Američka noć (film)

***Američka noć*** (francuski **La Nuit américaine **) francuski je film iz 1973. kojeg je napisao i režirao François Truffaut, a u stvari je ironični, polubiografski film unutar filma u kojem se radnja odvija oko redatelja koji nailazi na razne humoristične probleme prilikom snimanja svojeg filma o mladiću čija ga supruga ostavi radi njegovog oca. Glavne uloge tumače Jacqueline Bisset, Jean-Pierre Aumont, Jean-Pierre Léaud, Valentina Cortese te sam François Truffaut u ulozi redatelja Ferranda. Film je dobio velike pohvale kritičara, osvojio je nekoliko nagrada te se smatra općenito jednim od Truffautovih najboljih ostvarenja zbog lakoće pričanja priče. Časopis *[[Time (časopis)|Time]]* ga je stavio na listi 100 najboljih filmova 20. stoljeća, zajedno uz Truffautov drugi film *[[400 udaraca]]*.

Sam naslov "američka noć", također poznat i kao "dan za noć", je trik kojim se izaziva dojam noći iako se snima po danu. Efekt se postiže uporabom posebnih filtara pri snimanju po suncu, osobitim laboratorijskim obradama ili uporabom posebnog osvjetljenja.

## Radnja

Francuski redatelj Ferrand pokušava snimiti svoj novi film, *Upoznajte Pamelu*, meldoramu u kojoj se djevojka Pamela uda za mladića, ali ga napušta kada upozna njegove roditelje jer se zaljubila u njegovog oca. Roditelje igraju stariji glumci, Alexandre i bivša diva Severine, dok mladića igra ženskar Alphonse koji pokušava zavesti djevojku zaduženu za scenarij. Pamelu igra britanska glumica Julie Baker, no stanovitu nelagodu na setu izaziva činjenica što je ona u stvarnom životu udana za dvostruko starijeg doktora, što vrlo podsjeća na njen filmski lik Pamelu. Iako je priča relativno jednostavna, filmska ekipa valja premostiti razne logističke probleme, nevolje, greške i prevrtljive glumce: primjerice, u jednoj sceni je predviđeno da mačka dođe do vrata i popije mlijeko iz zdjele, ali se životinja boji kamere.

Producent je nervozan jer termin snimanja kasni, Ferrand često popravlja scenarij i nadopisuje nove scene dok se dekorateri muče sa izgradnjom kulisa, poglavito lažnog pogleda na prozor iz zgrade koja ne postoji. Kada djevojka zadužena za scenarij pobjegne za kaskaderom i ostavi Alphonsea, ovaj padne u depresiju i pobjegne, što još više uspori proces snimanja. Julie ga pokušava utješiti te završi s njim u krevetu, što pak dovodi do problema s njenim brakom s doktorom. Par dana prije završetka snimanja, glavni glumac Alexandre pogine u prometnoj nesreći, ali umjesto da odustane od filma, Ferrand radije odabere uzeti Alexandrovog dvojnika i snimiti zadnjih par scena u kojima se javlja u kojima je njegov lik okrenut leđima prema kameri. Tako je usprkos kaosu film ipak završen.

## Uloge
* Jacqueline Bisset - Julie Baker
* Jean-Pierre Aumont - Alexandre
* Valentina Cortese - Severine
* Jean-Pierre Léaud - Alphonse
* Dani - Liliane
* François Truffaut - Redatelj Ferrand
* Alexandra Stewart - Stacey
* Jean Champion - Bertrand
* Nathalie Baye - Joelle
* David Markham - Doctor Nelson
* Nike Arrighi - Odile
* Bernard Menez - Bernard
* Zénaïde Rossi - Madame Lajoie
* Gaston Joly - Gaston
* Xavier Saint-Macary - Christian

## Nagrade

## Odjek
Roger Ebert je filmu dao četiri od četiri zvijezdice te ga 1997. stavio na svoj popis "Velikih filmova":
:"*Američka noć* [...] je poezija koja slavi snimanje filmova. Ne dobrih filmova, ne loših filmova, već - filmova. Odigrava se u studiju Victorine u Nici, na jugu Francuske, koji je proizvodio filmova od razdoblja nijemih filmova. Truffaut osobno glumi Ferranda, redatelja filma zvanog *Upoznajte Pamelu*, koji će vrlo vjerojatno biti bezveze. Ferrand ne izražava nijedan znak kojim otkriva da to zna, ili da ga je briga; ne zanima ga biti redatelj zahtjevnih filmova (poput Truffauta), nego tehnički stručnjak koji je zaljubljen u sam proces - kaskaderske scene i specijalne efekte, kemiju između glumaca, dnevni termin snimanja. Neobično je opet vidjeti ovaj film 1997., jer me podsjetio na na nedavne filmove *[[Ed Wood (film)|Ed Wood]]* i *[[Boogie Nights]]*. I ti su filmovi o ljudima za koje je završni proizvod - sam film - jedini neophodni nusproizvod njihovog razloga biti u filmskom poslu, a to je biti na setu. Za određeni tip emotivno opuštenih, umjetničkih duša, filmska produkcija je je poput doma za beskućnike: njihove osnovne životinjske potrebe su zadovoljene, te su preumorni da bi išta vidjeli preko jutarnjeg poziva...Paralela je jasna. Dok je bio mlađi, Ferrand je sanjao biti drugi Welles, ali je sada zadovoljan time što jednostavno radi u istoj industriji."
## Reference

## Vanjske veze
* 
*