following works:
** Moritz Steinschneider, Z. D. M. G. 1876, p.&nbsp;633;
** Steinschneider, Abraham Judœus, in Zeitschrift für Mathematik und Physik, 1867, xii. 1 et seq.;
** idem, Abraham ibn Ezra, ibid. 1880, xxv. 119, 125;
** idem, Hebr. Bibl. vii. 84;
** idem, Hebr. Uebers. pp.&nbsp;502, 525, 529, 532, 550, 572, 585, 594, 972;
** idem, Cat. of Hebr. Manuscripts in the Library of Leyden, p.&nbsp;148;
** idem, Hebr. Bibl. 1861, iv. 108-109 (where Rapoport's reading of the name "Ḥayyah," instead of "Ḥiyyah," is adopted); 1876, xvi. 90 (where the name "Albargeloni" is declared to be a pure invention).
** See also Brüll's Jahrb. ii. 189.
** Wolf, Bibliotheca Hebrœa, i. 51. iv. 761;
** Rapoport, preface to Hegyon ha-Nefesh;
** Boncompagni, in Atti dell' Accademia dei Lincei, 1863, p.&nbsp;935;
** Woepke, Mémoire sur la Propagande des Chiffres, p.&nbsp;80;
** Kerem Ḥemed, vii. 77;
** Geiger, Mosheh ben Maimon, p.&nbsp;70;
** Henri Gross, *Gallia Judaica*, p.&nbsp;369;
** Bacher, Die Bibelexegese der Jüdischen Religionsphilosophen vor Maimuni, ch. iv.G. Sa.

## Vanjske veze
*  (PDF version)
* 
* Jewish Encyclopedia article for Abraham bar Hiyyah, by G. Sacerdote and J. Guttmann and Kaufmann Kohler.
* PDF biography
* musicologie.org
Veliki majstori vitezova Templara

**[[Veliki majstor]]** je bila titula koju je nosio vrhovni komandant vojničkog Reda siromašnih su-vojnika Kristovih i Solomonovog hrama, poznatijeg kao Templari. Dok su mnogi veliki majstori taj položaj držali doživotno, nije bila rijetkost da s njega abdiciraju radi odlaska u samostan ili diplomatske karijere. Veliki majstori su često vitezove vodili u borbu, pa nije bila rijetkost da poginu, zbog čega je u dva vijeka bilo relativno mnogo velikih majstora.

## Popis velikih majstora

## Izvori

## Vanjske veze
*
Richard Fitz Gilbert de Clare

**Richard fitz Gilbert de Clare** (? - 15. april 1136) bio je anglo-normanski feudalni velmoža i gospodar (lord) Clarea. Bio je jedan od istaknutijih gospodara graničnih područja prema Walesu, a poznat je i kao osnivač samostana Tonbridge Priory u Kentu. Bio je oženjen za Adelize, kćer chesterskog earla Ranulfa de Gernona, s kojom je imao tri sina i dvije kćeri. Na samom početku Anarhije se istakao kao pristaša kralja Stephena. U proljeće 1136. je ubijen u velškoj zasjedi, a njegova smrt je potakla Velšane pod Owainom Gwynnedom da pokrenu pohod tokom koga su Normani poraženi u bitci kod Crug Mawra i spaljen grad Cardigan. Richardova udovica Adelize, koja je utočište našla u obližnjem zamku je spašena intervencijom Milesa od Gloucestera. Richarda je na mjestu gospodara zamijenio njegov sin Gilbert de Clare.

## Izvori
William de Corbeil

**William de Corbeil** (); o. 1070 - 21. novembar 1136) bio je nadbiskup Canterburyja od 1123. do smrti. O njegovom ranom životu i porijeku se malo zna, osim da je bio Francuz i imao dva brata. Nakon što je studirao teologiju postao je pisar durhamskih i londonskih biskupa, potom kanonik. Za nadbiskupa je izabran kao kompromisno rješenje između biskupa koji su htjeli ne-redovnika i redovnika koji su htjeli redovnika. Najveći dio stolovanja mu je obilježio dugotrajni sukob za primat sa nadbiskupom Yorka Turstanom, zbog koga je u nekoliko navrata putovao u Rim bez uspjeha pokušavši staviti na stranu papu; on je tek privremeno riješen kompromisnim rješenjem kojim je William imenovan papskim legatom. William se također nastojao boriti protiv simonije i strogim mjerama provesti svećenički celibat; u potonjem nije imao podršku engleskog kralja Henryja I, koji je preferirao oženjene svećenike koji kao kaznu plaćaju globu kraljevskoj blagajni. William je također dogradio Canterburyjska katedralu i sagradio do danas sačuvanu citadelu Rochesterskog zamka. Kralju Henryju je pred smrt svečano obećao da će podržati njegovu kćer Matildu kao nasljednicu prijestolja, ali je na kraju 1135. ipak okrunio Henryjevog nećaka Etiennea (Stephena). Zbog toga su kasniji historičari nazivali krivokletnikom. Umro je nedugo nakon Stephenovog dolaska na prijestolje.

## Vanjske veze
* Rochester Castle information from National Monuments Record
Bitka kod Crug Mawra

**Bitka kod Crug Mawra** se odigrala u septembru ili oktobru 1136. u današnjem južnom Walesu između snaga velških država Gwynedd i Deheubarth na jednoj i anglo-normanskih feudalaca na drugoj strani. Velšani su digli ustanak protiv normanske (engleske) vlasti i na samom početku godine nanijeli težak poraz jednoj od normanskih vojski; tek je pogibija Richarda Fitz Gilberta de Clarea, najistaknutijeg od svih normanskih feudalaca, dala poticaj ustanicima na čije je čelo stao princ Owain Gwynedd, daleki potomak Rhodrija Velikog. Njima se priključio Gruffydd ap Rhys iz Deheubartha te su zajedno uspjeli zauzeti skoro sve normanske zamke u Ceredigionu. Kada su krenuli zauzeti grad Cardigan, suprotstavila im se normanska vojska pod Robertom fitz Martinom. Velšani su, međutim, u prethodnim decenijama dobro upoznali normansku taktiku i način ratovanja, tako da je i u njihovoj vojsci bilo relativno mnogo oklopljenih vitezova na konjima. Normani su poraženi, a povlačenje preko rijeke Telfi se pretvorilo u katastrofu kada je most popustio pod težinom ljudi i konja te doveo do masovnog utapljanja. Cardigan je zauzet i spaljen, ali je Robert fitz Martin uspio sačuvati zamak. Bitka kod Crug Mawra je, međutim, na duže vrijeme zaustavila normansku i englesku ekspanziju u Wales, pogotovo njegov sjeverni dio.

## Literatura
* John Edward Lloyd (1911) *A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest* (Longmans, Green & Co.)
Owain Gwynedd

**Owain ap Gruffydd** ("Owain, sin Gruffyddov"; o. 1100&nbsp;&nbsp;28&nbsp;November&nbsp;1170) bio je kralj Gwynedda u sjevernom Walesu od 1137. do smrti, poznat kao prvi vladar sa titulom "princ od Walesa". Smatra se najvećim i najuspješnijim vladarom sjevernog Walwsa sve do vremena svog unuka Llywelyna Velikog. Ime **Owain Gwynedd** (, "Owain od Gwynedda") je stekao kako bi se razlikovao od svog suvremenika kralja južnog Powysa Owain ap Gruffydd ap Maredudda, koji je stekao nadimak "Owain Cyfeiliog". Owain Gwynedd je bio član Kuće Aberffaw, starijeg ogranka dinastije Rhodrija Velikog.

Rodio se kao sin Gruffuda ap Cynana, vladara Gwynedda koji je preko 62 godina vladao sjevernim Walesom sa otoka Anglesey te se, kombinacijom diplomacije i ratničkih vještina, odupirao normanskom (engleskom) prodoru u Wales. Oko 1120. je Gruffud postao prestar da vodi vojsku na bojištu, te je taj zadatak prepustio svojim sinovima - Cadwallonu (koji je poginuo 1132), Owainu i Cadwaladru. Owain se u tome pokazao uspješan, prije svega u bitci kod Crug Mawra nakon koje je dotadašnje normanske posjede u Ceredigionu pripojio očevoj državi.

Godine 1137. je nakon očeve smrti postao kralj, ali je vlast bio prisiljen dijeliti sa Cadwaladrom, sa kojim će se često sukobljavati. Owain je iskoristio priliku koju je u susjednoj Engleskoj pružilo izbijanje građanskog rata poznatog kao Anarhija, pa je do 1150. značajno proširio granice na istok. Kada je Anarhija u Engleskoj završila, u dva navrata (1157) i (1162) je zaustavio pokušaje engleskog kralja Henryja II da Gwynedd stavi pod svoju vlast. Sukob sa Katoličkom crkvom oko druge supruge Cristin (koja mu je bila s rodom), doveo je do njegove ekskomunikacije; usprkos toga je sahranjen u Bangorskoj katedrali. Njegova smrt je označila početak borbe za vlast među njegovim mnogobrojnim sinovima, te je tek generaciju kasnije Gwynedd ponovno postao značajna sila.

## Preci

## Izvori
;Opći
* John Edward Lloyd (1911) *A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest* (Longmans, Green & Co.)
* 
* *Ancestral Roots of Certain American Colonists Who Came to America Before 1700* by Frederick Lewis Weis, Lines: 176B-25, 239-6
;Citati
Vsevolod Mstislavič Novgorodski

**Vsevolod Mstislavič** (; o. 1100 - februar 1138) bio je kijevsko-ruski princ i vladar iz dinastije Rjurikoviča koji je vladao kao knez Novgoroda od 1117. do 1136. godine, Perejaslavlja 1132. godine, te Pskova od 1137. do smrti. Rodio se kao najstariji sin Mstislava Velikog i švedske princeze Christine Ingesdotter; Novgorodom je počeo vladati nakon što mu je otac preuzeo titulu velikog kneza Kijeva. Istakao se gradnjom crkvama i time što je odobrio povelju Ivanske stotine, prvog trgovačkog ceha. Usprkos tome, nakon što je 1132. napustio Novgorod kako bi preuzeo vlast u Perejaslavlju, građani su to shvatili kao izdaju, te su ga odbili primiti natrag kao svog vladara. Godine 1136. je došlo do nove pobune nakon koje je protjeran u Pskov gdje je i umro. Taj se događaj smatra početkom postojanja Novgorodske Republike, iako će Novgorod nastaviti povremeno birati ruske plemiće i kneževe kao svoje poglavare. Imao je dvoje djece - sina Ivana (koji je umro mlad) i kćer Vjačeslavu, koja se poslije udala za poljskog kneza Boleslava IV Kovrčavog. Kasnije je proglašen svecem pod imenom sv. Gavril.

## Vanjske veze
* Chronology of Novgorod's Political History by the University of Washington
Sporazum u Durhamu (1136)

**Sporazum u Durhamu** () je mirovni sporazum koga su 5. februara 1136. sklopili engleski kralj Stephen s jedne, i škotski kralj David I s druge strane. Do njega je došlo nakon pohoda koji je David pokrenuo na sjever Engleske, koji je za povod imao sukob oko engleskog prijestolja izazvan smrću kralja Henryja I 1. decembra 1135. Nakon Henryjeve smrti se kraljem, uz podršku dijela plemstva, proglasio Henryjev nećak Stephen; David je, međutim, kao legitimnu nasljednicu podržavao Henryjevu kći i svoju nećaku Matildu. Kako bi je podržao pokrenuo je trupe i zauzeo niz gradova kao što su Carlisle i Newcastle-upon-Tyne. Međutim, kod Durhama je pred Davida stala Stephenova vojska sastavljena od velikog broja flandrijskih najamnika. Umjesto da riskira bitku, David je pristao na pregovore temeljem kojih je zadržao Carlisle i veliki dio Cumberlanda, velike dijelove Lancashirea i Doncaster; s druge strane nije pristao na zakletvu vjernosti Stephenu; umjesto toga je to učinio njegov sin Henry i zauzvrat dobio titulu earla Huntingdona. Dvije godine kasnije je došlo do novog sukoba Davida sa Stephenom koji će dovesti do bitke zastava.

## Izvori
Historia calamitatum

***Historia calamitatum*** (na latinskom: "Historija (mojih) nevolja") ili ***Abaelardi ad Amicum Suum Consolatoria*** je autobiografski tekst koga je na latinskom jeziku napisao znameniti francuski srednjovjekovni filozof Pierre Abelard. Napisan je u epistolarnom stilu, odnosno pod snažnim uticajem Augustinovih *[[Ispovijesti (Augustin)|Ispovijesti]]*. U njemu Abelard detaljno opisuje svoj život, kao i iznosi vlastite stavove o ženama, obrazovanju, monastičkom životu, odnosu države i crkve, kao i vlastitom društvenom miljeu. Iako se Abelard u svojoj knjizi nastojao opisati kao žrtva progona, pa čak i uspoređivao svoje patnje sa Isusovim, historičari je smatraju izuzetno vrijednim izvorom podataka kako o njegovoj znamenitoj ljubavnoj vezi sa Heloise, tako i počecima univerzitetskog života u Parizu. *Historia* je također značajna kao i jedan od prvih autobiografskih tekstova u književnosti srednjovjekovne Evrope.

Najstarija sačuvana kopija rukopisa potiče od 1350. godine.

## Vanjske veze
* English translation of Historia Calamitatum on the Internet Medieval Sourcebook
* Talking book of the above translation
* Latin text of Historia Calamitatum from the Latin Library
GNU Debugger

**GNU dibager** (), poznatiji kao **GDB** ili kao *gdb* kao se naziva izvršna datoteka, je standardni debager za GNU operativni sistem. Međutim, njegova upotreba nije isključivo ograničen na GNU operativni sistem. To je prenosivi debager koji radi na mnogim uniksolikim sistemima i koristi se za mnoge programske jezike, uključujući Adu, C, C++, Objective-C, Free Pascal, Fortran, Javu.

## Povezano
* gdbserver

## Reference
Grimoald Alferanites

**Grimoald Alferanit** ili **Grimoald Alferanites** () bio je langobardski knez, odnosno vladar grada Bari, koji je vladao od oko 1121. do 1132. Na vlast je došao nakon ustanka u kome su građani ubili tadašnjeg nadbiskupa i zarobili Constance, udovicu normanskog kneza Bohemonda I od Antiohije. Constance je puštena 1120. na intervenciju pape Kalista II, ali je kasnije priznala Grimoalda kao vladara Barija. U maju 1122. je Grimoald sklopio savez sa Mlečanima, a u oktobru 1127. podržao Rogera II u njegovom nastojanju da zavlada Apulijom. Kada je, pak, 1129. godine papa Honorije II priznao Rogera kao vladara Apulije, Grimoald je zajedno sa lokalnim plemstvom Južne Italije digao ustanak, ali je bio prisiljen odustati nakon intervencije flote pod Giorgijem Antiohijskim. Novi ustanak je digao zajedno sa Tankredom od Conversana na Božić 1131. godine, ali su ga građani, nakon što je grad stavljen pod opsadom predali Rogeru; na njegovo mjesto je Roger imenovao Tankredovog sina Tankreda.

## Literatura
* Norwich, John Julius. *The Normans in the South 1016-1130*. Longman: London, 1967. 
* Norwich, John Julius. *The Kingdom in the Sun 1130-1194*. Longman: London, 1970. 
* Caravale, Mario (ed). *Dizionario Biografico degli Italiani*. Roma, 2003.
Amalrik I od Jeruzalema

**Amalrik I od Jeruzalema** (također **Amaury** ili **Aimery**) (1136 &ndash; 11. jul 1174) bio je kralj Jeruzalema od 1163. do smrti, a prije toga grof Jafe i Askalona. Rodio se kao drugi sin kraljice Melisende i njenog muža Fulka, a prijestolje je naslijedio od svog starijeg brata Balduina III. Njegovu vladavinu je obilježilo zbližavanje sa Bizantskim Carstvom, s kojim je zajedno pokrenuta neuspjela invazija Egipta. U međuvremenu su se muslimanske teritorije oko Jeruzalema počele ujedinjavati pod vlašću Nur ad-Dina i, kasnije, Saladina. Bio je otac troje budućih vladara Jeruzalema - Sibylle, Balduina IV i Isabelle I.

## Preci



## Literatura

* Bernard Hamilton, "Women in the Crusader States: The Queens of Jerusalem", in Medieval Women, edited by Derek Baker. Ecclesiastical History Society, 1978
* Steven Runciman, *A History of the Crusades, vol. II: The Kingdom of Jerusalem*. Cambridge University Press, 1952
* William of Tyre, *A History of Deeds Done Beyond the Sea*, trans. E.A. Babcock and A.C. Krey. Columbia University Press, 1943
Spring Breakers

***Spring Breakers*** je američki igrani film snimljen 2012. u režiji Harmonyja Korinea. Po žanru je kombinacija drame i crne komedije, a protagonisti su četiri mlade studentice koje, u nastojanju da financiraju provod na proljetnim praznicima, spremne činiti nasilne zločine. Snimljen je u nezavisnoj produkciji i sa relativno niskim budžetom, ali je imao uglavnom povoljne kritike i komercijalnog uspjeha kod publike.

U Hrvatskoj je prikazan pod naslovom ***Proljetno ludilo***, a u Srbiji pod naslovom ***Buntovnice***.

## Glumačka postava
* James Franco ... Alien
* Selena Gomez ... Faith
* Vanessa Hudgens ... Candy
* Ashley Benson ... Brit
* Rachel Korine ... Cotty
* Gucci Mane ... Archie 
* Heather Morris ... Bess
* Ash Lendzion ... Forest
* Emma Holzer ... Heather
* Jeff Jarrett ... Mladi pastor
* John McClain ... Sudac
* Sidney Sewell ... ATL blizanac 
* Thurman Sewell ... ATL blizanac

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*
Distopija

**Distopija** – ideja društva, općenito u pretpostavljenoj budućnosti, koju karakteriziraju negativni, antiutopijski elementi, koji variraju od ekoloških do političkih i društvenih pitanja. Distopijska društva, koja najčešće pretpostavljaju pisci fikcije, kulminirala su u velikom nizu podžanrova, te se pojam često koristi da aktualizira pitanja koja se tiču društva, okoliša, politike, religije, sociologije, duhovnosti ili tehnologije koja se može pojaviti u budućnosti. Iz tog je razloga pojam preuzeo oblik mnoštva pretpostavki kao što su onečišćenje, siromaštvo, kolaps društva ili politička represija i totalitarizam. Slavni prikazi distopijskih društava uključuju romane *[[Nineteen Eighty-Four|1984.]]*, o totalitarnoj super državi, Vrli novi svijet, o eugenički oblikovanom ljudskom društvu, i Fahrenheit 451, u kojem država spaljuje knjige iz straha od pojave neovisnog mišljenja. *Željeznu petu*, roman Jacka Londona je Erich Fromm opisao kao "najraniju modernu distopiju".

## Napomene

## Vanjske veze

* The Dystopian  (članci o distopiji)
* Dyshoreal.ru  (distopijska horor-stvarnost)
Upaljač

**Upaljač** je mehaničko pomagalo koji služi za paljenje cigarete, cigare, lule, plina ili bilo čega drugog što je zapaljivo. Za razliku od šibice, upaljač se može koristiti više puta, jer se ne troši upaljač već samo zapaljivi fluid koji služi kao gorivo. Ovo može biti tekući plin za upaljače, benzin za upaljače isl. Za inicijalno paljenje fluida se koristi ili kremen kamen ili električna varnica.

## Preteča upaljača
U prošlom veku kao sredstvo za paljenje vatre, u Srbiji, se koristilo sledeće:

* kremen (vrsta kamena koji udaranjem baca varnice)
* ocilo (vrsta turpije savijena u oblik koji se može videti na Srpskom grbu)
* trud (vrsta pečurke koja raste na kori drveta i koja se pre primene za potrebe paljenja vatre posebno obradi)
Kresanjem kremena o ocilo trud bi se palio.

## Šibice
Paraleno sa razvojem upaljača pojavile su se i šibice:

## Prvi upaljači
Prvi upaljači su se sastojali od:
* kućišta
* fitilja
* materijala sličnog vati koji se nalivao benzinom
* kremena
* nazubanog točkića koji je „grebanjem“ kremena bacao varnicu

Potrošni materijal je bio:
* kremen koji se menjao
* fitilj koji je goreo pa se takođe menjao
* specijalni benzin koji se dolivao

## Upaljači Zipo (Zippo)

Za vreme Drugog svetskog rata firma „Zipo“ je za potrebe američke armije napravila upaljač na benzin čija je karakteristika bila da kada se upali i baci na daljinu od 40 -{m}-, da se tokom leta ne ugasi. Namena je bila očigledna, paljenje neprijateljskih skladišta i sl... Zipo je i danas Mercedes među upaljačima.

## Moderni upaljači
Moderni upaljači su izmenjeni u sledećem smislu:
* mesto kremena se koristi piezoelektrični element koji kada se stisne baca varnicu
* kao gorivo koristi se specijalni plin za upaljače.

Postoje upaljači koji se mogu nadopunjavati plinom i kojima je moguće menjati kremen ali najpopularniji su upaljači koji se jednostavno bacaju kada potroše plin.

## Vanjske veze
Podrum

**Podrum** je deo kuće koji se nalazi ispod zemljine površine. Tu se obično smeštaju stvari kojima ne prija sunce ili visoke ili niske temperature, kao što su vino, zimnica.

## Reference

## Vanjske veze
* National Research Council (Canada) Basement subject search 
* HealthLink's Article on Mold Allergies 
* Dry Basements and Crawl Spaces, Morgan Powell and Danny Rogers, Kansas State University, April 2008, 8 pages, illustrated
* Avoiding Basement Waterproofing Scams
Her Little Highness

***Her Little Higness*** () je mjuzikl, premijerno izveden na Broadwayu 1913. godine, za koga su dijaloge i libreto napisali Channing Pollock i Rennold Wolf, a muziku napisao Reginald de Koven. Sastoji se od tri čina, a radnja se temelji na istoimenoj kazališnoj predstavi Channinga Pollocka. Protagonisti su kraljica Anna Victoria od Hercegovine i kralj Stefano od Bosne - suparnički monarsi koji se nalaze u egzilu u SAD gdje pokušavaju poboljšati svoj položaj brakovima za bogate Amerikance. Radnja filma je poslužila kao inspiracija za dva nijema filma - *[[Such a Little Queen]]* s Mary Pickford i istoimeni remake sa Constance Binney u glavnoj ulozi.

## Vanjske veze
* Podaci na IBDB
Such a Little Queen

***Such a Little Queen*** () je američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1914. u režiji Edwina S. Portera i Hugha Forda. Predstavlja adaptaciju kazališnog mjuzikla *[[Her Little Highness]]* izvedenog na Broadwayu prethodne godine. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Mary Pickford, je prognana kraljica Hercegovine koja je pronašla utočište u SAD, ali tamo stjecajem okolnosti susreće Stefana, kralja suparničke Bosne. Film se danas smatra izgubljenim. Godine 1921. je snimljen istoimeni remake sa Constance Binney u glavnoj ulozi.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Such a Little Queen'' at IMDb.com
* ''Such a Little Queen''; allrovi.com
* great period advertisement to the film
William John Locke

**William John Locke** (20. mart 1863 – 15. maj 1930) je bio britanski književnik, koji je uživao veliku popularnost u domovini i SAD u prvim decenijama 20. vijeka. Najpoznatija djela su mu romani *[[The Morals of Marcus Ordeyne (roman)|The Morals of Marcus Ordeyne]]* i *[[The Beloved Vagabond (roman)|The Beloved Vagabond]]* (1906). Njegova djela su, zbog svoje sklonosti melodramatičnim i sentimentalnim zapletima, bila popularna među ranim filmašima, tako da su ekranizirana čak 24 puta.

## Reference

* Campbell, C. C.*, ' The Young Colonials: A Social History of Education in Trinidad and Tobago 1834 - 1939*, The Press of the University of the West Indies, (1996).
* *Chambers Biographical Dictionary* (rev. ed. 1984)
* D.C. Browning (ed.), *Everyman's Dictionary of Literary Biography English & American" (1958)
* * E.O'Brien, ' Locke, William John (1863–1930)rev. Charlotte Mitchell, *Oxford Dictionary of National Biography*, Oxford University Press, (2004).
* Tibbetts, J.C. * 'Mary Pickford and the American ' Growing Girl'" (2001) * Journal of Popular Film and Television'', Volume 29, No 2., Routledge (2001).
* The William J. Locke Calendar (1914) Compiled by Emma M. Pope - Reference from the British Library (www.bl.uk)

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* Works by William John Locke at Internet Archive
Revolucija 1943. (Argentina)

**Argentinski državni udar iz 1943.** , poznat skraćeno kao **Revolucija iz '43** (španjolski:*Revolución del 43*), bio je državni udar kojim je 4. lipnja 1943. završila vladavina Ramóna Castilla, koji je bio na tu dužnost izabran prijevarom  Ova revolucija je označila kraj razdoblja poznatog kao Neslavno desetljeće. Vojska se usprotivila guverneru Robustianu Patrónu Costasu, Castillovom odabranom nasljedniku, glavnom zemljoposjedniku u provinciji Salta, kao i glavnom dioničaru industriji šećera.

Čelnici Argentine u tom vremenskom razdoblju bili su Arturo Rawson, Pedro Pablo Ramírez i Edelmiro Farrell. Tijekom tog razdoblja izbili su unutarnji sporovi u Argentini vezani Drugi svjetski ratu, gdje su društvo i političari bili rastrgani između održavanja neutralnosti i sigurnosti opskrbljujući prehrambenim proizvodima Saveznike i otvorenog svrstavanja na stranu saveznika. Ramírez je prekinuo odnose sa silama Osovine u siječnju 1944., a Farrel je ušao u rat u ožujku 1945., u vrijeme kada je ishod rata već bio odlučen.

S ovom Vladom je uspon doživio i pukovnik Juan Domingo Perón, član Grupe ujedinjenih časnika (GOU), koji će postati jedan od najutjecajnijih političara u povijesti Argentine. Perón je radio kao pomoćnik ministra obrane generala Edelmira Farrela tijekom Ramírezovog mandata, a zatim kao šef gotovo beznačajnog ministarstva rada. Na tom položaju, on je potvrdio i proveo niz zakona o radu kojim je stekao ugled i visoku popularnost, posebno među radničkom klasom i Savezom socijalista i sindikatima, podižući time svoj položaj unutar vojne vlasti. Kad je Farrel naslijedio Ramíreza, Perón je bio određen za potpredsjednika i ministra rata, i zadržao radni portfelj, koji je unaprijeđen u Ministarstvo. Kao ministar rada i socijalne skrbi, Perón je riješio industrijske sporove u korist sindikata i uveo široki spektar socijalnih davanja za radnike članove sindikata.
 
Budući da se suočio rastućom oporbom unutar oružanih snaga, Perón je bio prisiljen podnijeti ostavku 9. listopada 1945. i bio je uhićen četiri dana kasnije, ali masovni prosvjedi koje je organizirala Glavna konfederacija rada izborili su njegovo puštanje na slobodu 17. listopada, dana koji je kasnije zapamćen kao *Dan odanosti* od strane peronističkog pokreta. Po njegovom oslobađanju, Farrel je obećao da će podnijeti ostavku i sazvati izbore. Juan Perón je postao predsjednik nakon glatke pobjede na izborima u veljači 1946.

## Izvori
Otočke teritorije Sjedinjenih Američkih Država

**Otočke teritorije Sjedinjenih Američkih Država** (engleski: *Insular areas of the United States*) su zavisne teritorije **[[SAD|Sjedinjenih Američkih Država]]** koje administrativno ne pripadaju pod vlast niti jednoj od 50 Američkih saveznih država a niti pod Distrikt Kolumbija već njima upravlja
Ured za otočka pitanja u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova. 

Otočke teritorije Sjedinjenih Američkih Država je generički termin koji koristi američki Stejt department za bilo koju teritoriju pod kontrolom vlade SAD. 

## Karakteristike
*Otočke teritorije Sjedinjenih Američkih Država* dijele se na ujedinjene teritorije - incorporated (na njih se primjenjuje američki ustav) i na one koje još to nisu - unincorporated (u tom slučaju se na njih primjenjuje američki ustav samo djelomično)

Stanovnici otočkih naseljenih teritorija (osim Američke Samoe) se tretiraju kao građani Sjedinjenih Američkih Država, iako ne plaćaju federalni porez, i ne sudjeluju u američkim izborima i nemaju predstavnike u Kongresu. Oni se mogu slobodno kretati po cijeloj teritoriji Sjedinjenih Američkih Država bez ikakvih imigracionih restrikcija. Proizvodi koji se proizvode na otočkim teritorijima SAD, imaju etiketu Proizvedeno u SAD (Made in USA).

## Historija
Po uzoru na organizaciju Sjeverozapadnih teritorija iz 1789. svi teritoriji koji još nemaju status savezne države bili su pod direktnom ingerencijom Američkog Kongresa kao organizirane ujedinjene teritorije, sa izvjesnom lokalnom samoupravom.

## Otoci ujedinjeni u SAD (incorporated)
### Nenaseljeni
* Atol Palmyra
## Otoci koji još nisu ujedinjeni u SAD (unincorporated)
### Naseljeni
* Američka Samoa
* Guam
* Sjeverni Marijanski otoci
* Portoriko
* Američki Djevičanski otoci
### Nenaseljeni
* Otok Baker
* Otok Howland
* Otok Jarvis
* Atol Johnston
* Greben Kingman
* Atol Midway
* Otok Navassa
* Otok Wake

## Države koje su slobodno pristupile SAD
Tzv. pridružene države (*associated state*) su:
* Maršalovi Otoci
* Federalne Države Mikronezije
* Palau

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Unincorporated territory of the United States'' na portalu Encyclopædia Britannica
A Good Little Devil

***A Good Little Devil*** je američki crno-bijeli nijemi igrani film snimljen 1914. u režiji Edwina S. Portera. Radnja se temelji na drami *Un bon petit diable* Rosemonde Gerard, koja je godinu dana ranije bila s velikim uspjehom prikazana na Broadwayu. U toj je verziji glavnu žensku ulogu tumačila Mary Pickford, te ju je ponovila i u filmskoj adaptaciji. Protagonist je škotski mladić koji radi druženja sa snobovskim engleskim prijateljima zapostavlja bolesnu majku i slijepu djevojku, a zbog čega se protiv njega pobuni njegov "alter ego". Za Mary Pickford je to predstavljao prvi cjelovečernji film, ali ona ga je poslije u svojim memoarima proglasila "najgorim u karijeri". Danas se smatra izgubljenim, s izuzetkom jedne role u trajanju od 12 minuta.

## Vanjske veze
*
Tess of the Storm Country (film, 1914)

***Tess of the Storm Country*** () je američki crno-bijeli nijemi igrani film snimljen 1914. godine u režiji Edwina S. Portera. Radnja se temelji na istoimenom romanu Grace Miller White, a naslovna junakinja - čiji lik tumači Mary Pickford - je djevojka iz zabačenog planinskog mjesta koja se zaljubi u putujućeg propovjednika, ali potom dođe u nevolju kada vanbračno dijete njegove sestre predstavlja kao svoje. Pickford je osam godina kasnije isti lik tumačila u mnogo poznatijem remakeu.

## Vanjske veze
* 
* allrovi/synopsis; ''Tess of the Storm Country''
* lantern slide
The Morals of Marcus Ordeyne (roman)

***The Morals of Marcus Ordeyne*** () je roman britanskog književnika Williama Johna Lockea objavljen 1905. godine. Naslovni protagonist je sredovječni direktor škole koji iznenada naslijedi bogatstvo i titulu; radnja prati njegovo nastojanje da pomogne djevojci iz harema koja je pobjegla pred prisilnim brakom. Roman je doživio ogromnu popularnost, te je nakon samo nekoliko godina adaptiran za kazalište. Bio je popularan i među ranim sineastima; tako su u SAD snimljene dva nijeme ekranizacije - ''The Morals of Marcus'' (1915) i Morals (1921) - a u Britaniji 1935. zvučni film *[[The Morals of Marcus]]*. Locke je sljedeće godine napisao još jedan roman ''The Beloved Vagabond'', koji ga je učvrstio na mjestu jednog od najpopularnijih pisaca svog doba.

## Literatura
* Elwin, Malcolm. *Old Gods Falling*. Collins, 1939.
* Munden, Kenneth White. *American Film Institute Catalog: Feature Films 1921-1930*. University of California Press, 1971.
The Morals of Marcus (film, 1915)

***The Morals of Marcus*** je američki nijemi igrani film snimljen 1915. u režiji Edwina S. Portera i Hugha Forda. Predstavlja ekranizaciju romana ''The Morals of Marcus Ordeyne'' Williama Johnea Lockea. Naslovni protagonist je sredovječni direktor škole koji iz harema spašava mladu djevojku, čiji lik tumači Marie Doro, koja ga je tumačila u ranijoj kazališnoj adaptaciji na Broadwayu. Film se danas smatra izgubljenim. Godine 1921. je snimljen nijemi remake pod naslovom *[[The Morals (film)|The Morals]]*, a 1935. u Britaniji i zvučna verzija pod naslovom *[[The Morals of Marcus]]*.

## Reference

## Vanjske veze
* ''The Morals of Marcus'' at IMDb.com
* allrovi/synopsis
Marie Doro

**Marie Doro** (25. maj 1882 - 9. oktobar 1956) bila je američka kazališna i filmska glumica, koja je uživala veliku popularnost na početku 20. vijeka. Rođena je u porodici koja vuče neposredno porijeklo od znamenitog američkog revolucionara Patricka Henryja, a karijeru je započela kao djevojka iz zbora na Broadwayu. Tamo ju je zapazio čuveni impresario Charles Frohman i počeo angažirati u popularnim kazališnim predstavama, gdje joj česti partner bio William Gillette. Za vrijeme turneje po Engleskoj je u jednoj predstavi glumila s tada mladim i nepoznatim Charlesom Chaplinom, koji je, prema vlastitom priznanju, u nju bio zaljubljen. Njenu kazališnu karijeru je prekinula Frohmanova smrt prilikom potapanja *[[RMS Lusitania|Lusitanie]]* 1915. nakon čega ju je producent Alfred Zukor počeo angažirati u filmovima. Iako je zahvaljujući njima stekla i status filmske zvijezde, većina ih je danas izgubljena. 1920-ih se razočarala u Hollywood i vratila na brodvejske pozornice, ali se ubrzo nakon toga počela posvećivati duhovnim pitanjima i počela povlačiti iz javnosti.

## Filmografija
* *[[The Morals of Marcus (film, 1915)|The Morals of Marcus]]* (1915) (izgubljen)
* *[[The White Pearl (1915 film)|The White Pearl]]* (1915) (izgubljen)
* *[[The Wood Nymph]]* (1916) (izgubljen)
* *[[Diplomacy (1916 film)|Diplomacy]]* (1916) (izgubljen)
* *[[The Heart of Nora Flynn]]* (1916) 
* *[[Common Ground (1916 film)|Common Ground]]* (1916) (izgubljen)
* *[[The Lash (1916 film)|The Lash]]* (1916) (izgubljen)
* *[[Oliver Twist (1916 film)|Oliver Twist]]* (1916) (izgubljen)
* *[[Lost and Won]]* (1917)
* *[[Castles for Two]]* (1917)
* *[[Heart's Desire (1917 film)|Heart's Desire]]* (1917) (izgubljen)
* *[[12.10 (film)|12.10]]* (1919)
* *[[Midnight Gambols]]* (1919) (izgubljen)
* *[[The Mysterious Princess]]* (1920) (izgubljen)
* *[[Il colchico e la rosa]]* (1921) (izgubljen)
* *[[The Stronger Passion]]* (1921) (izgubljen)
* *[[Sister Against Sister]]* (1923) (izgubljen)
* *[[Sally Bishop (1924 film)|Sally Bishop]]* (1924) (izgubljen)

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Marie Doro Home Page
* Marie Doro Pictures SilentLadies & Gents
* Marie Doro  photo section at NYP Library
* Marie Doro at the Internet Broadway Database
* Marie Doro at freewebs
* Marie Doro in elegant Ball Gown photographed in '''Vanity Fair''' April 1916 
* Marie Doro at Findagrave
Ethel Lilian Voynich

**Ethel Lilian Voynich**, rođ. Boole (11. maj 1864–27. jul 1960) bila je irska knjiženica i muzičarka, čiji su život i djelo bili povezani s radikalnim revolucionarnim pokretima Evrope s kraja 19. vijeka. Najpoznatija je kao autorica romana *[[The Gadfly]]*, koji je kasnije postao dio obavezne školske lektire u komunističkim zemljama. Rodila se kao kćer znamenitog irskog matematičara Georgea Boolea i feminističke aktivistice Mary Everest. Od 1902. je bila u braku sa poljskim revolucionarom i antikvarom Wilfridom Voynichem.

Po njoj je prozvan planetoid 2032 Ethel koga je 1970. otkrila sovjetska astronomkinja Tamara Mihailovna Smirnova.

## Bibliografija
* *Stories from Garshin* (1893)
* *[[The Gadfly]]* (1897)
* *Jack Raymond* (1901)
* *Olive Latham* (1904)
* *An Interrupted Friendship* (1910)
* *Put Off Thy Shoes* (1945)

## Izvori

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze
* 
* 1959 British Pathé Footage of Visit to Ethel Lilian Voynich in New York by Soviet Ballet delegation
The Gadfly

***The Gadfly*** () je roman irske književnice Ethel Lilian Voynich originalno objavljen 1897. u SAD. Radnja je smještena u Italiju 1840-ih, koja je tada bila politički razjedinjena i pod dominacijom Austrijskog Carstva, te prikazuje aktivnosti revolucionara iz pokreta Mlada Italija. Iako je imao komercijalni uspjeh, u anglosaksonskim zemljama je brzo bio zaboravljen (a u samoj Italiji objavljen tek iza drugog svjetskog rata). Nasuprot tome, njegov eksplicitni politički angažman ga je učinio popularnim među sovjetskim komunistima, pa je u SSSR-u i drugim komunističkim zemljama, uključujući NR Kinu postao dio obavezne školske lektire, te je obrađivan u operama, baletima, igranim filmovima i TV-serijama.

## Miuzičke adaptacije
* 1923. *[[Prazdnik krovi]]*, opera S. I. Prokofjeva
* 1928. *Ovod*, opera Mihaila Žukova
* 1930. *Ovod*, opera A. Ziksa u 4 čina
* 1958. *[[Obad (opera)|Obad]]*, opera Antonija Spadavecchije u 4 čina
* 1967. *Ovod*, balet A. Černova.
* 1982. *Rivares*, balet Sulhana Tsintzadzea; adaptiran u film
*Rivares* B. Čheidzae.
* 1983. *Ovod*, rock-mjuzikl A. Kolkera.

## Filmske adaptacije
* 1928. *[[Krazana]]*, režija Kote Mardjanishvili, snimljen u sovjetskoj Gruziji
* 1955. *[[Ovod (1955 film)|Ovod]]*, rež.. Aleksandr Faintsimmer
*: Šostakovič je za njega snimio muziku, danas poznatu kao *[[Obadova suita]]*.
* 1980. istoimeni sovjetski film, rež. Nikolaj Maščenko, ul. Sergej Bondarčuk i Anastasija Vertinskaja.
* 1987. Rivares. rež. B. Čheidze.
* 2003. *Niumeng*, kinesko-ukrajinski film, rež. W. Tianming

## Povezano
* *[[The Eternal City]]*, roman slične tematike Halla Cainea

## Izvori

## Vanjske veze
*
Mlada Italija

**Mlada Italija** () je bio politički pokret koju je Giuseppe Mazzini osnovao 1831. godine. Cilj pokreta je bilo stvaranje ujedinjenje Italije kroz promovisanje opšte pobune u italijanskim reakcionarnim državama i u zemljama okupiranim od strane Austrijskog carstva. Mazzinijevo verovanje je bilo da podizanje sveopšteg ustanka kreira ujedinjenu Italiju. 

**Mlada Italija** je osnovana u Marseju u julu 1831. U 1833. godini više članova koji su planirali ustanak u Savoji i Pijemontu su uhapšeni i pogubljeni od strane sardinijske policije. Još jedan neuspeh u ovim pokrajnama je bio u februaru 1834. godine, nakon čega je pokret prestao da postoji neko vreme do 1838. u Engleskoj. Dalje pobune na Siciliji, Abruzu, Toskani, Lombardiji-Veneciji, Romagni (1841 i 1845), Bologni (1843) nisu uspele. Takođe, kratkotrajna je bilo Rimska republika od 1848-1849, koje je slomila francuska vojska koju je pozvao pomoć papa Pio IX.

U međuvremenu Mlada Italija je postala deo pokreta Mlada Evropa (kreirana 1835), koja je bila više internacionalno orijentisana, zajedno sa sličnim pokretima kao što su Mlada Nemačka, Mlada Poljska i Mlada Švajcarska. 

Macinijev pokret je u osnovi prestao nakon poslednjeg revolta protiv Austrije u Milanu u 1853, uništavajući nadu demokratske Italije u korist Pijemontske monarhije, koja je i postigla nacionalno ujedinjenje nekoliko godina kasnije.

## Reference
The Eternal City

***The Eternal City*** () je roman britanskog književnika Halla Cainea napisan 1900. i originalno objavljen 1901. godine. Po žanru predstavlja svojevrsnu kombinaciju politički angažiranog SF-a i melodrame, a radnja je smještena u Italiju u (tada) bliskoj budućnosti. Protagonist je Davide Rossi, mladi parlamentarni zastupnik koji se sa svojim nenasilnim pokretom "Republike Čovjeka" suprotstavlja tiranskom premijeru barunu Gabrieleu Bonelliju, kao i Katoličkoj crkvi. Roman je doživio veliki uspjeh i imao niz kazališnih adaptacija, uključujući one za koje je muziku komponirao Pietro Mascagni. Po njemu su u Hollywoodu snimljena dva istoimena nijema filma - 1915 i 1923 - ali se oba smatraju izgubljenim.

Kritičari su pronašli određene sličnosti sa romanom *[[The Gadfly]]* Ethel Lilian Voynich iz 1897. Pažnju među historičarima je, pak, privuklo to da je autor predvidio kako će se sljedeći papa zvati Pio X, kao i neke događaje italijanske historije koji će se zbiti kasnije u 20. vijeku.

## Vanjske veze
* Articolo su ''Sintesi Dialettica''
The Eternal City (film, 1915)

***The Eternal City*** () je američki nijemi film snimljen 1915. u režiji Edwina S. Portera i Hugha Forda. Radnja se temelji na istoimenom romanu britanskog književnika Halla Cainea, te je smještena u Italiju. Protagonist, čiji lik tumači Thomas Holding, je mladi radikalni političar koji će doći u sukob sa tiranskim premijerom. Za film je karakteristično da je sniman na autentičnim lokacijama u Italiji (što je za tadašnje američke filmove bila rijetkost), kao i da je jedan od likova papa po imenu Pio XI (za razliku od originalnog romana gdje je nosio isto ime kao i Pio X, u međuvremenu stvarno ustoličen u Vatikanu). *The Eternal City* se danas smatra izgubljenim, kao i njegov istoimeni remake snimljen osam godina kasnije.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''The Eternal City'' (1915) at SilentEra
Sold (film)

**Sold** () je američki nijemi film snimljen 1915. u režiji Edwina S. Portera i Hugha Forda. Radnja se temelji na motivima kazališnog komada *Le Secret*, Henrija Bernsteina, odnosno *Sold* Georgea Erastova. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Pauline Frederick, je supruga siromašnog umjetnika koja, kako bi platila račune, pristaje pozirati gola kao model njegovom bogatom suparniku. Film se danas smatra izgubljenim.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Sold'' at silentera.com
Wilfrid Voynich

**Michał Habdank-Wojnicz**, poznatiji kao **Michael Wilfried Voynich**, (31. oktobar 1865 – 19. mart 1930), bio je poljski revolucionar, bibliofil, antikvar i historičar, najpoznatiji po otkriću znamenitog Voynichevog rukopisa.

Rodio se u Telšiaiju, mjestu koje je tada bilo dio Kovenske gubernije u Ruskom Carstvu. Roditelji su mu bili pripadnici nižeg poljskog plemstva. Nakon školovanja u Varšavi i Sankt Peterburgu je diplomirao kemiju i stekao dozvolu za rad kao apotekar. Godine 1886. se priključio marksističkoj organizaciji I Proletariat i sudjelovao u neuspjelom pokušaju da se nekoliko poljskih revolucionara osuđenih na smrt izbave iz Varšavske citadele. Uhvaćen je i osuđen je na zatvor, te poslan u kažnjeničko naselje Tunka u Sibiru. Odatle je uspio pobjeći 1890. te stigao u London. Tamo je neko vrijeme sudjelovao u revolucionarnoj aktivnosti zajedno sa prijateljem Sergejem Stepnjakom Kravčinskim i uzeo nadimak *Wilfrid*. Također je upoznao Ethel Lilian Boole za koju se 1902. oženio. Nakon Stepnjakove smrti 1895. je prestao s revolucionarnom aktivnošću te se posvetio prikupljanju i izučavanju starih knjiga. Godine 1898. je otvorio prvu prodavaonicu knjiga, a potom 1914. u New Yorku gdje je i umro.

## Reference

## Vanjske veze
* Biographical information on E. L. Voynich and W. M. Voynich  by Rafał T. Prinke
Sunčevo jezgro

**Sunčevo jezgro** se smatra unutrašnji dio Sunca od centra do 20 – 25 % Sunčevog radijusa. To je najtopliji dio Sunčevog sustava. Njegova gustoća se kreće do 150 000&nbsp;kg/m3 (150 puta više od gustoće vode) i temperatura je oko 15 000 000 K (za razliku od površine gdje je oko 6 000 K). Sunčeva jezgra se sastoji od toplog i vrućeg plina, koji je u stanju plazme. Unutar Sunčeve jezgre se stvara 99 % energije nuklearne fuzije Sunca.

## Stvorena energija

Oko 3,6 × 1038 protona (jezgre vodika) se pretvara svake sekunde u jezgre helija, oslobađajući masu i energiju (ekvivalencija mase i energije) od 4 300 000 000&nbsp;kg u sekundi ili 3,8 × 1026 W. Kroz većinu Sunčevog života, energija koja se dobiva nuklearnom fuzijom, ide kroz seriju koraka, koje nazivamo niz proton-proton (p-p niz), a to je postupak kojim iz vodika dobiva helij. Manje od 2 % helija se stvara u Suncu sa nizom ugljik-dušik-kisik (CNO niz).

Sunčeva jezgra stvara gotovu svu toplinu koja se stvori nuklearnom fuzijom, ostalih 1 % se stvori izvan jezgre. Energija koja se stvori u jezgri (osim neutrina), mora putovati veliki broj puta, kroz razne slojeve, dok ne dođe do fotosfere i izađe u svemir kao Sunčeva svjetlost ili kinetička energija čestica.

Gustoća dobivene energije se razlikuje ovisno o udaljenosti od centra. Tako se procjenjuje da u centru se stvara 276,5 W/m3. Na udaljenosti 19 % od Sunčevog radijusa, temperatura padne na 10 000 000 K i gustoća energije je 6,9 W/m3 i 91 % Sunčeve energije se stvori u tom području. Na udaljenosti 30 % od Sunčevog radijusa, nuklearna fuzija gotovo stane.

## Ravnoteža

Stupanj nuklearne fuzije jako ovisi o gustoći, tako da se Sunčeva jezgra nalazi u samokontrolirajućoj ravnoteži. Samo mala promjena u stupnju nuklearne fuzije bi izazvala velike promjene u dimenzijama Sunca.

## Prijenos energije

Visokoenergetski fotoni (gama-čestice i rendgenske zrake), koji se oslobađaju u nuklearnoj fuziji, trebaju jako dugo vrijeme da stignu do površine. Procjenjuje se da im treba izmedu 17 000 do 50 000 000 godina. Nakon završnog puta kroz konvektivni sloj, fotoni uglavnom izlaze kroz fotosferu u vidu vidljive svijetlosti. Svaka gama-čestica iz Sunčeve jezgre, se pretvori u nekoliko milijuna fotona vidljive svjetlosti, prije nego napusti Sunce. Neutrino koji se oslobodi iz nuklearne fuzije izlazi iz Sunca gotovo trenutno.

## Izvori

## Vanjske veze
* Animated explanation of the core of the Sun   (University of Glamorgan).
* Animated explanation of the temperature and density of the core of the Sun  (University of Glamorgan).
Ægteskab og pigesjov

***Ægteskab og pigesjov*** () je danska nijema filmska komedija snimljena 1914. u režiji Augusta Bloma. Radnja prikazuje nevolje u koje upadne jedan krojač kada mu supruga otkrije njegovu opčinjenost lijepom plesačicom.

## Vanjske veze
* Ægteskab og Pigesjov på Det Danske Filminstitut
* Ægteskab og Pigesjov på danskefilm.dk
Det hemmelighedsfulde X

***Det hemmelighedsfulde X*** () je danski nijemi film snimljen 1914. u režiji Benjamina Christensena. Po žanru je špijunski triler, a Christensen, kome je ovo bio redateljski debi, tumači ulogu mornaričkog oficira lažno optuženog za špijunažu i osuđenog na smrt. Radnja prati njegove i napore njegove supruge (čiji lik tumači Karen Sendberg) da dokažu nedužnost razotkrivanjem pravog neprijateljskog obavještajca. Film, čiju je radnju aktualnim učinilo izbijanje prvog svjetskog rata nedugo nakon premijere, doživio je veliki uspjeh u Danskoj i brojnim drugim zemljama. Suvremeni kritičari ga, pak, smatraju jednim od najimpresivnijih redateljskih debija u historiji filma. U njemu je Christensen koristio mnoge inovativne narativne tehnike kako bi stvorio napetost i specifični ugođaj.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Det hemmelighedsfulde X'' i fuld udgave på filmstriben.dk
* ''Det hemmelighedsfulde X'' på danskefilm.dk
*  ''Det hemmelighedsfulde X'', anmeldelse på New York Times
*   ''Det hemmelighedsfulde X'', anmeldelse
*