Samuel Beckett

**Samuel Barclay Beckett**, (Dublin, 13. travnja 1906. - Pariz, 22. prosinca 1989.), dramatičar i romanopisac irskog podrijetla. Od 1938. godine živi u Parizu te nakon rata počinje i pisati na francuskom.

Prijateljevao je s Jamesom Joyceom, kojemu je bio i osobni tajnik. 1969. godine dobio je Nobelovu nagradu za književnost. Beckett je jedan od glavnih predstavnika teatra apsurda.

## Drame
Beckett je najslavniji po drami *[[U očekivanju Godota]]*, koju je kritičar Vivian Mercier opisao glasovitim riječima: "drama u kojoj se dvaput ništa ne događa". Dramatičar pomoću smiješnih i izgubljenih likova prikazuje temeljni besmisao i besciljnost života, što se lijepo poklopilo s tadašnjim usponom filozofske škole egzistencijalizma. Poput mnogih djela nakon 1947., napisao ju je na francuskom (*En attendant Godot*). Drama je nastala između listopada 1948. i siječnja 1949., objavljena je 1952., a premijerno izvedena 1953. Doživjela je uspjeh kod kritike i publike, te potakla kontroverze. I danas se izvodi vrlo često po cijelom svijetu.

## Romani
Krajem 1940-ih i početkom 1950-ih Beckett je na francuskom napisao svoje najpoznatije romane, koji se često unatoč njegovu izričitom protivljenju nazivaju "trilogijom": *[[Molloy]]* (napisano 1947., objavljeno 1951.), *[[Malone umire]]* (napisano 1948., objavljeno 1951.) i *[[Bezimeni (S. Beckett)|Bezimeni]]* (1953.).

Kroz ta tri romana čitatelj može pratiti razvitak Beckettova zrela stila i tema. *Molloy* ima više osobina konvencionalnog romana: vrijeme, mjesto, zbivanje i radnju. *Malone umire* uglavnom se rješava zbivanja i radnje, ali ostaju naznake mjesta i vremena. "Radnja" knjige ima oblik unutarnjeg monologa. Napokon, u *Bezimenome* nestaje i osjećaj mjesta i vremena. Osnovna je tema tog romana sukob između želje glasa da nastavi govoriti i time nastavi postojati, te gotovo jednako jake želje za tišinom i ništavilom.

## Značajke djela
Zaokupljen problemom ljudske egzistencije i otuđenosti modernog života, Beckett u svim svojim djelima daje krajnje pesimističnu viziju svijeta i prikazuje život kao igru viših sila u kojoj je čovjek svedan na fiziološko i duhovno vegetiranje, na besmisleno "trajanje" ispunjeno patnjama i uzaludnim iščekivanjem spasa.

Da bi prikazao apsurdnost takva života i čovjekovu bespomoćnost, Beckett napušta tradicionalnu romanesknu fabulu i uobičajeni dramski zaplet te ih zamjenjuje nizom scena koje se ponavljaju s malim varijantama, a likove svodi na grotskne marionete (kljasti, nijemi, slijepi, gluhi, itd.), koje se pomiču po nekom besmislenom ritmu unutar svog ograničenog životnog kruga (ulica, raskršće, soba) ili su čak i u tom kretanju onemogućene (smještene u kante za smeće ili zatrpane u pijesku).

Izraz je prilagođen tim apsurdnim situacijama i sugerira ih besmislenim ponavljanjem više-manje istih dijeloga ili dugim unutarnjim monolozima, u kojima je jezik oslobođen uobičajene gramatičke strukture.

S druge strane, iako su Beckettova djela - kako romani, tako i drame - u osnovi pesimistična, uvijek su prožeta blagim humorom i simpatijama prema likovima.

## Reference

## Popis djela
### Drame
* *[[Eleutheria (drama)|Eleutheria]]* (1940-e/objavljena 1995.)
* *[[U očekivanju Godota]]* (1952.)
* *[[Svi koji padaju]]* (1956.)
* *[[Djela bez riječi I.]]* (1956.)
* *[[Djela bez riječi II.]]* (1956.)
* *[[Kraj igre (drama)|Kraj igre]]* (1957.)
* *[[Krappova zadnja snimka]]* (1958.)
* *[[Ugrubo za kazalište I.]]* (kraj 1950-ih)
* *[[Ugrubo za kazalište II.]]* (kraj 1950-ih)
* *[[Sretni dani (drama)|Sretni dani]]* (1960.)
* *[[Ugrubo za radio I.]]* (1961.)
* *[[Ugrubo za radio II.]]* (1961.)
* *[[Riječi i glazba]]* (1961.)
* *[[Cascando]]* (1962.)
* *[[Drama (drama)|Drama]]* (1963.)
* *[[Film (film)|Film]]* (film, 1963.)
* *[[Eh Joe]]* (1965.)
* *[[Dah (drama)|Dah]]* (1969.)
* *[[Ne ja]]* (1972.)
* *[[Onaj put]]* (1975.)
* *[[Zvuk koraka]]* (1975.)
* *[[Trio duhova]]* (1975.)
* *[[...ali oblaci...]]* (1976.)
* *[[Komad monologa]]* (1980.)
* *[[Rockaby]]* (1981.)
* *[[Improvizacija Ohio]]* (1981.)
* *[[Quad]]* (1982.)
* *[[Katastrofa (drama)|Katastrofa]]* (1982.)
* *[[Nacht und Träume]]* (1982.)
* *[[Što gdje]]* (1983.)

### Proza
* *[[Proust (S. Beckett)|Proust]]* (1931.)
* *[[Sanjati o lijepim i prosječnim ženama]]* (1932./objavljeno 1992.)
* *[[Više bocka nego udara]]* (1934.)
* *[[Murphy]]* (1938.)
* *[[Mercier i Camier]]* (1946./objavljeno 1974.)
* *[[Molloy]]* (1951.)
* *[[Malone umire]]* (1951.)
* *[[Bezimeni]]* (1953.)
* *[[Watt (S. Beckett)|Watt]]* (1953.)
* *[[Priče i tekstovi nizašto]]* (1954.)
* *[[Bram van Velde]]* (suradnja: Georges Duthuit i Jacques Putnam)(1958.)
* *[[Kako je to]]* (1961.)
* *[[Izgubljeni]]* (1971.)
* *[[Prva ljubav]]* (1973.)
* *[[Šištanje]]* (1976.)
* *[[Društvo (S. Beckett)|Društvo]]* (1979.)
* *[[Loše viđeno, loše rečeno]]* (1981.)
* *[[Disjecta]]* (1983.)
* *[[Worstward Ho]]* (1984.)
* *[[Nepomično micanje]]* (1988.)

### Pjesme
* *[[Whoroscope]]* (1930.)
* *[[Echo's Bones and other Precipitates]]* (1935.)
* *[[Collected Poems in English]]* (1961.)
* *[[Collected Poems in English and French]]* (1977.)
* *[[What is the Word]]* (1989.)