Splitsko-makarska nadbiskupija

**Splitsko-makarska nadbiskupija** (lat. *Archidioecesis metropolitana Spalatensis-Macarskensis*) rimokatolička je metropolitanska nadbiskupija, utemeljena oko 300. sa sjedištem u Saloni kao Salonitanska biskupija. Oko 640. sjedište se seli u Split. Splitskoj metropoliji od davnih je vremena tradicionalno pripadao primat nad ostalim hrvatskim biskupijama izražen kroz naslov *[[primas]]a Dalmacije i čitave Hrvatske* (*Dalmatiae ac Totius Croatiae primas*) koji su do 19. stoljeća nosili splitski nadbiskupi.

Na teritoriju Republike Hrvatske obuhvaća grad Split i prostor Splitsko-dalmatinske, Šibensko-kninske i Dubrovačko-neretvanske županije te primorski dio susjedne Crne Gore. Sufraganske su joj biskupije Šibenska, Hvarsko-bračko-viška, Dubrovačka i Kotorska biskupija.

Apostolski administrator nadbiskupije je Želimir Puljić.

## Historija

Uspostavljena je u 3. stoljeću kao Salonitanska biskupija. Najznamenitiji salonitanski biskup bio je sveti Dujam († 304.), kasniji svetac zaštitnik grada Splita i nadbiskupije.

Nakon razaranja rimske Salone 641. godine, izbjeglo stanovništvo naseljava se u obližnjoj Dioklecijanovoj palači, gdje nastaje grad Split s katedralom posvećenoj Uznesenju Marijinu, a prvi nadbiskup bio je, prema tradiciji, Ivan Ravenjanin, koji je prema pisanju Tome Arhiđakona, obilazio krajeve Dalmacije i Hrvatske i poganskim Hrvatima navještao kršćansku vjeru. U katedralu se u 7. stoljeću prenose relikvije salonitanskog biskupa mučenika iz 304. godine, svetog Dujma, te svetog Anastazija, Staša, koji postaju zaštitnicima i suzaštitnicima grada Splita.

Splitska je nadbiskupija održavala bliske odnose s hrvatskim knezovima i kraljevima koji su je obilato darivali posjedima. Tako je knez Trpimir I. darovao splitskoj Crkvi crkvicu ''sv. Jurja'' na Putalju, što je zabilježeno u *[[Povelja kneza Trpimira|Trpimirovoj darovnici]]*.

Odlukama splitskih crkvenih sabora 925. i 928. koje je potvrdio papa Ivan X. (914.-928.), splitski biskup uzvišen je na čast nadbiskupa i metropolita kojemu su bile podređene sve biskupije na području tadašnje Dalmacije i Hrvatske, od Kotora na istoku do Osora na zapadu. Splitska je Crkva snažan zamah u razvoju dobila u doba crkvenih reformi koje je u Splitu i cijeloj Hrvatskoj uspješno provodio nadbiskup Lovro (1059.-1099.) zahvaljujući potpori hrvatskih kraljeva Petra Krešimira i Dmitra Zvonimira.

Na crkvenom saboru održanom u Splitu 1059. godine potvrđeno je metropolitansko pravo splitskoj crkvi, a sv. Dujam je potvrđen kao učenik apostola sv. Petra. Prvi zaključak tog sabora iznosi:

Nakon dolaska mađarske dinastije Arpadovića na hrvatsko prijestolje 1102. godine i uslijed povremenih mletačkih osvajanja u Dalmaciji, umanjilo se značenje Splitske nadbiskupije. Osnivanjem Dubrovačke metropolije (1120.), Zadarske (1154.) te osnutkom Zagrebačke biskupije (1094.) uključene u sastav mađarske metropolije, suzio se teritorij splitske metropolije na središnju Dalmaciju i unutrašnjost do Gvozda. Unatoč tome, pape su i dalje pridavale izniman značaj ulozi splitskih nadbiskupa. Tako su u drugoj polovici 12. stoljeća trojica nadbiskupa zaredom (Petar VI., Gerard i Arnir) dobili i trajno držali naslov legata "Apostolske Stolice" (*legatus Apostolicae sedis*) koji je označavao ovlasti veće od onih koje su imali metropoliti.

Tijekom 13. stoljeća splitski nadbiskup postaje primas Dalmacije i cijele Hrvatske (*primas Dalmatiae et totiusque Croatia*, odnosno *Dalmacije i sve Harvatske zemlje parvostolni*). Prvi je taj naslov, koliko je poznato, nosio Bernard I. (1199.-1217.), a naslov se u rečenom obliku ustalio u 17. stoljeću.

U vrijeme osmanlijske opasnosti, osobito se istaknuo nadbiskup Bernard II. Zanne (1503.-1514.) koji je održao govor protiv Turaka na V. Lateranskom koncilu 1512. godine, pozivajući europske vladare na pružanje pomoći Hrvatskoj. Na nadbiskupskoj stolici sjedio je i znameniti hrvatski znanstvenik i teolog Markantun de Dominis (1602.-1616.), koji je došao u sukob s papom i splitskih klerom pa je napustio službu i grad 1616. godine. Za obnovu crkvenog života u Splitu i Dalmaciji najviše je učinio nadbiskup Stjepan I. Cosmi (1678.-1707.) koji je, između ostalog, u Splitu osnovao *[[Nadbiskupsko sjemenište u Splitu|Nadbiskupsko sjemenište]]* (1700.), a posvetio je i brigu očuvanju glagoljskog bogoslužja.

Posljednji splitski nadbiskup koji je nosio titulu primasa Dalmacije i Hrvatske bio je Lelije Cipiko (1784.-1807.), nakon čije smrti je uslijedilo dugogodišnje razdoblje sedisvakancije.

Padom Mletačke Republike 1797. i nakon mira u Campo Formiju, Dalmacija se našla u sastavu Austrije gdje je, osim kraćeg perioda francuske vlasti, ostala do propasti Austro-Ugarske Monarhije 1918. godine. Dana 30. lipnja 1828., bulom pape Lava XII. (1823.-1829.) *[[Locum Beati Petri]]*, a intervencijom austro-ugarskog cara, splitskoj nadbiskupiji ukinut je status metropolije i snižena je na status obične biskupije. Tim činom je ujedno združena s Makarskom biskupijom i uključena u Zadarsku crkvenu pokrajinu. Područje splitsko-makarske biskupije prošireno je primorskim dijelom ukinute Trogirske biskupije.

Prvi splitsko-makarski biskup bio je Pavao Klement Miošić (1830.-1837.), koji je ustoličen za biskupa nakon što je mjesto (nad)biskupa bilo upražnjeno dvadeset i tri godine. U razdoblju do Prvog svjetskog rata, svojim se radom i zalaganjem najviše istaknuo biskup Filip Franjo Nakić (1890.-1910.) koji je u Splitu osnovao katoličku tiskaru (*Leonova tiskara*), knjižaru (*Sjemenišna knjižara*, poslije *Hrvatska knjižara*) i katoličke novine (*[[Dan (dnevnik i tjednik, Split)|Dan]]*) te podupirao širenje katoličkog pokreta među mladima. Jedan od njegovih nasljednika na biskupskoj stolici, dr. Kvirin Klement Bonefačić (1924.-1954.) uspio je u splitskom sjemeništu upopuniti osmorazrednu biskupsku klasičnu gimnaziju, osnovati Centralno bogoslovno sjemenište i premjestiti Visoku bogoslovnu školu iz tada talijanskog Zadra.

U većem razdoblju postojanja komunističke Jugoslavije, biskupom je bio dr. Frane Franić (1954.-1988.) za čijeg se biskupovanja dogodio značajan događaj. Dana 27. srpnja 1969. godine papa Pavao VI. (1963.-1978.) ponovno je bulom *[[Qui vicariam]]*, za vrijeme biskupa Franića, uzdignuo splitsku biskupiju na rang nadbiskupije i metropolije te joj kao sufraganske dodijelio šibensku, hvarsku, dubrovačku i kotorsku biskupiju.

## Uprava

Splitsko-makarska nadbiskupija prostire se na površini od 4.088&nbsp;km2 te ima oko 400.000 vjernika.
U crkvenopravnom pogledu splitsko-makarska nadbiskupija je metropolija kojoj su podložene 4 biskupije (šibenska, hvarska, dubrovačka i kotorska).
Po teritorijalno-pastoralnom ustrojstvu splitsko-makarska nadbiskupija sastoji se, u užem smislu, od 13 dekanata sa 183 župe :
*Splitski (katedralni) (12 župa)
*Splitski (konkatedralni) (13 župa)
*Biokovski (11 župa)
*Cetinski (22 župe)
*Imotski (22 župe)
*Kliški (12 župa)
*Makarski (18 župa)
*Neretvanski (16 župa)
*Omiški (10 župa)
*Poljički (19 župa)
*Solinski (10 župa)
*Trogirski (10 župa)
*Kaštelanski (8 župa)

## Statistički podaci Splitsko-makarske nadbiskupije

Statistički podaci za broj svećenika i katolika u ukupnom stanovništvu na teritoriju Splitsko-makarske nadbiskupije:

## Popis biskupa i nadbiskupa

### Popis salonitanskih biskupa

*# sv. Venantius Martyr (250.-257.)
*# sv. Domnius (Dujam) Antiohijski (284.-304.)
*# Prim (305.-325.)
*# Maksim I. (326.-346.)
*# Leontije (365.-381.)
*# Gajan (381.-391.)
*# Simferij (391.-405.)
*# Hezihij, Esihij (405.-426.)
*# Pashazij (426.-443.)
*# Cezarij (443.-460.)
*# Justin (460.-473.)
*# Glicerije (474.-480.)
*# Honorije I. (481.-505.)
*# Januarije (505.-510.)
*# Stjepan (510.-527.)
*# Honorije II. (528.-547.)
*# Fortinijan (547.-554.)
*# Petar (554.-562.)
*# Probin (562.-566.)
*# Natalij (582.-592.)
*# Maksim II. (596.-610.)
*# Teodor (610.-614.)

### Popis splitskih biskupa i nadbiskupa
***splitski nadbiskupi**
*# Ivan I. Ravenjanin (7. stoljeće)
*# Petar I. (????)
*# Marijan (????)
*# Martin I. (????)
*# Leon (????)
*# Petar II. Splićanin (840.-860.)
*# Justin (860.-876.)
*# Marin (881.-886.)
*# Teodozije Ninski (887.-890.)
*# Petar III. Splićanin (893.-912.)
*# Ivan II. (914.-925.)
***splitski nadbiskupi i metropoliti**
*# Ivan II. (925.-928.)
*# Januarije II. (????)
*# Frontinijan (????)
*# Martin II. (970.-1000.)
*# Pavao (1015.-1030.)
*# Martin III. (1030.)
*# Dobralj (1030.-1050.)
*# Ivan IV. (1050.-1059.)
*# Lovro Dalmatinac (1059.-1099.)
*# Krescencije Rimljanin (1100.-1114.)
*# Manasses (1112.)
*# Grgur (1135.)
*# Gandino Splićanin (1136.-1158.)
*# Absalom (1159.-1161.)
*# Petar VI. (1161.-1165.)
*# Albert kardinal de Morra (1166.-1167.)
*# Gerardo Veronski (1167.-1175.)
*# sv. Rajnerije mučenik (1175.-1180.)
*# Petar VII. Ugrin (1185.-1187.)
*# Petar VIII. (1188.-1196.)
*# Bernard I. iz Perugie (1198.-1217.)
*# Slavić (1217.-1219.)
*# Guncel (1221.-1242.)
*# Stjepan (II.) Babonić, bl. (1242.-1243.)
*# Toma Arhiđakon Splićanin (1243.-1244.)
*# Hugrin (1245.-1248.)
*# Ivan V., bp (1248.)
*# Rogerije iz Apulije (1249.-1266.)
*# Ivan VI. (1266.-1294.)
*# Jakob Arhiđakon (1294.-1297.)
*# Petar IX. (1297.-1324.)
*# Belijan (1324.-1328.)
*# Dominik Luccari Splićanin (1328.-1348.)
*# bl. Peregrin Saksonac (1348.)
*# Hugolin Branca (1349.-1388.)
*# Andrija I. Gualdo (1388.-1402.)
*# Marin a Cutheis (1402.)
*# Peregrin od Aragonije (1403.)
*# Dujam II. de Judicibus Splićanin (1407.-1420.)
*# Petar X. Dišković (1413.-1426.)
*# Franjo Malipiero (1427.-1428.)
*# Bartol I. kardinal Zabarella (1428.-1439.)
*# Jakobin Badoer (1439.-1451.)
*# Lovre II. Zanne (1452.-1473.)
*# Petar Riario (1473.-1474.)
*# Ivan VII. Zanetin (1474.-1476.)
*# Petar XI. kardinal Foscari (1476.-1479.)
*# Bartol II. Averoldo (1479.-1503.)
*# Bernard II. Zanne (1503.-1514.)
*# Andrija II. Cornello (1527.-1536.)
*# Marko Cornello (1536.)
*# Alojzije Michieli (1566.-1575.)
*# Ivan Dominik Marcot (1575.-1602.)
*# Markantun de Dominis (1602.-1616.)
*# Sforza Ponzoni (1616.-1640.)
*# Leonard Bondumier (1641.-1667/8.)
*# Bonifacije Albani (1668.-1678.)
*# Stjepan I. Cosmi (1678.-1708.)
*# Stjepan II. Cupilli (1708.-1720.)
*# Ivan Krstitelj Laghi (1720.-1730.)
*# Antun Kadčić (1730.-1746.)
*# Pacifik Bizza (1746.-1756.)
*# Nikola Dinarić (1756.-1765.)
*# Ivan Luka de Garagnin (1765.-1784.)
*# Lelije de Cippiko (1784.-1807.)

### Popis splitsko-makarskih biskupa
*# Pavao Klement Miošić (1829.-1837.)
*# Fr. Benigno Albartini, bp (1839.)
*# Josip Godeassi (1840.-1843.)
*# Alojzije Marija Pini (1840.-1865.)
*# Marko Kalogjera (1866.-1888.)
*# Filip Frano Nakić (1889.-1910.)
*# dr. Antun Đivoje (1911.-1917.)
*# dr. Juraj Carić (1918.-1921.)
*# dr. Kvirin Klement Bonefačić (1923.-1954.)
*# Frane Franić (biskup, 1954.-1969.)

### Popis splitsko-makarskih nadbiskupa
*# Frane Franić (nadbiskup, 1969.-1988.)
*# mons. Ante Jurić (1988.-2000.)
*# mons. Marin Barišić (2000.-2022.)
*# mons. Dražen Kutleša (2022.-2023.)
*# mons. Želimir Puljić (2023.- ) *kao apostolski administrator*

## Povezano
* Splitska katedrala
* Salonitanska biskupija
* Makarska biskupija
* Metropolitanski kaptol u Splitu
* Nadbiskupska palača u Splitu
* Nadbiskupski arhiv u Splitu
* Sudamja

## Napomene

## Literatura

* *Goldstein, Ivo, Hrvatski rani srednji vijek, Zagreb, 1995.* 
* *Hrvatska opća enciklopedija, sv. X, LZMK, Zagreb, 2008.* 
* *Kovačić, Slavko, Salonitansko-splitska Crkva, povijesni pregled, Split, 1999.*

## Vanjske veze

* Službene stranice Splitsko-makarske nadbiskupije