open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Isaac Albéniz

**Isak Albeniz i Paskval** (; Kamprodon, 29. maj 1860 – Kambo le Ben, 18. maj 1909) je bio španski i katalonski pijanista i kompozitor poznat po klavirskim delima zasnovanim na španskoj narodnoj muzici.

## Život

Rođen u Kamprodonu (Katalonija), Albeniz je bio čudo od deteta. Prvo klavirsko izvođenje imao je u četvrtoj godini. U sedmoj godini položio je prijemni ispit za klavir na Pariskom konzervatorijumu. Već od šesnaeste godine održavao je koncerte širom sveta. Nakon kratkog boravka na Lajpciškom konzervatorijumu, 1876. godine odlazi u Brisel. Godine 1880. odlazi u Budimpeštu kako bi studirao kod Franca Lista. Međutim, Franc List je u to vreme boravio u Vajmaru.

Godine 1883. upoznaje kompozitora Felipea Pedrela, koji ga je nadahnuo da napiše *Špansku svitu, op. 47*. Najpoznatiji stav ove kompozicije – *Asturija* – prvobitno je pisan za klavir, a kasnije je prilagođen za gitaru.

Albeniz je tokom devedesetih godina 19. veka živeo u Londonu i Parizu gde je uglavnom pisao pozorišna dela. Godine 1900. počela je njegova bolest bubrega i vratio se komponovanju klavirske muzike. U periodu između 1905. i 1909. godine komponovao je svoje najpoznatije delo – svitu *Iberija* (1908).

Među njegovim orkestarskim delima izdvajaju se *Španska rapsodija* (1887) i *Katalonija* (1899).

Isak Albeniz je umro 1909. godine u francuskom mestu Kambo le Ben u 49. godini života. Sahranjen je u Barseloni.

## Muzika
* **Opere:**
** *Henri Kliford*
** *Pepita Himenez*
** *Merlin*
** *Čarobni opal*
* **Svite:**
** *Antičke svite*
** *Španska svita za klavir*. Sastoji se iz 8 komada posvećenih španskim gradovima ili oblastima: Granada, Katalonija, Sevilja, Kadiz, Asturija, Aragon, Kastilja i Kuba (tada je pripadala Španiji).
** *Španska svita*. Druga svita istog naziva koju čine 2 komada: Saragosa i Sevilja.
** *Iberija*. Sastoji se iz 12 komada za klavir grupisanih u 4 ciklusa:
*** 1. ciklus: Evocación, El Puerto, El Corpus Christi en Sevilla.
*** 2. ciklus: Rondeña, Almería, Triana.
*** 3. ciklus: El Albaicín, El Polo, Lavapiés.
*** 4. ciklus: Malaga, Jerez, Eritaña.
* **Operete:**
** *Cuanto más viejo* 
** *Catalanes de Gracia*
** *El canto de salvación*
** *San Antonio de la Florida*
* **Ostala dela:**
** *6 baladas Marquesa de Bolaños*
*** Barcarola
*** La Lontananza
*** Una rosa in dono
*** Il tuo sguardo
*** Morirò
*** T'ho riveduta in sogno
** *[[Hristos]]* - oratorijum
** *Španska rapsodija za klavir i orkestar, op. 70*
** *Recuerdos de viaje, op. 71*. Sastoji se iz sedam komada: En el mar, Leyenda, Alborada, En la Alhambra, Puerta de Tierra, Rumores de la caleta, En la playa.
** *Vega i [[Navara]]* - za klavir.
** *Koncert za klavir i orkestar. 1, op. 78 „Fantastični koncert"*
** *Španske pesme, op. 232*
*** br. 1 Preludijum
*** br. 2 Orijentalna
*** br. 3 Bajo la palmera
*** br. 4 Kordoba
*** br. 5 Seguidillas
** *Bekerove rime*
*** br. 1 Besa el aura
*** br. 2 Del salón en el ángulo oscuro
*** br. 3 Me ha herido rescatándose
*** br. 4 Cuando sobre el pecho inclinas
*** br. 5 ¿De dónde vengo?

## Vanjske veze

* Fondacija Albeniz
* Život Isaka Albeniza 
* Muzika Isaka Albeniza
Albéniz (film)

***Albéniz*** je argentinski crno-bijeli biografski film snimljen 1947. u režiji Luisa Cesara Amadorija. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Pedro López Lagar, je španski kompozitor i pijanist Isaac Albéniz. Radnja prikazuje njegovo djetinjstvo u kojem živi pod paskom tiranskog oca, kao i kasnije napore da bude priznat kao umjetnik. Lagar je kasnije dobio brojne pohvale za svoj nastup, a film je također osvojio Srebrni kondor za najbolji film.

## Uloge
*Pedro López Lagar ... Isaac Albéniz
*Sabina Olmos
*Marisa Regules
*
*
*
*Mercedes Díaz
*
*
*Eduardo Otero
*María Esther Podestá
*
*
*Adolfo Linvel
*
*Pastora Soler
*
*Eugenio Nigro
*
*

## Izvori


## Vanjske veze
*
*''Albéniz''  at cinenacional.com
A Kind of Loving (roman)

***A Kind of Loving*** () je roman engleskog pisca Stana Barstowa objavljen 1960. godine. Protagonist je Vic Brown, jorkširski mladić iz radničke klase koji se postepeno uzdiže na društvenoj ljestvici radeći tehnički posao u jednom poduzeću. Radnja prikazuje kako se zaljubi u lijepu, ali zahtjevnu Ingrid, te kako, nakon što ona zatrudni, bude prisiljen preseliti se kod svoje punice. *A Kind of Loving* je Barstowu bio prvi roman, ali je dobio izuzetne pohvale, te je sa vremenom postao dio lektire u britanskim školama. Barstow je Vicov kasniji život opisao u romanima *The Watchers on the Shore* iz 1966. i *The Right True End* iz 1976. godine koji čine trilogiju.

A Kind of Loving je dvije godine adaptiran u Zlatnim medvjedom nagrađeni istoimeni film u režiji Johna Schlesingera sa Alanom Batesom i June Ritchie. Godine 1982. je snimljena istoimena TV-serija u kojoj su nastupili Clive Wood i Joanne Whalley.

## Izvori
A Kind of Loving

***A Kind of Loving*** (), na prostoru bivše Jugoslavije također poznat i kao ***I to se zove ljubav***, je britanski crno-bijeli igrani film snimljen u režiji Johna Schlesingera, kome je predstavljao cjelovečernji debi. Po žanru je drama i predstavlja adaptaciju istoimenog romana Stana Barstowa. Protagonist, čiji lik tumači Alan Bates, je Vic Brown, mladić skromnog porijekla koji radi kao tehnički crtač u manchesterskoj tvornici te tamo započne ljubavnu vezu sa daktilografkinjom Ingrid (čiji lik tumači June Ritchie). Radnja prikazuje kako je Vic prisiljen preseliti se kod Ingridine majke (čiji lik tumači Thora Hird) nakon što Ingrid zatrudni. *A Kind of Loving*, koji je tematski naslanjao na pokret realizma slivnika, a stilom na Britanski novi val, prikazan je na berlinskom filmskom festivalu gdje je osvojio Zlatni medvjed. Taj je uspjeh Schlesingera učinio jednim od najznačajnijih britanskih sineasta svoje generacije, a od Batesa veliku zvijezdu.

## Uloge
* Alan Bates ... Victor Arthur 'Vic' Brown 
* Thora Hird ... Mrs. Rothwell 
* June Ritchie ... Ingrid Rothwell
* Bert Palmer ... Mr. Geoffrey Brown 
* Pat Keen ... Christine Harris 
* James Bolam ... Jeff 
* Jack Smethurst ... Conroy 
* Gwen Nelson ... Mrs. Brown 
* John Ronane ... Crtač 
* David Mahlowe ... David Harris 
* Patsy Rowlands ... Dorothy 
* Michael Deacon ... Les 
* Annette Robertson ... Phoebe 
* Fred Ferris ... Althorpe 
* Leonard Rossiter ... Whymper 
* Malcolm Patton ... Jim Brown 
* Harry Markham ... Željezničar
* Peter Madden ... Registrar
* David Cook ... Tehnički crtač (van špice)
* Joe Gladwin ... Kondukter u autobusu (van špice) 
* Norman Heyes ... Laisterdyke (van špice)
* Bryan Mosley ... Kondukter u autobusu (van špice)
* Kathy Staff ... Mrs Oliphant (van špice)

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
23. venecijanski filmski festival

**23. izdanje [[Venecijanski filmski festival|Međunarodne smotre filmske umjetnosti u Veneciji]]** () je bio filmski festival održan u Veneciji od 25. augusta do 8. septembra 1962. godine.

Na njemu su glavnu nagradu Zlatni lav podijelili italijanski film *[[Cronaca familiare]] * i sovjetski film *[[Ivanovo djetinjstvo]]*. Kup Volpi je osvojilo američki glumac Burt Lancaster za naslovnu ulogu u filmu *[[Ptičar iz Alcatraza]]* te francuska glumica Emmanuelle Riva za nastup u filmu *[[Thérèse Desqueyroux (1962 film)|Thérèse Desqueyroux]]*.

## Nagrade
* Zlatni lav:
** *[[Prošle godine u Marienbadu]]* (Alain Resnais)
* Specijalna nagrada žirija:
** *[[Vivre sa vie]]* (Jean-Luc Godard)
* Kup Volpi:
** Najbolji glumac - Burt Lancaster - (*[[Birdman of Alcatraz (film)|Birdman of Alcatraz]]*)
** Najbolja glumica - Emmanuelle Riva - (*[[Thérèse Desqueyroux (1962 film)|Thérèse Desqueyroux]]*)
* Najbolji debitantski rad
** *[[David and Lisa]]* (Frank Perry)
** *Los inundados* (Fernando Birri)
* Nagrada za novi film
** *[[A Man for Burning|Čovjek koga treba spaliti]]* (Valentino Orsini, Paolo i Vittorio Taviani)
* Nagrada San Giorgio
** *[[Birdman of Alcatraz (film)|Birdman of Alcatraz]]* (John Frankenheimer)
* Nagrada FIPRESCI
** *[[Knife in the Water|Nož u vodi]]* (Roman Polanski)
* Nagrada OCIC
** *[[Term of Trial]]* (Peter Glenville)
* Nagrada Pasinetti
** *[[My Life to Live|Vivre sa vie]]* (Jean-Luc Godard)
** Paralelne sekcije - *[[A Man for Burning|Čovjek koga treba spaliti]]* (Valentino Orsini, Paolo i Vittorio Taviani)
* Nagrada italijanskih kino-klubova
** *[[Mamma Roma]]* (Pier Paolo Pasolini)
* Nagrada grada Imola
** *[[Una storia milanese|Milanska priča]]* (Eriprando Visconti)
** Poseban spomen - *[[Pelle viva]]* (Giuseppe Fina)
* Nagrada grada Venecija
** *[[Family Diary|Cronaca familiare]]* (Valerio Zurlini)
* Nagrada katoličkih filmskih klubova
** *[[Family Diary|Cronaca familiare]]* (Valerio Zurlini)
* Nagrada Film 60
** *[[A Man for Burning|Čovjek koga treba spaliti]]* (Valentino Orsini, Paolo i Vittorio Taviani)

## Reference

## Vanjske veze
* 1962 Venice Film Festival at IMDB
* Venice Film Festival 1962
* Venice Film Festival 1962
Salvatore Carnevale

**Salvatore "Turi" Carnevale** (Galati Mamertino, 23. septembar 1923 - Sciara, 16. maj 1955) bio je italijanski sindikalni aktivist rodom sa Sicilije.

Carnevale je bio član Italijanske socijalističke partije (PSI) čiji je ogranak organizirao u Sciari. Godine 1951. je organizirao lokalne seljake i poljoprivredne radnike u akciju zaposjedanja zemljišta; zbog toga je osuđen na dvije godine zatvora, koju je odslužio u Toscani. Po povratku u rodni kraj je, upoznavši se sa iskustvima svojih kolega u razvijenijim krajevima, počeo koristiti slične tehnike organizacije seljaka i radnika u Sciari, te se, između ostalog, izborio za osmosatni radni tjedan.

Nedugo potom je ubijen hicima iz vatrenog oružja. Kao počinitelji su optuženi Giorgio Panzeca, Antonio Mangiafrida i Luigi Rocco, koje je na zločin navodno potakla zemljoposjednica princeza Nortarbolo. Na suđenju su se na suprotnim stranama našli dva buduća predsjednika Republike - okrivljenike je branio Giovanni Leone, dok je socijalistički vođa Sandro Pertini zastupao njegovu majku Francescu Serio, koja će poslije postati jedna od prvih antimafijaških aktivista na Siciliji. Godine 1960. su sva trojica proglašena krivim i osuđena na zatvorske kazne, ali je kasnije presuda oborena na žalbenom sudu i sva trojica su oslobođena.

Godine 1962. je slučaj Salvatorea Carnevalea potakao snimanje igranog filma *[[Un uomo da bruciare]]*, gdje je lik sindikalnog aktivista tumačio Gian Maria Volonte.
Francesca Serio

**Francesca Serio** (Galati Mamertino, 13. august 1903 - Sciara, 18. jul 1992) bila je italijanska aktivistica i socijalistička političarka, poznata kao jedna od prvih boraca protiv mafije. Politikom i aktivizmom se počela baviti relativno kasno, odnosno tek nakon što joj je sin Salvatore Carnevale, sindikalni aktivist, 1955. godine ubijen. 

## Vanjske veze
* Dino Paternostro, ''Turiddu Carnevale, delitto annunciato'' , in La Sicilia, domenica 15 maggio 2005, pag.35
* Dino Paternostro, ''I carnefici di mio figlio'', in La Sicilia, domenica 4 dicembre 2011, pag.37
* voce Francesca Serio in "Enciclopedia delle Donne"
* Puntata di Correva l'anno su Rai3 di Lunedì 28 febbraio "Donne coraggio e mafia" 
* Blog di Giuseppe Casarrubea, "Francesca Serio: cercate i carnefici di mio figlio"
* Socialismo e Sinistra, "Salvatore Carnevale: cronache dei giorni seguenti il suo assassinio"
* "Donne contro: Felicia, Rita e le altre..."
Un uomo da bruciare

***Un uomo da bruciare*** () je italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1962. u režiji Valentinija Orsinija i braće Paola i Vittorija Tavianija.  Po žanru je drama,  a radnja je inspirirana istinitim događajima koji su se nekoliko godina ranije dogodilli na Siciliji, odnosno ubistvom sindikalnog aktivista Salvatorea Carnevalea. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Gian Maria Volonté, je sicilijanski sindikalni aktivist koji se nakon boravka na sjeveru Italije vraća u rodni kraj i nastoji organizirati lokalne seljake i poljoprivredne radnike protiv veleposjednika. *Un uomo da bruciare* je prikazan na venecijanskoj Mostri te je osvojio niz nagrada. Volontéu je ovo bila jedna od prvih glavnih uloga u politički angažiranom filmu.

## Uloge
*Gian Maria Volontè: Salvatore
*Didi Perego: Barbara
*Spiros Focás: Jachino
*Turi Ferro: Don Vincenzo
*Marina Malfatti: Wilma
*Marcella Rovena

## Izvori

## Vanjske veze
*
Scijentologija

**Scijentologija** je pokret ili skup vjerovanja i učenja čija se ideologija temelji o djelima američkog pisca L. Rona Hubbarda. Izvorno je uspostavljena kao sekularna filozofija 1952. godine, a čiji je tvorac bio pisac znanstvene fantastike L. Ron Hubbard. Nedugo poslje, 1953. godine preusmjerena je kao "primjenjena religijska filozofija". Scijentologiju zastupa Scijentološka crkva, koja, prema njenim kritičarima, predstavlja komercijalno udruženje poznato po obrani svojih učenja oslanjanjem na zakone o zaštiti autorskih prava, te zakone vezane za poslovne tajne. Isto tako, scijentologiju se kritizira da koristi prisilne metode prodaje u svrhu iznude novca od svojih članova, a zbog načina korištenja komercijalnih pravnih instrumentata protiv pojedinaca, većina smatra da scijentologija takvim pristupom ne ostavlja dojam ozbiljnog religioznog pokreta.

## Scijentologija kao religija

Kao religija, scijentologija je priznata jedino u Sjedinjenim Američkim Državama kroz ustavna prava sloboda religija koja proizlaze iz prvog amandmana, dok u Australiji gdje je situacija malo drugačija, jer, iako ustav garantira vjerske slobode, religija se priznaje i dobiva određene povlastice tek ako u popisu stanovništva određen postotak stanoništva navede da pripadaju nekoj religiji, tako je npr. pokušano i proglašavanje Jedi religije - iz filmskog niza Zvjezdani ratovi  kada je 70,000 Australaca u popisu stanovništva iz 2002. godine navelo da pripadaju Jedi religiji, no država tu religiju nije priznala zbog njenog očitog spoja s već spomenutim znanstveno fantastičnim filmom, i u Španjolskoj gdje je Vrhovni sud odobrio scijentološkoj organizaciji pravo upisa u popis službeno priznatih vjerskih zajednica.

U Hrvatskoj je scientologija priznata kao dobrotvorna vjerska organizacija, kao i u Nizozemskoj, Mađarskoj, Portugalu, Švicarskoj, Kazhstanu, Kirgistanu, Meksiku, Indiji, Albaniji, Sloveniji, Japanu, Švedskoj, Austriji, Novom Zelandu i Francuskoj.

**Osnovne postavke scijentologije** su:

* Čovjek je besmrtno duhovno biće.
* Čovjekova iskustva sežu mnogo dalje od jednog životnog vijeka, a njegove su sposobnosti neograničene, čak i ako ih trenutačno nije svjestan.
* Čovjek je u osnovi dobar. On teži opstanku. Njegov opstanak ovisi o njemu samome, njegovim bližnjima i njegovom postizanju zajedništva sa svemirom.

Scijentologija čovjeka naziva thetan (od grčkog slova theta što znači misao, život ili duh).

Taj se izraz koristi da bi se izbjeglo brkanje s ostalim konceptima duše.
Thetan je osoba sâma - duhovno biće koje nije odvojeno od njega samog već čovjek sâm jest thetan.

## Poznati pripadnici
Glumci i glumice:
* John Travolta
* Tom Cruise
* Laura Prepon
* Jada Pinkett Smith
* Kirstie Alley
* Leah Remini

Režiseri:
* Oliver Stone

Pjevači:
* Lisa Marie Presley

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Scijentološke crkve 
* Stranice koje kritiziraju Scijentologiju 
* Scientology Victims Testimonies.com
Suceava (okrug)

**Suceava** čita se **Sučava** (rumunjski: *Județul Suceava*) je jedan od 41 rumunjskih okruga (județa / jedinica 
lokalne uprave) na sjeveru Rumunjske uz granicu sa Ukrajinom.
## Geografija
Okrug Suceava je planinski kraj, - 2 / 3 okruga na zapadu prostiru se po Istočnim Karpatima, a na istoku se prostire visoravan Suceava.
Najveći vodotoci okruga su Rijeka Siret koja formira njegovu istočnu granicu i rijeke Suceava i Bistrița koje oplakuju jugoistok.

Suceava graniči sa okruzima Botoşani i Iaşi sa istoka, 
sa okruzima Maramureş i Bistriţa-Năsăud sa zapada, sa 
Ukrajinom sa sjevera i sa okruzima Mureş, Harghita i Neamţ sa juga.

Okrug Suceava ima površinu od 8,553 km² a po popisu stanovništva iz 2011. imao je 634,810 stanovnika, od toga 588,358 Rumunja, 12,178 Roma, 5,916 Ukrajinaca i 1,721 Rusa (Lipovena) i zanemariv broj ostalih nacija. 
## Privreda i atrakcije
Administrativni centar je grad Suceava, koji je i industrijski  centar okruga. Okrug Suceava je poznat po proizvodnji tekstila, kože, obradi drva i prehrambenoj industriji.
Ostali veći gradovi okruga su Fălticeni, Siret, Rădăuţi i Câmpulung Moldovenesc.

Suceava je i poljoprivredni kraj u kom se uzgoja žito, stoka.

Kraj je poznat (kao i ostala Bukovina) po crkvama sa freskama na fasadi. 
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Okruga Suceava 
* ''Suceava'' na portalu Encyclopædia Britannica
Suceava (rijeka)

**Suceava** čita se **Sučava** (rumunjski: *Râul Suceava*) je rijeka na sjeveru Rumunjske duga oko 189 km, najveća pritoka Rijeke Siret.
## Geografija
Suceava izvire na obroncima planine Obcina Feredeu (dio Istočnih Karpata u Bukovini) pored granice sa Ukrajinom, ispod planinskog vrha Lucina visokog 1855 metara. 
Od tamo teče prema istoku, - jednim dijelom u dužini od 6 km formira ukrajinsko - rumunjsku granicu.

Suceava gotovo čitavim svojim tokom teče kroz istoimeni Okrug Suceava (sliv rijeke je 26% okruga), praktički odmah po izlasku iz okruga, kad skrene prema jugu, utječe u Rijeku Siret kod gradića Litenija - 21 km jugoistočno od grada Suceave.

Najveće pritoke Suceave su rijeke Brodina, Putna, Sucevita, Solca, Solonet.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Raul Suceava'' na portalu Prinzatoru
Cronaca familiare

***Cronaca familiare*** () je italijansko-francuski igrani film snimljen 1962. u režiji Valerija Zurlinija. Po žanru je drama i predstavlja adaptaciju istoimenog romana Vasca Pratolinija. Protagonist, čiji lik tumači Marcello Mastroianni, je rimski novinar koji nedugo iza Drugog svjetskog rata dobije obavijest da mu je umro brat (čiji lik tumači Jacques Perrin). Radnja potom kroz flashbackove prikazuje njihov odnos, odnosno kako su nakon smrti bili razdvojeni i dobili sasvim drukčije karaktere, odgoj i životne sudbine. Film, koji se ističe fotografijom Giuseppea Rotunnoa, premijerno je prikazan na venecijanskoj Mostri gdje je osvojio Zlatni lav, podijelivši nagradu sa *[[Ivanovo djetinjstvo|Ivanovim djetinjstvom]]* Andreja Tarkovskog.

## Uloge
* Marcello Mastroianni - Enrico
* Jacques Perrin - Lorenzo
* Sylvie - Baka
* Salvo Randone - Salocchi
* Valeria Ciangottini - Enzina
* Serena Vergano - Hospital Nun
* Marco Guglielmi
* Franca Pasut
* Miranda Campa
* Nino Fuscagni
* Marcella Valeri

## Vanjske veze
* 
*
*http://www.italicapress.com/index095.html Martha King's English translation of  *Cronaca familiare* as  *Family Chronicle.*
Cronaca familiare (roman)

***Cronaca familiare*** () je autobiografski roman italijanskog književnika Vasca Pratolinija originalno objavljen 1947. godine. Protagonist u njemu opisuje odnos sa svojim bratom Ferucciom, sa kojim je ostao razdvojen nakon smrti majke. Pratolinija je, prema kasnijim vlastitim navodima, na pisanje potakla smrt vlastitog brata. Godine 1962. je po romanu snimljen istoimeni film koji je osvojio Zlatni lav na venecijanskoj Mostri.
Pelle viva

***Pelle viva*** () je italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1962. godine u režiji Giuesppea Fine. Po žanru je drama, a protagonist, koga tumači Raoul Grasilli je radnik iz Lombardije koji se zaljubi u djevojku koja je došla tražiti posao iz Apulije. Radnja kao pozadinu ima proteste radnika porijeklom sa juga Italije.
Premijerno je prikazan na venecijanskojn Mostri, gdje je primio posebno priznanje.

## Uloge
* Elsa Martinelli: Rosaria
* Raoul Grassilli: Andrea Morelli
* Lia Rainer 
* Narcisa Bonati 
* Franco Sportelli  
* Franco Nero

## Izvori

## Vanjske veze
*
Una storia milanese

***Una storia milanese*** () je italijansko-francuski crno-bijeli igrani film snimljen 1962. godine u režiji Eripranda Viscontija. Protagonistica, čiji lik tumači Danièle Gaubert je, Valerie, 18-godišnja djevojka iz "dobre porodice" koja se zaljubi u mladića po imenu Giampiero (čiji lik tumači Enrique Thibaut). Radnja pokazuje kako ostaje trudna i problem rješava odlaskom na abortus u susjednu Švicarskoj, ali i kako taj događaj trajno razdvoji dvoje mladih ljubavnika. Viscontiju, koji je nećak daleko poznatijeg Luchina Viscontija, ovo je bio cjelovečernji debi.

## Uloge
*Enrique Thibaut: Giampiero Gessner
*Danièle Gaubert: Valeria
*Romolo Valli: G Gessner
*Lucilla Morlacchi: Francesca Gessner
*Regina Bianchi: Valerijina majka
*Ermanno Olmi: Turchi

## Izvori

## Vanjske veze
*
Term of Trial

***Term of Trial*** (), na prostoru bivše Jugoslavije poznatiji pod naslovom ***Ispit savjesti***, je britanski crno-bijeli igrani film snimljen 1962. u režiji Petera Glenvillea. Po žanru je drama, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana Jamesa Barlowa. Protagonist, koga tumači Laurence Olivier, je srednjoškolski nastavnik koji je zbog pacifističkih stavova u Drugom svjetskom ratu završio u zatvoru, a nakon čega mu je zapriječeno napredovanje u karijeri te zbog čega trpi omaložavanje od supruge (čiji lik tumači Simone Signoret), kolega i učenika te utjehu pokušava pronaći u piću. Radnja prikazuje kako 16-godišnja učenica (čiji lik tumači Sarah Miles) postane jedina osoba koja mu iskazuje naklonost, ali i kako ga, nakon što odbije njeno zavođenje, lažno optuži za seksualno napastovanje. *Term of Trial* je bio prikazan na venecijanskoj Mostri. Kasnije je izazvao manji skandal kada se otkrilo da su 54-godišnji Olivier i 19-godišnja Miles, za razliku od likova koje tumače u filmu, za vrijeme snimanja imali ljubavnu vezu. Miles je uloga adolescentske zavodnice, pak, pomogla da se nametne kao zvijezda britanskog filma.

## Uloge
* Laurence Olivier ... Graham Weir 
* Simone Signoret ... Anna 
* Sarah Miles ... Shirley Taylor 
* Terence Stamp ... Mitchell 
* Hugh Griffith ... O'Hara 
* Roland Culver ... Trowman 
* Dudley Foster ... Detektiv narednik Keirnan 
* Frank Pettingell ... Ferguson 
* Thora Hird ... Mrs. Taylor 
* Norman Bird ... Mr. Taylor 
* Allan Cuthbertson ... Sylvan-Jones 
* Barbara Ferris ... Joan 
* Rosamund Greenwood ... Constance
* Nicholas Hannen ... Magistrat
* Derren Nesbitt ... Stanoprimac

## Izvori

## Vanjske veze
*
Horvatovi

***Horvatovi*** su hrvatska humoristička televizijska serija koja bi se tokom 2015. godine trebala početi emitirati na programu kanala RTL Televizija. Predstavlja remake,.odnosno hrvatsku adaptaciju španjolske TV serije *[[Los Serrano]]*. 

## Povezano
**[[Sinđelići]]*

## Vanjske veze
*
*RTL SNIMA HUMORISTIČNU SERIJU! Navojec je udovac koji zbog ljubavi dolazi u Zagreb. Razlog? Bivša djevojka  *[[Jutarnji list]]*, 17. III 2015
Quasarr

**Quasarr** je hrvatski rock i alternativni rock bend iz Rijeke, osnovan početkom 2000. godine. Quasarr je danas jedan od najcjenjenijih alternativnih bendova u Hrvatskoj, posebice zbog specifičnog izričaja i vokala te vizualno atraktivnih spotova. Naziv benda nastao je prema riječi kvazar, koji označava udaljena nebeska tijela slična zvijezdama koja emitiraju intenzivnu plavu i ultraljubičastu svjetlost te snažne radiovalove.

Bend je osnovan početkom 2000. godine u Rijeci. Iste godine bilježe i prve nastupe, svirajući mahom obrade. Autorskog materijala ispočetka je bilo malo, ali ubrzo se bend posvetio samo autorskim radovima te počeo nastupati po klubovima diljem Hrvatske (Zagreb, Pula, Rijeka, Zadar), ali i u Sloveniji. Nakon osvajanja drugog mjesta na natjecanju *Inkubator - Aquarius Records* u zagrebačkom klubu Aquarius, bend je prepoznatljivom glazbom afirmirao interes publike, ali i izazvao interes izdavača.

Tokom 2003., zbog osobnih razloga članova benda, dolazi do jednogodišnje pauze koja je prekinuta 2004. godine. Osim autorskog dvojca Frank-Štrok, bend se ponovo okupio u novom sastavu. Ubrzo izdaju svoj prvi singl, "Ti", koji je ujedno i bio prvi najavni singl debitantskog albuma *[[Quasarr (album)|Quasarr]]* iz 2007. godine. Quasarr je vrlo rano etablirao specifičan muzički izričaj, varijantu alternativnog rocka/indie popa koja je kombinirala elektroniku i akustiku. Nakon uspjeha singla "Ti", Vlado Simčić iz Laufera je potpomogao bendu tako što ih je preporučio producentu. Posljedica toga bila su još dva singla i već spomenuti debitantski album.

Suradnja s kućama DOP Records, odnosno Menart, dovela je 2010. godine do drugog studijskog albuma, naslova *[[Propaganda (album)|Propaganda]]*. Godine 2013., Quasarr postpisuje za Croatia Records. Ubrzo snimaju singl "Ljubav" u suradnji s Josipom Lisac, koji najavljuje njihov treći studijski album i za kojeg dobivaju Porina za najbolju vokalnu suradnju 2014. godine. Dana 24. veljače 2015., objavili su singl "Prije tebe".

U studenom 2016. pjevač Boris Štok napušta band radi ostvarenja solo karijere. Novi vokal još nije predstavljen te nije poznato hoće li band nastaviti daljnju karijeru.

## Članovi

* Filip Frank - gitara,orkestracije, programiranje
* Sergej Hofman - bas
* Hrvoje Šćulac - klavijature, programiranje
* Jelena Fabijan - back vokal

## Bivši članovi

* Boris Štok - vokal, tekstovi
* Nevio Rugaš - bubanj
* Alisa Šepić - violina
* Mia Dugandžić-Marić - violina
* Alberto Surina - violina

## Diskografija

### Albumi

## Reference

## Vanjske veze
* quasarr.com
Kadaif

**Kadaif** (,  *kadaif*,  *kadaifi*) je vrsta slatkog jela.

Sirovi kadaíf se pravi na sledeći način: napravi se žitko testo od belog brašna i jaja i stavi se u posudu koja je s donje strane šupljikava. Onda se iz tog sudu sipa testo na jednu veliku tepsiju (demifliju) koja je dobro zagrejana žarom koji je stavljen ispod nje. Na taj način se dobiju tanke niti pečenog testa koje se vadi su tepsije i hladi.

Od ovog sirovog kadaifa spravlja se kadaif za jelo tako što se natrpa u duboku tepsiju, na njega se istrese određena mera masla pa se peče u štednjaku ili u pekari, Kad je pečen zalije se gustim kljiučalim šerbetom od šećera.

## Vanjske veze
* Kadaif
Neamț (okrug)

**Neamţ** čita se **Njamc** (rumunjski: *Județul Neamţ*) je jedan od 41 rumunjskih okruga (județa / jedinica 
lokalne uprave) na sjeveroistoku Rumunjske.
## Geografija
Okrug Neamţ je planinski kraj, koji leži u Istočnim Karpatima, najveći vodotoci su rijeke Moldova i Bistrița koje oplakuju jugoistok okruga.

Neamţ graniči sa okruzima Iaşi i Vaslui sa istoka, sa Okrugom Harghita sa zapada, sa Okrugom Suceava sa sjevera i sa 
Okrugom Bacău sa juga.

Okrug Neamţ ima površinu od 5,896 km² a po popisu stanovništva iz 2011. imao je 470,766 stanovnika, od toga 439,834 Rumunja i 63,98 Roma i zanemariv broj ostalih nacija. 
## Privreda
Administrativni centar je grad Piatra Neamţ, jedan od najstarijih rumunjskih gradova, on je i industrijski centar okruga u kom se proizvode; kemikalije, strojevi, tekstil, papir i metalni proizvodi.

Drugi veći gradovi okruga su Roman, Bicaz i Săvineşti, koji imaju tvornice metalurgije, tekstila, cementa i obrade drva.
Na rijeci Bistriți podignuto je na sjeverozapadu nekoliko hidroelektrana, zbog tog je izgrađeno najveće rumunjsko umjetno jezero Izvorul Muntelui.

Stočarstvo i voćarstvo su glavne poljoprivredne aktivnosti, naročito u slivu rijeke Crăcău. 
## Atrakcije
Prirodne atrakcije okruga su kraški kanjon Bicaz i jezero Rosu, poznato po šumi koja raste iz njegova dna. Taj fenomen nastao je 1938. kad je čitavo brdo otklizalo u jezero, tako da danas samo krošnje vire iz jezera.

Od historijsko - kulturnih znamenitosti, najpoznatije su one oko grada Târgu Neamţ, to je Tvrđava Neamţ iz 14. vijeka i manastir Neamţ (zajedno s crkvom) iz 15. vijeka, koji je izgrađen u vrijeme vladavine Stefana III Moldavskog. 
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Okruga Neamţ 
* ''Neamţ'' na portalu Encyclopædia Britannica
Benoît Fourneyron

**Benoît Fourneyron** (Beno Furnejron) (31. oktobar 1802. – 31. jul 1867.) je bio francuski inženjer, rođen u Saint-Étienneu, Loire. On je napravio značajan doprinos u razvoju vodne turbine.  

Nakon što je završio inženjersku školu u Saint-Étienneu, bavio se nekoliko godina sa rudarstvom i izradom kovanih metalnih ograda. U to vrijeme, znatan broj francuskih inženjera se bavilo primjenom matematike na rad vodeničkog kola. Stoljećima je vodeničko kolo pretvaralo hidroenergiju u koristan rad, ali nova industrijska revolucija zahtijeva sve više snage i bolju iskoristljivost vodeničkog kola. 

Koristeći savjet svog učitelja, Fourneyron je 1827. napravio prototip novog vodeničkog kola, kojeg je nazvao “turbina”. U njegovoj konstrukciji, kolo je bilo vodoravno, za razliku od ostalih vodeničkih kola u to vrijeme, koji su stajali okomito. Turbina je imala snagu od 4,5 kW, dva reda lopatica, zakrivljenih u suprotnom smjeru, da bi izvukle što više snage iz mlaza vode. Za to je dobio i nagradu od udruge industrijalaca. 

Slijedećih desetak godina Fourneyron je radio sve veće i bolje turbine, učeći iz svojih grešaka. 1837. napravio je turbinu od 45 kW, koja se mogla okretati, u to vrijeme nezamislivih 2 300 okretaja u minuti. Stupanj iskorištenja tog modela je bila 80 %. 

Sve više tvornica je koristilo **Fourneyronove turbine**, pogotovo engleska tekstilna industrija. 1895. njegova turbina je bila ugrađena na slapovima Niagare, u novoj hidroelektrani.

## Izvori
* "Fourneyron Benoit", cartage.org http://www.cartage.org.lb/en/themes/Biographies/MainBiographies/F/Fourneyron/1.html  2005.
Stefan III Moldavski

**Stefan III Moldavski** znan i kao ili **Stefan Veliki** (rumunjski: *Ștefan cel Mare* ili *Ștefan cel Mare și Sfânt* 
- *Sveti Stefan Veliki*), rođen oko 1435.  - umro 2. jula 1504., bio je moldavski vojvoda u razdoblju 
1457. - 1504.

Za svog života stekao je slavu po čitavoj Evropi zbog svog dugotrajnog otpora osmanskim Turcima.

## Biografija

Stefan se uspeo na moldavski tron uz pomoć vlaškog vojvode Vlada III Cepeša. Nakon tog se uspio odbili ugarski invaziju Mađarskoj 1467., ali je 1471. napao Kneževinu Vlašku, koja je u međuvremenu podlegla Osmanlijama  i postala njihova vazalna država.

Kad je osmanski sultan Mehmed II krenuo 1475. da osvoji Moldavsku kneževinu, Stefan je uspio pobijediti napadače u bitci pored današnjeg grada - Vasluja (danas u Rumunjskoj).
Ali je već slijedeće 1476. pretrpio poraz u Bitci kod Valeje Albe (današnji Războieni - Okrug Neamţ), tako da je jedva izvukao živu glavu.
Njegovi napori da osigura evropsku pomoć u borbi protiv Osmanlija nisu urodili plodom, ali mu je njegova odlučnost u toj borbi - jer je rekao da *će odsjeći svakom [[Paganizam|paganinu]] desnu ruku*, osigurala brojne pohvale, pa ga je i papa Siksto IV. prozvao *Borcem za [[Krist]]a*.

Ali se nakon 1484. Stefan se morao boriti ne samo s novim osmanskim navalama, već i protiv nasrtaja Poljaka i Ugara na moldavsku nezavisnost
Tako da je u posljednjim godinama svoje vladavine zaključio sporazum sa sultanom Bajazidom II po kojem je Kneževina Moldavija formalno ostala nezavisna, ali je postala osmanski vazal (morala je plaćati godišnji danak).

Iako je njegova vladavina bila obilježena stalnim unutrašnjim svađama, ipak je dugi period njegove vladavine osigurao Moldaviji značajan kulturni napredak, jer je tad podignuto puno crkava i manastira.

Rumunska pravoslavna crkva je 1992. kanonizarala - Stefana i proglasila svetim, slavi se 2. jula, na dan kad je umro.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Stephen, Prince of Moldavia'' na portalu Encyclopædia Britannica
Crăcău (rijeka)

**Crăcău** čita se **Krakau** (rumunjski: *Râul Crăcău*) je rijeka na sjeveroistoku Rumunjske duga oko 66 km, najveća pritoka Rijeke Bistrițe.

## Geografija

Crăcău se formira spajanjem vodotoka Cracăul Alb (Bijeli) i Cracăul Negru (Crni) u Istočnim Karpatima u Okrugu Neamţ na nadmorskoj visini od 540 metara. Od izvora teče do grada Roznova gdje ima ušće u Rijeku Bistrițu.

Crăcău ima sliva velik oko 408 km².
## Reference

## Vanjske veze
* ''Studiul fizico-geografic al bazinului hidrografic Cracǎu'' na portalu SCRIGROUP
Olt (okrug)

**Olt** (rumunjski: *Județul Olt*) je jedan od 41 rumunjskih okruga (județa / jedinica lokalne uprave) na jugu Rumunjske uz Bugarsku granicu.
## Geografija
Okrug Olt je pretežno ravničarski kraj, osim sjevernog dijela u kom leže obronci Istočnih Karpata, najveći vodotoci su rijeke Dunav, Olt i Vedea koje oplakuju jugoistok okruga.

Olt graniči sa Okrugom Teleorman sa istoka, sa Okrugom Dolj sa zapada, sa okruzima Argeş i Vâlcea sa sjevera i sa Bugarskom sa juga.

Okrug Olt ima površinu od 5,498 km² a po popisu stanovništva iz 2011. imao je 436,400 stanovnika, od toga 400,089 Rumunja i 9,504 Roma i zanemariv broj ostalih nacija. 
## Privreda
Administrativni centar je grad Slatina, koji egzistira od 14. vijeka, on je i industrijski centar okruga u kom se proizvodi aluminij i prehrambeni proizvodi.

Grad Caracal je centar drvne industrije.

Olt je i poljoprivredni kraj sa razvijenim stočarstvom, voćarstvom, vinogradarstvom i uzgojem žita. 
## Atrakcije
Najveća znamenitost okruga je Caracal koji početkom 17. vijeka bio rezidencija vladara Kneževine Vlaške. 
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Okruga Olt  
* ''Olt'' na portalu Encyclopædia Britannica
Brana Massingir

**Brana Massingir** je brana na rijeci Olifants, u regiji Gaza, Mozambik. Naziv je dobila po gradiću Massingir koji je u blizini brane. Za vrijeme kišne sezone stvara se veliko umjetno jezero Massingir, tako da brana spriječava velike poplave nizvodno u Mozambiku. Pokraj umjetnog jezera prolazi i rijeka Shingwedzi (sjeveroistočno), koja utječe u rijeku Olifants 12 kilometara nizvodno od brane.

## Historija

Gradnja je započela 1971. za vrijeme kolonijalne vlasti Portugala u Mozambiku. 1975., nakon što se Mozambik oslobodio kolonijalne vlasti, gradnja je zaustavljena malo prije završetka. Bilo je i pokušaja nastavka gradnje od strane vladajuće stranke FRELIMO (Mozambička oslobodilačka fronta).Zbog priklonjenosti Mozambika Sovjetskom Savezu, apartheidski režim u Južnoafričkoj Republici je godinama financirao pokrete koji su destabilizirali Mozambik. Pobunjenička stranka RENAMO je zauzela veći dio oblasti Massingir i sprječavala nastavak gradnje. Na izborima 1994. Joaquim Chissano je postao predsjednik, a njegova stranka FRELIMO je osvojila vlast u zemlji. Nakon toga su nastavljeni radovi na brani, a 2006. postavljene su zapornice, što je omogućilo da brana bude u radu.

Brana Massingir se nalazi na rubu Nacionalnog parka Kruger (koji je dio Nacionalnog parka Limpopo koji se nalazi okolo rijeke Limpopo), koje je vrlo važno područje za razmnožavanje nilskog krokodila. Postoji bojazan da poplave rijeke Olifants ometaju njihov razvoj.

## Izvori
Dhauliganga (brana)

**Brana i Hidroelektrana Dhauliganga** je nasuta kameno-cementna brana na rijeci Dhauligangi, u blizini mjesta Dharchula u Uttarakhandu (savezna država na sjeveru Indije), nedaleko od granice s Nepalom i Kinom (Tibet), odnosno oko 600 kilometara sjeveroistočno od New Delhija. S branom je povezana i Hidroelektrana Dhauliganga, koja ima instaliranu snagu 280 MW (4 vertikalne Francisove turbine).

## Izvori
Crpna hidroelektrana Fužine

**Crpna hidroelektrana Fužine** ili **CHE Fužine** je hidroelektrana koja koristi vodeni pad između akumulacije Lokvarskog jezera i umjetnog jezera Bajer (24,5 do 54,5 metara), a ujedno služi za prebacivanje vode iz donjeg jezera Bajer u gornje Lokvarsko jezero. U tu svrhu, u strojarnici CHE Fužine ugrađen je jedan trojni agregat (vodna turbina + generator), na zajedničkoj vertikalnoj osovini, na kojoj se na vrhu nalazi elektromotor – generator, u sredini je vodna turbina tipa Francis (Francisova turbina), dok je na donjem kraju centrifugalna crpka. Veza elektrane sa mrežom je preko 30 kV voda, dugog oko 14 kilometara, koji preko Trafostanice Vrata vodi do sabirnica 35 kV u HE Vinodol. Godina početka pogona CHE Fužine bila je 1957. 

Glavni tehnički podaci CHE Fužine: 
* Instalirani volumni protok: 10 m<sup>3</sup>/s u turbinskom radu, 9,0 m3/s u crpnome radu; 
* Srednji neto pad vode: H = 37 metara; 
* Instalirana snaga: 4,6 MW (turbinski rad); 
* Snaga elektromotora za pogon crpke: 4,8 MW (4,8 MVA). 

## Hidroenergetski sustav Vinodol

Osnovni **hidroenergetski sustav (HES) Vinodol** sastoji se od Lokvarkog jezera, Crpne stanice Križ (CS Križ), spojnog tlačnog tunela Lokvarka - Ličanka, Crpne hidroelektrane Fužine, Vrelo (4,8 MW), umjetnog jezera Bajer, Reverzibilne hidroelektrane Lepenica ili RHE Lepenica (1,326 MW), umjetnog jezera Lepenica, Retencije Potkoš, Crpne stanice Lič (CS Lič), gravitacijskog zahvata ili kanal Benkovac, tunela, armirano-betonskog cjevovoda i čelično tlačnih cjevovoda sveukupne duljine 18,8 kilometara, derivacijskog dovoda (provodnici vode) duljine od približno 10,5 kilometara do Triblja, te HE Vinodol u Triblju (94,5 MW). Hidroenergetski sustav Vinodol koristi vode vodotoka Gorskog Kotara: Lokvarka, Križ potok, Ličanka s pritokama Kostanjevicom i Lepenicom, Potkoš, Benkovac, Potok pod grobljem, a umjetna jezera su Lokvarsko jezero, Bajer, Lepenica, te retencija Potkoš.

Ukupni hidropotencijal (maksimalna mogućnost akumuliranja) u umjetnim jezerima HES Vinodol je 41 563 x 106 m<sup>3</sup> vode. Ukupni korisni (iskoristivi) obujam vode u umjetnim jezerima HES Vinodol iznosi 40 593 x 106 m3, za moguću proizvodnju vodnih turbina HE Vinodol u Triblju. Hidroenergetski potencijal Vinodol, s jedne strane, rezultat je velikog raspoloživog pada (kotline Ličanke i Lokvarke s njihovim pritocima nalaze se na više od 700 metara nad morem, dok je Vinodolska dolina - gdje je smještena HE Vinodol, na približno 60 metara nad morem), što je jedan od najvećih ostvarenih padova na hidroenergetskim postrojenjima u Europi. S druge strane, raspoložive količine vode razmjerno su skromne i podložne znatnim promjenama protoka. Ukupna veličina sliva svih voda tog područja iznosi 80,8 km<sup>2</sup>, dok se nadmorska visina kreće između 700 i 1 100 metara. Ukupni prosječni godišnji dotok HES Vinodol iznosi 3,27 m<sup>3</sup>/s, a prosječna godišnja količina oborine, mjerena u meteorološkoj postaji kod CHE Fužine kao reprezentativnom mjestu za HES Vinodol, iznosi 2 600 mm (litara po četvornom metru godišnje). 

## Izvori
Teleorman (okrug)

**Teleorman** (rumunjski: *Județul Teleorman*) je jedan od 41 rumunjskih okruga (județa / jedinica lokalne uprave) na jugu Rumunjske uz Bugarsku granicu.
## Geografija
Okrug Teleorman je ravničarski kraj, čiju južnu granicu formira Dunav, ostali veći vodotoci su rijeke Vedea, Teleorman, Olt i Neajlov koje 
oplakuju jugoistok okruga. Na jugu okruga leži jezero Suhaia.

Teleorman graniči sa Okrugom Giurgiu sa istoka, sa Okrugom Olt sa zapada, sa okruzima Argeş i Dâmboviţa sa sjevera i sa 
Bugarskom sa juga.

Okrug Teleorman ima površinu od 5,790 km² a po popisu stanovništva iz 2011. imao je 380,123 stanovnika, od toga 345,949 Rumunja i 8,198 Roma i zanemariv broj ostalih nacija.

Ime Teleorman je kumanskog (turkijskog) porijekla, a to doslovno prevedeno znači - luda šuma (*deli orman*).  
## Privreda
Administrativni centar je grad Alexandria, industrijski  
centar u kom se proizvodi tekstil i prehrambeni proizvodi.

Grad Turnu Măgurele je centar kemijske i drvne industrije, strojevi se proizvode u Roşiori de Vede, a koža u Zimniceji

Teleorman je i poljoprivredni kraj sa razvijenim stočarstvom i uzgojem žita.

Muzeje imaju Alexandria, Turnu Măgurele i Roşiorii de Vede. 
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Prefekture Teleorman 
* ''Teleorman'' na portalu Encyclopædia Britannica
Hidroelektrana Churchill Falls

**Hidroelektrana Churchill Falls** je hidroelektrana smještena na rijeci Churchill, u kanadskoj pokrajini Newfoundland i Labrador . Brana se sastoji od 88 nasutih kamenih nasipa i duga je 64 km. Umjetno jezero Smallwood ima površinu 5 698 km2. 

U podzemnoj strojarnici se nalazi 11 vodnih turbina sa instaliranom snagom 5 428 MW, što ovu hidroelektranu svrstava kao devetu u svijetu, i drugu u Kanadi, iza hidroelektrane Robert Bourassa. Tlačna visina ili maksimalni raspoloživi vodeni pad je 312,4 m. Godišnja proizvodnja struje je oko 35 000 GWh. Interesantno je da su rotori Francisovih turbine napravljeni od nehrđajućeg čelika, što prestavlja najveći ikad napravljen odljevak od nehrđajućeg čelika u svijetu, težak 73 tone.

## Historija
Prve ideje da se sagradi hidroelektrana na rijeci Churchill, čiji je slijev veličine Irske, su se pojavile još 1915. 1949. je premijer Newfoundlanda izrazio veliku želju za gradnju hidroelektrane, pa je razgovarao i sa britanskim premijerom Winstonom Churchillom. Problem je bio što nije bilo u to vrijeme velikih potrošača električne struje u blizini, pa se odlučilo graditi topionice aluminija i postrojenje za obogaćenje urana. 

Nakon godina pregovaranja, gradnja je počela 1967. Počelo se sa gradnjom podzemne strojarnice, koju je trebalo iskopati u granitnoj stijeni, dužine oko 300 m, i sa kamenim nasipima, dužine oko 64 km. U to vrijeme, to je bio najveći građevinski projekt u Sjevernoj Americi. Dogovor je napravljen i starosjediocima Labradora Montagnais, jer je umjetno jezero pokrilo njihovu tradicionalno područje za lov. Na gradilištu je radilo u prosjeku 6 300 radnika. Gradnja je završila 1974. 

## Izvori
Hidroelektrana Gojak

**Hidroelektrana Gojak** ili **HE Gojak** je protočna (točnije akumulacijsko/protočna) hidroelektrana koja ima brane na rijekama Ogulinskoj Dobri i Zagorskoj Mrežnici, a strojarnicu na Gojačkoj Dobri. Prema planovima na rijeci Dobri bi trebalo biti 5 hidroelektrana, a uz HE Gojak je 2010. puštena u rad i HE Lešće. Ukupna instalirana snaga HE Gojak je 55,5 MW (3 Francisove turbine x 18,5 MW iz 1959. i obnovljene 2006.). Raspoloživi konstruktivni pad vode je 118 metara. Ukupni instalirani volumni protok je 57 m<sup>3</sup>/s (3 x 19 m3/s). Srednja godišnja proizvodnja električne energije je 191 GWh, dok je masimalna proizvodnja bila 280 GWh (2010.). HE Gojak je puštena u pogon 1959.  

## Umjetno jezero Sabljaci
Pravi biser ogulinskog kraja je umjetno jezero Sabljaci, udaljeno svega oko 3 kilometra od Ogulina. Jezero Sabljaci je umjetno stvoreno jezero u svrhu akumuliranja vode rijeke Zagorska Mrežnica za potrebe proizvodnje električne energije HE Gojak. Ovo jezero je tunelom povezano s jezerom Bukovnik udaljenim oko kilometar i pol, odakle se nastavlja tunel prema Hidroelektrani Gojak, udaljenoj oko desetak kilometara od Ogulina. Površina jezera Sabljaci je oko 170 hektara, pa zauzima jedanaesto mjesto u nizu jezera Hrvatske. Zbog toga ga mnogi zovu "Ogulinsko more". Na jezeru se održavaju preko ljeta "Jezerske igre", razni sportovi na vodi kao što su veslanje, jedrenje, plivanje i ronjenje, sportski ribolov i drugo. Rijeka Zagorska Mrežnica izvire u Ogulinkom Zagorju i skuplja se u umjetno jezero Sabljaci.

## Umjetno jezero Bukovnik
Još jedno jezero čini rijeka Dobra nešto prije nego što ponire u Đulinom ponoru. Naime, negdje oko jedan kilometar udaljeno od centra Ogulina na rijeci Dobri je podignuta brana, te je na taj način stvoreno još jedno umjetno jezero Bukovnik. Iz tog jezera se kanalima dugima i do 30 kilometara voda odvodi do Hidroelektrane Gojak, gdje pomoću nje dobivamo električnu energiju. 

## Izvori
Hidroelektrana Guri

**Hidroelektrana Guri** ili **hidroelektrana Simon Bolivar**, ima betonsku gravitacijsku i nasipnu branu, na rijeci Caroni u Venezueli. Brana je duga 7 426 m i visoka 162 m. Preljev brane ima mogućnost protoka 27 000 m3/s vode. Umjetno jezero Guri ima površinu od 4250 km2. U dvije strojarnice se nalazi 21 vodna turbina, s ukupnim kapacitetom od 10 235 MW, te je po tome treća hidroelektrana u svijetu. Prosječna godišnja proizvodnja električne energije je oko 47 000 GWh. 

## Historija
Hidroelektrana Guri je sagrađena u klancu Necuima, 100 km uzvodno od ušća rijeke Caroni u rijeku Orinoco. Gradnja je započela 1963. i prvi dio je završio 1978., s kapacitetom od 2 065 MW, s deset vodnih turbina i maksimalnom razinom u umjetnom jezeru od 215 m iznad razine mora. Drugi dio gradnje je završen 1986., pa je razina u umjetnom jezeru mogla dostići maksimalno 272 m iznad razine mora. 2009. hidroelektrana Guri je treća najveća hidroelektrana u svijetu po snazi, s 10 200 MW kapaciteta. Po količini vode u umjetnom jezeru, brana je osma u svijetu. 

Od 2000. radi se na obnavljanju hidroelektrane, ugradnji novih i zamjeni starih vodnih turbina, da bi mogla raditi sljedećih 30 godina.

## Energetski doprinos
Od 1960-tih, vlada provodi politiku da se što više smanji potrošnja fosilnih goriva, radi zarade izvozom i zato se pokušava što više koristiti obnovljive izvore energije, kao što su hidroelektrane. U Venezueli, 82 % električne energije dolazi od obnovljivih izvora energije, a hidroelektrana Guri doprinosi sa 73 % ukupne električne energije u Venezueli. 

Nedostatak te politike vlade se pokazao 2010., kada je zavladala velika suša i nije bilo dovoljno vode za proizvodnju električne energije. U siječnju 2010., vlada je nametnula odredbu da se zbog jake suše, zaustavi dovod električne energije svaki dan, na dva sata.

## Utjecaj na okoliš
Hidroelektrana Guri je bila predmet mnogih rasprava, jer je umjetno jezero pokrilo zauvijek na tisuće kvadratnih kilometara šume, koja je bila poznata po svojoj bioraznolikosti i rijetkim divljim životinjama. To je i područje jedne vrste rijetkih ptica, sličnih zebi, koje se nalaze samo u tom dijelu svijeta.

## Izvori

* http://www.industcards.com/hydro-venezuela.htm  "Hydroelectric power stations in Venezuela"
Razovac

**Razovac** je umjetno jezero koje je stvoreno je pregrađivanjem doline rijeke Zrmanje nasutom branom. Razovac je smješten uz samu strojarnicu Reverzibilne hidroelektrane Velebit, a strojarnica je spojena s jezerom Razovac s dva ulazno - izlazna tunela. Obujam Razovca je 1 840 000 m<sup>3</sup>, a njegova uloga je da bude akumulacijsko jezero u crpnom režimu rada hidroelektrane. Gornje umjetno jezero se zove Štikada, te se nalazi iza Velebita na Gračačkoj visoravni. U to jezero se ulijevaju sve okolne vode, koje su s tim jezerom povezani kanalom (rijeka Ričica) ili podzemnim tunelom dugim 2 825 metara (rijeka Otuča). Voda iz jezera Štikade se u turbinskom radu spušta dolje prema umjetnom jezeru Razovac i koristi se za proizvodnju električne energije, a u crpnom radu se ta ista voda pumpa iz Razovca u gornje jezero Štikada.

## Reverzibilna hidroelektrana Velebit
Reverzibilna hidroelektrana Velebit ili **RHE Velebit** građena je od 1978. do 1985. godine, a u redovnoj je proizvodnji od 1984. godine. Reverzibilna hidroelektrana Velebit je koštala  astronomskih 1,25 milijardi njemačkih maraka, što bi u današnje vrijeme bilo više od 600 milijuna eura. Gornje umjetno jezero se zove Štikada, te se nalazi iza Velebita na Gračačkoj visoravni. U to jezero se ulijevaju sve okolne vode, koje su s tim jezerom povezani kanalom (rijeka Ričica) ili podzemnim tunelom dugim 2 825 metara (rijeka Otuča). Voda iz jezera Štikade se u turbinskom radu spušta dolje i koristi za proizvodnju električne energije, a u crpnom radu se ta ista voda pumpa u to gornje jezero. Prosječni srednji godišnji dotok u to jezero je 11,94 m<sup>3</sup>/s. Hidroelektrana je puštena  u pogon 1984., te manje više nije radila za vrijeme Domovinskog rata, tj. radila je ispod minimalne snage, pa se nakon rata morala obnoviti. Ukupna instalirana snaga hidroelektrane je 276 MW (instalirana snaga vodnih turbina), dok je u crpnom režimu snaga 240 MW (instalirana snaga crpki). 

### Umjetno jezero Štikada
**Gornje akumulacijsko [[Umjetno jezero|jezero]] ** Štikada (13 650 000 m<sup>3</sup>) smješteno je na gračačkoj visoravni. Jezero prihvaća vode s gračačke visoravni te služi kao umjetno jezero kada elektrana radi u turbinskom radu. Jezero Štikada prihvaća i vode iz umjetnog jezera Opsenica (2 700 000 m3) koje je s vodotokom Ričice, koji utječe u jezero Štikada, povezano kanalom duljine 1 460 metara i protoka od 15 m<sup>3</sup>/s. U umjetno jezero Štikada prebacuju se i vode vodotoka Otuča, kroz podzemni betonski tunel promjera 3 metra, duljine 2825 m i volumnog protoka od 9,5 do 17,25 m3/s. Umjetno jezero Štikada podijeljeno je razdjelnom branom na dva dijela: gornje i donje jezero. Gornje jezero bilo je zamišljeno kao rekreacijska zona u kojem se za ljetnih mjeseci trebalo održavati stalna razina vode, međutim u stvarnosti se od toga odustalo. Danas se oba dijela jezera koriste jednako, a ukupni srednji dotok iznosi  oko 11,94 m3/s. 

## Izvori