Nuklearna renesansa

** Nuklearna renesansa** kao pojam se koristi od 2001. kao referenca za mogući preporod industrije nuklearne energije što je potaknuto povećanjem cijena fosilnih goriva kao i novom zabrinutošću s limitima vezanim za emisije stakleničkih plinova. U isto vrijeme sugerirane su brojne barijere vezane za nuklearnu renesansu, kao što su nepovoljna ekonomija u odnosu na druge izvore energije, sporost u rješavanju pitanja klimatskih promjena, industrijska uska grla i manjak kadra u nuklearnom sektoru, te tekuće pitanje o tome što učiniti s radioaktivnim otpadom. Međutim, analiza mjerodavnih studija iz 2011. sugerira da je nuklearna energija najjeftinija niskougljična tehnologija i da ima najviše potencijala da zadovolji zahtjeve međuvladinog panela o klimatskim promjenama. Tu su i problemi sa sve više nuklearnih nesreća, sigurnosti, te nuklearnim oružjem.

Izgradnja nuklearnih reaktora u Finskoj i Francuskoj, koji su trebali voditi ka nuklearnom preporodu, je u zastoju zbog prekoračenog budžeta. U Kini su u izgradnji 27 reaktora, a značajan broj reaktora se gradi i u Južnoj Koreji, Indiji i Rusiji. U narednih 10-15 godina će biti zatvoreno barem 100 starijih i manjih reaktora.

U martu 2011. godine, nuklearna nesreća u japanskoj elektrani Fukoshima i drugim postrojenjima navela je neke stručnjake da se zapitaju o budućnosti nuklearne renesanse. *[[Platts]]* je izvijestio da je kriza u Japanu zbog Fukushime također navela i zemlje koje su vodeće u potrošnji energije da preispitaju sigurnost svojih postojećih reaktora. Kina, Njemačka, Švicarska, Izrael, Malezija, Tajland, Velika Britanija, Italija i Filipini preispituju svoj nuklearni program. Indonezija i Vijetnam i dalje planiraju izgradnju nuklearnih postrojenja. Zemlje poput Australije, Austrije, Danske, Grčke, Irske, Latvije, Lihtenštajna, Luksemburga, Portugala, Malazije, Novog Zelanda i Norveške se protive programu nuklearne energije.

U izvješću UBS-a, koje je dostavljeno 12. 4. 2011. predviđa se da će se oko 30 nuklearnih reaktora širom svijeta vjerojatno zatvoriti, a najvjerojatnije one koje se nalaze na seizmički aktivnim područjima ili blizu međunarodnih granica. Analize pokazuju da će čak i zemlje koje zagovaraju nuklearnu energiju, kao npr. Francuska, biti prisiljene zatvoriti najmanje dva reaktora kako bi pokazali političku angažiranost i povratili prihvaćanje nuklearne energije od strane javnosti. U septembru 2011. njemački Siemens je objavio da će se u potpunosti povući iz nuklearne industrije, kao odgovor na nuklearnu katastrofu u Fukushimi.

Izvješće *World Energy Outlook* iz 2011. koje je objavila Međunarodna agencija za energiju kaže da će svaka sumnja u nuklearnu energiju imati dalekosežne posljedice i da bi veliki odmak od nuklearne energije povećao potražnju za fosilnim gorivima, povećavajući tako zabrinutost za cijenu energije, energetsku sigurnost i suzbijanje klimatskih promjena. Izvješće također kaže da bi posljedice bile najgore za zemlje s ograničenim lokalnim energetskim resursima koje se uvelike oslanjaju na nuklearnu energiju u budućnosti.

## Pregled
Od aprila 2012., ukupno 436 nuklearnih reaktora je bilo u pogonu u 30 zemalja, osam manje od historijskog maksimuma koji je iznosio 444 u 2002. godini. Od 2002., s radom je započelo 28 postrojenja, a zatvoreno ih je 36, uključujući šest postrojenja u Fukushimi u Japanu. Ukupan broj svjetskih reaktora ima nominalan kapacitet od oko 370 GW. Unatoč tome što je 2012. godine u pogonu bilo osam nuklearnih elektrana manje nego 2002. godine, ukupni kapacitet je bio veći 2012. godine za 7 GW. Broj novih nuklearnih reaktora, broj ukupno ugašenih elektrana i ukupno iniciranih projekata izgradnje po izvješću IAEA-e:

## Veze
* Nuklearna energija
* Napuštanje nuklearne energije

## Reference