open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Europa (mitologija)

**Europa** (antgrč. *Ευρώπη* [*Eurốpê*]) bila je prekrasna fenička princeza po kojoj je kontinent Europa dobio ime, a također i Jupiterov prirodni satelit Europa.

Istog je imena bila i jedna okeanida, kći Titana Okeana i božice Tetide, a također i kći zemljanog diva Titije, majka Eufema kojem je otac bio Posejdon.

## [[Etimologija]]
Europino grčko ime Ευρώπη, *Europa* sastavljeno je od dva dijela: ευρυ- = širok, οπ– = oko, lice. Doslovno se može shvatiti da je predstavljala simbolički Zeusovu družicu, kravu, jer joj je on došao u obličju bika. Metaforički može značiti da je otvorenog uma, širokih pogleda.

## Mitologija
### Podrijetlo
Mnogo je priča o Europinu podrijetlu, no svi se slažu da je Feničanka. Govori se da je kći feničkog kralja Agenora i kraljice Telefase ("dalekosjajne") ili Argiope ("bijelog lica"). Homer u *[[Ilijada|Ilijadi]]* govori da je kći Agenorova sina Feniksa. Imala je dva brata - Kadma, koji je donio alfabet u Grčku i Kiliksa po kojem je nazvana Kilikija (Cilicija) u Maloj Aziji.

Na Kretu ju je doveo Zeus na svojim leđima. Herodot tvrdi da su je oteli sami Krećani da bi osvetili otmicu Ije, princeze iz Arga. Nakon što je stigla na Kretu, Europa je rodila tri sina: Minosa, Radamanta i Sarpedona. Udala se za Astreja. Prema mitologiji, otac njezine djece jest Zeus.

### Europa i Zeus

Zeus se zaljubio u Europu i odlučio ju je zavesti ili silovati iskoristivši činjenicu da je njegova žena Hera bila odsutna. Pretvorio se u prekrasnoga bijeloga bika sa zlatnim rogovima i sklonio u stado Europina oca.

Europa je sanjala da se dvije žene, personifikacije kontinenata svađaju oko imenovanja. Azija je rekla da je ona rodila Europu te da je posjeduje, a drugi je neimenovani kontinent rekao da će Zeus njoj dati Europu (tako je kontinent Europa dobio ime). Uznemirena zbog sna, Europa se nije vratila na spavanje, nego je odlućila poći na svoje omiljeno mjesto gdje se inače odmarala, plesala, kupala i brala cvijeće.

Dok su Europa i njezine družice brale cvijeće, vidjela je bika i pomilovala ga je po boku, kitila mu rogove cvijećem te mu se popela na leđa. Zeus je iskoristio priliku, otrčao do mora i zaplivao s njom na leđima, prema Kreti.

Dok je plivao, pridružile su im se Nereide jašući na dupinima, Triton koji je puhao u svoj rog te Posejdon. Europa je shvatila da je bog i preklinjala ga je za milost. Na Kreti joj je i sam otkrio svoj identitet, a Europa je postala prva kretska kraljica. Zeus joj je dao tri dara da bi se iskupio za silovanje koje je počinio pod drvetom čempresa:
* Talos (Τáλως) - svojevrstan robot, u nekim inačicama bik
* Laelaps - pas koji nikad nije promašio plijen
* koplje - koplje koje uvijek pogađa

Zeus je poslije ponovno stvorio obličje bijeloga bika koji je postao zviježđe Bik.

U drugoj inačici priče, božica ljubavi Afrodita zajedno sa svojim sinom Erosom odaslala je ljubavne strijele u Zeusa koji se odmah zaljubio u Europu te ga je srce prislilo da je dobije pod svaku cijenu.

## Literatura
* Ovidije: **[[Metamorfoze]]**
* Apolodor: **Biblioteka**

## Vanjske veze

* Europa u grčkoj mitologiji
Etimologija

**Etimologija** je grana lingvistike (jezikoslovlja) koja proučava porijeklo riječi.

Riječi mijenjaju oblik i značenje kroz stoljeća, a mogu se i "posuđivati" iz drugih jezika, moguće u promijenjenom obliku (izvorišne riječi se zovu etimoni). Kroz proučavanje starih tekstova i usporedbom s drugim jezicima, etimolozi pokušavaju rekonstruirati povijest riječi - kada su ušle u jezik, iz kojeg izvora, te kako su se mijenjali njihov oblik i značenje.

Etimolozi također pokušavaju rekonstruirati podatke o jezicima o kojima nemamo nikakvih direktnih informacija (na primjer, tekstova). Uspoređujući riječi u srodnim jezicima, mogu se izvesti zaključci o njihovom zajedničkom pretku. Na primjer, na taj način, pokušava se rekonstruirati praindoeuropski jezik.

Sama riječ *etimologija* dolazi iz grčkog *ἔτυμον* (*étymon*, pravo značenje, od 'etymos' pravi) i *λόγος* (*lógos*, riječ).

**Pučka etimologija** naziv je za jezičnu pojavu - sami govornici analiziraju riječi pomoću elemenata (drugih riječi) koje slično zvuče, ali su zapravo nevezane, i nakon toga mijenjaju izvorne riječi. Npr. riječ *buldožer* se dovodi u vezu sa *žderati* i mijenja u *buldožder*.

Pučka etimologija česta je u zemljopisnim nazivima koji su često nasljeđeni od stanovništva koje je prije živjelo na nekom području. Na taj je način nastao toponim *Crna Vlast* preoblikovanjem starijeg naziva *Črna Vas* (*vas* = *selo*, ali ta riječ nije bila shvaćena od novog stanovništva na tom području).

**Etimološki nejasne** riječi (govornicima nekog jezika to su najčešće tuđice) vrlo se lako usvajaju kao termini za nove pojave, dok se izvedenice koje su etimološki jasne često teže usvajaju. Npr. *odvijač* je zamjena za termin *šrafciger* koja sasvim ne odgovara, jer ljudi shvaćaju da se s tim alatom i *zavijaju* vijci, a ne samo *odvijaju*. Budući da je *šrafciger* riječ koja se ne može analizirati u hrvatskom, može poprimiti bilo koje značenje.

Za hrvatskosrpski jezik napisana su dva etimološka rječnika:
* Petar Skok: *Etimologijski rječnik hrvatskoga ili srpskoga jezika* (1-4), (JLZ, Zagreb, 1971); pretisak (JAZU & Delo, Zagreb, 1988) 
* Alemko Gluhak: *Hrvatski etimološki rječnik* (August Cesarec, Zagreb, 1993) 

## Vanjske veze
Etimološki rječnici na Internetu:
* Online Etymology Dictionary - engleski
* Indo-European Etymological Dictionary (IEED) - indoeuropski
* An Etymological Dictionary of the Gaelic Language - irski
* A comparative and etymological dictionary of the Nepali language - nepalski
* Vasmer's Etymological Dictionary - ruski
* South Dravidian etymology - južnodravidski 
* ezGlot
Ganimed (mitologija)

**Ganimed** (grč. **Γανυμήδης**, *Ganumēdēs*) bio je sin Trosa, ustanovitelja Troje i Kaliroje; najljepši smrtnik u kojeg se i sam Zeus zaljubio.

## [[Etimologija]]
Robert Graves u svome djelu *Grčki mitovi* prijedlaže etimologiju Ganimedova imena: γάνυσθαι + μήδεα = radovanje u muževnosti, zrelosti.

## Mitologija

Ganimed je u Frigiji, na brdu Idi čuvao ovce, učio ili činio druge stvari, ovisno o izvorima. Zapazio ga je Zeus i odmah se zaljubio u nj. Poslao je orla po njega ili je sam uzeo obličje orla, ovisno o inačicama priče, te ga donio na Olimp. Ondje je Ganimed postao vinotoča na Olimpu, zamijenivši Hebu, božicu vječne mladosti. Svi su se bogovi radovali njegovu dolasku osim Here koja ga je prezirala. Neki mitografi tvrde da je to bio razlog zašto je u Trojanskome ratu bila protiv Trojanaca. Ganimedov je otac tugovao za svojim sinom. Sažalivši se, Zeus je poslao Hermesa s dvama konjima koji su bili toliko brzi da su i po vodi mogli trčati. Hermes je uvjerio Trosa da mu je sin besmrtan i da je vinotoča bogovima te da se ne brine. U drugoj inačici priče, titanska božica Eos otela je Ganimeda zbog njegove ljepote.

### Simboli
Zeus je poslije postavio Ganimeda kao zviježđe Vodenjak (**Aqu**arius) koje je povezano sa zviježđem Orla (**Aqu**ila). Ganimed je također postao simbol plodnosti, duh rijeke Nil i simbol homoseksualne ljubavi.

Po njemu je nazvan i Jupiterov prirodni satelit Ganimed.

## Literatura
* Ovidije: **[[Metamorfoze]]**

## Vanjske veze

* Ganimed u grčkoj mitologiji
Kasandra

**Kasandra** (grč. **Κασσάνδρα**, *Kassándra*) bila je kći trojanskog kralja Prijama i kraljice Hekabe u koju se zaljubio zaljubio Feb Apolon, grčki bog proroštva i liječenja.

## Mitologija
### Apolon i Kasandra
Apolon je, zaljubivši se, dao Kasandri dar proricanja budućnosti, a ona je na njegovu ljubav uzvratila hladnoćom zbog čega ju je prokleo tako da se na njezina proročanstva nitko ne obazire i da im nitko ne vjeruje. Njezina su proročanstva postala izvor velike boli i frustracija. Ponekad je to prikazano simboličnim Apolonovim pljuvanjem u njezina usta. U Eshilovoj drami *Agamemnon* Kasandrin lik govori da je prekršila obećanje da će mu postati družica.

U drugoj inačici mita, provela je noć u Apolonovu hramu sa svojim bratom blizancem, a hramske su joj zmije polizale uši tako da je mogla osluškivati budućnost. Ovo je česta tematika u grčkoj mitologiji, premda češće donosi dar razumijevanja životinjskog govora, a ne budućnosti.

### Uništenje Troje

Kasandra je predvidjela uništenje Troje, ali nije ih mogla spriječiti. Upozorila je Trojance o trojanskome konju i Agamemnonovoj smrti, ali je njezina obitelj mislila da je poludjela. U nekim se inačicama donosi da su je zbog toga i držali zatvorenom. Koreb i Otron pomogli su Trojancima jer su voljeli Kasandru. Ona je ujedno bila i prva koja je vidjela mrtvo tijelo svoga brata Hektora nakon što je doneseno u grad.

Nakon razrušenja Troje, potražila je utočište u Ateninu hramu gdje ju je silovao Ajant mlađi.

Kasandru je potom kao konkubinu uzeo kralj Agamemnon. Kao što donosi i Eshil u *Agamemnonu*, Klitemnestra, Agamemnonova žena bila je ljubomorna na nju. Dok je još Agamemnon bio u ratu, Klitemnestra je ljubovala s Egistom i odlučila ubiti svoga muža, ponajprije zato što je žrtvovao njihovu kći Ifigeniju. Kasandra je upozorila Agamemnona na njegovu smrt. Kad su se oboje vratili u Mikenu, Klitemnestra ih je ubila. Neki izvori govore da je Egist ubio i Agamemnonove i Kasandrine blizance - Teledama i Pelopsa.



## Literatura
* Eshil: *Agamemnon*
* Euripid: *Trojanke*
* Homer: *Ilijada*

## Vanjske veze

* Kasandra u grčkoj mitologiji
Iksion

**Iksion** (grč. **Ἰξίων**, *Ixiôn*) bio je jedan od Lapita, tesalski kralj, Antionov ili Flegijin sin; prvi čovjek u povijesti koji je prolio krv svoje rodbine.

## Mitologija
Iksion je oženio Diju, Dionejevu kćer te je obećao njezinu ocu vrijedan dar. No, nije mu platio te je Dionej ukrao neke njegove konje kao nadoknadu. Iksion je prikrio svoju srdžbu te ga je pozvao na gozbu u Larisi. Kad je njegov punac stigao, bacio ga je u krevet s gorućim ugljenom i drvom. Susjedni su prinčevi bili uvrijeđeni njegovim postupkom te su odbili izvršiti rituale pročišćavanja, pa je Iksion živio kao odmetnik.

No, Zeus se sažalio nad Iksionom te ga je doveo na Olimp. Umjesto da bude zahvalan, poželio je Heru, Zeusovu ženu. Zeus je doznao za njegove namjere i napravio oblak u Herinu obličju te je prevario Iksiona koji je vodio ljubav s "Herom". Prema jednoj inačici mita, od tog su čina nastali Kentauri (Iksionide).

Iksion je potom bačen s Olimpa Zeusovom munjom. Kažnjen je tako što treba razapet provesti vječnost vrteći se na zapaljenu kolutu u Tartaru.

## Literatura
* Vergilije: *Georgike* (4. pjevanje)
* Vergilije: *Eneida* (6. pjevanje)
* Ovidije: *Metamorfoze* (12. pjevanje)

## Vanjske veze

* Iksion u grčkoj mitologiji
Ija (mitologija)

**Io** (grč. **Ίώ**, *Iố*) djevojka je u grčkoj mitologiji u koju je bio zaljubljen Zeus.

## Mitologija
Jednoga je dana Zeus primijetio Iju koju je istoga trenutka poželio. Obavio ju je oblacima da bi je sakrio od svoje ljubomorne žene Here. Hera je svejedno došla provjeriti vara li je njezin muž. Zeus je pokušao sakriti svoju prijevaru tako da je sebe pretvorio u bijeli oblak, a Iju u prekrasnu bijelu junicu. No, Hera je prozrela prijevaru i zahtijevala junicu kao dar. Nemoćni je Zeus pristao, a Hera ju je potom dala Argu da bi je razdvojila od Zeusa. Zeus je potom zapovjedio Hermesu da ubije Arga, a to je on i učinio tako da je uspavao svih njegovih stotinu očiju. Ija je puštena na slobodu.

Hera je poslala obada da ubode i muči Iju koja je lutala zemljom. Ija je s vremenom prešla preko prolaza koji je po njoj nazvan Bospor ("juničin prolaz"), a tamo se susrela i s Prometejem (pročitati: Eshil: ''Okovani Prometej''). Prometej je bio prikovan za stijenu jer ga je Zeus kaznio zbog toga što je donio vatru smrtnicima. Bez obzira na svoje muke, tješio je Iju i rekao joj da će se vratiti u ljudsko obličje i postati predak najvećeg junaka - Herakla.

Zatim je prošla preko mora koje je po njoj nazvano Jonsko more, a na posljetku je stigla do tadašnjeg "kraja svijeta" Egipta gdje su je Egipćani obožavali kao božicu, a Zeus joj je vratio ljudsko obličje. Ovdje je rodila njegova sina Epafa, a vjenčala se s egipatskim kraljem Telegonom.

## Literatura
* Ovidije: *Metamorfoze*
* Eshil: *Okovani Prometej*

## Vanjske veze

* Ija u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
* Ija u grčkoj mitologiji
Kasiopeja

**Kasiopeja** (grč. **Κασσιε/οπεια**, *Kassie/opeia* = ona čije riječi nadmašuju) bila je Andromedina majka i Kefejeva žena.

## Mitologija
### Posejdonov bijes
Kasiopeja je bila prekrasna, ali arogantna i tašta. Često je prikazivana na tronu kako se igra svojom kosom. Hvalila se da su i ona i njezina kćer Andromeda ljepše od Nerejida, prekrasnih morskih nimfi, kćeri morskog boga Nereja. Ovo je rasrdilo Posejdona koji je odlučio uništiti njezinu zemlju Etiopiju. Druga inačica mita donosi da je Posejdon poslao morsko čudovište Keta da uništi zemlju ili ju je pak sam Posejdon poplavio.

Pokušavši izbjeći takvu sudbinu, Kefej i Kasiopeja savjetovali su se s mudrom amonskom proročicom koja im je rekla da je jedini način izbjegavanja katastrofe žrtvovanje njihove kćeri Andromede. Privezali su je za stijenu na obali, a Perzej je, pošto je odsjekao Gorgoninu glavu, rekao da će je spasiti ako je potom dobije za ženu. Roditelji su pristali, a on je tom čudovištu također odsjekao glavu i oženio je.

### Andromeda i Perzej
Perzej je oženio Andromedu usprskos Fineju kojem je bila obećana. Na vjenčanju je među njima došlo do svađe među dvojicom, a Finej je sa svojim ljudima napao Perzeja koji je prijateljima ubrzo rekao da skrenu pogled. Izvadio je Gorgoninu glavu, a Finej se, nakon što ju je vidio, pretvorio u kamen, zajedno sa svojim ljudima.

Druga inačica mita govori da je Kasiopeja potakla Agenora da se bori za Andromedu, ali ga je Perzej pobijedio.

### Zviježđe
Nakon svoje smrti, Kefej, Perzej, Andromeda i Kasiopeja smješteni su na nebo. Posejdon je smatrao da Kasiopeja još ne može pobjeći svojoj kazni te ju je smjestio kao zviježđe na nebu u blizini Sjevernog pola gdje kruži naglavačke polovinu vremena (cirkumpolarno zviježđe).
Leda (mitologija)

**Leda** (grč. **Λέδα**, *Léda*) bila je spartanska kraljica u grčkoj mitologiji te majka (uz oca Zeusa) blizanaca Kastora i Polideuka; kći kralja Testija, Tindarova žena.

## Mitologija

Zeus se zaljubio u Ledu i zaveo ju je u obličju labuda. Kao labud, bacio joj se u naručje da bi se zaštitio od orla koji ga je proganjao. Iste je noći Leda spavala sa svojim mužem Tindarom. Tako su nastala dva jaja iz kojih su se izlegli Helena, Klitemnestra te Kastor i Polideuk.

Razne inačice mita donose podatke o tome koja su djeca (po ocu Tindaru) bila smrtna, a koja besmrtna (po ocu Zeusu). Po nekim su pričama Kastor i Polideuk besmrtni kao bogovi, po drugima (*[[Ilijada]]*) smrtnici. Jedino što je stalno u svim inačicama jest da ako je jedan besmrtan, to je Polideuk. U Homerovoj *[[Ilijada|Ilijadi]]* Helena gleda sa zidina Troje i pita se zašto ne vidi braću među Ahejcima. Homer zatim govori da su obojica već mrtvi i pokopani u Lakedemonu, svojoj domovini, a to pak govori da su bili smrtni. Većina se izvora ipak slaže da su Helena i Polideuk bili besmrtni, a Klitemnestra i Kastor smrtni.

Leda je s Tindarom imala još djece - Timandru, Febu i Filonoju. Još jedna inačica potonjeg mita govori da je Nemezida bila u ljudskome obliku. Afrodita je bila u obličju orla i slijedila Zeusa koji je bio u obličju labuda. Zeus je potražio zaštitu u Nemezidinim rukama. Kad je ona zaspala, Zeus ju je silovao, a ona je poslije izlegla jaja te se mit nastavlja kao i prethodni.

U trećoj inačici, mit počinje kao i prošli, ali poslije Leda posvaja Helenu kao svoju kći.

## Vanjske veze

* Leda u grčkoj mitologiji
Menelaj

**Menelaj** (grč. **Μενέλαος**, *Menélaos*) spartanski je kralj, Atrejev sin, Helenin muž.

## Mitologija

Menelaj se rodio u Mikeni, koju je morao napustiti zajedno s bratom Agamemnonom jer im je stric Tijest radio o glavi. Pobjegli su u Spartu, gdje ih je prihvatio spartanski kralj Tindarej. On je imao pastorku Helenu. Za nju su se otimali mnogi grčki kraljevi i skoro su zaratili zbog nje. Itački je kralj Odisej tada predložio Tindareju da dopusti Heleni izabrati muža po volji i ona je izabrala Menelaja. Rodila im se kći Hermiona. Agamemnon je pak oženio Tindarejevu kćer Klitemnestru.

Nakon Tindarejeve smrti, Menelaj postaje spartanski kralj, jer jedini nasljednici Tindarejeva prijestolja bjehu Kastor i Polideuk, ali oni su bili mrtvi. Ubrzo je Paris oteo Helenu, koju mu je obećala Afrodita, pa je Grčka napala Troju. Nakon rata Helena je vraćena u Spartu.

Svoju je kćer Menelaj obećao Ahilejevu sinu Neoptolemu za ženu. Ona je bila veoma nesretna i pokušala je počiniti samoubojstvo. Menelajev nećak Orest ubio je Neoptolema i oženio se Hermionom. Nakon Menelajeve smrti, njegov je sin Megapent protjerao Helenu. I Helena i Menelaj dospjeli su u Elizij.

## Vanjske veze

* Menelaj u grčkoj mitologiji
Nausikaja

**Nausikaja** (grč. **Ναυσικάα**, *Nausikáa*) kći je kralja Alkinoja, vladara Feačana, i kraljice Arete, pojavljuje se u Homerovoj *[[Odiseja|Odiseji]]*.

## Mitologija

Homer u svojoj *[[Odiseja|Odiseji]]* govori da je Odisej brodolomom završio na otoku Skeriji. Nausikaja ga je pronašla i odvela ga svome ocu Alkinoju. Znatan dio *Odiseje* zapravo je Odisejevo prepričavanje svojih pustolovina Alkinoju i njegovim gostima. Alkinoj mu zatim širokogrudno daje brodove koji ga napokon nose kući u Itaku.

Homer opjevava neizraženu ljubav. Ona govori svojim prijateljicama da bi htjela muža poput Odiseja, a njezin otac Alkinoj govori Odiseju da bi ga pustio da je oženi. No, ipak, ništa se ne dogodi između njih dvoje, premda je Nausikaja bila prekrasna i mlada. Odisej govori da sliči božici Artemidi.

Prema Aristotelu i Diktisu Krećaninu, Nausikaja se vjenčala s Telemahom, Odisejevim sinom, i rodila sina Perzeptola ili Ptoliporta.

## Djela iste tematike
* Homer: *[[Odiseja]]*, ep
* Goethe: *Nausikaja*, nedovršena opera
Prijam

**Prijam** (grč. **Πρίαμος**, *Príamos*; također i **Podark**) najmlađi je Laomedonov sin, kralj grada Troje u vrijeme Trojanskog rata.

## [[Etimologija]]

Prijam se izvorno zvao **Podark** (grč. **Ποδάρκης**, *Podárkos* = lakše noge. Spriječio je Herakla da ga ubije davši mu zlatni veo koji je istkala njegova sestra Heziona. Nakon ovoga Podark je promijenio svoje ime u Prijam. Etimologija te riječi dolazi od grč. *priatos* = otkupljen. Izvorno je ime vjerojatno lidijskog podrijetla, a ne grčkog.

## Mitologija

### Potomci

Prijam je imao više žena, a prva mu je bila Hekaba s kojom je imao pedesetak sinova i nekoliko kćeri. Najstariji sin bio je Ezak kojeg je imao s Arizbom, koji je poginuo prije Trojanskog rata. Najpoznatiji su mu potomci Hektor, Paris i Kasandra.

#### Hektor

Njegov sin Hektor poznat je kao najhrabriji trojanski ratnik koji je svoju domovinu uspješno branio devet godina od ahejskog zavojevača.

Ahilej je ubio Hektora, mada je ovaj mogao da se spase odlaskom u grad, jer je rečni bog Skamandar zadržao bio Ahila dovoljno dugo, međutim bogovi su Hektoru ulili hrabrost i on je sačekao Ahila u želji da s njim podeli dvoboj. Kad je video Pelejića u svojoj moćnoj pojavi, Hektor odluči da pobegne, trčao je oko grada, nije mogao da utekne, ali ni Ahil nije mogao da ga stigne, jer je bio izmoren od Skamandra, a i dugo je pre toga mirovao, uzdržavajući se od rata, ljutit na Agamemnona, pa je bio van kondicije. Ko zna koliko bi trka trajala, da Atina Palada nije prevarila Hektora, uzevši obličje njegovog brata Dejfoba i obećavši mu tako zajednički udar na Ahila. Hektor se obrne prema progonitelju, ali shvati da je prevaren, međutim, već je bilo kasno i on primi borbu. Pogodi kopljem Ahila u štit, koji je iskovao Hefest, ali ga ne probije, a onda ga Ahil usmrti te, potom, obesčasti tijelo jer ga bješe vukao nekoliko dana oko Troje i odbijao vratiti Trojancima. Div je poslao Hermesa da prati Prijama do ahejskog uporišta. Prijam je u suzama molio Ahileja da se sažali zbog očeva gubitka vlastita sina i da vrati Hektorovo tijelo. Podsjetio je Ahileja na njegova vlastita oca - Peleja. Dirnuti je Ahilej popustio i predao mu truplo. Obje su strane pristale na privremeno primirje od 11 dana. Priređen je svečani Hektorov pogreb i pogrebne igre. Ovo opisuje Homer u svojoj *[[Ilijada|Ilijadi]]*.

## Smrt

U uništenju Troje Prijama je brutalno ubio Ahilejev sin Neoptolem (u Vergilijevoj *[[Eneida|Eneidi]]* znan i kao Pir).

## Vanjske veze

* Prijam u grčkoj mitologiji
Nimfe

**Nimfe** (grč. **νύμφη**, *númphê*) su grčke vile. Ime im znači "mladenka" i "prekrivena veom", prema Hesihiju, jedno od značenja također je i ružin pupoljak. Nimfe žive vrlo dugo, 10 000 godina, a prate Artemidu, Apolona, Dioniza te Pana i Hermesa. Žive u prirodi, kraj potoka, u šumama, brdima i na usamljenim otocima. Satiri ih vrlo vole. Nimfe nisu uvijek lijepe. 
## Vrste nimfi
### Zemljane nimfe
* Alseide - nimfe dolina i gajeva koje vole plašiti putnike.
* Napeje - nimfe dolina s drvećem i zelenih gajeva, stidljive ali vrlo vesele, prate Artemidu.
* Aulonijade - nimfe pašnjaka, prate Pana, duha prirode, jedna od ovih nimfi je Euridika.
** Euridika - zemljana nimfa koja je umrla od ugriza zmije.
* Lejmakide ili Lejmonijade - nimfe livada.
* Oreade - nimfe gorja i planina, Artemidine družice.
* Minta - nimfa Kokita.
* Hesperide - nimfe koje čuvaju čarobne jabuke Majke Zemlje, koja je jabuke poklonila Heri.
* Hamadrijade - nimfe hrasta.
** Drijade - nimfe drveća i šuma.
** Melije - nimfe jasena, nastale iz sjemena kastriranog Urana.
** Leuka - nimfa bijele jasike.
** Epimelijade - nimfe jabuka, zaštitnice ovaca.

### Vodene nimfe
Kod vodenih nimfi su najpoznatije Okeanide i Nerejide, prve su kćeri boga Okeana, a druge Nereja. Plejade su uznesene na nebo, a potječu od Okeanida i diva Atlanta.
* Helejade - nimfe vjetra.
* Okeanide - nimfe oceana, kćeri morskog boga Okeana i njegove žene Tetije.
* Nereide - nimfe Sredozemlja i Sredozemnog mora.
* Najade - nimfe slatkih voda.
* Plejade - kćeri Okeanide Plejone i diva Atlanta.
* Sirene - nimfe s glavom djevojke i tijelom ptice, morske nimfe.
### Ostale nimfe
Helijade su pretvorene u stabla jablana. Otac im je Helios, bog Sunce.
* Korikijske nimfe - nimfe koričkih izvora.
* Lampade - nimfe podzemlja.
* Muze - nimfe i zaštitnice umjetnosti i znanosti.

* Helijade - sestre Faetonta, Heliosove kćeri, Zeus ih je pretvorio u jablane. 
* Hijade - Hijove sestre i sestre Plejada, pretvorene u zvijezde, dok su živjele na Zemlji, brinule su se za Dioniza.
* Lamuzidijske nimfe - Lamusove kćeri.
* Jonske nimfe - nimfe koje liječe bolesti, stanovnice Jonskog mora.
* Menade - lude nimfe, Dionizove pratilice, štite Dioniza u svim prigodama, vrlo okrutne prema Dionizovim neprijateljima.
* Silfe - nimfe zraka.
* Apsare - nimfe neba. 
### Pojedinačne nimfe
* Alkiona
* Amalteja
* Aretuza
* Argiopa
* Argira
* Asterodija
* Asteropa

* Biblis
* Britomartida
* Dafna
* Egerija
* Egina
* Elektra
* Eurinoma
* Galateja - u nju se zaljubio sicilski Kiklop Polifem.
* Harmonija
* Kalijadna
* Kalipso
* Kalisto
* Karmentida
* Kelena
* Klimena
* Klitija
* Koronida
* Lara
* Leta - božica stočara, majka Apolona i Artemide.
* Liriopa
* Melita
* Meropa

* Oinona
* Palada
* Periboja
* Perzeja
* Pirena
* Plejona
* Rodeja
* Rodopa
* Praksiteja
* Salamakija
* Salmonida
* Sirinks
* Stereopa
* Stiks
* Tajgeta
* Tetida - često se miješa s Titanidom Tetijom.
* Tosa

## Vanjske veze

* Nimfe u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Adonis

**Adonis** ili **Adon** (grč. **Ἄδωνις**, *Adônis*) bog je ponovnog rođenja. U asirskoj, babilonskoj i feničkoj mitologiji je bog žita. Ime mu dolazi od hebrejske riječi *adonai* koja je značila *bog*. Grci su taj lik preuzeli u svojoj mitologiji, u etrušćanskoj mitologiji zvao se **Atunis**, a u semitskoj **Tammuz**.
## Adonisovo rođenje
Postoji nekoliko izvora o njegovu rođenju. Najčešća je ona da je Afrodita nagovorila Miru da prevari i počini incest sa svojim ocem Tijom, kraljom Smirne ili Sirije. Kad je to otac otkrio, uzeo je nož u ruke i krenuo na svoju kćer. Ona je pobjegla, a Afrodita ju je pretvorila u drvo mirhe, mirisne smole, koje ne raste u Grčkoj. Kad je njen otac odaslao strijelu u to drvo ili kad je vepar zabio kljove u nj, Adonis je rođen iz drveta. 
## Život i smrt
Afrodita je malog Adonisa zatvorila u kutiju i dala ju Perzefoni na čuvanje. Ona se također zaljubila u Adonisa i odbila ga je vratiti Afroditi. Zeus se umiješao i odlučio da Adonis provede četiri mjeseca s Afroditom, četiri s Perzefonom, a četiri sa samim sobom. Afrodita to nije slušala nego je nagovorila Adonisa da i onih četiri mjeseca kada smije biti sam, bude s njom. Govorila je da neka ne lovi zvijeri, da je dovoljno biti odvažan prema plašljivima, a prema hrabrima opasno je biti hrabar. Tako je otišao u lov pa ga je ubio vepar. Vepra je poslala Artemida, koja je ionako božica životinja, ili Ares, bog rata, koji voli ubijati. Afrodita je zaplakala nad smrću i bila bijesna na Mojre, koje su moćnije od bogova. Zeus je uskrsnuo Adonisa koji je ponovno postao bog. Uz njega se veže i smjena godišnjih doba.
## Vanjske veze

* Adonis u grčkoj mitologiji
Anteros

**Anteros** (grč. **Αντερως**, *Anterôs*) Aresov je i Afroditin sin, Erosov brat, bog osvetnik neuzvraćene ljubavi, bez čije pomoći je i sam Eros bio nemoćan. Kažnjavao je one koji su prezirali ljubav i koji ljubav nisu uzvraćali. Prikazivan je s dugom kosom i leptirovim krilima.

Anteros je u Ateni bio poštovan prije svega kao božanstvo koje osvećuje neuzvraćenu i prezrenu ljubav te kao božanstvo koje štiti istopolnu ljubav. Prema Pauzaniji, u gradu Ateni nalazio se Anterosov žrtvenik. Atenjanin Melet, ponižavajući meteka Timagoru, koji je u njega bio zaljubljen, rekao je ovome da se popne na vrh litice i odatle se sunovrati. Timagora, ništa ne strepeći za svoj život i želeći ugoditi momku, doista se popne na liticu i baci se u ponor. Meleta je odmah obuzelo tako silno kajanje i griža savjesti da se i sam popeo na vrh litice i bacio se u ponor ostavši na mjestu mrtav. Otada je kod Atenjana, posebno meteka, nastao običaj da poštuju Anterosa kao Timagorinog osvjetnika.

Kao termin, *anteros* se koristio da označi osećanje (uzvraćene ljubavi) koje se javlja kod eromenosa prema njegovom erastu u pederastičkoj vezi, nasuprot osećanju ljubavi (erosa) koje erast oseća prema eromenosu.

Anteros je danas predstavljen na memorijalnoj fontani Shaftesbury na Piccadilly Circusu u Londonu, gdje simbolizira nesebičnu filantropsku ljubav grofa od Shaftesburya prema siromašnima. Ovo se spomen obilježje ponekad naziva i "Anđeo kršćanske ljubavi", a u narodu se pogrešno naziva "Eros".

## Reference

## Literatura
*

## Vanjske veze

* Anteros u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Asklepije

**Asklepije** (grč. **Ἀσκληπιός**, *Asklēpiós*; lat. *Aesculapius*) je bog liječništva, u rimskoj mitologiji Eskulap, a u egipatskoj mitologiji Imhotep. Simbol mu je zmija, a slavljen je dan prije Dioniza. Štovan je u Epidauru.
## Bog liječnik
Asklepije je sin Apolona i Koronide. Kad je odrastao, Kentaur Hiron ga je naučio liječenju. Atena mu je dala Meduzinu krv koja je imala magična svojstva - ako je uzeta s lijeve strane njezina tijela, smrtonosan je otrov, a ako je uzeta s desne strane, može oživljavati mrtve. Asklepijevi su sinovi također liječnici, a Asklepije se borio i u Trojanskom ratu.

## Smrt
Asklepije je nepromišljeno pokušao oživjeti mrtvaca Hipolita. Zeus ga je zato oborio munjom. Apolon je zato ubio Kiklope kako bi se osvetio Zeusu. Zato je Apolon morao odslužiti kaznu kod kralja Admeta na 10 godina. Ali ipak, ljudima je trebalo liječenje i bog koji će ih liječiti, pa je Zeus uskrsnuo Asklepija i postavio ga na nebo kao zviježđe Zmijonosac (Ophiuchus). On sada drži granu s dvije zmije. Zmije su simbol pomlađivanja. I Hermesov štap sadrži zmije.

## Vanjske veze

* Asklepije u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Asklepije u grčkoj mitologiji
Eol (mitologija)

**Eol** ( [*Aíolos*]) je bog i gospodar vjetrova.

## Mitologija
### Tri Eola
**Eol** je zajedničko ime za tri boga – živio je u pećini na otoku Lipari u Eolskom arhipelagu, u kojoj je držao vjetrove i iz koje je njima upravljao i zapovijedao.

Prema Diodoru, podjela je sljedeća:
***[[Eol (sin Helena)|Prva je osoba]]** sin Helena i osnivača eolske rase; bio je sin Helena i nimfe Orseide. Opisan je kao vladar Eolije (kasnije Tesalije) i smatra se praocem Eoljana, a oženio je Enaretu, Demahovu kćer.
***[[Eol (sin Posejdona)|Drugi je Eol]]** je bio sin Posejdona i Arne, kći prethodnog Eola.
***[[Eol (sin Hipota)|Treći je Eol]]** bio sin Hipota koji je spomenut i u Homerovoj *[[Odiseja|Odiseji]]* te Vergilijevoj *[[Eneida|Eneidi]]*. Sva su tri Eola geneaološki povezana.

### Potomci
Među Eolovim vjetrovima najznačajniji su bili osmero braće Anemoi:
* Boreas, siloviti sjeverni vjetar; 
* Notos, južni vjetar, topao i vlažan; 
* Euros, suhi istočni vjetar koji nosi lijepo vrijeme; 
* Zefiros, nježan i blag zapadni vjetar; 
* Kaikos, sjeveroistočni vjetar koji u rukama nosi masline; 
* Apeliotes, jugoistočni vjetar koji u rukama nosi zrelo voće; 
* Libos, jugozapadni vjetar zaogrnjen maglom; 
* Skiron, sjeverozapadni vjetar koji u ruci nosi urnu punu vode, uvijek spreman da je izlije na zemlju.

Sam Eol imao je šest sinova i šest kćeri koji su se međusobno poženili i rodili nove vjetrove.

### Odisej i Eol
Kada je Odisej, na svom povratku iz Troje, pristao sa svojim brodovljem uz obalu Lipari, ugostio ga je Eol. Dirnut njegovom pričom o njegovom lutanju u potrazi za rodnom Itakom, odlučio mu je pomoći. Dao mu je mješinu u koju je zatvorio sve zle vjetrove nepovoljne za plovidbu, a Zefiru, blagom zapadnom vjetru, naredio da ga prati na putovanju. Dok je Odisej spavao a njegovo brodovlje plovilo prema istoku, neki su njegovi suborci, vjerujući da se u mješini nalazi blago koje im je on zatajio, otvorili mješinu iz koje su izašli svi pobješnjeli vjetrovi, uzrokovavši takvo nevrijeme koje je preživio samo Odisejev brod.

## Vanjske veze

* Eol u klasičnoj literaturi
* Prvi Eol u grčkoj mitologiji
* Drugi Eol u grčkoj mitologiji
Tantal (mitologija)

**Tantal** (grč. **Τάνταλος**, *Tántalos*) sin je boga Zeusa i nimfe Plute. Druga inačica mita govori da je bio Tmolov ili Siplijev sin, lidijskog porijekla. Imao je troje djece - Pelopa, Niobu i Broteja, s Dionom ili Euritemistom (Ksantovom kćeri) ili Eurinasom (kćeri riječnog boga Paktola) ili Klitijom (Amdfidamantovom kćeri).

## Mitologija

Tantal je bio Zeusov sin i njegov miljenik, ohol, drzak koji je uvijek dobivao sve što je htio. Zeus ga je pozvao na gozbu na Olimp. Ondje je ukrao ambroziju koju je donio ljudima i otkrio im tajnu bogova. Naime, također je ubio svog sina Pelopa, skuhao ga i njegovo meso ponudio bogovima za jelo. Htio je iskušati hoće li bogovi primijetiti da im je servirao ljudsko meso. Bogovi su znali što je spremio, ali samo Demetra, uznemirena gubitkom svoje kćeri Perzefone nije shvatila što je to te je kušala dječakovo rame. Zeus je potom naredio Srdama da ga ožive - skupile su njegove dijelove i skuhale ih u svetom loncu, a rame je nadomješteno onim koje je iskovao Hefest. Pelop je tako oživio, a mit govori da ga je poslije oteo Posejdon i odnio na Olimp da mu bude ljubavnik. Bogovi su potom Tantala, zbog njegove drskosti i nepoštovanja bogova, osudili na vječne muke.

Druga inačica mita govori da su ga također kaznili zbog krađe Hefestova psa (ili je pak nagovorio svoga prijatelja Pandareja da to učini).

### Tantalove muke

Tantalova je kazna postala i metafora za uzaludno i neispunjivo iskušenje. Bio je do vrata u hladnoj vodi, a iznad glave bile su mu grane s prekrasnim voćnim plodovima. Kad god bi poželio ubrati plod, grane bi se izmakle. Kad god bi poželio popiti hladne vode, voda bi se povukla. Iznad njegove glave bio je prijeteći kamen, poput Damoklova mača.

## Vanjske veze

* Tantal u grčkoj mitologiji
Sizif

**Sizif** (grč. **Σίσυφος**, *Sísuphos*) Eolov je i Enaretin sin. Prema nekim izvorima bio je Odisejev otac, prije nego što se Odisejeva majka Antikleja udala za Laerta. Poznat je po personifikaciji uzaludnog posla. Naime Sizif je bio osuđen da veliku kamenu gromadu gura uz planinsku strminu da bi ga postavio na vrh. No, svaki put kada bi se primaknuo vrhu, kamena bi mu kugla izmaknula i sunovratila se u podnožje brda. Sizif je tako pokušavao, iznova i iznova, ali neuspješno.

## Mitologija

### Život

Sizif je bio osnivač i kralj Efira (Korinta). Promicao je navigaciju i trgovinu, ali bio je pohlepan i sklon prijevari te je ubijao putnike i goste. Zaveo je svoju nećakinju, preuzeo bratovo prijestolje i izdao Zeusovu tajnu - da je silovau Eginu, kći riječnog boga Ezopa ili, u drugoj inačici mita, Eola. Zeus je naredio Hadu da ga okuje u paklu. Sizif je ondje pitao Tanatosa da isproba lance da vidi kako rade, a kad je to učinio, Sizif ga je ostavio okovanog i prijetio Hadu. Budući da je Tanatos bio bog smrti, nitko nije mogao umrijeti sve dok se nije umiješao Ares. Naime, Aresa je živciralo to što ga bitke i ratovi nisu zabavaljali jer nije bilo smrti pa je oslobodio Tanatosa i poslao Sizifa u Tartar.

No, prije nego što je Sizif umro, bješe rekao svojoj ženi da ne prinosi uobičajene žrtve kad bude mrtav. Potom se u Hadu požalio Perzefoni da ga žena zanemaruje i nagovorio je da ga pusti na zemaljski svijet da je zatraži da učini svoje dužnosti. Kad je Sizif stigao u Korint, odbio se vratiti te ga je na posljetku Hermes vratio u Tartar.

### Sizifov posao

Bogovi su ga za sve njegove prijevare kaznili. Morao je gurati veliku stijenu do vrha brijega, ali prije nego što bi stigao do vrha, kamen bi se otkotrljao te je morao početi iznova. O ovome priča i Homer u svojoj *[[Odiseja|Odiseji]]*. Stoga se danas koristi metafora Sizifov posao za uzaludan posao ili besmislene radnje.

Prema solarnoj teoriji, Sizif je Sunčev disk koji se svakoga dana diže na istoku, a potom pada na zapadu. Drugo učenje tvrdi da je Sizif personifikacija čovjekove borbe u potrazi za znanjem.

## Vanjske veze

* Sizif u grčkoj mitologiji
Erinije

**Erinije** ili **Eumenide** (grč. **Ἐρινύες**, **Erinúe**; **Εὐμενίδες**, *Eumenídes*) su grčke božice osvete i prokletstva. Na hrvatskom jeziku se zovu **Srde**. Rimski su im pandani Furije, a imena Erinija su Alekta, Megara i Tizifona. Erinije imaju krila i zmije na glavi, umjesto kose. Nose crnu odjeću. 

## Erinije i Eumenide
Erinije su: prema Eshilu, Niktine kćeri, prema Sofoklu Skotove i Gejine, prema Heziodu Uranove i Gejine. Erinije su rođene blizu gore Kron. Odande su otišle u podzemlje, gdje ih je prihvatio Had, te otada tamo žive i muče duše u Tartaru. Ponekad izlaze van na Zemlju i progone ubojice i kradljivce. Osvećuju im se, nanose duševnu bol, od njih se ne može pobjeći. Kažnjavaju i bogove, tako bi primjerice kaznile Heliosa ako promijeni putanju Sunca po nebu, jer bi to značilo kraj života. Ali Erinije su i pravedne. Prati ih Nemezida, a prije je to činila Nika. Erinije su najpoznatije po proganjanju Oresta zbog ubojstva svoje majke Klitemnestre koja je ubila njegova oca Agamemnona. Apolon mu je rekao da ubije ubojicu svoga oca, a on ga je poslušao. Poslije mu se molio da ga spasi od Erinija. Atena se umiješala te pretvorila Erinije u pomirljive Eumenide (Dobrohotnice), koje su odjenule bijele haljine. 
### Epiteti
Erinije su znane i kao: 
* *Semnai* ("poštovane"), 
* *Potniae* ("grozne"), 
* *Maniae* ("ludila"), 
* *Praxidikae* ("osvetoljubive"),
* *Eumenídes* ("dobrohotne").
To su njihovi epiteti.
## Vanjske veze

* Erinije u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Feba (mitologija)

**Feba** (grč. **Φοίϐη**, *Phoíbê*) je jedna od božica Mjeseca u grčkoj mitologiji. 
----
Febini su roditelji Uran, Otac Nebo i Geja, Majka Zemlja. Feba je Titanida. Sa svojim mužem i bratom Kojem ima djecu - Letu i Asteriju. Febini su unuci Apolon i Artemida. Imena Feb i Feba postali su Apolonovi i Artemidini epiteti i sinonimi. Feba upravlja proročišem u Delfima, a to joj je povjerila Temida.

## Vanjske veze
* Feba u klasičnoj literaturi
* Leukipida Feba u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Nimfa Feba u klasičnoj literaturi
Galateja (mitologija)

**Galateja** (grč. **Γαλατεια**, *Galateia* = mliječno bijela) u grčkoj mitologiji ime je dviju djevojaka - nimfe Galateje i oživjelog kipa.

## Galateja - nimfa
Galateja je bila morska nimfa Nereida (kći morskog boga Nereja) u koju se zaljubio sicilski kiklop Polifem, sin boga Posejdona. No, ona je bila zaljubljena u sicilskoga mladića Akisa (Akisa). Ljubomorni ga je Polifem ubio gromadom u bijesu, a Galateja je njegovu krv pretvorila u istoimenu rijeku u Siciliji.

Druga inačica priče govori da je Polifem na njih poslao krdo konja od čijeg se topota tresla zemlja i uzburkalo more. Prestravljeni Akid i Galateja bacili su se u more i pretvorili u ribe da bi otišli na sigurno. Da se ne bi izgubili, povezali su se dugom plavom trakom. Vidjevši njihovu neizmjernu ljubav, bogovi su se sažalili i pretvorili ih u zviježđe na nebu - Ribe.

## Galateja - kip
Kao što joj i ime govori, Galateja je bila i mliječno bijeli kip od bjelokosti koji je napravio Pigmalion na Cipru koji je oživjela Afrodita. Galateja je Pigmalionu rodila Pafa (Paphos) koji je osnovao istoimeni grad čija je zaštitnica bila Afrodita.



## Literatura

* Heziod: *Teogonija*
* Ovidije: *Metamorfoze*
* Junije Palmotić: *Ači i Galateja*
Giganti

**Giganti** (grč. Γίγαντες [*Gígantes*]) rasa je divova nastala kada je Geja (Zemlja) oplođena krvlju kastriranog Urana. Urana je kastrirao sin Kron, Zeusov otac. Imena Giganata: Alkionej, Atos, Enkelad, Ehion, Klitije i Palant.

## Gigantomahija
**Gigantomahija** (γῐγαντομᾰχία) - primordijalni Giganti, mitološka bića velike snage, željeli su svrgnuti bogove, pa su poveli poznati "Rat Giganata" ili Gigantomahiju. Nagovorila ih je sama Geja jer nije mogla oprostiti sinu Zeusu svrgavanje vlastita oca. Željeli su "osvetiti Titane" i doći navrh Olimpa slažući planine Tesalije, Peliona i Ose jednu navrh druge. Olimpski su bogovi pozvali Herakla jer im je proročanstvo reklo da će ih on pobijediti. Atena je otišla po Herakla koji im je pomogao. Geja je, čuvši to, nastojala sinovima pronaći biljku koja bi ih štitila od ljudskoga oružja, ali je nije uspjela pronaći jer je Zeus zabranio Heliju i božici Mjeseca Seleni da svijet obasjaju svojim svjetlom, a sam je počupao i uništio svaku takvu biljku. Heraklo je prvo ranio najjačeg Giganta Alkioneja otrovnom strijelom, a smrtni mu je udarac zadao bacivši ga preko granice Palene, jer Heraklo je znao da je u rodnoj zemlji taj Gigant besmrtan. Potom je na Klitija bacio planinu užarenog željeza; ti su uspjesi motivirali ostale bogove. Atena je na Enkelada bacila otok Siciliju, a Posejdon je velikim komadom zemlje koji je otkinuo od otoka Koza sravnio u more Polibota (koji se također spominje uz prvih šest giganta) te je tako nastao otok Nizir. Ostale je Gigante Zeus oborio munjama, a potom ih je Heraklo pobio dok su bili ošamućeni. Giganti su, kao i Titani, izgubili bitku, jer bogovi su već bili na vlasti kad je rat pokrenut. Prema jednoj inačici, zatočeni su u Nigdjesvijetu, a prema drugoj bogovi su ih pokopali ispod zemlje gdje njihova komešanja uzrokuju erupcije vulkana i termalne aktivnosti.
Čest su motiv na oslikanim vazama iz petog stoljeća.

## Vanjske veze

* Giganti u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Hekagiganti u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Irida

**Irida** ili **Iris** (grč. **Ιρις**, *Iris*) božica je duge i glasnica bogova u grčkoj mitologiji. Prema Heziodu, ona je kći Okeanide Elektre i Taumanta; Zefirova žena s kojim je imala sina Pota.

## Mitologija
Irida je bila osobni Herin glasnik. Bila je povezivana i s Hermesom, glasnikom bogova, a ona, poput njega, nosi ili krilati štap ili kaducej. Iris je kao glasnica bogova dugom šarala s visina prenoseći poruku na zemlju. Tamo gdje bi duga dotakla tlo, kao i munja slavenskog boga gromovnika Peruna, izrastala je perunika, možda svaki put druge boje. Po njoj je ona dobila i drugi naziv - iris.

Na Zeusovu zapovijed nosi vrč vode s rijeke Stiks koja uspavljuje sve one koji lažno svjedoče. Prikazivana je kako opskrbljuje oblake vodom, u obličju duge ili kao mlada djeva s krilima, a često i s glasničkim štapom.

Iridini Epiteti:
* *Chrysopteron* (zlatokrila)
* *Aellopos* (brzonoga poput oluje)
* *Thaumantias* ili *Thaumantos* (Taumantova kći, prekrasna)

## Zanimljivosti
U Japanu Irida simbolizira pobjedu, a u doba Karla Velikog koristila se kao francuski kraljevski simbol.

Po njoj je nazvan i istoimeni asteroid (7 Iris).

## Vanjske veze

* Irida u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Irida u grčkoj mitologiji
Fobos (mitologija)

**Fob** ili **Fobos**, **Phobos** (grč. **Φόϐος**, *Phóbos* = strah) personifikacija je straha i užasa, a zajedno sa svojim bratom Dimom (Deimos) vjerna pratnja svome ocu, bogu Aresu. Obojica su Aresovi i Afroditini sinovi.

Asaph Hall, koji je otkrio dva Marsova asteroida, nazvao ih je prema Aresovim sinovima - Deimos (Dim) i Fobos (Fob).

## Vanjske veze
* Fob u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Deimos (mitologija)

**Dim** ili **Deimos** (grč. **Δεῖμος**, *Deĩmos* = panika, strava) je u grčkoj mitologiji bog rata.
----
Deimosov je brat Fobos, a sinovi su Aresa i Afrodite. Slijede svog oca u ratovanjima. Asaph Hall, koji je otkrio dva Marsova asteroida, nazvao ih je prema Aresovim sinovima - Deimos (Dim) i Fobos (Fob).

## Vanjske veze
* Fob u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Kairos

**Kairos** (grč. **καιρός**, *Kairós*) bog je sretnoga trenutka, najmlađi Zeusov sin.

## Karakteristike
Prikazivalo ga se kao mladića na kugli s britvom ili mačem (simbol nepokolebljivosti) u ruci, a poslije kao mladića bujne kose s vagom u ruci. Kairos je motrio trenutak kad bi vaga bila u ravnoteži - povoljnom položaju i trenutku sreće.

U trogirskom reljefu iz 4. st. pne. prikazan je kao goli mladić s čuperkom za koji ga treba u pravi čas zgrabiti i tako uloviti sretnu priliku, inače će ona zauvijek pobjeći, jer Kairos je uvijek u žurbi. Reljef je vjerojatno napravljen po uzoru na Lizipov kip iz 3. st. pne., a čuva se u trogirskom samostanu sv. Nikole.

## Epigram
Sačuvan je Pozidipov epigram iz 3. st. pne. koji opisuje Kairosa i Lizipov kip: 


- Odakle stiže kipar?
- Sa Sikiona.
- Njegovo ime?
- Lizip.
- A ti, tko si?
- Kairos, ja prestižem sve.
- Zašto hodaš na prstima?
- Uvijek sam u žurbi.
- Krila na stopalima, čak?
- Od vjetra sam brži.
- Zašto tako stežeš britvu desnom rukom?
- Kako bi upozorio ljude da sam oštriji od oštrice britve.
- Zašto ti pramen kose pada niz lice?
- Nek' ga zgrabi svatko tko se nađe na mom putu
- A straga, zašto si ćelav?
- Ma koliko velika želja bila, onaj koga preletim uhvatit' me neće.
- Zbog čega te umjetnik stvorio?
- Da podsjećam ljude, stranče! S ovog trijema, ja sam opomena svima.
Nika

**Nika** (grč. **Νίκη**) u grčkoj mitologiji božica je trijumfa i pobjede. Kći je Titana Palanta i personificirane božice Stiks. Njezin je pandan u rimskoj mitologiji Viktorija.

## Karakteristike

Kao božica ratne pobjede, prikazivana je uz Zeusa, Atenu i Aresa, a kao božica pobjede u natjecanju, prikazana je kako ovjenčava pobjednika glazbenog ili atletskog natjecanja. Bila je na Zeusovoj strani u Titanomahiji, zajedno sa svojim ocem Palantom i djedom Okeanom, a također je podržavala Zeusa kad je svrgnuo svoga oca Krona. Kad je Zevs zatim postao najviši bog, primio je Niku na Olimp i uzvisio je na položaj svoje nerazdvojne pratilje. Nika nije pružala pomoć samo Zevsu nego i drugim bogovima, a uz njih i ljidima, donosila im pobedu u borbi oružjem, u umetničkim i sportskim takmičenjima.

I ona je sama mogla vrlo brzo trčati i letjeti, zato je prikazivana s krilima. Prikazivana je kao prekrasna djevojka, a glavu joj je često ukrašavao pobjednički vijenac ili palmino lišće. Spartanci su je prikazivali u lancima tako da ih ne bi nikad, kao personifikacija pobjede, napustila.

## Kult
Nika je obično štovana uz božicu Atenu s kojom je povezivana nakon grčke pobjede nad Perzijancima u Maratonskoj bitki. Katkad je i sama Atena prikazivana s Nikinim atributima. Prema Pauzaniju, kip božice Atene Nike koji prikazuje Niku bez krila (*Nika Apteros*) bio je takav da božica nikad ne napusti grad Atenu. Poznat je i kip božice koja popravlja sandalu (*Nika Slancio*).

## Nika sa Samotrake
Ranom helenizmu pripada i figura Nike sa Samotrake koja se čuva u Louvreu. Iako joj nedostaju ruke i glava, figura je zadržala svoj očaravajuć doživljaj. Otkrivena je 1863. godine, a autor nije poznat. Možda je bio učenik Praksitelove ili Lizipove škole, moguće da je to bio Eutihid. U samom je kipu ostvarena snaga izraza, ljepota oblika i čistoća ideje odražavajući vrhunac antičke umjetnosti i utjelovljenje estetike.

## Nikin hram
Hram Atine Nike na atinskoj Akropolji potiče iz 427–424 godine pre n.e. Sagrađen je pod rukovodstvom arhitekte Kalikrata, od pantelskog mermera, u jonskom stilu. Godine 1686. srušili su ga Turci, da bi na tom mestu postavili bastion za topove. U godinama 1835. do 1837. hram je ponovo sagrađen od originalnih kamenih blokova koji (na sreću) nisu bili uklonjeni s toga mesta. Uprkos svojim skromnim dimenzijama hram se ubraja među najatraktivnije građevine klasične Grčke.

## Literatura
* Vojtech Zamarovský: Junaci antičkih mitova, Leksikon grčke i rimske mitologije. Školska knjiga – Zagreb 1985.

## Vanjske veze

* Nika u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Nika u grčkoj mitologiji
Stiks

**Stiks** ili **Stig** (grč. **Στύξ**, *Stýx* = mržnja) ime je rijeke koja tvori granicu između zemlje i podzemnog svijeta - Hada. Okružuje Had, ovisno o izvorima, devet ili dvadeset puta. Zajedno s Flegetonom, Aherontom i Kokitom, sreće se u središtu Hada na velikoj močvari.
## Etimologija

Grčko ime rijeke Stiks dolazi od riječ στυγέω, *stygéô* = mržnja.

## Mitologija

### Rijeka

Stiks čuva Flegije, koji prenosi duše sa jedne strane rijeke na drugu. U drugoj pak inačici mita, on je čuvao rijeku Flegeton. Također je spominjan i Haron da je prevozio duše preko ove rijeke, premda je češća inačica da je to činio preko rijeke Aheront.

Bogovi su jako poštovali rijeku Stiks, a zakletva njome nije se smjela prekršiti. Zeus se zakleo Semeli rijekom Stiks te je morao ispuniti njezinu molbu da ga vidi u pravom božanskom obličju, nakon čega je ona umrla. Helije je također sinu Faetontu obećao što je god poželio, zakunuvši se rijekom Stiks, a on je poželio voziti njegove Sunčeve kočije, naravno, to nije uspio te je umro. Bogovi koji bi prekršili zakletvu, morali su piti iz rijeke i tako izgubiti glas na devet godina.

Prema nekim inačicama mita, Stiks posjeduje čudesne moći te može nekog učiniti besmrtnim. Ahilej je u djetinjstvu bio uronjen u tu rijeku što je kod njega uzrokovalo neranjivost. Njegova ga je majka Tetida držala za petu koja je ostala jedino ranjivo mjesto na njegovu tijelu. Danas u modernom svijetu Ahilova peta ili tetiva označava izuzetno slabu točku nekog čovjeka.

Iako se Stiks primarno pojavljuje u grčkoj i rimskoj mitologiji spominje se i u Danteovoj Božanskoj komediji, negdje oko petog kruga u paklu.

U drevna vremena Stiks je bilo ime za područje rijeke između Ukrajine i Rusije. Ukrajina je predstavljala život, a Rusija je zauzimala mjesto smrti.

### Božica

Stiks je isto i ime božice, Oceanove i Tetijine kćeri, koja je predstavljala tu rijeku kao jedina ženska predstavnica. Tu je čast zaslužila kad je pomogla Zeusu tj. prva je stala na njegovu stranu u borbi protiv iskonskih bogova Titana u Titanomahiji.

### Nimfa

Stiks je također bilo ime Najade, vodene nimfe čija je rijeka bila sveta. Ona i božica često su smatrane istom osobom.

## Vanjske veze

* Stiks u klasičnoj literaturi i umjetnosti