open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Goodwin Sands

**Goodwin Sands** je 16 km dug pješčani sprud na engleskoj obali La Manchea, oko 9 km istočno od mjesta Deal u grofoviji Kent. Tzv. **Brake Bank** koji se nalazi nasuprot obali je dio iste geološke cjeline. S obzirom da leži u blizini prometnog morskog kanala, vjeruje se da su se na njemu nasukalo ili potonulo preko 2000 brodova, pa je zbog toga obilježen nizom brodova-svjetionika i bova. Najpoznatije olupine su , ,  i South Goodwin Lightship. U blizini se vodilo nekoliko pomorskih bitaka, uključujući bitku kod Godwin Sandsa 1652. i Bitku u Doverskom prolazu 1917.

## Izvori

## Vanjske veze
* The Goodwin Sands 2009 survey. The United Kingdom Hydrographic Office.
* An historical sketch, including a map of the sands and their environs 
* Historic Deal information on the Goodwin Sands
1092.

Godina **1092.** (**[[Rimski brojevi|MXCII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Kraljevina Engleska anektira Kambriju kojom je dotada vladala keltska država Strathclyde.
* 9. 5. &ndash; Posvećena Lincolnska katedrala.
* Visoke plime plave Engleskui i Škotsku, pri čemu su poplavljeni nekadašnji kentski posjedi earla Godwina od Wessexa, danas poznati kao Goodwin Sands
* Su Song, kineski naučnik i funkcionar u službi dinastije Song objavljuje *Xin Yi Xiang Fa Yao*, traktat o izgradnji i radu složenog astronomskog tornja sa satom u Kaifengu; tekst također sadrži zvjezdani atlas i pet zvjezdanih karata.


## Rođenja
* Adélaide de Maurienne, kraljica Francuske (u. 1154)
* Foulques V, grof Anjoua i kralj Jeruzalema

## Smrti
* 14. 1. &ndash; Kralj Vratislav II od Češke
* 7. 5. &ndash; Remigius de Fécamp, prvi biskup Lincolna
* septembar &ndash; Jordan od Hautevillea, normanski vojskovođa na Siciliji
* 6. 9. &ndash; Konrad I, knez Češke
* 14. 10. &ndash; Nizam al-Mulk, seldžučki vezir (r. 1018)
* 19. 11. &ndash; Malik-šah I, seldžučki sultan

## Reference
Nebeska karta

**Nebeska karta** ili **zvjezdana mapa** predstavlja kartu noćnog neba. Astronomi je najčešće dijele na sektore radi lakše identifikacije nebeskih tijela. Koriste se za identifikaciju i lokaciju astronomskih objekata kao što su zvijezde, sazvježđa i galaksije. One su se također od pradavnih vremena koristile za navigaciju. Nebeske karte valja razlikovati od astronomskih kataloga, koji predstavljaju popis ili izračun astronomskih objekata u specifične svrhe. Jedna od najpoznatijih vrsta nebeske karte je planisfera.

## Vanjske veze
* An online guide to using a star chart
* The world's earliest manuscript Star Chart  from Dunhuang on the Silk Road

### Zvjezdane karte

* Sky Chart - Free Northern Sky Chart Cutout.
* Planispherium - Free Northern Sky Chart Cutout in Latin
* SFA Star Charts - Free star charts
* Geody Star Charts - Free (CC-by-sa) printer friendly star charts for several latitudes and times of the year
* An online star chart 
* Monthly sky maps for every location on Earth 
* The Evening Sky Map - Free monthly star charts and calendar for northern hemisphere, southern hemisphere, and equatorial sky watchers.
* Sky Map Online - Free interactive star chart (showing over 1.2 million stars up to magnitude 12)
* Stellarmap.com  - Online map of the stars (requires compatible browser such as Chrome, Opera, Firefox, Safari or IE9).
Brod-svjetionik

**Brod-svjetionik** je plovni objekt usidren na onom području gdje se ne može sagraditi stalni svjetionik. Opremljen je zvučnim signalima za maglu (nautofonima), radiotelegrafom, radiotelefonom, radarom i drugim uređajima. Prvi brod svjetionik bio je usidren na ušću rijeke Temze (1732. god).
Jourdain od Hautevillea

**Jordan od Hautevillea** (; ; iza 1055 &ndash; 12/18/19. septembar 1092) bio je normanski vojskovođa i princ iz porodice de Hauteville, najpoznatiji po sudjelovanju u normanskom osvajanju Sicilije.

Bio je najstariji i nezakoniti sin Rogera I od Sicilije. Od rane mladosti se priključio očevim vojnim pohodima, gdje je pokazao veliku ratničku vještinu. Godine 1077. je iznenadnim prepadom prisilio na predaju grad Trapani na zapadu Sicilije. Godine 1081. je još jednim iznenadnim prepadom zauzeo grad Catania. Dvije godine kasnije je Jordan, zajedno s nekoliko nezadovoljnih plemića, iskoristio odsutstvo oca u pohodu na Balkan kako bi protiv njega digao ustanak. Roger se smjesta vratio, ugušio ustanak i njegove vođe osudio na osljepljivanje. Svom sinu je dao pomilovanje u posljednjem trenutku. Jordan je otada pa do kraja života Rogeru bio odan.

22. maja 1085. Jordan je komandirao konjičkim snagama koje su, zajedno sa očevom flotom, natjerale Sirakuzu, posljednje značajno muslimansko uporište na Siciliji, na predaju. Godine 1091. je zauzeo posljednje muslimansko uporište Noto, gdje je proglašen za gospodara. Tamo je i umro.

Usprkos očiglednog vojničkog talenta, zbog svoje nezakonitosti nije bio Rogerov nasljednik; ta je titula bila namijenjena bratu Geoffroyu. Tek kada se Geoffroy razbolio od gube ili neke slične bolesti, Jordan je postao nasljednik. 1089. se oženio za kćer Bonifacea del Vastoa, ali nije poznato da li je taj brak imao djece.

Spomen-ploča njemu u čast se danas čuva u crkvi Santa Maria u mjestu Mili San Pietro, kraj Messine.

## Reference

## Literatura
* Goffredo Malaterra, ''The Deeds of Count Roger of Calabria and Sicily and of Duke Robert Guiscard his brother'' .
* Norwich, John Julius. *The Normans in the South 1016-1130*. Longmans: London, 1967.
* Ghisalberti, Albert (ed). *Dizionario Biografico degli Italiani: II Albicante &ndash; Ammannati*. Rome, 1960.
Biskup Lincolna

**Biskup Lincolna** () je ordinarij Crkve Engleske u Biskupiji Lincoln, koja pripada crkvenoj Provinciji Canterbury.

Današnja biskupija pokriva teritoriju grofovije Lincolnshire i jedinstvena upravna područja North Lincolnshire i North East Lincolnshire. Biskupovo sjedište (cathedra) je smješteno u Katedralnoj crkvi Blažene djevice Marije u gradu Lincoln. To je originalno bila minster crkva osnovana oko 653. a ponovno osnovana kao katedrala 1072.

Srednjovjekovna Biskupova palača se nalazi odmah na jugu od katedrale u Palace Yardu; njome upravlja fondacija English Heritage, te je otvorena za posjetioce. U blizini je i kasnija rezidencija (koju je prvi koristio biskup Edward King 1885), koja je godine 2009. prenamijenjena u konferenciji centar i vjenčaonicu. Kuća od 14 soba na Eastgateu je bila službena rezidencija od 1948. do 2011. godine, kada su biskupovo uredsko osoblje i rezidencija razdvojili, nakon čega će novi biskup Christopher živjeti u modernoj kući od pet soba.

## Historija
Anglosaksonske biskupije Lindsey i Leicester su stvorene nakon što je velika Biskupija Mercija krajem 7. vijeka razdvojena između Lichfielda i Leicestera (za samu Merciju), Worcestera (za Hwicce), Hereford (za Magonsæte) i Lindsey (za Lindisfaras).

Biskupije Lindsey i Leicester su postojale do danskih vikinških invazija i uspostave Danelawa u 9. vijeku. Stolica Leicestera je premještena u Dorchester, danas u Oxfordshireu, između 869. i 888. Nakon prekida je biskupija Lindsey nastavila djelovati sve dok se nije sjedinila s biskupijom Dorchester početkom 11. vijeka. Biskupija je bila najveća u Engleskoj, prostirući se od Temze do estuarija Humbera.

Godine 1072. je biskup Remigius de Fécamp premjestio sjedište iz Dorchestera u Lincoln, iako su biskupi Lincolna i kasnije zadržali značajne zemlje u Oxfordshireu. Zbog te historijske veze, Banbury je ostao posebno mjesto štovanja (''peculiar'') biskupa Lincolna.

Do 1530-ih su biskupi bili u punoj zajednici s Rimokatoličkom crkvom. Za vrijeme Engleske reformacije su mijenjali vjernost između krune i papa. Pod Henryjem VIII i Edwardom VI, biskupi su pripadali Crkvi Engleske, ali su pod Mary I pripadali Rimokatoličkoj crkvi. Od Reformacije su biskupi i Biskupija Lincoln pripali Crkvi Engleske i Anglikanskoj zajednicei.

Biskupije Oxford i Peterborough su 1541. stvorene od dijelova Biskupije Lincoln. Grofovija Leicestershire je prešla iz crkvene nadležnosti Lincolna u Peterborough1837.

## Popis biskupa Lincolna
:*Za ranije službe, v. [[biskup Lindseya]], [[biskup Leicestera]] i [[biskup Dorchestera (historijski)|biskup Dorchestera]]*

### Pred-Reformacijski biskupi

### Biskupi za vrijeme Reformacije

### Post-reformacijski biskupi

## Reference
Remigius de Fécamp

**Remigius de Fécamp** (; ponekad **Remigius**; ? - 7. maj 1092) bio je normandijski benediktinski redovnik, poznat koa sljedbenik Williama Osvajača.

O njegovom ranom životu, uključujući godinu rođenja, se relativno malo zna. Bio je u dalekom srodstvu sa Williamom. Neki prilično nepouzdani dokumenti navode da je 1066. sudjelovao u normanskoj invaziji i bitci kod Hastingsa. U svakom slučaju, godine 1067. je nakon osvajanja postao prvi normanski biskup u Engleskoj, nakon što je ispražnjeno mjesto dorchesterskog biskupa. S obzirom da ga je postavio canteburyjski nadbiskup Stigand, čiji je status bio sporan u Rimu, Remigius je kasnije morao ishoditi posebne potvrde svog izbora od pape Aleksandra II 1071.

Biskupija Dorchester, koja je bila najveća u Engleskoj, je 1072. temeljem Sporazuma u Winchesteru pretvorena u Biskupiju Lincoln, te je tako Remigius postao njen prvi biskup. Sredinom 1080-ih je bio jedna od ličnosti koja je pokrenula stvaranje znamenite Knjige Sudnjeg dana. Dugo vremena se borio protiv Thomasa od Bayeuxa, jorčkog nadbiskupa koji je Biskupiju Lincoln nastojao pripojiti svojoj nadbiskupiji. Najpoznatiji je, pak, po izgradnji Lincolnske katedrale, posvećene dva dana nakon njegove smrti 1092.

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
*
Konrád I od Češke

**Konrad I od Brna** (; ? - 6. septembar 1092) bio je knez Brna od 1054. do 1055. te od 1061. do 1092. te kratkotrajni knez Češke 1092. godine.

Bio je treći po redu sin češkog kneza Bretislava I i Judith od Schweinfurta. Nakon očeve smrti je kao apanažu dobio Brno i Znojmo, a knezom je postao njegov brat Spytihnev II. On mu je preoteo zemlju, koju je poslije povratio kada je Spytihnev umro te ga je naslijedio brat Vratislav II, koji će kasnije biti proglašen češkim kraljem.

Kada je Vratislav II umro, Konrad je naslijedio kneževsku, ali ne i kraljevsku titulu, s obzirom da je ona bila primljena *[[ad personam]]* od strane rimsko-njemačkog cara Heinricha IV i kao takva nenasljedna. Nakon nekoliko mjeseci je i sam umro. Naslijedio ga je nećak Bretislav II.

Bio je oženjen za Wirpirk od Tenglinga, s kojom je imao sinove Oldřich (Ulricha), koji ga je naslijedio u Brnu i Luitpolda, koji ga je naslijedio u Znojmu. 

## Preci
Nizam al-Mulk

**Abu Ali al-Hasan al-Tusi Nizam al-Mulk** (1018–1092), poznatiji kao **Khwaja Nizam al-Mulk Tusi** ( - *Khwāğa Nizāmu l'Mulk al-Ṭusī*) bio je perzijski učenjak i vezir u službi Seldžuka, koji je kraće vrijeme bio de facto vladar Seldžučkog Carstva. "Nizam al-Mulk" (što se grubo može prevesti kao "dobar poredak kraljevstva" je bila njegova počasna titula.

Bio je rodom iz Tusa u današnjem Iranu. Prvo je ušao u službu Gaznavida, za čiji je račun 1059. upravljao Horasanom. Godine 1063. je prešao u službu Seldžuka, postavši vezir Alp Arslana, a potom i njegovog sina Malik-šaha I. Na tom je mjestu preduzeo niz reformi s ciljem da se učvrste veze Seldžučke dinastije sa abasidskim kalifima u Bagdadu. U tu je svrhu osnovao i cijeli niz škola koje su po njemu dobile ime *[[nizamiyyah]]*. Na vanjskom planu su mu glavni protivnici bili fatimidski kalifi iz Egipta čiju je vlast nad Sirijom i Palestinom uspješno potkopao.

Načela svoje vladavine je opisao u znamenitom tekstu *[[Siyasatnama]]* koji je zamišljen kao svojevrsni priručnik islamskim vladarima. Nizam al-Mulk je sa vremenom akumulirao ogroman ugled, ali uticaj i moć tako da mnogi historičari drže da je početkom 1090-ih bio de facto vladar seldžučke države.

Dana 14. 10. 1092. je, na putu od Isfahana u Bagdad, njegovu povorku presreo atentator prerušen u derviša. Iskoristivši priliku, uspio je doći do Nizamove nosiljke i ubiti. Nizamovi tjelohranitelji su ga smjesta sasjekli, tako da se naručitelj ni motiv ubistva nikada nije doznao. Tradicionalno se špekuliralo da bi ubistvo moglo biti djelo zloglasnih asasina na čelu Hasan-e Sabahom, odnosno da je Nizam njihova prva poznatija žrtva. Druge hipoteze kao naručitelja navode Malik-šaha I. U svakom slučaju, i sam Malik-šah I je nedugo nakon toga umro, a seldžučka država bačena u kaos koji će uskoro iskoristiti križari.

## Izvori

## Vanjske veze

* The story behind the assassination
Fulk od Jeruzalema

**Fulk** (; 1089/1092 &ndash; Akra, 13. novembar 1143), također poznat kao **Fulk Mlađi**, bio je grof Anjoua (kao **Fulk V**) od 1109. do 1129. godine, te kralj Jeruzalema od 1131. do smrti.

Otac mu je bio grof Fulk IV od Anjoua a majka Bertrade de Montfort. Godine 1092. je Bertrade napustila svog muža i došla na dvor francuskog kralja Filipa I za koga se udala. Fulk je svog oca naslijedio 1109. godine, a potom je preko braka Ermengarde od Mainea stekao bogatu pokrajinu Maine koja je time konačno pala pod anžuvinsku vlast. Godine 1119. je otišao u križarski rat u Svetu Zemlju gdje je postao blizak Templarskom redu.

Godine 1127. je jeruzalemski kralj Balduin II odlučio za njega udati svoju kćer Melisende, s obzirom da nije imao muške djece. Nakon dugih pregovora je Fulk pristao na brak, pod uvjetom da nakon smrti tasta naslijedi njegovu kraljevsku titulu i vlast. Za Melisende se oženio 1130. a kraljem postao nakon Balduinove smrti 1131. godine.

Njegovu vladavinu je na samom početku obilježio sukob sa lokalnim plemstvom - potomcima prvih križara - koje ga nije voljelo kao "došljaka" i koje se počelo okupljati oko Melisende. S njihovim vođom Hugom II od Jaffe je vodio kraći sukob. Kasnije se pomirio i posvetio vojnim i diplomatskim aktivnostima, uglavnom vezanim uz gradnju tvrđava na južnim i istočnim granicama. S druge strane je zanemario križarske države na sjeveru, što će kasnije iskoristiti muslimanski Zengidi.

Na putu je pao s konja te mu je smrskana lubanja. Umro je u Akri tri dana kasnije. Melisende, koja je ispočetka prema njemu bila neprijateljski raspoložena, iskreno ga je žalila. Dva njegova sina sa Melisende - Balduin i Amalric - će kasnije postati jeruzalemski kraljevi. Sinovi sa Ermengarde su naslijedili njegove evropske posjede - Geoffroy Anjou, a Elias Maine. Preko kćeri Matilde je bio djed engleskog kralja Henryja II.

## Izvori

## Literatura
* Orderic Vitalis
* Robert od Torigny
* William od Tyrea
* Runciman, Steven (1952) *A History of the Crusades, Vol. II: The Kingdom of Jerusalem,* Cambridge University Press.
* Medieval Women, edited by Derek Baker, the Ecclesiastical History Society, 1978
* Payne, Robert. *The Dream and the Tomb*, 1984
* *The Damascus Chronicle of Crusades*, trans. H.A.R. Gibb, 1932.

## Historijska proza

* Judith Tarr, "Queen of Swords", A Forge Book, Published by Tom Doherty LLC., 1997
Adélaïde od Savoie

**Adelaide od Savoje** (ili **Adelaide od Mauriennea**) ( ili *Adelasia di Moriana*,  ili *Adèle de Maurienne*) (1092 – 18. novembar 1154) bila je kraljica Francuske, odnosno druga supruga kralja Louisa VI.

Rodila se kao kćer savojskog grofa Umberta II i Gisele od Burgundije. Papa Kalist II joj je bio nećak (i kasnije ju je posjetio na francuskom dvoru). 

Za Louisa VI se udala 1115. godine, nekoliko godina nakon što je on svoju prethodnu suprugu Lucienne de Rochefort otjerao zbog navodne neplodnosti. Svom mužu je rodila osmoro djece, među kojima je bio i budući kralj Louis VII. Smatra se jednom od političkih najaktivnijih kraljica u historiji Francuske; njeno ime se spominje na čak 45 kraljevskih povelja, a također su i datumi navodili po njenim, kao i muževim vladarskim godinama. Nakon Louiseve smrti 1137. se, suprotno dotadašnjim običajima, nije povukla u samostan, nego preudala za Mathieua I od Montmorencyja kome je rodila još jedno dijete, a koji će njenom sinu Louisu VII služiti kao konetabl. Tek 1153. se povukla u samostan Montmartre gdje je umrla godinu dana kasnije.

## Preci



## Vanjske veze
*
Le Tunnel sous la Manche ou le Cauchemar franco-anglais

***Le Tunnel sous la Manche ou le Cauchemar franco-anglais*** () je francuski kratki crno-bijeli nijemi SF-film snimljen 1907. godine u režiji Georgesa Meliesa. Film je inspiriran tada aktualnim debatama o eventualnoj izgradnji tunela ispod La Manchea kojim bi se Britanija kopneno povezala s ostatkom Evrope, a protagonisti su britanski kralj Edward VII i francuski predsjednik Armand Fallières koji istovremeno sanjaju da je taj projekt ostvaren.

## Literatura

* 
* 

## Vanjske veze
* BFI | Film & TV Database | Le TUNNEL SOUS LA MANCHE (1907) 
*
Armand Fallières

**Kleman Arman Faler** (; 6. novembar 1841&nbsp;– 22. jun 1931) je bio francuski političar i predsednik Francuske od 1906. do 1913.

Rođen je u Mezinu u *[[departmani Francuske|departmanu]]* Lot i Garona, Francuska. Studirao je pravo i radio advokat u Neraku, započevši političku karijeru kao opštinski odbornik (1868), a kasnije gradonačelnik (1871), i odbornik u skupštini departmana Lot i Garona (1871). Bio je žestoki republikanac, pa je izgubio poziciju u maju 1873, nakon pada Tjera, ali je u februaru 1876. izabran za odbornika u Neraku. U skupštini je bio kao republikanski levičar, potpisao je protest od 18. maja 1877, i bio reizabran pet meseci kasnije.

On je 1880. postao državni podsekretar u ministarstvu unutrašnjih poslova pod ministrom Žilom Ferijem (maj 1880. do novembra 1881). Od 7. avgusta 1882. do 20. februara 1883. je bio ministar unutrašnjih poslova, a tokom mesec dana (od 29. januara 1883) je bio i premijer. Njegova vlada je morala da se suoči sa pitanjem proterivanja pretendenata na francuski tron u vezi sa proklamacijom Žeroma Napoleona Bonaparte iz januara 1883. Faler nije bio u stanju da se suoči sa pritiscima opozicije, i dao je ostavku kad je Senat odbacio njegov projekat. Narednog novembra ga je Žil Feri postavio za ministra javnog obrazovanja, i sproveo je razne reforme u školskom sistemu.

Dao je ostavku u martu 1885. Dve godine kasnije je postao ministar unutrašnjih poslova u vladi Morisa Ruvijea. Zatim je promenio resor i postao ministar pravde. Na poziciju ministra unutrašnjih poslova se vratio u februaru 1889, a konačno ponovo bio na čelu ministarstva pravde od marta 1890 do februara 1892. U junu 1890. je sa 417 glasova za i 23 glasa protiv izabran u senat kao predstavnik svog departmana (Lot i Garona). U senatu se nije mešao u međupartijske razmirice, ali je zadržavao svoj uticaj među republikancima.

U martu 1899. je izabran za predsednika senata, i zadržao je tu poziciju do januara 1906, kada je izabran od strane saveza levičarskih grupa iz oba doma kao kandidat za predsednika republike. Izbore je dobio u prvom krugu sa 499 glasova protiv 371 glasa za njegovog protivnika Pola Dumera. Faler je bio žestoki protivnik smrtne kazne i pomilovao je mnoge zatvorenike osuđene na smrt.

## Reference
22. pešadijska divizija (Nemačka)

**22. desantna pešadijska divizija** Vermahta formirana je u Bremenu 1935. U ratnu formaciju razvijena je 1939. od regruta prvog mobilizacijskog talasa. Borila se u sastavu nemačkih snaga prilikom invazije Poljske, zatim na Zapadnom frontu 1940. i na Istočnom frontu 1941/1942.. U avgustu je prebačena u Grčku u sastav 12. armije. U Grčkoj joj je ukinut desantne formacije i kategorisana je kao grenadirska pešadijska divizije. Od 1. januara 1943, nakon reorganizacije na Jugoistoku, predstavlja deo Armijske grupe E. U septembru 1943. učestvovala je u nasilnom potčinjavanju i razoružavanju okupacionih italijanskih snaga. Borbom je ponovo zaposela ostrva Kos (ostrvo), Leros i Samos.

Divizija je bila zadužena za odbranu Krita. Tamo je u proleće 1944. njen zapovednik Hajnrih Krajpe zarobljen i kasnije odveden u Egipat u spektakularnom prepadu britanskih tajnih operativaca. U septembru 1944. prebačena je u Makedoniju radi otvaranja puta za izvlačenje Armijske grupe E. Od septembra do novembra učestvovala je u borbama u Makedoniji, Kosovu i Sandžaku. Krajem novembra dobila je naređenje da iz Prijepolja izvede napad prema jugu protiv delova Drugog udarnog korpusa NOVJ, radi sadejstva u proboju 21. armijskog korpusa iz Podgorice na sever. Ovaj napad odigrao je presudnu ulogu u otvaranju koridora za 21. korpus i Đurišićeve četnike.

Tokom januara 1945. učestvovala je u borbama za Vlasenicu. U februaru 1945, izvršavajući ambiciozan plan nemačke vrhovne komande, našla se u okruženje na Drini u okolini Zvornika, ali se nakon tronedeljnih borbi probila preko Bijeljine u Brčko. Prilikom proboja Sremskog fronta, 22. divizija je kao rezerva nemačke odbrane, pružila jak otpor u visini Đakova i Pleternice. U sastavu Armijske grupe E položila je oružje pred Jugoslovenskom armijom u Sloveniji 15. maja 1945..

## Vanjske veze
* '''-{22. Luftlande Infanterie-Division''' - Axis History Factbook}-
Improvizacija

**Improvizacija** (, , , ) je aktivnost izrade ili stvaranja bez pripreme, u trenutku. Ona je odgovor na stimulans nečijeg neposrednog okruženja.

**Improvizacija** može da se odnosi na:
* Improvizacija (muzika)
* Improvizacija (igra)
* Improvizacija (poezija)
* Improvizacija (oratorstvo)
* Improvizacija (pozorište)
* Improvizacija (slikarstvo)

## Izvori
Svjetska baština u Francuskoj

Kronološki popis svjetske baštine u Francuskoj po godini upisa na UNESCO-v popis:

* 1979. - Versajska palača (uključujući Grand Trianon, Petit Trianon i Hameau)
* 1979. - Mont-Saint-Michel 
* 1979. - Katedrala Notre-Dame u Chartresu
* 1979. - Opatija Vézelay  
* 1979. - Špilje doline Vézère: Lascaux, Cro-Magnon, La Madeleine, Le Moustier)
* 1981. - Dvorac Fontainebleau 
* 1981. - Rimski i romanički spomenici u Arlesu
* 1981. - Rimski spomenici u Orangeu 
* 1981. - Opatija Fontenay
* 1981. - Katedrala u Amiensu
* 1983. - Kraljevske solane u Arc-et-Senansu
* 1983. - s objektima koji ga okružuju u Nancy
* 1983. - Crkva Saint-Savin sur Gartempe
* 1983. - Rt Girolata, rt Por i park prirode Scandola na Korzici
* 1985. – Rimski akvedukt Pont du Gard
* 1988. – Grande Île u Strasbourgu
* 1991. – Obala Seine u Parizu
* 1991. – Notre-Dame, Bazilika Saint-Remi i palača Tau u  Reimsu
* 1992. – Katedrala u Bourgesu
* 1995. – Stara jezgra Avignona
* 1996. – Canal du Midi
* 1997. – Stari dio grada i Utvrda Carcassonnea
* 1997. – Brdski krajolici Pirineja
* 1998. – Istorijska mjesta u Lyonu
* 1998. – Put Svetog Jakova (francuski put)
* 1999. – Vinogradi Saint-Emiliona
* 2000. – Dolina Loire
* 2001. – Srednjovjekovni trgovački grad Provins
* 2005. – Luka le Havra
* 2005. – Zvonici u Francuskoj i Belgiji
* 2007. - Gradsko središte Bordeaux
* 2008. - Utvrde Vaubana 
* 2008. - Lagune Nove Kaledonije
* 2010. - Episkopalni grad Albi
* 2010. - Klanci, jame i litice otoka Reunion
* 2011. - Mediteranski poljoprivredno-pastirski kulturni krajolik Caussesa i Cévennesa
* 2011. - Prapovijesne naseobine sojenica oko Alpa 
* 2012. - Rudarski bazen Nord-Pas de Calaisa

## Poveznice
* Popis mjesta svjetske baštine u Europi
Nedodirljivi (razvrstavanje)

**Nedodirljivi** se može odnositi na:

* **[[dalit]]i** ili **nedodirljivi**, pripadnici najniže kaste u hinduskom društvu
* The Untouchables (doslovno: "nedodriljivi") elitni odred američkih federalnih agenata iz doba Prohibicije

## Filmovi
* Nedodirljivi (1987), američki film iz 1987. kojeg je režirao Brian De Palma, a glavne uloge tumače Kevin Costner i Sean Connery.
* Nedodirljivi (film, 2011), francuski film iz 2011., kojeg su režirali Olivier Nakache i Éric Toledano.

## Muzika
* Nedodirljivi (TBF), pjesma hrvatske hip-hop grupe TBF

## Povezano
* The Untouchables (razvrstavanje)
Doktor

**Doktor** (kratica **dr** ili **dr.**) riječ je koja označava više pojmova:

* **[[Doktor (titula)|doktor]]** (doktor nauka / doktor znanosti; kratica dr. sc.) - akademska titula osobe koja je izradila i obranila doktorsku disertaciju;
* **doktor** (doktor medicine; kratica dr. med.) - kolokvijalni naziv za liječnika (ljekara / lekara);
* Doktor McCoy, lik iz naučnofantastične TV-serije *"[[Zvjezdane staze]]*".
Sepsa

**Sepsa** je teško zdravstveno stavnje uzrokovano sustavnim upalnim odgovorom tijela na infekciju (uzrokovanu npr. bakterijama, parazitima ili gljivicama).
Najčešći uzročnici sepse su bakterije, ali istu kliničku sliku mogu uzrokovati i gljivice, paraziti i virusi, a lokalizacija mjesta infekcije može biti u bilo kojem dijelu tijela.

## Definicija

Kako bi se dijagnosticirala sepsa mora postojati dokazana ili suspektna infekcija i moraju biti prisutna dva ili više od sljedećih kriterija:

* Tahikardija, broj otkucaja srca veći od 90 u minuti
* Tjelesna temperatura, manja od 36&nbsp;°C ili veća od 38&nbsp;°C
* Tahipneja, broj udisaja veći od 20 u minuti ili parcijalni tlak ugljik dioksida u krvi manji od 4.3 kPa (32&nbsp;mm Hg)
* Broj bijelih krvnih stanica manji od 4000 stanica u 1&nbsp;mm³ ili veći od 12000 stanica u 1&nbsp;mm³; ili prisutnost više od 10% nezrelih neutrofila.

Napomena: Sindrom sustavna upalnog odgovora ima iste dijagnostičke kriterije, osim infekcije.

## Patofiziologija sepse
Kada nastane infekcija ili ozljeda tkiva, dolazi do jednovremenog izlučivanja pro-inflamatornih i protuupalna elemenata. Kao posljedica sistemske pro-inflamatorne reakcije dolazi do;

* Oštećenja endotela krvnih sudova, koju prati mikrovaskularne disfunkcija,
* Oštećenja tkivne oksigenacije (hipoksija), koja za posljedicu ima oštećenje organa,
* Anergije i imunosupresija, koja stvara stanje destruktivnog imunološkog nesklada.

Zbog toga se sepsa može opisati i kao autodestruktivna proces koji omogućava da normalni patofiziološki odgovor na infekciju zahvati i druga normalna tkiva.

## Vanjske veze
*  Sepsa i septički šok
Poltergeistova kletva

**Poltergeistova kletva** () je izraz za glasine i urbanu legendu o navodnoj kletvi koja je pogodila glumce i članove ekipe tri filma iz serije filmova o Poltergeistu. Kletva se tumači time da su producenti za pojedine scene u prva dva filma koristili prave leševe. Kao argument u prilog tvrdnjama o kletvi se navodi da je četvoro glumaca umrlo u rasponu od šest godina od snimanja prvog filma:

* Dominique Dunne, koja je glumila najstariju kćer Danu u prvom filmu, zadavljena je 4. novembra 1982. od strane nasilnog bivšeg momka Johna Thomasa Sweeneya. Sweeney je osuđen na šest godina zatvora zbog ubistva na mah, te uvjetno pušten na slobodu nakon tri i pol godine.
* Julian Beck, 60-godišnji glumac koji je tumačio lik Henryja Kanea u *Poltergeist II: The Other Side*, je 14. septembra 1985. umro od raka želuca, dijagnosticiranog prije nego što je prihvatio ulogu.
* Will Sampson, 53-godišnji glumac koji je u *Poltergeistz II* tumačio lik vrača Taylora je 3. juna 1987. umro od posljedica zatajenja bubrega.
* Heather O'Rourke, koja je u sva tri filma tumačila lik Carol Anne umrla je 1. febuara 1988. u dobi od 12 godina od bolesti koji su ljekari prvo dijagnosticirali kao gripu, ali za koju se kasnije ispostavilo da predstavlja septički šok izazvan bakterijskim toksinima u krvotoku.

## Izvori
Nagrada César

**Nagrada César** (fra. *César du cinéma français*) je francuska nacionalna filmska nagrada. Ustanovljena je 1975. godine. Nominacije predlažu članovi *Akademije umjetnosti i filmskih tehnika* (fra. *Académie des arts et techniques du cinéma*), a svečanost dodjele održava se u *Théâtre du Châtelet* u Parizu svake veljače.

Naziv nagrade dolazi od kipara Césara Baldaccinija (). Trofeji su stvarne skulpture umjetnika.

Nagrada César smatra se francuskim ekvivalentom američkog Oscara.

## Vanjske veze

* Službena stranica
* Nagrada César na IMDb-u
Kontemplacija

**Kontemplacija** (lat: od korena *templum*) ili (crkvenoslovenski) **sozercanje** (od korena *zrenje*; sozercati - *sagledati*) ili je prevod grčke reči teorija (gr: θεωρία - zrenje, viđenje, motrenje) koja znači duhovno sagledavanje odnosno opažanje uzvišene lepote u stvarima. Prema „Rječniku stranih riječi“ Bratoljuba Klaića, kontemplacija je „razmatranje, razmišljanje, duboko poniranje mislima u nešto, umovanje, misaonost koja nema potrebe za praktičnom realizacijom“.

U religioznom smislu, *kontemplacija* označava oblik molitve ili meditacije. U hrišćanstvu se najčešće povezuje sa misticizmom.

## Istorija pojma

Za Platona i Aristotela teorija (*θεωρία*) predstavlja intelektualnu spoznaju, nasuprot delovanju (*πράξις*). Prema Platonu, putem sozercanja duša može steći znanje o božanskim idejama. U neoplatonističkoj filosofiji emanacijskim procesom iz Jednog proizlaze druge hipostaze (um i duša). Sledstveno tome, put ka savršenstvu se zamišlja kao kretanje od složenosti ka prostoti, od podeljenosti ka jedinstvu. Plotin je tvrdio da je sozercanje Jedinoga moguće samo u tom slučaju kada čovek i sam postane jedan iz mnoštva. Plotin „umno sozercanje“ poistovećuje s viđenjem svetlosti koja se izliva od prapočetka.

U misticizmu kontemplacija je stanje u kome se ljudski um usredotočuje na duhovnu stvarnost, uranjajući u nju sve do zaborava svake druge stvarnosti. Za hrišćanske mislioce, osobito neoplatoničkog smera, kontemplacija je najviši stupanj ljudske duhovne delatnosti. U teologiji svetih otaca sozercanje znači molitveno usredsređivanje duše na nadumnim tajnama, kojima obiluje čovekova ličnost, kao i suština bogozdane tvari. Prema Isaku Sirinu, sozercanje je osećanje božanskih tajni, sakrivenih u stvarima i njihovim uzrocima. "Ko sozercanje uma sabira unutra u sebi, sozercava Gospoda unutra u srcu svom."  Isak Sirin smatra da ljudska priroda postaje sposobna za istinsko sozercanje tek kada se praktikovanjem vrlina očisti od strasti.

U srednjovekovnoj filozofiji se često suprotstavlja delatni, odnosno uobičajeni život i kontemplativni život filozofa (Vita Activa vs. Vita Contemplativa). Od novovekovnih filozofa Kant podrobnije definiše filozofski pojam kontemplacije.

Kontemplaciju poznaje i jevrejska kabala, islamski pokreti poput sufizma i derviša, a prisutna je i u hinduizmu (joga) i budizmu.

## Reference

## Povezano
* Meditacija
* Motrenje (budizam)
1093.

Godina **1093.** (**[[Rimski brojevi|MXCIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu po julijanskom kalendaru.

## Događaji

* 26. 5. &ndash; Bitka na rijeci Stugni: Polovci nanose poraz kneževima Kijevske Rusije.
* Magnus III (Magnus Bosonogi) okrunjen za kralja Norveške.
* Svjatopolk II postaje veliki knez Kijeva i vladar Kijevske Rusije.
* Henrique od Burgundije postaje grof Portugala.
* Filozof i teolog Sveti Anselm Canterburyjski postaje nadbiskup Canterburyja.
* U gradu Odense u Danskoj sagrađena katedrala sv. Knuta.
* U Engleskoj započinje izgradnja Zamka Carilsle.
* U engleskom gradu Durhamu započinje izgradnja Durhamske katedrale.
* 13. 11. &ndash; Bitka kod Alnwicka u je kojoj kralj Malcolm III od Škotske poražen od trupa kralja William II od Engleske.
* Nakon pogibije starijeg brata na prijestolje stupa kralj Donald III od Škotske.

## Rođenja
* Kralj Konrad III od Njemačke
* Kralj Roger II od Sicilije

## Smrti
* 13. 4. &ndash; Knez Vsevolod I od Kijeva (r. 1030)
* 29. 8. &ndash; Hugo I, vojvoda Burgundije (r. 1057)
* 13. 11. &ndash; Kralj Malcolm III od Škotske (r. 1031)
* 16. 11. &ndash; Sveta Margaret od Škotske, supruga kralja Malcolma III od Škotske
* Olaf III od Norveške
* Iestyn ap Gwrgant, kralj Morgannwga

## Reference
Glamorgan

**Glamorgan** ili **Glamorganshire** (  ili  ) je jedna od trinaest historijskih grofovija i bivša administrativna grofovija Walesa. Prvotno je bilo ranosrednjovjekovno kraljevstvo promjenjivih granica poznato pod nazivom Glywysing; a potom su ga Normani osvojili i pretvorili u svoj feudalni posjed. Glamorgan se danas održao kroz tri očuvane grofovije - West Glamorgan, Mid Glamorgan i South Glamorgan. Ime također čuva i samostalni grad (*[[county borough]]*) Vale of Glamorgan.

Iako je ispočetka bilo stočarska oblast bez prevelike važnosti, područje Glamorgana je bilo predmet žestoke borbe između normanskih feudalaca i lokalnih velških prinčeva, a zbog čega je u njemu izgrađen relativno veliki broj zamkova. Nakon što je formalno stavljen pod englesku vlast u 16. vijeku, Glamorgan je postao jedno od mirnijih područja, a zahvaljujući prirodnim resursima je igrao važnu ulogu u Industrijskoj revoluciji. Zbog nje je postao najmnogoljudnija i najindustrijaliziranija grofovija Walesa, te se nazivao "kovnicom Industrijske revolucije", s obzirom da je bio svjetsko središte tri metalurške industrije i posjedovao bogate naslage ugljena.

Grofovija Glamorgan se sastojala od nekoliko različitih oblasti: industrijalizirane doline, poljoprivredni Vale of Glamorgan i pitoreskni poluotok Gower. Na sjeveru se graničila sa Brecknockshireom, na istoku sa Monmouthshireom, na jugu s Bristolskim kanalom, a na zapadu sa Carmarthenshireom i zaljevom Carmarthen Bay. Ukupna površina je bila 2100&nbsp;km², a ukupno stanovništvo tri očuvane grofovije Glamorgana je 1991. godine brojilo 1,288.309 ljudi. Godine 1974. Glamorgan je sadržavao dva grada - Cardiff, sjedište grofovije od 1955. godine i glavni grad Walesa, te Swansea. Najviši vrh grofovije je bio Craig y Llyn (600 m) smješten kraj sela Rhigos u dolini Cynon Valley.

## Reference

## Vanjske veze
* Glamorgan Record Office
* Glamorgan Family History Society 
* 
*
Iestyn ap Gwrgant

**Iestyn ap Gwrgant** (ili **Jestyn ap Gwrgant**) () (cca. 1045–1093) bio je posljednji vladar velškog kraljevstva Morgannwg, koje se prostiralo na kasnijim grofovijama Glamorgan i Monmouthshire.

Iestin je, prema predaji, bio posljednji izdanak loze vladara koja je poticala od Tewdriga u 6. vijeku, te je bio rodbinski povezan s potomcima slavnog velškog vladara Rhodrija Velikog. Vjeruje se da mu je glavno uporište bilo selo Dinas Powys južno od Cardiffa. Vladao je od oko 1081. do 1091. kada je, prema legendi, došao u sukob sa polulegendarnim princom Einion ap Gollwynom. Kako bi ga porazio, pozvao je u pomoć normanske vitezove na čelu s Robertom Fitzhamonom, gospodarom Gloucestera. On je došao sa svojih 12 sljedbenika i pomogao poraziti Eioniona; međutim, umjesto da napusti Iestinovu zemlju, on ju je prigrabio. Iestynu, odnosno njegovom sinu Caradog ap Iestynu, su ostala tek planinska područja odakle potiče porodica Williams iz današnjeg naselja Aberpergwm.

Neki genealozi navode mogućnost da su Iestyna poticali engleski Tudori, Oliver Cromwell, vojvode od Malborougha, princeza Diana i nekoliko američkih predsjednika.

## Reference

## Literatura
* Nelson, Lynn H. *[http://vlib.iue.it/carrie/texts/carrie_books/nelson/index.html The Normans in South Wales, 1070&ndash;1171] *. University of Texas Press: Austin, 1966.

## Vanjske veze
* 
* National Library of Wales Dictionary of Welsh Biography
Sveta Margaret od Škotske

**Sveta Margareta Škotska** (o. 1045. – Edinburgh, 16. studenoga 1093.) bila je škotska kraljica.

Bila je kći engleskoga kraljevića Edvarda Izbjegloga. Njezina majka Agata bila je podrijetlom iz Ugarske. Margareta je i rođena u Ugarskoj, gdje je odgojena na dvoru, kamo se je u izbjeglištvu bio sklonio njezin otac. Mađarski je kralj Andrija I. bio izrazito naklonjen Katoličkoj crkvi i to je utjecalo na Margaretu. Dolazi u Englesku 1057., kada je njezin otac Edvard bio pozvan vratiti se u domovinu. Margareta je zajedno s obitelji morala opet bježati nakon normanske provale 1066. Sklonila se je u Škotsku, gdje je kralj Malcolm III. Škotski zaprosio Margaretinu ruku, koja je tada imala 24 godine. Tako je postala škotska kraljica.

Prema navodima kroničara je živjela je u sretnom braku i Malcolmu rodila šest sinova i dvije kćeri. Svu je djecu odgojila u kršćanskoj vjeri. Njezina kći je sveta Matilda Škotska. Margareta je bila dobra i samilosna žena, jednostavna i čedna. Zdušno je pomagala siromahe. Navodi se da su je podanici, kao i njenog muža voljeli. Kad je već bila na samrtnoj postelji, dobila je vijest da su joj muž i sin poginuli u vojnom pohodu protiv Normana (bitka kod Alnwicka). Margareta je umrla 16. studenoga 1093. godine u Edinburghu, a pokopana je u Dunferlinu. Svetom je proglašena 1249. godine.

## Literatura

* http://www.1911encyclopedia.org/St_Margaret
Zamak Carlisle

**Zamak Carlisle** () je zamak smješten u gradu Carlisle u sjeverozapadnoj engleskoj Grofoviji Cumbria, nedaleko od ostataka Hadrijanovog zida. Prvi su ga podigli Normani nakon osvajanja Engleske, te je zbog blizine granice sa Škotskom bio predmetom mnogobrojnih borbi i dramatičnih epizoda u historiji Britanije. Donedavno je služio kao administrativno sjedište britanske pukovnije vojvode od Lancastera i vojni muzej, prije nego što ga je preuzela fondacija English Heritage i otvorila posjetiocima.

## Literatura
* 

## Vanjske veze

* Castle page at English Heritage
* Border Regiment Museum
Bitka na rijeci Stugni

**Bitka na rijeci Stugni** se odigrala 26. maja 1093. godine između snaga kijevsko-ruskih kneževa Svjatopolka II od Kijeva i Vladimira Monomaha od Černigova na jednoj, te nomadskog plemena Kumana (Polovaca) na drugoj strani. Do nje je došlo nakon što su Kumani otpočeli napadati ruske teritorije, koristeći zbrku nastalu smrću kijevskog kneza Vsevoloda I. Vsevoldov nasljednik Svjatopolk je, pak, krizu produbio zarobivši kumanske izaslanike. Vladimir Monomah mu je došao u pomoć, isto kao i knez Rostislav od Pereslavlja. Oni su udružili svoje snage (oko 8000 ljudi) i krenuli prema Kumanima. Pred sam okršaj je došlo do svađe između Svjatopolka i Vladimira; Svjatopolk i većina vojnika je htjela bitku, dok se Vladimir, čija je supruga bila kumanska princeza, zalagao za mirno rješenje sukoba. Na kraju je prevladao Svjatoslavov stav. Ruske snage su prešle rijeku Stugnu kod Tripolja, ali su razbijene. Pri povlačenju se utopio veliki broj vojnika, kao i knez Rostislav.

## Vanjske veze
* Svyatopolk biography . Includes description of events.
Donald III od Škotske

**Donald III** (srednjovjekovni gelski: **Domnall mac Donnchada**; suvremeni gelski: *Dòmhnall mac Dhonnchaidh*), poznat i po nadimku "Donald Lijepi" ili "Donald Bijeli" (Medieval Gaelic:"Domnall Bán", angliciziran kao **Donald Bane/Bain** ili **Donalbane/Donalbain**), (? - 1099) bio je kralj Škota u dva navrata - od 1093. do 1094. te od 1094. do 1097.

Rodio se kao drugi poznati sin kralja Duncana I (Donnchad mac Crínáin). O njegovom životu i aktivnostima za vrijeme duge vladavine njegovog starijeg brata Malcolma III nema nikakvih podataka. Pretpostavlja se da nije bio određen za Malcolmovog nasljednika, odnosno da je Malcolm namjeravao prijestolje ostaviti princu Edwardu, svom sinu sa kraljicom Margaretom. Taj je zamisao, međutim, propala u bitci kod Alnwicka u novembru 1093. gdje su i Malcolm i Edward poginuli; nedugo iza njih je umrla i Margareta.

Odmah nakon toga je Donald preuzeo vlast; John od Forduna navodi kako je to učinio zauzevši Edinburgh i stavivši svoje preživjele nećake pod opsadu, odakle ih je izbavio rođak Edgar Aetheling i odveo u susjednu Englesku. Jedan od tih nećaka je bio Duncan II, koji je sljedeće godine sa anglo-normanskom vojskom pod earlom Gospatricom i svojim polubratom Edmundom u maju 1094. uspio zbaciti Donalda. Ni njegova vladavina - kao Duncan II - nije bila duga; saveznici su ga zbog ustanka na jugu napustili, a 12. novembra ga je ubio Máel Petair, mormaer Mearnsa.

Donald je potom ponovno preuzeo vlast, najvjerojatnije u savezu sa nećakom Edmundom, koga je, s obzirom da nije imao djece, odredio za svog nasljednika. Međutim, kada se u sukob umiješao engleski kralj William Rufus, u Škotsku je došla još jedna normanska vojska i postavila za kralja Edgara. Što se dogodilo s Donaldom nije jasno; prema nekim izvorima je poginuo, prema drugima je prognan, a prema trećima zarobljen i oslijepljen.

Donald je poznat i kao jedan od sporednih likova u znamenitoj Shakespeareovoj drami *[[Macbeth]]*, gdje nosi ime *Donalbain*.

## Preci



## Napomene

## Literatura

* Anderson, Alan Orr, *Scottish Annals from English Chroniclers A.D. 500&ndash;1286.* D. Nutt, London, 1908.
* Ashley, Mike., "British Kings & Queens." Carroll & Graf, NY,2002. , pg. 115
* Duncan, A.A.M., *The Kingship of the Scots 842–1292: Succession and Independence.* Edinburgh University Press, Edinburgh, 2002. 
* John of Fordun, *Chronicle of the Scottish Nation*, ed. William Forbes Skene, tr. Felix J.H. Skene, 2 vols. Reprinted, Llanerch Press, Lampeter, 1993. 
* McDonald, R. Andrew, *Outlaws of Medieval Scotland: Challenges to the Canmore Kings, 1058&ndash;1266.* Tuckwell Press, East Linton, 2003. 
* Oram, Richard, *David I: The King Who Made Scotland.* Tempus, Stroud, 2004. 
* Oram, Richard, *The Canmores: Kings & Queens of the Scots 1040&ndash;1290.* Tempus, Stroud, 2002.
Magnus Bosonogi

**Magnus Olafsson** (staronordijski: *Magnús Óláfsson*; 1073 – 24. august 1103), poznatiji kao **Magnus Bosonogi** (staronordijski: *Magnús berfœttr*, norveški: *Magnus Berrføtt*), je bio kralj Norveške od 1093. do smrti kao **Magnus III**. Zahvaljujući pohodima na Britansko otočje, također je vladao i krao kralja Manna i Otoka od 1098. i kralj Dublina od 1102.

Magnus je ispočetka vladao u nesigurnom kondominiju sa svojim rođakom Haakonom Magnussonom sve do njegove smrti 1095. Neki od bunovničkih plemića su nakon toga odbili priznati Magnusa za kralja, ali je njihov ustanak ubrzo skrušen. Nakon što je osigurao vlast na unutrašnjem planu, poduzeo je veliki pohod na obale Irskog mora od 1098. do 1099. godine, pri čemu su Norvežani osvojili Orkney, Hebride i Mann ("Južne otoke"), te Anglesey ispred obale Walesa. Vjeruje se da je sebe učinio sizerenom Gallowaya, a možda i Gwynedda. Dio historičara pretpostavlja da je Magnus u prvoj godini vladavine možda pokrenuo i pohod na Škotsku, ali o tome nema dokaza. Nakon povratka u Norvešku pokrenuo je pohod na oblast Västergötland u Švedskoj, okončan mirovnim sporazumom 1101. temeljem koga se oženio za Margaret od Švedske i kao miraz primio Dalsland. Magnus je nakon toga krenuo na posljednji, a možda i najveći pohod 1102. godine, s namjerom da osvoji Irsku. Ušao je u savez s najmoćnijim irskim kraljem Muirchertach Ua Briainom od Munstera. Iako je uspio osvojiti Dublin, sljedeće godine su ga u zasjedi ubili Ulaidi.

Prema islandskom historičaru Snorriju Strurlusonu, Magnus je nadimak "Bosonogi" stekao zbog običaja da nosi gelske nošnje Iraca i Škota, uključujući kratke tunike s golim nogama. Druga verzija navodi da je jednom bio prisiljen bježati bez cipela, dok treća navodi da je, poput Iraca, jahao bosonog. Agresivni pohodi su mu dali nadimak "Ratnik Magnus" (*styrjaldar-Magnús*). Njegova desetgodišnja vladavina je, s druge strane, u Norvešku uvela evropski model crkvene organizacije i više centralizacije u državnoj upravi. Kasnije generacije su ga, pak, češće prikazivale kao vikinškog ratnika nego srednjovjekovnog monarha. Magnus je bio posljednji norveški kralj poginuo izvan granica domovine, pa se ponekad i zbog toga naziva posljednjim vikinškim kraljem.

## Reference

## Vanjske veze

;Primarni izvori
* Magnus Barefoot's saga  by Snorri Sturluson (c. 1230), English translation
* Chronicles of the Kings of Mann and the Isles (c. 1262), in Latin with English translation
* Orkneyinga saga (c. 1230), English translation
* Morkinskinna (c. 1220s), in Old Norse
* Fagrskinna (c. 1220s), in Old Norse
Svjatopolk II Izjaslavič

**Svjatopolk II Izjaslavič** (1050 – 16. april 1113) bio je vrhovni vladar Kijevske Rusije od 1093. do smrti. Nije bio popularan vladar, a vladavinu mu je obilježilo stalno suparništvo sa rođakom Vladimirom Monomahom.

## Preci



## Titule

## Vanjske veze
* Detailed biography
Bitka kod Alnwicka (1093)

**Bitka kod Alnwicka** se odigrala 13. novembra 1093. u sjevernoj Engleskoj između snaga škotskog kralja Malcolma III na jednoj, i engleskih snaga pod northumbrijskim earlom Robertom de Mowbrayem. Do nje je došlo tokom pohoda kojim je Malcolm nastojao Škotskoj pripojiti sjevernu Northumbriju. Dvije godine prije, Malcolm je pokušao zauzeti Kambriju, ali pred intervencijom vojske kralja Williama Rufusa bez borbe povukao preko škotske granice. Ovaj put je Malcolm raspolagao brojčano nadmoćnim snagama i opsjeo grad Alnwick; usprkos brojčane inferiornosti, Robert de Mowbray je iznenada napao škotsku vojsku. U okršaju su poginuli kralj Malcolm kao i njegov sin i prijestonasljednik Edward; škotska vojska se nakon toga povukla na sjever. Nedugo nakon što je čula vijest o smrti muža i sina, umrla je i kraljica Margareta. Time je Škotska bačena u kaos koji je nastojao iskoristiti Malcolmov brat Donald, koji se proglasio kraljem; Malcolmovi preživjeli sinovi su ga uspjeli zbaciti nakon višegodišnjeg građanskog rata uz englesku pomoć.

## Literatura
* John Sadler, *Battle for Northumbria*, 1988, Bridge Studios, 
* Norman McCord and Richard Thompson, ''The Northern Counties from AD 1000', 1998, Addison Wesley Longman Limited,
Guiyang

**Guiyang** čita se **Guejang** (kineski: *贵阳*) je administrativni centar kineske provincije Guizhou od 3 662 000 stanovnika  (prema procjeni iz 2007.).

## Geografija
*Guiyang* se nalazi u centralnom dijelu provincije, uz obale rijeke Nanming, uz koju je još od pradavnih vremena, išao put prema sjeveroističnim provincijama Chongqing i Sichuan. 
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Guiyang'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* Službene stranice grada
Haikou

**Haikou** čita se **Hajkou** (kineski: *海口*) je administrativni centar kineske provincije Hainan od 533 960 stanovnika  (prema popisu iz 2002.)

## Geografija
*Haikou* leži na sjevernoj obali otoka Hainan, na ušću rijeke Nandu, nasuprot poluotoku Leizhou od kojeg ga razdvaja 15&nbsp;km široki Tjesnac Hainan. *Haikou* je izrastao u grad kao luka grada Qiongshana, drevnog administrativnog centra otoka Hainan, koji se nalazi oko 5&nbsp;km u unutrašnjosti. 
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Haikou'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* Službene stranice grada
Changchun

**Changchun** čita se **Čangčuen** (kineski: *长春*) je administrativni centar kineske provincije Jilin od 3 183 000 stanovnika  (prema procjeni iz 2007.).

*Changchun* je najveći privredni i obrazovno kulturni centar provincije Jilin. Nekadašnji japanski univerzitet pretvoren je u *Univerzitet provincije Jilin*, u gradu djeluje i odsjek *Kineske akademije nauka*, uz brojne druge naučno - istraživalačke institute. Grad je u Kini poznat i po svom filmskom studiju koji proizvodi brojne filmove.

## Geografija
*Changchun* leži u sredini Mandžurijske ravnice na površini od 20 571 km².
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Changchun'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* Službene stranice grada
Mandžurijska ravnica

**Mandžurijska ravnica** ili **Sjeveroistočna nizina** (kineski: *东北平原*) je velika nizina na sjeveroistoku Narodne Republike Kine.

## Geografija
*Mandžurijska ravnica* proteže se nekih 1 000&nbsp;km u smjeru sjever-jug, između masiva Veliki i Mali Hingan, sve do Zaljeva Liaodong u Žutom moru, široka je oko 400&nbsp;km u smjeru istok - zapad.
*Mandžurijska ravnica* ima površinu od 350 000 km² i prosječnu nadmorsku visinu od 300 m.

Preko *Mandžurijske ravnice* protječu brojne rijeke od kojih su najveće Sungari, Nen i Liao.

*Mandžurijska ravnica* je najveći proizvođač soje u Narodnoj Republici Kini, od ostalih proizvoda uzgaja se još kukuruz, riža, pšenica, sirak, šećerna repa i lan.

Najveći gradovi u *Mandžurijskoj ravnici* su Harbin, Shenyang i Changchun.
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Northeast Plain'' na portalu Encyclopædia Britannica
Shenyang

**Shenyang** čita se **Šenjang** (kineski: *沈阳*) ili **Mukden** je administrativni centar kineske provincije Liaoning od 4 787 000 
stanovnika  (prema procjeni iz 2007.).

*Shenyang* je jedan od najvećih industrijskih centara Kine. 
## Geografija
*Shenyang* leži na jugu Mandžurijske ravnice, zapadni dio grada uz obale rijeke Hun (velika pritoka Liao), a istočni na obroncima masiva Čanbajšanj.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Shenyang'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* Službene stranice grada
Lanzhou

**Lanzhou** čita se **Landžou** (kineski: *兰州*) je administrativni centar kineske provincije Gansu od 2 561 000 stanovnika  (prema popisu iz 2007.).

## Geografija
*Lanzhou* se nalazi u jugoistočnom dijelu provincije, u gornjem toku rijeke Huang Ho (Žute rijeke), na mjestu gdje rijeka izlazi iz planinskog područja. *Lanzhou* je tgovačko - prometni centar od pradavnih vremena, jer se nalazi na južnom kraju trgovačke rute koja vodi prema centralnoj Aziji.
 
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Lanzhou'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* Službene stranice grada