open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Armageddon 2419 A.D.

***Armageddon 2419 A.D.*** je science fiction pripovjetka (kratki roman) američkog pisca Philipa Francisa Nowlana, prvi put objavljena u augustu 1928. u časopisu *[[Amazing Stories]]*. Poznata je prije svega po tome što se u njoj, kao i u nastavku *The Airlords of Han*, kao protagonist prvi put pojavio Anthony Rogers, koji će ubrzo nakon toga pod imenom Buck Rogers postati jedan od najpopularnijih likova žanra.

U romanu je glavni protagonist i narator veteran prvog svjetskog rata koji je 1927. godine, istražujući neobični fenomen rudniku, doživio neobičnu nesreću i ostao hiberniran sljedećih 492 godine. Radnja se potom premješta na područje današnjih SAD nekoliko vijekova nakon što su poražene u velikom ratu te na čijim su ruševinama osvajači Han ili "crveni Mongoli" sagradili petnaest velikih gradova između kojih, uglavnom ostavljeni sami sebi, žive potomci preživjelih Amerikanaca i pokušavaju, koristeći suvremenu tehnologiju, ponovno izboriti slobodu svoje domovine.

Za roman je karakteristično da je uspješno predvidio neke od budućih izuma i tehnoloških trendova kao što su teleprisutnost, rad na daljinu, E-trgovina, bespilotne letjelice, padobransko ratovanje, uređaji za noćni vid, ručne raketne bacače, te ograničenja vojne strategije temeljene isključivo na zračnoj supremaciji.

Roman je već 1929. adaptiran u popularni strip koji se redovno objavljivao do 1967. godine, a na temelju koga su napravljeni igrani filmovi, knjige i TV-serije. Godine 1960. je su i *Armageddon 2419 A.D.* i *The Airlords of Han* prvi put objavljeni u obliku jedinstvene knjige.

## Povezano
* Žuta opasnost
* Invazijska književnost

## Vanjske veze
*
Dolina Douro

**Dolina Douro** (portugalski: *Górne Douro*, ili *Alto Douro*, tj. "Gornji Douro") je područje oko rijeke Douro u portugalskoj povijesnoj oblasti *Trás-os-Montes e Alto Douro*, na sjeveroistoku portugalske regije Sjeverni Portugal. Najpoznatije je po svojoj proizvodnji vina (osobito Porto vina) koje seže unatrag oko 2.000 godina. Ovdje je nekada vino u posebnim bačvama bilo puštano da pluta rijekom do mjesta Vila Nova de Gaia (prekoputa Porta) gdje je spremano u posebne podzemne podrume.

Dolina je 2001. godine upisana na UNESCOv popis mjesta svjetske baštine u Europi kao izvanredan krajolik koji je oblikovala tradicija vinarstva duža od 2000 godina, a od 18. stoljeća proslavljena širom svijeta svojim vinom Porto.

## Geografija
Ovo područje je planinskim vijencom planina Marão i Montemuro odvojeno od obalnog utjecaja i grada Porta, a njegova kontinentalna klima ima svježa ljeta i hladne zime. Rasprostire se na 26 mlijuna hektara, i tu se proizvodi oko 10% cjelokupne proizvodnje vina u Portugalu. Ovo područje uključuje 13 općina: Mesão Frio, Peso da Regua, Santa Marta de Penaguião, Vila Real, Alijó, Sabrosa, Carrazeda de Ansiaes, Torre de Moncorvo, Lamego, Armamar, Tabuaço, São João da Pesqueira i Vila Nova de Foz Côa.

Dolina rijeke Douro je podijeljena na tri oblasti: 
* Donji Corgo (*Baixo Corgo*) oko pritoke Doura, rijeke Courgo, koja ima najblažu klimu, a prostire se na 14.000 hektara vinograda koji daju najstarije, ali i najslabije vino.
* Gornji Corgo (*Cima Corgo*) je najveće područje s oko 19.000 hekatara vinograda oko sela Pinhão u kojem se nalaze najslavnije destilerije (*Quintas*).
* Gornji Duro (*Douro Superior*) je najtoplije i najsuvlje područje koje se prostire sve do španjolske granice na oko 1.700 hektara vinograda i tu se dobiva najkvalitetnije vino, ali je i najnepristupačnije područje.

Dolina Douro ima najviši stupanj zaštite uzgoja vinove loze (*Denominação de Origem Controlada ili skr. DOC*) u Portugalu. Iako je najpoznatije po proizvodnji vina Porto, tu se proizvode i druga vina kojima se dodaje konjak i stolna vina koja se zovu jednostavno Douro vina, a ima ih od bistrih, Bordeaux vina, do tipa burgundskih vina ostarjelih u hrastovim bačvama (Barik).

Osnovne sorte grožđa koje se uzgaja u dolini Douro su: crna grožđa Bastardo, Mourisco Tinto, Tinta Amarela, Tinta Barroca, Tinta Cao, Tinta Roriz (španjolski: Tempranillo), Touriga Francesa i Touriga Nacional, i bijela grožđa Donzelinho Branco, Gouveio, Malvazija, Rabigato, i Viosinho.


file:Břeh naproti Pinhão (Alijó, Portugalsko) 001.jpg|Vinograd nasuprot sela Pinhão, Alijó
file:Socalcos.jpg|*Socalcos*
file:Oporto terraced vineyards.jpg|Pogled na rijeku Douro s terasasastim vinogradima
file:Régua Douro 1.JPG|Régua Douro 
file:Régua Douro 4.JPG|Alto Douro


## Reference

## Vanjske veze

* Turizam grada i vina Porto   
* Vinogradi Alto Dora
Šutej

**Šutej**:
* Miroslav Šutej (1936, Duga Resa  2005, Krapinske Toplice), hrvatski slikar i grafičar
* Mladen Šutej (º&nbsp; 1945, Zagreb), najpoznatiji hrvatski jedriličar 
* Tina Šutej (º&nbsp; 1988, Ljubljana), slovenska atletičarka 
* Vjekoslav Šutej (1951, Rijeka  2009, Zagreb), međunarodno poznati hrvatski dirigent
## Literatura
James Alison

**Dr. James Alison** (London, 1959) britanski je rimokatolički teolog, svećenik i pisac. Poznat je po svom angažmanu po pitanju homoseksualnosti i primjeni antropološke teorije Renéa Girarda u teologiji.

James Alison je studirao na koledžu Blackfriars Hall na Sveučilištu Oxford. Studij je nastavio na Isusovačkom teološkom fakultetu u Belo Horizonteu u Brazilu, obranivši tamo doktorat iz teologije. Bio je član Dominikanskog reda od 1981. do 1995. Živio je i radio u Meksiku, Brazilu, Čileu i Sjedinjenim Državama. Trenutno ponovno živi u matičnoj Engleskoj.

Javno je izrazio svoje neslaganje sa službenim rimokatoličkim crkvenim naukom o homoseksualnosti.

## Djela
* *Knowing Jesus* (1994) ,  i 
* *Raising Abel, The Recovery of the Eschatological Imagination* (1996)  (objavljeno i pod naslovom: *Living in the End Times: The Last Things Re-imagined* )
* *The Joy of Being Wrong: Original Sin Through Easter Eyes* (1998) 
* *Faith Beyond Resentment: Fragments Catholic and Gay* (2001) , 
* *On Being Liked* (2004) , 
* *Undergoing God: Dispatches from the Scene of a Break-In* (2006) , 
* "God's Self-Substitution and Sacrificial Inversion", *Stricken by God? Nonviolent Identification and the Victory of Christ* (ur. Brad Jersak i Michael Hardin, 2007) 
* *Broken Hearts and New Creations: Intimations of a Great Reversal* (2010)  i 

## Vanjske veze
* Poluslužbena internetska stranica Jamesa Alisona
Leatherstocking Tales

***The Leatherstocking Tales*** (), na području bivše Jugoslavije poznatiji kao ***Doživljaji Kožne čarape***, je serija romana američkog književnika Jamesa Fenimorea Coopera, kojima je zajednički lik Natty Bumpo, bijeli lovac odrastao među Indijancima koji sticajem okolnosti sudjeluje u mnogim dramatičnim događajima u historiji Sjeverne Amerike tokom 18. vijeka.

## Kronologija

Datumi su navedeni prema datumima navedenim u knjigama, ali ne moraju uvijek korespondirati historijskim događajima koji se opisuju u seriji. Vjeruje se da je Cooper to učinio kako bi izbjegao da Kožna čarapa bude imao 100 godina prilikom putovanja u kanzaške ravnice u romanu *The Prairie*.

Vjeruje se da je lik Nattyja Bumppoa inspiriran, barem djelomično, stvarnom ličnosti Daniela Boonea.

## Vanjske veze
* What's in a Name: Leatherstocking Region; an essay on how Natty Bumppo gave his name to a region of Upstate New York
* Fenimore Cooper's Literary Offences; Mark Twain's satiric essay on Cooper's prose and Natty Bumppo
Evgenij Onjegin (opera)

***Evgenij Onjegin***, Op. 24, (, *Jevgenij Onjegin*) je opera u 3 čina (7 secna), koju je komponirao Pjotr Iljič Čajkovski. Libreto, koga su napisali Čajkovski i Konstantin Šilovski, se prilično vjerno temlelji na istoimenom Puškinovom romanu u stihovima. Prvi put je izvedena u Moskvi 1879. i s vremenom je stekla status jedne od najpoznatijih lirskih opera, odnosno djela Čajkovskog. Naslovni junak je sebični mladić koji će zažaliti zbog bahatog odbijanja ljubavi mlade žene i kobnog dvoboja s najboljim prijateljem.

Godine 1958. je u SSSR-u adaptirana u znameniti cjelovečernji film.

## Vanjske veze

* Full content (in English) 
*  
* Libretto
** Russian libretto in HTML
** Russian libretto in zip file for Word 
** German translation of libretto 
* Upcoming performances at major halls
Taras Bulba (film, 1962)

***Taras Bulba*** (***Taras Buljba***) je američki historijski igrani film snimljen 1962. u režiji J. Lee Thompsona i temeljen na istoimenom romanu rusko-ukrajinskog pisca Nikolaja Gogolja. Radnja je smještena u Ukrajinu u 17. vijeku, a protagonisti su kozački vođa Taras Buljba (koga tumači Yul Brynner) i njegov sin Andrej (koga tumači Tony Curtis), koji će se tokom sukoba kozaka s Poljacima naći na suprotnim stranama. Predstavljao je izuzetno raskošnu produkciju koja je snimana na brojnim svjetskim lokacijama - od Kalifornije, Argentine do bivše Jugoslavije. Danas je, pak, najpoznatiji po muzičkoj temi *Ride to Dubno* Franza Waxmana koja je postala dio standardnog repertoara filharmonijskih orkestara širom svijeta.

## Radnja

Zaporoški kozaci pomažu Poljacima u borbi protiv Turaka, nakon koje se Poljaci okreću protiv kozaka i osvajaju njihove zemlje. Kozaci se nakon poraza vraćaju svojim imanjima koja su sada pod poljskom upravom. Nakon više godina, Taras Buljba šalje svoja dva sina u Kijev da izuče poljsku školu. Stariji sin se zaljubljuje u poljsku princezu.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Taras Buljba (razvrstavanje)

**Taras Buljba** može biti:

* Taras Buljba, roman ruskog književnika Nikolaja Gogolja

ili

* Taras Buljba (film iz 2009), ruski igrani film Vladimira Bortka, napravljen po motivima Gogoljevog romana
* Taras Buljba (film iz 1962), američki igrani film napravljen po motivima Gogoljevog romana
* Taras Buljba (film iz 1909), ruski kratkometražni film režisera Aleksandra Drankova.
* Taras Buljba (film iz 1924)
* Taras Buljba (film iz 1936)
* Taras Buljba (opera), opera iz 1890. ukrajinskog kompozitota Mikole Lisenka
* Taras Buljba (balet), balet iz 1940. ruskog kompozitora Vasilija Solovjeva-Sedoja.
* Taras Buljba (rapsodija), rapsodija češkog kompozitora Leoša Janačeka
Oliver Twist (film, 2005)

***Oliver Twist*** je britansko-francusko-češko-talijanski igrani film snimljen 2005. godine u režiji Romana Polanskog. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Charlesa Dickensa.

Oliver Twist je drama koja govori o životu nesretnog dječaka koji je napušten. Kao siroče dolazi u dom gdje ga prodaju za 5 funti, grobaru Sowerbarryu. Gospođa Sowerbarry se prema Oliveru odnosila doslovno kao prema psu, pa je to bio glavni razlog dječakova odlaska u nepoznati i daleki London. U Londonu susreće Jacka Dawkinsa poznatijeg kao Lisac koji ga uvlači u grupu malih lopova koje vodi zli starac Fagin... No unatoč lošim ljudima Olivera će usvojiti bogati gospodin Brownlow koji je otvorio svoje srce za malog Olivera.

## Glumci

* Ben Kingsley &ndash; Fagin
* Barney Clark &ndash; Oliver Twist
* Jamie Foreman &ndash; Bill Sikes
* Harry Eden &ndash; Artful Dodger
* Edward Hardwicke &ndash; gospodin Brownlow
* Leanne Rowe &ndash; Nancy
* Ian McNeice &ndash; gospodin Limbkins
* Timothy Bateson &ndash; Parson

## Reference

## Vanjske veze
* Službene stranice 
*
The Secret Agent (mini-serija)

***The Secret Agent*** () je britanska televizijska miniserija snimljena i originalno prikazana 1992. na programu BBC. Sastoji se od tri epizoda i t emelji na istoimenom romanu Josepha Conrada, te je radnjom smještena u London na prijelazu iz 19. u 20. vijek. Glavni lik, koji tumači David Suchet, je Verloc, sitni trgovac pornografijom koji se druži s anarhistima, a koji ne znaju da je on zapravo agent provokator u službi jedne evropske velesile.

Četiri godine kasnije je po istom predlošku snimljen mnogo poznatiji cjelovječernji film Christophera Hamptona.

Prikazana je krajem 1990-ih na programu Hrvatske radiotelevizije.

## Vanjske veze
*
Notre-Dame de Paris (razvrstavanje)

**Notre-Dame de Paris** je kolokvijalni naziv za katedralu Notre Dame de Paris (Naša gospa u Parizu), smještenu na île de la Cité.

Također je poznat i kao naslov nekoliko umjetničkih djela

## Romani
* ***[[Notre-Dame de Paris (roman)|Notre-Dame de Paris]]*** (1831), roman Victora Hugoa posvećen njenoj izgradnji.

## Filmovi
* ***[[Notre-Dame de Paris (film, 1911)|Notre-Dame de Paris]]***, francuski film iz 1911. godine; rež. Albert Capellani
* ***[[Notre-Dame de Paris (film, 1923)|Notre-Dame de Paris]]***, američki film iz 1923. godine; rež. Wallace Worsley en 1923.
* ***[[Notre-Dame de Paris (film, 1931)|Notre-Dame de Paris]]***, francuski kratki dokumentarni film iz 1931. godine; rež. Jean Epstein
* ***[[Notre-Dame de Paris (film, 1956)|Notre-Dame de Paris]]***, francusko-italijanski film iz 1956. godine; rež. Jean Delannoy en 1956.

## Kazališne predstave
* ***[[Notre-Dame de Paris (muzički spektakl)|Notre-Dame de Paris]]***, muzički spekatkl koji je 1978. postavio Robert Hossein u pariškoj Palači sportova.
* ***[[Notre-Dame de Paris (mjuzikl)|Notre-Dame de Paris]]***, mjuzikl iz 1998. godine za koji je libreto napisao Luc Plamondon a kompinirao Richard Cocciante.
* ***[[Notre-Dame de Paris (balet)|Notre-Dame de Paris]]***, balet koga je koreografirao Roland Petit po muzici Mauricea Jarrea.

## Povezano
**[[The Hunchback of Notre Dame]]*
Johannes Vilhelm Jensen

**Johannes Vilhelm Jensen** (Farsø, 20. siječnja 1873. - København, 25. studenog 1950.) je bio danski književnik i dobitnik Nobelove nagrade za književnost 1944. godine.

Johannes Vilhelm Jensen je rođen 20. siječnja 1873. u Farsu, a školovao se na kopenhagenskom sveučilištu. Njegova djela istaknuta su zbog njihovog profiniranog razumijevanja i suosjećajnog portretiranja skromnih ljudi. Prvo priznanje dobio je za svoje djelo *[[Priče iz Himmera]]* (*Himmerlandshistorier*, 1898. - 1910.), kolekciju narodnih priča iz njegove rodne provincije.

Jensen je bio fasciniran teorijom evolucije i to je dokazao sa svojih 6 romana (1909. - 1920.) u kojima je iznio svoje mišljenje o razvoju čovjeka od primata pa do inteligentnog bića. Ti romani su 1938. spojeni u jedan roman u dva dijela koji je naslovljen *[[Dugi put]]* (*Den Lange Rejse*).

Jensen, koji je književnosti dopirnio sa više od 60 zbirki pjesama, drama i romana, za taj je opus 1944. dobio Nobelovu nagradu za književnost. Ipak, Jensen je bio kontroverzna figura u danskom kulturnoumjetničkom životu. Bio je neobazrivi polemičar, a njegove često upitne rasne teorije naštetile su njegovom ugledu. Ipak, nikada nije pokazivao fašističke tendencije.

Danas ga se smatra ocem danskog modernizma, posebno na polju poezije, u koju uvodi pjesmu u prozi kao i zbog korištenja direktnog i jasnog jezika. Njegov utjecaj bio je očit sve do kraja 60-ih godina, a njegov roman *[[Kongens Fald]]* proglašen je, 1999. godine, najboljim danskim romanom XX. stoljeća. Umro je 25. studenog 1950. u Kopenhagenu.

## Vanjske veze
* Autobiography at Nobelprize.org
* Biography and works of Jensen
Gluten

**Gluten** (lat. ljepilo, više poznat pod nazivom kao *pšenični gluten*) je ljepljiva, elastična bjelančevinasta tvar koja se nalazi u pšenici (žitu), brašnu, raži, ječmu, piru, te zobi koja je često kontaminirana zbog toga što se najčešće uzgaja uz pšenicu. Gluten čini tijesto ljepljivim i on daje elastičnost tijestu od sviju žitarica.

Osim u spomenutim žitaricama, gluten se nalazi svuda oko nas, sadrži ga većina proizvoda – pizza, tjestenina, spirulina, industrijska hrana, pa čak i ruževi za usne.

Vrlo je bitna prehrambena komponenta, jer su sjemenke žita inače siromašne bjelančevinama.

Bjelančevina gluten se sastoji od dvije frakcije: *glutenina* i *glijadina*. Kod pojedinih ljudi postoji genetska sklonost ka nepodnošenju glutena, odnosno njegove frakcije glijadina, koja se iskazuje kao glutenska enteropatija.

Bolest netolerancije na gluten naziva se celijakija. No, osim toga, brojni znanstvenici dolaze do zaključka kako je oštećenje probavnog trakta uslijed nepodnošljivosti glutena uzrok autoimunim bolestima, kao što su na primjer dijabetes tipa 1, lupus, poremećen rad štitnjače i dr. Procjenjuje se da 9 od 10 osoba koje ne podnose gluten ne znaju za to.

## Izvor
* Hrvatska enciklopedija, Broj 4 (Fr-Ht), str. 239.. Za izdavača: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2000.g.
Merlinka festival

**Međunarodni festival kvir filma MERLINKA** ili **Merlinka festival** () je LGBT filmski festival koji se jednom godišnje organizuje u Domu omladine Beograda početkom decembra i traje pet dana. Festival je osnovan 2009. godine od strane Gej lezbejskog info centra i Doma omladine Beograda. Festival prikazuje kratke, igrane i dokumentarne filmove iz svih zemalja sveta koji se bave gej, lezbijskim, biseksualnim, transseksualnim, transrodnim i queer temama.

Festival je dobio ime u čast Vjerana Miladinovića Merlinke, transrodne osobe koja je poznata po ulozi u filmu Želimira Žilnika Dupe od mramora, a koji je ubijen 2003. godine. Festival je osnovan sa ciljem da promoviše LGBT filmsku umetnost. Festival su do sada podržali Ministarstvo kulture i informisanja, Skupština grada Beograda, Kancelarija za ljudska i manjinska prava i mnogi kulturni centri, ambasade i fondacije koje su aktivne u Srbiji.

## Nagrade
Festival dodeljuje nagrade za najbolji igrani, najbolji kratki i najbolji dokumentarni film. Nagrada nosi naziv Dorotina cipelica.

## Dobitnici
Desi Arnaz Jr.

**Desi Arnaz, Jr.** (punim imenom **Desiderio Alberto Arnaz IV**; 19. januar 1953 -) je američki glumac i muzičar, najpoznatiji po ulozi Waltera Nebichera u televizijskoj SF-seriji *[[Automan]]*. Arnaz Jr. je postao poznat još prije rođenja, odnosno zahvaljujući tome što su mu roditelji - popularni zabavljači Lucille Ball i Desi Arnaz - majčinu trudnoću učinili dijelom zapleta popularne TV-serije *[[I Love Lucy]]*. Desi Arnaz Jr. je vlastitog oca tumačio u igranom filmu *[[The Mambo Kings]]* iz 1992. godine.

## Glumačka filmografija

* 1992: *[[The Mambo Kings]]* &mdash; Desi Arnaz Sr.
* 1987: *[[Paul Reiser Out on a Whim]]* (TV)
* 1987: *[[Matlock (TV serija)|Matlock]]* &mdash; Michael Porter (1 episode, 1987)
* 1983: *[[Automan]]* &mdash; Walter Nebicher (13 episodes, 1983–1984)
* 1983: *[[The Night the Bridge Fell Down]]* (TV) &mdash; Johnny Pyle
* 1983: *[[House of the Long Shadows]]* &mdash; Kenneth Magee
* 1982: *[[Fake-Out]]* &mdash; Det. Clint Morgan
* 1981: *[[Advice to the Lovelorn]]* (TV) &mdash; Steve Vernon
* 1980: *[[Gridlock]]* (TV) &mdash; Robbie Reinhardt
* 1979: *[[Crisis in Mid-air]]* (TV) &mdash; Tim Donovan
* 1978: *[[How to Pick Up Girls!]]* (TV) &mdash; Robby Harrington
* 1978: *[[Fantasy Island]]* &mdash; Barney Hunter (1 epizoda, 1978)
* 1978: *[[A Wedding]]* (kao Dezi Anaz, Jr.) &mdash; Dino Sloan Corelli
* 1978: *[[The Courage and the Passion]]* (TV) &mdash; Sgt. Tom Wade
* 1978: *[[To Kill a Cop]]* (TV) &mdash; Martin Delahanty
* 1978: *[[The Love Boat]]* &mdash; Steve Hollis (2 episodes, 1978)
* 1977: *[[Black Market Baby]]* (TV) &mdash; Steve Aletti
* 1977: *[[Joyride (1977 film)|Joyride]]* &mdash; Scott
* 1977: *[[Flight to Holocaust]]* (TV) &mdash; Rick Bender
* 1976: *[[The Streets of San Francisco]]* &mdash; B. J. Palmer (1 epizoda, 1976)
* 1976: *[[Police Story (TV serija)|Police Story]]* &mdash; Jay Vernon / ... (2 epizoda, 1976)
* 1976: *[[Having Babies]]* (TV) &mdash; Frank Gorman
* 1975: *[[Medical Story]]* &mdash; Jerry Mitchell (1 epizoda, 1975)
* 1975: *[[Medical Center (TV serija)|Medical Center]]* (1 epizoda, 1975)
* 1974: *[[Billy Two Hats]]* &mdash; Billy Two Hats
* 1973: *[[Marco (1973 film)|Marco]]* &mdash; Marco Polo
* 1973: *[[She Lives!]]* (TV) &mdash; Andy Reed
* 1973: *[[Voyage of the Yes]]* (TV) &mdash; Cal Markwell
* 1971: *[[Love, American Style]]* &mdash; Alan (segment "Love and the Motel Mixup") (1 epizoda, 1971)
* 1971: *[[The Mod Squad]]* &mdash; Victor Emory (1 epizoda, 1971)
* 1971: *[[Mr. and Mrs. Bo Jo Jones]]* (TV) &mdash; Bo Jo Jones
* 1971: *[[Night Gallery]]* &mdash; Doran (1 episode, 1971)
* 1971: *[[Red Sky at Morning (1971 film)|Red Sky at Morning]]* &mdash; William 'Steenie' Stenopolous
* 1970: *[[The Brady Bunch]]* (kao Dezi Anaz, Jr.) (epizoda "The Possible Dream")
* 1968: *[[Here's Lucy]]* &mdash; Craig Carter (1968–1972)
* 1968: *[[The Mothers-In-Law]]* &mdash; Tommy (2 epizode, 1968)
* 1962: *[[The Lucy Show]]* &mdash; promatrač (5 epizoda, 1962–1965)
* 1957: *[[I Love Lucy]]* &mdash; statist (1 epizoda, 1957)

## Vanjske veze

* 
*
Automan

***Automan*** je američka science fiction televizijska serija koja se originalno bila emitirala od 1983. do 1984. na programu mreže ABC. Naslovni protagonist je bio umjetno inteligentni kompjuterski program koji je u obliku holograma (koga je tumačio Chuck Wagner) te pomagao svom tvorcu - policijskom informatičaru Walteru Nebicheru (koga je tumačio Desi Arnaz Jr.) - da se bori protiv zločina. Serija se odlikovala prilično impresivnim specijalnim efektima za tadašnje vrijeme, iako se radi njih radnja odvijala uglavnom noću - scenaristi su to gledateljima to objasnili kroz navod Automan troši ogromne količine električne energije koje nisu bile dostupne preko dana. Snimanje je obustavljeno nakon 13 epizoda.

U bivšoj Jugoslaviji ju je tokom sezone 1986/87. prikazala Televizija Novi Sad u okviru mreže JRT.

## Glumačka postava
* Desi Arnaz, Jr. – Walter Nebicher
* Chuck Wagner – Automan / Otto J. Mann
* Robert Lansing – Poručnik Jack Curtis
* Gerald S. O'Loughlin – Policijski kapetan E. G. Boyd
* Heather McNair – Roxanne Caldwell

## Izvori


## Vanjske veze
* 
* Chuck Wagner / ''Automan'' Page 
* ''Automan'' collectibles and memorabilia exhibit 
* Cinematographer Chuck Barbee  page on how the *Automan* effects were done.
Gospina papučica

**Gospina papučica (''Cypripedium calceolus'')** je evropska vrsta orhideje koja u Srbiji raste samo na Suvoj planini. Stručni naziv joj potiče od reči – , što je nadimak Venere, boginje ljubavi i lepote) i  što znači cipelica, zbog oblika usne cveta, a što se ponavlja i u drugom delu imena - , takođe znači cipelica.

## Opis biljke
**[[Stablo|Stabla]]** ove biljke su zeljasta i debela, rastu uspravno iz puzećeg dela. Na poprečnom preseku su okruglasta, prekrivena kratkim dlačicama, a osnovu im prepokrivaju prilegli, smeđi, ljuskasti listovi.
**[[List]]ovi** su sedeći, dugi 7–15 cm, a široki 3,5–7 cm. Eliptični su i osnovom obavijaju stabljiku. Na licu su svetlozeleni, a na naličju plavozeleni, a po celoj površini uzdužno naborani.
**[[Cvet]]ovi** su veoma krupni, zigomorfni, hermafroditni i rastu u grupama od po dva ili su pojedinačni, ređe se javljaju u grupama od po tri ili četiri na jednoj stabljici. Imaju dva žuta prašnika s crvenim tačkama. Usna cveta je u obliku papučice, duga je 3–4 cm, tek neznatno kraća od četiri purpurnosmeđa listića perijanta. Plodnik je valjkast, sitno dlakav, dužine oko 2-2,5 cm.
**[[Plod]]** je čahura sa velikim brojem sitnih semena.

## Stanište
Raste u šumama od nizijskog do alpskog pojasa, česta je u šumama bukve, bora i ariša. Raste pojedinačno ili u manjim grupama na zasenčenim ili poluzasenčenim mestima, na krečnjaku ili dolomitu.

## Areal
Pripada cirkumpolarnom flornom elementu. Rasprostranjena je u većem delu Evrope, kao i u Aziji sve do Sahalina, Koreje i Kine.

## Status ugroženosti
Gospina papučica je oduvek bila veoma omiljena ukrasna biljka, što je dovelo do njenog intenzivnog branja i konačno do toga da postane retka i veoma ugrožena vrsta. Zaštićena je od strane UNESKO-a kao **svetska prirodna retkost**. U porodici orhideja (Orchidaceae) ima više vrsta koje su takođe zaštićene.

## Literatura
* Šilić, Č. 1990. Šumske zeljaste biljke. Zavod za udžbenike i nastavna sredstva: Beograd.

## Vanjske veze

* BioNet škola
Ana Dandolo

**Ana Dandolo** je bila srpska kraljica, supruga kralja Stefana Prvovenčanog i majka budućeg kralja Stefana Uroša I. Ana Dandolo je bila unuka moćnog mletačkog dužda Enrika Dandola.

Kada su krstaši u Četvrtom krstaškom ratu 1204. zauzeli Carigrad i srušili Vizantijsko carstvo, Stefan Prvovenčani je potražio podršku na zapadu i našao ju je kod Mlečana. Stefan se oženio Anom 1217. godine, sa njom imao sinove Predislava (kasnije arhiepiskop Sava II) i Uroša. 

Ana je umrla oko 1265. godine, u starosti od oko 60 godina.

## Reference
Transilvanijske utvrđene crkve

**Transilvanijske utvrđene crkve** su utvrđene crkve u naseljima Sasa i Sekelja u jugoistočnoj Transilvaniji (Rumunjska). One su izgrađene od 13. do 16. stoljeća u različitim arhitektonskim stilovima i sačuvano ih je više od 150 od izvornih oko 300. Ova transilvanijska sela došljaka imaju jedinstvenu kulturu uporabe zemlje, planove naselja i organizaciju obiteljskih farmi koje su sačuvane od kasnog srednjeg vijeka. Njima dominiraju utvrđene crkve koje ilustriraju graditeljske sustave od 13. do 16. stoljeća. Zbog toga je sedam ovih crkava 1993. godine upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

## Historija

U 13. stoljeću mađarski kraljevi su u cilju koloniziranja pod-karpatskog dijela Transilvanije (Erdelji) naselili njemačke Sase, većinom iz Rajnske oblasti, koji su bili većinom farmeri, obrtnici i trgovci. Oni su uživali poseban status u ovoj pokrajini zbog čega su uspjeli ne samo opstati nego i razvijati se u snažno društvo. Kako je ovo područje bilo pod stalnom opsadom Osmanlija i Tatara, oni su izgradili utvrde različitih veličina. Najvažnija naselja su bila potpuno utvrđena, a manja su gradila utvrde s tornjevima i skladištima oko središnje crkve kako bi mogli preživjeti kratkotrajnu opsadu.

Prvo naselje koje se spominje u povijesnim izvorima je Biertan iz 1283. godine. God. 1397. dobilo je status utvrđenog grada (*oppidum*), a 12 godina kasnije mađarski kralj mu je dodijelio pravo *jus gladii*, tj. pravo na oružje. Od 1572. do 1867. godine Biertan je bio prvostolnica luteranskog biskupa Transilvanije i time sjedište ovog područja sa značajnom njemačkom populacijom.

## Popis lokaliteta

## Vanjske veze

* Kulturna baština i turizam u Transilvaniji 
* Transilvanijske utvrđene crkve
Manastir Horezu

**Manastir Horezu** osnovao je vlaški knez Constantin Brâncoveanu u mjestu Horezu, u vlaškom dijelu Rumunjske (Županija Vâlcea) 1690. godine. On se smatra remek-djelom "Brankovanskog stila" koji je poznat po arhitektonskoj čistoći i ravnoteži, bogatstvu plastičnih ukrasa, tretmanu vjerskih kompozicija, votivnim portretima i oslikanim dekoracijama.

Škola zidnog i ikono-slikarstva koja je osnovana u manastiru Horezu u 18. stoljeću je postala slavna na cijelom Balkanu. Manastir je teško stradao u Austrijsko-Turskom (1716.-18.) i Rusko-Turskom ratu (1787.-89) kada su sve građevine izvan manastirskih zidina uništene.

## Odlike

Manastir je simetrično organiziran u pravcu istok-zapad oko glavne crkve koja je okružena utvrdbenim zgradama (skit) s unutrašnjim galerijama koji tvore oblik križa. Katholikon (glavna crkva) manastira, posvećena sv. Konstantinu i Heleni, je izgrađen od 1690.-92. godine, a njegova unutrašnjost je oslikana dvije godine kasnije radovima grčkog umjetnika Constantinosa koji je tu osnovao slikarsku školu. Crkva je trobrodna s velikim narteksom i slijedi tlocrt crkve manastira Arges (1512.-17.).

Crkva ima sačuvane izvorne zidne slike. U narteksu donji dijelovi zidova su potpuno oslikani votivnim slikama Constantina Brâncoveanua, njegove žene i njihovih 11 djece. Istočni zid egzonarteksa prekriva slika "Posljednjeg suda". Drveni reljefni ikonostas je također od velike vrijednosti. Bočna kapela (parecclesion) iznad refektorija ima kvadratičan plan iznad kojeg se nalazi tornjić iznad glavnog broda s otvorenim egzonarteksom (vanjski narteks).

Pored ovih građevina, iz istog doba su i Kneževa rezidencija koja se nalazi na južnoj strani skita, te dvokatna stambena zgrada s ćelijama za monahe, kuhinjom i drugim manastirskim prostorijama. Ulaz u stambenu zgradu je izvorno bio i središnji zapadni ulaz u manastirski kompleks gdje se nalazi i paraklezij (bočna kapela), ali je ubrzo pretvoren u refektorij, a ulaz se premjestio ispod tornja na južnom zidu.

Crkva Bolnica, koju je osnovala Constantinova supruga Marija, ima neobične zidne slike u svom egzonarteksu koje prikazuju svakodnevni život "dobrog monaha".

Crkvu sv. Anđela u Horuzu su početkom 18. stoljeća osnovali stanovnici mjesta na lokaciji bivšeg Tigania skita uništenog u ratu.


Datoteka:Horezu gate interior.jpg|Ulaz u manastir iznutra
file:Horezu pinturas atrio.jpg|Slike u egzonarteksu (trijem)
file:ManastireaHorezuVL (58).jpg|*[[Sudnji dan|Posljednji sud]]* u egzonarteksu
file:ManastireaHorezuVL (30).jpg|Kupola s prikazom Krista Pantokratora
file:Horezu exterior sping.JPG|Oslikana vanjska kapela


## Povezano
* Horezu keramika

## Izvori

## Vanjske veze

* Manstir Horezu na Romanian-monasteries.go.ro  Posjećeno 20. siječnja 2011.
Drvene crkve Maramureșa

**Drvene crkve Maramureșa** su rumunjske pravoslavne drvene crkve u rumunjskom Okrugu Maramureș u sjevernoj Transilvaniji (Rumunjska). Skoro 100 ovih crkava su izgrađene od 17. do 19. vijeka u različitim arhitektonskim stilovima, ali sve drvenih konstrukcija s karakterističnim visokim krovovima, te vitkim zvonicima na zapadnoj strani, iznad ulaza, suprotno od oltara. Izgrađene su od drveta jer su mađarske vlasti branile Rumunjima podizanje kamenih građevina, a oslikavali su ih lokalni naivni umjetnici biblijskim prizorima. Ove građevine su bile djelo lokalnih graditelja koji u duhu narodne umjetnosti strmim krovovima i vitkim tornjevima imitiraju vrhove okolnih planina. Zbog toga je osam ovih crkava 1999. godine upisano na UNESCOvu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi.

## Popis zaštićenih lokaliteta

## Veze

* Slovačke drvene crkve
* Crkve mira

## Vanjske veze

* Informacije, fotografije i karte drvenih crkava u Maramurešu  
* Transilvanijske utvrđene crkve  
* Tragom tradicije sakralne gradnje, 2004.
Moldavske oslikane crkve

**Moldovske oslikane crkve** čini šest rumunjskih crkava u Okrugu Suceava u historijskoj rumunjskoj pokrajini Bukovini koje su izgrađene u razdoblju od oko 100 godina (od 1487. do 1583.). Sve se nalaze u radijusu od 60&nbsp;km od grada Suceava koji je više od 200 godina bio prijestolnica Moldavske kneževine (1338.-1565.).

Njihovi vanjski zidovi su potpuno oslikani freskama ciklusa vjerske tematike koje su remek-djela inspirirana bizantskom umjetnošću. Njihove iznimne kompozicije, elegancija likova i sklad boja savršeno se uklapa u njihov prirodni krajolik.
Zbog toga je osam ovih crkava 1993. godine upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

## Popis lokaliteta

## Vanjske veze

* Kulturna baština i turizam u Bukovini i Moldovi 
* Slikarska čuda u Bukovini
Bitka na Moravi (1190)

**Bitka na Moravi** između Raške i Vizantije se odigrala u kasnu jesen 1190. godine. U bici je Isak II Anđel porazio Stefana Nemanju, ali je nakon bitke Vizantija priznala nezavisnost Raške.

## Pozadina

1187. godine je pokrenut treći krstaški rat. Krstaši, predvođeni svetim rimskim carem Fridrihom Barbarosom, prolazili su rimskim vojnim putem kroz Srbiju. Stefan Nemanja je poslao izaslanike u Nirnberg koji su Barbarosi obećali bezbedan prolazak i snabdevanje kroz Rašku. Takođe je ugovoren susret Nemanje i Barbarose, do koga je došlo je 27. jula 1189. godine u Nišu. Nemanja je ponudio Fridrihu 20.000 vojnika spremnih na rat sa Vizantijom i stupanje Raške u vazalne odnose sa Svetim rimskim carstvom, a zauzvrat je tražio da mu se priznaju sva dotadašnja i buduća osvajanja. Izgleda da Fridrih nije prihvatio ove ponude, jer nije došlo do sklapanja saveza.

Krstaška vojska je iz Niša nastavila niz *[[Via Militaris]]* ka Sofiji i Hadrijanopolju, a iza nje je išao Nemanja sa svojim trupama osvajajući Vizantijske oblasti. Nemanji je tada od Vizantije osvojio Pernik, Zemen, Velbužd, Žitomisk, Stobi i Skoplje.

Fridrihove snage novembra 1189. godine posle opsade zauzimaju Hadrijanopolj i otpočinju sa pripremama za udar na Konstantinopolj. Međutim, ove akcije bivaju prekinute 14. februara 1190. godine kada dolazi do zaključenja mirovnog ugovora po kome su krstaši prebačeni u Malu Aziju da nastave svoj pohod ka Jerusalimu. Nakon propasti Trećeg krstaškog pohoda i pogibije Fridriha Barbarose, Vizantija kreće u napad na raškog velikog župana Nemanju, koji je podržao krstaše u udarima na Vizantiju.

## Tok bitke

Stefan Nemanja je predvodio srpsku vojsku, a Isak II Anđel vizantijsku vojsku. Vizantijska vojska je nadirala sa juga i Nemanja se pred njom povlačio, da bi negde na Južnoj Moravi (u jesen 1190. ili početkom 1191. godine) došlo do bitke u kojoj je vizantijska vojska odnela pobedu. Nemanja se povukao, Vizantinci su opustošili taj deo Raške, a stradao je i jedan Nemanjin dvorac, najverovatnije nedaleko od današnje Kuršumlije.

I pored poraza Stefan Nemanja je sačuvao većinu teritorija. O samom toku bitke postoji veoma malo zapisa.

## Posledice

Nakon bitke je sa Vizantijom zaključen mir prema kome je:

* Nemanja morao da vrati Pernik, Zemen, Velbužd, Žitomisk, Stobi, Skoplje, Niš, Ravno i kontrolu nad rimskim vojnim putem;
* Nemanji su priznata ranija osvajanja (Kosovo sa Lipljanom, Metohija do Prizrena)
* Nemanju nasleđuje njegov srednji sin Stefan, koji dobija titulu sevastokratora i vizantijsku princezu Jevdokiju za ženu, a ne prvorođeni Vukan.

Vizantija je priznala nezavisnost Raške 1190. godine.

## Povezano
* Stefan Nemanja
* Istorija Srbije u srednjem veku

## Izvori
Deliver Us from Evil (film, 2006)

***Izbavi nas od zla*** američki je dokumentarni film iz 2006. godine u režiji Amy J. Berg, a govori o istinitoj priči o katoličkom svećeniku Oliveru O'Gradyju koji je priznao da je uznemiravao i silovao približno 25 djece u sjevernoj Kaliforniji između kasnih 1970-ih i ranih 1990-ih. Film je osvojio Nagradu za najbolji dokumentarac na Losangeleskom filmskom festivalu 2006. godine i nominiran je za Akademijinu nagradu za najbolji dokumentarni film pri čemu je izgubio od *[[Neugodna istina|Neugodne istine]]*. Naslov se referira na redak iz Gospodinove molitve.

## Radnja
Film kroničarski prati O'Gradyjeve svećeničke godine u sjevernoj Kaliforniji gdje je počinio svoje zločine. Nakon što je osuđen za uznemiravanje djece i odslužio sedam godina u zatvoru O'Grady je protjeran u svoju rodnu Irsku gdje ga je Berg intervjuirala 2005. godine. Osim toga film prikazuje procesne dokumente, snimljene depozicije, intervjue s aktivistima, teolozima, psiholozima i pravnicima koji sugeriraju da Crkveni službenici nisu samo znali za O'Gradyjeve zločine, već su i aktivno poduzimali korake da ih prikriju.

## Recepcija
*[[Irish Independent]]* kritizirao je Berg zbog snimanja djece u Irskoj bez njihova znanja.

Film je bio vrlo dobro prihvaćen među kritičarima stekavši 100-postotnu ocjenu "Fresh" na Rotten Tomatoesu. U siječnju 2011. godine film se nalazio na osmom mjestu Rotten Tomatoesova popisa najbolje ocjenjenih filmova svih vremena.

Nakon što je dokumentarac prikazan na nizozemskom nacionalnom TV-u u travnju 2010. članovi župe u Schiedamu prepoznali su O'Gradyja kao aktivnog volontera u toj župi sve do siječnja 2010. godine. Njegova je pozadina bila nepoznata župljanima. Osim one da je bio aktivan u Nizozemskoj kao organizator dječjih zabava.

## Povezano
* slučajevi seksualnog zlostavljanja u Katoličkoj crkvi
* Roger Mahony#Slučajevi seksualnog zlostavljanja
* *[[Obrat vjere (2005.)|Obrat vjere]]* (2005.), dokumentarni film HBO-a o zlostavljanju u Katoličkoj crkvi
* *[[Moj najveći grijeh: muk u Domu Božjem (2012.)|Moj najveći grijeh: muk u Domu Božjem]]* (2012.), još jedan dokumentarac HBO-a
* Seksualni zločini i Vatikan, dokumentarac BBC-a iz 2006.
* Što je Papa znao, epizoda Panorame (BBC) iz 2010.
* Crvena vrela katolička ljubav, epizoda South Parka iz 2002. o katoličkom seksualnom skandalu

## Izvori

## Vanjske veze
* službeno mrežno mjesto 
* ''Izbavi nas od zla'' na Internet Movie Databaseu
* ''Izbavi nas od zla'' na AllRoviju
* 
* ''Izbavi nas od zla'' na Rotten Tomatoesu
* ''Izbavi nas od zla'' na Metacriticu
* intervju s redateljicom Amy Berg - /Film 
* kritika filma s mjesta specijaliziranog u odbacivanju medijske pokrivenosti skandala o zlostavljanju djece u Katoličkoj crkvi
Deliver Us from Evil (TV film)

***Deliver Us from Evil*** je američki televizijski film snimljen 1973. u režiji Borisa Sagala i originalno emitiran na programu mreže ABC. Radnja je djelomično inspirirana filmom *[[Deliverance]]*, a djelomično slučajem otmičara-padobranca D. B. Coopera. Protagonisti su izletnici koji u usamljenoj planini nabasaju na kriminalca 600.000 US$ plijena koje uzmu za sebe, ali se pri povratku u civilizaciju moraju suočiti kako sa međusobnom paranojom, pohlepom i prirodnim nedaćama. Film je bio izuzetno hvaljen, te poslužio kao inspiracija za film *[[A Simple Plan]]* iz 1998. godine.

U bivšoj Jugoslaviji 1980-ih je bio prikazan na programu mreže JRT pod naslovom ***Oslobodi nas od zla***.

## Vanjske veze
*
David France (pisac)

**David France** je američki istraživački novinar, publicist i sineast, koji se pretežno bavi LGBT temama. France, koji je samodeklarirani gej, je objavio knjigu *Our Fathers* koja se bavi skandalom seksualnog zlostavljanja od strane američkih katoličkih svećenika, a na temelju koje je 2005. snimljen istoimeni TV-film. Nešto kasnije je Jimu McGreeveyu, bivšem guverneru države New Jersey, pomogao napisati knjigu memoara. Godine 2012. je režirao *[[How to Survive a Plague]]*, dokumentarni film posvećen prvim danima pandemije AIDS-a u Americi.

## Izvori

## Vanjske veze
* David France's website 
* 
* "Broken Promises: The Truth About Teen Suicide ", *[[Ladies Home Journal]]*
* "Dying to Come Out: The War On Gays in Iraq ," *[[GQ (magazin)|GQ]]*
Our Fathers (film)

***Our Fathers*** je američki televizijski film snimljen 2005. u režiji Dana Curtisa i originalno prikazan na programu kablovskog kanala Showtime. Radnja se temelji na stvarnim događajima, opisanim u istoimenoj knjizi istraživačkog novinara Davida Francea i opisuje veliki skandal vezan uz seksualno zlostavljanje djece i maloljetnika koje su vršili svećenici Katoličke crkve u SAD.

Film je u Hrvatskoj prikazan na programu RTL Televizije pod naslovom ***Grešne duše***, a u Srbiji pod naslovom ***Naši očevi***.

## Glumačka postava
* Ted Danson ... Mitchell Garabedian
* Christopher Plummer ... Kardinal Bernard Law
* Brian Dennehy ... Otac Dominic Spagnolia
* Daniel Baldwin ... Angelo DeFranco
* Ellen Burstyn ... Mary Ryan
* Kenneth Welsh ... biskup Murphy
* Will Lyman ... Wilson Rogers, Jr.
* Jan Rubeš ... Papa Ivan Pavao II
* Aidan Devine ... Bernie McDaid
* Steven Shaw ... John J. Geoghan
* James Oliver ... Patrick McSorley

## Vanjske veze
* 
* ''Naši očevi'' na portalu port.rs  
* Grešne duše na portalu mojtv.hr 

## Vanjske veze
*
Eustahija Arsić

**Eustahija Arsić** (1776‒1843) je bila prva moderna srpska književnica ("prva slavjanoserbska spisateljica").

Od najranijeg obrazovanja u rodnom Irigu vaspitavana je u duhu prosvećenosti, što je uočljivo u njenom delu kroz koje provejava duh 18. veka. Interesovala se za prirodne nauke i bila je pobornica školovanja žena.

Napisala je dve poučne knjige u kojima se prepliću stihovi i proza: 
* "Sovjet maternij oboega pola junosti serbskoj i valahijskoj" i 
* "Poleznaja razmišlenija o četireh godištnih vremeneh".
Avijacijski napad

**Avijacijski napad** () je vojni termin za dejstvo avijacije u okviru ofanzive, da bi se neutralisala neprijateljska avijacija i uništili ciljevi po cijeloj dubini odbrane. Termin nastaje u sovjetskom RV tokom Drugog svjetskog rata.

Osnovni cilj a. je postizanje prevlasti u vazduhu i podrška jedinica kopnene vojske tokom napada. Dijeli se na dva perioda - avijacijsku pripremu napada i avijacijsku podršku napada.

Poslije Drugog svjetskog rata termin polako nestaje iz vojne literature.

## Povezano
* Avijacijska priprema
* Avijacijska podrška

## Literatura
* Vojna enciklopedija, Beograd, 1970., knjiga prva, strana 389.
Deliver Us from Evil

**Deliver Us from Evil** je fraza koja na engleskom doslovno znači "Izbavi nas od zla" ili "Oslobodi nas od zla", odnosno predstavlja engleski prijevod riječi iz Očenaša. Također služi kao naslov:

* ''Deliver Us from Evil: The Story of Vietnam's Flight to Freedom'', knjiga iz 1956. kojnu je napisao američki mornarički ljekar i humanitarac Thomas A. Dooley III, M.D.
* Deliver Us from Evil (1973 film), američki TV-film
* Deliver Us from Evil (2006 film), američki dokumentarni film iz 2006. godine
* Deliver Us from Evil (2009 film), danski igrani film iz 2009. godine, rež. Ole Bornedal
* Deliver Us from Evil (Kryst the Conqueror album), EP iz 1990. godine grupe Kryst the Conqueror
* ''Deliver Us from Evil'' (Budgie album), album grupe Budgie iz 1982. godine
* *[[Deliver Us from Evil: Defeating Terrorism, Despotism, and Liberalism]]*, knjiga čiji je autor Sean Hannity
* *[[Deliver Us from Evil: Warlords and Peacekeepers in a World of Endless Conflict]]*, knjiga čiji autor William Shawcross
* "Deliver Us from Evil", pjesma grupe Bullet for My Valentine
Bella ciao

***Bella ciao*** [ˈbɛlla ˈtʃaːo] (ital.: *Lepotice, zdravo*), pesma italijanskih partizana iz Drugog svetskog rata, koja se zasniva na starijoj narodnoj pesmi. Autor teksta je nepoznat, dok je melodija nejverovatnije uzeta iz jedne narodne pesme nastale u Padskoj niziji.

Originalna verzija nastala je negde u okolini Milana. Govori o devojci koja od jutra do sutra radi za gospodara koji je iskorišćava. Naslov joj je *Bela ćao de la mandine* (*mandine* - radnice) i bila je pesma za radnička prava.

Pesmu je tokom rata pevao čitav levičarski antifašistički pokret otpora u Italiji, odnosno svi anarhistički, komunistički i socijalistički borci. Kao antifašistička himna svetsku slavu je stekla 1960-ih godina, tokom studentskih protesta 1968.

*Bella ciao* je obrađena i prepevana na mnoge jezike i izvodi je veliki broj umetnika širom sveta, među kojima su i Manu Čao, KUD Idijoti i Goblini. Pesma je korišćena kao filmska muzika za jugoslovenski film iz 1969. *[[Most (film)|Most]]*. Italijanski sveštenik don Andrea Gallo ju je 2012. godine tokom tokom službe izvodio u crkvi u Đenovi.

Danas se *Bella ciao* ne gleda kao isključivo partizanska ili ideološka pjesma, već kao "pjesma slobode duha, želje za sveopćom slobodom i demokratijom", odnosno kao "simbol otpora nepravdi".

## Tekst

U uglatim zagradama su navedene neke varijante stihova.

## Povezano
* *[[Bandiera rossa]]*
* *[[Fischia il vento]]*
* Partizanske pesme

## Izvori
Naši očevi

***Naši očevi*** mogu označavati:
* ''Naši očevi'', pozorišni komad srpskog književnik Vojislava Jovanovića iz 1907. godine;
** ''Naši očevi'' (TV drama), njena televizijska adaptacija iz 1974. godine
* ''Our Fathers'' (film), američki TV-film iz 2005. godine, u Srbiji prikazan pod naslovom *Naši očevi*
Nematerijalna kulturna baština

Od 1990-ih UNESCO-v odbor za zaštitu svjetske baštine počeo je oblikovati pojam **nematerijalna svjetska baština** kao dijela svjetske baštine koja će se koncentrirati na nematerijalnu baštinu. God. 2001. UNESCO je napravio analizu među zemljama članicama kako bi uobličio definiciju, a od rujna 2003. godine konvencijom u Abu Dhabiju, svjetska baština UNESCO-a postala je i nematerijalna svjetska baština o čijemu pisu i upravljanju vodi računa "Mađudržavni odbor za očuvanje nematerijalne svjetske baštine", čiji je član od 2008. do 2010. bila i Hrvatska.

Nematerijalnu kulturnu baštinu čini nematerijalna kulturna baština kao što je: usmena tradicija, umjetničke izvedbe, društveni običaji, rituali, festivali, znanja i običaji vezani za prirodu i svemir, te znanja i umijeća tradicionalnih obrta.

Za upis na popis nematerijalne kulturne baštine, nematerijalna baština mora biti:
* **tradicionalna**, ali još uvijek živa. Ne samo naslijeđeni običaji, nego suvremena ruralna ili urbana praksa u kojoj su uključene različite kulturne skupine;
* **inkluzivna**, tako da povezuje prošlost, sadašnjost i budućnost, te doprinosi društvenom jedinstvu, ohrabruje osjećaj identiteta i pripadnosti različitim društvima i društva općenito;
* **reprezentativna** tako da predstavlja znanja, tradiciju, običaje i vještine koje se prenose u jednoj zajednici s koljena na koljeno, ili drugim zajednicama;
* **temeljena na zajednici** koja se s njom identificira, koja ju stvara, održava i prenosi.

## Popis nematerijalne kulturne baštine
* Lista nematerijalne kulturne baštine u Africi
* Lista nematerijalne kulturne baštine u Americi
* Lista nematerijalne kulturne baštine u Aziji i Oceaniji
* Lista nematerijalne kulturne baštine u Evropi
* Lista nematerijalne kulturne baštine za hitnu zaštitu

## Izvori

## Vanjske veze
* Službena stranica
* KONVENCIJA O ZAŠTITI NEMATERIJALNE KULTURNE BAŠTINE (PDF)
Căluș

**Căluș** (izgovor: *kaluš*; ; ; ) je ritualni akrobacijski ples koji je kulturna baština Vlaha u Bugarskoj i Srbiji, ali je najpoznatiji u rumunjskoj povijesnoj pokrajini Olteniji. Iako je prvi put glazbeno dokumentiran u glazbenim zapisima Ioana Căianua u 17. stoljeću, vjeruje se kako je mnogo stariji i potječe od drevnih rituala vezanih za pročišćenje i plodnost gdje je rabljen simbol konja kao utjelovljenje sunca.

Naziv mu potječe od rumunjskog naziva drvenog dijela konjskih uzdi koji spriječava govor, *căluș*, što se potvrđuje samim plesom skupine u kojoj postoji nijemi član (*nebun*, tj. „luda”), te ples zahtjeva ritualno nijemo promatranje. Sam ritual căluș se sastoji od niza igara, skečeva, pjesama i plesova, koje izvode **kalušari** (*călușari*) uz pratnju violina i harmonika. Mladići su tijekom călușa pristupali inicijacijskom ritualu koji vodi majstor (*vataf*) koji je naslijedio znanja magičnih napjeva (*descântece*) i plesnih koraka od svojih prethodnika. Skupine kalušara sa šarenim šeširima, čipkastim bijelim košuljama i hlačama, ukrašene zvončićima, izvode komplicirane plesove u kojima se kombiniraju lupanje nogama o tlo, pete o petu, te razni skokovi i mahanje nogama. Američki povjesničar rumunjskog podrijetla, Mircea Eliade, je zabilježio kako su kalušari bili poznati po svojim vještinama da stvore dojam leta kroz zrak, što je on povezivao s konjskim galopom ili plesom vila (rumunjski: *zine*). Upravo zbog svoje povezanosti s vilama, vjerovalo se kako su kalušari obdareni magičnim moćima ozdravljenja, te bi tijekom dva tjedna (od oko tri tjedna poslije Uskrsa do blagdana Duhova) obilazili od kuće do kuće, obećavajući zdravlje i blagostanje ukućanima.

Tijekom rituala kalušari bi nosili palice i mač, te zastavu i drvenu konjsku glavu. Căluș bi uvijek započinjali prisegom iznad zastave skupine, u kojoj bi istaknuli obećanje kako će slijedećih devet dana ostati čedni. Iako bi prisega bila upućena Bogu, ovaj mitsko-religijski ritual nema ništa s kršćanstvom i tijekom 19. stoljeća je Căluș često bio zabranjivan, a kalušarima se znala zabraniti pričest po tri godine. Po povratku kući, zastava je učvršćivana u tlo i jedan kolušar bi se popeo na nju uzvikujući: »Rat, najdraži, rat!«, što ga dovodi u svezu s obožavanjem Marsa, boga rata, čiji se svećenik na latinskom zvao *Coli-Salii*.

Do današnjeg dana kalušari se sastaju na blagdan Duhova kako bi proslavili svoje junaštvo plesom i glazbom. Također, svjedočeći o bogatoj raznolikosti narodne baštine Rumunjske, căluș se naširoko promovira na folklornim festivalima kao što je Caracal u županiji Olt, gdje je postao istinskim nacionalnim simbolom. Zbog toga je căluș upisan na UNESCO-v popis nematerijalne svjetske baštine u Europi 2008. godine.

## Izvori

## Vanjske veze
* UNESCO video primjer na Youtube
Kapelan

**Kapelan** je mladi kršćanski svećenik (obično odmah nakon posvećenja) koji pomaže župniku oko obaveza vezanih za župu. U tom kontekstu, pojam označava pripravnika koji se priprema za samostalno vođenje župe.

Osim toga, pojam kapelan odnosi se na svećenika zaduženog za posebne skupine ljudi. Tako postoji npr.: bolnički kapelan, zatvorski kapelan, vojni kapelan, sudski kapelan i slično. Ovi svećenici često bogoslužje obavljaju u manjim (i improviziranim) kapelama, odakle i dolazi naziv kapelan od latinske riječi "capellanus".

Služba i područje službe kapelanove naziva se - **kapelanija**.

## Veze
* Župnik
* Duhovnik
* Vikar