open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pagar

**Pagar** (*lat. Pagrus pagrus*) je morska riba iz porodice ljuskavki. U Hrvatskoj ga još nazivaju parag, pagra, pagarić, albun, arbun, arbul, crvenac, fag, hvag.

## Opis
Pagar izgledom jako nalikuje na zubatca. Gornji dio tijela pagra je rubin crvene boje, po bokovima je ružičastosrebrn, dok mu je trbuh bijel. Neki primjerci imaju uzdužne pruge nestalne boje dok su im vrhovi peraja plavo obrubljeni. Oči su mu spojene plavom premosnicom a ispod oka se pruža tamno crvena crta. Vretenastog je tijela, spljoštenog na bokovima ali širokog po sredini. Repna peraja je pravilnog oblika, malo urezana u sredini a gornja je nešto veća od donje.

Pagar raste do najviše 75&nbsp;cm duljine i 9,5&nbsp;kg težine, a prosječna težina se kreće se oko 0,5&nbsp;kg.

## Rasprostranjenost
U istočnom Atlantiku pagar obitava od Gibraltara do Madeire i Kanara, uključujući sjeverni Mediteran i Britansko otočje. U zapadnom Atlantiku obitava od obala oko New Yorka, čitave Amerike i sjevenog dijela Meksičkog zaljeva do Argentine, uključujući i obale Kariba.

Rasprostranjen je diljem Jadrana no najučestaliji je uz vanjske obale dalmatinskih otoka, a zapadna obala Istre je područje gdje se izuzetno rijetko susreće.

## Način života i ishrana
Pagar se rado zadržava oko svih potonulih predmeta, olupina brodova i zrakoplova. Pagar ne živi u jatu. Kreće se na dubinama izmedu 10 i 160 m, najčešće između 30 i 100 m. Krajem ljeta, pre mrijest, najviše se zadržava na dubinama od oko 30 m.

Pagar progoni i snažnim zubima kida plijen. Najdraža hrana su mu male ribe kao špar, bukva, arbun, ušata, srdela i druge manje ribe ali i lignje, sipe i rakovi.

## Razmnožavanje
Pagar se mrijesti ljeti, kada temperatura mora dosegne 18 stupnjeva na dubinama u kojima obitava.

## Gospodarska vrijednost
Pagar je izuzetno kvalitetna i ukusna riba a zbog velike potražnje uzgaja se i u marikulturi. Meso je bijelo i izrazito je ukusno.

## Izvori

## Vanjske veze
* Sparidi - Riblje oko

## Linkovi
Palamida

**Palamida** (*Sarda sarda*) je morska riba iz porodice skušovki (*scombridae*). U Hrvatskoj je još poznata kao palovnić, pastirica, polamida, polanda, smucaš, šarica.

## Opis
Palamida ima izduženo vretenasto tijelo s dugačkom stožastom glavom na čijem vrhu su velika usta puna sitnih i oštrih zuba. Živi do 6 godina,. Tjelo joj je kao i kod drugih skušovki tamnomodre boje a repna peraja izdužena. Preko leđa ima izražene tamne pruge položene ukoso, po čemu se razlikuje od srodnika. Naraste do 70&nbsp;cm i do 9&nbsp;kg težine. Tijelo joj je prekriveno sitnim ljuskama.

## Rasprostranjenost
Palamida obitava duž cijele obale istočnog Atlantika i to od Osla u Norveškoj do Port Elizabeth u Južnoafričkoj Republici, uz zapadne obale Atlantika od Kanade preko floridskih obala Sjedinjenih Američkih Država, sjevera Meksičkog zaljeva, Kolumbije, Venecuele, do obala južno od rijeke Amazona na sjeveru Argentine.

Njeno obitavalište je i u Mediteranu te Crnom moru.

Rasprostranjena je duž čitave obale Jadrana, a nešto je učestalija u njegovim južnim djelovima.

## Način života i ishrana
Palamide žive u većim jatima. Ponekad se zadržavaju u kanalima ili u priobalnim vodama, zatvorenim uvalama i zaljevima te u blizini lovišta plave ribe, ali većinom nemaju stalnog boravišta, već putuju otvorenim morem.

Palamida je vrlo brz predator koji se hrani drugom plavom ribom, najviše srdelama, papalinama, inćunima i manjim skušama.

## Razmnožavanje
Spolnu zrelost dostiže između druge i treće godine života. Mrijesti se tijekom svibnja i lipnja.

## Gospodarska vrijednost
Palamida se smatra najčešćom plavom ribom važnom za riblju industriju u Hrvatskoj. Ulov ove vrlo tražene ribe u Jadranu je svake godine u padu jer se palamide love u velikim količinama. Meso im je vrlo ukusno. 
 
## Izvori

## Vanjske veze
* Skušovke (Riblje oko)
Messier 40

**Messier 40** (M40 ili WNC 4) također *Winnecke 4*, je dvostruka zvijezda u zviježđu Veliki Medvjed. Nepoznato je zašto je Charless Messier dodao ovaj objekt u svoj katalog. Kao jedan od razloga se spominje promatranje Johanna Heveliusa iz XVII. stoljeća koji je na tom mjestu uočio maglicu. Prema opisu, Messier nije vidio nikakvu maglicu na tom mjestu. Kako je već zvijezdama odredio položaj odlučio ih je uvrstiti u katalog.

## Svojstva
M40 je optička dvostruka zvijezda. Dvije zvijezde čine par samo zato jer su se našla u doglednici. Komponenta A, prema istraživanju iz 2002. godine, udaljena je od nas 1,900 +/- 750 ly, a komponenta B je udaljena 550 +/- 230 ly.

Prividna magnituda zvijezdi je + 9.74 i + 10.18. Njihov ukupan sjaj je + 9.3 magnitude. Razmak između zvijezda je 52.6" i pozicijski kut iznosi 77°. Obje zvijezde su žute boje i pripadaju u spektralne klase G0 i F8.

## Amaterska promatranja
Zvijezdu je lagano razdvojiti i najmanjim teleskop. Moguće ju je razdvojiti i dvogledom pod uvjetom da je montiran na stalak. Sama zvijezda nije nešto osobito impresivna i zato je u većini slučajeva zanemarena.
Messier 39

**Messier 39** (M39 ili NGC 7092) je velik ali poprilično rijedak skup u zviježđu Labud. Nalazi se oko 9° sjeveroistočno od zvijezde Deneb. M39 je otkrio Charles Messier 24. listopada 1764. godine.

## Svojstva
Messier 39 nalazi se na udaljenosti od 800 ly. Prividne dimenzije skupa iznose 32' što na udaljenosti od 800 ly odgovara stvarnom promjeru od 7 ly. Skup se sastoji od 30 zvijezda starosti od 230 do 300 milijuna godina. Skup nam se približava brzinom od 28&nbsp;km/s.

Najsjajnija zvijezda u skupu ima magnitudu od + 6.8 i pripada u spektralnu klasu A0. Sve zvijezde skupa pripadaju glavnom nizu.

## Amaterska promatranja
M39 je veliki skup te će najbolje izgledati kroz dvogled ili teleskop s malim povećanjem. Prividni sjaj skupa je oko + 4.6 magnituda što znači da ga je moguće vidjeti golim okom kao oblačak koji se nalazi nešto istočnije od Deneba. Skup ima oblik jednakostraničnog trokuta i sa svojim sjajnim zvijezdama može se lako razdvojiti od pozadinskih zvijezda Mliječnog puta.

## Vanjske veze
Skica M39
Messier 38

**Messier 38** (M38 ili NGC 1912) otvoreni je skup u zviježđu Kočijašu. Skup je otkrio Giovanni Batista Hodierna oko 1654. godine. Charles Messier uključio ga je u svoj katalog 1764. godine. 

## Svojstva
Prividni promjer skupa M38 na nebu je 21'. Udaljenost skupa je procijenjena na 4,200 ly ,a promjer skupa je 25 ly. Skup je srednje starosti, oko 220 milijuna godina i sadrži žutog diva s prividnim sjajem od + 7.9 magnituda.

## Amaterska promatranja
Skup je dvogledom moguće vidjeti u istom vidnom polju s M36. Kroz 200 mm teleskop vidi se 70 zvijezda magnitude + 9 i više. Skup ima neobičnu šupljinu u središtu i izražen lanac zvijezda u smjeru sjevera. U blizini skupa nalazi se tamniji skup NGC 1907 kojeg je moguće vidjeti u istom vidnom polju s M38.
Messier 37

**Messier 37** (M37 ili NGC 2099) je najsjajniji i zvijezdama najbogatiji od tri Messierova otvorena skupa u Kočijašu. Skup je otkrio Hodierna oko 1654. godine a Charles Messier ga je uvrstio u svoj katalog 1764. godine.

## Svojstva
M37 nalazi se na udaljenosti između 3,600 i 4,700 ly. Prividni promjer skupa je 24' a stvarni oko 25 ly. Skup se sastoji od 150 zvijezda sjajnijih od + 12.5 magnitude. Znatan broj tih zvijezda nalazi se u naprednijem evolucijskom stadiju što znači da je skup star, oko 300 milijuna godina prema procjenama.

## Amaterska promatranja
Skup M37 moguće je vidjeti veoma lako u dvogledu zajedno s susjednim M36. Kroz teleskop, ovaj skup izgleda kao veća verzija skupa M11. Kroz 200 mm teleskop moguće je vidjeti oko 100 do 150 zvijezda u dobrim uvjetima.
Messier 26

**Messier 26** (M26 ili NGC 6694) je Otvoreni skup kojeg je otkrio Charles Messier 1764. godine. Skup je opisao kao malen, taman i jedva vidljiv u teleskopu.

### Svojstva
M26 se nalazi na udaljenosti od 5,000 ly u smjeru zviježđa Štit. Sastoji se od 90 zvijezda na prostoru od 22 ly. Najsjajnije zvijezde u skupu imaju prividni sjaj od + 11.9 magnituda. Starost skupa je procijenjena na 89 milijuna godina.

### Amaterska promatranja
M26 ima prividni sjaj od + 8 magnituda. Teško ga je uočiti u običnom 10x50 dvogledu, a može se pokazati problematičan i za manje teleskope ako nebo nije tamno. 150 ili 200 mm teleskop može pokazati 25 zvijezda.
Messier 27

**Messier 27** (M27 ili NGC 6853), također *Maglica Bućica*, je planetarna maglica u zviježđu Lisica. Maglicu je otkrio Charles Messier 12. srpnja 1764. godine, te ju opisao kao ovalnu maglicu bez zvijezda.

## Svojstva
M27 je oblak plina koji je ispustila umiruća zvijezda masom slična Suncu. Maglica vjerojatno ima za planetarne maglice karakterističan oblik prstena koji je nama nevidljiv. Razlog tome je se iz naše perspektive vidi ekvatorijalna ravnina maglice.
Maglica se od nas nalazi na udaljenosti između 490 i 3,500 ly. Trenutno je prihvaćena udaljenost od 1,360 ly. Maglica ima prividne dimenzije od 8' u dužini i 5.6' u širini. Na toj udaljenosti to odgovara stvarnim dimnezija od 3'x2' ly.

Starost maglice M27 procijenjena je na 3,000 do 4,000 godina s gornjom granicom od 14,600 godina. Brzina širenja plina je 31&nbsp;km/s. Prema brzini širenja plina starost maglice izračunata je na oko 10,700 godina.

Središnja zvijezda M27 je bijeli patuljak s prividnim sjajem od +13.5 magnituda. Temperatura bijelog patuljka je 85,000 K, njegova masa je 0.56 masi Sunca. Radijus ovog bijelog patuljka je 3 puta veći od radijusa Zemlje. Prosječan radijus bijelih patuljaka je jednak radiju Zemlje.

Prividni sjaj maglice je + 7.5 magnituda. Stvaran sjaj maglice je oko 150 puta veći od sjaja Sunca. Većina svjetlosti je emitirana u samo jednoj spektralnoj liniji s valnom duljinom od 500.7 nm. Spektralna linija od 500.7&nbsp;nm je izražena kod svih planetarnih maglica.

## Amaterska promatranja
M27 je moguće uočiti u dvogledu veličine 10x50 pa nadalje. Unatoč velikom prividnom sjaju, maglica je mala pa je potrebno više povećanja da bi se uočili detalji. U teleskopima se bez problema može uočiti središnje tijelo maglice u obliku pojedene jabuke. U većem teleskopu može se uočiti vanjska ovojnica maglice. Kroz 200&nbsp;mm teleskop s UHC filterom maglica izgleda kao na fotografiji Filipa Lolića.

## Vanjske veze

* Filip Lolić
Papalina

**Papalina** (*Sprattus sprattus*) je morska riba iz porodice haringi (*clupidae*). U Hrvatskoj je još poznata kao sardelina, srdelica, srdelin, belac, gavica, pistač, šarakina.

## Opis
Oblikom tijela papalina najviše nalikuje srdeli. Papaline imaju izduženo i u bokovima lagano spljošteno tijelo. Gornji joj dio tijela ima blijedo modrikasto-zelenkastu boju koja na bokovima prelazi u srebrnastu, a na donjem dijelu tijela u srebrnasto-bjelkastu. Papalina za rauliku od srdele na bokovima nema tamne mrljice niti ljuske po tijelu. Može narasti do 14&nbsp;cm, a u nekim morima i do 16&nbsp;cm duljine te najviše do 2 dkg težine. Prosječna papalina teži oko jedan dkg.

## Rasprostranjenost
Papalina obitava u sjeveroistočnom Atlantiku od Sjevernog i Baltičkog mora sve do južnih obala Maroka. Također je stanovnik Sredozemnog i Crnog mora.

Rasprostranjena je duž čitave obale Jadrana, a učestalija je u predjelima gdje je salinitet mora manji, pogotovo oko ušća rijeka. Više je prisutna je na sjevernom nego na južnom Jadranu

## Način života i ishrana
Papalina zimi boravi u plićim vodama i bliže obali, dok se ljeti povlači prema pučini i u dublje vode, ponekad čak do 150, ali najčešće između 30 i 70 m dubine. Poput ostale plave ribe i papalina živi u plovama, a te su plove manje nego kod srdela. U potrazi za hranom plova je u stalnom pokretu, a hrana papaline je raznovrsni plankton.

## Razmnožavanje
Papaline se mrijeste tijekom zime i proljeća i to od studenog do travnja..

## Gospodarska vrijednost
Papalina je vrlo nježna riba i izrazito ukusna ali je unatoč tome njen gospodarski značaj jako mali. Odličan je izvor visokovrijednoh bjelančevina. Meso papaline bogato je omega-3 masnim kiselinama koje pomažu u prevenciji mnogih bolesti krvožilnog sustava. Ribari je često koriste kao mamac za izlov većih riba poput tunja, palamide, lokarde, skuše i drugih kvalitetnih vrsta ribe.

## Izvori

## Vanjske veze
* Riblje oko - Najslabija karika
Messier 41

**Messier 41** (M41 ili NGC 2287) je otvoreni skup u zviježđu Veliki pas. Skup je otkrio Giovanni Batista Hodierna oko 1654. godine ali postoje naznaka da je bio poznat Aristotelu 325. godine prije Krista.

## Svojstva
M41 nalazi se gotovo točno 4° južnije od Siriusa. Sastoji se od približno 100 zvijezda od kojih su neke crveni (ili narančasti) divovi. Magnituda najsjajnije zvijezde je + 6.9, a spektralni tip K3. Ta zvijezda je 700 puta sjajnija od našeg Sunca.
Najtoplija zvijezda pripada u spektralni tip A0.

Prividni promjer skupa je 38', a udaljen je 2,300 ly. Stvarni promjer skupa je 25 ly i pripada među veće otvorene skupove. Skup se od nas udaljava brzinom od 34 km/s. 

Starost skupa je procijenjena na između 190 i 240 milijuna godina.

## Amaterska promatranja
Prividni sjaj cijelog skupa + 4.5 magnituda što znači da ga je u tamnim noćima moguće vidjeti golim okom. Iz naših geografskih širina to će biti malo teži zadatak jer skup ima veliku južnu deklinaciju i nisko kulminira nad našim horizontom. Unatoč tome, skup je predivna meta kako za teleskopa tako i za dvoglede. Manji dvogledi, 10x50, mogu u isto vidno polje smjestiti i sjajni Sirius i M41.
Messier 28

**Messier 28** (M28 ili NGC 6626) je kuglasti skup u zviježđu Strijelac. Otkrio ga je Charles Messier 1764. godine. Prvi ga je u zvijezde razlučio William Herschel. 

## Svojstva
M28 nalazi se 18,000 ly od Sunca. Njegov prividni promjer je 11' što odgovara stvarnim dimenzijama od 60 ly. Dosad je u skupu otkriveno 18 promjenjivih zvijezda.

## Amaterska promatranja
Prividni sjaj skupa iznosi + 6.8 magnituda. To je dovoljno da se može uočiti u manjem instrumentu. Problematičan je njegov južni položaj na nebu što otežava upotrebu velikih povećanja i smanjuje sjajnost objekta. Kroz 200 mm teleskop skup se može vidjeti kao elipsasti roj zvijezda oko 2' u promjeru.
Messier 29

**Messier 29** (M29 ili NGC 6913) je otvoreni skup u zviježđu Labud. Otkrio ga je Charles Messier 29. srpnja 1764.

## Svojstva
M29 nalazi se u prašini bogatom dijelu Mliječne Staze. Nepoznato je koliko točno prašine se nalazi između nas i skupa i koliko utječu na sjajnost. Istraživanja su pokazala da prašina možda smanjuje sjaj ovog skupa za 3 magnitude. Udaljenost skupa je procijenjena na između 4,000 i 7,200 ly.

M29 je dio Cygnus OB1 asocijacije zvijezda i prilazi na brzinom od 28km/s. Starost skupa je procijenjena na 10 milijuna godina. Najsjajnija zvijezda ima prividan sjaj od +8.24 magnitude. Apsolutni sjaj bi mogao biti i -8.2 magnitude ili sjaj 160,000 puta veći od Sunčeva. Linearne dimenzije skupa su 11 ly i sastoji se između 20 i 50 zvijezda. 

## Amaterska promatranja
Ovaj skup je moguće vidjeti u dvogledu i teleskopu. Za promatranje su najpogodnija mala povećanja. Skup se može naći veoma lako, oko 1.7° južno i malo istočno od zvijezde Gama Labuda.
Messier 36

**Messier 36** (M36 ili NGC 1960) je otvoreni skup u zviježđu Kočijaš. Skup je otkrio Giovanni Batista Hodierna oko 1654. godine.

Skup zajedno s M37 i M38 čini poznati trio otvorenih skupova u Kočijašu. Potonja dva skupa je također otkrio Giovanni Batista Hodierna.

## Svojstva
M36 se nalazi na udaljenost od 4,100 ly. Prividni promjer mu je 12' što na navedenoj udaljenosti odgovara stvarnim dimenzijama od 14 ly. Sastoji se od 60 zvijezda od kojih je najsjajniji plavi div (spektralni tip B2) + 9 magnitude. Skup je relativno mlad, tek mu je 25 milijuna godina.

## Amaterska promatranja
M36 je uočljiv već i s najosnovinijim optičkim pomagalom. M36 je u dvogledu 10x50 moguće vidjeti zajedno s M37 ili M38. Nažalost sva tri skupa nisu dovoljno blizu da stanu u jedno vidno polje. U teleskopu od 200&nbsp;mm moguće je vidjeti tridesetak zvijezda od koji se tucet ističe svojim sjajom.

## Vanjske veze
Skica M36
Messier 35

**Messier 35** (M35 ili NGC 2168) je otvoreni skup u zviježđu Blizanci. Skup je otkrio Philippe Loys de Chéseaux 1745. godine.

### Svojstva
M35 se sastoji od nekoliko stotina zvijezda, od toga ih je 120 sjajnijih od +13 magnitude raširenih na prostoru širine punog Mjeseca. Udaljenost skupa je između 2,700 i 2,800 ly. Njegov prividni promjer odgovara stvarnim dimenzijama od 24 ly. Starost skupa je oko 100 milijuna godina. Skup sadrži nekolicinu zvijezda u naprednijem evolucijskom stupnju (žute i narančaste divove). Cijeli skup nam prilazi brzinom do 5 km/s.

### Amaterska promatranja
M35 je predivan objekt za sve teleskope. Nalazi se na rubu Mliječne staze, pri "stopalu" Blizanaca. U većem amaterskom teleskopu od 200&nbsp;mm u promjeru, pri prosječnim uvjetima, moguće je vidjeti stotinjak zvijezda. Pažljivijom promatraču pažnju bi mogao privući magličasti objekt, 15' jugo zapadno od M35. Radi se o NGC 2158, otvorenom skupu koji je mnogo bogatiji zvijezdama ali i mnogo udaljeniji.

Prividni sjaj skupa M35 je + 5.10 magnituda, a skupa NGC 2158 +8.6 magnitude.

## Vanjske veze
=
* Skica M35
* Krunoslav Vardijan, autor fotografije
Messier 34

**Messier 34** (M34 ili NGC 1039) otvoreni je skup u zviježđu Perzej. Messier 34 otkrio je Giovanni Batista Hodierna oko 1654. godine. Charles Messier ga je u svoj katalog uvrstio 1764. godine.

## Svojstva
M34 sastoji se od približno 100 zvijezda raspoređenih na prostoru od 35' u promjeru. Nalazi se na udaljenosti od 1,400 ly i proteže se na 14 ly. Starost skupa je procijenjena na između 110 i 190 milijuna godina. Prividni smjer kretanja ovog skupa poklapa se s skupovima M45, NGC 2516, IC 2602 i Mellote 20. Ova grupa skupova nazvana je *Lokalna asocijacija*. 

## Amaterska promatranja
Prividni sjaj M34 je + 5.5 magnituda. Moguće ga je vidjeti u tamnim noćima golim okom, kao slabašnu mrljicu. Najsjajnije zvijezde skupa imaju prividan sjaj od + 7.9 magnituda što znači da su vidljive u dvogledu. Pri promatranju u teleskopu, najbolje je koristiti mala povećanja. Skup u sebi sadrži nekoliko dvostrukih zvijezda.
Messier 33

**Messier 33** (M33 ili NGC 598) je spiralna galaksija u zviježđu Trokut. Galaksiju je otkrio Giovanni Batista Hodierna 1654. godine. Charles Messier uvrstio ju je u svoj katalog 1764. godine. William Herschel promatrao je galaksiju i u njoj otrkio nekoliko objekata, velike vodikove oblake i rađališta zvijezda. Ti objekti su kasnije našli mjesto u NGC katalogu pod imenima NGC 588, 592, 595 i 604. M33 je među jedna od prvih galaktika u kojima je Lord Rosse uočio spiralnu strukturu.

## Svojstva
M33 je treća po veličini galaktika u Lokalnom jatu. Nalazi se na udaljenosti od 2.92 milijuna ly i približava nam se brzinom od 24 km/s. M33 se nalazi samo 750,000 ly od masivne M31 i postoji mogućnost da su te dvije galaktike povezane gravitacijskim utjecajem.

M33 u promjeru ima oko 60,000 ly, upola manje nego naša galaksija ili skoro četiri puta manje nego Andromeda. Masa galaktike je između 10 i 40 milijardi sunčevih masa (oko 1/30 mase Mliječnog puta). 

M33 je katalogizirana kao galaktika tipa Sc. Njeni spiralni krakovi jasno su ocrtani crvenkastim HII regijama, među kojima je i NGC 604, golemi oblak od 1,500 ly u promjeru. NGC 604 je ogromno rađalište zvijezda, slično M42 ali daleko veće, najveće u Lokalnom jatu. Snimka teleskopa Hubble otkrila je 200 mladih zvijezda 15 do 60 puta masivnije od Sunca. U galaksiju je otkriveno 112 promjenjivih zvijezda. Među njima su 4 nove i 25 cefeida. U galaksiji još nije zabilježena niti jedna supernova ali su pronađeni ostatci prijašnjih eksplozija.

## Amaterska promatranja
U odličnim uvjetima, daleko od izvora rasvjete i blizine gradova, moguće je vidjeti M33 golim okom. U dvogledu će se pokazati kao ovalna mrlja, svijetla i velika. Bolje se ističe pod manjim povećanjima. Veći teleskopi otkrit će neke od detalja. U 200 mm teleskopu moguće je vidjeti NGC 604 kao zvjezdoliku mrlju i dva spiralna kraka u obliku slova *S*. U teleskopu od preko 300 mm, moguće je ponekad pronaći i oblake plina u spiralnim krakovima ove galaksije. Prividni sjaj galaktike je + 5.7 magnituda.

Naziv-Triangulum Galaxy (M33)

* Filip Lolić
* Skica M33
* Fotografija Matije Pozojevića
Plejade

**Messier 45** (M45) poznat pod nazivom **Plejade** je otvoreni skup u zviježđu Bik. Plejade su poznate od davnina i uključene su u gotovo sve mitologije sjeverne polutke. Najstariji zapisi o njima sežu iz Homerovih epova Ilijada i Odiseja iz 700. godine prije Krista. Charles Messier je ih je u svoj katalog uvrstio 4. ožujka 1769. godine. Razlog uvrštavanja Plejada u katalog je vjerojatno želja da se brojem objekata nadmaši Lacailleov katalog koji je sadržavao 42 objekta.

## Svojstva
Plejade su jedan od najbližih otvorenih skupova. Nalaze se na udaljenosti i do 440 ly i protežu se 12 ly. Velika blizina Plejada uzrok je i velikom prividnom sjaju i dimenzijama. Ukupan sjaj Plejada iznosi +1.6 magnituda, a promjer gotovo 2 stupnja.

Starost Plejada je oko 100 milijuna godina. Zbog prisutnosti refleksijskih maglica u skupu prije se vjerovalo da je skup znatno mlađi, oko 60 milijuna godina. Detaljnija ispitivanja pokazala su da refleksijske maglice uopće nisu dio skupa. Maglice i Plejade nemaju iste radijalne brzine već se mimoilaze brzinom od 11&nbsp;km/s. Zbog interakcija s međuzvjezdanim oblacima plina, prašine i gravitacijskog utjecaja spiralnih krakova, Plejade će se za 250 milijuna godina raspasti.

Ukupan broj zvijezda u Plejadama je procijenjen na 500, a masa skupa na 800 sunčevih masa. Od zvijezda posebno se ističe 7 najsjajnijih, plavih divova. Golim okom u dobrim uvjetima moguće je vidjeti do 14 zvijezda u skupu. Među zvijezdama nalazi se i veliki broj smeđih patuljaka. Oni čine možda i 25% populacije Plejada ali sudjeluju samo s 2% mase.

 


## Amaterska promatranja
Plejade se najbolje vide u zimsko doba kada se nalaze blizu zenita. Jedan su od rijetkih objekata dubokog svemira koji se daju lako promatrati golim okom. U prosječnim noćima može se vidjeti 8-9 zvijezda, a s tamnih lokacija, oni s izvrsnim vidom ih mogu uočiti i do 14. Plejade je najbolje promatrati dvogledom. U dobrom dvogledu na postolju, skup će izgledati kao grupa od tridesetak plavih bisera na crnoj podlozi neba. Promatrači s teleskopima mogu pokušati pronaći refleksijske maglice ali za njih će trebati dobre uvjete i posebno dobru prozirnost neba. Veliki teleskopi pokazat će tamnije članove skupa ali neće moći pokazati cijeli skup pa se gubi kontekst.

## Vanjske veze

* Stranice Filipa Lolića
* Skica Plejada
Messier 32

**Messier 32** (M32 ili NGC 221) je patuljasta eliptična galaksija, pratilja slavne M31. Galaksiju je otkrio Le Gentil 1749. godine.

## Svojstva
M32 nalazi se 2.58 milijuna svjetlosnih godina od Zemlje. Malenih je dimenzija za galaksiju, ima tek 20 000 ly u najširem dijelu. Kao i većina eliptičnih galaksija, M32 se u većini sastoji od starih, crvenih i žutih zvijezda. Količina prašine je neznatna i kao posljedica toga je izostanak formiranja novih zvijezda. Promatranja pokazuju da je galaktika doživjela period formiranja zvijezda u nedavnoj prošlosti.

M32 je vjerojatno bila minijaturna spiralna galaksija. Pri prolasku kroz veću i masivniju Andromedu, galaktika je ostala bez spiralnih krakova i od nje je ostalo samo središnje izbočenje. Plimno trenje s M31 izazvalo je dodatna zgušnjavanja jezgre.

Udaljenost M32 je između 2.51 i 2.65 milijuna godina svjetlosti. Aritmetička sredina procjena udaljenosti je 2.58 milijuna godina svjetlosti.

## Amaterska promatranja
Messier 32 je veoma sjajna za galaksiju. Njen prividni sjaj je + 8.1 magnituda. Zbog malenih dimenzija ima veliki površinski sjaj. Galaksiju je moguće uočiti dvogledom kao zvjezdicu iznad Andromede. Kroz teleskopa je veoma sjajna i izgleda kao kuglasti skup gledan malim teleskopom.

## Vanjske veze

Skica M32
Messier 46

**Messier 46** (M46 ili NGC 2437) je otvoreni skup u zviježđu Krma. Charles Messier otkrio ga je 1771. godine.

## Svojstva
Skup se nalazi na udaljenosti od 5,400 ly. Prividan promjer skupa je 27', a stvaran je oko 30 ly. Skup se sastoji od oko 500 zvijezda od čega ih je 150 sjajnijih od magnitude + 13. Skup se udaljava od nas brzinom od 41 km/s.

Najsjajnije zvijezde su spektralnog tipa A0 i oko 100 puta su sjajnije od Sunca. Iz stupnja evolucije tih zvijezda procijenjena je starost skupa na oko 300 milijuna godina.

Posebnost skupa je planetarna maglica NGC 2438 koja se prividno nalazi u ovom skupu. Planetarna maglica se zapravo nalazi u doglednici i nije dio skupa. Proučavanje skupa i maglice su otkrili da se NGC 2438 od nas udaljava brzinom od 77 km/s, preko 30 km/s brže od skupa M46. Udaljenost maglice je procijenjena na između 2,900 do 4,600 ly.

## Amaterska promatranja
Skup je moguće lako uočiti u dvogledu zajedno s obližnjim Messierom 47. Manji teleskop će također uloviti oba skupa u istom vidnom polju. Za uočavanje planetarne maglice će biti potrebno veće povećanje (oko 80 puta) i po mogućnosti UHC ili OIII filter. Skup se nalazi na velikoj južnoj deklinaciji pa je promatranje maglice bez filtera otežano.
Messier 47

**Messier 47** (M47 ili NGC 2422) je otvoreni skup u zviježđu Krma. Otkrio ga je Giovanni Batista Hodierna oko 1654. godine. Charles Messier samostalno je otkrio skup u veljači 1771. godine.

## Svojstva
M47 je rijedak otvoreni skup. Sastoji se od 50 zvijezda smještenih na prostoru od 12 ly. Udaljenost skupa je oko 1,600 ly a prividan promjer je 30 lučnih minuta. Najsjajnija je zvijezda spektralne klase B2 i prividnog sjaja + 5.7 magnituda. Zvijezde svojim svojstvima nalikuju zvijezdama u Plejadama. Skup sadrži i dva sjajna diva spektralnog tipa K, koji su oko 200x sjajniji od Sunca. Starost skupa je procijenjena na 78 milijuna godina. Skup se od nas udaljava brzinom od 9&nbsp;km/s.

## Amaterska promatranja
Kao što je slučaj s mnogim sjajnim otvorenim skupovima, M47 je najbolje promatrati u dvogledu ili malom teleskopu. Prividan sjaj skupa je + 5.2 magnitude i pripada u lakše objekte. 
Pri korištenju malog povećanja moguće je u isto vidno polje smjestiti i susjedni M46, oko 1.5° istočnije.

## Vanjske veze

* Skica
Messier 48

**Messier 48** (M48 ili NGC 2548) je otvoreni skup u zviježđu Vodena zmija. Charles Messier otkrio ga je i katalogizirao 19. veljače 1771. godine. Prilikom izračunavanja položaja načinio je pogrešku i zapisao je pogrešnu poziciju. Dugo vremena se vjerovalo da M48 ne postoji.
M48 je ponovno otkrila Caroline Herschel 1783. godine. William Herschel uvrstio ga je u svoj katalog kao H VI.22 1786. godine.

## Svojstva
M48 je poprilično sjajan i uočljiv skup. Prividan promjer skupa je skoro dvostruko veći od Mjeseca, oko 54 lučne minute. Skup se sastoji od 80 zvijezda sjajnijih od + 13 magnitude. Jezgra skupa je nešto gušća i proteže se na 30'. Udaljenost skupa je oko 1,500 ly i njegov stvaran promjer je oko 23 ly. 

Starost skup je procijenjena na 300 milijuna godina. Najtoplija zvijezda je spektralne klase A2 i prividnog sjaja od + 8.8 magnituda. Sjaj te zvijezde je oko 70 veći od sjaja Sunca. Skup sadrži još nekoliko narančastih divova spektralne klase K.

## Amaterska promatranja
Zbog svojih velikih dimenzija skup će najbolje izgledati u dvogledu ili malom teleskopu s velikim vidnim poljem. Skup svojim izgledom donekle podsjeća na uvećanu verziju M47. 
Za dobrih uvjeta moguće ga je vidjeti golim okom.
Messier 49

**Messier 49** (M49 ili NGC 4472) je eliptična galaksija u zviježđu Djevica. M49 je ujedno i prvi član skupa Virgo kojeg je otkrio Charles Messier.

## Svojstva
M49 je jedna od najsjajnijih galaktika u skupu Virgo. Njen prividni sjaj je + 8.4 magnituda, a apsolutni sjaj - 22.8 magnitude. M49 pripada u divovske eliptične galaktike (zajedno s Messier 60 i Messier 87). 
Njene prividne dimenzije su 9 x 7.5 lučnih minuta. Na udaljenosti od 53 000 000 ly to odgovara dužini duže osi od 140,000 ly. Njene stvarne dimenzije su nepoznate jer astronomi ne vznaju stvaran položaj osi elipsoida. Prije se vjerovalo da je masa M49 veća od mase M87 ali novija istraživanja su otkrila da M49 ima manji broj zvijezda od M87, a time i masu. Ukupna spektralna klasa ove galaktike je G7, a indeks boje je + 0.76. Fotografije duže eksponaže otkrivaju galaktički halo od 6300 +/- 1900 kuglastih skupova. Broj kuglastih skupova je znatno manji nego kod M87 ali približno jednak M60.

## Amaterska promatranja
M49 je lako uočiti u teleskopima promjera od 80&nbsp;mm i naviše. Veći teleskopi neće otkriti više detalja već će samo posvijetliti objekt. Razlog tome je jednolika građa eliptičnih galaksija. U 200&nbsp;mm teleskopu M49 izgleda kao kuglasti skup u malom teleskopu ili dvogledu. Galaksija ima sjajno središte koje blijedi prema rubovima. Galaksija je kroz 200&nbsp;mm u prosječnim uvjetima okrugla. Oko 2' zapadno od središta galaktike nalazi se zvijezda magnitude + 11.

## Vanjske veze

* Skica M49
Messier 50

**Messier 50** (M50 ili NGC 2323) je otvoreni skup u zviježđu Jednorogu. Skup je prvi otkrio Giovanni Domenico Cassini 1711. godine ali njegovo je otkriće palo u zaborav. Skup je samostalno ponovno otkrio Charles Messier 1772. godine.

## Svojstva
M50 se vjerojatno nalazi na udaljenosti od 3,200 ly. Njegove kutne dimenzije od 15 x 10 lučnih minuta odgovaraju linearnim dimenzijama od 20 x 15 ly. Središnji dio gusto popunjen zvijezdama proteže se oko 10 ly. Populacija ovog skupa procijenjena je na oko 200 zvijezda. Najsjajnija od tih zvijezda je spektralne klase B6 i magnitude + 7.8.

## Amaterska promatranja
M50 je nešto manjih dimenzija pa je za njegovo promatranje preporučljivo koristiti dvogled s povećanje od 15 do 20 puta ili manji teleskop. Teleskop od 200&nbsp;mm pokazat će oko stotinjak zvijezda od 8 do 12 magnitude. Središnji dio, jezgra skupa, je peterokutastog oblika s vrhom okrenutim prema jugu. malo iznad vrha peterokuta nalazi se šupljina u skupu. Skup je bogat zvijezdama ali se ne razlikuje mnogo od pozadinskih zvijezda Mliječne staze.

## Vanjske veze

* Skica
Messier 52

**Messier 52** (M52 ili NGC 7654) je bogat otvoren skup u zviježđu Kasiopeji.
Charles Messier je otkrio skup u rujnu 1774. godine kada je promatrao komet u blizini.

## Svojstva
M52 ima 193 zvijezde koje su potencijalni članovi skupa. Udaljenost skupa je oko 5,000 ly, kutni promjer oko 13' a stvaran promjer skupa oko 19 ly.
Najsjajnija zvijezda je magnitude + 7.77 i spektralnog tipa F7. Većina zvijezda je magnitude + 11 i pripadaju u spektralni tip B.
Starost skupa je procijenjena na oko 35 milijuna godina.
U blizini skupa nalazi se maglica NGC 7635 ili Maglica Mjehur.

## Amaterska promatranja
Ukupan prividni sjaj skupa je + 7.3 magnituda. Skup je moguće lako uočiti u dvogledu i manjim teleskopima. Veći teleskop, oko 200&nbsp;mm u promjeru, pokazat će bogat otvoreni skup s oko stotinjak zvijezda na hrpi. Nadimak za ovaj skup je *sol i papar*. M52 se nalazi u pojasu Mliječne staze pa je okružen mnogobrojnim pozadinskim zvijezdama i otvorenim skupovima. Za promatranje je zato najbolje imati teleskop s velikim vidnim poljem.

## Vanjske veze

* Fotografija Vida Nikolića 
* Skica M52
Messier 53

**Messier 53** (M53 ili NGC 5024) je kuglasti skup tipa V u zviježđu Berenikina kosa.
M53 otkrio je Johann Elert Bode 3. veljače 1775. godine. Opisao ga je kao sjajnu i okruglu maglicu. Charles Messier skup je neovisno ponovno otkrio 26. veljače 1777. godine. Messier ga je opisao kao okruglog i uočljivog. 
William Herschel ga je prvi razlučio na zvijezde i napomenuo da je sličan kuglastom skupu M10.

## Svojstva
M53 je jedan od najudaljenijih kuglastih skupova. Nalazi se 58,000 ly od Zemlje i 60,000 ly od središta galaksije. Na toj udaljenosti, njegov prividan promjer od 13' odgovara linearnom promjeru od 220 ly. Skup nam se približava velikom brzinom, prema procjenama između 79 i 112&nbsp;km/s. Jezgra skupa je malena, oko 2' u promjeru ali zvijezde nisu veoma koncentrirane u odnosu na ostale kuglaste skupove. Gustoća zvijezda postepeno pada prema rubovima.

Najsjajnije zvijezde u skupu su magnitude + 13.8 dok je horizontalna grana skupa ima prosječan sjaj oko magnitude + 16.9. Spektralna klasa skupa je F6.

Skup sadrži 47 promjenjivih zvijezda tipa RR Lyrae.

## Amaterska promatranja
Skup je vidljiv dvogledom kao okrugla mrljica. Teleskop do 80&nbsp;mm promjera pokazat će ga kao okruglu mrlju s sjajnim središtem. Veći teleskopi, do 200&nbsp;mm pokazat će granulaciju na rubovima i jednu samotnu zvijezdu. Teleskopi s promjerom od 250&nbsp;mm i više razlučiti će gotovo cijeli skup osim jezgre.

## Vanjske veze

* Skica M53
Messier 54

**Messier 54** (M54 ili NGC 6715) kuglasti je skup u zviježđu Strijelcu. Skup je otkrio Charles Messier 24. srpnja 1778. godine. Opisao ga je kao veoma tamnog prilikom promatranja iz Pariza.
William Herschel uspio je razlučiti tucet zvijezda magnitude + 14 i + 15 pri rubovima.

## Svojstva
M54 je veoma koncentriran skup, pripada u tip III skupove. Prividan promjer skupa je oko 12'. Jezgra skupa je veoma gusta i malena, njen promjer je tek 2.1' s gustim središtem od 1' u promjeru. 
Najsjajnije zvijezde sjaja sjajem od + 15.5 magnituda dok je sjaj horizontalne grane skupa + 17.7. U skupu su otkrivene 82 promjenjive zvijezde od čega ih 55 pripada zvijezdama tipa
RR Lyrae. 

Dugo vremena se vjerovalo da se M54 nalazi na udaljenosti od 50,000 do 65,000 ly. Godine 1994. otkriveno je da M54 nije pripadnik Mliječne staze već pripada nedavno otkrivenoj patuljastoj galaksiji SagDEG, tj *Sagittarius Dwarf Elliptical Galaxy*.
M54 dijeli osobine s galaksijom SagDEG koji se udaljava od nas jednakom brzinom kao i M54 (oko 130 km/s). Nakon otkrića popravljene su i procjene udaljenosti tako da se danas smatra da se M54 nalazi na udaljenosti od 87,400 ly.
U slučaju da se nova procjena pokaže točnom, M54 bi mogao biti jedan od najsjajnijih kuglastih skupova koji su do danas otkriveni. Njegov sjaj bi mogao biti oko 850,000 puta veći od sjaja Sunca i jedino bi kuglasti skup Omega Centauri bio sjajniji u našoj galaksiji.
Promjer skupa bi također bio veći, čak 300 ly. Skup je tri puta udaljen od svojih prividnih susjeda, M69 i M70. M54 je prvi vangalaktički kuglasti skup kojeg je Charles Messier otkrio.

## Amaterska promatranja
M54 je malen ali sjajan. U dvogledu je vidljiv ali nakon pažljivog promatranja jer ga je lako zamijeniti za zvijezdu. U 200 mm skupu je vidljiva umjereno svijetla jezgra i slaba granulacija pri rubu. Problem pri promatranja ovog skupa je i njegova velika južna deklinacija od - 30° što znači da se kod nas ne diže visoko nad horizontom.
Messier 55

**Messier 55** (M55 ili NGC 6890) je veliki kuglasti skup u zviježđu Strijelcu.
Skup je prvi uočio Abbe Lacaille 16. lipnja 1752. godine dok je promatrao nebo iz Južne Afrike. Charles Messier ga je otkrio i uvrstio u katalog 24. lipnja 1778. nakon mukotrpne potrage i loše vidljivosti zbog velike južne deklinacije.

## Svojstva
M55 je relativno velik skup. Njegov prividan promjer od 19' na udaljenosti od 17,300 ly odgovara stvarnom promjeru od 100 ly. Broj promjenjivih zvijezda u skupu je malen, tek 5 ili 6. Skup je oko 100,000 svjetliji od Sunca.

## Amaterska promatranja
Teško je kvalitetno promatrati M55 iz naših krajeva. Skup ima južnu deklinaciju od skoro – 31° što znači da se kod nas diže tek 14° nad horizontom. Manji teleskop, od 114 mm pokazati će oko 5 ili 10 pojedinih zvjezdica pod tamnim nebom. Pogled iz naselja je siromašniji pa 200 mm teleskop pokazuje tek veliku, okruglu mrlju, a tek periferni vid pokazuje pojedine zvijezde.
Dulenski crni vrh

**Дуленски Црни врх** или **Црни врх** (чешће се помиње под предходним именом) је један од највиших врхова на Гледићким планинама. Висина Дуленског Црног врха износи 895 m, што га чини једним од највиших у целом Шумадијском округу. Дуленски Црни врх се налази јужно од Крагујевца, између села Дулена и Бајчетине. Добио је назив по селу Дулену, у чијој се непосредној близини и налази.

## Литература и извори
* Војна карта: Краљево 2, издавач Војногеографски институт, 1984. године (лист 530-2)

## Povezano
* Gledićke planine
Dulenska reka

**Dulenska reka** ili **Dulenka** se nalazi u Srbiji, u blizini Kragujevca, u Šumadijskom okrugu.. 

Dulenka izvire na istočnim padinama Gledićkih planina, kod uzvišenja Gomile, a kod sela Dragoševca spaja se sa Županjevačkom rekom i čine reku Lugomir, levu pritoku Velike Morave.Dužina reke Lugomir od izvorišta Dulenske reke,pa do ušća u Veliku Moravu,je oko 50 km.

Dulenska reka se spominje i kao *Dulenka*.

Reka je dugačka 30 km, sa površinom sliva od 78 km², a prosečni protok je 0,6 m³/s.

U izvorištu kod sela Dulene izgrađeno je veštačko jezero (Dulensko jezero) iz kojeg se grad Kragujevac snabdevao vodom.

## Pritoke
Ovaj kraj je bogat malim izvorima, iz kojih nastaju potoci koji obogaćuju Dulensku reku. Najveći od tih njih su: *Vešalski potok*, *Dugački potok*, *Kopčežinski potok* i dr. Takođe u Dulensku reku su ulivaju manje rečice, kao što su: Pčelička reka, *Crna reka* i Lomnička reka.

## Vanjske veze
* Stanica površinskih voda Dulene 

## Izvori
Messier 30

**Messier 30** (M30 ili NGC 7099) je kuglasti skup u zviježđu Jarac. Otkrio ga je Charles Messier 1764. godine. Prvi ga je u zvijezde razlučio William Herschel 20 godina kasnije.

## Svojstva
M30 se nalazi na udaljenosti od 26,000 ly i proteže se na 90 ly. Njegove prividne dimenzije su 12'. Veoma je gust, pripada u skupove klase V po gustoći. Najsjajnije zvijezde u skupu su magnitude +12.1, zvijezde horizontalne grane imaju prividan sjaj od magnitude +15. U skupu je otkriveno malo promjenjivih zvijezda, tek 12. Skup nam se približava brzinom od 182 km/s.

Jezgra M30 je veoma gusta i doživjela je urušavanje. Slična pojava zamijećena je u najmanje 20 (M15, M70, možda M62) od 150 kuglastih skupova Mliječnoj stazi. Posljedice toga su malene dimenzije jezgre kod M30, proteže se tek 12" ili 0.9 ly. Polovica mase skupa je koncentrirano u sferi s radijusom od 8.7 ly.

Unatoč gustoći zvijezda, sudari između zvijezda su rijetki jer sadrži tek nekoliko dvostrukih zvijezda koje zrače X zrake.

## Amaterska promatranja
M30 se može lako pronaći ali je problematičan zbog južnog položaja. Najsjanije zvijezde se mogu uočiti u teleskopu s 100 mm promjera. U 200 mm teleskopu uočavaju se dva niza zvijezda koji se pružaju iz središta u smjeru sjevera i sjeverozapada. Prividni sjaj skupa je +7.2 magnitude.
299. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **299. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Petina i Torkvata/Korva** (ili, rjeđe, **godina 455. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 299. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Samniti, uvidjevši kako su Rimljani zauzeti pohodom na sjever, u Lombardijskoj ravnici, unajmljuju galske, sabinjanske i etrurske najamnike kako bi započeli treći samnitski rat.
* Kineska država Qin napada gradove države Chu, nakon čega Chu šalje izaslanike kralju Huaiju da ode u Qin pregovarati o miru. Qu Yuan riskira život kakol bi otišao do kralja Huaija i uvjerio ga da ne započne pregovore.
* Kralj Wuling od Zhaoa abdicira s prijestolja Zhaoa u korist svog sina.

## Rođenja
*

## Smrti
* Tit Manlije Torkvat, rimski konzul
Konzul (predstavnik)

**Konzul** (od latinskog: *Consul* = savjetnik ) je je službeni predstavnik vlade države koju zastupa, u nekom važnijem gradu države primateljice, ovlašten da obavlja konzularne poslove.

Oni se najčešće svode na unaprijeđenje ekonomskih odnosa sa državom koju zastupaju, ali i na obične rutinske poslove, kao što je izdavanje viza i obnavljanje pasoša. Konzuli nemaju diplomatski imunitet kao ostali diplomati (ambasador i drugi) i ne mogu stupiti na dužnost, sve dok im to ne odobre vlasti države u kojoj namjeravaju raditi. Ta dozvola se može opozvati u bilo koje vrijeme po procjeni vlasti države u kojoj rade.

U užem smislu, konzul je šef konzularnog ureda - **[[konzulat]]a** ili konzularni funkcioner u generalnom konzulatu. U širem smislu, pod pojmom konzul podrazumijeva se svaki konzularni funkcionar.

Konzularni funkcioneri su uobičajeno rangirani po hijerarhijskoj važnosti, najviši po rangu je **generalni konzul**, a zatim slijede; **konzul**, **vicekonzul** (zamjenik konzula) i **počasni konzul**. Ovaj posljednji tip konzularnog predstavnika koriste zemlje, koje si nemogu priuštiti trošak karijernog diplomata, već tu funkciju povjeravaju nekom lokalnom građaninu, koji već ima nekakav komercijalni odnos (ili neki drugi) sa tom državom.

Konzuli ne uživaju diplomatski imunitet, ali su donekle izuzeti od nadležnosti države primateljice (oslobođeni su od plaćanja poreza i carina).
## Povezano
* Konzulat
* Ambasador
## Reference

## Vanjske veze
* ''Consul'' na portalu Encyclopædia Britannica
Tit Manlije Torkvat (konzul 299. pr. n. e.)

**Tit Manlije T.f. Torkvat** (*Titus Manlius T.f. Torquatus*, ? - 299. pne.) bio je rimski patricij koji je godine 299. pne. zajedno s plebejcem Markom Fulvijem Petinom izabran za konzula. Po Liviju, Torkvatu je kockom pripalo da komandira pohodom u Etruriju. Čim je ušao u Etruriju, prilikom uvježbavanja konjičkih trupa je zbačen s konja, te umro od ozljeda nakon tri dana.
Juan Martín del Potro

**Huan Martin del Potro** (23. septembar 1988. u Tandilu, Buenos Ajresu) je bivši argentinski teniser. Zbog povrede levog ručnog zgloba, u odsustvu tenisa bio je od 2013. godine. Vratio se 24. marta 2015. godine na turniru u Majamiju. Najbolje rangirani plasman mu je 3. mesto.

## Karijera
Del Potro je još kao četrnaestogodišnjak dobijao pozivnice za mnoge ITF turnire. Svoju prvu profesionalnu pobedu zabeležio je sa 15 godina. Prvi ATP turnir odigrao je u Vinja del Maru gde je poražen od Alberta Portasa u prvom kolu, a prvi nastup na grend slem turniru bio mu je na Rolan Garosu 2006. Osvojio je pet turnira, a prvi je bio u Štutgartu 2008. pobedivši u finalu Rišara Gaskea (6–4, 7–5). Jedini je igrač koji je uspeo da osvoji četiri turnira uzastopno. Najveći uspeh mu je polufinale Masters turnira u Majamiju.

Veliki je navijač Boke juniors, Juventusa i Argentine. Teniski idol mu je Pit Sampras. 

### 10 najbolje plasiranih tenisera
Pobede i porazi del Potra u mečevima protiv 10 najbolje plasiranih tenisera na ATP listi. Pozitivan bilans ima samo protiv dva tenisera:
*  Rafael Nadal 1-4
*  Rodžer Federer 1-5
*  Endi Mari 1-3
*  Novak Đoković 4-11
*  Endi Rodik 1-0
*  Nikolaj Davidenko 1-2
*  Žo-Vilfred Conga 2-0
*  David Ferer 2-2
*  David Nalbandijan 1-3
*  Džejms Blejk 0-1

## ATP finala
### Pojedinačno (6)
#### Pobede (5)

#### Porazi (1)

### Parovi (1)
#### Pobede (1)

## Vanjske veze

* Profil
Lys Assia

**Lis Asija** (rođena 3. marta 1924. godine - 24. marta 2018) je bila švajcarska pop pevačica.

Kao mlada bavila se plesom ali se potom okrenula pevanju. Godine 1956. bila je pobednik na prvoj Pesmi Evrovizije gde je predstavljala Švajcarsku. Na Eurosong se vratila 1957. gdje je pjevala za Švajcarsku "L'enfant que j'étais". 1958. mogla je postati prva osoba koja je pobijedila na Eurosongu dva puta. Opet je predstavljala Švajcarsku sa pjesmom "Giorgio".Osvojila je drugo mjesto sa 3 boda manje od pobjednika Francuske. Kvalifikovala se za Eurosong 2012. sa pjesmom "C'était ma vie", a 2013. sa pjesmom "All In Your Head" sa bendom New Jack, ali se nije prošla na Eurosong. Takođe se pojavljivala kao specijalni gost na Eurosongu 2008. i 2012.

Kasnije je doživila veliki uspjeh u njemačkoj sa pjesmom "O mein papa".

Assia se bila udala za Johann Heinrich Kunza 11. januara 1957. godine u Cirihu. Kunz je umro devet meseci kasnije nakon borbe sa ozbiljnom bolesti. Ponovno se ponovo udala za Oscara Pedersen 1963. godine, koji je umro 1995. 

Umrla je u Cirihu 24. marta 2018.

## Songografija
* *[[Oh My Pa-Pa|Oh Mein Papa]]*
* *Ein kleiner goldner Ring*
* *[[Refrain (pesma)|Refrain(s)]]*
* *[[Das Alte Karussell]]*
* *Holland Mädel*
* *Jolie Jacqueline*
* *L'enfant que j'étais*
* *Giorgio*
* *Die Glocken Hell Erklingen*
* *Golodrina*

## Filmografija

* *[[Ein Mann Vergißt Die Liebe]]* (1955)
* *[[Schlager Parade]]*
As the World Turns

***As the World Turns*** (često poznat i po skraćenici ***ATWT***) je Emmyjem nagrađena američka dnevna televizijska sapunica koja se od 1956. do 2010. originalno emitirala na programu CBS-a.

Stvorila ju je Irna Phillips, američka scenaristica poznata po nizu uspješnih sapunica na radiju i televiziji. Serija je bila zamišljena kao svojevrsna sestrinska serija sapunice *[[Guiding Light]]* koja se na televiziji bila emitirala od 1952. godine. Iako je prve sezone imala problema s gledanošću, nakon druge sezone je cijelu deceniju bila najgledanija dnevna TV-emisija u SAD. Od 1967. se počela emitirati u boji, a od 1975. je dotadašnje emitiranje uživo zamijenjeno emitiranjem ranije snimljenih video-snimki.

*As the World Turns* je bila poznata po svojoj dugovječnosti. Glavni članovi glumačke postave - Helen Wagner, Don McLaughlin, Don Hastings i Eileen Fulton - su uživali ogromnu popularnost, a pri čemu su Wagner, Hastings i Fulton postavili rekorde po dužini tumačenja jednog te istog lika na televiziji. Na dan smrti 1. maja 2010. godine je Wagner, koja je tumačila lik matrijarha Nancy Hughes, postavila rekord kao najdugovječnija glumica, koja je jedan te isti lik tumačila od prve epizode (sada ga drži britanski glumac William Roache, poznat po nastupu u *[[Coronation Street]]*). Godine 1995. je emitirana jubilarna 10.000-ta epizoda, a 2. aprila 2006. je proslavljeno 50 godina kontinuiranog emitiranja. Usprkos toga, CBS je 2009. godine odlučio da će se snimanje nakon sezone 2009/10. obustaviti. Posljednja je epizoda emitirana 17. septembra 2010. godine.

*As the World Turns* se od septembra 2009. emitirala u Srbiji na programu TV Avala pod naslovom ***Ljubav za sva vremena***.

## Glavni članovi ekipe

### Izvršni producenti

### Glavni pisci

### Ekipa u vrijeme obustave snimanja
***scenaristički tim** Jean Passanante, Lloyd Gold, Leah Laiman, Cheryl Davis, Susan Dansby, David A. Levinson, Gordon Rayfield, Dan Mooney, Gigi Swift, Janet Iacobuzio, Josh Griffith
***[[televizijski producent|producentski tim]]:** Christopher Goutman, Carole Shure, Jennifer Schacor, Vivian Gundaker, Sarah Shaker, Sonia Blangiardo
***[[televizijski režiser|režiserski tim]]:** Michael Eilbaum, John O'Connell, Jennifer Pepperman, Matthew Griffin Maria Wagner, Habib Azar, Sonia Blangiardo, Ian Toporoff, Christopher Goutman, Michael Kerner, Carol Sedwick, Janet Andrews, James Kowal, Brian Lydell, Jennifer Blood, Nancy Barron, Alexandra Roalsvig, Brett Hellman
*direktor castinga: Mary Clay Boland

## Reference

## Vanjske veze
* CBS-TV: ATWT
* ATWT Website 
* Procter & Gamble Productions Forum 
* "As the World Turns"-Yahoo! TV
* Soapdom: ATWT 
* ATWT Information & Message Board 
* 
* ATWT Storyline Suggestions 
* As the World Turns (Dutch)  at RTL 4, Netherlands
* Daytime Soap Operas As The World Turns- news, rumors, cast updates, polls
* Official ATWT Dutch Fanclub
* Full episodes of As the World Turns
* Soap Opera Source: As The World Turns News & Previews (ATWT)
The Edge of Night

***The Edge of Night*** (među fanovima poznata pod neformalnim nazivima *Edge* ili *EON*) je bila američka televizijska sapunica koju je producirala kompanija Procter & Gamble. Originalno se emitirala se na programu CBS-a od 2. aprila 1956. do 28. novembra 1975. da bi se na programu ABC-a emitirala od 1. decembra 1975. do 28. decembra 1984. Ukupno je napravljeno 7420 epizoda, od kojih je 1.800 dostupno za naknadnu distribuciju.

Početkom 1990-ih je emitirana u Hrvatskoj na programu HRT-a pod naslovom ***Priče iz Monticella***.

Serija je imala radnju smještenu u Monticello, fiktivni grad na američkom Srednjem Zapadu, a glavni protagonist, oko koga su se vrtili svi zapleti, bio je policajac, a potom javni tužilac Mark Karr. Edge of Night se od ostalih tadašnjih sapunica razlikovala po tome što su se zapleti manje bavili ljubavnim i privatnim problemima likova, a više kriminalom, odnosno nastojanjem Karra i njegovih kolega da riješe brojne komplicirane slučajeve. Zbog toga se *Edge of Night* ponekad naziva kriminalističkom serijom.

Razlog za to je neuobičajen nastanak, odnosno nastojanje CBS-a da sredinom 1950-ih snimi TV-seriju o Perryju Masonu, fiktivnom advokatu i junaku popularnih kriminalističkih romana Earla Stanleya Gardnera. Romani su već ranije bili adaptirani u popularnu radio-seriju koja se emitirala svakog dana, pa je mreža planirala sličan format koristiti za televiziju. Spor s autorom je, međutim, odgodio te planove, a Perry Mason je na kraju adaptiran kao redovna dramska serija u udarnom terminu. Neki od likova iz nesnimljene dnevne TV-serije su kasnije poslužili u *Edge of Night*.

## Vanjske veze

* ''Edge of Night'' Home Page
* Classic TV Hits: ''The Edge of Night'' 
* AOL Video: ''Edge of Night'' Episode #6380
* ''Soapworld Classic Soaps'' discussion forum: ''The Edge of Night''
* 
* ''EW.com'': "Photo Gallery: 12 Soap Operas We've Loved, Lost": ''The Edge of Night''