open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Farandat

**Farandat** (grč. *Pharandates*) je bio satrap (namjesnik) u perzijskoj administrativnoj jedinici Egiptu. Farandat je 492. pne. na mjestu satrapa naslijedio Arijanda, čija je smrt i danas zagonetka odnosno predmet rasprave. Prvih šest godina satrap Farandat je služio Darija Velikog, no Egipat nije sudjelovao u njegovoj ekspediciji protiv Grčke (492. - 490. pne.) zbog čega je o Farandatovoj vladavini poznato vrlo malo detalja. Neposredno nakon bitke kod Maratona u Egiptu izbija pobuna čiji je predvodnik najvjerojatnije bio sam Farandat. Darije Veliki počinje pripreme za gušenje pobune, no umire 486. pne. a naslijeđuje ga sin Kserkso koji je nastavio očevu ekspediciju. Dvije godine kasnije (484. pne.) pobuna je ugušena, a na mjesto egipatskog satrapa postavljen je Kserksov brat Ahemen.

## Povezano
* Darije Veliki
* Arijand
* Kserkso

## Reference

## Vanjske veze
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 472.
* Persian Mirror: „U egipatskoj satrapiji“ 
* 27. egipatska dinastija (Lexicorient.com)
Pausir

**Pausir** (grč. Παυσίρις; *Pausiris* ili *Pausires*) je zajedno sa Tanirom vladao kao satrap Egipta u službi Perzijskog Carstva. Vladao je u doba velikog kralja Artakserksa I., odnosno sredinom 5. stoljeća pne. Pausir je bio sin Amirteja I. koji se 460. pne. zajedno sa Inarom pobunio protiv perzijske vlasti, nakon čega su zajedno vladali Egiptom šest godina. Perzijski vladar Artakserkso I. poslao je sirijskog satrapa Megabiza II. da uguši pobunu, što mu uspjeva 454. pne. Nakon toga Herodot tvrdi kako su Perzijanci na mjestu egipatskog satrapa imenovali sinove navedenih pobunjenika; Pausira i Taniru. Budući kako je Pausirov otac Amirtej I. kao pobunjenik vladao područjem oko grada Saisa, a njegov saveznik Inar Marejom (područje zapadno od moderne Aleksandrije), pretpostavlja se kako su Pausir odnosno Tanira vladali istim dijelovima Egipta. Kao sljedeći satrap Egipta spominje se perzijski princ Arsam, koji je vladao od oko 428. pne. sve do 404. pne. kada se Egipat pod vodstvom Pausirovog oca Amirteja II. osamostaljuje.

## Povezano
* Artakserkso I.
* Amirtej I.
* Tanira
* Arsam

## Reference

## Vanjske veze
* Pausir (''Pausiras''), AncientLibrary.com 
* Herodot, III. 15.
* Drevni Egipat: Perzijska satrapija (Reshafim.org)
Tin Ujević (razvrstavanje)

**Tin Ujević** se može odnositi na:

* Tin Ujević (1891 - 1955), znameniti pjesnik;
* Nagrada Tin Ujević, koja je dobila ime po njemu;
* *[[M/T Tin Ujević]]*, trajekt
Arsam (princ)

:*Ovaj članak govori o egipatskom satrapu Arsamu, za istoimenog perzijskog kralja vidi članak: [[Arsam]]*

**Arsam** (perz. *Aršāmā*, grč. Ἀρσάμης; *Arsames*) je bio perzijski princ iz ahemenidske dinastije koji je krajem 5. stoljeća pne. vladao kao satrap Egipta.

## Život
Drevni dokumenti na aramejskom jeziku govore kako je imao velike posjede, ne samo u Egiptu već i u Babiloniji. Najznačajniji od tih dokumenata su oni iz Elefantine, otoka na rijeci Nil (danas sastavni dio grada Asuana). Arsamovu vladavinu spominje i grčki povjesničar Ktezije.

Prilikom borbi za perzijsko prijestolje između Kserksa II., Sogdijana i Darija II., Arsam je podržavao ovog potonjeg čija se vladavina gotovo podudara sa Arsamovom (420-ih - 404. pne.). Najraniji dokumenti koji spominju Arsama datiraju iz 428. pne. pa se ta godina uzima kao početak njegove vladavine, dok su najkasniji iz 406. pne. odnosno svega dvije godine prije egipatskog osamostaljenja pod vodstvom Amirteja II.

Ktezijevo djelo „Persica“ spominje Arsama u dvije inačice njegova imena; prvo spominje kako je *Sarsamas* postao egipatskim satrapom nakon Megabizovog gušenja pobune (454. pne.) u kojoj je ranije ubijen satrap Ahemen (460. pne.), dok kasnije isti tekst ponovo spominje Arsama pod imenom *Arksan* i govori kako je zajedno sa zapovjednikom konjice Arbarijem pomogao princu Ochu koji se okrunio kao Darije II. Ktezijev rad je kontradiktoran grčkom povjesničaru Herodotu koji tvrdi kako su nakon Megabizovog gušenja egipatske pobune na mjesto satrapa imenovani Amirtejov sin Pausir i Inarov sin Tanira.

Spomenuti dokumenti na aramejskom jeziku navode podatke o Arsamovoj imovini na zapadu delte Nila, a opisuju polja bogata vinogradima. Arsam je ta pisma slao iz Suze, gdje je živio između 411. i 408. pne., a među primateljima je i Artavant koji je vjerojatno služio kao satrap prilikom Arsamove odsutnosti. Tijekom tog trogodišnjeg razdoblja, na ljeto 410. pne. u Egiptu izbijaju neredi prilikom čega je napadnut perzijski garnizon na otoku Elefantini (sastavljen uglavnom od Židova koji su bili vrlo lojalni perzijskom vladaru). Pobuna je kulminirala 404. pne. kada je umro Darije II., nakon čega vođa ustanka Amirtej II. osamostaljuje Egipat. Arsam se od tada više ne spominje u egipatskim dokumentima, no njegovo ime pronađeno je na zapisima na klinastom pismu u Babiloniji (oko 408. pne.).

## Poveznice
* Artakserkso I.
* Darije II.
* Amirtej II.
* Artavant

## Reference

## Literatura
* A. Cowley: „Aramejski papirusi iz 5. stoljeća pne.“ (*Aramaic Papyri of the Fifth Century B.C.*), Oxford, 1923.
* G. R. Driver: „Aramejski dokumenti iz 5. stoljeća pne.“ (Aramaic Documents of the Fifth Century B.C.), Oxford, 1954.
* B. Porten: „Arhivi iz Elefantine“ (*Archives from Elephantine*), Los Angeles, 1968. 
* P. Grelot: „Aramejski dokumenti iz Egipta“ (*Documents araméens d’Ēgypte*), Pariz, 1972, str. 280. 
* E. Bresciani: „Egipatska satrapija“ (*La Satrapia d’Egitto*), Studiji klasične orijentalistike 7., 1958., str. 132.-134. i 142.-146.

## Vanjske veze
* Arsam (2.), enciklopedija Iranica, E. Bresciani
* Povijest Irana - Vladavina Darija II. (Iranologie.com)
Arijaramno

**Arijaramn** (staroperz. *Ariyaramna*; „onaj koji je donio mir u Iran“, grč. *Ἀριαράμνης*, perz. ایرارمنه) bio je kralj Parsumaša (Farsa; „Perzije“), odnosno jedne od tadašnje dvije perzijske kraljevine (druga je bila Anšan) koje su prethodile stvaranju Ahemenidske Perzijske Monarhije.

## Obitelj
Prema Darijevim Behistunskim natpisima, Arijaramn je bio brat Kira I., odnosno sin Teispa od Anšana. Pripadao je ahemenidskoj dinastiji i bio je prvi perzijski kralj koji je paralelno uz Kira I. vladao drugim perzijskim kraljevstvom. Arijaramnovo kraljevstvo Parsumaš i Kirov Anšan nakon dvije generacije vladara ujedinili su se pod Kirom Velikim (unukom Kira I.). Arijaramn je imao sina Arsama koji ga je kasnije naslijedio na tronu Parsumaša, no njegov sin Histasp nije postao kraljem budući da su se dva Parsumaš i Anšan ujedinili pod Kirom Velikim, no Histaspov sin Darije Veliki kasnije je postao kraljem ujedinjenog Ahemenidske Monarhije.

## Historijski izvori
Početkom 20. vijeka u iranskom gradu Hamadanu (pokraj drevne Ekbatane) pronađene su dvije zlatne pločice na staroperzijskom koje spominju Arijaramna i njegovog sina Arsama, no pouzdanost tih historijskih zapisa je upitna jer nisu pronađeni pod kontroliranim arheološkim istraživanjima. Drugi historijski izvor su Behistunski natpisi Darija Velikog koji spominje kako mu je prethodilo osam ahemenidskih kraljeva, što uključuje i Arijaramna.

## Veze
* Perzijska Monarhija
* Ahemenidska dinastija
* Teisp od Anšana
* Kir I.

## Reference

## Literatura
* D. Akbarzadeh, A. Yahyanezhad: „Behistunski natpisi“ (staroperzijski tekstovi); *Khaneye-Farhikhtagan-e Honarhaye Sonati*, 2006., perzijski jezik
* Ronald Grubb Kent: „Staroperzijski jezik: gramatika, pravopis, rječnik“

## Vanjske veze
* Arijaramn (''Ariamnes''), Livius.org 
* A. Sh. Shahbazi: ''Ariyaramna'' (enciklopedija Iranica)
Ferendat

**Ferendat** (grč. *Pherendates*) je bio satrap u Egiptu početkom druge polovice 4. stoljeća pne. Na tom položaju postavio ga je perzijski veliki kralj Artakserkso III., koji je 343. pne. nakon 60 godina egipatske samostalnosti vratio Egipat pod suverenitet Perzijskog Carstva te osnovao „drugu perzijsku dinastiju“, odnosno XXXI. egipatsku dinastiju. Ferendata ne treba miješati sa Farandatom koji je početkom 5. stoljeća pne. također vladao kao satrap Egipta; unatoč tome kako se pretpostavlja da su oba imena izvedenice iz istog perzijskog osobnog imena, povjesničari poput Herodota u svojim djelima spominju obje inačice (*Ferendat* i *Farandat*) u kontekstu različitih osoba. Točan datum Ferendatovog odstupanja sa vlasti nije poznat, no budući kako se njegov nasljednik Sabak spominje kao „satrap Darija III.“, pretpostavlja se kako se ta politička smjena odigrala 336. pne., kada je Kodoman stupio na perzijsko prijestolje.

## Povezano
* Artakserkso III.
* Sabak

## Reference

## Vanjske veze
* Povijest Irana - Ponovno osvajanje Egipta (Iranologie.com) 
* XXXI. egipatska dinastija (TourEgypt.net)
Sabak

**Sabak** (grč. Σαβάκης; *Sabaces*) je bio perzijski namjesnik (satrap) koji je vladao Egiptom u doba velikog kralja Darija III. Kodomana. Pojavljuje se u djelima Diodora sa Sicilije i Arijana. Kao njegov prethodnik na mjestu egipatskog satrapa spominje se Ferendat, kojeg je postavio Artakserkso III. nakon drugog perzijskog osvajanja Egipta 343. pne. odnosno osnivanja XXXI. dinastije, no točan datum prijenosa vlasti na Sabaka nije poznat. Sabak je sudjelovao u bitci kod Isa 333. pne. gdje je makedonski vladar Aleksandar Makedonski porazio vojsku Perzijskog Carstva. U toj bitci Sabak pogiba, a naslijeđuje ga Mazak.

## Povezano
* Darije III.
* Bitka kod Isa
* Mazak

## Reference

## Vanjske veze

* Sabak (''Sabaces''), AncientLibrary.com 
* Grčko osvajanje Egipta (Mlahanas.de)
* M. A. Dandamaev: „Politička povijest Ahemenidskog Carstva“ (''A political history of the Achaemenid empire''), prevoditelj: W. J. Vogelsang, izdavač: BRILL Press, 1989., str. 324.
Mazak

**Mazak** (grč. Μαζάκης; *Mazaces*) je bio posljednji satrap Egipta u službi Perzijskog Carstva. Na mjestu egipatskog satrapa naslijedio je Sabaka, koji je 333. pne. poginuo u bitci kod Isa u kojoj je makedonski vladar Aleksandar Makedonski porazio perzijsku vojsku predvođenu Darijem III. Kodomanom. Kada je makedonski general Aminta koji je prethodno dezertirao iz perzijske vojske provalio u Egipat porazio je Mazaka pokraj grada Memfisa, nakon čega su se njegovi vojnici raspršili okolo u potrazi za plijenom. Mazak je nakon toga otplovio uzvodno, okupio perzijsku vojsku i napao grčko-makedonske snage koji su poraženi, dok je sam Aminta ubijen. Ipak, prilikom dolaska Aleksandra Makedonskog u Egipat, Mazak nije mogao računati na potporu glavne perzijske vojske koja je bila stacionirana u Aziji pa se 332. pne. predao Aleksandru.

## Povezano
* Sabak
* Darije III.
* Aleksandar Makedonski

## Reference

## Vanjske veze
* Mazak (''Mazaces''), AncientLibrary.com 
* Grčko osvajanje Egipta (Mlahanas.de)
* Arijan: Aleksandrova Anabaza, III. 1.
Tatenai

**Tatenai** (ili *Tattenai*) je bio perzijski plemić kojeg je Darije Veliki imenovao prvim satrapom Sirije.

Prema mezopotamskim kronikama, Darije Veliki je u ožujku 520. pne. imenovao perzijskog plemića Uštanua na mjestu satrapa Babilonije, koja je objedinjavala sve teritorije bivšeg Novobabilonskog Carstva, što uključuje Mezopotamiju, Feniciju, Siriju, Palestinu i dijelove sjeverozapadne Arabije. Ipak, četiri godine kasnije (516. pne.) Darije reformira satrapije pa Babilonija biva podijeljena na dvije zasebne pokrajine: „Babiloniju“ i „Iza rijeke“, koja se uglavnom poistovjećuje sa Sirijom. Uštanu je zadržao mjesto nove satrapije Babilonije, dok je potonja pripala Tatenaiju. Ipak, Uštanu je imao veće ovlasti od Tatenaija, budući kako je srce nekadašnjeg Novobabilonskog Carstva bilo strateški važnije i mnogo bogatije od zapadnih provincija kojima je vladao Tatenai.

Tatenai je najviše ostao zapamćen po vođenju istrage prilikom gradnje Jeruzalemskog hrama, čiju je obnovu ranije naredio Kir Veliki. Prema knjizi o Ezri, poslao je pismo Dariju Velikom u kojem je upitao velikog kralja je li gradnja hrama službeno odobrena, što mu je Darije potvrdio i zatražio kako učini se u njegovoj mogućnosti da bude potpuno obnovljen. Tatenai se spominje i na glinenim zapisima na klinastom pismu pronađenim 502. pne. u Mezopotamiji.

## Poveznice
* Darije Veliki
* Uštanu
* Jeruzalemski hram

## Reference

## Vanjske veze
* Tatenai (''Tattenai''), enciklopedija Britannica
* Tatenai (Bible-history.com)
* Babilonija - Perzijska satrapija (enciklopedija Iranica, M. A. Dandamayev)
Abrokoma

**Abrokoma** (grč. Aβρόκoμας; *Abrocomas*) je vladao kao satrap Sirije u službi perzijskog vladara Artakserksa II. Godine 401. pne. okupljao je perzijsku vojsku za ponovno osvajanje Egipta koji se tri godine ranije osamostalio, no iste godine pobunjeni princ Kir Mlađi pokreće pohod protiv svog brata Artakserksa II. zbog čega je Abrokoma poslan u Babiloniju da pomogne perzijskom velikom kralju.

Nakon dolaska Kira Mlađeg u cilicijski grad Tars, Abrokoma je boravio na rijeci Eufratu, a u gradu Isu 400 grčkih hoplita izdalo ga je i prešlo na Kirovu stranu. Abrokoma se potom nije odlučio suprostaviti Kirovoj plaćenićkoj vojsci među kojima su bili i povjesničar Ksenofont i deset tisuća plaćenika, već se povukao na istok gdje je udružio snage sa Artakserksom II. Prilikom povlačenja spalio je neke brodove na Eufratu da uspori Kirovo napredovanje preko rijeke, no ipak nije stigao sudjelovati u bitci kod Kunakse.

Godine 385. pne. Abrokoma je zajedno sa Farnabazom II. i Titraustom krenuo u pohod protiv Egipta, no ekspedicija završava neuspjehom.

## Povezano
* Artakserkso II.
* Kir Mlađi
* Farnabaz II.
* Titraust

## Reference

## Vanjske veze
* Abrokoma (''Abrocomas''), enciklopedija Iranica, M. Dandamayev 
* Abrokoma (''Abrocomas''), AncientLibrary.com 
* Ksenofont: „Anabaza“, I. knjiga (Iran Chamber)
* O. Leuze: *Die Satrapieneinteilung in Syrien und im Zweistromlande von 520-320*, Hildesheim, 1972., str. 311.-317.
Arsam

:*Ovaj članak govori o perzijskom kralju Arsamu, za istoimenog egipatskog satrapa vidi članak: [[Arsam (princ)]]*

**Arsam** (staroperz. *Aršāma*; „onaj koji ima snagu heroja“, grč. *Ἀρσάμης*, perz. ارشام‎) bio je kralj Parsumaša (Farsa; „Perzije“), odnosno jedne od tadašnje dvije perzijske kraljevine (druga je bila Anšan) koje su prethodile stvaranju Ahemenidske Perzijske Monarhije.

## Obitelj
Arsam je bio sin Arijaramna, te otac Histaspa (satrapa Partije) i Farnaka I.. Prema dostupnim povijesnim izvorima, doživio je duboku starost odnosno krunidbu svog unuka Darija Velikog, za vrijeme čije vladavine je i umro. U svakom slučaju, pretpostavlja se kako je riječ o jednom od najstarijih vladara u to doba, jer je vjerojatno umro u 90-im godinama svog života.

## Historijski izvori
Godine 1945. u iranskom gradu Hamadanu (pokraj drevne Ekbatane) pronađene su dvije zlatne pločice na staroperzijskom jeziku koje spominju Arsama i njegovog oca Arijaramna, no pouzdanost tih historijskih zapisa je upitna budući kako oni nisu pronađeni pod kontroliranim arheološkim istraživanjima. Drugi historijski izvor su Behistunski natpisi Darija Velikog koji spominje kako mu je prethodilo osam ahemenidskih kraljeva, što uključuje i Arsama.

## Značaj
Nakon desetljeća i pol vladavine, Arsam je svoju krunu predao drugom kralju iz ahemenidske dinastije, Kiru Velikom. Ovo ujedinjenje dvaju perzijskih kraljevstva Parsumaša i Anšana označilo je početak stvaranju moćne Ahemenidske Perzijske Monarhije.

## Popularna kultura
Prema drevnom vladaru Arsamu nazvan je heavy metal bend „Arsames“ iz Irana, čiji tekstovi najčešće govore o drevnom imperiju; npr. pjesme *Cyrus The Great*, *The Gates of Persia* i *Immortal Identity*.

## Veze
* Perzijska Monarhija
* Ahemenidi
* Arijaramn
* Kir Veliki
* Darije Veliki

## Reference

## Vanjske veze
* D. Akbarzadeh, A. Yahyanezhad: „Behistunski natpisi“ (staroperzijski tekstovi); *Khaneye-Farhikhtagan-e Honarhaye Sonati*, 2006., perzijski jezik
* Ronald Grubb Kent: „Staroperzijski jezik: gramatika, pravopis, rječnik“ 
* Arsam (''Arsames''), Livius.org
* A. Sh. Shahbazi: „Arsam“ (enciklopedija Iranica)
Belez

**Belez** (grč. *Belesys*) je sredinom 4. stoljeća pne. vladao kao satrap Sirije u službi Perzijskog Carstva. Pretpostavlja se kako je njegovo ime babilonijskog podrijetla. Neposredno nakon poraza perzijskog vladara Artakserksa III. u Egiptu 351. pne., uvjereni u slabost Perzijskog Carstva, sidonski kralj Tenej iz Fenicije zajedno sa satrapima Male Azije i Cipra proglašava nezavisnost, zbog čega Artakserkso III. istovremeno imenuje Beleza i cilicijskog satrapa Mazeja zapovjednicima ekspedicije protiv feničkog grada Sidona. Obojica satrapa doživjeli su velike poraze protiv sidonskog kralja Teneja kojem su pomoć od 40.000 grčkih plaćenika poslali egipatski faraon Nektanebo II. i Mentor sa Rodosa. Perzijanci su bili prisiljeni povući se iz Fenicije. Ipak, ustanak u Feniciji okončan je nakon pet godina kada su se pobunjenici suočili sa glavnom perzijskom vojskom, dok sudbina Beleza poznata. Povjesničar Ksenofont, koji je osobno sudjelovao kao jedan od deset tisuća grčkih plaćenika u pohodu kojeg je 401. pne. organizirao pobunjeni princ Kir Mlađi, također spominje Beleza kao sirijskog satrapa što znači kako je Belez vladao punih 50 godina.

## Poveznice
* Artakserkso III.
* Mazej
* Tenej

## Reference

## Vanjske veze
* Povijest Irana - IV. dio: Ahemenidsko Carstvo (Iranologie.com)
Ksenagora

**Ksenagora** (grč. *Xenagoras*) je bio Karijac iz Halikarnasa koji je živio tijekom 5. stoljeća pne. Spominje se u Herodotovim djelima, gdje se navodi kako se Ksenagora nakon bitke kod Mikale (479. pne.) zajedno s perzijskim generalima povlačio u grad Sard, prilikom čega je spasio život princu Masistu kojeg je pokušao ubiti Artaint. Zbog njegovih zasluga, Ksenagora je od strane perzijskog vladara odnosno Masistova brata Kserksa imenovan satrapom Cilicije.

Vjerodostojnost Herodotova navoda kako je Ksenagora vladao kao satrap Cilicije može biti upitna, pogotovo ako uzmemo u obzir kako su tom pokrajinom vladali lokalni vođe poznati kao *syennesis*. Međutim, sama činjenica kako je Kserkso imenovao neperzijskog namjesnika nije neobična, budući kako su Perzijanci često na mjesto satrapa imenovali lokalne ljude. Osim toga, grčki dramatičar Eshil u svome djelu (književnom, a ne povijesnom) „Perzijanci“ spominje smrt cilicijskih vojskovođa kod Salamine, zbog čega se da pretpostaviti kako je mjesto cilicijskog vladara vjerojatno bilo upražnjeno. Također, ostali povijesni izvori tvrde kako su Cilicijanci održavali dinastijske veze sa Karijcima, kojima je pripadao i sam Ksenagora.

Budući kako je Ksenagora spasio život perzijskom princu Masistu, očito kako se sam perzijski veliki kralj Kserkso osjećao dužnikom prema Ksenagori zbog čega ga je promaknuo na mjesto cilicijskog satrapa.

## Poveznice
* Kserkso
* Masist
* Bitka kod Salamine
* Cilicija

## Reference

## Vanjske veze
* Herodot: „Povijesti“, IX. 107.
* Cilicija (enciklopedija Iranica, Michael Weiskopf) 
* Gabriel Herman: ''Ritualised Friendship and the Greek City'', izdavač: Cambridge University Press, 2002., str. 122.
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 560.
Artoksaro

**Artoksaro** (perz. *Artahŝara*, grč. *Artoxares*) je bio paflagonijski eunuh na perzijskom kraljevskom dvoru, te satrap Armenije tijekom vladavine Artakserksa I. i Darija II.

Prema povjesničaru Kteziju, Artoksaro je sa 20 godina sudjelovao kao veleposlanik k pobunjenom satrapu Megabizu II.. Veliki kralj Artakserkso I. i Megabiz II. pomirili su se 445. pne., no nedugo kasnije Megabiz je ponovo pao u nemilost kralja kada je prilikom lova bacio koplje na lava prije njegovog naređenog, što se smatralo uvredom odnosno kršenjem protokola. Nakon toga prognan je na obalu Perzijskog zaljeva. Artoksaro, koji je pomogao Megabizu II. da izgladi odnose sa perzijskim vladarom, zbog otvorene potpore Megabizu nakon druge svađe prognan je na armenski dvor. Određeni povjesničari smatraju kako je Artoksaro imenovan armenskim satrapom, iako se to izričito ne spominje u Ktezijevim djelima.

Kada je Artakserkso I. umro 424. pne., njegovi sinovi Kserkso II., Sogdijan i Darije II. započeli su građanski rat u cilju da se domognu perzijskog prijestolja. Artoksaro je pritom zajedno sa egipatskim satrapom Arsamom i zapovjednikom konjice Arbarijem podržavao Darija. Kada je Darije II. porazio svoju braću, Artoksaro je postao jednim od najvažnijih članova kraljevskog dvora. Ipak, oko 419. pne. Artoksaro je počeo kovati zavjeru protiv velikog kralja, zbog čega je pogubljen na zahtjev kraljice Parisatide. Artoksarovo spletkarenje odigralo se neposredno nakon pobuna Arsita i Artifija, te lidijskog satrapa Pisutna.

Artoksaro se spominje i u dokumentima trgovačke obitelji Murašu iz Nipura, gdje je oslovljen kao *Artahšar*. Prema tim izvorima, babilonijska imanja koja su ranije pripadala Manuštanu (Menostanu, pristalici Sogdijana) nakon Darijeve krunudbe pripala su u ruke Artoksara.

Pretpostavlja se kako je Artoksaro inspirirao grčkog književnika Aristofana koji u svom djelu „Vitezovi“ spominje paflagonijskog lika pod imenom Artoksaro.

## Poveznice
* Artakserkso I.
* Darije II.
* Arsam (princ)
* Parisatida

## Reference

## Vanjske veze
* Artoksaro (''Artoxares''), enciklopedija Iranica, M. Dandamayev
* Ktezije: „Persica“, 42.-43., 50. , 52. i 54.
Terituhmo

**Teritučmo** (grč. *Terituchmes*) je bio sin Hidarna, kojeg je naslijedio na mjestu satrapa Armenije. Teritučmo se spominje u djelima grčkog povjesničara i liječnika Ktezija, koji je služio na dvoru perzijskog vladara Artakserksa II. Teritučmov otac Hidarn pripadao je perzijskoj plemićkog lozi koja vuče korjene od Bagabigne odnosno njegovog sina Hidarna Starijeg, koji je bio jedan od glavnih podanika Darija Velikog. Hidarn je osim Teritučma imao sina Tisaferna koji je služio na mjestu satrapa Lidije, te kći Stateiru koja se udala za Artakserksa II.

Prema Kteziju, Teritučmo se oženio perzijskom princezom Amestris (kći Darija II. i Parisatide), no zaljubio se u polusestru Roksanu koja je bila poznata po ljepoti ali i vještom rukovanju lukom i kopljem. Zbog toga je pokrenuo zavjeru protiv vlastite žene; organizirao je lažnu pljačku u kojoj je perzijska princeza izbodena na smrt. U zavjeri je sudjelovalo 300 ljudi, koji su se priključili Teritučmu u pobuni. Perzijski vladar Darije II. potom je poslao pismo Teritučmovom podaniku Udiastu od kojeg je zatražio da učini sve kako bi zaštitio njegovu kćer, nakon čega se Udiast hrabro suprostavio urotnicima i osobno ubio 37 neprijatelja, među njima i samog Teritučma. Nakon zavjere, kraljica Parisatida na zahtjev Darija II. dala je pogubiti svu Hidarnovu djecu osim Stateire. Među žrtvama bio je i neimenovani Teritučmov sin.

## Poveznice
* Hidarn
* Amestris (kći Darija II.)
* Darije II.
* Parisatida
* Artakserkso II.

## Reference

## Vanjske veze
* Ktezije: „Persica“, 55., 56. i 61. 
* Teritučmo (Ancestry.com)
* George Rawlinson: „Perzija“ (''Persia''), Abacci.com
Oront I

**Oront I.** (perz. *Arvanta*, grč. Ορόντης, *Orontes*) je bio satrap Armenije u doba vladavine perzijskog velikog kralja Artakserksa II.

Oront je rodom bio Baktrijac, sin Artasira. Oženio se za Rodoginu, kćer perzijskog vladara Artakserksa II. čime je ojačao svoje veze sa kraljevskom obitelji. Oront se često spominje u kontekstu veza sa Grcima; povjesničar Ksenofont spominje kako su *[[Deset tisuća]]* (grčki plaćenici koje je unajmio Kir Mlađi u neuspješnom pohodu protiv svog brata) prilikom povratka kući prešli preko Armenije do Crnog mora. Godine 386. pne. Oront je postao zapovjednikom perzijskog pješaštva u pohodu protiv ciparskog kralja Evagore iz Salamine. Nakon što je lažno optužio lidijskog satrapa Tiribaza koji je u navedenoj ekspediciji zapovjedao perzijskom mornaricom, Tiribaz je bio prisiljen kao zarobljenik otići na kraljevski dvor te u pritvoru čekati Artakserksa II. da se vrati iz pohoda protiv plemena Kadusija. Nakon tri suđenja Tiribaz je oslobođen svih optužbi, a dobio je i potporu samog perzijskog vladara koji je cijenio njegove doprinose protiv Grka. Oront je u međuvremenu sklopio mir sa Evagorom koji je išao u korist ciparskom kralju, zbog čega nije odobren od strane perzijskog vladara. Oront je zbog ovog čina uvelike izgubio kredibilitet kod velikog kralja Artakserksa II.

Tijekom zadnjih godina vladavine, Oront II. se u Diodorovim djelima spominje i kao „satrap Misije“ (točnije; zavisni namjesnik određenih obalnih područja), odnosno kao vođa pobunjenih satrapa u Maloj Aziji. Kao i prilikom rata na Cipru, Oront je ponovo izdao svoje kolege (pobunjene satrape), no nezadovoljan nagradom još jednom se pobunio pa su njegovi napadi trajali i nakon smrti Artakserksa II. (358. pne.), odnosno u doba vladavine njegovog nasljednika Artakserksa III. Zbog njegovog dugogodišnjeg neprijateljstva sa perzijskim kraljevskim dvorom, Oront je nagrađen od strane Atene, najvećeg neprijatelja Perzijskog Carstva. Pretpostavlja se kako je Oront I. umro oko 344. pne., pa je iste godine na mjesto satrapa Armenije stupio perzijski princ Darije III. Kodoman, koji je osam godina kasnije postao velikim kraljem. Darija je pak na mjestu armenskog satrapa naslijedio Oront II., sin Oronta I.

## Poveznice
* Artakserkso II.
* Artakserkso III.
* Tiribaz
* Darije III.

## Reference

## Vanjske veze
* Oront (2.), enciklopedija Iranica, Rüdiger Schmitt
* Oront (''Orontes''), AncientLibrary.com
* Kovanice iz Male Azije (AsiaMinorCoins.com) 
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 943.
Artavant

**Artavant** je bio perzijski namjesnik u Egiptu od 411. do 408. pne. U to vrijeme Perzijskim Carstvom vladao je Darije II., dok je satrapom Egipta od 428. pne. bio Arsam. Ipak, pisma na aramejskom jeziku pronađena na egipatskom otoku Elefantini na Nilu govore kako je Arsam tri godine boravio u Suzi zbog čega se pretpostavlja kako ga je Artavant privremeno zamijenio na mjestu egipatskog satrapa. Nakon samo godinu dana Artavantove vlasti u Egiptu izbijaju neredi, koji su kulminirali 404. pne. kada se Egipat pod vodstvom Amirteja II. u potpunosti osamostalio. Budući kako se ni Artavant ni Arsam nakon toga više ne spominju, njihova sudbina nije poznata.

## Poveznice
* Arsam (princ)
* Amirtej II.

## Reference

## Vanjske veze
* Arsam (2.), enciklopedija Iranica, E. Bresciani
* John Boardman: ''The Cambridge ancient history'', 4. svezak, str. 271.
Artabaz I

**Artabaz I.** je bio satrap Frigije (današnja sjeverozapadna Turska) u doba Ahemenidskog Perzijskog Carstva.

Artabaz je bio sin Farnaka I., jednog od Kserksovih generala prilikom ekspedicije protiv Grčke, čiji je zadatak bio povratak perzijske pomoćne vojske natrag u Aziju odnosno gušenje pobune u Potideji. Druga perzijska kopnena ekspedicija završila je 479. pne. porazom Mardonija kod Plateje koji je ignorirao savjete Artabaza i drugih zapovjednika. Nakon te pobjede Grci su otplovili prema Joniji gdje su iste godine porazili perzijsku vojsku u bitci kod Mikale. Ipak, Artabaz je uspjevao voditi ostatak perzijske vojske iz Grčke natrag u Joniju.

Kao nagradu za obavljen zadatak, Artabaz je imenovan satrapom Frigije, a taj status kasnije su imali i njegovi potomci. Artabaza je naslijedio sin Farnabaz I., odnosno unuk Farnak II. koje je vladao satrapijom u doba Peloponeskog rata. Farnaka je kasnije naslijedio njegov sin Farnabaz II. koji je poznat po rivalstvu sa Tisafernom i sukobu sa Spartancima.

## Poveznice
* Perzijsko Carstvo
* Kserkso Veliki
* Farnak I.
* Farnabaz II.

## Reference

## Vanjske veze
* Artabaz (Livius.org)
Farnabaz I

**Farnabaz I.** je bio perzijski plemić i satrap Frigije (nakon 455. pne.). Na mjesto satrapa došao je naslijedivši svog oca Artabaza I. Njegova perzijska obitelj pripadala je plemićkoj eliti; osnivačem obitelji smatrao se Farnabazov djed Farnak I. čiji je nećak Darije I. Veliki postao vladarem Perzijskog Carstva. S obzirom na nedostatak povijesnih izvora, o životu Farnabaza I. se zna vrlo malo, no pretpostavlja se kako je 455. pne. postao satrapom odnosno pokrajinskim namjesnikom u Frigiji (današnja sjeverozapadna Turska). Farnabaza je 430. pne. naslijedio njegov sin Farnak II. Prema teorijama nekih povjesničara Farnabaz I. nije bio satrap već je služio svog oca Artabaza, kojeg je pak izravno nasljedio njegov unuk, odnosno Farnabazov sin Farnak II.

## Veze
* Perzijsko Carstvo
* Farnak I.
* Artabaz
* Farnak II.
* Farnabaz II.

## Reference

## Vanjske veze
* Farnabaz I. (Livius.org) 
* Farnabaz (''Pharnabazus''), AncientLibrary.com
Oront II

**Oront II.** (perz. *Arvanta*, grč. Ορόντης, *Orontes*) je bio posljednji satrap Armenije u službi Ahemenidskog Carstva.

Oront II. je bio sin Oronta I. i perzijske princeze Rodogine. Zajedno sa Mitraustom predvodio je Armence u bitci kod Gaugamele, dok je na položaju armenskog satrapa zamijenio Darija III. koji je 336. pne. postao perzijskim velikim kraljem. S obzirom kako popriličan broj ranijih i kasnijih armenskih satrapa i generala također nosi ime „Oront“, pretpostavlja se kako je Oront II. pripadao Orontidskoj dinastiji, koja vuče podrijetlo od *Sedam [[Perzijanci|Perzijanaca]]*; točnije Hidarna Starijeg. Budući kako je Aleksandar Makedonski osvojio samo južni dio Armenije, smatra se kako je Oront II. i poslije pada Perzijskog Carstva nastavio vladati kao armenski vladar. Umro je oko 316. pne.

## Poveznice
* Darije III.
* Bitka kod Gaugamele

## Reference

## Vanjske veze
* Oront (3.), enciklopedija Iranica, Rüdiger Schmitt
* Oront (''Orontes''), AncientLibrary.com 
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 1003.
Ariobarzan (satrap Frigije)

**Ariobarzan** (perz. *Ariyabrdna*) je bio perzijski plemić i satrap Frigije od 387. do 362. pne.

## Obitelj
Ariobarzan je bio sin perzijskog plemića Farnabaza II. koji je također služio na mjestu satrapa Frigije, što je antička pokrajina u današnjoj sjeverozapadnoj Turskoj. Njihova satrapska vladarska dinastija često se naziva *Farnakidima*, nazvanim po Farnaku I. čiji je nećak Darije Veliki postao vladarem Perzijskog Carstva. Farnakovi potomci ostali su u odličnim odnosima sa perzijskom kraljevskom obitelji kao i u krvnom srodstvu; primjerice Ariobarzanov otac Farnabaz II. oženio se Apameom, kćeri velikog kralja Artakserksa II.

## Politički život
Godine 407. pne. kada još nije postao satrapom, Ariobarzan je radio kao diplomat. Otac ga je zadužio za povratak atenskih diplomata sa satrapskog dvora natrag u Grčku. Pretpostavlja se kako je Ariobarzan bio u dobrim odnosima i sa spartanskim plemićem Antalkidom.

Ariobarzanov otac Farnabaz II. igrao je važnu ulogu tijekom Korintskog rata između Sparte i ostalih grčkih polisa, pri čemu je podržavao Spartu koja je naposljetku pobijedila u ratu uz veliku perzijsku pomoć. Nakon što je nagrađen od strane perzijskog velikog kralja premještanjem na višu političku poziciju, satrapom Frigije 387. pne. postaje njegov sin Ariobarzan.

Ariobarzan je održavao dobre odnose sa Atenom i Spartom, a kada se tokom dvanaeste godine vladavine zbog nepoznatih razloga odlučio pobuniti protiv Artakserksa II., dobio je potporu grčkih gradova. Primjerice, spartanski kralj Agesilaj II. odlučio je doći u Malu Aziju sa svojim plaćeničkim vojnicima. Neki satrapi priključili su se Ariobarzanovoj pobuni; Mauzol iz Karije, Oront I. od Armenije, Autofradat od Lidije i Datam od Kapadocije. Također, pobunjenim satrapima pomoć je pružio i egipatski faraon Teos. Ariobarzan je neko vrijeme proveo u gradu Asosu gdje ga je opkolila perzijska vojska, no uz veliku pomoć svojih saveznika izdržao je opsadu.

Kao odgovor na atensku potporu Ariobarzan im je poklonio grčki grad Sest na obalama Dardanela koji je nekad pripadao Ateni, na što su Atenjani odgovorili imenovanjem Ariobarzana službenim atenskim građaninom. Ipak, Perzijanci su 362. pne. ugušili pobunu, dok je Ariobarzana izdao vlastiti sin Mitridat. Nakon što je ubijen, Ariobarzana je nasljedio njegov polubrat Artabaz II.

## Poveznice
* Perzijsko Carstvo
* Farnabaz II.
* Artabaz II.

## Reference

## Vanjske veze
* Ariobarzan (Livius.org, Jona Lendering) 
* Ariobarzan (enciklopedija Iranica) 
* Ariobarzan (''Ariobarzanes''), AncientLibrary.com
Arsit

**Arsit** je bio perzijski satrap pokrajine Frigije u doba vladavine Darija III. Kodomana. Arsit se zajedno sa drugim satrapima iz Male Azije odlučio obračunati sa Aleksandrom Makedonskim na obali rijeke Granik. Tijekom ratnog vijeća Memnon je predlagao strategiju „spaljene zemlje“ odnosno povlačenje pred Aleksandrom zato jer su Makedonci imali veću vojsku, no vodeći satrapi na čelu sa Arsitom i Spitridatom odbili su takav plan. Arsit je svoj potez opravdao time kako „*neće dopustiti da iti jedna kuća u njegovoj satrapiji bude spaljena*“. Ipak, u bitci kod Granika Aleksandar je pobijedio satrapsku vojsku a mnogi perzijski zapovjednici uključujući su poginuli, dok je Arsit navodno počinio samoubojstvo nakon povlačenja u Frigiju jer su ga Perzijanci prozivali zbog poraza.

## Poveznice
* Perzijsko Carstvo
* Artabaz II.
* Bitka kod Granika

## Reference

## Vanjske veze
* Arsit (enciklopedija Iranica)
* Arsit (''Arsites''), AncientLibrary.com
Adusije

**Adusije** (grč. Αδούσιος; *Adusius*) je bio perzijski general u doba Kira Velikog, vladara Perzijskog Carstva. Adusije se spominje u Ksenofontovoj „Kiropediji“. Sudjelovao je u bitkama kod Pterije i Timbre gdje je odbijen napad lidijskog kralja Kreza, odnosno osvojeno njegovo kraljevstvo. Potom ga Kir Veliki šalje u vojskom u Kariju da okonča tamošnje nemire, a kasnije pomaže Histaspu u osvajanju Frigije. Na zahtjev lokalnog stanovništva, imenovan je satrapom Karije. Do kada je vladao nije poznato, a sljedeći satrap Karije koji se spominje u povijesnim izvorima bio je Amorg, za kojeg se ne može sa sigurnošću pretpostaviti je li izravno naslijedio Adusija, ili je u međuvremenu postojao neki drugi satrap, ili pak više njih.

## Povezano
* Perzijsko Carstvo
* Kir Veliki
* Bitka kod Pterije
* Bitka kod Timbre

## Literatura
* Ksenofont: „Kiropedija“ (VII. 4. - 1. c., VIII. 6. - 7.)

## Reference

## Vanjske veze
* Adusije (''Adusius''), AncientLibrary.com 
* Ksenofont: „Kiropedija“, str. 159.
* Ksenofont: „Kiropedija“ (preveo: Maurice Ashley Cooper), str. 256.
Amorg od Karije (satrap)

**Amorg od [[Karija|Karije]]** je bio perzijski satrap na prijelazu iz 6. u 5. stoljeće pne., odnosno u doba vladavine Darija Velikog, kralja Perzijskog Carstva. O njegovom životu zna se vrlo malo; Herodot spominje kako se Amorg zajedno sa generalom Daurisom borio protiv ustanka Grka u Kariji. Perzijanci su pobjedili u bitkama kod Marsijasa i Labarunde, no nedugo kasnije upali su u zasjedu kod Pedasa gdje su ubijeni Amorg, Dauris i drugi zapovjednici

## Poveznice
* Darije I. Veliki
* Jonski ustanak
* Dauris

## Reference

## Vanjske veze
* Amorg (''Amorges''), AncientLibrary.com 
* Herodot, V. 121.
Ligdamis I

**Ligdamis I.** (grč. Λύγδαμις, lat. *Lygdamis*) je bio satrap Karije u službi Perzijskog Carstva. Satrapom je postao 494. pne. neposredno uoči svršetka Jonskog ustanka, a vladao je iz glavnog karijskog grada Halikarnasa. Prema Herodotu, oženio se ženom sa otoka Krete s kojom je imao kćer Artemiziju I. (kraljica od Halikarnasa), poznatu po sudjelovanju u pomorskoj bitci kod Salamine (480. pne.) u kojoj je predvodila pet brodova iz Kserksove perzijske flote.

## Poveznice
* Jonski ustanak
* Artemizija I.
* Bitka kod Salamine

## Reference

## Vanjske veze
* Ligdamis (Lygdamis), AncientLibrary.com
Pisindelis

**Pisindelis** (rođ. 498. pne. - ?) je bio satrap odnosno vladar iz grada Halikarnasa u Kariji, uz istočnu obalu Egejskog mora. O njegovom životu malo je poznato, a spominje se samo u kontekstu njegovih prethodnika, odnosno nasljednika. Njegova majka bila je Artemizija I., proslavljena admiralica iz perzijske mornarice koja je 480. pne. sudjelovala u bitci kod Salamine, koju je Pisindelis nasljedio na mjestu karijskog vladara oko 470. pne. Pisindelisov sin i nasljednik bio je Ligdamis II., za vrijeme čije je vladavine grčki povjesničar Herodot oko 457. pne. odselio na otok Samos. Unatoč nedostatku povijesnih izvora o njegovoj vladavini, Karija je u njegovo vrijeme bila na vjetrometini grčko-perzijskih ratova između Perzijskog Carstva i Delskog saveza predvođenog Atenom. Sredinom 5. stoljeća pne., u doba vladavine Pisindelisa ili njegovog sina Ligdamisa II., grad Halikarnas privremeno je postao dijelom Delskog saveza, a iz susjednog karijskog grada Kinda atenski vojskovođa Kimon vodio je ekspedicije protiv perzijske flote u Pamfiliji.

## Poveznice
* Halikarnas
* Artemizija I.
* Ligdamis II.

## Reference

## Vanjske veze
* Artemizija (AncientLibrary.com) 
* Herodot - Pisindelis (1911encyclopedia.org)
* David Pipes: „Herodot - otac povijesti, otac laži“ (Loyno.edu, PDF format)
Farnak II

**Farnak II.** (elamski: *Parnaka*, grčki: *Pharnaces*) je bio perzijski satrap pokrajine Frigije od 430. do 413. pne.

## Obitelj
Farnak II. je bio sin perzijskog plemića Farnabaza I., satrapa Frigije (današnja sjeverozapadna Turska). Njegova perzijska obitelj pripadala je plemićkoj eliti; osnivačem obitelji smatrao se istoimeni pradjed Farnak I. čiji je nećak Darije I. Veliki postao vladarem Perzijskog Carstva. Prema Farnaku I. satrapska dinastija koja je vladala Frigijom često se naziva Farnakidima.

## Politički život
Farnabaz I., otac Farnaka II., najvjerojatnije je postao satrapom nakon 455. pne., a Farnak II. se spominje kao njegov nasljednik tek 430. pne., no točan datum dolaska za tu poziciju nije poznat. Atenski povjesničar Tukidid u svome djelu „Povijest Peloponeskog rata“ piše kako je Farnak II. bio uključen u pregovore između Sparte i perzijskog velikog kralja Artakserksa I. Farnak II. se zadnji put spominje 422. pne., a točan datum smrti nije poznat. Ipak, pouzdano se zna kako ga je 413. pne. nasljedio sin Farnabaz II..

## Poveznice
* Perzijsko Carstvo
* Artakserkso I.
* Farnak I.

## Reference

## Vanjske veze
* Farnak II. (Livius.org, Jona Lendering) 
* Farnak (''Pharnaces''), AncientLibrary.com
Ligdamis II

**Ligdamis II.** (grč. Λύγδαμις, lat. *Lygdamis*) je bio satrap Karije u službi Perzijskog Carstva tokom druge polovice 5. stoljeća pne. Bio je sin Pisindelisa, odnosno unuk karijske vladarice Artemizije I. Zbog tiranije Ligdamisa II. u Halikarnasu, grčki povjesničar Herodot se oko 457. pne. preselio iz grada na otok Samos, dok je kasnije osobno sudjelovao u svrgavanju karijskog vladara.

## Poveznice
* Karija
* Halikarnas
* Herodot

## Reference

## Vanjske veze
* Ligdamis (Lygdamis), AncientLibrary.com 
* David Pipes: „Herodot - otac povijesti, otac laži“ (Loyno.edu, PDF format)
Amorg od Karije (pretendent)

**Amorg od [[Karija|Karije]]** je bio nezakoniti sin Pisutna, satrapa Lidije. Kao satrap Karije Nastavio je očevu pobunu protiv Darija II., vladara Perzijskog Carstva.

## Pozadina
Amorgov otac Pisutno vladao je kao satrap Lidije dva desetljeća, kada je 420. pne. iz nepoznatih razloga pokrenuo pobunu protiv perzijskog vladara Darija II. Poznato je kako je Pisutno okupio plaćenike iz Grčke, gdje je upravo završio Arhidamov rat (431.-421. pne.). Veliki kralj je potom u Lidiju poslao perzijskog plemića Tisaferna sa posebnim zadatkom da podijeli plaćenićku vojsku, što je ovaj uspješno obavio 415. pne., te zarobio Pisutna pozvavši ga na pregovore gdje je uhićen. Nakon toga pobunjenik je poslan Dariju II. koji ga je dao pogubiti.

## Politički život
Pisutnovo smaknuće nije prekinulo pobunu, budući kako je njegov nezakoniti sin Amorg nastavio s ustankom u Kariji gdje je zauzeo luku Ias (između Mileta i Halikarnasa). Kao i njegov otac, Amorg je primio veliku pomoć od Atenjana, koji su često brodovima pristajali u luku Ias. Povijesni dokument iz Atene koji spominje financiranje generala u Efezu vjerojano se odnosi na samog Amorga.

Tisafern je potom dobio naredbe da se riješi Amorga, no atenska mornarica u Egejskom moru otežavala je mogućnost opsade luke Ias. Ipak, nakon katastrofalne sicilijanske ekspedicije 413. pne. Atenina moć znatno slabi, a Spartanci odlučuju nastaviti Peloponeski rat (razdoblje „Dekelejskog rata“). Tisafern istovremeno nudi Spartancima pomoć, pa je 412. pne. sklopljen sporazum prema čijim je odrebama „svaki neprijatelj perzijskog vladara ujedno i spartanski neprijatelj“. Ovo se načelo prije svega odnosilo na samog Amorga.

Spartanci su postupili prema sporazumu, pa su tokom zime 412. na 411. pne. isplovili prema luci Ias. Vidjevši kako pristižu trireme, mještani su pomislili kako su atenske pa su im potrčali u sustret. Ipak, kada su shvatili koga su dočekali sa dobrodošlicom bilo je prekasno, a Amorg je uhićen i predan Tisafernu.

## Značaj
Amorgovo uhićenje označilo je kraj pobune u satrapiji Kariji. Spartansko-perzijski sporazum je redefiniran i Tisafern više nije tražio od spartanske vojske da sudjeluju u ratovima protiv pobunjenika. Atenski zapovjednik Frinih koji je možda bio u stanju spriječiti ovakav razvoj događaja u međuvremenu je optužen za izdaju. Atenska potpora pobuni Amorga dovela je do perzijske potpore Sparti odnosno atenskog poraza u Peloponeskom ratu. O tome je pisao i atenski logograf Andokid u svome djelu „O miru“.

## Poveznice
* Pisutno
* Tisafern
* Darije II.
* Peloponeski rat

## Reference

## Vanjske veze
* Amorg (''Amorges''), AncientLibrary.com 
* Amorg (Livius.org, Jona Lendering)
Tio

**Tio** (grč. Θύoς; *Thyus*) je bio satrap Paflagonije, obalne pokrajine na sjeveru Male Azije. Tijekom 360-ih pr. Kr. pobunio se protiv Artakserksa II., vladara Perzijskog Carstva. Njegov prvi rođak Datam neuspješno ga je pokušao nagovoriti da odustane od svojih pobunjeničkih nakana, a Tio ga je prilikom jedne prijateljske konferencije pokušao ubiti. Datam se uspio spasiti budući kako je od vlastite majke dobio informacije o nakanama Tia, te je prilikom povratka u svoju satrapiju Ciliciju pokrenuo rat protiv svog rođaka. U tom sukobu Tio je zarobljen zajedno sa svojom obitelji; ženom i djecom. Datam ga je potom isporučio Artakserksu II. Povjesničar Kornelije Nepot piše kako je Tio bio visok čovjek, mrkog pogleda, tamne puti, te duge kose i brade. Klaudije Elijan naziva ga proždrljivim, dok Teopomp spominje kako su mu prilikom objedovanja posluživali i po sto tanjura hrane, zbog čega drevni autori spominju kako je živio kao da je očekivao brzu smrt.

## Poveznice
* Artakserkso II.
* Datam

## Reference

## Vanjske veze
* Tio (''Thyus''), AncientLibrary.com 
* Kornelije Nepot: „Datam“ (Tertullian.org)
Krisant

**Krisant** (grč. Χρυσάντας; *Chrysantas*) je bio perzijski plemić i lik iz Ksenofontove „Kriopedije“ kojeg opisuje kao iznimno inteligentnog ali slabije tjelesne građe. Iskazao se u službi Kira Velikog, kako na bojištu kao vojnik tako i kao Kirov osobni savjetnik. Ksenofont navodi kako ga je prilikom administrativne podijele Kir nagradio imenovanjem na mjesto satrapa Lidije i Jonije, no to se ne podudara sa Herodotovim djelima koji na istoj poziciji spominje Tabala.

## Veze
* Kir Veliki
* Tabal

## Reference

## Vanjske veze
* Krisant (''Chrysantas''), AncientLibrary.com 
* Ksenofont: „Kiropedija“, II., III., IV., V., VI., VII., VIII.
Gadat

**Gadat** (grč. *Gadates* ili *Gadatas*) je bio satrap maloazijske pokrajine Jonije krajem 6. vijeka pne. O njegovoj vladavini svjedoči Darijevo pismo u kojem od Gadata zahtjeva da presadi istočne biljke u Malu Aziju i Siriju. Prema istim izvorima, Darije je prekorio Gadata zbog prikupljanja poreza iz „Apolonovih svetih područja“ što se smatralo neprihvatljivim činom koji nije u skladu sa perzijskom politikom. Gadat se spominje i u Ksenofontovim djelu „Kiropedija“ gdje je opisan kao satrap Asirije u službi Kira Velikog, no ta se informacija uglavnom smatra netočnim. Prema Ksenofontu, Gadat je zajedno sa Gobrijom I. sudjelovao u osvajanju Babilonije.

## Veze
* Kir Veliki
* Darije Veliki

## Reference

## Vanjske veze
* Mary Boyce: ''A History of Zoroastrianism'', II. svezak, E. J. Brill, Leiden, 1982. 
* Gadat (''Gadatas''), AncientLibrary.com 
* Ksenofont: „Kiropedija“, V. i VI.
* Shirin Simmons: „Bogatstvo perzijske kuhinje“ (''Treasury of Persian Cuisine'')
Mazar

**Mazar** je bio medijski general koji je u 6. vijeku pne. prešao na stranu Kira Velikog i pomogao mu da svrgne medijskog kralja Astijaga odnosno da stvori Ahemenidsku Monarhiju. Krajem života služio je kao satrap Lidije.

## Mazar u Herodotovoj ''Historiji''
Mazar se spominje u Herodotovim djelima kao medijski general u službi Kira Velikog, a navodno je poginuo prilikom gušenja pobune u Maloj Aziji. Nakon što je Kir Veliki godine 539. pne. osvojio Lidiju, lidijski službenik pod imenom Paktije kojeg je Kir imenovao odgovornim za njegovu riznicu, podigao je plaćeničku vojsku sastavljenu od Lidijaca i Jonjana i krenuo u ustanak protiv perzijskog satrapa Tabala u Sardu. Tamo je opkolio perzijski satrapsku vojsku i pokrao nekadašnje Krezovo bogatstvo čime je financirao pobunu.

Nakon što je Kir Veliki čuo za Paktijevu izdaju odnosno za pobunu u Lidiji, bio je gnjevan pa je napravio planove za razaranje Sarda, no bivši lidijski kralj Krez kojeg je Kir nakon pobjede primio kao savjetnika na njegovom dvoru, savjetovao ga je da uspostavi zakone i poreze koji će promijeniti svijest Lidijcima o navikama luksuza i užitka.

Kir Veliki, koji je bio poznat po svojoj milostivoj politici prema pokorenim narodima, pristao je na Krezovu ideju pa je poslao jednog od svojih zapovjednika Mazara da uguši pobunu i da uhvati Paktija živog. Ipak, prilikom dolaska perzijske vojske u Malu Aziju, Paktije je pobjegao iz Sarda i pronašao utočište u jonskoj Grčkoj. Mazar je nastavio potjeru pa je osvojio i nekoliko polisa u Joniji, te je nakon više pokušaja uspio zarobiti Paktija kojeg je poslao na suđenje u Perziju. Tokom nastavka pohoda, Mazar umire zbog nepoznatih razloga.

Nakon Mazarove smrti, Kir Veliki šalje svog glavnog generala Harpaga da ga zamijeni. Harpag je dovršio Mazarovo osvajanje Male Azije, pa su osvojene i Likija, Kilikija i Fenikija. Prilikom osvajanja koristio je posebne opsadne tehnike za probijanje gradskih zidina koje su bile nepoznate Grcima.

## Veze
* Kir Veliki
* Perzijska Monarhija
* Lidija
* Harpag
* Astijag
* Medijsko Carstvo

## Reference

## Vanjske veze
* Harpag i Mazar (Livius.org) 
* The Baldwyn Project: „Osvajanje Babilona“ 
* Popis lidijskih satrapa (Livius.org, Jona Lendering)
Tabal

**Tabal** (grč. *Tabalus* ili *Tagaos*) je bio perzijski vojskovođa u službi Kira Velikog, vladara Perzijskog Carstva, a služio je i kao satrap Lidije.

Nakon što je Kir Veliki porazio lidijskog kralja Kreza i pripojio Lidiju Perzijskom Carstvu, povjerio je Lidijcu Paktiju da prenese Krezovo blago u Perziju, dok je glavni lidijski grad Sard ostavio na čuvanje Tabalu. Ubrzo nakon Kirovog odlaska iz Male Azije Paktije je unajmio plaćenike i izazvao pobunu protiv perzijske vlasti, te je postavio opsadu oko Sarda. Daljnja sudbina Tabala nije poznata, no čini se kako se nije uspio oduprijeti Paktijevim napadima, budući kako je Kir iste godine poslao Mazara da uguši pobunu i zarobi pobunjenike, a nedugo nakon njegove smrti i Harpaga.

## Poveznice
* Kir Veliki
* Mazar

## Reference

## Vanjske veze
* Tabal (''Tabalus''), AncientLibrary.com