open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oofagija

**Oofagija** ili **ovofagija**, doslovno "jedenje jaja", je praksa jedenja jaja koje proizvodi jajnik od strane embriona dok su još unutar majčine maternice. Riječ oofagija je nastala od klasičnog grčkog ᾠόν (grč. ōion, "jaje") i φᾱγεῖν (grč. phāgein, "jesti"). Nasuprot tome, adelfofagija je kanibalizam višećelijskog embriona.

Smatra se da se oofagija javlja kod svih ajkula iz reda Lamniformes, a zabilježena je i kod velikooke morske lisice (*[[Alopias superciliosus]]*), pelagijske morske lisice (*[[Alopias pelagicus|A. pelagicus]]*), dugonose psine (*[[Isurus oxyrinchus]]*) i kučine (*[[Lamna nasus]]*), među ostalima. Javlja se i kod vrste *[[Nebrius ferrugineus]]* i pripadnika porodice Pseudotriakidae.

Ta praksa može dovesti do većih embriona ili pripremiti embrion za predatorski način života.

Postoje varijacije u obimu oofagije među različitim vrstama ajkula.*[[Carcharias taurus]]* praktikuje intrauterini kanibalizam, pri čemu prvi razvijeni embrion konzumira i dodatna jaja i sve ostale embrione u razvoju. Pripadnici vrste *[[Gollum attenuatus]]* formiraju jajne kapsule koje sadrže 30-80 jajnih ćelija, unutar kojih se razvija samo jedna jajna ćelija; preostale jajne ćelije se progutaju, a njihova žumanca se pohranjuju u vanjsku žumančanu vrećicu. Embrion zatim nastavlja normalno da se razvija, bez gutanja daljnjih jaja.

Oofagija se koristi kao sinonim za predatorstvo jaja koje praktikuju neke zmije i druge životinje.

Oofagija se koristi za opisivanje uništavanja jaja koja nisu matice u gnijezdima eusocijalnih insekata, posebno društvenih osa, pčela i mrava. Ovo se vidi kod vrsta osa *[[Polistes biglumis]]* i *[[Polistes humilis]]*. Oofagija je uočena kod mrava *[[Leptothorax acervorum]]* i ose *[[Parachartergus fraternus]]*, gdje se oofagija praktikuje kako bi se povećala cirkulacija energije i obezbijedilo više proteina u ishrani. Društvena osa *[[Polistes fuscatus]]* koristi oofagiju kao metodu za uspostavljanje hijerarhije dominacije; dominantne ženke jedu jaja podređenih ženki tako da one više ne proizvode jaja, moguće zbog nepotrebnog trošenja energije i resursa. Takvo ponašanje je također uočeno kod nekih vrsta pčela. Takve vrste pčela uključuju *[[Xylocopa sulcatipes]]* i *[[Bombus ruderatus]]*, gdje će matice jesti larve koje odlažu radnici ili ih izbacivati ​​iz gnijezda kako bi održale dominaciju nad kolonijom.

## Povezano
* Siblicid

## Reference
Dužina od njuške do otvora

**Dužina od njuške do otvora** (en. snout–vent length, **SVL**) je morfometrijska mjera koja se uzima u herpetologiji od vrha njuške do najstražnjeg otvora kloakalnog proreza (otvora). To je najčešće mjerenje koje se uzima u herpetologiji i koristi se za sve vodozemce, lepidosaure i krokodile (za kornjače se umjesto toga koriste dužina karapaksa (CL) i plastralna dužina (PL). SVL se razlikuje ovisno o tome da li se životinja bori ili je opuštena (ako je živa), ili o raznim drugim faktorima ako se radi o sačuvanom primjerku. Za fosile se mora koristiti osteološki korelat kao što je prekaudalna dužina. U kombinaciji s težinom i tjelesnim stanjem, SVL može pomoći u određivanju starosti i spola.

## Prednosti
Budući da repovi često nedostaju ili su sasvim odsutni, posebno kod mladih jedinki, SVL se smatra manje varijabilnom i promjenljivom dužinom od ukupne dužine. Čak i kod krokodila, vrhovi repa mogu nedostajati.

## Metode
Mjerenja se mogu izvršiti pomoću kalipera s brojčanikom ili digitalnih kalipera.

Različiti uređaji se koriste za pozicioniranje životinje tokom mjerenja, kao što su cijev za zmiju, "Mander Masher", ili "štap za daždevnjake".

## Reference

## Daljnje čitanje

* 
* 
*
Osteološki korelat

**Osteološki korelati** su oznake na kostima životinja koje nastaju iz uzročnih interakcija mekog tkiva i kosti koja leži ispod njega. Najklasičniji osteološki korelati u anatomiji životinja su mišićni ožiljci i koštani procesi koji se vide na kostima životinja. Te strukture nastaju usljed povlačenja mišića na temeljnu kost. Ovo povlačenje vrši opterećenje na temeljnu kost, stimulirajući stvaranje deblje kosti u tim regijama i stvarajući temeljne strukture.

## Reference
Paludarij

**Paludarij** je vrsta vivarija koji uključuje i kopnene i vodene elemente. Paludariji se obično sastoje od zatvorenog kontejnera u kojem se drže organizmi specifični za biom koji se simulira. Mogu se održavati iz čisto estetskih razloga ili u naučne ili hortikulturne svrhe. Riječ 'paludarij' potiče od latinske riječi 'palus' što znači močvara ili bara i '-arium' što se odnosi na zatvoreni kontejner.

Veličina paludarija može varirati od malenih, lako izloženih kutija do biosfera dovoljno velikih da prime cijela stabla. Istaknuti primjer vrlo velikog paludarija je izložba tropskih kišnih šuma u Montrealskom biodomu.

## Flora i fauna
Budući da paludarijum obuhvata vodu, kopno i zrak, u takvom ograđenom prostoru mogu se smjestiti mnoge različite vrste faune. Dok su vodozemci, ribe i gmizavci najčešći, ljudi su u njima držali insekte, pa čak i ptice. Životinje koje su najpogodnije za paludarijum su one koje prirodno žive u okruženjima tipa voda/kopno, kao što su močvarame, bare ili mangrove šume. Ta staništa su slični ekosistemu koji se nalazi unutar paludarija.

Flora pogodna za paludarijum uključuje biljke koje uspijevaju u vrlo vlažnim okruženjima ili močvarnim područjima. Uobičajene biljke su pripadnici roda *[[Anubias]]*, koji su otporni i laki za održavanje. Dio ispunjen vodom također može podržati mnoge vodene vrste.

## Dizajn
Paludariji se prave korištenjem kontejnera koje može podnijeti velike količine vode bez curenja. Kopneni dio se obično dodaje prije vode. Kopneni dio može zauzimati jednu stranu akvarija, s vodom na drugoj strani, ili može biti napravljen da podsjeća na ostrvo okruženo vodom sa svih strana. Površine koje zauzimaju kopno i voda moraju biti dovoljno velike da zadovolje potrebe životinja koje će ih nastanjivati.

Paludariji se mogu napraviti od malih modifikacija postojećih vivarija, dodavanjem vode u terarij ili kopna u akvarij. Ako je površina kopna mala, postavka može biti riparijum.

## Reference

## Povezano

* Ekosfera
* Zatvoreni ekološki sistem
* Ekosistem
* Biom
* Biosfera
* Biosfera 2
* Biosfera 3
* Projekat Eden
* Wardova kutija
* Vivarij
* Uređenje akvarija
Vrt u boci

**Vrt u boci** je vrsta zatvorenog terarija u kojem se uzgajaju biljke. Obično se sastoje od staklene boce ili demižona s uskim grlom i malim otvorom. Biljke se uzgajaju unutar boce s malo ili nimalo izloženosti vanjskom okruženju i mogu se neograničeno držati unutar boce ako je pravilno osvijetljena.

## Upotreba
Vrtovi u bocama se obično koriste kao oblik dekoracije ili kao zamjenski vrt u područjima s malo prostora, poput terasa ili visokih stanova. Budući da ih je lako stvoriti i održavati, vrtovi u bocama se također koriste u školama kao ekonomičan način proučavanja minijaturnih ekosistema unutar učionice. Mogu se koristiti i kao kontrolni mehanizam, omogućavajući efikasnu kontrolu unutrašnjeg okruženja boce i izolaciju od vanjskih podražaja. Vrtovi u bocama su se također koristili za proizvodnju povrća u sušnim područjima i područjima s nedostatkom vode, omogućavajući očuvanje vode za druge namjene.

## Način funkcioniranja

Vrt u boci ima osnovne zahtjeve za tlo, vodu i svjetlost za opstanak biljaka i drugih organizama koji se u njemu nalaze, kao i rezervoar vode, jer je voda zarobljena unutar boce i ne može ispariti. Ugljični dioksid u zarobljenom zraku koristi se za fotosintezu, a kisik proizveden fotosintezom koristi se za disanje i izbacuje se. Aerobni organizmi poput škampa, puževa ili bakterija uzimaju ovaj višak kisika za vlastito disanje i vraćaju ugljični dioksid u zrak. Kao takvi, gotovo da im nije potrebno održavanje.

## Najstariji primjer
Navodi se da je najstariji postojeći vrt u bocama zasađen 1960. godine i da je ostao zatvoren od 1972. do najmanje 2013. godine. Općeprihvaćeno je mišljenje da pripada Davidu Latimeru, penzionisanom inženjeru iz Engleske, koji je zasadio Tradescantiu u zatvorenoj staklenoj boci kao eksperiment. Osim što ju je jednom zalio 1972. godine, boca je ostala zatvorena, funkcionirajući kao samoodrživi ekosistem više od šest decenija.

## Povezano
* Mezokozmos
* Biosfera
* Zatvoreni ekološki sistem
* Wardova kutija
* Biotop

## Reference
Kongregacionalizam

**Kongregacionalizam** je reformirana kršćanska odnosno protestantska crkva iz kalvinističke tradicije u kojoj crkve provode kongregacijsku upravu. Svaka kongregacija samostalno i autonomno vodi vlastite poslove. Ti su načela utvrđena u *Cambridge Platform* (1648.) i *Savoy Declaration* (1658.), kongregacionalističkim ispovijestima vjere. Kongregacionalističke Crkve predstavljaju nastavak teološke baštine koju su zastupali puritanci. Njihov je nastanak povezan s djelovanjem kongregacionalističkih teologa Roberta Brownea, Henryja Barrowea i Johna Greenwooda.

## Ustroj
Kongregacijski, odnosno kongregacionalistički ustroj je sustav crkvenog ustrojstva u kojem je svaka mjesna crkva posve nezavisna i crkveno suverena. Njegova prva pisana artikulacija nalazila se u dokumentu *Cambridge Platform* iz 1648. u Novoj Engleskoj. Naziv potječe od kongregacionalizma, protestantske tradicije proizišle iz engleskog puritanizma.

## Povezano
* Kalvinizam
* Puritanizam
* Pentekostalizam
King–Craneova komisija

**Komisija King–Crane** bila je istražna komisija vlade Sjedinjenih Država koja je u ljeto 1919. posjetila neturske oblasti bivšega Osmanskog Carstva s ciljem davanja preporuka predsjedniku Woodrowu Wilsonu glede politike mandata koji bi se trebali predložiti Društvu naroda.

## Sastav komisije
Komisiju su činili teolog Henry Churchill King, i Charles R. Crane, istaknuti član Demokratske stranke.

## Tajni pregovor

Francuzi su se pridružili Britancima kako bi poduprli svoje zahtjeve. Iako Britanci nisu imali jednaku povezanost s Bliskim istokom, ipak su bili zainteresirani za širenje i očuvanje svog postojećeg kolonijalnog imperija. U onome što je postalo poznato kao sporazum Sykes–Picot, Francuzi i Britanci su se složili podijeliti Bliski istok nakon rata. Kada su stigli na Mirovnu konferenciju u Parizu, taj je sporazum gotovo onemogućio svaku ozbiljniju raspravu o Bliskom istoku. Kada su američki diplomati predložili Komisiju King–Crane radi ispitivanja pučkog raspoloženja u području Sirije, francuski i britanski diplomati javno su je pozdravili, ali je iza pozornice ishod već bio odlučen.

Lord Snell kritizirao je britansko postupanje s arapskim nacionalizmom, podsjetivši da: 
{{izdvojeni citat|Arapski nacionalizam u Palestini umjetno je napuhan metodama koje vlast nikada nije smjela dopustiti. Samo je malo odlučnosti potrebno da se ispuhne.

Britanci su se također upustili u tajne pregovore s Huseinom, emirom Meke, u prepisci Hussein–McMahon prije održavanja konferencije. To je naposljetku dovelo do njihova slabljenja ugleda među Arapima, budući da su iznevjerili arapsko povjerenje vodeći istodobno pregovore u sporazumu Sykes–Picot i u Balfourovoj deklaraciji.

## Djelovanje
Komisija je započela rad s velikim zakašnjenjem (Mirovna konferencija u Parizu već je bila završena) te se tijekom obilazaka bivših osmanskih pokrajina Palestine, Sirije i Libanona suočila sa znatnim poteškoćama zbog snažnih kolonijalnih interesa Francuske i Velike Britanije koje su — za vrijeme Prvoga svjetskog rata — već sklopile tajni sporazum o podjeli tih područja.

## Zaključci
U svojim zaključcima — objavljenima tek 1922. — Komisija je utvrdila da Bliski istok nije bio spreman za nezavisnost i preporučila je uspostavu mandata čija je svrha trebala biti vođenje postupnoga prijelaza prema samoopredjeljenju. Nasuprot tome, Komisija se izjasnila u prilog stvaranja armenske države, budući da se — nakon pokolja pretrpljenih tijekom rata — teško moglo vjerovati da bi Turska poštovala prava armenskoga stanovništva.

## Povezano
* Izraelsko-palestinski sukob

## Napomene

## Reference

## Literatura
* Fromkin David, *A Peace to End All Peace*, Henry Holt and Company, New York, 1989.
* 
* 
* 
* Friedman Isaiah, *The Question of Palestine, 1914-1918: British-Jewish-Arab Relations*, New York, Schocken Books, 1973.
* Khoury Philip, *Syrian and the French Mandate: The Politics of Arab Nationalism*, Princeton, Princeton University Press, 1987.

## Vanjske veze
*  Tekst: *[https://web.archive.org/web/20080625193546/http://www.ipcri.org/files/kingcrane.html The King-Crane Commission Report]* iz 28. augusta 1919.
Orhidelirij

**Orhidelirij**, također poznat kao **orhidomanija** ili **orhidejska groznica**, naziv je za cvjetno ludilo za sakupljanjem i otkrivanjem orhideja iz viktorijanskog doba. Bogati fanatici orhideja iz 19. stoljeća slali su istraživače i kolekcionare u gotovo svaki dio svijeta u potrazi za novim sortama i vrstama orhideja.

Orhidelirij se smatra sličnim holandskoj pomami za tulipanima. Danas još uvijek postoje određeni nivoi pomame za orhidejama, koji su ponekad rezultirali krađom izuzetnih orhideja među kolekcionarima, poput vrste *[[Dendrophylax lindenii]]*.

## Historija
U 19. vijeku, orhideje su u Evropu donesene putem kolekcionarskih ekspedicija. U početku je pomama bila ograničena na evropske više klase. Nove egzotične orhideje najčešće su se prodavale na aukcijama u Londonu, postižući ekstravagantne cijene. Bogati su trošili bogatstvo na orhideje koje su uginule zbog neodgovarajućih uslova.

Angažovani kolekcionari su mjesecima putovali po cijelom svijetu u potrazi za novim vrstama. Mnogi su umrli na ovim ekspedicijama zbog sukoba sa lokalnim stanovništvom ili suparničkim lovcima na orhideje koji su se bavili destruktivnim ponašanjem. Ove skupe ekspedicije često su bile obavijene velom tajne i nije bilo neobično da kolekcionari šire obmanjujuće informacije o lokacijama gdje su pronađene nove orhideje.

Tokom tog vremena vrlo malo se znalo o uzgoju orhideja, a njihova stopa preživljavanja bila je jadna. Eksperimentisanjem i prikupljanjem više informacija o uslovima rasta orhideja u njihovom prirodnom staništu, znanje se polako razvijalo i do 1851. godine B.S. Williams je objavio prvo izdanje *Priručnika za uzgajivače orhideja* (London 1871).

Kulturološki, mit o biljkama ljudožderkama razvijao se tokom devetnaestog vijeka oko biljaka stranih evropskoj publici, koje su uvedene zbog uvoza, primjer čega su orhideje. Primjeri viktorijanskih priča o vampirskim orhidejama su kratka priča H.G. Wellsa iz 1894. godine, *Cvjetanje čudne orhideje* i Fred M. Whiteov *Ljubičasti teror* iz 1898. godine.

Danas je međunarodna trgovina orhidejama ubranim u divljini zabranjena Konvencijom o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divlje faune i flore (CITES) usvojenom 1973. godine. Međutim, mnoge vrste i dalje su ugrožene. Smatra se da krijumčarenje orhideja doprinosi gubitku nekih vrsta u divljini.

## Povezano
* Moyobamba, poznata kao "Grad orhideja", u kojem raste oko 3500 vrsta orhideja koje su autohtone u tom području
* Lov na orhideje
* *[[The Orchid Thief|Kradljivac orhideja]]*, publicistička knjiga koju je napisala Susan Orlean
* *[[Adaptation (film)|Adaptation]]*, film zasnovan na knjizi Susan Orlean *Kradljivac orhideja*
* Nero Wolfe, izmišljeni detektiv i orhidofil
* Tulipomanija, period u holandskom zlatnom dobu tokom kojeg su cijene lukovica novouvedenih tulipana dostigle izuzetno visoke nivoe

## Reference
Ljevača

**Ljevača** (poznata i kao ljevuša, razljevuša, uljevak) je tradicionalno jelo na prostoru Balkanskog poluostrva. Jelo je praktično i jednostavno, o osnovu za pravljenje čine: kukuruzno brašno, masnoća i mliječni proizvodi.

Sastoci, koji se mogu koristiti u brojnim varijantama:
* Kukuruzno brašno, pšenično brašno, pšenični griz
* Mast (ili ulje, puter)
* Mladi sir, kajmak, mlijeko, pavlaka, jogurt, jaja
* Obična ili mineralna voda, so, prašak za pecivo, naribana tikva, špinat...

Sastojci se umute u ujednačenu, ne pregustu masu, i uliju u pleh premazan masnoćom. Nakon pečenja od oko pola sata, premaže se mješavinom kajmaka ili mladog sira i masnoće i dopeče par minuta. 

## Izvori
Pura

**Pura** (poznata i kao palenta ili žganci) je jedno od najpoznatijih i najstarijih jela u narodnoj kuhinji Bosne i Hercegovine (Bosanska Krajina), Slovenije i dijelovima Hrvatske (posebno u Gorskom kotaru, Lici i Zagorju). Jednostavna je, ali hranjiva i izuzetno prilagodljiva jelima uz koja se poslužuje. Pravi se od kukuruznog brašna, masnoće i mliječnih proizvoda.

Priprema pure razlikuje se od kraja do kraja. Može se raditi od raznih vrsta brašna, ali je najrasprostranjenija i najčešća od kukuruznog brašna. Ranije se smatrala “seljačkom hranom”, jer je bila jeftina, zasitna i jednostavna za pripremu. Danas je postala simbol domaće, tradicionalne kuhinje i često se služi kao prilog uz kiselo mlijeko, jaja i sir, variva, gulaše, kiseli kupus ili pečeno meso.

Sastoci, koji se koriste u brojnim varijantama:
* Kukuruzno brašno, krupnije mljeveno – sitnije daje previše kašastu strukturu.
* Voda, so
* Mast ili ulje, maslac
## Kuvanje
Pura se kuva u loncu, a po tradiciji lonac je od bakra (bakrač) ili nehrđajućeg čelika, na srednje jakoj vatri. Omjer između kukuruznog brašna i vode obično iznosi 1:4. Najobičnija šalica je odličan mjerni instrument u kuhinji za određivanje omjera volumena namirnica. U slučaju omjera 1:3 pura je čvršća, a u slučaju omjera 1:2, treba jako puno miješanja kako ne bi izgorjela. Voda sa dosta soli (pura mora biti slana, nikako bljutava) se zagrije do vrenja, nakon čega se polako dodaje kukuruzno brašno u sredinu lonca. Ne treba odmah miješati, već pusti da se na sredini formira “kupa” od brašna. 

Nakon toga počinje se miješati drvenom kuhačom (varjača, mješaja) i paziti da voda stalno vrije. Pura puca kao lava kad se kuha, zato treba biti oprezan. Uz učestalo miješanje kuhanje traje 35-45 minuta na laganoj vatri, ili do željene gustoće, dok ne nestanu sve grudvice. Kada masa postane kompaktna i više se ne lijepi za kuhaču, i zidove suda, pura je gotova. Što se duže kuha ukusnija je i bolja. Pazi se da se ne zalijepi za dno suda i ne izgori. Kad je gotova, ostavi se poklopljena još 2–3 minute da “odmori”.

Uobičajeno se konzumira mješavinom masnoće i base, ili jogurtom, često samo mlijekom.

## Izvori
The Ferns of Great Britain and Ireland

***Paprati Velike Britanije i Irske*** (eng. ***The Ferns of Great Britain and Ireland***) bila je knjiga objavljena 1855. godine koja je sadržavala 51 ploču prirodnog otiska Henryja Bradburyja.

## Opis
Tekst je bio naučni opis svih vrsta paprati koje se nalaze na Britanskim ostrvima. Autor ovog djela bio je botaničar Thomas Moore, a urednik John Lindley.

Knjiga je objavljena u vrijeme takozvane "pteridomanije" u Britaniji. Zajedno sa knjigom Williama Grosarta Johnstonea i Alexandera Croalla *Nature-Printed British Sea-Weeds* (London, 1859–1860), knjiga je predstavila Bradburyjev inovativni proces otiskivanja prirode. Izdavač tog djela bio je Bradbury i Evans. Bradbury je patentirao proces nakon što je vidio izum Aloisa Auera - iako je identitet njegovog izumitelja postao predmet rasprave.

Tehnika je kratko bila u modi, ali se nije zadržala u štamparstvu, iako je Bradbury je, zajedno s Auerom, vjerovao da je ta tehnika predstavljala ogroman napredak u tom polju. Međutim, biljke i drugi motivi koji su se mogli uspješno štampati na ovaj način bili su rijetki. Paprati su bile neke od rijetkih biljaka čiji se oblik mogao replicirati, a oblik listova je bio uglavnom dvodimenzionalan.

U ovom radu, paprati, biljka izuzetno pogodna za ovaj proces, utisnute su na mekane olovne ploče. One su galvanizirane kako bi postale ploča za štampanje, a detalji listova i stabljike ručno su obojeni u ovoj fazi. Rezultirajuća slika bila je u dvije boje i pružala je vrlo detaljan i realističan prikaz vrste.

## Povezano
* Pteridomanija

## Reference

* 

## Vanjske poveznice
* Botanicus: "Paprati Velike Britanije i Irske" — *online izdanje*.
Delcy Rodríguez

**Delcy Rodríguez** (Caracas, 18. maja 1969.) je venezuelanska pravnica, diplomatkinja i političarka koja obnaša dužnost vršiteljice dužnosti predsjednice Venezuele nakon zarobljavanja Nicolása Madura 3. januara 2026.

## Biografija
Od 2018. obnaša i dužnost potpredsjednice Venezuele.

Tijekom predsjedništava Huga Cháveza i Madura obnašala je više dužnosti. Bila je ministrica narodne moći za komunikacije i informacije od 2013. do 2014.,
ministrica vanjskih poslova od 2014. do 2017.,
predsjednica Ustavotvorne skupštine Venezuele od 2017. do 2018. te ministrica nafte od 2024. do 2025.

Članica je nacionalnog vodstva Ujedinjene socijalističke stranke Venezuele.

Europska unija, Sjedinjene Američke Države i Kanada uveli su joj sankcije zbog navodnih kršenja ljudskih prava i njezine uloge u političkoj krizi u zemlji.  

Njezino potpredsjedništvo bilo je sporno u razdoblju od 2019. do 2023.

Navodi se da je uspjela stabilizirati venezuelansko gospodarstvo nakon višegodišnje krize te povećati proizvodnju nafte unatoč pooštrenim američkim sankcijama.

Dana 3. januara 2026. u američkoj operaciji Maduro je zarobljen, čime je Rodríguez preuzela dužnost vršiteljice dužnosti predsjednice, uz nejasnu buduću ulogu u državnoj upravi. Nakon toga pojavila se na državnoj televiziji tvrdeći da je Maduro jedini predsjednik Venezuele. Vrhovni sud pravde Venezuele naložio je da Rodríguez preuzme dužnost vršiteljice dužnosti predsjednice.

## Reference
Leo Prantner

**Leo Prantner** (Merano, 21. studenog 2001.), talijanski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji desnog krila. Trenutno igra za njemački klub Füchse Berlin, gdje je došao 2025. godine. 

Rođen je u Meranu 2001. godine; njegov otac, Jürgen Prantner, rukometni je trener i bivši igrač. Rukometom je počeo igrati u lokalnom klubu, a 2018. godine pridružio se omladinskom pogonu Flensburga. Godinu dana kasnije ponovo se vratio u Meran Handball, gdje je odigrao svoje prve dvije profesionalne sezone. 

Godine 2021. prelazi u španjolski Rebi Balonmano Cuenca, odakle se 2023. godine vraća u Njemačku, gdje potpisuje za HBW Balingen-Weilstetten. U siječnju 2025. potpisao je za Füchse Berlin, s kojima u prvoj sezoni osvaja naslov prvaka Njemačke i igra finale Lige prvaka. 

Od 2021. godine standardni je član reprezentacije Italije. 

Njegov mlađi brat, Max, također je profesionalni rukometaš.
Mala sirena

**Mala sirena** je bajka danskog pisca i pjesnika Hansa Christiana Andersena, poznatog po svojim dječjim pričama. Priča prati putovanje mlade sirene koja je spremna odreći se svog života na moru kao sirena kako bi dobila ljudsku dušu. To je osma priča u Andersenovoj zbirci, izvorno napisana kao balet i prvi put objavljena 7. travnja 1837. godine.
Arahnofagija

**Arahnofagija** (grč. ἀράχνη *aráchnē*, 'pauk', i φαγεῖν *phagein*, 'jesti'), poznata i kao **araneofagija**, opisuje način ishrane koje uključuje jedenje paučnjaka, klase osmonogih člankonožaca koja uključuje pauke i mnoge druge vrste, uključujući škorpione, krpelje i grinje. Osim arahnofagije kod neljudskih bića, taj termin se može odnositi i na praksu jedenja paučnjaka među ljudima.

## Od strane životinja

Arahnofagija je široko rasprostranjena među mnogim životinjama, posebno gmizavcima i pticama. Na primjer, arahnofagija je opisana među filipinskim sovama koje se hrane vrstama pauka kao što je *[[Heteropoda venatoria]]*. 

Pauke jedu i mnoge druge vrste životinja, a i sami pauci mogu jesti druge pauke, uključujući i one vlastite vrste, najčešće u činovima seksualnog kanibalizma.

## Od strane ljudi

Poput ljudske konzumacije insekata (antropo-entomofagija), paučnjaci, kao i stonoge, također imaju historiju tradicionalne konzumacije, bilo u formi hrane ili lijeka. Paučnjaci uključuju pauke, škorpione i grinje (uključujući krpelje) koje ljudi konzumiraju širom svijeta.

Prženi pauk, prvenstveno vrsta tarantule, regionalna je grinja u Kambodži. U Meksiku se tarantula nudi u tacosima, s malo guacamolea. Međutim, meksički zakon zabranjuje prodaju mnogih vrsta tarantule za ljudsku konzumaciju, a prodavače koji nude tu deliciju vlasti su zatvorile. U Venezueli, narod Piaroa ima historiju jedenja golijatske tarantule ptičarke (*[[Theraphosa blondi]]*).

Prženi škorpion se tradicionalno jede u provinciji Shandong u Kini. Druge zemlje uključuju Vijetnam i Tajland.

Milbenkäse je njemački sir koji je izložen grinjama tokom zrenja, a prilikom konzumiranja često još uvijek ima grinje pričvršćene za koru.

## Reference
Entomofagija

**Entomofagija** (grč.  éntomon, "insekt" i  phagein, "jesti") je praksa jedenja insekata. Alternativni termin je insektivorija.

Entomofagija se ponekad definira i kao jedenje člankonožaca koji nisu insekti, poput paučnjaka i stonoga; jedenje paučnjaka može se također nazivati ​​arahnofagijom.

## Kod ostalih

Entomofagija je široko rasprostranjena među mnogim životinjama, uključujući i primate isključujući ljude. Životinje koje se hrane prvenstveno insektima nazivaju se insektivori.

Insekti, valjkasti crvi i gljive koje se hrane insektima ponekad se nazivaju *entomofagima*, posebno u kontekstu primjene biološke kontrole. Oni se također mogu preciznije klasificirati u predatore, parazite ili parazitoide, dok se virusi, bakterije i gljive koje rastu na insektima ili unutar njih također mogu nazvati *entomopatogenima*.

## Kod ljudi

Entomofagija se naučno opisuje kao široko rasprostranjena među primatima isključujući ljude i uobičajena među mnogim ljudskim zajednicama. Naučni termin koji opisuje praksu jedenja insekata od strane ljudi je antropo-entomofagija. Jaja, larve, kukuljice i odrasle jedinke određenih insekata ljudi su jeli od praistorije do danas. Oko 3.000 etničkih grupa praktikuje entomofagiju. Jedenje insekata od strane ljudi (antropo-entomofagija) uobičajeno je u kulturama u većem dijelu svijeta, uključujući Centralnu i Južnu Ameriku, Afriku, Aziju, Australiju i Novi Zeland. Osamdeset posto svjetskih nacija jede insekte od 1.000 do 2.000 vrsta. FAO je registrovao oko 1.900 jestivih vrsta insekata i procjenjuje da je 2005. godine bilo oko dvije milijarde konzumenata insekata širom svijeta. FAO predlaže jedenje insekata kao moguće rješenje za degradaciju okoliša uzrokovanu stočarskom proizvodnjom. Iako su ovi proizvodi sve dostupniji, nedavna istraživanja pokazuju da je malo vjerovatno da će hrana na bazi insekata značajno zamijeniti tradicionalno meso. Samo mala manjina potrošača bi razmotrila zamjenu mesa insektima. U SAD-u i Evropi, gdje se insekti tradicionalno ne jedu, kulturne barijere i gađenje ograničavaju usvajanje, što navodi većinu kompanija da se fokusiraju na tržište stočne hrane.

U nekim društvima, prvenstveno zapadnim zemljama, entomofagija je neuobičajena ili tabu. Danas je jedenje insekata neuobičajeno u Sjevernoj Americi i Evropi, ali insekti ostaju popularna hrana u drugim zemljama, a neke kompanije pokušavaju uvesti insekte kao hranu u zapadnjačku ishranu. Nedavna analiza podataka Google Trendsa pokazala je da su ljudi u Japanu od 2013. godine postali sve zainteresovaniji za entomofagiju.

## Povezano
* Insekti kao hrana
* Uzajamni odnosi ljudi i insekata
** Insekti u medicini
** Insekti kao hrana
* Zabrane hrane i pića

## Reference

## Daljnje čitanje
* 
* 
* 

## Vanjske poveznice

* 
* Edible insects: Future prospects for food and feed security
* Risk profile related to production and consumption of insects as food and feed European Food Safety Authority 2015
Ksilofagija

**Ksilofagija** je termin koji se koristi u ekologiji za opisivanje navika biljojeda čija se ishrana sastoji prvenstveno (često isključivo) od drveta. Ta riječ potiče od grčke riječi ξυλοφάγος (*xulophagos*) "jesti drvo", od ξύλον (*xulon*) "drvo" i φαγεῖν (*phagein*) "jesti". Životinje koje se hrane samo mrtvim drvetom nazivaju se **[[saprofagija|sapro]]-ksilofagnim** ili **saproksilnim**.

## Ksilofagni insekti
Većina ksilofagnih životinja su člankonošci, prvenstveno insekti različitih vrsta, kod kojih je takvo ponašanje prilično uobičajeno i nalazi se u mnogim različitim redovima. Nije neuobičajeno da se insekti specijaliziraju u različitim stepenima; u nekim slučajevima se ograničavaju na određene biljne grupe (taksonomska specijalizacija), a u drugima su to fizičke karakteristike samog drveta (npr. stanje truljenja, tvrdoća, da li je drvo živo ili mrtvo ili izbor srži naspram bjeljike naspram kore).

Mnogi ksilofagni insekti imaju simbiotske protozoe i/ili bakterije u svom probavnom sistemu koje pomažu u razgradnji celuloze; drugi (npr. porodica Termitidae) posjeduju vlastitu celulazu. Drugi, posebno među grupama koje se hrane trulim drvetom, veliki dio svoje prehrane crpe iz probave raznih gljivica koje rastu usred drvenih vlakana. Takvi insekti često nose spore gljivica u posebnim strukturama na svojim tijelima (nazvanim "mikangije") i sami zaraze drvo domaćina kada polažu jaja.

Neki od primjera životinja koje se hrane drvetom su:
* Moljci iz porodice Cossidae
* Žohari iz roda *[[Cryptocercus]]* i potporodice Panesthiinae
* *[[Dioryctria sylvestrella]]*, primorski borovi bušač, moljac iz porodice Pyralidae
* Limnoriidae
* Siricidae
* *[[Panaque]]* (somovi)
* Moljci iz porodice Sesiidae
* Crvi iz porodice Teredinidae
* Termiti
* Drvotočni kornjaši, uključujući razne potkornjake, krasnike i strizibube
* Mokrice
* Amfipodi
* Strigljači

## Reference
Mizocitoza

**Mizocitoza** (od grčkog: **myzein**, (*μυζεῖν*) što znači "usisati" i **kytos** (*κύτος*) što znači "posuda", što se odnosi na "ćeliju") je način ishrane koji se pronalazi kod nekih heterotrofnih organizama. Također se naziva "ćelijski vampirizam" jer predatorska ćelija probija ćelijski zid i/ili ćelijsku membranu ćelije plijena pomoću cijevi za hranjenje, **konoida**, usisava ćelijski sadržaj i probavlja ga.

Mizocitoza se susreće kod Myzozoa, a također i kod nekih vrsta Ciliophora (obje uključuju alveolate). Klasičan primjer mizocitoze je metoda hranjenja zloglasnog grabežljivog cilijata, *[[Didinium]]a*, koji se često prikazuje kako proždire nesretnog *[[Paramecium]]a*. Prvobitno se smatralo da su se suktorijski cilijati hranili isključivo mizocitozom, usisavajući citoplazmu plijena putem površinski pseudopodija nalik slamci. Sada je poznato da se oni ne hrane mizocitozom, već zapravo manipuliraju i truju uhvaćeni plijen svojim pseudopodima nalik pipcima.

Mizocitoza se javlja i kod dinoflagelata i kod euglenozoa. Ishrana Myzozoa omogućava unos neophodnih nutrijenata kao što su ugljik i dušik. Mizocitoza je sekvencijalna i pretpostavlja se da uključuje transdukciju signala, gdje se enzimi i molekuli oslobađaju kako bi probili membranu svog plijena. Tokom mizocitoze kod nekih dinoflagelata, "vakuola hrane" ćelije se uvećava i može formirati privremenu cistu nakon hranjenja. Pretpostavlja se da aktin podržava formiranje "tubularnog lanca" tokom mizocitoze.  

## Reference

## Daljnje čitanje
*  (2010) ''Endosimbiotske asocijacije unutar protista'' Phil. Trans. R. Soc. B 12. mart 2010. izd. 365 br. 1541 699-712
Branko Vujović

**Branko Vujović** (Nikšić, 20. travnja 1998.), crnogorski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji desnog vanjskog. Trenutno igra za Dinamo București u Rumunjskoj. 

Rođen u Nikšiću, Vujović je počeo igrati rukomet u lokalnom klubu RK Sutjeska, međutim profesionalnu karijeru započeo je u poljskom klubu Vive Kielce 2015. godine. S Kielceom je pet puta bio poljski prvak, iako je u dva navrata bio na posudbama, prvo u Celju, a kasnije i u Hannoveru. Od 2025. godine član je bukureštanskog Dinama. 

Za reprezentaciju Crne Gore debitirao je 2015. godine te je sudjelovao na nekoliko međunarodnih natjecanja, na kojima je redovito bio među najboljim strijelcima Crne Gore na turniru.
Mikrobivornost

**Mikrobivornost** (pril. mikrobivorni, mikrobivor) je način ishrane koji se sastoji od jedenja mikroba (posebno bakterija) koje praktikuju životinje mezofaune, mikrofaune i mejofaune. 

Mikrobivorne životinje uključuju neke zemljišne nematode, skokuni ili muhe poput *[[Drosophila sharpi]]*. Dobro poznati primjer mikrobivornih nematoda je modelni okrugli crv *[[Caenorhabditis elegans]]* koji se održava u kulturi u laboratorijama na agar pločama, hranjenim sojem bakterija *[[Escherichia coli]]* 'OP50'.

U hranidbenim mrežama ekosistema, mikrobivori se mogu razlikovati od detritivora, za koje se općenito smatra da igraju ulogu razlagača, jer ne konzumiraju raspadajuću mrtvu materiju već samo žive mikroorganizme.

## Upotreba termina u robotici
Također se koristi termin 'mikrojed' kako bi se kvalifikovao koncept robota koji autonomno pronalaze svoju energiju u proizvodnji bakterija. Robert Freitas je također predložio robote mikrojede koji bi napadali patogene na način na koji to rade bijela krvna zrnca.

## Povezano
* Bakterivor

## Reference

## Vanjske poveznice
Bakterivor

**Bakterivor** je organizam koji energiju i hranjive tvari dobiva prvenstveno ili u potpunosti konzumiranjem bakterija. Termin se najčešće koristi za opisivanje slobodnoživućih, heterotrofnih, mikroskopskih organizama poput nematoda, kao i mnogih vrsta ameba i brojnih drugih vrsta protozoa, ali neki makroskopski beskičmenjaci su također bakterivori, uključujući spužve, mnogočetinaše i određene mekušce i člankonošce. Mnogi bakterivorni organizmi prilagođeni su za generalističko predatorstvo bilo koje vrste bakterija, ali nisu sve bakterije lako probavljive; spore nekih vrsta, poput *[[Clostridium perfringens]]*, nikada neće biti plijen zbog svojih ćelijskih atributa.

## U mikrobiologiji
Bakterivori ponekad mogu biti problem u mikrobiološkim studijama. Na primjer, kada naučnici pokušavaju procijeniti mikroorganizme u uzorcima iz okoliša (kao što je slatka voda), uzorci su često kontaminirani mikroskopskim bakterivorima, koji ometaju rast bakterija za proučavanje. Dodavanje cikloheksimida može inhibirati rast bakterivora bez utjecaja na neke bakterijske vrste, ali je također pokazano da inhibira rast nekih anaerobnih prokariota.

## Primjeri bakterivora
* *[[Caenorhabditis elegans]]*
* *Ceriodaphnia quadrangula*
* *Diaphanosoma brachyura*
* *[[Vorticella]]*
* *[[Paramecium]]*
* *[[Paratrimastix pyriformis]]*
* Mnoge vrste protozoa
* Razna bentoska mejofauna, npr. Gastrotricha
* Pripadnici Collembola
* Mnoge spužve, npr. *[[Aplysina aerophoba]]*
* Mnogi rakovi
* Mnogi mnogočetinaši, npr. Sabellidae
* Neki morski mekušci

## Povezano
* Mikrobivorija

## Reference

* Davies, Cheryl M. et al.: *Survival of Fecal Microorganisms in Marine and Freshwater Sediments*, 1995, PDF
Saprofagija

**Saprofagi** su organizmi koji dobijaju hranjive tvari konzumiranjem raspadajuće mrtve biljne ili životinjske biomase. Razlikuju se od detritivora po tome što su saprofagi sesilni potrošači, dok su detritivori pokretni. Tipične saprofagne životinje uključuju sedentarne mnogočetinaše poput amfitrita (crvi iz porodice Terebellidae) i drugih terebelida.

Jedenje drveta, bilo živog ili mrtvog, poznato je kao ksilofagija. Aktivnost životinja koje se hrane samo mrtvim drvetom naziva se sapro-ksilofagija, a te životinje sapro-ksilofagija.

## Ekologija
U hranidbenim mrežama, saprofagi uglavnom igraju ulogu razlagača. Postoje dvije glavne grane saprofaga, podijeljene prema izvoru hranjivih tvari. Postoje nekrofagi koji konzumiraju mrtvu životinjsku biomasu i tanatofagi koji konzumiraju mrtvu biljnu biomasu.

## Povezano
* Detritivor
* Razlagač
* Saprotrofna ishrana
* Interakcije između potrošača i resursa

## Reference
Tanatofag

**Tanatofagi** su organizmi koji dobijaju hranjive tvari konzumiranjem raspadajuće mrtve biljne biomase.

## Ekologija
U hranidbenim mrežama, tanatofagi uglavnom igraju ulogu razlagača.

Jedenje drveta, bilo živog ili mrtvog, poznato je kao ksilofagija. Aktivnost životinja koje se hrane samo mrtvim drvetom naziva se sapro-ksilofagija, a te životinje sapro-ksilofagnima.

## Saprofiti
Saprofit (*-fit* znači "biljka") je botanički termin koji više nije u popularnoj upotrebi, jer je otkriveno da takve biljke zapravo parazitiraju na gljivama. Ne postoje pravi saprotrofni organizmi koji su embriofiti, a gljive i bakterije se više ne svrstavaju u biljno carstvo. Biljke koje su se nekada smatrale saprofitima, poput nefotosintetskih orhideja i monotropa, sada su poznate kao paraziti na gljivama. Te vrste se sada nazivaju mikoheterotrofi.

## Povezano
* Nekrofag
* Detritivor
* Razlagač
* Saprotrofna ishrana
* Interakcije između potrošača i resursa

## Reference
Marcos Fis

**Marcos Fis Ballester** (Ciudad Real, 1. ožujka 2007.), španjolski rukometaš i reprezentativac kubanskog porijekla koji igra na poziciji desnog vanjskog. Trenutno igra za BM Granollers. 

Rođen je u Ciudad Realu kao sin slavnog kubanskog rukometaša Julija Fisa, koji je kasnije postao reprezentativac i državljanin Španjolske. Njegov mlađi brat, Julio, također je rukometaš. Profesionalnu karijeru započeo je 2023. godine kao igrač Alarcos Ciudad Reala, ali već 2024. prelazi u Caserío Ciudad Real. Od 2025. godine igra za igra za BM Granollers. 

Iako posjeduje i kubansko državljanstvo, Fis je 11. svibnja 2025. godine debitirao za reprezentaciju Španjolske. Njegovo prvo veliko natjecanje bio je EHF Euro 2026. godine.
Dama (igraća karta)

**Dama** ili **kraljica** je igraća karta koja prikazuje kraljicu ili ženu otmenog izgleda, ili u slučaju mađarskih karata, dostojanstvenika ili vojvodu s jednim simbolom boje na vrhu karte. Obično se računa kao dvanaesta karta, između žandara i kralja. Dama se obično označava slovima D ili Q.
Kralj (igraća karta)

**Kralj** je igraća karta koja prikazuje monarha. Ova karta postoji i u francuskom i u mađarskom tipu; u ovom drugom obično sjedi i ima jedan ili dva simbola boje na vrhu karte. Obično se računa kao trinaesta karta, između dame i asa. Kralj se obično označava slovima K ili R.
Žandar (igraća karta)

**Žandar**, također **dečko** ili **pub** je igraća karta koja prikazuje viteza, princa ili dostojanstvenika. Ova karta postoji i u francuskom i u mađarskom tipu; u ovom drugom ima jedan simbol boje na dnu ili u sredini karte. Obično se računa kao jedanaesta karta, između desetku i dame. Žandar se obično označava slovima J, B ili V.
As (igraća karta)

**As**, također **kec** ili **jedinica** je igraća karta koja prikazuje jedan simbol boje (tip francuski) ili dva (tip mađarski). Obično se računa ili kao karta prva, najniža (ispod dvojki), ili četirnaesta, najviša karta (iznad kralja). As se označava slovom A ili brojem 1.
Ian Barrufet

**Ian Barrufet Torrebejano** (Teià, 19. svibnja 2004.), španjolski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog krila. Od 2022. godine igra za Barcelonu, s tim da je sezonu 2024./25. proveo na posudbi u njemačkom MT Melsungenu. 

Za reprezentaciju Španjolske igra od juniorskih uzrasta, a 2025. godine debitirao je za seniorsku reprezentaciju. 

Njegov je otac David Barrufet, slavni golman Španjolske i sadašnji trener.
Cobza

**Cobza** poznata i kao *cobsa, cobuz, koboz*, (rumunski - *Cobză*), je žičani instrument kruškolikog oblika s kratkim vratom i drvenim tijelom, koji se tradicionalno koristi za stvaranje ritma i harmonije u narodnoj muzici Rumunije,Moldavije i djelimično Mađarske. Sviraju je i profesionalni i seoski muzičari, solo ili u grupama, s presavijenim guščijim perom. Cobza ima mekan ton, najčešće podešen na D-A-D-G. Općenito se koristi za pratnju violinama ili gajdama. Sviranje melodija je rijetko zbog kratke konstrukcije vrata. 

Cobza zauzima posebno mjesto u muzičkoj istoriji područja navedenih zemalja. To je jedan od najstarijih pratećih instrumenata zabilježenih u rumunskom kulturnom prostoru, s korijenima iz 18. stoljeće. Upotreba srodnog muzičkog instrumenta u Mađarskoj datira barem od 16. stoljeća, a moguće je da je s mađarskim plemenima stigla već u 9. i 10. stoljeću. Upotreba moderne rumunske cobze u Mađarskoj započela je nakon pokreta Táncház krajem 20. stoljeća. Savremena cobza razlikuje se od ukrajinske *kobze*, instrumenta različite konstrukcije i porijekla.

## Izvedbe
Njezin prepoznatljiv kratak vrat, zaobljeno tijelo izrađeno od javora ili jasena te rezonantni zvuk daju cobzi glazbeni identitet kakav nema nijedan drugi instrument u Evropi. Razvila se u nekoliko regionalnih tipova koji odražavaju lokalnu domišljatost, majstorstvo i muzičku estetiku.

Iako se njen dizajn s vremenom malo mijenjao, i dalje je zadržala svoj tradicionalni oblik, pogotovo kada je izrađuju lokalni proizvođači.

Varijacije se mogu očitovati u veličini, obliku, broju žica i podešavanju. Jedna česta razlika je po ukupnim dimenzijama i tonskom rasponu. Mala cobza se obično koristi za solo nastupe i manje ansamble, dok se velika koboz koristi u većim muzičkim grupama. Postoje i regionalne varijacije, koje odražavaju utjecaj lokalnih muzičkih stilova i tradicija u dekorativnim elementima. Broj žica također može varirati, pri čemu neke cobze imaju tri ili četiri žice, dok druge mogu imati više. Moderni proizvođači instrumenata također su uveli inovacije, poput korištenja različitih materijala i tehnika izrade, što je dovelo do razvoja novih tipova koji zadovoljavaju potrebe savremenih muzičara. Raznolikost tipova cobze odražava prilagodljivost instrumenta i njegovu sposobnost evolucije tijekom vremena, a pritom zadržava svoje temeljne karakteristike.

## Nematerijalna svjetska baština
Cobza se nalazi na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog svjetskog naslijeđa čovječanstva kao peti kulturni element nematerijalnog kulturnog naslijeđa koji su zajednički upisali Moldavija i Rumunija. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet UNESCO-a za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na 20-om zasjedanju koje je održano od 8. do 12. decembra 2025. u Nju Delhiju u Indiji

Prijedlog su pripremila Ministarstva kulture Rumunijee i Moldavije, ističući ulogu cobze kao tvorca muzičkog repertoara koji se prenosi generacijama.

## Izvori
Moliceiro

**Moliceiro** je vrsta portugalskog čamca ravnog dna. Ime je dobio po portugalskoj riječi *moliço*, koja označava žetvu (prikupljanje) vodenih biljaka neophodnih za gnojidbu poljoprivrednog zemljišta, što je godinama, uz ribolov, bila jedna od najvažnijih privrednih djelatnosti u regiji oko Porta i Aveira.

Danas se moliceiro koristi za turizam i druge aktivnosti koje povećavaju vrijednost čamca, poput regata, natjecanja, publikacija ili izložbi, doprinoseći njegovom očuvanju. Pronalaženje novih profesionalaca koji bi redovno osiguravali kontinuitet ove umjetničke forme bilo je izazovno. Trenutno se samo pet majstora bavi izradom i jedan slikar iz Moliceira, što dovodi u pitanje očuvanj ovog umjetničkog oblika.

## Izvedba
Moliceiro su brodovi niskog kvaliteta koji olakšavaju utovar morskih plodova. Imaju vrlo elegantan pramac i krmu koji su obično ukrašeni slikama iz svakodnevice. Ukupna duljina je oko 15 metara, najveća širina oko 2,50 m. Plovi na niskoj dubini vode. Pramac je pokriven. Kao sredstvo pogona koristi jedro, štap i vuču. Vučno uže je kabel koji se koristi pri prolasku najužim kanalima ili blizu obala, kada se plovi protiv struje ili protiv vjetra. Izgrađena je od borovog drva

## Nematerijalna svjetska baština
Moliceiro se nalazi na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog svjetskog naslijeđa kao kulturni element nematerijalnog kulturnog naslijeđa Portugala. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet UNESCO-a za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na 20-om zasjedanju koje je održano od 8. do 12. decembra 2025. u Nju Delhiju u Indiji

Upis na listu ima za cilj cijeniti i očuvati umjetnost i majstore graditelja brodova i slikara moliceira u regiji Aveiro, koji stvaraju neke od najljepših brodova na svijetu.

## Izvori
Commandaria

**Commandaria** (grčki: *κουμανδαρία, κουμανταρία* i ciparski grčki: κουμανταρκά) je naziv za tradicionalno slatko dezertno vino boje jantara proizvedeno u skupini sela u regiji Commandaria na Kipru, na južnim padinama planine Troodos. Izrađuje se od sušenog grožđa sorti Xynisteri i Mavro. 

Suho vino od grožđa s Kipra prvi je oko 800 god. p.n.e. opisao starogrčki pjesnik Hesiod. Kasnije je poznato kao "kiparska mana". Tokom krstaških ratova područje na kojem se proizvodilo vino došlo je pod kontrolu vitezova Templara, poznato kao Commandaria. Kada su vitezovi počeli proizvoditi velike količine vina za izvoz evropskim kraljevskim dvorovima i za snabdjevanje hodočasnika na putu prema svetim zemljama, vino je dobilo ime regije. Stoga ima posebnost da je najstarije nazvano vino koje se još uvijek proizvodi.

### Nematerijalna svjetska baština
Vino Commandaria usko je povezana s prirodnim okolišem i uključuje korištenje lokalnih sorti grožđa i tradicionalnih tehnika proizvodnje vina. To podrazumijeva berbu grožđa kasno u sezoni, sušenje na suncu i odležavanje vina u hrastovim bačvama. Porodice, zadruge i vinarije različitih veličina sudjeluju u proizvodnji , a povezano znanje i vještine prenose se neformalno, tokom rada na farmi, porodičnih događanja, festivala i proslava.

Nalazi se na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog svjetskog naslijeđa čovječanstva kao element nematerijalnog kulturnog naslijeđa u Kipru. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet UNESCO-a za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na 20-om zasjedanju koje je održano od 8. do 12. decembra 2025. u Nju Delhiju u Indiji

Zajedničke skupine, vinski stručnjaci i državne vlasti surađuju na očuvanju tradicije i podršci proizvođačima vina. Kao ključni dio društvenih običaja, vjerskih rituala i prehrambenih tradicija, commandaria vino usko je povezano s drugim tradicionalnim obrtima poput zidanja od suhog kamena, pletenja košara i keramičkih posuda. 

## Izvori
Marko Grgić

**Marko Grgić** (Eisenach, 11. rujna 2003.), njemački rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog vanjskog. Trenutno igra za SG Flensburg-Handewitt, gdje je prešao 2025. godine iz ThSV Eisenacha.

Njegov je otac hrvatski rukometaš Danijel Grgić, koji je od 2003. do 2005. godine igrao za ThSV Eisenach, dok mu je majka njemačka rukometašica Ina, koja je u vrijeme njegova rođenja igrala za TSG Ruhlu. Iako je mogao igrati i za Hrvatsku, Grgić je 12. svibnja 2024. godine debitirao je Njemačku, s kojom će u narednim godinama igrati na nekoliko velikih natjecanja. Na Olimpijskim igrama 2024. godine u Parizu osvojio je srebrnu medalju.
August Pedersen

**August Baskår Pedersen** (Notodden, 24. lipnja 1994.), norveški rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog krila. Trenutno igra za njemački TSV Hannover-Burgdorf. 

Karijeru je započeo 2011. godine u norveškom Haslumu, gdje je igrao sve do 2016. godine, kada prelazi u ØIF Arendal. Tamo se zadržao dvije sezone, a onda prelazi u danski Bjerringbro-Silkeborg Håndbold, gdje će igrati sve do 2021. godine. Jednu sezonu provodi u Drammenu, a onda 2022. godine prelazi u Njemačku, prvo u SG Flensburg-Handewitt, a onda i 2025. godine u TSV Hannover-Burgdorf.

Za reprezentaciju Norveške debitirao je 2023. godine protiv Slovačke, a od tada je sudjelovao na nekoliko međunarodnih natjecanja. Na EHF Euru 2026. godine bio je najbolji norveški strijelac na turniru i jedan od najboljih strijelaca na cijelom natjecanju.