open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dvorac Eggenberg

**Dvorac Eggenberg** (*Schloss Eggenberg*) u Grazu je najveličanstveniji barokni kompleks u Štajerskoj u Austriji. Dvorac se nalazi na zapadnoj ivici Graza, u četvrti Eggenberg. Svojim sačuvanim dvorskim prostorijama, prostranim slikovitim vrtovima, ali i umjetninama iz najstarijeg austrijskog muzeja *[[Universalmuseum Joanneum]]* koje su smještene u palači i njezinom parku, dvorac Eggenberg se smatra jednim od najvrijednijih spomenika kulturne baštine Austrije. Zbog svoje kulturne i povijesne važnosti dvorac Eggenberg je 2010. godine dodan na UNESCO-v zaštićeni spomenik povijesnog središta Graza.

## Odlike
Izgrađen je od 15. do 17. vijeka na mjestu srednjovjekovnog dvorca kao rezidencija jedne od najmoćnijih austrijskih obitelji, obitelj Eggenberg. Arhitekt Giovanni Pietro de Pomis je na njegovom uređenju u 17. vijeku radio u suradnji s dvorskim slikarom Weissenkircherom. Sam dvorac zauzima prostor od 65 x 80 metara (na tri kata površina mu je 8000 m²), ali zajedno s parkovima ima preko 90.000 m².

Hans Ulrich von Eggenberg je u 17. vijeku uredio dvorac po načelima prosvjetiteljstva kako bi odražavao filozofiju racionalno uređenog svijeta. Tako je upotrijebio hijerhijsku organizaciju, logičko-matematički sustav, te načela astronomije, astrologije, ali i alkemije u njegovom planu. Zbog toga dvorac ima kvadratičan tlocrt sa središtem u obliku gotičkog tornja, s tornjevima na sva četiri kuta koji predstavljaju četiri godišnja doba usmjerena prema četiri strane svijeta. Dvorac ima 365 vanjskih prozora (prema broju dana u godini), 52 na 24 prostorije (broj tjedana u godini i sati dana), a svaki kat ima po 31 sobu (broj dana u mjesecu). Drugi kat s terasom (*piano nobile*) ima dodatnih 8 prozora, ukupno 60 (broj sekundi u minuti i minuta u satu).

Sjevernu stranu dvorca čini planetarni vrt i lapidarij od starorimskog kamenja, te ulaz u Novi arheološki muzej u kojem se čuvaju "Kultna kola iz Strettwega". Soba bivšeg vlasnika, Balthasara Eggenberga, koji je u srednjem vijeku posjedovao kraljevsku licencu za kovanje novca, je pretvorena u numizmatički muzej. Kolekcija umjetnina u rasponu od srednjeg vijeka do rane moderne u Staroj galeriji (*Alte Galerie*) pokazuje razvoj europske umjetnosti od 5 vijeka.


Datoteka:SchlossEggenbergTrostStoch.jpg|Idealni plan dvorca Eggenberg (Andreas Trost, 1700.)
Datoteka:SchlossEggenbergPlanetensaal.jpg|Planetarna soba
Datoteka:SchlossEggenbergR1.jpg|Stara galerija
Datoteka:SchlossEggenbergPlanetengarten.jpg|Planetarni vrt
Datoteka:SchlossEggenbergSchlosspark.jpg|Engleski park dvorca


## Napomene

## Vanjske veze

* The Joanneum - Schloss Eggenberg 
* www.graztourismus.at
Besmrtna ljubav

***Besmrtna ljubav*** (japanski : 永遠の人 / *Eien no hito*) je japanski crno-bijeli igrani film snimljen 1961. godine u režiji Keisukea Kinoshite. Protagonistica, čiji lik tumači Hideko Takamine, je seljanka koju 1932. godine siluje sin lokalnog zemljoposjednika (čiji lik tumači Tatsuya Nakadai), a koji se nakon toga prisilno za nju vjenča. Radnja prati sljedećih nekoliko decenija, kada  njihova djeca pokušavaju nadvladati akumuliranu mržnju vlastitih roditelja.

## Uloge
*Hideko Takamine ... Sadako
*Keiji Sada ... Takashi
*Tatsuya Nakadai ... Heibei
*Nobuko Otowa ... Tomoko, Takashijeva supruga
*Akira Ishihama ... Yutaka, Takashijev sin
*Yukiko Fuji ... Naoko, Sadakina kćer
*Kiyoshi Nonomura ... Rikizo, Takashijev brat
*Yoshi Kato ... Sojiro, Sadakin otac
*Yasushi Nagata ... Heizaemon, Heibeijev otac
*Torahiko Hamada ... G. Koshinuma
*Masakazu Tamura ... Eiichi, Sadakin sin
*Masaya Totsuka ... Morito, Sadakin sin
*Eijirō Tōno ... Policajac

## Vanjske veze
*
Legs Diamond

**Jack ''Legs'' Diamond** (10. jul 1897 - 18. decembar 1931) bio je američki profesionalni kriminalac koji se obogatio i postao poznat zahvaljujući krijumčarenju alkohola za vrijeme Prohibicije. Rođen u siromašnoj porodici irskih imigranata, kao adolescent se u New Yorku priključio uličnoj bandi Hudson Ducksters, a za vrijeme Prvog svjetskog rata nakratko služio, a potom dezertirao iz američke vojske. Po izlasku iz zatvora je 1919. godine postao tjelohranitelj, a potom i bliski suradnik kockara i gangsterskog bosa Ala Rothsteina. Pažnju javnosti je izazivao luksuznim životnim stilom, ali i time što je od 1927. bio metom nekoliko neuspjelih atentata. Pred kraj života je došao u sukob sa bandom Dutcha Schultza. Ubijen je u hotelskoj sobi u Albanyju, a počinitelji nikada nisu bili pronađeni; prema svjedočanstvima iz 1974. godine iza ubistva su stajali lokalni demokratski političari koji nisu htjeli da Diamond u njihovom gradu počne naplaćivati "zaštitu" lokalnim poslovnim ljudima.

Legs Diamond je godine 1960. postao predmetom biografskog filma *[[The Rise and Fall of Legs Diamond]]* gdje je njegov lik tumačio Ray Danton.  

## Vanjske veze
* Gangster City Profiles: Jack "Legs" Diamond 
* Downey, Patrick. Review on Legs Diamond: Gangster *Berfrois*, March 30, 2012 
*
Stari grad (Graz)

**Historijsko središte [[Graz]]a** (njem.: *Innere Stadt (Graz)*) je upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi 1999. godine kao primjer skladnog suživota tipičnih građevina iz različitih povijesnih razdoblja i umjetničkih stilova. Kako je smješten na sjecištu različitih utjecaja, kao što su srednjoeuropski, talijanski i balkanskih zemalja, Graz ih je apsorbirao u jedinstvenu gradsku panoramu. Danas u starom gradu ima preko 1000 građevina različitih stilova, od gotičkih do modernih. 

Najvažnije su:
* *Rathaus* (Gradska vijećnica).
* *Schloßberg* (Dvorac na stijeni), brdo koje visinom od 475 m dominira starim gradom, a na čijem vrhu su ostaci srušenog dvorca s kojeg se pruža pogled na Graz.
* *Uhrturm* sat-kula, simbol graza na vrhu Schloßberga.
* *Schloßbergbahn* je funkcionalna uspinjača na Schloßberg.
* *Landhaus* (Parlament) je palača u lombardskom stilu gdje zasjeda federalni parlament pokrajine Štajerske. Ona je najvažniji primjer renesansne arhitekture u Austriji, a izgradio ju je talijanski arhitekt Domenico dell'Allio od 1557. do 1565. godine.
* Oružarnica *Landeszeughaus* je danas najveći muzej oružja na svijetu s preko 32.000 komada oružja i oklopa.
* *Dom* je ranogotička katedrala koja je nekada imala freske na fasadi od kojih su ostale samo rijetke, kao što je *Landplagenbild* ("Slika pošasti") iz 1485. godine koju je najvjerojatnije naslikao Thomas von Villach. Tri počasti koje je naslikao su: najezda skakavaca, kuga i invazija Turaka, koje su pogodile grad 1480. godine. Na njoj je najstariji prikaz grada Graza.
* Mauzolej cara Ferdinanda II. se nalazi uz katedralu i najvažnija je građevina iz manerizma u Austriji. U njoj se nalazi grobnica Ferdinanda II. i njegove žene, ali i Crkva sv. Katarine Aleksandrijske.
* *Burg* je dvorski kompleks s dvostrukim gotičkim stubištem, koji je od 1438. do 1453. dao izgraditi Friedrich III, car Svetog Rimskog Carstva, jer je maleni dvorac na Schloßbergu bio premalen i neudoban. Burg je ostao rezidencijom austrijskog dvora sve do 1619. godine, a danas je rezidencija štajerske vlade.
* *Gemaltes Haus* ("Oslikana kuća") u ulici Herrengasse 3. je potpuno oslikana freskama iz 1742. godine (Johann Mayer).
* *[[Kunsthaus Graz]]* ("Kuća umjetnosti") je muzej moderne umjetnosti koji su dizajnirali  Peter Cook i Colin Fournier, a nalazi se pored rijeke Mur. 
* *[[Murinsel]]* ("Otok na Muru") je vještački otok od čelika s kafeom, otvorenim kazalištem i igralištem, koji je dizajnirao američki arhitekt Vito Acconci.
* Te mnogi krovovi, dvorišta i vrtovi, kao što je ranorenesansno dvorište bivše kuće teutonskih vitezova u ulici *Sporgasse 22.*
* Dvorac Eggenberg je barokna palača na zapadnoj ivici grada u kojoj se nalaze državničke prostorije i muzej. God. 2010. je dopisan zaštićenim spomenicima grada Graza na UNESCO-v popis svjetske baštine.


Datoteka:Armory Graz.jpg|Oružarnica *Landeszeughaus*
Datoteka:DSCF0136 Dom - Mausoleum II.jpg|Mauzolej Ferdinanda II. s crkvom sv. Katarine
Datoteka:Kunsthaus-Graz-Nacht-Medienfassade.jpg|*[[Kunsthaus u Grazu]]* noću
Datoteka:Murinsel-Graz-Nacht.jpg|Murinsel noću


## Vanjske veze
* Službena stranica grada Graza
Schemenlaufen

**Schemenlaufen** (njemački za „pokrenute prikaze”) je karnevalska procesija koja se svake četiri godine održava u Imstu (Austrija) tijekom pokladne nedjelje (*fasnacht*, tj. mesopust) prije Čiste srijede kojom započinje korizma.

Sastoji se od procesije maskiranih plesača u parovima od kojih jedan nosi rotirajuća zvona (*Roller*), a drugi velika zvona teška do 35&nbsp;kg (*Scheller*). Zajedno oni izvode poseban ples skokova i izvijenja pri čemu zvona tvore mješavinu visokih i dubokih tonova. Ukupno učestvuje 45 ovakvih parova, u pratnji brojnih drugih maski koji lagano imitiraju njihov ples (*Laggeroller i Laggescheller*). Od njih se ističu brojne maske koje laganim udaranjem ili prskanjem vodom stvaraju prostor za procesiju među publikom (*Spritzer*), te djevojka koja u publiku baca mirisni puder (*Kübelemaje*). Tu su također i dimnjačari (*Kaminer*) koji zadivljuju publiku odvažnim penjanjem na kuće uz pomoć višedijelnih ljestava, te bijeli i smeđi medvjedi (*Bärenbande*) koji pokazuju svoju snagu ili vještice koje vrište na publiku u pratnji benda koji svira disonantne melodije.

Imsterski festival traje od ranog jutra do oko 18 sati, a učestvuju samo muškarci koji, prema običaju utjelovljuju i muške i ženske osobine, dok su njihove žene, kćerke i djevojke zadužene za kostime. Schemenlaufen ujedinjuje sve stanovnike grada u zajedničkom cilju, organiziranju karnevala u duhu dugotrajne tradicije. Svi stanovnici Imsta, a osobito žene, se obrazuju u tehnikama pravljenja kostima za *schemenlaufen*, dok lokalni kovači kuju zvona. Tradicionalno umijeće rezbarenja drvenih maski se prenosi unutar obitelji, s koljena na koljeno, ili putem posebnih tečaja.

Ovi pokladni običaji su se očuvali iako ih je u nekoliko navrata zabranila katolička Crkva. God. 2012., Imsterski Schemenlaufen upisan je na popis nematerijalne svjetske baštine.

## Reference

* *Feste im Alpenraum*, Migros-Genossenschafts-Bund (Hrsg.), Zürich 1997., str. 77. 

## Vanjske veze
* Popis nematerijalne kulturne baštine u Austriji  
* www.fasnacht.at
Plácido

***Plácido*** je španska crno-bijela filmska komedija snimljena 1961. godine u režiji Luisa Garcije Berlange. Radnja je smještena u gradić čija uprava Božić odluči proslaviti tako da se na uličnu procesiju pozovu poznati glumci, a najbogatiji građani na večeru pozovu lokalne beskućnike i siromahe. Protagonist, čiji lik tumači Cassen, je jedan od građana čija je jedina imovina automobil, a porodica prisiljena živjeti u javnom zahodu. Berlanga je inspiraciju za radnju pronašao u kampanjama koje je ohrabrivao tadašnji frankistički režim, nastojeći stvoriti privid solidarnosti među različitim društvenim klasama. Iako je imao određenih problema sa cenzurom, *Plácido* je postigao uspjeh i kod publike i kod kritike. Danas se smatra jednim od najboljih Berlanginih filmova.

## Uloge
* Cassen - Plácido Alonso (kao Casto Sendra 'Cassen')
* José Luis López Vázquez - Gabino Quintanilla
* Elvira Quintillá - Emilia
* Manuel Alexandre - Julián Alonso
* Mario Bustos - (kao Mario de Bustos)
* María Francés
* Mari Carmen Yepes - Martita (kao Carmen Yepes)
* Jesús Puche - Don Arturo
* Roberto Llamas
* Amelia de la Torre - Doña Encarna de Galán
* Juan G. Medina
* José María Caffarel - Zapater
* Xan das Bolas - Rivas
* Laura Granados - Erika
* Juan Manuel Simón

## Vanjske veze
*
Radoslav Akerman

**Radoslav Efraim Akerman** (1. 8. 1907, Bjelovar - 3. 5. 1987, Zadar), jugoslavenski ginekolog i učesnik Narodnooslobodilačke borbe.

## Biografija
Prim. dr. Radoslav Akerman je rođen 1. 8. 1907 u bjelovarskoj židovskoj porodici. Gimnaziju je pohađao u Sušaku, a Medicinski fakultet Sveučilišta u Zagrebu je završio 1931 godine. Od 1932 do 1936 specijalizirao je ginekologiju i porodništvo u Pragu. Privatnu praksu je obavljao u Zagrebu do 1941 godine tj. uspostave Nezavisne Države Hrvatske (NDH). Narodnooslobodilačkoj borbi (NOB) se priključio u septembru 1943 godine. U NOB-u je dr. Akerman bio liječnik bolnice Papučko-krndijskog partizanskog odreda, a zatim upravnik bolnice Vojnog područja Slavonska Požega. Nakon Drugog svjetskog rata postao je primarijus i šef ginekološko-porođajnog odjela Opće bolnice u Zadru, koji je vodio do umirovljenja 1972 godine. Od 1948 do 1972 bio je ravnatelj Škole za medicinske sestre primaljskog smjera u Zadru. Uz pedagoški rad-u Primaljskoj školi, bavio se problemom ublaživanja boli u ginekologiji i porodništvu, psihosomatskim poremećajima u ginekologiji, vaginalnim flourom i problematikom dilatacije cervikalnog kanala. Dr. Akerman je od 1952 do 1955 bio predsjednik zadarske podružnice Zbora liječnika SR Hrvatske. Za života je dobio nekoliko odlikovanja te Nagradu grada Zadra. Bio je oženjen za Branku Rahelu Akerman. Dr. Radoslav Akerman je umro 3. 5. 1987 godine, i sahranjen je na židovskom dijelu zagrebačkog groblja Mirogoj.

## Reference

## Literatura

*
Univerzitet u Liberiji

**Univerzitet u Liberiji** () je javna institucija visokog obrazovanja sa sjedištem u glavnom gradu Liberije Monroviji i odjeljenjima u ostatku zemlje. Instituciju je utemeljila nacionalna vlada 1851. godine, a s radom je započela 1863. pod nazivom *Liberijski koledž*. Status univerziteta institucija je stekla 1951. godine. Institucija je jedno od najstarijih središta visokog obrazovanja u široj regiji zapadne Afrike, ali su građanski ratovi koji su u zemlji harali u posljednje tri decenije dovodile do povremenih prekida u radu i narušavanju uslova rada.

## Izvori
Sergej Korsakov

**Sergej Sergejevič Korsakov** (ruski: **Серге́й Серге́евич Ко́рсаков**; Gus-Hrustaljnjij, 22. siječnja 1854. – Moskva, 1. svibnja 1900.) je bio ruski neuropsihijatar i jedan od najznačajnijih ruskih liječnika u historiji.

Rođen je 1854. godine u mjestu Gus-Hrustaljnjij, a studirao je medicinu na Moskovskom državnom univerzitetu. Diplomirao je 1875. godine te se ubrzo nakon zaposlio kao liječnik u psihijatrijskoj bolnici "Preobraženskij". Od 1876. do 1879., Korsakov je stekao postdiplomsko kliničko iskustvo kod Alekseja Koževnikova. Godine 1887. doktorirao je s disertacijom o alkoholnoj paralizi.

Godine 1892., Korsakov je postao izvanredni profesor pri novootvorenoj sveučilišnoj psihijatrijskoj klinici. U tom je periodu posjetio Beč, gdje mu je mentor bio ugledni neuropatolog Theodor Meynert. Korsakov je bio nesumnjivo jedan od prvih velikih neuropsihijatara u XIX. vijeku. Objavio je brojne znanstvene radove iz područja neuropatologije, psihijatrije i forenzike, a napisao je i izvrstan udžbenik iz psihijatrije. Izuzev rada na problemu alkoholne psihoze, uveo je i koncept paranoje u suvremenu psihijatriju. Posebno se ističe njegov rad na proučavanju utjecaja alkohola na živčani sustav te ukazivanje na nekoliko različitih slučajeva alkoholnih polineuropatija s distinktnim psihičkim simptomima. Radeći na tom problemu, Korsakov je otkrio dotad nepoznatu bolest koja će u njegovu čast biti nazvana Korsakovljev sindrom. Uz ovo, Korsakov je bio i izrazito sposoban organizator te je glavni zaslužni za osnivanje Moskovskog društva neuropatologa i psihijatara. U njegovu čast nazvan je i *Korsakovljev zbornik za neuropatologiju i psihijatriju*.

Godine 1899. postaje redovni profesor neurologije i psihijatrije, što je pozicija koju drži do svoje prerane smrti. Umro je od otkazivanja srca, 1. svibnja 1900. godine u Moskvi, u dobi od 46 godina.
Univerzitet u Ruandi

**Univerzitet u Ruandi** (kinyarwanda: *Kaminuza y’u Rwanda*, , ) je institucija visokog obrazovanja sa sjedištem u Kigaliju, glavnom gradu centralno-afričke države Ruande. Univerzitet je nastao 2013. godine spajanjem više institucija, među kojima je najveća bio i kao osnova poslužio *Nacionalni univerzitet Ruande*.

## Izvori
Masakr u Padhvab-e Šani

**Masakr u Padhvab-e Šani** bio je ratni zločin koji su počinili pripadnici sovjetske vojske i pripadnika afganistanske komunističke partije kada su 13.9. 1982. izvršili masakr nad 105 osoba u selu Padhvab-e Šani, u Logarskoj pokrajini u Afganistanu, tijekom sovjetske invazije Afganistana. Izuzev strijeljanja tijekom racije, najveći zločin odigrao se kada su se djeca i stariji sakrili u podzemnom kanalu, korištenom za navodnjavanje, a da bi ih istjerali, sovjetske snage su ih ugušile i spalile žive bacivši neku bijelu tekućinu i prah na njih.

## Izvori

## Literatura
*
*
Masakr u Kulčabatu, Bala-Karzu i Muškiziju

**Masakr u Kulčabatu, Bala-Karzu i Muškiziju** bio je ratni zločin koji su počinili pripadnici sovjetske vojske i pripadnika afganistanske komunističke partije kada su 12. 10. 1983. izvršili masakr nad 360 osoba u selima Kulčabat, Bala-Karz i Muškizi, u Kandaharskoj pokrajini u Afganistanu, tijekom sovjetske invazije Afganistana. Ljudi su okupljeni u centru sela i potom smaknuti strijeljanjem, a među njima je bilo i 20 djevojčica i 20 staraca.

## Izvori

## Literatura
*
Masakr u Daš-e Bolohanu i Daš-e Asuhanu

**Masakr u Daš-e Bolohanu i Daš-e Asuhanu** bio je ratni zločin koji su počinili pripadnici sovjetske vojske i pripadnika afganistanske komunističke partije kada su marta 1984. izvršili masakr nad nekoliko stotina osoba u selima Daš-e Bolohanu i Daš-e Asuhanu u Afganistanu, tijekom sovjetske invazije Afganistana.

## Izvori

## Literatura
*
Bombardiranje izbjegličke kolone u Ghagheranu

**Bombardiranje izbjegličke kolone u Ghagheranu** bio je ratni zločin koji su počinili pripadnici sovjetske vojske kada su oktobra 1984. izvršili bombardiranje 300 porodica u selu Ghagheharan, Provincija Gor, u Afganistanu, tijekom sovjetske invazije Afganistana. 300 porodica je u koloni bježalo u Pakistan, kada su ih napali i bomabrdirali sovjetski borbeni zrakoplovi i helikopteri. Broj ubijenih i ranjenih je nepoznat.
## Izvori

## Literatura
*
Heinrich Geissler

**Heinrich Geissler** ili punim imenom **Johann Heinrich Wilhelm Geißler** (Neuhaus am Rennweg, 26. maja 1814. – 24. januara 1879.), njemački fizičar i vješti puhač stakla, najpoznatiji po otkriću Geisslerovih cijevi.

## Geisslerova cijev

**Geisslerova cijev** je staklena cijev s utaljenim elektrodama, u kojima se pod sniženim tlakom nalazi neki plin (na primjer neon ili helij) ili smjesa plinova. Nazvane su prema njemačkom staklopuhaču Heinrichu Geissleru, koji ih je izrađivao po narudžbi njemačkoga fizičara Juliusa Plückera (zato su se katkad nazivale i **Plückerovim cijevima**). Pri visokom naponu nastaje između elektroda u cijevi električno izbijanje, a zbog ionizacije plina nastaju i svjetlosne pojave. Cijevi namijenjene istraživanju svjetlosnoga spektra u sredini su stanjene u kapilaru. Od Geisslerovih cijevi razvile su se svijetleće cijevi, koje služe za rasvjetu i danas se, oblikovane u slova, znakove ili likove, vrlo mnogo upotrebljavaju za izradbu svijetlećih natpisa, reklama i slično. Boja svjetlosti ovisi o vrsti i tlaku plina u cijevi te o vrsti i boji stakla, a postiže se i dodatkom para nekih metala, pa tako cijevi punjene neonom svijetle crveno, one punjene argonom i živinim parama plavo, a natrijevim parama žuto itd. 

## Izvori
Es or s

***es or s*** je mini-album japanskog rock benda Ling Tosite Sigure, objavljen 2. rujna 2015. godine u izdanju Sonyja. Radi se o bendovom prvom mini-albumu, objavljenom nakoliko mjeseci nakon njihova prvog kompilacijskog albuma, *[[Best of Tornado]]*. Mini-album je najavljen tokom srpnja 2015. godine, a uz najavu albuma je najavljena i popratna jednomjesečna turneja *S.O.S. Tour 2015*. Album je produciran u periodu od dva tjedna tokom bendova boravka u Berlinu, a snimljen je u prostorijama bivše izdavačke kuće Hansa Records, s kojom su radili i David Bowie te U2.

*es or s* će imati dva izdanja - *Regular*, koje će sadržavati pet novih pjesama te *Limited*, koje će uz nove pjesme sadržavati i 7" analogno izdanje s pjesmama "SOSOS" i "Mirror Frustration", bilješke benda, fotodnevnik kojeg je izradio TK te intervju s bendom.

## Popis pjesama
Burhan Haldun

**Burhan Haldun** (mongolski: Бурхан Халдун) je sveta planina u sjeveroistočnom mongolskom gorju Khentii gdje srednjoazijska stepa susreće crnogorične šume sibirskih tajgi. Ova planina se povezuje s obožavanjem svetih planina, rijeka i ovoo-a (šamanski kameni oltari) u čijim se obredima oblikovala mješavina drevnih šamanskih i budističkih običaja. Ona je najpoznatija kao mjesto rođenja Džingis kana (ali i potvrđeno mjesto rođenja njegova velikog zapovjednika Subudaja) i navodno mjesto njegove skrivene grobnice. Što govori o kanovoj želji da ustanovi obožavanje planina kao važan oblik ujedinjenja mongolskih naroda. Zbog toga su „Velika Burhan Haldun planina i njezin sveti okolni krajolik” upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji 2015. godine.

Planina je dio 12.270&nbsp;km² velikog Khan Khentii zaštićenog područja, osnovanog 1992. god. Tu su stočarstvo i turizam strogo kontrolirani, a lov i rudarstvo zabranjeni kako bi se zaštitila divljina.

## Izvori

## Vanjske veze
* Doncroner.com   Preuzeto 30. maja 2015.
Kirgiški nacionalni univerzitet

**Kirgiški nacionalni univerzitet Jusufa Hasa Hadžiba** (, ) je javni i nacionalni univerzitet u Biškeku, glavnom gradu Kirgistana. U svom punom nazivu univerzitet nosi ime Jusufa Hasa Hadžiba, turkijskog pisca iz 11. vijeka rodom iz grada Balasaghun, tadašnje prijestolnice Karahanidskog Kanata u današnjem Kirgistanu. Univerzitet je najstarija institucija visokog obrazovanja u zemlji i 2010. ga je pohađalo oko 20.000 studenata.

## Historija
Institut za visoko obrazovanje u Biškeku je osnovan 25. oktobra 1925. godine. Institut je osnovan u namjeri da se odgovori na nedostatak nastavnog osoblja u sovjetskom Kirgistanu dok je obrazovanje na institutu trajalo 7 godina. Godine 1928. institut je prerastao u Visoku učiteljsku školu, a 1929. zapčela je izgradnja nove zgrade visoke škole. Iste su godine kao predavači i stručnaci pozvani kvalificirani kadrovi iz drugih republika SSSR-a koji su sa sobom donijeli i dio potrebne nastavne opreme. Dana 13. januara 1932. Savjet Narodnog komesarijata SSSR-a je donio odluku kojom je visoka škola postala Kirgiški državni pedagoški institut i ponijela ime Frunze po boljševičkom rukovodiocu Mihailu Frunzi. Dana 21. maja 1951. Savjet Narodnog komesarijata SSSR-a transformisao je institut u univerzitet, a povodom 50. godišnjice SSSR-a institucija je 11. decembra 1972. preimenovana u Kirgiški državni univerzitet. Od 2002. institucija nosi današnji naziv.

## Izvori

## Vanjske veze
* www.knu.kg
RoboCup 2015.

**RoboCup 2015** je 19. svjetsko prvenstvo u robotici, održano od 17. do 23. 7. 2015. u kineskom gradu Hefeiju. Natjecanja su se odvijala u deset različitih disciplina i na njima su sudjelovali timovi iz ukupno 47 država svijeta. Prema osvojenim najboljim mjestima, najuspješnije države redom su Iran, SAD, Kina, Japan i Australija.

## Natjecanja

### Mali roboti (''Small Size'')
;Konačni poredak
: **1. [[CMDragons]]** (CMU, SAD )
: **2. [[MRL (robot)|MRL]]** (QIAU, Iran )
: **3. [[ZJUNlict]]** (ZJU, Kina )

### Srednji roboti (''Middle Size'')
;Konačni poredak
: **1. [[Water (robot)|Water]]** (BISTU, Kina )
: **2. [[Tech United Eindhoven]]** (TUE, Nizozemska )
: **3. [[ARES (robot)|ARES]]** (BJUT, Kina )

### Standardna platforma
;Konačni poredak
: **1. [[rUNSWift]]** (UNSW, Australija )
: **2. [[B-Human]]** (DFKI, Njemačka )
: **3. [[Nao-Team HTWK]]** (HTWK, Njemačka )

### Mali humanoidi (''Kid Size'')
;Konačni poredak
: **1. [[CIT Brains]]** (CIT, Japan )
: **2. [[ZJUDancer]]** (ZJU, Kina )
: **3. [[Rhoban Football Club]]** (UB1, Francuska )

### Srednji humanoidi (''Teen Size'')
;Konačni poredak
: **1. [[Parand (robot)|Parand]]** (PIAU, Iran )
: **2. [[HuroEvolution]]** (NTUST, Tajvan )
: **3. [[AUT-UofM]]** (AUT i UofM, Iran i Kanada )

### Veliki humanoidi (''Adult Size'')
;Konačni poredak
: **1. [[Team THORwIn]]** (UPenn, SAD )
: **2. [[Baset (robot)|Baset]]** (BPT, Iran )
: **3. [[HuroEvolution]]** (NTUST, Tajvan )

### 2D simulacija
;Konačni poredak
: **1. [[WrightEagle]]** (USTC, Kina )
: **2. [[HELIOS (simulator)|HELIOS]]** (FU, Japan )
: **3. [[Gliders (simulator)|Gliders]]** (CSIRO ICT/AS, Australija )

### 3D simulacija
;Konačni poredak
: **1. [[UT Austin Villa]]** (UT, SAD )
: **2. [[FUT-K]]** (FUT, Japan )
: **3. [[FC Portugal]]** (UM, Portugal )

### Spasilački roboti
;Konačni poredak
: **1. [[MRL (robot)|MRL]]** (QIAU, Iran )
: **2. [[iRAP Furious|iRAP Junior]]** (KMUTNB, Tajland )
: **3. [[YRA (robot)|YRA]]** (IAUY, Iran )

### Spasilačka simulacija
;Konačni poredak – spasilački agenti
: **1. [[S.O.S. (robot)|S.O.S.]]** (AUT, Iran )
: **2. [[MRL (robot)|MRL]]** (QIAU, Iran )
: **3. [[SEU-Jolly]]** (SEU, Kina )

Podaci za multiagente (virtualne robote) i infrastrukturu nisu poznati.

## Statistike

### Najuspješniji univerziteti

### Najuspješnije države

## Povezano
* RoboCup

## Reference

## Vanjske veze
*  Službene stranice RoboCup 2015 (arhivirano)
Halk (partija)

**Halk** ("mase" ili "narod" na paštunskom) bila je frakcija komunističke Narodne demokratske partije Afganistana. Njeni vođe bili su afganistanski predsjednici Nur Muhammad Taraki i Hafizullah Amin. Podržavao ju je SSSR a formirana je 1965. Partiju su sačinjavali uglavnom Paštuni iz neelitnih klasa. Ipak, njihov marksizam je bio stran i odbojan afganistanskim plemenima. Halk je bila su suparništvu sa drugom komunističkom partijom, Parčam. Provodila je radikalne reforme nakon Saur revolucije, što je dovelo do pobune među stanovništvom Afganistana. 1978. izbio je građanski rat, a godinu dana kasnije, sovjetska vojna invazija Afganistana.

## Vanjske veze
*Kratki opis Khalqova uspješna puča 1978.
Parčam

**Parčam** (, što znači "zastava") bila je frakcija komunističke Narodne demokratske partije Afganistana. Preuzela je vlast u Afganistanu 1979. te smijenila prethodnog predsjednika, Hafizullaha Amina. Njena ideologija bila je polaganog prelaska u socijalizam u Afganistanu, pošto ta država nije bila industrijalizirana, te prema njima nije mogla preći u revoluciju proletarijata. Parčam je bila su suparništvu sa drugom komunističkom partijom, radikalnim Halkom. Provodila je reforme nakon Saur revolucije, što je dovelo do pobune među stanovništvom Afganistana. 1978. izbio je građanski rat, a godinu dana kasnije, sovjetska vojna invazija Afganistana.

## Vanjske veze
*Kratki opis puča u Afganistanu 1978.
Ivan Krušala

**Ivan Krušala** (Peloponez, druga polovica 17.st. - 1735.),, hrvatski pisac i diplomat iz Crne Gore, iz Perasta.

## Biografija
Rođen je na Peloponezu.

Kao dječak bio zarobljen u bitci s Turcima kod Mistre. Doveden je u Perast gdje ga je posinio pomorski časnik Matija Krušala, rođak zapovjednika grada Krila Zmajevića (s čijim se sinom Matijom Matom poslije viđao u Rusiji po državnim poslovima). U Perastu je bio pokršten, školovan na talijanskim učilištima (po Srećku Vuloviću u Rimu, a po samom Krušali u Padovi), a nakon kratkotrajne svećeničke službe u Perastu (na mjestu opata peraškog naslijedio ga je Antun Zambela), provodi pustolovni život, koji ga odvodi iz Mletaka preko Petrograda sve do Pekinga (uz postaje kao mongolski Daur, Saka u Tunguziji). O svojim dugogodišnjim putovanjima na području Kine spjevao je samo 14 stihova jednog putopisnog soneta.

Dok je boravio u Mlecima, učio je talijanski jezik Savu Vladislavića, "grofa Raguzinskog ili Ilirskog", pustolova, trgovca i diplomata .

O Krušalinom životu i radu u Rusiji pisao Miloš Milošević.
Bio je diplomat četiri godine u Kini u službi ruske carice Katarine II, gdje je djelovao zajedno s grofom Vladislavićem, kojemu je bio tumač i tajnik. Tom je prigodom isposlovan Kjahtinski ugovor, kojim su prvi put u povijesti sporazumno regulirane granice Rusije i Kine, a koje važe i danas. Krušala je 1724. o tome napisao Sonet, koji je sačuvao Frano Visković, a na hrvatski preveo don Gracija Brajković.

Autor je možda najčudnijeg soneta s područja današnje Crne Gore, nepravilnog oblika (17  nesimetričnih dvanaesteraca i trinaesteraca), odnosno glavno djelo mu je Boj Peraški, o bitci od 15. svibnja 1654. kad su Peraštani velikim junaštvom odbili osmanske napadače. Djelo je 335 trinaesteraca rimovanih u parovima i podijeljenih glavnom cezurom na dvije polovine sa osam odnosno pet slogova. Za Krušalin rad može se reći da je u nekoj svsezi sa studentskom književnošću, iz koje je nastala makaronska poezija.

O svojim putovanjima od Petrograda do KIneskog zida napisao je iduće stihove.

Mraznim stazama do Moskve od Ingrije,
pa Vladimir, Murom, te Nisovu, Oku,
na kolima prijeđoh, i Volgu duboku,
gdje Čaremiš pogan jed u srcu krije.

Prijeđoh preko Vjatke k Permu, u ravnicu
rijeke Kame kojoj Sal izvore tvori,
te šumama kročih prema Rifej-gori
po vječnome snijegu kroz užas i tmicu.

Suhih nogu zatim Ob i Tobol prođoh,
i Jenisej, diku cijele Sibirije,
minuh pustu već Barabinsku nizinu.

Niz Imav u Saku u Tunguskoj dođoh,
kroz neplodan Daur, preko Mongolije,
desno od Koreje, stigoh i u Kinu

pred kojom se uzdizaše
drevni zid ko čudo - uzaludna stijena
spram divljih Tatara, ljubitelja plijena.

## Izvori
Šaputanja na jastuku

***Pillow Talk*** () je američka filmska komedija snimljena 1959. godine u režiji Michaela Gordona, poznata kao jedno od najuspješnijih ostvarenja žanra *[[seks komedija|seks komedije]]*.

Protagonisti, koje tumače Rock Hudson i Doris Day, su inženjer-plejboj Brad Allen i dekoraterka Jan Morrow, koji se nikada nisu sreli, ali se ipak poznaju s obzirom da su sticajem okolnosti dijelili telefonsku liniju, pri čemu je Jan razvila duboku antipatiju prema Bradovom životnom stilu. Radnja prikazuje kako se Brad u nju, nakon što ju je slučajno sreo, zaljubi, te je pokuša zavesti stvarajući lažni identitet teksaškog naftnog tajkuna, te izazivajući niz peripetija u kojima će Jan pomagati njen feminizirani najbolji prijatelj (koga tumači Tony Randall).

*Šaputanja na jastuku* su doživjela izuzetan komercijalni uspjeh, postavši jedno od najpopularnijih ostvarenja u karijerama Rocka Hudsona i Doris Day. Zahvaljujući svojoj ulozi i Randall je stekao slavu te nastavio karijeru kao uspješan filmski i televizijski komičar.

Godine 2003. je snimljen film *[[Down with Love]]* koji predstavlja svojevrsni remake/homage originalnom ostvarenju, a u kome se Randall pojavljuje u cameo ulozi.

## Uloge
* Rock Hudson ... Brad Allen
* Doris Day ... Jan Morrow
* Tony Randall ... Jonathan Forbes
* Thelma Ritter ... Alma
* Nick Adams ... Tony Walters
* Julia Meade ... Marie
* Allen Jenkins ... Harry
* Marcel Dalio ... Mr. Pierot
* Lee Patrick ... Mrs. Walters
* Mary McCarty ... Bolničarka Resnick
* Alex Gerry ... Dr. Maxwell
* Hayden Rorke ... Mr. Conrad
* Valerie Allen ... Eileen
* Jacqueline Beer ... Yvette
* Arlen Stuart ... Tilda
* Perry Blackwell ... Barska pjevačica
* Muriel Landers ... Moose Taggett
* William Schallert ... Recepcionar

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* 
* Production notes and theories about "Pillow Talk"
* Article on "Pillow Talk" - Bright Lights Film Journal
* Article on "Pillow Talk"  - DorisDay.Net
* Pillow Talk Movie Premiere  - RockHudsonBlog.com
Piel de verano

***Piel de verano*** () je argentinski crno-bijeli igrani film snimljen 1961. godine u režiji Leopolda Torrea Nilssona. Po žanru je drama, a temelji se na priči Beatriz Guido. Protagonistica, koju tumači Graciela Borges je gimnazijalka iz urugvajskog ljetovališta Punta del Este koja je zanemarila školu i potpuno se posvetila boravku na plaži i zabavama. Radnja prikazuje kako je baka angažira da glumi da je zaljubljena u smrtno bolesnog mladića (čiji lik tumači  Alfredo Alcón) kako bi mu uljepšala posljednje dane života, a zauzvrat bi trebala dobiti putovanje u Pariz i skupu Diorovu odjeću.

## Uloge
*  Alfredo Alcón	 ...	Martín
*  Graciela Borges ...	Marcela
*  Franca Boni ...	Jou-Jou
*  Pedro Laxalt	 ...	Alberto
*  Juan Jones ...	Marcos
*  Luciana Possamay ...	Adela
*  Rossana Possamay
*  Rafael Salzano
*  Juan Carlos Carrasco
*  Rosita Miranda
*  Henny Trayles

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* 
* Información sobre '' Piel de verano '' en el sitio del cine nacional
Die Schatten werden länger

**Die Schatten werden länger** () je zapadnonjemačko-švicarski crno-bijeli igrani film snimljen 1961. godine u režiji Ladislaa Vajde. Protagonistica, čiji lik tumači Barbara Rütting, je Christa, učiteljica u popravnom domu koja je u mladosti bila prostitutka te je odlučna u tome da svoje štićenice spriječi da dožive istu sudbinu. Radnja prikazuje kako jedna od njih, buntovna Erika (čiji lik tumači Loni von Friedl) bježi u grad i utočište pronalazi kod Christinog bivšeg makroa Maxa (čiji lik tumači Hansjörg Felmy). *Die Schatten werden länger* je loše prošao kod kritike, koja je autorima priznala dobre namjere, odnosno nastojanje da javnost upozore na društvene probleme, ali im je zamjerala didaktničnost, odnosno jednodimenzionalnost likova i melodramatičnost radnje.

## Vanjske veze
* 
*
Um Thron und Liebe

***Um Thron und Liebe*** () je austrijski biografski film snimljen 1955. godine u režiji Fritza Kortnera. Protagonisti, koje tumače Ewald Balser i Luise Ulrich su austro-ugarski prijestonasljednik Franz Ferdinand i njegova morganatska supruga Sophie von Chontek. Radnja prikazuje njihov život sve do sarajevskog atentata u kome su oboje poginuli. Film se originalno trebao snimati na autentičnim lokacijama u Sarajevu u koprodukciji sa jugoslavenskim filmskim poduzećima Bosna Film i UFUS, ali se od toga odustalo, jer austrijski producenti nisu htjeli prihvatiti jugoslavenski zahtjev da se atentatori prikažu kao heroji. Umjesto toga je film snimljen u okolici Beča, ali je svejedno izazvao kontroverze, najviše zbog toga što se scenarist Robert Thoeren nije složio sa izmjenama scenarija, te je tražio da mu se ime izbriše sa špice.

## Uloge
* Luise Ullrich - Herzogin Sophie Hohenberg
* Ewald Balser - Erzherzog Franz Ferdinand
* Franz Stoss - Oskar Potiorek
* Hans Thimig as Rumerskirch
* Louis Soldan as Merizzi
* Harry Hardt as Bardolff
* Hans Unterkircher as Graf Harrach
* Erik Frey as Pokorny
* Hans Olden as Durchlaucht
* Carl Bosse as Müller, Polizeibeamter
* Karl Skraup as Radic, Polizeibeamter
* Wolfried Lier - Danilo Ilic
* Hubert Hilten - Gavrilo Princip
* Michael Lenz - Trifko Grabez
* Klaus Kinski - Nedeljko Cabrinovic
* Josef Meinrad as 1. Chauffeur
* Hugo Gottschlich as 2. Chauffeur
* Erika Remberg as Nadja

## Literatura
* Fritsche, Maria. *Homemade Men In Postwar Austrian Cinema: Nationhood, Genre and Masculinity*. Berghahn Books, 2013.

## Vanjske veze
*
Brežnjevljeva doktrina

**Brežnjevljeva doktrina** je bila sovjetska politička doktrina, koju je predstavio Leonid Brežnjev u govoru na Petom kongresu Poljske ujedinjene radničke partije, dana 13. studenog 1968. Glasila je:

* *Kada snage koje su neprijatelji socijalizma pokušaju preokrenuti razvoj neke socijalističke države u pravcu kapitalizma, to nije samo problem te zemlje, već zajednički problem i briga svih socijalističkih zemalja.*

Ono što se podrazumijevalo u ovoj doktrini je da rukovodstvo Sovjetskog Saveza zadržava za sebe pravo definirati "socijalizam" i "kapitalizam". U praksi to je značilo da nijednoj državi nije dozvoljeno napustiti Varšavski pakt ili ugroziti monopol komunističke partije te zemlje na vlasti. Doktrina je poslužila opravdanju invazije na Čehoslovačku koja je okončala Praško proljeće 1968. i sovjetsku invaziju na Afganistan 1979. Tom je prilikom i uveden termin *ograničeni suverenitet*. Brežnjevljevu je zamijenila duhovno nazvana Sinatrina doktrina, 1988.

## Vanjske veze
*Nova Brežnjevljeva doktrina R. Judson Mitchell
*Preko Brežnjevljeve doktrine: nova era u sovjetsko-istočnoeuropskim odnosima? Mark Kramer
Tepih bombardiranje

**Tepih bombardiranje** označava bombardiranje većih područja s različitim sredstvima za bombardiranje, pri čime nije cilj uništiti pojedine objekte, nego čitavo područje (bilo vojno ili civilno).

Na živote civila se prilikom masovnog bombardiranja ne uzima obzir. Ponekad su civili čak eksplicitno cilj napada. Očekuje se primjerice uništavanje ratne industrije, neprijateljskih položaja i / ili oslabiti lojalnost stanovništva neprijateljske države.

Prvo tepih bombardiranje u povijesti je bio napad njemačke Legije Condor u baskijskom gradu Guernici tjekom Španjolskog građanskog rata 1937.

## Povezano
*Bombardiranje Dresdena

## Vanjske veze
*Opis "tepih bombardiranja"  na crimes of war
Babrak Karmal

**Babrak Karmal** (ببرک  کارمل, rođen **Sultan Hussein**; 6. I 1929. – 1. ili 3. XII 1996) bio je avganistanski političar i komunista, sekretar vladajuće Narodne demokratske partije Avganistana (1979—1986) predsednik (1979—1986) i premijer Avganistana (1979—1981).

## Biografija
Rođen je 1929. u blizini Kabula u porodici generala avganistanske armije. Karmalovi preci po očevoj liniji su poreklom iz indijskog Kašmira, iz kojeg su se odselili u vreme kada je Kašmir bio deo kraljestva Durani. Majka mu je bila Puštunka iz plemena Gilzaj. Isprva je njegovo ime bilo Sultan Husein, koje je on zatim promenio u tipično avgansko ime.

Za vreme studija na Univerzitetu u Kabulu usvojio je ideje komunizma. Godine 1965, pridružio se Narodnoj demokratskoj partiji Avganistana. Bio je vođa partijske frakcije Parčam. Od 1965. do 1973. bio je poslanik u avganistanskom parlamentu.

Nakon Saur revolucije 1978. godine, postao je zamenik predsednika Revolucionarnog veća. Nakon što je unutar NDPA ojačala frakcija Halk, Karmal je u leto 1978. smenjen sa ove funkcije i postavljen za ambasadora Avganistana u Čehoslovačkoj. Nakon neuspešnog pokušaja parčamovaca da izvrše puč u jesen 1978, Karmal je bio optužen za organizovanje zavere protiv vlade u Kabulu i smenjen sa funkcije ambasadora. Nije se vratio u zemlju, pa je ostao u egzilu.

### Vođa Avganistana
Nakon ulaska sovjetskih snaga u Avganistan decembra 1979. i smrti dotadašnjeg vođe Hafizule Amina, postao je glavni sekretar NDPA, predsednik Revolucionarnog veća i predsednik Veća ministara. S funkcije premijera sišao je 1981. godine.

Pošto nije uspeo da poboljša stanje u državi tokom sovjetske intervencije, bio je 4. maja 1986. odlukom 18. sednice NDPA oslobođen funkcije glavnog sekretara partije zbog „zdravstvenih razloga“, ali je i dalje ostao član Politbiroa. U potpunosti je uklonjen s vlasti pod uticajem promena u Sovjetskom Savezu nakon dolaska Mihaila Gorbačova. Krajem 1986. godine, smenjen je sa funkcije predsednika Revolucionarnog veća.

### Kasniji život
Nakon odlaska s vlasti bio je prisiljen na odlazak u izgnanstvo, a živeo je u dači u blizini Moskve. Njegov naslednik, Mohamad Nadžibula, iz nepoznatih ga je razloga pozvao natrag u Avganistan kako bi ojačao legitimitet svoje vlade. Nakon pada Nadžibuline vlade i pobede mudžahedina u građanskom ratu 1992. godine, Karmal je ponovno otišao u Moskvu.

U kasnijim godinama, zdravstveno stanje mu se pogoršalo. Imao je bolest bubrega. Umro je 3. decembra 1996. godine u Centralnoj klinici u Moskvi.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Biography of President Babrak Karmal

## Reference

## Vanjske veze
* Biografija Babraka Karmala
Ahmad-šah Masud

**Ahmad-šah Masud** (2. IX 19539. IX 2001) bio je afganistanski političar i vojni zapovjednik, koji je stekao slavu tijekom sovjetske okupacije Afganistana između 1979. i 1989., kao i sljedećih godina kada je nemirno razdoblje nastavljeno građanskim ratom. Etnički Tadžik i sunitski musliman, studirao je na politehničkom unvierzitetu u Afganistanu gdje je postao uvjereni  antikomunist nakon što je pao pod utjecaj Burhanuddina Rabbanija. Ipak, religija nije igrala veliku ulogu u njegovom kasnijem životu. Nakon što je SSSR izvršio invaziju njegove domovine, priključio se mudžahedinima u borbi za slobodu zemlje i dobio nadimak "Lav Pandžira" među sljedbenicima. U tom razdoblju, zaustavljao je pandžširske ofenzive i uživao u pomoći u naoružanju i snabdijevanju od američke administracije u operaciji Ciklon.

1992., postao je ministar obrane. Njegova vojska borila se da obrani glavni grad Kabul protiv raznih pobunjenika i Talibana, koji su započeli opsadu grada januara 1995., što je uzrokovala razne smrti civila. Usponom Talibana, Masud se protivio njihovom radikalnom islamskom fundamentalizmu te pobjegao u Tadžikistan. Postao je tako silom prilika i vođa Sjevernog saveza koji se borio protiv Talibana. Ubijen je u samoubilačkom napadu 9.9. 2001., vjerojatno organiziranom od Al-Kaide. Afganistanski predsjednik Hamid Karzai ga je posthumno odlikovao "narodnim herojem" nakon što su Talibani svrgnuti sa vlasti. Masudov dan smrti se u Afganistanu slavi kao državni praznik te je poznat kao "Masudov dan".

## Reference

## Vanjske veze

* Posljednji intervju Ahmada-šaha Masuna  Piotr Balcerowicz, 2001.
*
*Prisjećamo se Masuda, borca za mir, *[[The New York Times]]*, 2002.
*60 godina azijskog junaka: Ahmad šah Masud  *Time*, 2006.
*Profil: Afganistanski "lav Pandžira" *Radio Slobodna Evropa*, 2006.
*Masud je proglašen narodnim herojem *[[Los Angeles Times]]*, 2010.
Abdul Hak

**Abdul Hak** (rođen kao Humajun Arsala; 23. IV 195826. X 2001) bio je afganistanski vojni zapovjednik mudžahedina sa kojima se borio protiv sovjetske okupacije Afganistana i afganistanskih komunista između 1979. i 1989., kao i sljedećih godina kada je nemirno razdoblje nastavljeno građanskim ratom. Bio je etnički Paštun. Smaknut je od Talibana u oktobru 2001. dok je htio pokrenuti pobunu protiv Talibana u Afganistanu nakon napada 9/11.

## Reference

## Vanjske veze
*Život i smrt Abdula Haka, BBC Four
*Hollywood Hak  Dokumentarni film, Demir Yanev
Charlie Wilson (političar, Teksas)

**Charles Nesbitt "Charlie" Wilson** (1. 6. 1933&nbsp;– 10. 2. 2010) bio je američki pomorski oficir i bivši član kongresa Demokratske partije SAD-a iz 2. teskaškog distrikta.

Wilson je najbolje poznat po tome što je vodio kongres u potporu Operacije Ciklon, tada najveće i najdulje tajne operacije CIA-e tijekom predsjedničkog mandata Jimmyja Cartera i Ronalda Reagana, kojom su davali antioklopno oružje kao što su Stinger i drugo kako bi  mudžahedini mogli braniti svoju domovinu tijekom afgansko-sovjetskog rata. Njegova kampanja "iza zidova" bila je tema knjige *Charlie Wilson's War: The Extraordinary Story of the Largest Covert Operation in History* koju je napisao George Crile III i biografskog filma iz 2007. *[[Charlie Wilson's War]]* u kojem ga je igrao Tom Hanks.

Wilson je uvijek otvoreno priznavao da živi flambojantan život: uživao je u zabavama i ženama, a volio je i popiti, zbog čega je dobio nadimak "Good Time Charlie" ["Charlie za dobra vremena"]. Štoviše, u svojem uredu je zaposlio samo lijepe žene, čime je bio okružen ljepoticama, zbog čega su drugi političari njegove sekretarice šaljivo nazivali "Charliejevim anđelima".

## Izvori

## Vanjske veze

* Charles Wilson Congressional Papers in the East Texas Research Center at Stephen F. Austin State University 
*
Enoch Arden (film, 1911)

***Enoch Arden*** je američki crno-bijeli kratki nijemi film u dva dijela snimljen 1911. godine u režiji D. W. Griffitha. Predstavlja adaptaciju istoimene pjesme britanskog pisca Alfreda Tennysona. Naslovni protagonist, koga tumači Wilfred Lucas, je pomorac koji doživi brodolom i boravi nekoliko godina na pustom otoku. Radnja prikazuje kako se vraća kući kako bi otkrio da mu se supruga udala za najboljeg prijatelja sa kojim živi u sretnom braku.

## Uloge
* Wilfred Lucas ... Enoch Arden
* Linda Arvidson ... Annie Lee
* Francis J. Grandon ... Philip Ray
* George Nichols ... Kapetan
* Edward Dillon
* Joseph Graybill ... Brodolomac
* Grace Henderson
* Florence Lee ... Na plaži
* Jeanie Macpherson ... Na plaži
* Alfred Paget ... Brodolomac
* Blanche Sweet ... Na plaži
* Robert Harron ... Ardenov adolescentski sin
* Florence La Badie ... Arednova adolescentska kćer
* William J. Butler ... U baru
* Guy Hedlund ... Na spasilačkom brodu
* Dell Henderson ... Spasilac
* Henry Lehrman ... Na spasilačkom brodu
* W. C. Robinson ... Spasilac
* Charles West ... U baru (kao Charles H. West)

## Reference

## Vanjske veze
*
*
* ''Enoch Arden Part I'' on YouTube
* ''Enoch Arden Part II'' on YouTube
Enoch Arden (film, 1914)

***Enoch Arden*** je britanski nijemi film snimljen 1914. godine u režiji Percyja Nasha. Predstavlja adaptaciju istoimene pjesme Alfreda Tennysona. Protagonist, koga tumači Gerald Lawrence, je pomorac koji  se nakon godina provedenih kao brodolomac na pustom otoku vraća kući, ali otkrije kako mu se žena, misleći da je mrtav, udala za najboljeg prijatelja.

## Uloge
* Gerald Lawrence - Enoch Arden
* Fay Davis - Annie Lee
* Ben Webster - Philip Ray
* Dame May Whitty - Miriam Lane
* Gregory Scott - Charles
* John Marlborough East - John Lane
* Douglas Payne - Svećenik
* Joan Ritz
* Douglas Cox

## Izvori


## Vanjske veze
*
Hobson's Choice (film, 1920)

***Hobson's Choice*** () je britanska crno-bijela nijema filmska komedija snimljena 1920. godine u režiji Percyja Nasha. Predstavlja prvu ekranizaciju istoimenog komada Harolda Brighousea. Protagonistica, čiji lik tumači Joan Ritz, je kćer tiranskog postolara koja se udaje za njegovog skromnog šegrta te otvara vlastitu postolarsku radnju.

## Vanjske veze
*
How Kitchener Was Betrayed

***How Kitchener Was Betrayed*** () je britanski crno-bijeli nijemi ratni film snimljen u režiji Percyja Nasha i premijerno prikazan 1922. godine. Radnja se događa za vrijeme Prvog svjetskog rata te prikazuje kako je britanski vojskovođa i državnik Lord Kitchener godine 1916. pao kao žrtva njemačkih agenata koji su sabotažom izazvali potonuće HMS Hampshire sa kojim je putovao u carsku Rusiju. Scenario filma se temeljio na špekulacijama te je otvoreno proturječio službenom stavu britanske vlade da je *HMS Hampshire* potonuo nakon sudara sa njemačkom morskom minom. Zbog toga je film nedugo nakon premijere zabranjen ne samo u Britaniji, nego i u savezničkim zemljama kao što su Francuska i SAD. Traumatična iskustva sa cenzurom su britanske sineaste na nekoliko godina odvratile od prikaza stvarnih ličnosti u Prvom svjetskom ratu; taj je tabu prekršen tek sa filmom *[[Dawn (film, 1928)|Dawn]]* 1928. godine.

## Uloge
* Fred Paul - Feldmaršal Kitchener 
* Winifred Evans  -  Elbie Böcker 
* Bertram Burleigh - Poručnik Mack 
* Peggy Hathaway - Mrs. Mack 
* Ian Swinley - Špijun
* Wallace Bosco   
* Frank Goldsmith

## Povezano
**[[Fraulein Doktor (film, 1969)|Fräulein Doktor]]* (1969)

## Literatrua
* Robertson, James Crighton. *The Hidden Cinema: British Film Censorship in Action, 1913-1975*. Routledge, 1993.

## Vanjske veze
*
Nurhachius

***Nurhachius*** je rod istiodaktilidskih pterosaura pterodaktiloida iz donjokredske Formacije Jiufotang (barremij-aptij) u Chaoyangu, Liaoning, Kina.

Wang Xiaolin, Alexander Kellner, Zhou Zhonge i Diogenes de Almeida Campos su 2005. dali naziv tom rodu. Nomenklaturni tip je *Nurhachius ignaciobritoi*. Naziv roda odnosi se na Nurhaćija, prvog kana dinastije Qing, čija je prvobitna osnova snage obuhvatala regiju u kojoj je fosil pronađen. Naziv vrste dat mu je u čast pokojnog brazilskog paleontologa Ignácija Aureliana Machada Brita, pionira u istraživanju pterosaura u svojoj državi.

## Opis

*Nurhachius* je prvi put opisan na osnovu svog holotipa, IVPP V-13288, nepotpune lubanje i skeleta. Lubanja je bila izdužena, dužine od 315 milimetara i procijenjene ukupne dužine od 330 milimetara. Nazoantorbitalni otvor, veliki otvor na lubanji, relativno je dug i zauzima 58% dužine lubanje. Donja vilica duga je 291 milimetar. Lubanja je slična onoj *[[Istiodactylus]]a*, koji je živio otprilike u isto vrijeme na području današnje Engleske, naročito u pogledu zbijenih zuba i dugog otvora. Međutim, razlikuje se od *Istiodactylusa* po nekoliko osobina, uključujući znatno nižu lubanju, drukčiju obraznu kost i neznatnu zakrivljenost prema gornjoj margini donje vilice. Zubi su zakrivljeni prema nazad, imaju tri korijena i krupni su. Ograničeni su na prednji dio čeljusti; u gornjoj vilici nalazi se 28 zuba, a 26 u donjoj, ukupno 54. Većina dijelova postkranijalnog skeleta je poznata, sa izuzetkom nekoliko vratnih pršljenova, rebara, repa i dvije najudaljenije falange prsta krila. Raspon krila procjenjuje se na 2,4 do 2,5 metara.

## Klasifikacija
Opisivači su istakli nekoliko sličnosti sa skupinom Pteranodontoidea i jednu, izvitoperenu deltopektoralnu krestu ramene kosti, jedinstvenu samo za kladus *Istiodactylus* + Anhangueridae. Kladistička analiza koju su proveli Wang i kolege pokazala je da je *Nurhachius* bio pripadnik Istiodactylidae. Njegovu poziciju bliskog srodnika *Istiodactylusa* Lü Jun-chang je podržao u jednoj analizi 2008. godine.

Lü je 2008. također sugerirao da je *Nurhachius* mlađi sinonim za jednog istiodaktilida iz istog ekosistema, *[[Liaoxipterus]]a*. Međutim, analiza Marka Wittona iz 2012. pokazala je da ta dva istiodaktilida nisu bila identična i da se, još važnije, nisu nalazili zajedno na filogenetskom stablu. Witton je također naglasio da se nisu nalazili zajedni ni u Lüovom istraživanju.

## Reference