open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spring, Summer, Fall, Winter... and Spring

**Proljeće, ljeto, jesen, zima... i proljeće** (korejski *봄 여름 가을 겨울 그리고 봄*, *Bom yeoreum gaeul gyeoul geurigo bom*) južnokorejski je duhovni dramski film iz 2003. koji je režirao i napisao Kim Ki-duk. Glavne uloge tumače Oh Yeong-su, Kim Young-min, Seo Jae-kyung i Kim Jong-ho, dok se sam Ki-duk javlja na samom završetku filma. Radnja se odvija oko budističkog redovnika koji živi u jednom samostanu koji plovi na jezeru koje je okruženo šumom te koji podučava jednog dječaka kako da i sam postane redovnik.

Režiser Ki-duk je film sastavio kao alegoriju na budističke četiri plemenite istine (patnja; nastanak patnje; prestanak patnje i put koji vodi do prestanka patnje) te ju zrcalio u dječaku koji odrasta u mladića, ima seksualni odnos sa ženom i napušta samostan, postaje kriminalac u gradu, samo da bi se godinama kasnije ponizno vratio natrag i nastavio put prema prosvjetljenju, odnosno napustio sva prijanjanja u životu kako bi vodio skromnu egzistenciju. Film je dobio hvalospjeve kritičara zbog svoje tihe i kontemplativne prirode, a mnogi su bili iznenađeni kako je Ki-duk napravio takav neobičan preokret pošto su njegovi prethodni filmovi kritizirani zbog nasilja i mizoginije. Među pobornicima filma bio je i Roger Ebert koji ga je uključio u svoj popis 'Veliki filmova'. Zapisao je:
:"Rijetko kada me film tako jednostavan dirnuo tako duboko. Imam osjećaj kao da bi mogao napisati recenziju u jednom pasusu, ili raspravljati o njemu satima. To je budistički film, ali je isto tako univerzalan... Protagonist filma je život, a antagonist vrijeme i promjena. Čak niti to nije toliko jednostavno, jer biti živ, u krajnjoj liniji, znači suočiti se sa obje suprotnosti."

## Izvori

## Vanjske veze
* Official website
* 
* 
* Spring, Summer, Fall, Winter... And Spring at HanCinema
* Review of ''Spring, Summer, Fall, Winter... and Spring'' at The New York Times
Raketa na kruto gorivo

**Raketa na kruto gorivo** je tip rakete čiji motor koristi kruto gorivo. Predstavlja najstariju vrstu raketnog pogona i korištena je uz pomoć baruta još od 13. vijeka od strane Kineza, Mongola, Indijaca i muslimana. Raketni pogon na kruto gorivo koristi smjese koje sadrže i gorivo i oksidans, kao što je npr. bezdimni barut. Danas se češće rabi vrlo fini aluminijski prah (gorivo) pomiješan s amonijevim perkloratom (oksidans), te povezan aditivima u viskoelastičnu masu. Kao oksidans ponekad se koristi i amonijev nitrat. Kruto gorivo ima manji specifični impuls nego tekuće, a prilikom izgaranja gorivo je izloženo velikim naprezanjima zbog izrazito visokih tlakova. Nedostaci raketa s ovakvim gorivom su gotovo nemoguće upravljanje potiskom, gašenje ili ponovno paljenje motora jer se nakon paljenja goriva reakcija nadalje odvija spontano, te osjetljivost na oštećenja prilikom proizvodnje koja mogu dovesti do eksplozije raketnoga motora. Također, amonijev perklorat je nagrizajući i otrovan, te produkti njegova gorenja uništavaju ozonski sloj. Prednost krutih goriva je što uz pravilno održavanje mogu biti spremni za upotrebu dulje vrijeme i rad s njima znatno je lakši nego s tekućim gorivima, zbog čega se često rabe u vojne svrhe odnosno u astronautici za prve stupnjeve raketa-nosača (rakete potisnice) ili raketoplana.

## Povezano
* Raketa na tekuće gorivo
* Raketa na hibridno gorivo

## Reference

## Vanjske veze

*  Robert A. Braeunig: ''Rocket Propulsion – Solid Rocket Motors''
*  Andre Bedard: ''Composite Solid Propellants'', Astronautix
*  NASA: ''Practical Rocketry'' 
*  NASA: ''Solid Rocket Engine''
*  ESA: ''Solid and Liquid Fuel Rockets''
*  AllStar: ''Practical Rocketry – Solid Propellant Rockets''
Back to Black

**Back to Black** je drugi i poslednji studijski album britanske pevačice Amy Winehouse. Izdat je 27.10.2006. i izdato je pet singlova:  "Rehab", "You Know I'm No Good", "Back to Black", "Tears Dry on Their Own" i "Love Is a Losing Game".

Na Gremi nagradama, Back To Black je osvojio nagradu za Najbolji Vokalni Pop Album. Amy je takodje dobila dodatne 4 Gremi nagrada iste večeri. Album je takodje osvojio i Q Nagradu za Najbolji Album.

Samo u UK, album se prodao u više od 3.6 miliona primeraka (što ga je tada činilo najprodavanijim albumom u Britaniji 21.-og veka - sada je na drugom mestu). U svetu, album se prodao u više od 20 miliona primeraka

## Lista Pesama
 1. Rehab
 2. You Know I'm No Good 	
 3. Me & Mr Jones  	
 4. Just Friends 	
 5. Back to Black 	
 6. Love Is a Losing Game
 7. Tears Dry on Their Own	
 8. Wake Up Alone
 9. Some Unholy War
 10. He Can Only Hold Her	
 11. Addicted
Andrzej Wajda

**Andrzej Witold Wajda** ˈandʐɛj ˈvitɔld ˈvajda (Suwałki, 6. marta 1926. – Varšava, 9. oktobra 2016.), poljski filmski režiser, producent, scenarist. Vjerojatno je najslavniji pripadnik "poljske filmske škole" (aktivan *c.* 1955 do 1963). Poznat je po svojoj trilogiji ratnih filmova: *[[A Generation]]* (1954), *[[Kanał (film)|Kanał]]* (1956) i *[[Ashes and Diamonds (film)|Ashes and Diamonds]]* (1958).

Njegovi roditelji bili su Aniela Białowąs, školska učiteljica, i Jakub Wajda, oficir armije. Wajdin otac ubijen je od Crvene armije u katinjskom masakru 1940. Andrzej se 1942. pridružio poljskom pokretu otpora, a nakon rata je studirao da bude slikar u Krakovu, prije nego je otišao u filmsku školu u Łódźu.

Četiri njegova filma su nominirana za Oscar za najbolji strani film: *[[The Promised Land (1975 film)|The Promised Land]]* (1975), *[[The Maids of Wilko]]* (1979), *[[Čovjek od željeza]]* (1981), i *[[Katyń (film)|Katyń]]* (2007), u kojem je prikazao kako su njegov otac i mnogi drugi Poljaci smaknuti od Sovjeta. Za film *Čovjek od željeza* dobio je Zlatnu palmu u Cannesu i Nagradu Udruženja njujorških filmskih kritičara, za *[[Danton (film, 1983)|Danton]]* nagradu Cesar za najbolju režiju i BAFTA-u za najbolji strani film.

1999. Wajda je nagrađen počasnim Oscarom.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* Andrzej Wajda na Internetowa Baza Filmu Polskiego (poljski)
* Andrzej Wajda video na Web of Stories
* [Katyń film - recenzija [Anne Applebaum]]
Frank (album)

**Frank** je debitantski album kantautorke Amy  Winehouse. Izdat je 20.10.2003. Album je dobio dobro recenzije, kao i Ivor Novello nagradu. U UK, album je prodat u više od milion primeraka i 3x je platinast.
Wounded Rhymes

**Wounded Rhymes** je drugi studijski album švedske pevačice Lykke Li. Objavljen je 24.2.2011. od strane LL. Producent ovog, kao i prvog albuma Lykke Li je Björn Yttling. Na albumu se našlo četiri singla: "Get Some", "Sadness Is A Blessing, "Youth Knows No Pain" i "I Follow Rivers", koja se našla na top listama u nekoliko evropskih država.

## Lista pesama

 1. "Youth Knows No Pain"  	
 2. "I Follow Rivers"  	
 3. "Love Out of Lust"  	
 4. "Unrequited Love"  
 5. "Get Some" 	
 6. "Rich Kids Blues"  
 7. "Sadness Is a Blessing"  	
 8. "I Know Places"  	
 9."Jerome"  
 10."Silent My Song"
Gasovita goriva

**Gasovita** ili **plinska goriva** su goriva koja su pri normalnim uslovima u gasovitom agregatnom stanju.

Sve se više koriste jer, u odnosu na čvrsta i tečna, poseduju niz prednosti – potpunije sagorevanje, sadrže manje balasta, sagorevaju sa minimalnim koeficientom viška vazduha, sagorevanje se lakše reguliše, produkti sagorevanja su čistiji, lako se transportuju, proizvedena se proizvode centralizovano.

Lako su zapaljiva i eksplozivna su, kao i tečna.

Dele se pa više osnova.
;Po sastavu:
* elementarna (vodonik)
* homogena jedinjenja (metan, butan, CO, ...)
* smese jedinjenja i/ili elemenata

;Po načinu dobijanja
* **Prirodna gasovita goriva**, gde spadaju:
** zemni, tj. prirodni gas (koji opet može biti vlažni i suvi)
** jamski, tj. rudnički gas
** barski, tj. truli gas

* **Proizvedena gasovita goriva**, koji se dele prema agregatnom stanju (prirodnog) goriva od kog su dobijena, u koja spadaju
** Rafinerijski gasovi - dobijaju se od tečnih goriva (tj. nafte)
** Tečni naftni gas - od tečnih goriva (nafte) i gasovitih (zemnog gasa)
** Generatorski gasovi - od čvrstih goriva
** Destilacioni gasovi - od čvrstih goriva

## Povezano
* Gorivne ćelije
* Kruta goriva
* Tečna goriva
Vjekoslav Rosenberg-Ružić

**Vjekoslav Rosenberg-Ružić** (Varaždin, 29. 4. 1870 - Zagreb, 16. 2. 1954), austrougarski i jugoslavenski skladatelj, dirigent i glazbeni pedagog.

## Biografija
Vjekoslav Rosenberg-Ružić je rođen 29. 4. 1870 godine u Varaždnu u katoličkoj porodici  židovskog podrijetla. Vjekoslavov otac, Josip (Aloisa) Rosenberg, je bio učitelj glazbe u Varaždinu, te je od rane mladosti podučavao i sina. Vjekoslav je osnovnu školu i gimnaziju pohađao u Varaždinu. 1885 godine otišao je na studij na bečki konzervatorij. Nakon što je Nikola Faller 1891 otišao iz Splita, Vjekoslav je postao učitelj glazbe i zborovođa u "Hrvatsko pjevačko društvo Zvonimir", a zatim i organist u splitskoj katedrali Sv. Duje. 1895 vratio se u rodni grad gdje je postao gradski kapelnik i organista u župnoj crkvi sv. Nikole, učitelj pjevanja na Višoj djevojačkoj školi i ravnatelj gradske Glazbene škole. U sljedećih 15 godina koliko je ostao u Varaždinu, skladao je operu "Kralj od Silbe". Zemaljska vlada Kraljevine Hrvatske, Slavonije i Dalmacije ga je 1909 imenovala glavnim učiteljem glazbe Učiteljskih škola u Zagrebu, a 1910 godine je postavljen za ravnatelja Glazbenog zavoda (*danas [[Muzička akademija u Zagrebu|Muzička akademija]]*). Slijedeći tradiciju njemačkoga kasnog romantizma skladao je orkestralna djela i opere. Uz operu "Kralj od Silbe" kao rezultat Vjekoslavovog skladateljskog rada ostali su i fragmenti opera "Lijepa Klementinka" i "Vilina", a skladao je i veliku kantatu "Kameni svatovi" na tekst Augusta Šenoe. Vjekoslav pripada Zajčevu krugu. Vjekoslav Rosenberg-Ružić je umro u Zagrebu 16. 2. 1954 godine. Pokopan je na varaždinskom gradskom groblju. Posljednje počivalište Vjekoslava Rosenberga-Ružića je došlo u fokus javnosti 2013 godine nakon što se saznalo da za njegov grob nitko ne plaća naknadu već 10 godina. Postajala je opravdana bojazan da će uprava groblja preseliti Vjekoslavove posmrtne ostatke pošto u Zakonu Republike Hrvatske o grobljima piše da nakon 10 godina neplaćanja naknade i ako je prošlo 30 godina od zadnjeg ukopa u grobnicu to mjesto se može smatrati napuštenim, te da ga uprava groblja može preuzeti, voditi brigu o njemu i u krajnjoj liniji preseliti posmrtne ostatke. No, iako taj isti Zakon o grobljima štiti značajne osobe, grad Varaždin nije odgovorio na novinarske upite da li nešto misle poduzeti u vezi Vjekoslavovog groba i imaju li kakav popis "značajnih Varaždinaca".

## Djela
* opera *Kralj od Silbe*
* fragmenti opere *Lijepa Klementinka* 
* fragmenti opere *Vilina*
* kantata *Kameni svatovi* (*na tekst [[August Šenoa|Augusta Šenoe]]*)

## Reference

http://www.armas.es/foros/viewtopic.php?f=52&t=1040737&sid=6363b0f282357db4af8d2b7600bcb74b&start=10
Kuusamo

**Kuusamo** je grad i općina na sjeveroistoku Finske od 15,980 stanovnika.

## Geografija

Kuusamo leži u Regiji Sjeverna Ostrobotnija pored ruske granice, na obali jezera 
Kuusamojärvi, udaljen 215&nbsp;km sjeveroistočno od administrativnog centra 
regije Oulua i 800 km od Helsinkija.

Teritorij upćine vrlo je brdovit kraj, naročito za finske prilike, koja je izuzetno nizinska, pojedina imaju i više od 500 metara. Usto je i 
vrlo šumovit, preko 60% zemlje pokriveno je njima, i prepun jezera, od kojih je čak 166 prilično veliko, tako da ima 2700&nbsp;km 
obala.

## Historija

Tokom srednjeg vijeka tu su se nalazila dva laponska sela, na trasi trgovačkog puta od 
Botnijskog zaljeva do Bijelog mora18. vijeka.

Od 1686. Kuusamo je sjedište parohije, tako da je do 19. vijeka, toliko narastao da je 1868 dobio 
status grada.

## Privreda i transport

Najveći poslodavac u Kuusamu je tvornica celuloze Pölkky Oy i drvna industrija Kitka Wood Oy & Pölkky Metsä.

Kuusamu je veliki turistički centar koji godišnje posjeti preko milion ljudi, naročito zbog skijanja jer snijega ima od maja do oktobra, a ima čak 506&nbsp;km skijaških staza za nordijsko skijanje. Pored grada nalazi se Ruka jedno od najpoznatijih i najvećih finskih alpskih skijališta, sa 34 staze i 17 žičara.

Grad ima aerodrom (IATA: KAO, ICAO: EFKS)

## Gradovi prijatelji

* , Općina Hørning
* , Općina Avesta
* , Askøy
* , Rajon Louhski

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Kuusamo''  
* ''Skijalište Ruka''
Drveni peleti

**Drveni peleti** su standardizirano oblikovani štapići proizvedeni od biomase.

## Opis
Drveni pelet je proizveden iz prešanog usitnjenog drveta ili piljevine, valjkastog je oblika promjera od 6-8 mm i duljine od 10 do 30 mm. Drveni peleti proizvode se pod izrazito visokim pritiskom, pod visokim pritiskom podiže se temperatura drveta i stvara se prirodno “ljepilo” te peleti uspjevaju zadržati oblik valjka i nakon što se ohlade.  Kompaktnost peleta je vidljiva i prilikom transporta gdje se pojavljuje tek oko 0,5% drvne prašine. 
Znači peleti se prešaju iz čiste, nekontaminirane drvne piljevine, bez ikakvih kemijski vezivih sredstava sa visokom toplinskom koncentracijom od oko 5 kWh/kg ili 18 MJ/kg. Imaju vrlo nizak sadržaj vlage (ispod 10%) što omogućava vrlo visoku učinkovitost sagorijevanja. Rabe se u pećima za grijanje stambenih objekata ili za proizvodnju električne energije kao zamjena za ugljen.

Prema toplinskim vrijednostima 2 kg drvnog peleta zamjenjuje cca 1 litru ulja za loženje ili 1.85kg peleta zamjenjuje 1m3 prirodnog plina. 

Peleti su CO2-neutralni. Peleti spadaju u obnovljive izvore energije i kod izgaranja pelet ne proizvodi stakleničke plinove kao izvor topline, te se smatra jednim od rijetkih apsolutno prirodnih, sigurnih i zdravih energenata. Kao i ostala drvna biomasa, peleti znatno manje onečišćuju zrak i okoliš jer imaju manje od dozvoljenih graničnih vrijednosti  emisija CO, NOx i prašine.

Proizvodnja drvenih peleta u Europi povećala se sa 1,4 milijuna tona u 2004. do 6,3 milijun tona u 2006. na 7,5 milijuna tona 2007. godine.

Proizvodnja je u Hrvatskoj 2007. iznosila 142.300 tona .

## Izvori

## Vanjske veze

* Fotografije proizvodnje peleta 
* European Biomass Association (AEBIOM), Informacije i statistike u Europi
* Gradimo hr. 
* Grijanje na pelete
Kruta goriva

**Kruta goriva** su razne vrste krutih materijala koje se koriste kao gorivo za grijanje i proizvodnju topline, najčešće putem sagorijevanja. Primjeri uključuju drvo, ugljen, drveni ugljen, treset, gorive tablete, drveni peleti, te kukuruz, pšenica i druge žitarice. Specijalni tipovi krutih goriva koriste se u raketnoj tehnologiji. Čvrsta goriva upotrebljavana su milenijima za stvaranje vatre, a drvo i osobito ugljen igrali su ključnu ulogu u Industrijskoj revoluciji (od parnih mašina do lokomotiva). Ugljen i treset intenzivno se koriste za proizvodnju električne energije i dan danas. Korištenje krutih goriva u određenim urbanim područjima zabranjeno je zbog zagađenja zraka. Ostale vrste goriva prema agregatnom stanju su tekuća i plinska goriva.

## Povezano
* Tekuća goriva
* Plinska goriva

## Vanjske veze
*  Solid Fuel Technology Institute: ''Solid Fuels''
Kuusamojärvi

**Kuusamojärvi** je srednje veliko jezero na sjeveroistoku Finske koje leži u Regiji Sjeverna Ostrobotnija.

## Karakteristike
Jezero Kuusamojärvi leži u slivu rijeke Kem, na nadmorskoj visini od 253 metra, kod grada Kuusamo. Kuusamojärvi ima površinu od 47,4 km², prosječnu dubinu od 3.4 metara, i najveću od 17.69 m.

Najveći otok. na jezeru je Poro velik 106 hektara.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Kuusamojärvi''
Raketoplan

**Raketoplan** je svemirska letjelica namjenjena za transport astronauta i tereta u Zemljinu orbitu. Za razliku od klasičnih svemirskih letjelica koje se na zemlju vraćaju padobranom, raketoplan se na zemlju vraća jedreći poput jedrilice te slijeće na pistu poput aviona. Zbog ove osobine raketoplani se mogu više puta koristiti za ponovne letove u svemir. Američki Space Shuttle i sovjetski (kasnije ruski) program Buran su najpoznatiji primjeri raketoplana.

Raketoplani su izvorno zamišljeni kao jeftinija zamjena klasičnih raketa, s obzirom na njihovu ponovnu iskoristivost, međutim u praksi se na primjeru američkog Space Shuttlea ispostavilo da troškovi održavanja raketoplana da bi ga se dovelo u ponovno letno stanje premašuju troškove lansiranja posade i tereta klasičnim raketama, tako da je NASA odlučila da se nakon umirovljenja Space shuttlea umjesto projektiranja nove generacije raketoplana vrati klasičnim raketama koje će biti osnova novog projekta Orion.
Kalajoki

**Kalajoki** je grad i općina na sjeverozapadu Finske od 12,632 stanovnika.

## Geografija

Kalajoki leži u Regiji Sjeverna Ostrobotnija, na ušću rijeke Kalajoki u Botnijski zaljev, udaljen 130&nbsp;km južno od administrativnog centra regije Oulua i
550 km sjeverno od Helsinkija.

Kalajoki je sastavljen od slijedećih kvartova i naselja; Vasankari, Plassi, Mehtäkylä, Pohjankylä, Pitkäsenkylä, Etelänkylä, Kääntä, Tynkä, Rahja, Kurikkala, Kärkinen, Typpö i Rautio.

## Historija

Kalajoki je u 17. vijeku bio selo., čiji su se stanovnici bavili poljoprivredom, to se promjenilo tokom 18. vijeka, kad je 
glavno zanimanje postala trgovina, naročito tada unosnim katranom.

Kod Kalajoki se 1808 odigrala manja bitka za Finskog rata u kojoj je poginuo Wilhelm von Schwerin.

Općina Kalajoki osnovana je 1865., a mjesto je status grada dobilo 1. januara 2002.

Broj stanovnika Kalajokija imao je konstantan rast tokom 20. vijeka, 1920. općina je imala 5780 stanovnika, 1952. - 7085, 1960 - 7373, ali je tad nastupio pad tako da ih je 1970 bilo 6979, to se popravilo do 1985. kad ih je bilo već 9108.

Općina Rautio pripojena je Kalajokiju 1973., a 2010. i Općina Himanka.

## Privreda i transport

Kalajoki je grad drvne i metalne industrije, za ekonomiju mjesta značajan izvor prihoda je transport, građevinarstvo i turizam.

Do Kalajokija vode magistralne ceste 8 i 27, a ima i dobru prirodnu luku u estuariju Rijeke Kalajoki, ali nema direktnu
željezničku vezu, već se mora otići do Ylivieske.

## Gradovi prijatelji

* , Izumo

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Kalajoki''
Rolando Uríos

**Rolando Uríos Fonseca** (Bayamo, 27. siječnja 1971.) je umirovljeni kubansko-španjolski rukometaš i reprezentativac. Za vrijeme igračke karijere je bio pivot te je slovio za jednog od najboljih rukometaša svoje generacije. Nakon kratkih karijera u Veszprému i Ivryju, Uríos je 2001. godine potpisao za BM Ciudad Real, gdje je igrao do umirovljenja 2009. godine. S Realom je osvojio nekoliko domaćih i europskih naslova, a njegov broj (17) je za vrijeme postojanja kluba bio trajno umirovljen. Tu je čast uz njega imao samo Talnt Dujšebajev. 

Reprezentativnu karijeru je započeo s Kubom, s kojom je 1999. godine bio najbolji strijelac Svjetskog prvenstva u Egiptu, postigavši 57 golova. Kuba je turnir završila na osmom mjestu, što im je bio najbolji plasman u povijesti. Uríos je na tom turniru ušao i u idealnu momčad na mjestu pivota. S Kubom je igrao i na Olimpijadi 2000. godine te je, iako je Kuba s pet poraza ispala već u prvoj fazi, uspio završiti na četvrtom mjestu najboljih strijelaca. Nedugo zatim, Uríos je stekao španjolsko državljanstvo te je započeo igrati za tu zemlju, s kojom je 2005. godine bio svjetski prvak, a naredne godine i europski doprvak. 

Nakon umirovljenja, od 2011. godine, bavi se trenerskim poslom.
The Shooting

***The Shooting*** () je američki vestern-film snimljen u režiji Monte Hellmana i premijerno prikazan 1966. godine, poznat kao prvo ostvarenje iz podžanra ''acid westerna''.

Protagonist, čiji lik tumači Warren Oates, je rudar i bivši lovac na ucjene, koji zajedno sa svojim slaboumnim prijateljem (čiji lik tumači Will Hutchins) nevoljko pristaje na ponudu bezimene tajanstvene žene (čiji lik tumači Millie Perkins) da je za novac prati kroz pustinju. Radnja prikazuje kako trio počne pratiti tajanstveni revolveraš (koga glumi Jack Nicholson) čiji motivi, kao ni motivi žene nisu sasvim jasni.

*The Shooting* je Hellman snimio 1965. godine s izuzetno niskim budžetom pod pokroviteljstvom svog mentora Rogera Cormana. Nastojeći maksimalno uštediti novac, *The Shooting* je sniman gotovo istovremeno sa filmom *[[Ride in the Whirlwind]]*, sa kojim je dijelio lokacije i dio glumačke postave (uključujući Nicholsona). Hellman je prilikom produkcije inzistirao na maksimalnoj jednostavnosti i minimalizmu, pa je tako jednostavno "preskočio" prvih deset stranica scenarija koje su objašnjavale porijeklo likova. Premijeru je, slično kao i Whirlwind, imao godinu dana kasnije na Filmskom festivalu u San Franciscu. Kritičari su njime bili oduševljeni, prije svega zbog toga što je dotadašnje konvencije žanra odbacivao ne samo kroz sadržaj i ne-romantični prikaz Divljeg Zapada kao surovog i oporog mjesta, nego i zbog stalne mračne atmosfere te neuobičajene završnice. *The Shooting* je, sa druge strane, imao problema sa redovnom distribucijom, te je publici prikazan tek 1968. godine u Francuskoj, a potom na američkoj televiziji. Oatesu, koji će sljedeće desetljeće izgraditi reputaciju kao karakterni glumac, *The Shooting* je predstavljao jednu od rijetkih prilika kada je tumačio glavnu ulogu.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* Allmovie: *The Shooting* entry
Mauricio Macri

**Maurisio Makri** (; Tandil, 8. februar 1959) argentinski je političar, biznismen i građevinski inžinjer. Za predsednika Arentinske Republike izabran je 22. novembra 2015.

## Biografija
Maurisio Makri je rođen u Tandilu, u provinciji Buenos Ajresa. Makri je studirao na Katoličkom univerzitetu u Argentini, gde je dobio diplomu u građevinarstvu. Svoje profesionalno iskustvo je stekao u građevinskoj firmi koja pripada kompaniji njegovog oca, gde je radio 3 godine kao junior analitičar, a kasnije postaje viši analitičar. Godine 1984, radio je u kreditnom odeljenju Sitibank Argentine u Buenos Airesu, a 1985. postaje generalni direktor. Godine 1991. bio je otet 12 dana od oficira argentinske Federalne policije, a zatim je oslobođen nakon što je njegova porodica navodno platila nekoliko miliona dolara za otkup. Od tada je rekao da ga je teško iskustvo dovelo do toga da se odluči da uđe u politiku. Bio je predsjednik jednog od najpopularnijih fudbalskih klubova u Argentini, Boka juniors. On je izabran 1995. godine, a reizabran 1999. i 2003. godine, da završi jedan od najuspešnijih perioda u klubu, osvojivši nekoliko međunarodnih takmičenja. U 2003. godini Makri je imao svoj politički debi kada je osnovao stranku "Posvećenost promenama". 2007. je postao gradonačelnik Buenos Ajresa.

## Reference
Ophélia

***Ophélia*** je francuski crno-bijeli igrani film snimljen u režiji Claudea Chabrola i premijerno prikazan 1963. godine. Po žanru je drama i predstavlja slobodnu adaptaciju znamenite Shakespeareove tragedije *[[Hamlet]]*. Protagonist, čiji lik tumači Andre Jocelyn, je Yvan, mladić čija se majka (čiji lik tumači Alida Valli) nakon očeve smrti udala za njegovog strica (čiji lik tumači Claude Cerval). Radnja prikazuje kako se Yvan suočen sa time povlači u svijet mašte, odnosno postaje uvjeren kako su mu novi očuh i majka ubili oca, da bi tek kasnije doznao pravu istinu o vlastitom porijeklu.

## Uloge
* André Jocelyn : Yvan Lesurf
* Alida Valli : Claudia Lesurf
* Claude Cerval : Adrien
* Jean-Louis Maury : Sparkos
* Juliette Mayniel : Lucie
* Robert Burnier : André Lagrange
* Sacha Briquet : le fossoyeur
* Pierre Vernier : le maître d'hôtel
* Serge Bento : François
* Roger Carel : un employé
* László Szabó : un garde
* Henri Attal : un gardien
* Dominique Zardi : un gardien
* Liliane David : Ginette

## Vanjske veze
*
Landru (film)

***Landru*** je francusko-italijanski kriminalističko-biografski film snimljen u režiji Claudea Chabrola i premijerno prikazan 1963. godine. Naslovni lik, koji tumači Charles Denner, je Henri Desire Landru, zloglasni serijski ubica koji je za vrijeme Prvog svjetskog rata,  preko oglasa za usamljena srca u novinama u svoju kuću mamio dobrostojeće sredovječne žene te ih potom ubijao kako bi ukrao njihov novac. Radnja prikazuje njegov način rada, hvatanje i spektakularno suđenje prilikom koga nije pokazao nimalo kajanja za svoje zločine. *Landru* se isticao izuzetnom brigom o autentičnosti detalja. Godine 1965. je pak postao predmetom sudske tužbe jedne od Landruovih ljubavnica, pri čemu su se koristili argumenti od kojih će nastati današnji koncept prava na biti zaboravljen.

## Uloge
* Charles Denner : Henri Désiré Landru
* Danielle Darrieux : Berthe Héon
* Michèle Morgan : Célestine Buisson
* Stéphane Audran : Fernande Segret
* Francoise Lugagne : Marie-Catherine Landru
* Juliette Mayniel : Anna Colomb
* Hildegard Knef : Madame X
* Jean-Louis Maury  : Le commissaire Belin
* Denise Provence : Zénaïde Lacoste
* Catherine Rouvel : Andrée Babeley
* Mary Marquet : Marie-Angélique Guillain
* Claude Mansard  : Monsieur de Moro Giafferi
* Serge Bento : Maurice Landru, le fils
* Robert Burnier : Le président du tribunal
* Mario David : Le procureur général
* Pierre Lafont : Le brigadier Riboulet
* Huguette Forge : Mme Vidal
* Diane Lepvrier : Marie Landru, une fille
* Gisèle Sandré : Georgette
* Sacha Briquet : Le substitut
* Louis Lyonnet  : Un inspecteur
* Philippe Castelli : Un inspecteur
* Pierre Vernier : Un avocat de la partie civile
* Alain Quercy : Un avocat de la partie civile
* Jean-Pierre Melville : Georges Mandel
* Raymond Queneau : Georges Clemenceau
* André Fouché : Le docteur Charles Paul
* Jacques Robiolles : Un juré
* Dominique Zardi : Un gendarme
* Henri Attal : Un gendarme
* Jean-Marie Arnoux : Un spectateur au procès
* Robert Barre
* André Dino
* Joseph Hindley
* Erich Muller : le professeur de piano
* Jacques Munier
* René Pannetrat
* Bernard Papineau.
* Franck Maurice : Un homme au procès
* Louis Saintève : L'assesseur somnolent
* Charles Bayard  : Un juré
* Reine Bartève  : Une spectatrice au procès
* André Badin  : Le gardien de la paix au square
* Michel Charrel
* Véronique Vendell
* Jean Blancheur : Un patriote à l'armistice

## Povezano
* *[[Monsieur Verdoux]]*

## Vanjske veze
* 
*
Les Plus Belles Escroqueries du monde

***Les Plus Belles Escroqueries du monde*** () je francusko-italijansko-nizozemsko-japanska crno-bijela omnibus filmska komedija snimljena 1964. godine u režiji Claudea Chabrola, Jean-Luc Godarda, Uga Gregorettija, Hiromichija Horikawe i Romana Polanskog. Sastoji se od pet priča kojima je zajedničko da se zaplet vrti oko prevare, a koje su radnjom smještene u pet različitih svjetskih gradova - Tokio, Amsterdam, Napulj, Marakeš i Pariz.

## Epizode
### Les Cinq Bienfaiteurs de Fumiko (Horikawa)
* režija: Hiromichi Horikawa
* muzika : Keitaro Miho

#### Uloge
* Mie Hama
* Ken Mitsuda
* Yatsuko Tan'ami

### La Rivière de diamants (Polanski)
* režija : Roman Polanski
* scenario : Gérard Brach
* muzika: Krzysztof Komeda

#### Uloge
* Nicole Karen
* Arnold Gelderman

### La Feuille de route (Gregoretti)
* režija : Ugo Gregoretti
* muzika : Piero Umiliani
* fotografija : Tonino Delli Colli

#### Uloge
* Gabriella Giorgelli
* Guido Guiseppone
* Beppe Mannaiuolo

### L'Homme qui vendit la tour Eiffel (Chabrol)
* režija : Claude Chabrol
* scenario : Claude Chabrol i Paul Gégauff
* muzika : Pierre Jansen
* fotografija : Jean Rabier

#### Uloge
* Jean-Pierre Cassel : l'escroc
* Francis Blanche : l'acheteur
* Catherine Deneuve
* Jean-Louis Maury
* Sacha Briquet
* Philomène Toulouse
* Michel Charrel

### Le Grand Escroc (Godard)
* režija i scenario : Jean-Luc Godard
* muzika : Michel Legrand 
* fotografija : Raoul Coutard

#### Uloge
* Jean Seberg : Patricia
* Charles Denner : l'escroc
* László Szabó : l'inspecteur

## Izvor

## Vanjske veze
*
Pinar del Río

**Pinar del Río** je grad i općina na Kubi te središte istoimene provincije. S nešto više od 140,000 stanovnika, Pinar del Río je deseti najveći grad na Kubi. Sama općina ima nešto više od 190,000 stanovnika.

## Historija

Pinar del Río je bio jedan od posljednjih većih gradova što su ih na Kubi osnovali Španjolci. Izvorno je osnovan kao **Nueva Filipinas** (srpskohrvatski: *Novi [[Filipini]]*), u čast španjolskog kralja Felipea. Grad je osnovan na području bivšeg indijanskog naselja, a kolonijalno ime je nosio sve do 1778. godine, kada je preimenovan u današnji naziv, najvjerojatniej zbog velike količine borove šume koje su se nalazile uz obližnju Rio Guama. Plodno tlo je poticalo proizvodnju duhana, a grad su naselili i rančeri sa stokom što je dovelo do njegova ubrzanog rasta.

Porast korištenja duhana u Europi dodatno je doprinio gospodarskom rastu cijele regije te otvaranju brojnih morskih puteva i proširenju željeznice. U tom je periodu grad dobio nadimak "Meka Duhana".

## Obrazovanje

U gradu se nalazi i javni univerzitet u Pinar del Ríju, glavna visokoškolska ustanova u cijeloj provinciji.

## Promet

Grad je cestovno povezan s autocestama A4 i *[[Carretera Central]]*. Aerodrom Pinar del Río je danas napušten i više se ne koristi, dok službeni gradski aerodrom, La Coloma, nema redovnih letova. Željeznički je grad povezan s Havanom.

## Značajne osobe

* Danys Báez, bejzbolaš
* Mario Bencomo, slikar
* René Capo, džudoka
* Willy Chirino, pjevač i tekstopisac
* Sen Dog, član grupen Cypress Hill
* Dagoberto Valdés Hernández, vjerski vođa
* Yunieski Gonzalez, boksač
* Yunesky Maya, bezbolaš
* Polo Montañez, pjevač i tekstopisac
* Pedro Pablo Oliva, slikar
* Tony Oliva, bejzbolaš
* Rudy Pérez, kompozitor
* Alexei Ramírez, bejzbolaš
* Gonzalo Rubalcaba, pijanist

## Vanjske veze

* Pinar del Río.cu 
* [Pinar del Río](http://www.ecured.cu/index.php/Pinar_del_Río_(Municipio)) on EcuRed
* Pinar del Río on guije.com (historical infos)
Manzanillo (Kuba)

**Manzanillo** je grad i općina na Kubi, smješten u provinciji Granma. Manzanillo je ukupno četrnaesti najveći grad na Kubi te ujedno i najveći grad koji istovremeno nije i provincijsko središte. Prema procjenama iz 2012. godine, Manzanillo je imao nešto manje od 100,000 stanovnika.

## Historija

Grad je osnovan 1784. godine. Tokom Španjolsko-američkog rata, grad je bio poprište triju velikih pomorskih bitaka.

## Geografija

Manzanillo je lučki grad, smješten u istočnom dijelu zaljeva Guacanayabo, nedaleko od delte rijeke Cauto. Pristup gradu kroz zaljev donekle je ograničen koraljnim grebenima.

## Gospodarstvo

Poljoprivreda u gradu i općini temelji se na proizvodnji kave, šećera, riže, voća i duhana, ali i meda i stoke. U općini se nalaze i nalazipta cinka i bakra, dok je industrija u gradu temeljena na pilanama, konzerviranju riba, melasi, a donekle i na tvornicama za preradu duhana i kože.

## Vanjske veze
Carlos Pérez (rukometaš)

**Carlos Reinaldo Pérez Enrique** (Havana, 26. kolovoza 1971.) je umirovljeni kubansko-mađarski rukometaš i reprezentativac koji je igrao na poziciji lijevog vanjskog. 

Karijeru je započeo u rodnom gradu, međutim 1997. godine je dobio priliku igrati za KC Veszprém, a sve zbog činjenice da je Pérezov sunarodnjak Ivo Díaz iste godine iz Ciudad Havane prešao u mađarski Pécsi MKC. U Veszprému je provao praktički cijelu karijeru, osvojivši nekoliko nacionalnih pokala, ali bez konkretnog uspjeha u Europi, osvojivši tek Kup pobjednika kupova 2008. godine. U veljači 2013. godine preselio je u katarski al-Shamal SC, ali je već u lipnju iste godine zaključio svoju profesionalnu karijeru. 

Reprezentativnu karijeru započeo je na Kubi, za koju je nastupao do 1999. godine, kada je stekao i mađarsko državljanstvo. Novo državljanstvo donijelo je i promjenu reprezentacije tako da je 2002. godine debitirao za Mađarsku u utakmici protiv Slovenije. Za Mađarsku je igrao na nekoliko međunarodnih natjecanja, a najznačajnija postignuća su mu titula najboljeg strijelca na Svjetskom prvenstvu 2003. godine te nastup na Olimpijskim igrama 2012. godine. Nakon Olimpijade se povukao iz reprezentacije.
Chairil Anwar

**Chairil Anwar** (26.7. 1922.&nbsp;– 28.4. 1949.) bio je indonezijski pjesnik i član pisaca "generacije 1945". Napisao je 96 djela, od čega 70 individualnih pjesama.

Anwar se rodio i odrastao u Medanu, sjeverna Sumatra, sve dok se nije preselio u Bataviju sa majkom 1940., gdje je započeo sudjelovati u mjesnim književnim krugovima. Nakon što je njegova prva pjesma objavljena 1942., Anwar je nastavio pisati. Ipak, njegova djela su u ta vremena cenzurirale vlasti Japana, koji su držali Indoneziju pod okupacijom. Anwar je živio pobunjenički život, te često pisao, uglavnom o smrti. Umro je u Džakarti sa samo 26 godina od nepoznate bolesti.

Uz smrt, glavne teme njegovih djela bile su individualizam i egzistencijalizam. Na njega su utjecali strani pjesnici, te je koristio svakodnevni jezik i novu sintaksu kako bi pisao poeziju, koja je zapažena zbog pomoći u razvoju indonezijskog jezika.
## Bibliografija

* 
* 
* 
* 
*
Potisak

**Potisak** je sila koja deluje na telo potopljeno u tečnost u smeru surotnom od gravitacije, odnosno na raketu da napusti zemljinu atmosferu. U principu, potisak je svaka sila koja gura telo, za razliku od sila koje ga vuku.

## Potisak u fluidima

Podmornica tone kada je njena težina veća od sile potiska, lebdi kada je težina jednaka potisku i izranja kada je potisak veći od njene težine. Dakle, tela koja plivaju imaju težinu manju od potiska, a kod onih koja tonu težina je veća od potiska.
Sila potiska je rezultujuća sila pritiska tečnosti na potopljeno tijelo.
Na tijelo u tečnosti deluje sila potiska usmjerena vertikalno naviše. Intenzitet te sile jednak je proizvodu gustine tečnosti, gravitacionog ubrzanja i zapremine potopljenog dela tela Fpot=ρgV.
Raketno gorivo

**Raketno gorivo** je vrsta goriva koji se koristi u raketnim motorima za stvaranje potiska. Specifično je po tome da oksidans za izgaranje goriva ne uzima iz okoline već ga letjelica (raketa ili avion) nosi sa sobom. Nizom kemijskih i termodinamičkih procesa, pri izgaranju se njegova kemijska energija uz pomoć oksidansa pretvara u kinetičku energiju vrućih plinova. Prema aksiomu akcije i reakcije (treći Newtonov zakon), akciji toga mlaza odgovara reakcija suprotnoga smjera u obliku reaktivne sile (potiska) koja pokreće letjelicu naprijed (mlazni pogon). Veći potisak tj. veća brzina rakete je proporcionalna većoj brzini istjecanja plinova odnosno njihovoj većoj masi (prema principu definiranom raketnom jednadžbom Ciolkovskog). Također, potisak raketnoga motora ovisi o omjeru goriva i oksidansa, gustoći goriva i drugim faktorima. Djelotvornost raketnoga goriva izražava se specifičnim impulsom.

Osnovni elementi nužni za rad raketnoga pogona su spremnici s gorivom i oksidansom (s pripadajućim sklopovima ovisno o vrsti goriva), odnosno raketni motor kojeg je gorivo ponekad sastavni dio i sastoji se još od komore izgaranja odnosno izlazne mlaznice. Raketno gorivo čini 90 do 95% ukupne mase rakete i izgara u komori izgaranja, gdje temperature mogu dosegnuti i više od 3000ºC. Izgaranjem se razvijaju plinovi koji djeluju na stijenke komore tlakom i do više stotina bara. Vrući plinovi prvo prolaze kroz grlo mlaznice (sapnica) koje ih ubrzava, a zatim kroz divergentnu (ekspanzijsku) mlaznicu u kojoj se zbog njezinog specijalnog oblika (konični, ovalni ili dr.) dodatno ubrzavaju do brzine koja može biti i desetak puta veća od brzine zvuka.

Zbog vrlo visokih temperatura izlaznoga mlaza, mlaznice se izrađuju od posebnih materijala (vatrootporni čelik, keramika, karbonski kompoziti), te su dodatno hlađene (npr. strujanjem goriva oko stijenki). Za termoizolaciju se često koriste i ablativni slojevi koji se izgaranjem polako troše. Raketno gorivo izgara velikom brzinom, pa čak i najveće rakete potroše gorivo u nekoliko minuta, dosegnuvši pritom veliku brzinu i visinu. Najčešća podjela raketnih goriva je prema agregatnom stanju (kruta, tekuća i hibridna), dok ostali tipovi uključuju kemijsko, nuklearno, električno i ionsko. Višestupanjske rakete mogu koristiti različite vrste goriva ovisno o specifičnom stupnju.

## Povezano
* Avionsko gorivo
* Nuklearno gorivo

## Reference

## Vanjske veze
*  Robert A. Braeunig: ''Rocket Propulsion''
*  NASA: ''Practical Rocketry'' 
*  ESA: ''Solid and Liquid Fuel Rockets''
Salamon Papo

**Salamon Papo** (Visoko, 1901 - Koncentracijski logor Jasenovac, ?), jugoslavenski slikar ubijen u koncentracijskom logoru Jasenovac za vrijeme Drugog svjetskog rata i Holokausta.

## Biografija
Salamon Papo je rođen 1901 godine u Visokome. Nakon završene gimnazije u Banja Luci, studirao je dvije godine slikarstvo u bečkim privatnim školama. U augustu 1923 izlagao je na izložbi u povodu IV. sleta jevrejske omladine u Beogradu, zajedno sa Adolfom Weilerom, Slavkom Brillom, Danielom Kabiljom i drugima. Iste godine je upisao studij slikarstva na Akademiji likovnih umjetnosti Sveučilišta u Zagrebu. Studirao je u klasi prof. Vladimira Becića. Nakon diplome 1927 godine, Salamon je neko vrijeme radio kao nastavnik crtanja u Banja Luci, a zatim u Bihaću gdje se mogao više posvetiti slikarstvu. Za života je radio akvarele i ulja na platnu s motivima iz okolice Bihaća. Salamon se prema svome radu odnosio vrlo kritički, slike je često prepravljao, nadopunjavao ili ih iz temelja mijenjao. Prema sjećanju suvremenika, oduševljavao se ekspresionizmom. U pravo kada se smirio i počeo stvarati kvalitetnije slike, Salamon je 24. 6. 1941 godine bio uhapšen i odveden u koncentracijski logor Jasenovac. Njegove slike su pri tome bile uništene ili opljačkane. Salamon je u Jasenovcu radio u grupi logoraša keramičara. Do danas je nepoznato vrijeme njegove smrti, kao i konačna sudbina njegovih slika.

## Reference

## Literatura
*
Iisalmi

**Iisalmi** (švedski: *Idensalmi*) je grad i općina na istoku Finske od 22,115
stanovnika, u Regiji Sjeverna Savonija.

## Geografija

Iisalmi leži na poluotoku jezera Porovesi, udaljen 86, 7 km južno administrativnog 
centra regije Kajaanija i oko 463 km sjeverno od Helsinkija.

On je danas ekonomski centar regije u kojoj živi 57 688 ljudi.

## Historija

Historija Iisalmija počela je 1627. kad je  osnovana Parohija Iisalmi, koja se prostirala na površini od 6089 km², na terenu 
na kojem danas pored  Iisalmija, prostiru i općine Kiuruvesi, Lapinlahti, Sonkajärvi,
Vieremä i dio Pielavesija. Osam posljednjih dekada 18. vijeka obilježio je snažan rast broja stanovnika, a to se nastavilo i u 
19. vijeku, pa su se osnivale nove parohije. Od Iisalmija se prvo odcijepio Pielavesi 1811., zatim Lapinlahti 1858. i nakon tog i 
Kiuruvesi 1862.

Općina Iisalmi osnovana je 24. oktobra 1860., ali je put do dobijanja povelje o 
statusu grada bio duži, iako su je lokalni funkcionari zatražili još 1856. Dobili su je tek 1891. 
nakon odobrenja ruskog cara Aleksandra III, pa se ta godina računa kao 
godina osnivanja grada.

Administrativnom reformom Velikog Vojvodstva Finske - 1865. Općina Iisalmi, proglašena je 
ruralnom u to vrijeme u njenom sastavu bili su i Sonkajärvi i Vieremä, koji su se odvojili nakon stjecanja nezavisnosti nakon 
Prvog svjetskog rata.

Općina Iisalmi i sam grad Iisalmi ujedinili su se tek 1. januara 1970.

## Privreda

Iisalmi je industrijski grad, jedno od najstarijih poduzeća je pivovara Olvi osnovana 1878. Ostali veći 
poslodavci su tvornica zvučnika Genelec, zatim Normet proizvođač opreme za rudarstvo i tunelogradnju, Ponsse 
proizvođač vozila i opreme za šumarstvo, Profile Vehicles proizvođač ambulantnih vozila.

Uz to tu je i čitav niz manjih poduzeća koja se bave izradom proizvoda od metala

## Pobratimski gradovi i općine

* , Nyköping
* , Općina Guldborgsund
* , Võru
* , Pécel
* , Kiriši
	
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Iisalmi''
Porovesi

**Porovesi** je jezero na sjeveroistoku Finske u Regiji Sjeverna Savonija dio sliva 
rijeke Vuoksi.

Ono je jedno u nizu jezera koje formiraju jezerski kompleks Saimaaa.
## Karakteristike
Jezero Porovesi leži na nadmorskoj visini od 85.8 metra, maksimalna dubina mu iznosi - 24.97 m a prosječna 5.41 m, a ukupna površina 22,1 km².

Na njegovom sjevernom kraju na poluotoku leži grad Iisalmi.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Porovesi''
Raketa na tečno gorivo

**Raketa na tečno gorivo** je tip rakete čiji motor koristi tečno gorivo. Predstavlja relativno noviju vrstu raketnog pogona odnosno inovaciju 20. vijeka – njihovu teoretsku upotrebu razmatrao je Rus Konstantin Ciolkovski ranih 1900-ih, prve praktične modele izradio je Amerikanac Robert Goddard 1926. godine, dok je prva operativna raketa izgrađena 1940-ih u Njemačkoj pod vodstvom Wernhera von Brauna. Raketni pogon na tečno gorivo karakteriziraju odvojeni spremnici za gorivo i oksidans, koji se tlačeni snažnim pumpama dovode u komore gdje se miješaju i izgaraju. Kao gorivo koriste se npr. kerozin, hidrazin i ukapljeni vodik, a kao oksidansi ukapljeni kisik, dušični tetroksid, vodikov peroksid i sl. Paljenje se izvodi specijalnom električnom svjećicom, pirotehničkom smjesom ili do paljenja dolazi spontano pri miješanju goriva i oksidansa.

Prednosti ovih motora u odnosu na one koji koriste kruto gorivo su mogućnost upravljanja potiskom, te gašenje i ponovno paljenje motora po potrebi. Nedostaci raketa na tečno gorivo su pak oksidansi koji mogu biti izrazito otrovni i skladište se na iznimno niskim temperaturama, te kompleksni i opterećeni sistemi za dovod goriva koji se sastoje od cjevovoda, ventila i visokotlačnih pumpi. Ovaj problem osobito je izražen kod ukapljenoga vodika kojem je učinkovitost po jedinici mase velika, ali znatno manja po jedinici volumena, što zahtijeva velike spremnike i cjevovode odnosno pumpe vrlo velikoga protoka, te sveukupno povećava masu prazne rakete. Tečna goriva u odnosu na kruta imaju znatno veći specifični impuls tj. potisak po jedinici mase goriva i cijena im je znatno niža. S druge strane, iznimno je važno pravodobno paljenje, jer prevelika količina goriva u mlaznici može dovesti do eksplozije motora. Osim što je tečno gorivo često vrlo otrovno i opasno za okoliš, ono zahtijeva pažljivo rukovanje i sam raketni motor kompleksnije je konstrukcije.

## Povezano
* Raketa na kruto gorivo
* Raketa na hibridno gorivo

## Reference

## Vanjske veze
*  Robert A. Braeunig: ''Rocket Propellants – Liquid Propellants''
*  NASA: ''Practical Rocketry'' 
*  ESA: ''Solid and Liquid Fuel Rockets''
Julián Duranona

**Róberto Julián Duranona Larduet** (Kuba, 8. prosinca 1965.) je umirovljeni kubansko-islandski rukometaš koji je igrao na poziciji lijevog vanjskog. 

Igračku karijeru započeo je u Havani, gdje je igrao do 1995. godine. Tada je prešao u islandski KA Akureyri, gdje je igrao dvije godine i tokom kojeg je perioda stekao islandsko državljanstvo. Godine 1997. prelazi u njemačku ligu, prvobitno u ThSV Eisenach, gdje je tokom osam godina promijenio tri profesionalna i dva amaterska kluba. Nakon amaterske sezone u HSG Vulkan Vogelsbergu, godine 2005. prelazi u BM Castellón. To igra jednu sezonu, nakon koje odlazi u mirovinu. 

Reprezentativnu karijeru započeo je na Kubi, za koju je nastupao do sticanja islandskog državljanstva 1995. godine. Iako reprezentacija nije imala velikih uspjeha u tom periodu, Duranona je bio drugi najbolji strijelac Svjetskog prvenstva 1986. godine (iza Jae-Won Kanga) te zajednički najbolji strijelac Svjetskog prvenstva 1990. godine (zajedno s Aleksandrom Tučkinom). Nakon Kube, jedno je vrijeme igrao za Island, skupivši 61 nastup uz 202 gola.
Əhmədiyyə Cəbrayılov

**Ahmedije Džebrajilov** (; Ohud, 1918. – Šeki, 11. 10. 1994) je bio sovjetski i azerbejdžanski vojnik u Crvenoj armiji, kojem službena sovjetska i azerbajdžanska dokumentacija pripisuju goleme zasluge u Francuskom pokretu otpora. U suvremenom Azerbejdžanu slavi se kao nacionalni heroj i u gradu Šekiju posvećena mu je spomen-kuća s muzejom.

## Službena biografija
Prema sovjetskoj i azerbejdžanskoj dokumentaciji, Džebrajilov je prvo služio u Crvenoj armiji, potom se priključio Francuskom pokretu otpora i ratovao protiv nacista u Drugom svjetskom ratu gdje se istaknuo po hrabrosti. Ranjen je tokom operacije spašavanja 500 djece deportirane u radne logore, nakon čega je obukao njemačku vojnu uniformu i bio odveden u njemačku bolnicu na liječenje. Poslije ozdravljenja bio je imenovan zamjenikom njemačkog komandanta u gradu Albiju, a tu poziciju iskoristio je za oslobađanje stotina zarobljenika iz njemačkih logora. Nakon razotkrivanja i bijega Nijemci su ponudili 10.000 reichsmaraka za njegovu glavu, no uspješno se skrivao i nastavio ratovati sve do svršetka rata. Poslijeratna francuska vlada nagradila ga je državljanstvom i poslom u državnoj službi, te s ukupno osam odlikovanja među kojima su i *[[Médaille militaire]]*, *[[Croix de Guerre]]* i *[[Croix du combattant]]*. Džebrajilov je ipak 1948. napustio Francusku i vratio se u rodno azerbejdžansko selo gdje je živio do kraja života. Među Džebrajilovim bliskim prijateljima navodno je bio i Charles de Gaulle koji je 1966. prilikom posjeta SSSR-u zatražio od vlasti sastanak sa starim ratnim drugom.

## Razotkrivanje obmane

Sredinom 2010-ih godina članak o "proslavljenom azerbejdžanskom heroju" s opisom njegovih podviga i odlikovanja postavljen je na francusku, rusku i njemačku Wikipediju, gdje je ubrzo izražena sumnja u točnost podataka s obzirom da o dotičnoj ličnosti nisu postojali nikakvi vjerodostojni izvori, osim tvrdnji iz stare sovjetske i službene azerbejdžanske dokumentacije. Korisnici su potom kontaktirali državni arhiv francuskog ministarstva obrane iz kojeg je priopćeno da nemaju evidenciju o ikakvom Ahmediji Džebrajilovu. Službena biografija proglašena je obmanom i članci su u konačnici pobrisani s francuske i ruske Wikipedije.

## Reference
Wait Until Dark (drama)

***Wait Until Dark*** () je kriminalistička drama engleskog pisca Fredericka Knotta premijerno izvedena na Broadwayu 1966. godine. Protagonistica je Susy Hendrix, domaćica iz Greenwich Villagea koja je nedavno oslijepila i koja se nastoji prilagoditi novim okolnostima. Radnja prikazuje kako postaje metom trojice beskrupuloznih kriminalaca koji se nastoje dočepati lutke napunjene dragocjenim tovarom heroina koga je njen suprug slučajno prokrijumčario preko granice.

Predstava je nakon premijere izazvala oduševljenje, te je već slijedeće godine adaptirana u igrani film (u bivšoj Jugoslaviji poznat kao *[[Sama u tami]]*) sa Audrey Hepburn u glavnoj ulozi.

## Vanjske veze
* Official website for the 2010 Edinburgh Festival production of ''Wait Until Dark'' 
* "Čekaj do mraka" premijerno u petak u Narodnom pozorištu
Bebeto

**** (16. februar 1964.) je brazilski nogometaš.

## Statistika

## Vanjske veze
*National Football Teams
*RSSSF
Jorginho (fudbaler, rođen 1964.)

**Jorge de Amorim Campos** (Rio de Janeiro, 17. kolovoza 1964.), poznatiji kao **Jorginho**, bivši je brazilski nogometaš i aktualni trener. Od 2024. godine vodi tajlandski klub Buriram United F.C.

Jorginho je bio tehnički nadaren, brzi i radišan desni bek te ga se smatralo jednim od najtalentiranijih bekova svoje generacije, odnosno jednim od najboljih brazilskih braniča ikada. U rodnoj zemlji igrao je u pet različitih klubova, nakon čega je šest godina proveo u Njemačkoj kao igrač Bayer Leverkusena i Bayern Münchena te još tri u japanskom klubu Kashima Antlers. Na reprezentativnom nivou bio je dio brazilske reprezentacije koja je 1994. godine postala prvak svijeta.

Nakon umirovljenja 2002. godine, Jorginho je kratko radio kao trener prije nego četiri godine bio Dungin pomoćnik na klupi Brazila. Nakon toga, vratio se trenerskom poslu te je vodio niz klubova u različitim zemljama svijeta.

## Statistika

## Vanjske veze
*National Football Teams