open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Snake (rijeka)

**Snake** (prevedeno **Zmijska rijeka**) je najveća pritoka rijeke Columbije, na sjeverozapadu Sjedinjenih Američkih Država duga 1 670 km.
## Geografija
*Snake* izvire na obrocima Stjenovitih planina u jugoistočnom kutu Nacionalnog parka Yellowstone u Wyomingu. Nakon tog protiče kroz Jezero Jackson pa se probija krivudavim kanjonima kroz Planine Teton u pravcu juga. Nakon što primi rijeku *Greys* ulazi u Idaho preko akumulacionog jezera Palisades. Nakon vulkanskog gejzira Heise, *Snake* napušta planine i ulazi u svoju široku kotlinu u južnom Idahu, teren po kojem je nekoć tekla lava - tu teče prema zapadu. Na krajnjem zapadu države, prima pritoku Boise, pa naglo skreće na sjever, i tako teče dobrih 348&nbsp;km, formirajući granicu između Idaha i Oregona. A nakon toga i granicu između Idaha i Washingtona sve do grada Lewiston, nakon tog skreće na zapad i teče kroz državu Washington u velikom luku, da se na kraju ulije u Rijeku Columbiju južno od grada Pasco, nakon prijeđenih 1 670 km.

*Snake* sa svojim pritokama ima sliv velik oko 282 000 km², koji se proteže preko američkih saveznih država Wyoming, Utah, Nevada, Idaho, Oregon i Washington. 

*Zmijska rijeka* ima veliki pad, jer se od skoro 3 000 m, spušta na svega 90 m kod svog ušća u Columbiju.

U svom gornjem toku, iznad gradića Heise Hill u Idahu, vode *Zmijske rijeke* i njenih pritoka koriste se za navodnjavanje i pokretanje brojnih hidroelektrana. Rijeka je pregrađena sa nekoliko brana, od kojih su najveće Heise Hill i Palisades iznad kojih su velika akumulaciona jezera. Na pritoci Teuton se 1976. urušila Brana Teton, što je uzrokovalu katastrofalnu poplavu u kotlini rijeke. Glavne pritoke *Zmijske rijeke* ispod gejzira Heise su rijeke; *Henrys Fork* (najveća), *Blackfoot*, *Portneuf*, *Raft* i *Big Wood*. U tom dijelu rijeka ima dva velika vodopada Twin Falls i Shoshone Falls, s padom od 20 i 65 m, koji se nalaze pored grada Twin Falls, nizvodno od brane Milner.

I u srednjem toku, od gradića King Hill do Weisera u Idahu se vode *Zmijske rijeke* koriste za pokretanje hidroelektrana. U ovom dijelu su najveće pritoke; *Payette*, *Owyhee*, *Malheur* i Boise.

Donji tok *Zmijske rijeke* od Weisera do ušća, poznat je po kanjonu Hells dubine 1.6&nbsp;km, jednim od najdubljih u Sjevernoj Americi. Na kraju tog kkanjona u rijeku utiče posljednja velika pritoka Salmon.

Uz *Zmijsku rijeku* nalaze se brojne rekreacione zone i parkovi prirode, najpoznatiji je Hells Canyon.
## Povezano
* Rijeka Columbia
* Lista najdužih rijeka na svijetu
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Snake River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Fraser (rijeka)

**Rijeka Fraser** je najveća rijeka u Britanskoj Kolumbiji na sjeverozapadu Kanade, duga 1 370 km.
## Geografija
*Fraser* izvire iz Jezera Yellowhead u Stjenovitim planinama na granici Britanske Kolumbije i Alberte, odatle teče u smjeru jugozapada, da napravi veliki luk prema jugoistoku i na kraju se ulije u Tihi ocean kod Tjesnaca Georgia pored Vancouvera.

*Fraser* ima sliv velik oko 238 000 km², koji se proteže po Britanskoj Kolumbiji, relativno netaknutom kraju prepunom šuma, od kog preko 70 % leži iznad 900 m nadmorske visine, tako da rijeka ima brojne spektakularne kanjone. 
Prosječni istjek *Frasera* je 3 475 m<sup>3</sup>/s.
## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Fraser River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Braon linija (Sremski front)

**Braon linija** je bila prva, na brzinu utvrđena linija Sremskog fronta, po sistemu međusobno odvojenih uporišta, i nalazila se iza nemačkih prihvatnih položaja na liniji Boljevci - Surčin - Batajnica. Braon linija bila je posednuta delovima divizije Bether: bataljonom Centner, 562. landesšicen bataljonom, 1. policijskim nastavnim bataljonom i delovima 812. bataljona za osiguranje.

12. vojvođanski korpus NOVJ počeo je napad na Braon liniju 25. oktobra 1944. sa 11. krajiškom divizijom na levom, 36. vojvođanskom na desnom, a 16. vojvođanskom divizijom u centru. Napad 16. vojvođanske divizije na glavna uporišta na ovoj liniji na odseku Putinci - Dobrinci počeo je 25. oktobra u 12 časova. Borbena grupa Centner, podržavana dejstvom artiljerije divizije Bether sa Zelene linije, pružila je vrlo snažan otpor. Nakon odbijenog napada Vojvođana, borbena grupa Centner izvršila je protivnapad. Da bi zadržali kontrolu nad situacijom, komandanti i komesari brigada priključili su se streljačkom stroju svojih jedinica.

Napad na Putince obnovljen je istog dana u 18 časova. Nakon oštre borbe, Prvoj vojvođanskoj brigadi uspelo je da prodre u selo i da ga do 3 časa 26. oktobra zauzme. Time je bio otvoren put u pozadinu drugih položaja na Braon liniji, pa su nemački delovi bili prinuđeni da ih napuste, i da se povuku na Zelenu liniju.

Druga vojvođanska brigada u ovim borbama imala je 14 poginulih i 25 ranjenih boraca. Između ostalih, poginuo je u streljačkom stroju i politički komesar 2. vojvođanske brigade Arso Mijović, dok je komandant 2. brigade Sava Sogić ranjen..

## Napomene

## Literatura
* Ljubivoje Pajović, Dušan Uzelac, Milovan Dželebdžić: SREMSKI FRONT 1944-1945, BIGZ, Beograd 1979.
* Milorad Gončin: U ROVOVIMA SREMA, NIRO Eksport-pres, Beograd
* Žarko Atanacković: DRUGA VOJVOÐANSKA NOU BRIGADA, Vojnoizdavački zavod, Beograd 1978.
* Špiro Lagator: ČETVRTA VOJVOÐANSKA BRIGADA, Vojnoizdavački zavod, Beograd 1973.
* IZVOD IZ RATNOG DNEVNIKA KOMANDE GRUPE ARMIJA »F« ZA PERIOD OD 1. JULA DO 31. DECEMBRA 1944. GODINE, Zbornik NOB-a, tom XII, knjiga 4, Prilog I, Vojnoistorijski institut, Beograd 1979. Signatura originala: NAW T311, roll 190, frames 763—1007; roll 191, frames 191—278.
Lenzov zakon

**Lencov zakon** je formulisao ruski fizičar nemačkog porekla, Hajnrih Lenc 1833. godine. Po Lenzovom zakonu, smjer je magnetskog toka inducirane struje uvijek je suprotan izvornomu magnetskom toku.  

## Definicija

: *Elektromotorna sila (EMS) indukovana u električnom kolu uvek ima smer, takav da struja, koju EMS stvara tom kolu, indukuje magnetsko polje koje se suprotstavlja promeni magnetnog fluksa.*

Lencov zakon je prikazan s negacijom u Faradejevom zakonu indukcije:

:\mathcal{E}=-\frac{\partial \Phi_\mathrm{B}}{\partial t},

što označava da indukovana ems (ℰ) i promena u magnetskom tokom (∂Φ*B*) imaju suprotstavljene znake.

## Objašnjenje

Lencov zakon tvrdi da u datom kolu sa indukovanom EMS koja nastaje usled promene magnetnog fluksa, ta indukovana EMS stvara struju koja teče u smeru koji se suprotstavlja **promeni** fluksa. Odnosno, ako opadajući magnetni fluks indukuje EMS, rezultujuća struja će se suprotstavljati daljem opadanju magnetnog fluksa. Takođe, ze EMS indukovanu usled rastućeg magnetnog fluksa, rezultujuća struja će teći u smeru koji se suprotstavlja daljem rastu fluksa.

Važno je primetiti da će indukovana struja uvek teći u smeru koji se suprotstavlja **promeni** magnetnog fluksa, ali se ne suprotstavlja samom magnetnom fluksu.

Lenzov zakon se može izvesti i iz Faradejevog zakona magnetne indukcije, dodavanjem znaka minus sa desne strane jednačine.

## Lencov zakon i zakon održanja energije

Lencov zakon je posledica održanja energije. Ako se magnet kreće ka zatvorenoj konturi, onda, indukovana struja u konturi stvara polje koje deluje silom koja se suprotstavlja kretanju magneta. Kontura uspostavlja magnetsko polje slično magnetskom polju magneta, tako da je, na primer, severni pol magnetskog polja konture usmeren ka severnom polu magneta. A dva jednaka magnetna pola se odbijaju. Tako da se mora primeniti jača sila kako bi magnet mogao i dalje da se približava konturi.

Pretpostavimo suprotno, da se struja indukuje u suprotnom smeru. Tada bi severni pol magneta bio u smeru južnog pola konture, pa bi polje konture ubrzalo magnet ka konturi. Kako magnet ubrzava ka konturi, i struja u konturi bi se pojačavala, stvarajući još jaču silu na magnet i veće ubrzanje. I kinetička energija magneta, i električna energija u konturi bi se povećavale. To znači, da bismo uz malu silu na magnet, mogli da dobijemo velike količine energije, što, jasno, krši zakon o održanju energije. Zato se EMS suprotstavlja promenama koje je indukuju, na primer, promeni magnetnog fluksa.

## Povezano
* Električno polje
* Maksvelove jednačine
* Gausov zakon

## Reference

## Vanjske veze

* Šta je to Lencovo pravilo?
Henri

**Henri** (simbol **H**) je izvedena jedinica SI sustava za induktivitet. Ime je dobila po američkom znanstveniku Josephu Henryu.

## Definicija
Ako pri brzini promjene jakosti električne struje u krugu od jedan amper po sekundi samoindukcijom nastaje elektromotorna sila od jednog volta, tada je induktivitet kruga jedan henri.

::\mbox{H} = \dfrac{\mbox{m}^2 \cdot \mbox{kg}}{\mbox{s}^{2} \cdot \mbox{A}^2} = \dfrac{\mbox{Wb}}{\mbox{A}} = \dfrac{\mbox{V} \cdot \mbox{s}}{\mbox{A}} = \dfrac{\mbox{J/C} \cdot \mbox{s}}{\mbox{C/s}} = \dfrac{\mbox{J} \cdot \mbox{s}^2}{\mbox{C}^2} = \dfrac{\mbox{m}^2 \cdot \mbox{kg}}{\mbox{C}^2}

Oznake mjernih jedinica u jednadžbi:
A = amper
V = volt
C = kulon
J = džul
Wb = veber
kg = kilogram
m = metar
s = sekunda

## Obrazloženje
Induktivitet je osnovno svojstvo zavojnice (svitka) i mjeri se u henrijima.

## Pogledaj
* Impedancija
Solenoid

**Solenoid** je naprava koja se sastoji od elektromagneta i pomičog metalnog jezgra podržanog sa oprugom.

Kad struja prolazi kroz elektromagnet, on privlači jezgro djelovanjem magnetskog polja. Kad struja ne teče, jezgro se vraća u početni položaj djelovanjem opruge.

Od releja se razlikuje u tome, što pomjeranje jezgre služi za obavljanje mehaničke akcije, a ne za zatvaranje električnih kontakata.

## Upotreba
Pomjeranje jezgra se koristi za vršenje neke mehaničke radnje, kao što je otvaranje i zatvaranje ventila, zaključavanje i otključavanje brave na automobilu, i druge namjene.

## Osobine

Datoteka:Injector3.gif|Solenoid u sistemu za ubrizgavanje goriva kod motora.
Datoteka:Solenoid Valve.png|Solenoid korišten kao ventil.


Većina solenoida može da radi na jednosmjernu i naizmjeničnu struju. Postoje tipovi solenoida koji mogu biti uključeni samo ograničeno vrijeme, jer se jako zagrijavaju prolaskom struje kroz namotaje elektromagneta. Oni su označeni za povremeno uključivanje (eng. intermittent duty), a drugi se mogu koristiti stalno uključeni (continuous duty).

Ostale važne osobine su otpor zavojnice elektromagneta, radna struja i napon, pomjeranje jezgra u milimetrima, dimenzije jezgra, i vučna sila.

## Literatura
* Principles of Electric Circuits, 7th edition, Thomas I. Floyd, Prentice Hall, , strane 390 i 391.

## Vanjske veze
* Osnove solenoida
* Primjena solenoida
* Šta je solenoid.
* Kako radi solenoid.
Sutlej

**Rijeka Sutlej** (sanskrit: शुतुद्रि Shutudri, pundžabi: ਸਤਲੁਜ, hindi: सतलज, urdu: درياۓ ستلُج‎ ) ili Satluj je najduža pritoka rijeke Ind, u Indijskom podkontinentu duga 1400 km.

## Hidrografija
Sutlej izvire iz jezera Rakshastal na sjevernim obroncima Himalije u jugozapadnom Tibetu na visini od 4600 m. Od izvora rijeka teče prema sjeverozapadu, a zatim prema jugozapadu probijajući se uskim kanjonima preko himalajskih planina do indijske države Himachal Pradesh Nakon tog utječe u državu Punjab kod grada Nangal. I nadalje teče u smjeru jugozapada u širokoj kotlini, tu prima svoju najveću pritoku Beas. Od tamo formira indijsko - pakistansku granicu u dužini od 105&nbsp;km, nakon tog ulazi u Pakistan da se kod grada Uch Sharifa spoji sa rijekom Chenab i formira rijeku Panjnad (dosl. *Pet rijeka*) po kojoj je čitava regija Punjab dobila ime. Panjnad se nakon svega 60&nbsp;km, izliva u Ind kod grada Mithankota u Pakistanu.

Vodostaj rijeke ovisi o proljetnom otopljavanju snijega na Himalajskim vrhovima, kao i o monsunskim kišama u ljeto. Jer oni donose obilne kiše, koje ponekad pretvore Sutlej u pravu bujicu, maksimalni vodotok rijeka je imala 1955. tad je izmjeren istjek od skoro 17.000 m<sup>3</sup>/s. Tokom zime vodostaj rijeke značajno opadne, jer nema većih oborina.

Vode Sutleja se intenzivno koriste za navodnjavanje, pa su zbog tog i bile predmet sukoba između indije i Pakistana sve do 1960. kad su dvije zemje sklopile sporazum Sporazum o vodama Inda. Po tom sporazumu vode Sutleja pripale su indiji u zamjenu za pravo Pakistana da koristi vode Inda i njegovih zapadnih pritoka.
Od tad su na Sutleju napravljeni veliki irigacioni radovi i mnoštvo velikih hidroelektrana brana Bhakra-Nangal, Kanal Sirhind i navodnjavanje doline Sutlej.

U starogrčkim izvorima je Sutlej bio poznat kao *Zaradros*.

## Povezano
* Ind
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Sutlej River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Otpor

**Otpor** može označavati nekoliko pojmova:

* Električni otpor - fizička osobina provodnika
* Narodni pokret Otpor - studentski pokret, politička organizacija u Srbiji
* Aerodinamički otpor
Rezonancija (razvrstavanje)

Termin **rezonancija** ili **rezonanca** ima više značenja:

* Rezonancija (fizika)
* Rezonancija (hemija)
* Električna rezonanca
* Morfička rezonancija
Richeza od Lotaringije

**Richeza od Lotaringije** (također poznata i kao *Richenza*, *Rixa*, *Ryksa*; cca. 995/1000 – Saalfeld, 21. mart 1063), bila je njemačka plemkinja iz dinastije Ezzonen koja je postala kraljicom Poljske. Udala se za kralja Poljske Mieszka II Lamberta. Nakon svrgavanja muža 1031. se vratila u Njemačku i postala redovnicom. Danas se slavi kao **[[Beatifikacija|Blažena]] Richeza od Lotaringije**.

Richeza je sa mužem imala troje poznate djece: budućeg kralja Kazimira I Obnovitelja, buduću mađarsku kraljicu Ryksu i kijevsku veliku kneginju Gertrudu. Od nje potiču istočni vladari iz dinastije Pjastovića, Rjurikovića i Arpadovića. Četvoro njenih potomaka su postali sveci: zemaljska grofica Elisabeth od Tiringije, vojvtokinja Kinga od Krakowa, princeza Margareta od Mađarske i Irena od Mađarske (potonja svetica pravoslavne crkve). Jedan od potomaka je postala blaženicom velikopoljska vojvotkinja Jolanta Helena.

## Literatura
* Klaus Gereon Beuckers: *Die Ezzonen und ihre Stiftungen*. LIT Verlag, Münster 1993, .
* 

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* Materialsammlung zu Richeza  auf genealogie-mittelalter.de
* Artikel über Richeza und Klotten
Gruffydd ap Llywelyn

:*V. također [[Gruffydd ap Llywelyn Fawr]]*

**Gruffydd ap Llywelyn** (cca.&nbsp;1007 &ndash; 1063/1064) bio je kralj Gwynedda koji je od 1055. do smrti vladao cijelim današnjem Walesom, te bio jedini velški vladar koji se time mogao pohvaliti. U Analima Ulstera i Brut y Tywysogionu je proglašen kraljem Britanaca. Bio je praunuk gvinedskog kralja Hywel Ddaa i kralja Cadell ap Rhodrija od Deheubartha.

Bio je stariji od dva sina Llywelyn ap Seisylla, kralja Gwynedda i Powysa. Nakon očeve smrti 1023. godine, vlast nad Gwyneddom je preuzeo Iago ab Idwal ap Meurig iz dinastije Aberffraw. Prema predaji je u mladosti bio lijen i neodgovoran, ali se, čuvši kuhare u zamku kako ga ogovaraju, odlučio promijeniti svoj život i posvetiti se stjecanju vlasti. Postao je vladar Powysa. Kada je Iago ubijen 1039. godine, Gruffydd je preuzeo i Gwynedd. Potom je napao susjednu državu Deheubarth, te porazio i svrgnuo njenog vladara Hywela ab Edwina. Jedini mu je duže vrijeme otpor pružao Gruffydd ap Rhydderch u Gwent, koga je konačno uspio poraziti 1055.

Gruffydd je tada postao toliko moćan da je mogao priuštiti intervenciju u unutrašnje sukobe u susjednoj Engleskoj. Iste godine je pomogao prognanom earlu Aelfgaru u njegovom pohodu kada je poražen Ralph Plahi, saveznik Harolda Godwinsona. Godine 1057. je uspio osvojiti Morgannwg. Njegovu moć je morao priznati i engleski kralj Edward Ispovjednik. Gruffydd se oženio za Eadlgyth, kćer svog saveznika Aelfgara.

Godine 1063. je Edward pristao na plan Harolda Godwinsona da se Wales iznenada napadne i Gruffydd ukloni. U pohodu su sudjelovale dvije vojske - jedna na čelu sa Haroldom, a druga na čelu sa Haroldovim bratom Tostigom. Gruffydd je natjeran na povlačenje a potom ubijen od svojih ljudi. Nakon njegove smrti Wales se ponovno raspao na nekoliko manjih država. Ealdgyth se, pak, udala za Harolda koji će samo tri godine kasnije poginuti u bitci kod Hastingsa.

## Reference

 

## Reference


## Literatura
* John Edward Lloyd (1911) *A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest* (Longmans, Green & Co.)
* Remfry, P.M., *Annales Cambriae. A Translation of Harleian 3859; PRO E.164/1; Cottonian Domitian, A 1; Exeter Cathedral Library MS. 3514 and MS Exchequer DB Neath, PRO E* ()
* John Davies *A history of Wales* (Penguin Books) 
* *Ancestral Roots of Certain American Colonists Who Came to America Before 1700* by Frederick Lewis Weis, Lines: 176-2, 176A-4, 177-1
Togrul

**Togrul**, također **Toğrül**, **Tuğril**, **Tuğrul** ili **Toghrïl Beg** (cca. 990 - 4. septembar 1063), bio je prvi vladar Seldžučke Monarhije, sin Mikaila i unuk Seldžuka.

Togrul beg je turkijska plemena iz stepa Centralne Azije okupio u plemenski savez nazvan po svom pretku Seldžuku, te je osvojio zapadni Iran. Nakon što je osvojio Perziju, godine 1055. je uspio osvojiti Bagdad čime je nastala Seldžučka Monarhija. Uspio je pod svoju kontrolu staviti abasidske kalife te upravljati njihovom vojskom. Nastavio je napredovanje na zapad i došao u sukob sa Bizantom i Fatimidima. 

## Biografija

Na vlast je došao oko 1016. Godine 1025. su Togrulov brat Čagri beg njegov sin Alp Arslan služili Karakanidima iz Buhare. Kada su Karakanide porazili Gaznavidi pod vodstvom Mahmuda, Togrul je izbjegao u Horezm, a Alp Arslan u Horasan. 

Nešto kasnije su Gaznavidi protjerali Togrulovog i Čagrijevoga strica iz Horasana, na što su se oba brata vratila u Horasan 1028-1029 te osvojila Merv i Nišapur. Vojne pohode su potom usmjerili na Buharu i Balhu. Godine 1037. su osvojili Ghazni te se Togrul u Nišapuru okrunio za sultana. Godine 1040. je u bitci kod Dandanakana nanio odlučujući poraz Mahmudovom sinu Mas’udu I te ga prisilili da napusti zapadne pokrajine svoje države i izbjegne u današnji Lahore. Togrul je potom Čagrija postavio za guvernera Horasana, a u periodu 1040-1044 se okrenuo osvajanju Iranske visoravne. Godine 1054. je prvi put počeo upadati u Anadoliju kada je došao u sukob s Bizantincima. Godine 1054. ga je abasidski kalif Al-Qa'im zamolio da osvoji Bagdad, kojim su vladali Bujidi. U osvojenom Bagdadu došlo do sukoba bivše bujidske i turkmenske vojske, koju je vodio Togrulov pobratim Ibrahim Jinal, te su Fatimidi godine 1058. ponovno osvojili Bagdad. Dvije godine kasnije je Togrul na kraju ipak uspio osvojiti Bagdad.

## Nasljedstvo

Togrul je umro u Raju u Iranu 4. 9. 1063. bez djece. Za prijestolje su se borila tri kandidata: nećaci Sulejman i Alp Arslan, sinovi Čagri bega, i bratanac Kutalmiš, koji je podržavao Yinalisovu pobunu u Bagdadu. Pobijedio je Alp Arslan i 27. 4. 1064. došao na seldžučko prijestolje.

## Izvori

* Ferishta, History of the Rise of Mohammedan Power in India 
* Encyclopædia Britannica 11. izdanje
Ramiro I od Aragona

**Ramiro I** (prije 1007 - 8. maj 1063) bio je *[[de facto]]* prvi kralj Aragona, koji je vladao od 1035. do smrti. Bio je nezakoniti sin kralja Sancha III od Navare i njegove ljubavnice Sanche de Aybar. Otac mu je za vrijeme vladavine dao neke posjede, a pojavljuje se kao svjedok u nekoliko kraljevskih povelja. Na vlast je došao 1035. nakon očeve smrti, kada se njegova država podijelila - Navaru i Baskiju je preuzeo stariji brat García Sánchez III od Navarre; grofovija Kastilja je pripala Kraljevini Leon i Ferdinandu I; pirenejske grofovije Sobrarbe i Ribagoza je preuzeo brat Gonzalo. Ramiro je preuzeo Aragon kao grof, nominalno u vazalnom odnosu prema Garciji Sanchezu.

Nakon što je preuzeo vlast, počeo je širiti svoju teritoriju, kako na račun maurskih susjeda na jugu, tako i na račun svoje braće. U tome je kao saveznika koristio muslimanskog emira Tudele. Brat Garcia Sanchez ga je porazio u bitci kod Tafalle, ali se s vremenom s njim pomirio; godine 1043. je uspio od njega ishoditi vlast nad Gonzalovim teritorijama. Time je nastala jezgra buduće države koja će biti poznata kao Kraljevina Aragon.

Godine 1035. se oženio za Ermesindu od Bigorrea (Gebergu), s kojom će imati petoro djece, uključujući vlastitog nasljednika Sancha Ramireza. Nakon njene smrti 1049. se oženio za izvjesnu Agnes (Ines) koju neki historičari smatraju kćeri akvitanskog vojvode.

Tokom decenija svoje vladavine, Ramiro je postepeno širio vlast na područje Huesce i Zaragoze. Istakao se kao savjestan vladar, te je izdao prvu povelju grada Jaca, koja će postati uzor za mnoge slične dokumente srednjovjekovne Španije.

Njegov državnopravni status je nejasan. Dok su ga vazali, sinovi i predstavnici Crkve nazivali "kraljem", on je sam za sebe koristio jedino titulu *Ranimiro Sancioni regis filio* (Ramiro, sin kralja Sancha), a u sačuvanim oporukama sebe nazivao "skrbnikom" aragonskih zemalja.

Godine 1063. se prilikom pokušaja da zauzme muslimansko uporište Graus sukobio sa Kastiljancima koji su muslimanima došli u pomoć. U bitci kod Grausa je poginuo.

## Reference
Ahmad al-Muktadir

**Ahmad ibn Sulayman al-Muqtadir** (ili jednostavno **Moctadir**; , *Abu Ja'far Ahmad al-Muqtadir bi-Llah ibn Sulayman*) bio je vladar muslimansko-španske Taife Zaragoza iz porodice Banu Hud, koji je vladao od 1049. do 1082. Bio je sin prethodnog vladara Al-Mustaina I, Sulayman ibn Hud al-Judhamija. Njegova dugotrajna vladavina se često naziva zlatnim dobom Zaragoze kao samostalne muslimanske države. Uspio je obnoviti njeno narušeno političko jedinstvo, osvojiti druge taife i zajedno sa njima veliki dio mediteranske obale. S druge strane je imao poteškoća oduprijeti se pritisku kršćanskih država sjevera, prije svega Aragona, iako ih je porazio u ratu za Barbastro 1065. Njegov dvor u Zaragozi je postao značajno središte kulture na Iberijskom poluotoku. Naslijedio ga je sin al-Mutaman.

## Literatura
* List of Muslim rulers
Sancho II od Kastilje

**Sancho II** (1036/1038 – 7. oktobar 1072), ponekad nazivan **Jaki** () bio je kralj Kastilje od 1065. i Leóna do smrti 1072. Bio je najstariji sin Ferdinanda I od Kastilje i Sanche od Leona. 

Nakon očeve smrti je naslijedio Kastilju; brat Alfonso je naslijedio Leon (majčinu domenu), a brat Garcia II Galiciju. Odmah po dolasku na vlast je sa svojim rođacima, potomcima navarskog kralja Sancha III Velikog - Sanchom IV od Navare i Sanchom od Aragona - započeo dvogodišnji sukob koji će biti poznat kao Rat Tri Sanchoa. Sukob je završen kada se 1068. otpočeo novi sukob, ovaj put sa vlastitom braćom. Prvo je porazio Alfonsa, a potom je zajedno s njim sklopio savez te napao, osvojio i podijelio Galiciju. Godine 1071. je, pak, ponovno došlo do sukoba s Alfonsom koji je poražen i protjeran u Toledo, a Sancho potom preuzeo Leon. Jedini feudalac koji mu je tada nastavio pružati otpor bila je vlastita sestra Urraca od Zamore. Nju je godine 1072. stavio pod opsadu. Jedan od zamorskih velikaša po imenu Vellido Dolfos je, praveći se da je dezerter, došao do Sanchovog šatora. Tamo je iskoristio priliku da kralja ubije vlastitim mačem te u metežu uspije pobjeći natrag u Zamoru. Sanchove zemlje i krunu je naslijedio Alfonso.

## Preci



## Literatura

* Reilly, Bernard F. 1988. ''The Kingdom of León-Castilla under King Alfonso VI, 1065–1109''. Princeton: Princeton University Press.
Rezonancija (hemija)

U hemiji, *rezonanca* or *mezomerizam* je način opisivanja delokalizovanih elektrona unutar pojedinih molekula ili poliatomskih jona gde se vezivanje ne može izraziti jednom Luisovom formulom. Molekul ili jon sa takvim delokalizovanim elektronima se predstavlja sa nekoliko *rezonantnih struktura* ili *kanoničkih formi*.

Svaka rezonantna struktura se može prikazati Luisovom strukturom, sa celim brojem kovalentnih veza između svakog para atoma u strukturi. Nekoliko Luisovih struktura se kolektivno koristi za opisivanje molekulske strukture. Individualne rezonantne strukture nisu rezonantno stabilizovani molekuli. Molekul ne osciluje između njih, mada se to u izvesnom smislu proizlazi iz reči „*rezonanca*“. Stvarna struktura je aproksimativni intermedijar između kanoničkih formi. Njena sveukupna energija je niža od bilo koje pojedinačne rezonantne strukture. Taj intermedijar se naziva *rezonantni hibrid*. Rezonantne strukture se razlikuju samo po poziciji elektrona, a ne po poziciji nukleusa. Rezonancija je ključna komponenta teorije valentne veze.

Elektronska delokalizacija snižava potencijalnu energiju supstance, te je čini stabilnijom od rezonantnih struktura. Razlika između potencijalne energije stvarne strukture i rezonantne strukture sa najnižom potencijalnom energijom se naziva **rezonantna energija** ili energija delokalizacije.

Rezonancija se razlikuje od tautomerije i konformacionog izomerizma, koji se sastoje od formiranja izomera, te dolazi do preuređenja pozicija nukleusa.

## Reference

## Povezano
* Aromatičnost
* Konjugovani sistem
* Delokalizacija
* Hiperkonjugacija
* Tautomerizam
* Pi interakcija

## Vanjske veze

*
1063.

Godina **1063.** (**[[Rimski brojevi|MLXIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Rijeka Thames u Engleskoj zamrznuta 14 tjedana.
* Pizanci pod Giovannija Orlandija izvode uspješan pomorski napad na muslimanski Palermo, pomažući kampanju normanskog vođe Rogera de Hautevillea.
* 8. 5. &ndash; Bitka kod Grausa u kojoj muslimansko-kršćanska saveznička vojska kastiljskog princa Sancha i emira Zaragoze Ahmada al-Muqtadira (a u čijim je redovima, prema nekim špekulacijana, bio i El Cid) nanosi poraz aragonskoj vojsci, pri čemu gine kralj Aragona Ramiro I koga će naslijediti njegov sin Sancho I.
* Dovršena izgradnja 54 m visoke Pizhi pagode u okviru Hrama Lingyan u kineskoj provinciji Shandong.
* Anselmo, kasniji nadbiskup Canterburyja, postaje prior Opatije Bec.
* Osnovana Biskupija Olomouc.
* Počinje izgradnja Bazilike sv. Marka u Veneciji.

## Rođenja

* Yuanwu Keqin, kineski zen budistički redovnik (u. 1135)
* Osam Jelena Jaguarova Pandža, mištečki vođa i osnivač pred-kolumbijskog grada Tututepec.

## Smrti

* 21. 3. &ndash; Blažena Richeza od Lotaringije, supruga kralja Mieszka II od Poljske (990&ndash;1034)
* 30. 4. &ndash; Car Renzong od Songa (r. 1010)
* 8. 5. &ndash; Kralj Ramiro I od Aragona
* 5. 8. &ndash; Gruffydd ap Llywelyn, kralj Gwynedda
* 4. 9. &ndash; Toghrül, turski (seldžučki) vojskovođa, osvajač Bagdada i osnivač Seldžučke dinastije
* Kralj Bela I od Mađarske

## Reference
Bitka kod Grausa

**Bitka kod Grausa** se odigrala 8. maja 1063. u sjevernoj Španiji između vojske aragonskog vladara Ramiroa I na jednoj, i kastiljsko-zaragoške vojske na drugoj strani. Do nje je došlo nakon što je Ramiro I pokrenuo pohod s ciljem da osvoji Graus, grad koji je tada predstavljao najsjeverniju točku islamske Španije. Grad se nalazio pod vlašću zaragoškog emira Ahmada al-Muktadira, koji je prije toga, plaćajući *[[parias]]*, uspostavio svojevrsni vazalni odnos sa Kastiljom. U pomoć mu je zato došla kastiljska vojska za koju kronika *[[Historia Roderici]]* navodi da je njen pripadnik bio El Cid. O samim detaljima bitke postoje prilično oskudni i kontradiktorni podaci. Jedino se zna da je u njoj Ramiro poginuo; arapski izvori to pripisuju muslimanskom vojniku koji je, prerušen u kršćanskog viteza, infiltrirao u aragonski logor i kralju zabio koplje u čelo. Bitka se povezuje sa ratom za Barbastro koji je sljedeće godine pokrenuo Sanchov sin Sancho Ramirez, poznatim i kao prvi križarski pohod u širem smislu.

## Reference
Tobol

**Tobol** (ruski: *Тобол*, kazaški: *Тобыл*) je velika lijeva pritoka rijeke Irtiš duga 1591 km.

## Hidrografija
Tobol izvire na Turgajskoj visoravni na sjeveroistoku Kazahstana, od izvora teče pravolinijski prema sjeveroistoku. Prolazi kazahstanski grad Kostanaj zatim teče preko zapadno sibirske ravnice do grada Kurgan nakon tog kod grada Tobolsk utječe u Irtiš.

Tobol ima sliv velik oko 426.000 km², koji se proteže po Kurganskoj i Tjumenjskoj oblasti u Rusiji te po sjeveroistočnom Kazahstanu (Kostanajska oblast).

Prosječni istjek joj iznosi 805 m<sup>3</sup>/s na ušću u Irtiš. Od kraja novembra se ledi, a otapa u aprilu, najveći vodostaj ima u ljeto, a zimi jako padne.

Duž gornjeg (kazaškog) i srednjeg toka rijeke podignuto je puno akumulacionih jezera za regulaciju rijeke, tako da ona više ne plavi.

Tobol je plovan 437 km od ušća uzvodno.

## Povezano
* Ob
* Irtiš
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Tobol River'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* ''Тобол'' na portalu Большая советская энциклопедия
Sancho Ramírez

**Sancho Ramírez** (cca. 1042 – 4. jun 1094) bio je kralj Aragona od 1063. do smrti (formalno ne do 1076.) i kralj Navarre (kao **Sancho V**) od 1076.

Rodio se kao sin aragonskog skrbnika i de facto kralja Ramiroa I i Ermesinde od Bigorrea. Oca je naslijedio nakon njegove pogibije u bitci kod Grausa. Taj je događaj poslužio kao povod za Barbastroski rat, odnosno kampanju s ciljem da se osvoje muslimanska uporišta koja se ponekad naziva i prvim križarskim ratom u širem smislu riječi. Godine 1067/68. je, međutim, bio upetljan u sukob sa svojim rođacima poznat kao Rat Tri Sanchoa; u njemu je pomogao svom imenjaku, navarskom kralju Sanchu IV protiv kastiljskog kralja Sancha II Jakog. 

Iako je bio jedan od najmoćnijih vladara Iberijskog poluotoka, Sancho se, po uzoru na oca, ispočetka ustručavao nazivati kraljem. Međutim, nakon što su Sancha IV od Navare godine 1076. ubila njegova braća,  a prijestolje naslijedio malodobni sin pod uticajem Alfonsa VI od Kastilje, Sancho Ramirez je iskoristio bojazni navarskih plemića mogućom od kastiljske dominacije. Uspio ih je nagovoriti da ga izaberu za navarskog kralja, a Alfonsa da prizna tu odluku kada mu je predao zapadni dio navarskog kraljevstva. Otada se počeo nazivati kraljem Aragona, čime je Aragon i formalno postao nezavisna država.

Kasniju vladavinu su mu obilježili pohodi na muslimanska područja. Godine 1083. je zauzeo Graus, a godine 1089. Monzon. Kada je pod opsadu stavio Huescu, pogodila ga je muslimanska strijela sa zidina i od nje je umro.

Bio je oženjen dva puta. S prvom suprugom Isabellom od Urgella imao je sina Pedra, koji ga je naslijedio. Od Isabelle se uspio rastaviti te se oženio za francusku plemkinju Feliciju od Roucyja; s njom je imao tri sina, od kojih su dvojica - Alfonso i Ramiro - također postali kraljevi.

## Izvori

## Vanjske veze
* Medieval Lands Project on Infante don SANCHO Ramírez de Aragón
Josh

**Josh** najčešće predstavlja skraćenicu za englesko ime Joshua (koje dolazi od biblijskog lika Jošua). "Josh" se zakođer može odnositi na:
* Josh, pseudonim pjesnika Josha Malihabadija
* "Josh", rani pseudonim koga je koristio Samuel Clemens, poznatiji kao Mark Twain
* Josh (bend), kanadski indo-pakistanski fusion bend
* "Josh" (''The Outer Limits''), epizoda TV-serije *The Outer Limits*
* ''Josh'' (2000 film), bollywoodski film iz 2000. koga je režirao Mansoor Khan
* ''Josh'' (2009 film), indijski telugu film; rež. Vasu Varma
* ''Josh'' (2010 film), indijski bengfali film; rež. Rabi Kinagi
* ''Josh'' (roman), omladinski roman iz 1971. godine čiji je autorSouthall
* Grad Josh, mjesto u Knjizi Mormonovoj
Tututepec

**Tututepec** je mezoameričko arheološko nalazište smješteno u donjem dijelu doline Río Verde na obali današnje meksičke države Oaxaca. Predstavlja ostatke nekadašnje mištečkog grada-države iz kasnog post-klasičnog perioda (12 - početak 16. vijeka). Na svom vrhuncu je nalazište pokrivalo 21,85 km2, a politički uticaj na prostoru od 25.000&nbsp;km².

Na mištečkim jezicima se zove *Yucu Dzaa*.

Na njegovom mjestu se nalazi suvremeno naselje Villa de Tututepec de Melchor Ocampo.

## Izvori

## Literatura
* 
* 
* 
*
Yuanwu Keqin

**Yuanwu Keqin** (; japanski: Engo Kokugon) (1063–1135) bio je kineski Chán budistički redovnik najpoznatiji po tome što je sastavio zen priručnik *[[Zapis Plave stijene]]* (Wade-Giles: Pi-yen Lu; Japanese: Hekiganroku).

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* 

* Cleary, Thomas & Cleary, J.C. (1977) The Blue Cliff Record, Shambhala Publications, 
* Cleary, Thomas (2000) Secrets of the Blue Cliff Record: Zen comments by Hakuin and Tenkei, Shambhala 

## Vanjske veze
* *[http://www.dailyzen.com/zen/zen_reading0502.asp Hidden Treasure] *
1064.

Godina **1064.** (**[[Rimski brojevi|MLXIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* 9. 6. &ndash; Grad Coimbra osvojen od kralja Ferdinanda od Kastilje.
* Erupcija vulkana Sunset Crater u današnjoj Arizoni.
* Turci Seldžuci prodiru u Anadoliju i zauzimaju bizantske gradove Cezareja i Ani.
* Evropski kršćanski vitezovi i drugi dobrovoljci na poziv pape Aleksandra II odlaze u Španiju kako bi tamošnjim kršćanskim feudalcima pomogli pri opsadi muslimanskog uporišta Barbastro; taj se događaj od strane kasnijih historičara naziva pretečom kasnijih križarskih ratova.
* Engleski velmoža Harold Godwinson doživljava brodolom kraj mjesta Ponthieu u Normandiji nakon čega ga zarobljava lokalni grof Guy.
* U toskanskom gradu Pisa počinje izgradnja Duomoa.

## Rođenja

* Borivoj II, knez Češke
* Robert Fitz Richard, normanski zemljoposjednik u Engleskoj
* Niels, kralj Danske

## Smrti

* Abu Muhammad 'Ali ibn Ahmad ibn Sa`id Ibn Hazm, andaluzijski učenjak
* Ottokar I od Štajerske
* Rabin Yaakov ben Yakar
* Yi Yuanji – kineski slikar iz doba dinastije Sjeverni Song poznat po realističkom prikazu životinja (r. 1000)

## Reference
Sunset Crater

**Sunset Crater** je vulkanska planina (pepeljasti stožac) smješten sjeverno od Flagstaffa u američkoj državi Arizona. Njegovo područje je dio Nacionalnog spomenika Sunset Crater.

Sunset Crater je najmlađi od vulkana (Vulkansko polje San Francisco) srodnih obližnjoj grupi San Francisco Peaks.

Datum erupcije koja je stvorila 340 m visoki stožac je ispočetko izuvedeno iz godova na drveću, te se smatralo da se zbila u sezoni 1064–1065. Kasniji arheološki i geološki nalazi erupciju smještaju u godinu 1085. Najveći odvod erupcije, sam Sunset Crater, bio je izvor toka lave Bonito i Kana-a koji su išli 2,5&nbsp;km na sjeverozapad i 9,6&nbsp;km na sjeveroistok. Manji odvodi su išli 10&nbsp;km na jugoistok i 6,4&nbsp;km na istok. Erupcija je stvorila pokrov pepela i lapila na području većem od 2100&nbsp;2 te je prisilio lokalne Sinagua domoroce da napuste svoje domove. Vegetacija se kasnije vratila na planinu, sa borovima i divljim cvijećem. Na planini raste endemska vrsta *[[Penstemon clutei]]*.

## Reference

## Vanjske veze

* Official National Park Service Sunset Crater National Monument website
* Geology of Sunset Crater - USGS
Osam Jelena Jaguarova Pandža

**Osam Jelena Jaguarova Padndža** ( ; 1063 - 1115) bio je moćni mištečki vladar u mezoameričkoj Oaxaci čiji je život opisan u rukopisu Codex Zouche-Nuttall iz 15. vijeka i drugim mištečkim zapisima. Rodio se u gradu-državi Tilatongo kao sin tamošnjeg svećenika po imenu 5 Krokodila "Sunce Kiše" te kraljice Tecamahalcoa po imenu Gospa 9 Orlova "Cvijet kakaoa". Zahvaljujući vojničkim, ali i diplomatskim vještinama, uspio je pod svojom vlašću ujediniti brojna mištečka područja, postavši jedini mištečki vladar koji je vladao Tilatongom, Teozacualcom i Tututepecom. Glavni saveznik mu je bio Gospodar 4 Jaguar "Lice noći", toltečki vladar Cholule. Godine 1101. je osvojio Xipe, glavno uporište svog tasta 11 Vjetar "Krvavog jaguara" te pobio svu svoju tazbinu. Jedini je preživio mladi "4 Vjetar", koji je 1115. organizirao savez mištečkih država protiv Osam Jelena. Iste godine je Osam Jelena poražen, zarobljen i ritualno žrtvovan.

## Izvori

## Literatura
* 
*  
*  
* 
* 
* 
* 
*
Kajol

**Kajol Devgn** (rođ. **Mukherjee**; 5. august 1974 -), poznatija jednostavno kao **Kajol** je indijska glumica poznata po nastupima u filmovima na hindi i tamilskom jeziku. Šest puta je osvojila nagrada Filmfare od jedanaest nominacija, a zajedno sa tetkom Nutan drži rekord od pet osvojenih nagrada za najbolju glumicu. Godine 2011. joj je vlada Indije udijelila nagradu Padma Shri.

Rodila se kao kćer glumice Tanuje i filmskog režisera Shomu Mukherjeea. Glumački debi je imala sa filmom *[[Bekhudi]]* (1992) dok je još bila u školi. Nju je napustila kako bi se potpuno posvetila glumi i prvi komercijalni uspjeh postigla sa folmom *[[Baazigar]]* (1993), gdje joj je partner bio Shahrukh Khan. Zajedno sa Khanom je nastupila u još nekoliko blockbustera kao što su *[[Dilwale Dulhania Le Jayenge|Dilwale Dulhaniya Le Jayenge]]* (1995), *[[Kuch Kuch Hota Hai]]* (1998) i *[[Kabhi Khushi Kabhie Gham...]]* (2001). Njeni nastupi u tim filmovima su joj donijeli tri nagrade Filmfare. Nakon što je reputaciju stekla nastupima u porodičnim dramama, Kajol je stekla naklonost kritike ulogama psihopatskog ubice u ** (1997) i osvetnice i *[[Dushman (1998 film)|Dushman]]* (1998).

Nakon snimanja *Kabhi Khushi Kabhie Gham...* 2001. godine, Kajol je uzela dugotrajnu pauzu kako bi se posvetila braku. Vratila se karijeru sa romantičnim trilerom *[[Fanaa (film)|Fanaa]]* (2006), gdje je dobila četvrtu nagradu Filmfare. Do kraja decenije je povremeno nastupala u filmovima kao što su *[[U Me Aur Hum]]* (2008), *[[We Are Family (film)|We Are Family]]* i *[[My Name Is Khan]]* (oba 2010). Za nastup u potonjem je dobila petu nagradu Fulmfare. Kritičari je često opisuju kao jednu od najuspješnijih indijskih glumica.

Kajol je poznata i po društvenom aktivizmu i radu sa udovicama i djecom; zbog njih je dobila Karmaveer Puraskaar 2008. Nastupila je kao sudac za talente u reality showu *[[Rock-N-Roll Family]]* na programu Zee TV. U kompaniji Devgn Entertainment and Software Ltd. ima i menadžerski posao. U indijskim medijima se često opisuje kao "nekonvencionalna" žena koja ne odgovara stereotipovima bollywoodskih heroina. Kajol je od 1995. bila u vezi sa glumcem Ajay Devgnom. Godine 1999. su se vjenčali; 2003. mu je rodila kćer po imenu Nysa, a 2010. sina po imenu Yug.

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

*
Barbastroski rat

**Barbastroski rat** ili **Opsada Barbastroa** je bio vojni pohod koga je godine 1063/64. za vrijeme Reconquiste pokrenuo aragonski vladar Sancho Ramirez s ciljem da zauzme grad Barbastro, jedno od najsjevernijih muslimanskih uporišta na Iberijskom polutoku, kojim je tada vladao mali Emirat Lleida (taifa). Do pohoda je došlo nedugo nakon pohoda tokom koga je Sanchov otac Ramiro pokušao zauzeti muslimanski uporište Graus; pokušaj je završio porazom i Sanchovom pogibijom, između ostalog i zato što su muslimanima podršku pružili Ramirovi rođaci i suparnici iz kršćanske Kastilje. Za razliku od svog oca, Sancho je uspio dobiti podršku, i to od strane pape Aleksandra II koji je tokom putovanja u Burgundiju 1063. propovijedao kako je španskim kršćanima nužna pomoć od strane kršćanske braće u borbi protiv muslimana. Pozivu se odazvao relativno veliki broj vitezova iz današnje Francuske kao i Italo-Normana, a na čelo vojske je stao vojvoda Guillaume VIII. Ona je prešla Pirineje te se priključila Sanchovim aragonskim snagama početkom 1064. u Gironi. Saveznici su grad stavili pod opsadu koji je ostao bez pitke i brzo pao. Tada je grad temeljito opljačkan, a stanovništvo masakrirano bez milosti, pri čemu je ubijeno oko 50.000 ljudi. Jedan od svjedoka je bio arapski historičar Ibn 'Abd al-Barr koji je o tome ostavio detaljne opise. Franački i drugi vitezovi su dobili ogroman plijen, uključujući veliki broj muslimanskih žena koje su uzete kao roblje. Nakon toga su se povukli, a obrana grada je povjerena grofu Armengolu III od Urgella. Međutim, već 1065. je Zaragoški Emirat pokrenuo pohod s ciljem da se grad vrati pod muslimansku vlast. Pohod je uspio i mali kršćanski garnizon je masakriran. Barbastro je pod muslimanskom vlašću ostao sve do 1101.

Iako nije bitnije uticao na opću situaciju na Iberijskom poluotoku, ovaj događaj je izazvao veliku pažnju kasnijih historičara koji su u njemu vidjeli svojevrsnu preteču ili uzor za pohode koji će postati poznati kao križarski ratovi.

## Literatura
* Bishko, Charles Julian. Fernando I and the Origins of the Leonese-Castilian Alliance With Cluny.
* Boissonnade, Pierre. 1932. "Cluny, la papauté et la première grande croisade Internationale contre les sarrasins d'Espagne: Barbastro (1064–1065)." *Revue des questions historiques*, 257–301.
* Chaytor, H. J. 1933. "The Reconquest." *A History of Aragon and Catalonia*. London: Methuan.
* Ferreiro, Alberto. 1983. "The Siege of Barbastro 1064–65: A Reassessment." *[[Journal of Medieval History]]* 9 (2):129–44. 
* Pidal, Ramón Menéndez. *La España del Cid*.
* Villegas-Aristizábal, Lucas. 2007. "Norman and Anglo-Norman Participation in the Iberian Reconquista."  PhD thesis, University of Nottingham. Cf. esp. pp.&nbsp;85–104.
Guy I od Ponthieua

**Guy I od Ponthieua** (na Tapiseriji iz Bayeuxa naveden po imenom **Wido**; 1020-e - 13. oktobar 1100), bio je francuski velmoža poznat po ulozi u događajima koji će dovesti do normanskog osvajanja Engleske.

Guy je bio grof Ponthieua, male grofovije u oblasti današnje Pikardije. Bio je mlađi sin grofa Huguesa II, a grofoviju je godine 1052. naslijedio od brata Enguerranda II. Njegova porodica je podržavala Guillaumea od Taloua, sina normandijskog vojvode Richarda II koji se bio pobunio protiv mladog vojvode Guillaumea (kasnije poznatog kao Vilim Osvajač). U tom je sukobu Ermenguard poginuo, a sam Guy je kasnije zarobljen od Guillaumea u bitci kod Mortemera u februaru 1054. Iz zarobljeništva je pušten nakon dvije godine, a kao regent je grofovijom upravljao njegov stric, biskup Guy od Amiensa.

Poslije toga je Guy vojvodu služio kao vazal. Godine 1064. je prilikom putovanja La Mancheom engleski earl Harold Godwinson doživio brodolom i ostao na obali Ponthieua. Tamo ga je Guy I zarobio i doveo u zamak Beuran. Kada je Guillaume za to čuo, naredio je Guyu da pusti Harolda; Guy je to učinio nakon što je primio otkupninu. Harold je potom došao na Guillaumeov dvor gdje se u znak zahvalnosti zarekao da će biti Guillaumeov vazal i pomoći Guillaumeu da postane engleski kralj. Kada je 1066. Harold okrunjen za engleskog kralja, Guillaume je to smatrao kršenjem zakletve i povodom za invaziju.

Iako je nakon toga dugo živio, o Guyu nema mnogo podataka nakon toga. Imao je sina po imenu Enguerrand koji je umro prije 1068. godine, a neki historičari špekuliraju da je njegov brat po imenu Hugues sudjelovao u bitci kod Hastingsa i ubio Harolda. Naslijedila ga je kćer Agnes, udana za Roberta od Bellemea.

## Literatura
* 
*
Yaakov ben Yakar

**Yaakov ben Yakar** (990–1064) bio je jevrejski rabin i učenjak rodom iz Njemačke, poznat kao jedan od najvećih talmudista svog vremena. Obrazovao se u Mainzu kod Gershom ben Judaha. Bio je jedan od učitelja Rashiju, koji je za njega koristio izraz *Mori HaZaken* (moj učitelj starješina).

## Izvori
* Henri Gross, *Gallia Judaica*, pp.&nbsp;300, 506;
Bořivoj II od Češke

**Bořivoj II** (također *Borivoj* ili *Borivoi*; cca. 1064 – 2. februar 1124) bio je knez Češke iz dinastije Pšemislovića koji je vladao u dva navrata - od 25. decembra 1100 do maja 1107. te od decembra 1117. do 16. augusta 1120. Bio je mlađi polubrat i nasljednik kneza Bretislava II. Otac mu je bio knez Vratislav II od Češke, a majka Świętosława od Poljske.

Njegov dolazak na prijestolje je izazvao pobunu od strane njegovog rođaka vojvode Oldřicha od Brna. Tokom građanskog rata, Oldřich je nastojao priznati sizerenstvo rimsko-njemačkog cara Heinricha IV i tako osigurati njegovu podršku. Međutim, car je odlučio priznati Borivoja, te je Oldřich prisiljen na bijeg u Moravsku.

Kada je godine 1102. umro knez Poljske Ladislav I Herman, Bořivoj i njegov rođak Svatopluk su se uključili u borbu za tamošnje nasljedstvo podržavajući uzurpatora Zbigniewa protiv legitimnog nasljednika Boleslava III. Kada je, međutim, primio mito od Boleslava, povukao se iz sukoba; s time se nije složio Svatopluk koji je zajedno s nizom plemića poveo novi ustanak. Svatoplukovi pokušaji da mađarskog kralja Kolomana potaknu na intervenciju, međutim, nisu imali rezultata sve do 1107. Tada se Borivojev mlađi brat Vladislav pobunio i, uz Kolomanovu pomoć, zauzeo Prag. Svatopluk je proglašen kraljem Češke uz podršku novog rimsko-njemačkog cara Heinricha V.

Godine 1108. je Borivoj pokušao povratiti vlast uz pomoć Boleslavovih Poljaka, ovaj put u savezu sa Kolomanom. Svatopluk je ubijen od Borivojevih pristaša, ali Borivoj to nije mogao iskoristiti; umjesto togaje prijestolje preuzeo Vladislav. Godine 1117. su se braća konačno pomirila i odlučila zajedno vladati. Nakon nove svađe 1120. je Borivoj svojevoljno otišao u egzil u Mađarsku gdje je i umro.

## Preci
Robert Fitz Richard

**Robert Fitz Richard** (1064–1136) bio je anglo-normanski plemić koji je nosi titulu feudalnog barona Little Dunmowa, Essexa i constablea Zamka Baynard u londonskom Cityju. Baroniju, čije je sjedište bilo Little Dunmow u Essexu, je dobio od kralja nakon što je godine 1110. oduzeta Williamu Baynardu čiji je djed Ralph Baynard podigao zamak Baynard.

Služio je kao državni nadzornik (stjuard) pod kraljem Henryjem I(1100–1135) and under King Stephen(1135–1154).

## Porodica
Otac mu je bio Sir Richard Fitz Gilbert, lord od Clarea i Tonbridgea (cca. 1030–1091) a majka Rohese Giffard, (r. cca. 1034), kćer Sir Waltera Giffarda, and Agnes Flatel.

Oko godine 1114. se oženio za Maud de St. Liz, kćer northamptonskog earla Sir Simona de St Liza i Maud de Huntingdon.

Djeca su bila:
* Sir Walter Fitz Robert, (r. cca. 1124).
* Maud Fitz Robert, (r. cca. 1132), Essex, koja se oženila cca. 1146 za William d'Aubignyja, sina Sir Williama d'Aubignya, lorda od Belvoira i Cecily Bigod.

## Izvori
Tobolsk

**Tobolsk** (ruski: *Тобо́льск*) je grad u Tjumenjskoj oblasti u Rusiji od 
101 145 (2005.) stanovnika.

*Tobolsk* je sve do kraja 19. vijeka bio najzačajniji grad u Sibiru, njegov neformalni glavni grad.
## Geografske i klimatske karakteristike
*Tobolsk* leži na ušću rijeke Tobol u rijeku Irtiš istočno od Urala.
## Historija
*Tobolsk* su osnovali Kozaci Jermaka Timofejeviča - 1587. za vrijeme ruskog prodora u Sibir, izgradivši utvrdu pored ruševina nekadašnje tatarske prijestolnice Sibirskog kanata Kašljik. *Tobolsk* je 1712. postao administrativni centar *[[Sibir]]ske gubernije* (kasnije *Tobolska gubernija* 1796. - 1919.) i veliko trgovište za razmjenu robe između Kine i Buhare. Grad je vrlo brzo napredovao, pa je u njemu osnovana prva [gimnazija ([1810.), teatar (1899.) i pokrenute prve novine (1789.) u Sibiru.
 
Koliko je *Tobolsk* bio poznat u to vrijeme, pokazuje i činjenica da je Daniel Defoe smjestio dio radnje, svoje sage o Robinzonu upravo u Tobolsk, u drugom nastavku Novi doživljaje Robinsona Crusoea koji je napisao 1719.

Nakon administrativne reforme Ruskog Carstva provedene početkom 19. vijeka, - osnovana je nova - *Tomska gubernija*, sa novim glavnim gradom Tomskom, pa su granice *Tobolske gubernije* bitno smanjene, ali je *Tobolsk* i nadalje ostao administrativni centar. Od tad počinjenje zaostajanje *Tobolska*, konačni udarac bila je izgradnja Transsibirske željeznice koja je zaobišla grad, tako da je on zaostao u rastu u odnosu na konkurente Omsk i Tomsk.
*Tobolsk* je još od vremena Ruskog Carstva bio mjesto za protjerivanje političkih protivnika, mnogi od njih su ostali živjeti u gradu i nakon izdržane kazne.
## Znamenitosti

*Tobolsk* je jedini grad u Sibiru, i jedan od rijetkih ruskih gradova, koji ima dobro sačuvani kameni kremlj, sagrađen od kraja 17. i početkom 18. vijeka na brdu iznad rijeke. Zbog tog je još 1870. *Tobolski kremlj* proglašen nacionalnim spomenikom prvog reda.

Najznačajnije građevine u *Tobolskom kremlju* su *[[Saborna crkva]] sv. Sofije* (1683. - 1686.), *Gostinjska palača* (1703. - 1705.), *[[Episkopos|Episkopska]] palača* (1773. - 1775.), *Rentereja* (zvana i Švedska palača, građena od 1713. do 1716.)
## Privreda
Najznačajniji privredni objekt u *Tobolsku* je veliki petrokemijski kombinat *Tobolsk-Naftehim* (Тобольск-Нефтехим) koji prerađuje zemni plin sa velikih nalazišta u okolici.
## Značajne osobe
Najpoznatiji stanovnici *Tobolska* su kemičar Dmitrij Ivanovič Mendeljejev koji je 1834. rođen u gradu i slikar Vasilij Perov rođen iste godine. 
## Zanimljivosti
Veliki hrvatski panslavenist i redovnik Juraj Križanić, proveo je punih petnaest godina kao prognanik u Tobolsku od 1661. - 1676. , pa je tamo 1665. izdao knjigu *Gramatično izkazanje ob ruskom jeziku* (općeslavensku gramatiku onog vremena).
## Gradovi prijatelji
*Tobolsk* ima ugovore o prijateljstvu sa slijedećim gradovima; 
* , Council Bluffs 
* , Peć
## Izvori
 
## Vanjske veze

* Službene stranice grada  
* ''Tobolsk'' na portalu Encyclopædia Britannica