open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima

**Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima** (, akr. **ICCPR**) je multilateralni sporazum kojeg je 16. decembra 1966. usvojila Generalna skupština UN-a, odnosno koji je stupio na snagu 23. marta 1976. godine. Sporazum obavezuje stranke da poštuju građanska i politička prava pojedinaca, uključujući pravo na život, slobodu vjeroispovijesti, slobodu govora, slobodu okupljanja, izbornih prava i prava na pravično suđenje. Od aprila 2014. pakt ima 74 potpisnika i 168 stranaka.

## Vanjske veze
* Tekst pakta 
* Lista potpisnica  
* ICCPR na stranicama Ministarstva pravosuđa RH
* ICCPR na stranicama Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice BiH
Andrea Barzagli

**Andrea Barzagli** (; Fiesole, 8. svibnja 1981.) je talijanski nogometaš i bivši reprezentativac koji trenutno igra kao stoper za Juventus.

Trostruki član idealne momčadi Serie A, Barzagli se smatra jednim od najboljih i najkonzistentnijih braniča talijanske lige. Nakon što je na početku karijere igrao u seriji slabijih talijanskih klubova, Barzagli se proslavio u Palermu, a kasnije je, od 2012. do 2016. godine, osvojio pet uzastopnih naslova prvaka kao član Juventusa. Godine 2009. bio je i prvak Njemačke kao član momčadi VfL Wolfsburga. 

Barzagli je 2004. godine, na Olimpijskim igrama u Ateni, debitirao za talijansku reprezentaciju, s kojom je osvojio broncu. Dvije godine kasnije, postao je svjetski prvak s Italijom, a nastupio je i na Svjetskom prvenstvu 2014. godine u Brazilu. Italiju je predstavljao i na tri Europska prvenstva (2008., 2012. i 2016.) te na Kupu konfederacija 2013. godine, gdje je također osvojio broncu. Reprezentativnu karijeru prekinuo je nakon Eura 2016. u Francuskoj.
Evropska komisija protiv rasizma i netolerancije

**Evropska komisija protiv rasizma i netolerancije** (, akr. **ECRI**) je nezavisno nadzorno tijelo Vijeća Evropske unije koje se bavi sprečavanjem rasizma, diskriminacije, ksenofobije i netolerancije. Odluka o osnutku ECRI-ja donešena je 1993. godine. Komisija se sastoji od 47 stručnjaka, po jednog iz svake članice Vijeća EU. Dužnost predsjednika povjerenstva od 2014. obnaša Christian Åhlund, a njegovi prethodnici su Nikos Frangakis, Michael Head, Eva Smith Asmussen i Nils Muižnieks.

## Vanjske veze
*  Službene stranice ECRI-ja
Vladimir Majder

**Vladimir Majder Kurt** (Sisak, 1911 – Otočac, jun 1943), student medicine, učesnik Španskog građanskog rata i Narodnooslobodilačke borbe.

## Biografija
Rođen je 1911. godine u Sisku. Posle završene osnovne škole i gimnazije, otišao je u Zagreb gde je studirao na Medicinskom fakultetu.

Još kao učenik gimnazije u Sisku, priključio se omladinskom revolucionarnom pokretu i postao član Saveza komunsitičke omladine Jugoslavije (SKOJ). Za vreme studija aktivno je učestvovao u studentskom revolucionarnom pokretu 1932. godine primljen u članstvo Komunističke partije Jugoslavije (KPJ). Pošto je često odlazio u rodno mesto, služio je kao veza između Zagreba i partijske organizacije u Sisku. Takođe je veoma aktivno politički delovao u Sisku i okolini.

Godine 1935, po odluci Partije, otišao je na školovanje u Saovjetski Savez.

Kada je 1936. godine otpočeo građanski rat u Španiji, bio je među prvim jugoslovenskim dobrovoljcima koji su tamo otišli i borili se za odbranu Španske republike. Tokom rata u Španiji najpre je bio sekretar partijske ćelije Balkanske čate 12. internacionalne brigade, a kasnije obaveštajni oficir u toj brigadi.

Posle poraza Španske republikanske armije, 1939. godine, zajedno sa drugim borcima Internacionalnih brigada, prešao je u Francusku, gde su bili zatvoreni u koncentracione logore. Iz Francuske je uspeo da pobegne i u avgustu 1942. godine je došao u okupiranu Jugoslaviju. Odmah po dolasku stupio je Narodnooslobodilačku vojsku.

Nalazio se na funkciji obaveštajnog oficira Treće operativne zone Hrvatske, a kasnije i člana Glavnog štaba NOV i PO Hrvatske. Umro je, od pegavog tifusa, juna 1943. godine u Otočcu.

## Literatura

* Dr Jaša Romano *Jevreji Jugoslavije 1941-1945. Žrtve genocida i učesnici Narodnooslobodilačkog rata*. Beograd 1980. godina.
Slobodan Mitrov

**Slobodan Mitrov Danko** (Đurđevac, kod Koprivnice, 14. mart 1919 – 1942), učesnik Španskog građanskog rata i Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija
Rođen je 14. marta 1919. godine u gradu Đurđevcu, kod Koprivnice. Radničkom omladinskom pokretu pristupio je još kao đak, zbog čega je dolazio u sukob s školskim vlastima u Banjaluci i Zagrebu.

Godine 1936. sa svega 17. godina, krenuo je u Španiju, da potpomogne borbu za slobodu španskog naroda. Pošto je dobio vizu, otišao je u Grčku, na utakmicu. Iz Grčke se prebacio u Bugarsku, a potom u Rumuniju i preko Mađarske, Austrije, Nemačke i Francuske stigao u Španiju.

U Španiji je završio kratak vojni kurs i otišao na front. Bio je komandir i politički komesar brigade, stekao je čin majora Španske republikanske armije. Učestvovao je u bitkama na Ebru, kod Madrida. Nekoliko puta je ranjavan.

Posle sloma španske revolucije, bio je po logorima u Francuskoj. Godine 1940. uspeo je da pobegne iz logora i vratio su u Jugoslaviju.

Odmah po dolasku, mobilisan je i poslat na odsluženje vojnog roka. U vojsci ga je zadesio i napad Sila Osovine na Jugoslaviju. Učestvovao je u borbama s Italijanima na albanskoj granici. Posle kapitulacije došao je u Beograd, a zatim je otišao u Banjaluku.

Aktivno je učestvovao u organizovanju ustanka i prvim ustaničkim akcijama naroda Bosanske krajine. Naročito se istakao u napadu na Bosansku Krupu. S Banjalučkog sektora je prebačen u tada oslobođeni Drvar i učestvovao je u borbamam s Italijanima. Potom prlazi na Grmeč, a odatle u Jajce, gde postaje komandant Trećeg krajiškog NOP odreda.

U toku zime 1941/42. godine Danko je obilazio pojedine krajeve centralne Bosne. Ubrzo je postavljen za komandanta Četvrtog krajiškog NOP odreda, koji je pod njegovom komandom oslobodio veliku teritoriju - od Motajnice do Vlašića i od reke Bosne do reke Vrbasa.

U proleće 1942. godine, na terenu centralne Bosne došlo je do izdaje četnika, koji su u dogovoru s Nemcima napadali partizanske bolnice i štabove, i ozbiljno ugrozili dalji razvitak NOP-a na ovom području.

Tokom jedne noći kada se ispod planine Motajnice, prebacivao na jug, Danko je naišao na četnike koji su ga ubili.

Ukazom Predsedništva Antifašističkog veća narodnog oslobođenja Jugoslavije (AVNOJ), 26. jula 1945. godine, među prvim borcima Narodnooslobodilačke vojske, proglašen je za narodnog heroja.

## Literatura

* 
* Milovan Milutinović, "Narodni heroj Slobodan Mitrov Danko", "Vojnoizdavački i novinski centar", Beograd, 1989.

## Vanjske veze
* Deseti korpus
Koncentracijski logor Janowska

**Janovska** je bio nacistički radni, tranzitni i koncentracioni logor osnovan u septembru 1941, na teritoriji okupirane Poljske u blizini grada Lvov (današnji Lavov u Ukrajini). Logor je nazvan *Janovska* po obližnjoj ulici koja je nosila isti naziv.

U logor su uglavnom dovođeni Jevreji iz Lavovskog geta. Tu su prolazili kroz proces selekcije. Oni za koje je procenjeno da su sposobni za rad, ostajali su u Janovskoj na prisilnom radu. Ostali su transportovani u Logor smrti Belzec gde su likvidirani.

Zatvaranje logora je počelo u novembru 1943. Nacisti su primoravali zatvorenike da otkopavaju masovne grobnice i spaljuju tela, kako bi sakrili tragove masovnih ubistava. Dana 19. novembra 1943. preostali zatvorenici su podigli ustanak, ali je samo mali broj uspeo da pobegne. Ostali su vraćeni u logor i ubijeni.

## Literatura
* Aharon Weiss, Encyclopaedia of the Holocaust (Hebrew edition), vol. 3. pp.&nbsp;572–575. Map, illustration
* Filip Friedman, *Zagłada Żydów Lwowskich* (Extermination of the Jews of Lwów) - na poljskom, ukrajinskom i ruskom 

## Vanjske veze
* Eichmann Trial transcript: Testimony of Dr. Leon Weliczker-Wells (part 1 of 5) 
* Story of Nina Morecki
* The HolocaustResesearchProject
Logor smrti Belzec

**Logor Belzec** () bio je nacistički nemački logor smrti u Belzecu kod Lublina u Poljskoj, u kome je između marta 1942. i decembra 1942. ubijeno 434.508 ljudi

Skoro svi ubijeni u Belzecu bili su Jevreji, a sa njima i manji broj Poljaka i Roma Samo dva Jevrejina su preživela boravak u logoru: Rudolf Reder i Haim Hirzman. Zanemarljiv broj preživelih je razlog što se za ovaj logor malo zna i pored ogromnog broja žrtava.

## Istorija logora

Dana 13. oktobra 1941. Hajnrih Himler je naredio šefu lublinske policije i brigade SS Odilu Globočniku da germanizuje regiju oko grada Zamošć i da osnuje prvi logor smrti u Generalnom gubernatorstvu kod Belzeca. Ovo mesto je izabrano iz 3 razloga: 
# Nalazi se između Lublina i Galicije gde je logor mogao da služi eliminaciji Jevreja iz obe ove oblasti.
# Nalazi se na glavnoj železničkoj pruzi između Lublina i Lavova. 
# Severnu ivicu logora činio je antitenkovski jarak koga su iskopali jevrejski prinudni radnici. Iako je iskopan da ima vojnu namenu, korišćen je kao ogromna masovna grobnica.

Logor je izgrađen do marta 1942.

Kristijan Virt i Gotlib Hering postavljeni za direktore logora. Obojica su imali iskustva u eutanaziji hendikepiranih u nacističkoj Nemačkoj. Oni su razvili sistem kojim su zatvorenici gušeni izduvnim gasovima motora koji su cevima sprovođeni u gasne komore. Tri drvene gasne komore su bile maskirane kao barake i tuševi radnog logora. Počele su da rade 17. marta 1942. kada je započela realizacija Operacije Rajnhard. U početku su masovne egzekucije išle sporo zbog tehničkih problema, a gomile leševa sahranjenih ispod tankog sloja zemlje su trulile i nadimale se, i tako izbijale na površinu. Ovaj problem se u drugim logorima eliminisao uvođenjem masovnih kremacija. Kasnije je izgrađeno 6 betonskih gasnih komora koje su mogle istovremeno da prime više od 1000 žrtava. U decembru 1942. u logoru je pogubljena poslednja grupa logoraša. Time je od Jevreja očišćena regija oko Belzeca. Kasnije su zamni ostaci žrtava ekshumirani i izdrobljeni. Logor je rastavljen i njegovo područje je pošumljeno.

Arheološko istraživanje logora Belzec obavljeno je 1997-1998. Komemorativni spomenik na ovom mestu izgrađen je 2004.

## Reference

## Vanjske veze

* Spomen područje Belzec 
* Belzec (-{hagalil.com}-)  
* Hronološka lista grupa Jevreja koje je SS deportovao 1942. u logor Belzec
Isa Munajev

**Isa Ahjadovič Munajev** (, ; 20. maj 1965 – 1. februar 2015) bio je jedan od vođa čečenskih separatističkih militanata koji se istakao za vrijeme Drugog čečenskog rata, da bi kasnije poginuo boreći se na strani Ukrajine u sukobu protiv proruskih separatista.

Munajev se rodio u Čečensko-Inguškoj ASSR, koja je tada bila dio SSSRa. Nakon odsluženja vojnog roka u Sovjetskog armiji (koji je, po nepotvrđenim navodima, uključivao i sudjelovanje u ratu u Afganistanu) je upisao Višu školu unutrašnjih poslova, te se potom priključio miliciji, odnosno njenim specijalnim jediniciama (OMON). Živio je i radio u Moskvi i napredovao do čina kapetana.

Poslije izbijanja Prvog čečenskog rata se vratio u rodnu Čečeniju i priključio paravojnim formacijama samoproglašene Čečenske Republike Ičkerije. Nakon završetka rata ga je predsjednik Aslan Mashadov imenovao zapovjednikom Groznog i ministrom unutarnjih poslova. Na tom je mjestu sudjelovao u obrani grada od ruskog napada u Drugom čečenskom ratu. Poslije pada grada je imenovan zapovjednikom separatističkih formacija na planinskom jugozapadu zemlje. Iako su ruske vlasti nekoliko puta objavljvale vijesti o njegovoj pogibiji, Čečeniju je napustio tek kada je 2004. godine teško ranjen. Radi liječenja je preko Ukrajine došao u Dansku čija mu je vlada dala politički azil. Tamo je 2009. godine osnovao "Slobodni Kavkaz", pokret koji je okupljao čečenske separatističke emigrante.

U Ukrajinu je došao nedugo nakon euromajdanskog prevrata te u martu 2014. godine osnovao bataljon Džohar Dudajev, dobrovoljačku jedinicu koju je činilo oko 500 čečenskih separatista i dobrovoljaca iz muslimanskih zemalja. Kao njegov zapovjednik čelu je 1. februara 2015. ubijen tokom minobacačkog napada pro-ruskih separatista u bitci za Debaljcevo.

## Vanjske veze

* Чеченские гвардейцы Порошенко
* Чеченский след в Украине
* «Свобода или смерть»
* Почему в гражданской войне на Украине чеченцы воюют с чеченцами
* Смерть "личного врага Путина"
Precedent

**Precedent** ili **presedan** je sudska presuda kojom je odlučeno o konkretnom predmetu, a koja istovremeno obavezuje sudove na jednako postupanje u budućim novim predmetima iste sadržine.

Precedenti su naročito prisutni u engleskom opštem pravu (), kao i u anglosaksonskom pravnom sistemu kao cjelini. Oni predstavljaju pravnu normu ili više normi koje regulišu neku materiju.

## Povezano
* Presuda
* Precendentno pravo
* Common Law
32. srpska brigada NOVJ

**Trideset druga srpska brigada [[Narodnooslobodilačka vojska Jugoslavije|NOVJ]]** formirana je 4. oktobra 1944. godine kod sela Miloševca od dva bataljona Jedanaeste krajiške divizije i Mačvanskog partizanskog odreda. Pri formiranju je u svom sastavu imala 1000, a 27. oktobra preko 1500 boraca. Isprva je nosila ime **Mačvanska brigada**.

## Borbeni put brigade
U sastavu Jedanaeste divizije NOVJ vršila je mobilizaciju novih boraca u Mačvi i Tamnavi, zauzela je nemačka uporišta u selima Zvečki i Belom Polju. Učestvovala je i u borbama za oslobođenje Obrenovca, a zatim u Beogradskoj operaciji, gde je vodila teške borbe u rejonu Avale protiv delova nemačke Prve brdske divizije koji su se povlačili pravcem Avala-Ruma-Sremska Mitrovica, a 3. i 4. decembra  1944. vodila je teške borbe protiv nemačkih jedinica u Erdeviku. Potom je do početka marta vodila borbe na Sremskom frontu protiv nemačkih snaga u rejonu Šid, Tovarnik i Berkasovo. Rasformirana je 7. marta 1945. godine, a njenim ljudstvom su bile popunjene 1. proleterska, 5. krajiška i 21. srpska divizija JA.

## Reference

## Literatura

* *[[Vojna enciklopedija]]* (knjiga peta). Beograd 1973. godina.
Marco Parolo

**Marco Parolo** (; Gallarate, 25. siječnja 1985.) je talijanski nogometaš i reprezentativac koji trenutno igra kao vezni igrač za S.S. Lazio. 

Tokom svoje karijere, Parolo je igrao za Como, Pistoiese, Foligno, Veronu, Cesenu i Parmu, prije nego je 2014. godine prešao u Lazio. Za talijansku reprezentaciju debitirao je 2011. godine, a sudjelovao je na Svjetskom prvenstvu 2014. i Euru 2016. godine.
Lorenzo Insigne

**Lorenzo Insigne** (; Napulj, 4. lipnja 1991.) je talijanski nogometaš i bivši reprezentativac koji igra kao krilo ili ofenzivni vezni. Svoju profesionalnu karijeru započeo je 2009. godine upravo u Napoliju, a svoj debi u Seriji A imao je 2010. godine. Međutim, te je godine poslan na uzastopne sezonske posudbe u Foggiju i Pescaru, prije nego se 2012. godine vratio u Napoli. Poznat je po svojoj brzini i tehničkim vještinama, kao i po preciznom izvođenju slobodnih udaraca. 

Godine 2012. debitirao je za seniorsku reprezentaciju Italije te je sudjelovao na Svjetskom prvenstvu 2014. godine i na Euru 2016. godine u Francuskoj.
Trakošćansko jezero

**Trakošćansko jezero** umjetno je jezero smješteno u sjeverozapadnom dijelu Hrvatskog zagorja, na dodiru Macelja, Ravne gore i Strahinjčice. Nalazi se uz istoimeni zamak obitelji Drašković. Uz jezero se nalazi pomno oblikovani pejzažni park koji s uređenim livadama, raznovrsnim cvijećem i grmljem čini skladnu hortikularnu cjelinu. Zimi se jezero zaledi, a drveće dobiva krhki snježni omotač. No jezero nema samo estetsku ulogu, već se u njemu prije nalazio ribnjak, potom mlin i pilana. I danas je bogato ribom, osobito pastrvskim grgečom, pa je omiljeno sastajalište športskih ribolovaca.

## Literatura
* Tanocki Zvonimir, Crljenko, Ivana, *Jezera Hrvatske*, Zagreb, Školska knjiga, 2011., str. 228.,
Šmitovo jezero

**Šmitovo jezero** smješteno je u ogulinskom kraju, na sjeveroistočnim padinama Velike Kapele. Šmitovo jezero se sastoji od dva povezana jezera, Maloga i Velikoga. Voda u Malo jezero dotječe iz ponora Rupećice, kroz niz pukotina. Iz Maloga jezera, preko pličine, voda prelazi u Veliko jezero, gdje ponire. U jezeru i obližnjoj špilji Rupećici obitavaju endemske vrste: čovječja ribica (Proteus anguinus) i riba svjetlica (Telestes polylepis).

## Legenda o jezeru
Stara legenda kaže da je u jezeru živio zmaj, koji je jednom prilikom iskočio iz jezera i uhvatio mladu djevojku. Uto se pojavio sveti Juraj, te je zaprepaštenu djevojku oslobodio od zmajeva zagrljaja. U blizini jezera nalazi se kamen na kojemu je "sačuvan" otisak kopita konja svetog Jurja.

## Izvori

## Literatura
* Tanocki Zvonimir, Crljenko, Ivana, *Jezera Hrvatske*, Zagreb, Školska knjiga, 2011., str. 228.,
Mattia De Sciglio

**Mattia De Sciglio** (; Milano, 20. listopada 1992.) je talijanski nogometaš i reprezentativac koji trenutno igra kao branič.

Profesionalni debi za Milan imao je 2011. godine, nakon što je nekoliko godina igrao u omladinskom pogonu kluba.U Junu 2017 potpisuje trogodisnji ugovor sa najpopularnijim i najtrofejnijim Italijanskim klubom,Torinskim Juventusom. Na reprezentativnom nivou, De Sciglio je 2013. debitirao za talijansku reprezentaciju te je sudjelovao na Kupu konfederacija 2013., Svjetskom prvenstvu 2014. te na Euru 2016. godine.
Matteo Darmian

**Matteo Darmian** (; Legnano, 2. prosinca 1989.) je talijanski nogometaš i reprezentativac koji trenutno igra za Manchester United kao branič. 

Karijeru je započeo u Milanu, ostvarivši svoj debi u Seriji A sa samo 17 godina. Godine 2009. potpisuje za Padovu, kojoj pomaže izbjeći ispadanje iz Seriju B u svojoj jedinoj sezoni u klubu. Sljedeće sezone vraća se u prvu ligu, prvo u Palermo, a onda nakon jedne sezone u Torino F.C., gdje igra četiri godine. Godine 2015. potpisao je za Manchester United, s kojim je u prvoj sezoni osvojio FA Kup. 

Za talijansku reprezentaciju debitirao je 2014. godine te je sudjelovao na Svjetskom prvenstvu 2014. i Euru 2016. godine.
Simone Zaza

**Simone Zaza** (; Policoro, 25. lipnja 1991.) je talijanski nogometaš i reprezentativac koji trenutno igra na posudbi u Torinu kao napadač. 

Zaza je profesionalnu karijeru započeo 2008. godine u Atalanti, gdje je igrao dvije sezone. Godine 2010. potpisao je za Sampdoriju, odakle je poslan na posudbe u Juve Stabiju, Viareggio i Ascoli. Godine 2013. prelazi u Sassuolo; nastupi u tom klubu su mu 2015. godine donijeli transfer u Juventus, s kojim je osvojio nekoliko odličja. Godine 2016. poslan je na posudbu u West Ham United, koja je završila već na zimu 2017. godine.

Za reprezentaciju je debitirao 2014. godine, a sudjelovao je na Euru 2016. u Francuskoj.
Google Videos

**Google Videos** (izvorno **Google Video**) je Googleova video tražilica, podignuta 25. 1. 2005. kao slobodni internetski servis za postavljanje i razmjenu video sadržaja. Nakon što je u oktobru 2006. Google otkupio bivšeg konkurenta YouTube, započeo je proces njihovog spajanja i u junu 2007. objavljeno je da će Google Video postati tražilicom. Godine 2009. onemogućena je opcija postavljanja novih videa i naposljetku je ugašen u augustu 2012. kada je sav sadržaj prebačen na YouTube.

## Povezano
* Google
* YouTube

## Vanjske veze

*  Google Videos
Jusuf al-Karadavi

**Jusuf al-Karadavi** (; Saft Turab, 9. 9. 1926. – Doha, 26. 9. 2022), egipatski teolog, autor i čelnik Međunarodne unije muslimanskih učenjaka (IUMS). Studirao je na Univerzitetu Al-Azhar u Kairu i Katarskom univerzitetu u Dohi. Kasnije, radio je kao dekan odjela za islamistiku na potonjem univerzitetu, te kao povjerenik Oksfordskog centra za islamske studije. Objavio je preko 120 knjiga o islamskoj teologiji i pravu, a poznat je i po vođenju programa na *[[Al Jazeera|Al Jazeeri]]* i web-sajtu *[[IslamOnline]]*, koji su ostvarili milijunsku gledanost odnosno čitanost. Al-Karadavi ima tri sina i četiri kćeri, među kojima je troje doktora.

## Vanjske veze

*  Jusuf al-Karadavi
WatchOS

**watchOS** (prije **Watch OS**) operacijski je sustav kojeg koristi Apple Watch, Appleov pametni sat. Baziran je na iOS-u s kojim dijeli mnoge mogućnosti. WatchOS je predstavljen zajedno s Apple Watchom 9. rujna 2014.

**watchOS** trenutno dolazi isključivo predinstaliran na **Apple Watchu**.

## Sučelje
Početni zaslon naziva se **Carousel** i sastoji se od kružnih ikona aplikacija koje se mogu zumirati pomoću kotačića na desnoj strani Apple Watcha - *digitalne krune* (**Digital Crown**). watchOS prikazuje sažetke i obavijesti najkorištenijih aplikacija na takozvanim **Glance** prikazima. Glance prikazu se pristupa potezom prema gore od donjeg ruba ekrana Apple Watcha.

## Inačice
### 1.0
Inačica 1.0 prva je komercijalno dostupna inačica watchOS-a koja je dolazila predinstalirana na Apple Watchu. Dolazi s 9 predinstaliranih **watch facea** - svojevrsnih *skinova* za pametne satove.
Dolazi i sa sljedećim predinstaliranim aplikacijama:

* Aktivnost
* Kalendar
* Karte
* Štoperica
* Odbrojavanje
* Svjetski sat
* Fotografije
* Glazba
* Siri
* Passbook
* Alarm
* Postavke
* Apple TV
* iTunes
* Stocks
* Workout
* Vrijeme
* Remote Camera

### 1.0.1
Inačica 1.0.1 trenutno je najnovija stabilna inačica watchOS-a. Dostupna je od 19. svibnja 2015. Donosi poboljšanja performansi Siri asistentice, aplikacija trećih strana, mjerenja potrošenih kalorija,... 1.0.1 podržava prikaz novih *emojija*.
Dodana je podrška za sljedeće jezike:
* Portugalski (Brazil)
* Danski
* Nizozemski
* Švedski
* Ruski
* Tajski
* Turski

### 2.0
WatchOS 2.0 donosi nove mogućnosti kao što su *Nightstand Mode*, novi *watch faceovi* i podrška za *emojije*. Poboljšana je Siri, aplikacije Aktivnost i Workout, Apple Pay, Wallet, Karte, Glazba, i sl. Dodana je podrška za engleski (Indija), finski, indonezijski, norveški i poljski.

### 2.0.1
Ova inačica donosi novi *emojije*, poboljšanje performansi i dodatne ispravke programskih pogrešaka.

### 2.1
U inačici 2.1 dodana je podrška za arapski, češki, grčki, hebrejski, mađarski, malajski, portugalski (Portugal) i vijetnamski. Neke od dodanih mogućnosti i ispravaka pogrešaka su:
* Siri na arapskom
* podrška za pisma koja se pišu s desna na lijevo
* podrška za hebrejski i islamski kalendar
* pouzdaniji kalendar
* pouzdanije prikazivanje vremena u Power Reserve načinu rada
* i sl.

### 2.2
U ovoj inačici uveden je lakši proces prebacivanja između više Apple Watcha na iOS 9.3 uređajima, a moguće je i upariti više Apple Watcha s jednim iPhoneom. Poboljšana je i aplikacija Karte.

### Pregled verzija
 Prva komercijalno dostupna inačica
 Najnovija stabilna inačica

## Izvori
God Defend New Zealand

**"God Defend New Zealand"** (srpskohrvatski: *Bože brani Novi Zeland*) je jedna od dvije državne himne Novog Zelanda, uz britansku "God Save the Queen". Zakonski, obje himne imaju jednak status, mada se "God Defend New Zealand" češće koristi te se, iako pogrešno, smatra jedinom državnom himnom. 

Himna je zapravo nastala kao pjesma Thomasa Brackena, a uglazbljena je 1876. godine u sklopu muzičkog natjecanja; muziku je komponirao John Joseph Woods. Njezina popularnost je rasla tokom godina, toliko da je 1977. godine proglašena drugom državnom himnom. Himna ima englesku i maorsku verziju, uz tek malene razlike među njima. Kada se izvodi javno, praksa je da se prva strofa pjeva i na maorskom i na engleskom.
Mučenja i zlostavljanja zatvorenika u Abu Graibu

**Mučenja i zlostavljanja zatvorenika u [[Zatvor Abu Graib|Abu Graibu]]** odnose se na seriju kršenja ljudskih prava i ratnih zločina počinjenih od strane pripadnika američke vojske i CIA-e tokom rata u Iraku. Zločini uključuju fizička i seksualna zlostavljanja, mučenja, silovanja i ubojstva. Slučaj je isplivao na površinu krajem 2003. kada su *[[Amnesty International]]* i *[[Associated Press]]* objavili prve reportaže, nakon čega je uslijedila opća osuda u globalnim medijima, s izuzetkom određenih konzervativnih američkih glasila koji su dali podršku vojnicima. Administracija Georgea W. Busha pokušala je prikazati zlostavljanja kao izolirane incidente, što je u suprotnosti s izvješćima Crvenog križa i organizacija za ljudska prava koje navode da je riječ o sistematskom brutalnom tretmanu koji se redovno javlja u prekomorskim zatočeničkim centrima, uključujući ostale iračke, afganistanske i onaj u Guantanamu. Također, u raportima stoji da je ovlaštenje za mučenje došlo iz vojne vrhuške i da je ministar obrane Donald Rumsfeld osobno odobrio neke od aktivnosti. Američko ministarstvo obrane u konačnici je razriješio dužnosti 17 vojnika i časnika, a jedanaestorici je suđeno zbog zanemarivanja dužnosti, zlostavljanja, teških napada i premlaćivanja. Dvoje vojnika, Charles Graner i Lynndie England, osuđeni su na deset odnosno tri godine zatvora. Brigadni general Janis Karpinski, zapovjednica svih zatočeničkih objekata u Iraku, dobila je ukor i degradirana je u čin pukovnika. Drugi osumnjičeni, uglavnom visokopozicionirana vojna lica, nisu procesuirani.

## Vanjske veze

*  Salon.com , indeks dokumenata i reportaža
*  Prijepis izvještaja ACLU-a
*  The Torture Archive na The National Security Archive
*  ''The Road to Abu Ghraib'', Human Rights Watch (9. 6. 2004)
*  ''Ghosts of Abu Ghraib'', dokumentarni film (autor: Rory Kennedy)
Vojna baza Guantanamo

**Vojna baza Gvantanamo** ili **Gvantanamo baza** () posed je u Zalivu Gvantanamo na ostrvu Kuba pod konrolom Sjedinjenih Američkih Država.

## Status
Teritorija obuhvata 120 km² i na njoj se nalazi vojna pomorska baza vojske SAD. Baza Gvantanamo je podignuta nakon špansko-američkog rata 1898. godine. Nalazi se u Gvantanamo zalivu na jugoistoku ostrva Kuba, 15 km od istoimenog grada. To je najstarija američka vojna baza van teritorije Sjedinjenih Država, a jedina vojna baza u zemlji sa kojom Sjedinjene Države nemaju diplomatske odnose.

Kubanska vlada se protivi prisustvu pomorske baze, tvrdeći da je Kubansko-američki ugovor iz 1903. godine, koji je dozvolio izgradnju baze, nevažeći po međunarodnom pravu, jer Kuba nije bila suverena država u to vreme. Sjedinjene Države ignorišu taj stav.

## Zatvor Gvantanamo Bej
Od 2002. godine, u pomorskoj bazi nalazio se i vojni zatvor "Gvantanamo Bej" koji je bio logor za lica osumnjičena da protivzakonito pomažu islamske teroriste, te zarobljenici iz Avganistana i kasnije Iraka. Januara 2009. godine, predsednik Barak Obama je potpisao nalog kojim se raspušta zatvor.

## Reference

## Izvori

*  BBC Russian: Specials – Guantanamo
Patrick Kluivert

**Patrick Stephan Kluivert** ( ; Amsterdam, 1. srpnja 1976.) je umirovljeni nizozemski nogometaš i reprezentativac te aktualni trener omladinskog pogona Ajaxa i izbornik Curaçaa. Tokom svoje karijere, Kluiver je igrao kao napadač za Ajax, Milan, Barcelonu, Newcastle United, Valenciju, PSV Eindhoven i Lille. 

Dio zlatne generacije Ajaxa iz 90-ih, Kluivert je sa samo 18 godina postigao pobjednički gol u finalu UEFA Lige prvaka 1995. godine. Kasnije je proveo šest uspješnih godina u Barceloni, gdje je razvio uspješno partnerstvo s Rivaldom i osvojio dva naslova prvaka i jedan Copa del Rey. 

Kluivert je za nizozemsku reprezentaciju igrao od 1994. do 2004. godine i u 79 nastupa postigao 40 golova; tom je brojkom do 2013. godine bio najbolji strijelac u historiji reprezentacije, ali ga je smijenio Robin van Persie. Nastupio je na tri Europska prvenstva te na Svjetskom prvenstvu 1998., a na Euru 2000. je s pet golova bio najbolji strijelac zajedno sa Savom Miloševićem. Godine 2004., Pelé ga je uvrstio na popis FIFA 100, popis 125 najboljih živućih nogometaša.

Trenersku karijeru započeo je kao pomoći trener AZ Alkmaara i N.E.C. Nijmegena, a prije nego je omladinski pogon FC Twentea odveo do naslova prvaka, kratkoj je bio trener Brisbane Roara u Australiji. Nakon toga postaje pomoćnik Louisa van Gaala na klupi Nizozemske i osvaja broncu na Svjetskom prvenstvu 2014. godine u Brazilu. Godine 2015. postao je izbornik Curaçaa, a 2016. je istovremeno postao trener Ajaxa A1.
Hayley Westenra

**Hayley Dee Westenra** (Christchurch, 10. travnja 1987.) je novozelandska pjevačica, ''classical crossover'' izvođačica, kantautorica i UNICEF-ova ambasadorica. Njezin prvi međunarodno objavljeni album, *[[Pure (album Hayley Westenra)|Pure]]*, dosegao je prvo mjesto na britanskim ljestvicama klasične muzike 2003. godine te je prodan u više od 2,000,000 primjeraka diljem svijeta. *Pure* i danas ostaje najbrže prodavani debitanski album klasične glazbe, a njime je Westenra postala međunarodna zvijezda već u 16. godini. U kolovozu 2006., Westenra se pridružila irskom bendu Celtic Woman, sudjelujući na njihovom CD-u i DVD-u *[[Celtic Woman: A New Journey]]*, na proljetnoj turneji 2007. i na DVD-u *[[The Greatest Journey: Essential Collection]]* izdanom 2008. godine. Tokom karijere, Westenra je izdala ukupno pet #1 albuma u Novom Zelandu, postavivši tako rekord kojeg od 2014. godine dijeli s alternativnim bendom Shihad.

Izvodeći klasičnu glazbu, ali i folk i pop pjesme, Westenra je pjevala na engleskom, irskom, španjolskom, talijanskom, njemačkom, francuskom, portugalskom, latinskom, japanskom, mandarinskom i katalonskom.

Westenra je nastupala i pred brojnim svjetskim dužnosnicima. Do danas je druga najmlađa UNICEF-ova ambasadorica te je doprinosila različitim dobrotvornim svrhama diljem svijeta. Krajem 2013. godine, udala se za Arnauda Sabarda.

## Diskografija

### Međunarodni studijski albumi
**[[Pure (album Hayley Westenra)|Pure]]* (2003.)
**[[Odyssey (album Hayley Westenra)|Odyssey]]* (2005.)
**[[Treasure (album Hayley Westenra)|Treasure]]* (2007.)
**[[Winter Magic (album)|Winter Magic]]* (2009.) (u Australiji i na Novom Zelandu objavljen kao *Christmas Magic*)
**[[Paradiso (album Hayley Westenra)|Paradiso]]* (2011.)
**[[Hushabye (album)|Hushabye]]* (2013.)

### Regionalni studijski albumi
**[[Walking In The Air (album Hayley Westenra)|Walking in the Air]]* (2000.)
**[[Hayley Westenra (album)|Hayley Westenra]]* (2001.)
**[[My Gift to You]]* (2001.)
**[[Hayley Sings Japanese Songs]]* (2008.)
**[[Hayley Sings Japanese Songs 2]]* (2009.)
**[[World in Union]]* (2011.)
**[[Hayley Westenra- The Best]]* (2014.)

### Kompilacije
**[[River of Dreams: The Very Best of Hayley Westenra]]* (2008., regionalna)
**[[The Best of Pure Voice]]* (2010., međunarodna)
**[[The Best of Hayley Sings Japanese Songs]]* (2012., regionalna)

## Vanjske veze

* – službena stranica
*Hayley Westenra  profile at CelticWoman.com
*
*
*Hayley Westenra soprano at Classical-Crossover.co.uk
*Hayley Westenra at ClassicalX

; Multimedija i intervjui
:*Yahoo! LAUNCHcast music videos featuring Westenra
:*Hayley Westenra Interview 
:*BBC Radio – John Rockley Show interview (22 February 2007)
:*Hayley Westenra Interview at ilikemusic.com
:*Interview with Hayley at Premier.tv
The Maze Runner (film)

**Labirint: Nemogući bijeg** (eng. *The Maze Runner*) je američki distopijski znanstvenofantastični akcijski triler iz 2014. godine. Film je režirao Wes Ball, a scenarij filma temelji se na istoimenom romanu američkog pisca Jamesa Dashnera iz 2009. To je prvi film iz trilogije filmova naspisanih na temelju prvog i drugog nastavka romana. Glavne uloge u filmu tumače  Dylan O'Brien, Kaya Scodelario, Thomas Brodie-Sangster, Ki Hong Lee, Will Poulter, i Patricia Clarkson. Film govori o šesnaestogodišnjem mladiću Thomasu, koji je zapeo u zahrđalom dizalu bez ikakvog sjećanja tko je i što radi ovdje. Na kraju ga dizalo dovede u sredinu livade koja je omeđena šumom, koja je okružena zidovima labirinta. Na livadi se nalaze nastambe u kojima obitavaju drugi dječaci različitih dobi. Ti dječaci rade različite poslove, od kojih je najvažniji posao rade trkači. Oni trče po labirintu i pokušavaju pronaći izlaz iz njega.

Razvoj filma započeo je u siječnju 2011. kad je 20th Century Fox otkupio prava na Dashnerov roman zajedno sa filmskim studijima Temple Hill Entertainment i  TSG Entertainment. Snimanje filma započelo je 13. svibnja 2013. u mjestu Baton Rouge u američkoj saveznoj državi Louisiani, a završeno 12. srpnja 2013.

Godine 2015. je snimljen nastavak pod naslovom *[[Maze Runner: The Scorch Trials]]*.

## Glumci
*  Dylan O'Brien - Thomas, glavni protagonist u filmu.
* Thomas Brodie-Sangster - Newt, vođa vijeća dječaka.
* Ki Hong Lee - Minho, glavni trkač i vođa trkača.
* Kaya Scodelario - Teresa, jedina žena u zajednici dječaka.
* Aml Ameen - Alby, prvi dječak kojeg su poslali na test u labirint.
* Will Poulter - Gally, jedan od dječaka koji se ne usudi raditi ništa izvan njihove rutine; antagonist i kukavica.
* Blake Cooper - Chuck, vjerojatno najmlađi dječak na testu; uz Minha najbolji Thomasov prijatelj.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* 
*
Napad na groblje Milltown

**Napad na groblje Milltown** je bio teroristički incident koji se odigrao tokom Sjevernoirskog sukoba u Belfastu. Dana 16. 3. 1988, na sprovodu trojice pripadnika Privremene IRA-e, Michael Stone iz unionističke grupe UDA napao je okupljene pištoljima i ručnim bombama, nakon čega se dao u bijeg prema obližnjoj cesti. Sudionici pogreba putem su ga gonili iako je nastavio otvarati vatru, a od linča ga je naposljetku spasila policija. Napad je uzeo tri mrtva i preko 60 ranjenih, postavši popularan jer je zabilježen kamerama. Tri dana kasnije, na sprovodu jedne od Stoneovih žrtava, dvojica su planirala ponoviti sličan napad ali su ubijeni od strane IRA-e.

## Vanjske veze
*  BBC: ''Michael Stone kills three at IRA funerals''
*  BBC: ''1988: Three shot dead at Milltown Cemetery''
The Lady Craved Excitement

***The Lady Craved Excitement*** () je britanska crno-bijela kriminalistička filmska komedija u režiji Godfreya Graysona. Predstavlja adaptaciju istoimene BBC-jeve radio serije. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Hy Hazell, je zabavljačica u music hallovima koja se zbog želje za uzbuđenjima, zajedno sa svojim kolegom i momkom (koga tumači Michael Medwin) upetlja u niz opasnih situacija, ali i pomaže vlastima da raskrinkaju bandu kradljivaca umjetnina.

## Cast
* Hy Hazell as Pat
* Michael Medwin as Johnny
* Sidney James as Carlo
* Thelma Grigg as Julia Lafaine
* Andrew Keir as Septimus K. Peterson
* Danny Green as Boris
* John Longden as Inspector James
* Ian Wilson as Mugsy
* Barbara Hamilton as 1st Chorus Girl
* Jasmine Dee as 2nd Chorus Girl
* Gordon Mulholland as Lunatic

## Izvori


## Vanjske veze
*
Lorde

**Ella Marija Lani Yelich-O'Connor**, poznatija kao **Lorde** (Takapuna, 7. studenog 1996.) je novozelandska pjevačica i kantautorica hrvatsko-irskih korijena. Rođena u Takapuni i odgojena u Devonportu (oboje predgrađa Aucklanda), Lorde je još kao djevojčica razvila interes za pjevanje. Kao tinejdžerka potpisuje za Universal i ubrzo dobiva partnera u vidu tekstopisca i producenta Joela Littlea, koji je producirao većinu njezinih pjesama. Njezin prvi uradak, *[[The Love Club EP]]*, javno je objavljen u ožujku 2013. godine. EP je dosegao drugo mjesto na top ljestvicama u Australiji i na Novom Zelandu.

Sredinom 2013. godine, Lorde je objavila svoj debitantski singl, "Royals". Singl je postao međunarodni ''crossover'' hit, a omogućio je Lorde da postane najmlađa izvođačica s prvim mjestom na ''Billboard'' Hot 100 ljestvici još od 1987. godine. Krajem 2013. godine objavila je svoj debitanski album, *[[Pure Heroine]]*. Album je zasjeo na vrh australskih i novozelandskih ljestvica, a dosegao je i treće mjesto na američkoj ''Billboard'' 200 ljestvici. Iz albuma su proizašli singlovi "Tennis Court", "Team", "No Better" i "Glory and Gore". Godine 2014. objavila je singl "Yellow Flicker Beat", koji je bio dio soundtracka za film *[[The Hunger Games: Mockingjay – Part 1]]*.

Lorde u svom glazbenom izričaju kombinira različite podžanrove poput dream popa i indietronice. Dosad je osvojila dva Grammyja, Brit Award i deset Novozelandskih muzičkih nagrada. Godine 2013., *[[Time]]* ju je stavio na popis najutjecajnijih tinejdžera na svijetu, a sljedeće godine uvrštena je na *[[Forbes]]ov* popis "30 ispod 30".

## Diskografija

### Studijski albumi

### EP-ovi

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* 
*
Che notte, ragazzi!

***Che notte, ragazzi!*** () je italijansko-španska kriminalistička filmska komedija snimljena 1966. godine u režiji Giorgija Capitanija. Protagonist, koga tumači Philippe Leroy je mladi advokat koji dobija zadatak pronaći korisnika police osiguranja koju je ugovorio bogataš stradao u avio-nesreći. Radnja prikazuje kako ga on koristi kako bi se putovao i provodio sa djevojkom (koju tumači Marisa Mell), ali kako ga na tom putovanju netko pokušava ubiti.

## Vanjske veze
*
*Profil na comingsoon.it 
*Profil na mymovies.it
Jim Jones

**Jim Jones** (rođen kao James Warren Jones; Crete, 13. 5. 1931. – Jonestown, 18. 11. 1978) bio je osnivač sekte Hram naroda, a postao je poznat tako što je odveo u smrt 914 svojih sljedbenika od čega 276 djece, nakon što su ispili voćne sokove pomiješane s cijanidom. Članovi koji su odbili popiti napitak ubijani su vatrenim oružjem, a ljude se u sektu privuklo porukama o rasnoj harmoniji i socijalnoj pravdi. Rodio se kao sin jednog pripadnika Ku Klux Klana u Lynnu u Indiani. Njegova je majka, kako je tvrdio, bila pripadnica indijanskog plemena Cherokee. Ta činjenica nije nikada potvrdena. Kao dijete bez nadzora, Jonesa je crkva fascinirala u vrlo ranoj dobi. Već 1963. imao je vlastitu zajednicu u Indianapolisu: *The People's Temple Full Gospel Church*. Bila je to međurasna zajednica, što je u to vrijeme u Indiani bilo nečuveno. Mladi je Jim Jones neumorno i žestoko zagovarao Afroamerikance i njihova prava. Zalagao se za pomoć najslabijim članovima društva bez obzira na rasu i tako razvio izrazito socijalistička i komunistička stajališta, uz ismijavanje licemjerja "bjelačkog" kršćanstva. Uzor u Philadelphiji bio mu je crni propovjednik Father Divine pa je i sam članove svoje zajednice poticao da ga nazivaju "Ocem", a od sljedbenika je tražio i da ga smatraju utjelovljenjem Isusa i Boga, upozoravajući pri tome na skori dolazak fašizma, međurasnog rata i nuklearnog holokausta. Kad su poreznici 1973. godine posjetili Hram naroda zbog sumnje da taji porez, Jim Jones je počeo stvarati drugu zajednicu u džungli Gvajane, a prijestolnicu je sebi u čast nazvao Jonestown. U godinu dana tamo je doveo oko 1000 onih koji su slijepo vjerovali u utopijsku priču o skladnoj međurasnoj grupi i životu od poljoprivrede.

## Izvori

## Literatura

* Chidester, David, *Salvation and Suicide: Jim Jones, the People's Temple and Jonestown (Religion in North America)*, 2nd rev.ed., Indiana University Press, 2004. 
* 
* Hutchinson, Sikivu. *White Nights, Black Paradise*. Infidel Books, 2015. 
* Klineman, George and Sherman Butler. *The Cult That Died*. G.P. Putnam's Sons, 1980. .
* 
* 
* Maaga, Mary McCormick. *Hearing the voices of Jonestown*. Syracuse University Press, 1998. .
* Naipaul, Shiva. *Black & White*. Hamish Hamilton, London, 1980. .
* 
* 

## Vanjske veze

*  The Jonestown Institute
City of Fear (film, 1965)

***City of Fear*** () je britansko-zapadnonjemački crno-bijeli špijunski film snimljen 1965. godine u režiji Petera Bezenceneta. Protagonist, koga tumači Paul Maxwell, je kanadski novinar koji sticajem okolnosti odlazi u Budimpeštu, tada pod vlašću komunističkog Istočnog bloka i postane upetljan u pokušaj tamošnjeg nuklearnog fizičara da prebjegne na Zapad.
 
## Vanjske veze
*
Hram naroda

**Hram naroda** je kvazireligijska organizacija koju je osnovao Džim Džons. Organizacija je pokušala sa radom u Sjedinjenim Američkim Državama, ali se preselila u Gvajanu. Džim Džons je godine 1974. osnovao Džonstaun u severozapadnom delu Gvajane, gde se 18. novembra 1978. godine desilo masovno ubistvo i samoubistvo pripadnika Hrama naroda.

## Povezano
* Kapija raja

## Vanjske veze
Le cascadeur

***Le cascadeur*** () je italijansko-francuska filmska komedija snimljena 1968. godine u režiji Marcella Baldija. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Robert Viharo je kaskader frustriran time što mu je djevojka, poznata filmska diva (čiji lik tumači Gina Lollobrigida) svoje financijske probleme odlučila riješiti udajom za starca u kolicima. Radnja prikazuje kako se sticajem okolnosti sukobi sa bandom kradljivaca te je svoje kaskaderske vještine prisiljen koristiti u stvarnom životu.

## Vanjske veze
*
Kimbra

**Kimbra Lee Johnson**, poznatija samo kao **Kimbra** (Hamilton, 27. ožujka 1990.) je novozelandska pjevačica i izvođačica koja kombinira pop s elementima R&B-ja, jazza i rocka. Njezini glazbeni utjecaji sežu od Princea i soul izvođačice Minnie Riperton pa do Björk i Jeffa Buckleyja. Njezin debitantski album, *[[Vows (album)|Vows]]*, objavljen je u Australiji 2011. godine. Singlovi s tog albuma bili su  "Settle Down", "Cameo Lover" (koji je nagrađen ARIA-om), "Good Intent" i "Two Way Street".

Prerađena verzija njezinog debitantskog albuma izdana je u Europi i Sjedinjenim Državama tokom 2012. godine. Ta je verzija sadržavala nekoliko novih pjesama, među kojima "Come into My Head", "Warrior" (na kojoj su sudjelovali Mark Foster iz benda Foster the People i DJ A-Trak) i obrada pjesme "Plain Gold Ring" Nine Simone. *[[Vows (album)|Vows]]* je u Australiji i na Novom Zelandu ušao među TOP 5, a sjevernoameričko izdanje, izdano 22. svibnja 2012. godine, doseglo je 14. mjesto na *[[Billboard]]ovim* ljestvicama. Tokom 2012. godine sudjelovala je i na višestruko platinastom singlu "Somebody That I Used to Know", kojeg je objavio Gotye.

Dana 10. veljače 2013., Gotye i Kimbra osvajaju Grammy za najbolju duo/grupnu pop izvedbu za gore spomenuti singl. Kimbra je ovim postala tek treća novozelandska muzičarka koja je osvojila Grammy. Njezi drugi album, *[[The Golden Echo]]*, izdan je 19. kolovoza 2014. i prošao je dobro među kritikom.

## Diskografija

### Studijski albumi

## Reference

## Vanjske veze
Maze Runner: The Scorch Trials

***Maze Runner: The Scorch Trials*** (ili samo *Beg kroz zgarište*) američki je naučnofantastični distopijski akcioni triler iz 2015. godine koji je režirao Ves Bol. Film je nastavak filma Lavirint - Nemoguće bekstvo iz 2014. godine, odnosno adaptacija istoimenog romana Džejmsa Dašnera. Producenti filma su Elen Goldsmit Vejn, Vik Godfraj, Marti Buven, Li Stolmen i Džo Hartvik. Scenaristi filma su Noa Openhajm, Grant Pirs Majers i T. S. Noulin po romanu Džejms Dašnera. U filmu glume Dilan O`Brajan, Kaja Skodelario, Ki Hong Li, Tomas Brodi - Sangster, Patriša Klarkson. Premijera filma je bila 18. decembra 2015. godine. Budžet filma je iznosio 61 milion dolara. Radnja filma prikazuje kako grupa tinejdžera u distopijskoj postapokaliptičkoj budućnosti beži od korporacije WCKD na površinu opustošene Zemlje. Zarada od filma je 311 miliona dolara.

U Srbiji je prikazan pod naslovom ***Lavirint - Beg kroz zgarište***, a u Hrvatskoj pod naslovom ***Labirint: Kroz spaljenu zemlju***.

Za godinu 2018. je predviđena premijera trećeg i poslednjeg nastavka trilogije pod naslovom *[[Maze Runner: The Death Cure]]*.

## Uloge

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* 
*
Senza via d'uscita

***Senza via d'uscita*** () je italijansko-francusko-španski triler film snimljen 1970. godine u režiji Piera Scumea. Protagonist, čiji lik tumači Philippe Leroy, je bankovni službenik u Stockholmu koji održava vanbračnu vezu. Radnja prikazuje kako postane žrtvom ucjene kada mu kriminalci otmu sina.

## Vanjske veze
*
*Profil na letterboxd.com
Orbis (časopis)

**Orbis: časopis za književnost i umetnost** je bio dvojezični časopis za književnost, umetnust i kulturu. Časopis je izlazio periodično na **srpskom** i **mađarskom jeziku**, to su u stvari sadržajem dva različita časopisa unutar istih korica.

## Izdavač
Izdavač časopisa je **[[Umetnička radionica "Kanjiški krug"]] [[Кањижа|Kanjiža]]**. Idejni tvorac i osnivač Kanjiškog kruga i časopisa Orbis je **[https://sh.wikipedia.org/wiki/Ljubomir_%C4%90uki%C4%87 Ljubomir Đukić]**. Prvi glavni urednik bio je prof. dr **[[Imre Pato]]**. CIP

## Istorija časopisa
Časopis Orbis je proširena vizija i verzija književnog medija koji je jednu deceniju bio prisutan u savremenoj književnosti s akcentom na sadržinsku posebnost, dvojezičnu i tematsku osobenost, kao i kreativnu ekskluzivnost, za perspektivu korišćena višejezičnost, bogatstvo dveju kultura, međusobna saradnja umetnika, sloboda književne reči; stvarajući tako ambijent kvalitetnijeg i kritičnijeg mišljenja. Pored aktuelne tekuće književne produkcije časopis je objavljivao temate posvećene prevodilaštvu, književnoj, muzičkoj i likovnoj kritici. Bio je to časopis sa plemenitim utiskom evidentnog regionalnog književnog karaktera, nespornog literarnog uverenja i poverenja među mnogobrojnim saradnicima, kako među etabliranim tako i među mladim neafirmisanim piscima.

Orbis je nastao u vreme rasprave između onih koji su se zalagali za očuvanje tradicionalizma i onih koji su se zalagali za postmoderni multikulturalni egzistencijalizam. Časopis je pružao priliku stvaraocima koji su u svojim delima slobodno tumačili lične stavove, krajnje vrednosti ili istine. Intenzivni su bili kontasti različitog pogleda na stvarnost.

### Brojevi
Prvi broj objavljen u junu 1996, a poslednji u junu 2005. godine.

### Onlajn izdanje
Onlajn izdanje pojedinih štampanih brojeva časopisa Orbis od 1999 do 2002. godine, na srpskom jeziku dostupna su na stranicama magazina zEtna kao i na mađarskom jeziku.

# 1999/2-3. 
# 1999/4.  
# 2000/1-2. 
# 2000/3. 
# 2000/4. Improvizovana muzika  
# 2001/1. Promišljanja , Poetički i eshatološki katalog Zorana Bognara , Ljubavni demon 
# 2001/2.  
# 2001/3. Jazz  
# 2001/4. 

## Reference
Rat u Pridnjestrovlju

**Rat u Pridnjestrovlju** ili **Pridnjestrovski konflikt** (; ;  je bio oružani sukob između vojnih i paravojnih snaga Moldove na jednoj, te paravojnih formacija samoproglašene Pridnjestrovsko-Moldavske Republike (PMR) na drugoj strani, koji je zbio u prvoj polovici 1992. godine, nedugo nakon raspada Sovjetskog Saveza. Predstavljao je eskalaciju već ranije započetog sukoba između vlasti nekadašnje sovjetske Moldavije koje su 1990. godine jednostrano proglasile nezavisnost od SSSR, kao i pretežno ruskog i ukrajinskog stanovništva u oblasti Pridnjestrovlja koje je na to reagiralo proglašenjem vlastite države. Započeo je kada su moldovske vlasti započele sa vojnim akcijama u nastojanju da se područja pod kontrolom separatista stave pod njenu vlast. Ključnom se, međutim, pokazala odluka oficira i ljudstva bivše sovjetske 14. armije, stacionirane u Moldovi, da se stavi na raspolaganje separatistima (iako je temeljem sporazuma o razdruživanju SSSR trebala postati dio moldovskih oružanih snaga). Separatistima su osim bivših sovjetskih snaga pomagali i nacioanlistički dobrovoljci iz Rusije, kao i iz susjedne Ukrajine, uključujući radikalno desnu UNA-UNSO (preteču današnjeg Desnog sektora). Moldaviji je, pak, pomoć pružila jedino susjedna Rumunjska slanjem oružja i dobrovoljaca. Nakon žestokih borbi za Bender na istočnoj obali Dnjestra, u kojoj su moldavske snage poražene, potpisan je sporazum o primirju, temeljem koga je sukob zamrznut, pa je tako Pridnjestrovlje dan-danas međunarodno nepriznato i smatra se intergralnim dijelom Moldove, ali *[[de facto]]* funkcionira kao nezavisna država.

## Izvori

## Vanjske veze

* Armed conflict in and around the city of Bendery