Petar Knežević

**Fra Petar Knežević** (Knin 1702. - Sinj 18. lipnja 1768.), hrvatski pjesnik i skladatelj.

## Život

U franjevački red stupio je god. 1719. na Visovcu. Filozofiju i teologiju završio je u Šibeniku. God. 1728. postao je propovjednikom u Makarskoj, 1730. učitelj gramatike u Šibeniku. God. 1732. - 1735. bio je tajnik Franjevačke provincije Bosne Srebrene, zatim definitor i kustos novoosnovane dalmatinske provincije Presvetog Otkupitelja. Kratko je vrijeme upravljao Sinjskim samostanom, a veći je dio života proveo u njemu kao voditelj kora i učitelj crkvenoga pjevanja.

## Djelo
Knežević u svojim djelima gotovo vjerno rabi osmeračku strukturu stiha, a izraz mu je pod utjecajem narodne predaje, jako blizak narodnom pripovijedanju. Ona su stekla veliku popularnost pa se oratorij *Muka Gospodina našega [[Isus Krist|Isukrsta]] i plač majke njegove* i danas pjeva po crkvama u Dalmaciji i Bosni i Hercegovini, a neke su njegove pjesme ušle u pučku molitvenu predaju. Tiskana su u Veneciji. Kneževićeva rukopisna ostavština čuva se u samostanu Čudotvorne Gospe Sinjske. U glazbenim djelima predstavnik je franjevačkog baroka 18. st. Njegovu hrvatsku misu, *Missa u Harvatski jezik*, Anđelko Klobučar je obradio za orgulje i četveroglasni zbor.

### Izdana djela

*"Muka Gospodina našega Isukrsta i plač majke njegove" (1753)
*"Životi četiri svetaca" (1759)
*"Duhovna pivka" (1759)
*"Pisme duhovne razlike" (1765)
*"Osmina redovnička duhovne zabave" (1766)
*"Pisma ćudoredna" (1766)
*"Nauk mladog misnika" (1766)
*"Pištole i evanđelja" (1773)

### Djela sačuvana u rukopisu

*"Missa u harvatski jezik"
*"Pridi duše prisveti"

## Pobožnost prema Gospi Sinjskoj

Knežević je prvi veliki pjesnik štovatelj Gospe Sinjske. Njoj je posvetio zbirku *Pisme duhovne razlike*, sa ukupno sedam pjesama, nastalih mahom u prigodi blagdana Velike Gospe. U njima opisuje preobrazbe Gospine slike, koja mijenja izraz lica, u vremenima zlih slutnji postajući žalosna i blijeda. Također, Kneževićeva Gospa ima radostan izraz lica u trenucima uslišanja molitvi. Sam svjedoči kako je pišući pjesmu *Tebe vazda, o Marijo, hoću štovati*, potpuno izgubio vid na jedno oko, a dvije godine nakon toga potpuno oslijepio. Zavjetovavši se Gospi vid mu je vraćen, što je opisao u pjesmi *Majki primiloj Mariji na poklon*: "*(...)Vid buduć mi povratila / Majka slatka i primila / Sad joj većju dužnost imam / Zato pismu priuzimam(...)*". Najdojmljiviju sliku Bogorodičine savršenosti prikazao je u pjesmi *Na slavu čudotvorne Majke od milostih, koja je pod Sinjem* koja počinje stihovima: "*Sinjska slavna, o Priliko / (...) Sve j' u Tebi plemenito / Što se vidi, i nahodi (...)*". 
Ovaj veliki Gospin pjesnik pokopan je ispod glavnog oltara u sinjskom Svetištu, a Gospi Sinjskoj zahvaljuje i milost sretne smrti. Naime, 18. lipnja 1768., dok su fratri pred Gospinom slikom nakon Lauretanskih litanija pjevali hvalospjev *Sva si lijepa, o Marijo*, Knežević je, ležeći na umoru, tražio da se otvore vrata njegove sobe. Ponavljajući tekst "*O, Marijo*", umro je na rukama sinjskoga gvardijana fra Frane Buljana. Gospa Sinjska za njega je bila i ostala *Ures sinjski* i *Majka čudesa*.

## Zanimljivost

Srpski jezikoslovac Vuk Karadžić, poznati prisvajač i negator hrvatske jezične baštine, u spisu *Srbi svi i svuda* donosi Kneževićevu pjesmu *Na slavu čudotvorne Majke od milostih, koja je pod Sinjem* kao primjer kako treba pisati srpskim jezikom.

## Izvori

* Fra Jure Božitković, *Knežević, o. Petar*; Znameniti i zaslužni Hrvati, Zagreb 1925.
* Fra Petar Knežević: "Muka Gospodina našega Isukarsta i plač Matere Isusove"