open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
TB-51 Vukovar

**TB-51'' [[Vukovar]]*** bio je [[ratni brod]] u sastavu [[Hrvatska ratna mornarica|Hrvatske ratne morarice]]. Izgrađen je u Brodogradilištu *Kraljevica* [[1971.]] godine te stavljen u službu u [[JRM|Jugoslavenskoj ratnoj mornarici]] pod imenom TČ-222 *Partizan II*.

Brod se [[1991.]] zatekao na remontu u Mornaričkom tehničkom remontnom zavodu *Velimir Škorpik* u Šibeniku gdje je zaplijenjen te je stavljen u službu u Hrvatskoj ratnoj mornarici pod imenom *Vukovar*. 

Posadu broda činilo je 12 časnika i 12 mornara.

Brod je povučen iz službe [[2000.]] godine te je bio uskladišten u vojnom skladištu "Brižine" kraj Splita. Nakon otpisa i prodaje predani je ugovorenom dobavljaču.

Od [[2009.]] u sastavu Hrvatske ratne mornarice raketna topovnjača [[RTOP-41]] nosi ime *Vukovar''.

## Zapovjednici
* Vojko Marelić
* Nadomir Kodžoman

## Povezano
* Torpedni brodovi klase Shershen
* RTOP-41 Vukovar
HMS Dreadnought

** Dreadnought** je bio britanski bojni brod izgrađen 1906. u brodogradilištu *HM Dockyard*, u Portsmouthu, Engleska. Radi inovativnog dizajna smatra se jednim od najznačajnijih ratnih brodova u povijesti.

Izvršio revolucionaran utjecaj na gradnju ratnih brodova početkom 20. stoljeća. U službu Britanske kraljevske mornarice ušao je 1906. godine i postao je generički pojam za bojne brodove koji su građeni prema njemu (dreadnoughti), dok su se brodovi građeni prema starijoj tehnici nazivali *preddreadnoughti*.

U trenutku pojave HMS *Dreadnoughta* uobičajeni bojni brod težio je oko 15 tisuća tona, imao je mješovito naoružanje (topovi od 229 mm, 279 mm i 305 mm), pogonsko gorivo bio mu je ugljen, a dostizao je brzinu od 17 do 18 čvorova. Zapovjednik Britanske ratne mornarice, admiral John Fisher, u težnji da sačuva britansku premoć na moru, koncipirao je novi bojni brod s nadmoćnim preformansama. Prvi brod završen je ujesen 1906. godine. Imao je deplasman 18.100 tona i bio teže oklopljen od drugih, pokretala ga je parna turbina koja mu je dala veću pouzdanost i manju potrošnju, brzina je dostizala 21 čvor, a svi topovi bili su veliki (305 mm). Takav brod mogao se ravnopravno nositi sa dva protivnička bojna broda.

Pojava *Dreadnoughta* učinila je da su svi tadašnji bojni brodovi odjednom postali zastarjeli, pa su se sve velike mornarice dale na izgradnju novih brodova sličnih *Dreadnoughtu*.

Do početka Prvog svjetskog rata Velika Britanija je sagradila još 22 broda klase *Dreadnought*, od kojih su posljednji imali deplasman od 25 tisuća tona i bili naoružani topovima od 343 mm. Još deset je proizvedeno između 1914. i 1916. s topovima od 381 mm, a i tri za Čile i Tursku.

Ipak, trka u gradnji brodova učinila je da je prvi *Dreadnought* u Prvom svjetskom ratu već zastario: nedovoljno brz, sa nedovoljnom zaštitom od torpeda i sa pogrešnim rasporedom kupola. Ipak, postao je jedini bojni brod u povijesti koji je izravno potopio podmornicu (njemačku *U-29* 18. ožujka 1915.). Nije sudjelovao u jedinoj velikoj pomorskoj bici u Prvom svjetskom ratu, bitci kod Jyllanda. Izrezan je 1923. godine.

## Galerija

Datoteka:HMS_Dreadnought_(1906).jpg
Datoteka:Dreadnoughtdrydockh61008adj.jpg
Datoteka:HMSDreadnoughtAftTurrets.jpg
Datoteka:HMSDreadnought bridgeview.jpg


## Vanjske veze

* HMS Dreadnought na www.maritimequest.com
* Službena stranica na royal-navy.mod.uk
HMS Dreadnought (razvrstavanje)

Nekoliko brodova i jedna podmornica engleske, odnosno britanske Kraljevske mornarice je nosilo ime **HMS ''Dreadnought***; ono je označavalo da se njihova posada ne bi trebaala bojiti ničega ( "osim Boga". Brod iz 1906. godine je najpoznatiji od njih, s obzirom da su svi [[bojni brod]]ovi nakon njega nazivani [[drednot]]ima, a bojni brodovi prije njega [[pre-dreadnoti]].

* [[Engleski brod Dreadnought (1553)|*Dreadnought*]], sa 40 topova, sagrađen 1553.
* [[Engleski broid Dreadnought (1573)|*Dreadnought*]], sa 41 topom, porinut 1563, nadograđen 1592. i 1614. godine i konačno razmontiran 1648.
*  bio je [[linijski brod]] [[third-rate|trećeg ranga]] sa 52 topa porinut 1654. godine za vrijeme [[Commonwealth Engleske|Engleskog Commonwealtha]] (republike) pod imenom *Torrington*, preimenovan u *Dreadnought'' nakon Restauracije 1660, i izgubljen 1690.
*  bio je linijski brod četvrtog ranga sa 60 topova, porinut 1691. godine, nadograđen 1706. i razbijen 1748.
*  bio je linijski brod četvrtog ranga sa 60 topova, porinut 1742. i prodan 1784 godine.
*  bio je linijski brod drugog ranga porinut 1801, prenamijenjen u bolnički brod 1827 i razbijen 1857.
*  bio je bojni brod porinut 1875. godine, permanentno usidren 1903 i prodan 1908.
*  bio je revolucionarni bojni brod, porinut 1906. i prodan u staro željezo 1921.
*  bila je prva britanska nuklearna podmornica, porinuta 1960. i izbačena iz službe 1980.

## Izvori
BS-73 Faust Vrančić

**BS-73 ''Faust Vrančić*** je [[ratni brod]] u sastavu [[flota|flote]] [[Hrvatska ratna mornarica|Hrvatske ratne morarice]]. Prema klasifikaciji, radi se o spasilačkom brodu. Brod je izgrađen u Brodogradilišu *Tito* u [[Beograd]]u [[1976.]] godine, kada je ušao u flotu [[JRM|Jugoslavenske ratne mornarice]] pod imenom PS-12 *Spasilac*. U istoj klasi (klasa *Spasilac*) izgrađena su još dva broda. Brod je zapljenjen u [[Šibenik]]u [[1991.]] godine, kada je ušao u sastav flote HRM. BS-73 *Faust Vrančić* je zapovjedni brod HRM.

Njegova primarna uloga bila je spašavanje podmorničara (opremljen dekompresijskom komorom i malom spasilačkom podmornicom, odnosno ronilicom). Također, namjenjen je za gašenje požara na [[brod]]ovima i izvođenje podvodnih ronilačkih radova.

Brod se nalazi u sastavu [[Obalna straža Republike Hrvatske|Obalne straže Republike Hrvatske]]. Ujedno je i jedini brod u floti HRM koji ispunjava uvjete za nadzor [[ZERP]]-a.

== Galerija==
<gallery>
Datoteka:Faust Vrancic 73 ri 170909.jpg|*Faust Vrančić* u Rijeci 2009.
Datoteka:BS-73 Faust Vrancic 003.JPG|*Faust Vrančić* u Makarskoj 2008.
Datoteka:BS-73 Faust Vrancic 002.JPG|Stara oznaka [[Obalna straža Republike Hrvatske|Obalne straže]] i flotni broj *73*
Datoteka:BS-73 Faust Vrančić.jpg|*Faust Vrančić* u Puli 2005. s istaknutim velikm zastavnim nakitom
</gallery>

== Izvori ==

* [http://www.losbarcosdeeugenio.com/barcos/en/cro_BS73.html Eugenio´s Warships] 
* *Jane's Fighting ships 2004-2005'', edited by Commodore Stephen Saunders, 2004,
Tramvajska zavjera General Motorsa

**Tramvajska zavjera General Motorsa ** (također poznata i kao *Veliki američki tramvajski skandal*) je naziv koji se odnosi na optužbe i presude u odnosu na program General Motorsa (GM) i drugih tvrtki koji su kupovali, a zatim rastavljali tramvaje i električni vlakove u mnogim američkim gradovima.

Između 1936 i 1950, National City Lines i Pacifika City Lines-s ulaganjima od GM-a, Firestone guma, Standard Oil of California, Phillips Petroleum, Mack kamioni, i Federal Engineering Corporation-kupio više od 100 električnih površinskih sustava vuče u 45 gradova, uključujući Baltimore, Newark, Los Angeles, New York City, Oakland i San Diego, te ih pretvoriti u radu sabirnice. Nekoliko tvrtki koje su osuđene u 1949 za zavjeru da monopolizira međudržavne trgovine, ali su oslobođeni optužbi za urotu zbog monopola.

Neki sugeriraju da je ovaj program odigrao ključnu ulogu u smanjenju javnog prijevoza u gradovima diljem Sjedinjenih Država, poglavito Edwin J. Quinby, koji je prvi skrenuo pozornost na program godine 1946, a zatim Bradford C. Snell, anti-trust odvjetnik za Senat SAD-a čiji je kontroverzno svjedočanstvo iz 1974. pred Senatom dovelo to pitanje na nacionalnu razinu svijesti. I Quinby i Snell su tvrdili da je namjerno uništavanje tramvaja bilo dio veće strategije s ciljem guranja SAD-a u automobilsku ovisnost. Drugi kažu da su neovisni ekonomski čimbenici doveli do promjene u prijevoznom sustavu, uključujući Veliku depresiju, Zakon o javnim uslužnim tvrtkama iz 1935, radni nemiri, tržišne sile, naglo povećanjem prometnog zagušenja, urbano širenje, porezna politika koje su štitile privatne vlasnike vozila, I općenito entuzijazam za automobile. Jedan pisac na tu temu je sugerirao da su Snell i drugi pali u pojednostavljeno razmišljanje I teoriju zavjere, na granici s paranoidnih obmanama  govoreći: "Jasno, GM je ratovao s električnima vlakovima I tramvajima... Također, jednako je jasno da je nedjelotvornost Vlade značajno pridonijela uklanjanju električne vuče. "[n 1]

Samo mala nekolicina američkih gradova su zadržali transportne sustave temeljene na tramvajima , uključujući Newark u Philadelphiji, San Francisco, Pittsburghu i Bostonu, drugi ih ponovno uvode. Priča je korištena kao fabula u mnogim filmovima.
## Izvori
UND Adriyatik

**UND Adriyatik** je turski teretni brod u vlasništvu tvrtke UND RoRo, specijalizirane za transport kamiona. UND Adriyatik izgrađen je 2001. godine u brodogradilištu u njemačkom gradu Flensburgu. Dug je 193, a širok 26 metara. Ukupna masa mu je 22.900 tona, a maksimalna brzina 21,5 čvorova. Izgrađeno je ukupno 6 takvih brodova za dva naručitelja.

Brod se 6. veljače 2008. godine zapalio kraj zapadne obale Istre. Postojala je opasnost da požar rezultira ekološkom katastrofom, ali je požar doveden pod kontrolu gasitelja nakon nekog vremena.

## Vanjske veze

;Izvještaji
*  Croatia contains cargo ship fire (BBC)
*  CNN Türk report 

;Multimedija
* Video broda u plamenu (HRT)
* Slike gorućeg broda
PT-71

**PT-71**, pomoćni teretni brod u sastavu Hrvatske ratne mornarice.

Porinut je 1956. u Trogiru kao *Meduza*, dio serije pomoćnih teretnih brodova. Kasnije je preinačen u vodonosca i uglavnom se koristio za dostavu vode na otoke. Od Jugoslavenske ratne mornarice zarobljen je 1991. u Šibeniku dok se nalazio na remontu.

Pokreće ga jedan dizelski motor snage 684&nbsp;kW što mu omogućuje maksimalnu brzinu od 10 čv. Od naoružanja je imao jedan Bofors kalibra 40&nbsp;mm i jedan 20&nbsp;mm koji su kasnije skinuti. Nosivost mu je 350 t vode.

Nalazi se u sastavu 1. divizijuna Obalne straže Republike Hrvatske.

## Povezano
* Hrvatska ratna mornarica
* Brodovlje Hrvatske ratne mornarice
Ronilica R-2 Mala

**R-2 Mala** je naziv za diverzantsku ronilicu razvijenu u bivšoj SFRJ. Osim Hrvatske, koristi je Sirija i Švedska.

## Povijest razvoja
Mokra diverzantska ronilica R-2 razvijena je krajem 60-ih godina u bivšoj SFRJ na osnovu francuske ronilice **PR-77**. Prvenstveno je namjenjena za prebacivanje diverzanata do neprijateljskog položaja, a može se koristiti i u protudiverzantskoj obrani, za lociranje potonulih objekata ili podvodnih prepreka, pomoć u spasilačkim operacijama, proučavanje morskog dna...

## Dizajn

Trup ronilice izrađen je od aluminija i pleksiglasa. U prednjem dijelu ronilice je prostor za dva člana posade, upravljački uređaji, sustavi za navigaciju i oprema za disanje. Količina dostupnog zraka u ronilici je dovoljna dvama člana posade za 4 sata ronjenja pri normalnim uvjetima.Akumulatorska baterija smještena je u srednjem dijelu trupa. Kapacitet olovnog akumulatora je 122 ampera, što ronilici omogućuje radijus djelovanja od 23 nautičke milje pri brzini od 3,7 čv. Umjesto olovnih baterija mogu se koristiti i srebro-cink baterije koje duže traju te omogućuju veći radijus djelovanja. Iza akumulatora se nalazi prostor za smještaj korisnog tereta. Ovisno od zadatka ronilica može ponijeti dvije morske mine težine 50 kg, eksplozivna punjenja, različitu opremu i naoružanje za diverzante.

U krmenom dijelu se nalazi pogonski elektromotor snage 4,5 kW. Motor pokreće jedan propeler koji zbog smanjenja buke ima mali broj okretaja. Opremljena je i sasonarom, žiro-kompasom, dubinomjerom, reflektorima i opremom za spašavanje. Ronilicu R-2 koriste oružane snage Hrvatske, Švedske te Crne Gore. Razvijena je i moderinizirana inačica, **R-2M** sa poboljšanom upravljivošću, nešto drugačijom opremom i manjom bučnosti pri radu. 

## Galerija

Datoteka:Ronilica R-2 DanOSRH 2011.JPG|Ronilica tokom pokazne vježbe na Jarunu 2011.
Datoteka:Ronilica R 2 mala 270511 2.jpg|Pramac ronilice
Datoteka:Ronilica R-2M 3.JPG|Sjedište za posadu
Datoteka:Ronilica R-2M 4.JPG|Vrata ronilice


## Izvori
* http://naoruzanje.paracin.co.yu/index.html
MV Sirius Star

**MV ''Sirius Star*** je [[supertanker]] u vlasništvu i pod upravljanjem tvrtke [[Vela International Marine]]. Brod je dug 333 metara, širok 60 m i može prevoziti 2.000.000 [[barel]]a (320.000.000 [[litra|litara]]) sirove [[nafta|nafte]]. *Sirius Star'' je sagradila tvrtka Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering u gradu Geoje (dong Okpo), Južna Koreja.

## Historija
Kobilica je položena 29. 10. 2007. godine, a brod je porinut 28. 3. 2008. godine. Sjedište kompanije Vela se nalazi u Ujedinjenim Arapskim Emiratima i podružnica je saudijske državne naftne kompanije Saudi Aramco. Od svoga porinuća brod plovi pod zastavom Liberije, a matična luka mu je Monrovia. Brod je postao međunarodno poznat nakon što je 15. studenoga 2008. otet oko 450 nautičkih milja jugoistočno od obale Kenije, zajedno sa 25 članova posade i punim teretom nafte. Brod su oteli Somalijski gusari. 

### Ostali podatci
* Trup: dvostruk
* IMO: 9384198, 
* MMSI: 636013447
* Call Sign: A8NA7
* Brzina: maksimalna i prosječna 14.3 / 13.7 čvorova
RMS Queen Elizabeth

** Queen Elizabeth** bio je britanski prekooceanski brod izgrađen 1940. godine. Jedan od najznačajnijih putničkih brodova u povijesti. 

Izgradnju broda, koji je nazvan po Kraljici Elizabeti, supruzi kralja Đure VI. 1936. naručila je kompanija *[[Cunard Line]]*, te je bio namjenjen redovnoj linijskoj plovidbi na sjevernom Atlantiku između Southamptona i New Yorka, u tandemu sa drugim velikim transatlantikom kompanije Cunard *[[Queen Mary]]*, no prije stavljanja u službu, izbijanje drugog svjetskog rata preusmjerava ga u prevoz trupa za saveznike. Tijekom rata *Queen Elizabeth* je od neprijateljskih podmornica odlično štitila njegova velika brzina, i uspješno je prevezao 750&nbsp;000 ljudi i preplovio 500&nbsp;000 milja. Nakon rata brod je renoviran i opremljen za svoju osnovnu namjenu putničkog broda te je zajedno sa *Queen Mary* i svojim velikim američkim konkurentom *[[SS United States|United States]]* dominirao sjevernoatlantskim rutama. Polovinom 1960-ih sve veći zamah razvoja zračnog putničkog prometa označava kraj velikih oceanskih brodova. *Queen Elizabeth* povučen iz prometa 1968. i nakon nekoliko promjena vlasnika i potencijalnih namjena, *Queen Elizabeth*, tada preimenovan u *Seawise University* izgorio je i djelomično potonuo ispred Hong Konga 1972. gdje je olupina ležala do 1975.
USS Iowa (BB-61)

**USS Iowa (BB-61)** ("The Big Stick") bio je vodeći brod u svojoj klasi bojnih brodova klase Iowa i četvrti brod u američkoj mornarici koji je imenovan u čast 29-te savezne države SAD-a. *Iowa* je posljednji vodeći brod američke klase bojnih brodova i jedini u klasi koji je služio u Atlanskom oceanu tokom Drugog svjetskog rata.

Tokom Drugog svjetskog rata je prevozio predsjednika Franklina D. Roosevelta na Teheransku konferenciju, pa je zbog toga na njoj instalirana specijalna kada, kao i lift koji je omogućio lakše prevoženje nepokretnog državnika. Godine 1944. je bio prebačen u Pacifičku flotu i sudjelovao u invaziji na Kwajalein i Eniwetok, a služio je kao komandni brod admirala Williama F. Halseya prilikom kapitulacije Japana 1945. Sudjelovao je i korejskom ratu nakon čega je dekomisioniran. Godine 1984. je ponovno aktiviran kao dio plana mornarice od 600 brodova. U aprilu 1989. je na njemu došlo do eksplozije u kojoj je poginulo 47 mornara. Ponovno je izbačen iz službe 1990. godine. Od 2012. služi kao ploveći muzej u luci Los Angeles.

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Charles de Gaulle (R91)

**Charles de Gaulle (R91)** je prvi i jedini francuski nosač aviona na nuklearni pogon. Jedini je nosač aviona na nuklearni pogon koji je sagrađen izvan Sjedinjenih Američkih Država i koji ne služi u američkoj mornarici. Nazvan je po francuskom generalu i pokretaču otpora u francuskoj Charlesu de Gaulleu.

Brod nosi Dassault Rafale M avione lovce i E-2C Hawkeye, kao i modernu elektroniku i Aster projektile. Drugi je po veličini evropski nosač aviona, odmah nakon ruskog nosača *[[Nosač aviona Admiral Kuznjecov|Admiral Kuznjecov]]*. Koristi isti katapultni sistem za polijetanje aviona kao i američki nosači klase *[[Nosači aviona klase Nimitz|Nimitz]]* (75 m C13-3 parni katapult).

## Izvori
USS New Jersey (BB-62)

**USS New Jersey (BB-62)**, ("Big J" ili "Black Dragon") je bojni brod klase Iowa i drugi brod koji nosi ime u čast američke savezne države New Jersey. New Jersey je najodlikovaniji brod klase Iowa i jedini je brod te klase koji je služio u Vijetnamu za vrijeme Vijetnamskog rata. 

Tokom Drugog svjetskog rata, New Jersey je služio kao i ostali brodovi klase Iowa u Tihom oceanu. Štitio je nosače aviona i pružao topničku potporu kopnenoj vojsci na otocima. Služio je i u Korejskom ratu, nakon kojeg je povučen u rezervnu flotu. Ponovno je nakratko aktiviran 1968. godine kada je pružao potporu američkim snagama u Vijetnamu nakon čega je opet 1969. vraćen u rezervnu flotu. Ponovno je aktiviran tokom 1980-ih u sklopu mornaričkog projekta 600 brodova, kada je moderniziran i otad nosi suvremene projektile. Godine 1983. sudjelovao je u vojnim operacijama tokom Libanonskog građanskog rata. 

New Jersey je zadnji puta povučen iz aktivne službe 1991. godine, kada je već imao 19 borbenih zvjezdica za sudjelovanje u Drugom svjetskom ratu, Korejskom ratu, Vijetnamskom ratu, Libanonskom građanskom ratu i Zaljevskom ratu. Nakon kraćeg zadržavanja u rezervnoj floti, doniran je kao brod-muzej 15. 10. 2001. godine.

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Nosači aviona klase Gerald R. Ford

**Nosači zrakoplova klase Gerald R. Ford** (ili klase Ford) će biti nova generacija super nosača zrakoplova američke mornarice. Prije naziva Ford-klasa (CVN-78), nova klasa je bila poznata pod nazivom CVNX program (X je "značio u razvoju"), a kasnije kao CVN-21 program (ovdje 21 označava 21. stoljeće). Prvi brod u klasi biti će Gerald R. Ford CVN-78 koji će biti jako sličan brodovima u prijašnjoj klasi.

## Planirani brodovi
* **Gerald R. Ford (CVN-78)**, kobilica položena 14. studenog 2009., planirano porinuće 2013., a primopredaja mornarici SAD-a 2015. – trebao bi zamijeniti USS Enterprise (CVN-65). 
* **John F. Kennedy (CVN-79)** (2018.) 
* **CVN-80**, još neimenovani (2021.)

## Izvori
Mauretanija (razvrstavanje)

**Mauretanija** se može odnositi na:
* Mauritanija, suvremena država u zapadnoj Africi
* Mauretanija, berberska kraljevina
* Tingitanska Mauretanija, rimska provincija
* Cezarejska Mauretanija, rimska provincija
* RMS ''Mauretania'', britanski prekooceanski brodovi
** RMS ''Mauretania'' (1906), britanski prekooceanski brod iz 1906.
** RMS ''Mauretania'' (1936), britanski prekooceanski brod iz 1936.
HMS King George V (41)

:*Ovo je članak o ratnom brodu iz [[Drugi svjetski rat|drugog svjetskog rata]]. Za istoimeni brod iz [[Prvi svjetski rat|prvog svjetskog rata]]., vidi [[HMS King George V (1911)]]*

** King George V** *(pennant number 41)* bio je britanski bojni brod, izgrađen 1939. godine. Prvi iz klase bojnih brodova King George V, i drugi koji je nazvan po kralju Đuri V.

## Izgradnja
U skladu sa tradicijom imenovanja novog bojnog broda po aktualnom monarhu, trebao je nositi ime *King George VI*, po kralju Đuri VI., no on je naložio admiralitetu da se brod nazove po njegovom ocu. Izgrađen je u brodogradilištu *Vickers-Armstrong* u Newcastle upon Tyne, gdje je kobilica položena 1. siječnja 1937. Porinut je 21. veljače 1939., a uveden u službu 11. prosinca 1940.

## Služba u [[Royal Navy]]
*HMS King George V* počeo je pratiti konvoje 1941. Također je sudjelovao u neuspješnoj potrazi za njemačkim bojnim krstašima *[[Scharnhorst (bojni krstaš 1936)|Scharnhorst]]* i *[[Gneisenau (bojni krstaš 1936)|Gneisenau]]*, za vrijeme njemačke *operacije Berlin*. Postao je glavni brod domovinske flote pod zapovjedništvom Admirala Johna Toveya nakon potapanja bojnog krstaša *[[HMS Hood (51)|HMS Hood]]*, te je sudjelovao u lovu na brod koji ga je potopio, njemački bojni brod *[[Bismarck (bojni brod)|Bismarck]]*. 27. svibnja 1941., direktnim pogocima u nadgrađe ubrzao je kraj Bismarcka koji tone kasnije istog dana. Za vrijeme pratnje konvoja *PQ-15* u Murmansk, sudara se s razaračem *[[HMS Punjabi (F21)|HMS Punjabi]]* i potapa ga, dok sam trpi oštećenje pramca.
 
U Sredozenmom moru *HMS King George V* pokrivao je operaciju iskrcavanja na Siciliju, nazvanu *operacija husky*. Prevozio je i britanskog premijera Churchilla sa teheranske konferencije natrag u Britaniju. Od 1944. do kraja rata *King George V* služio je u britanskoj pacifičkoj floti, te je bio prisutan u Tokijskom zaljevu za vrijeme potpisivanja japanske kapitulacije. Ponovo je postavljen za glavni brod domovinske flote 1946. Samo tri godine kasnije, povučen je u rezervnu flotu, te 1957. izrezan u Dalmuiru u Škotskoj.

## Povezano
* **[[Klasa King George V (1939)]]**
** *[[HMS Prince of Wales (53)]]*
** *[[HMS Duke of York (17)]]*
** *[[HMS Howe (32)]]*
** *[[HMS Anson (79)]]*

## Izvori

## Vanjske veze

* Foto galerija na www.maritimequest.com
USS Wisconsin (BB-64)

**USS Wisconsin (BB-64)** ("Wisky" ili "WisKy") je bojni brod klase Iowa i drugi brod u američkoj mornarici koji nosi ime u čast američkoj saveznoj državi Wisconsin. Izgrađen je u Philadelphia Naval Shipyard u Philadelphiji. USS Wisconsin je služio u Tihom oceanu za vrijeme Drugog svjetskog rata. Tokom Korejskog rata USS Wisconsin je davao topničku potporu UN-ovim snagama, a nakon rata je povučen iz aktivne službe u rezervnu flotu. Ponovno je aktiviran 1. 8. 1986. godine i moderniziran je u skladu sa planom o 600 mornaričkih brodova. Sudjelovao je i u Zaljevskom ratu, nakon kojeg je 30. 9. 1991. godine povučen iz službe. Tokom svog služenja u američkoj mornarici, nagrađen je sa šest borbenih zvijezda za sudjelovanje u borbama u Drugom svjetskom ratu, Korejskom ratu i Zaljevskom ratu.

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Mincio

**Mincio** (latinski: *Mincius*, čita se **Minčio**) je važna rijeka u Sjevernoj Italija duga 75 km, posljednja velika lijeva pritoka Poa. Ako joj se pribroji rijeka Sarca, čiji je ona logički nastavak iz jezera Garda, tad Mincio ima čak 194 km.

## Hidrografija
Rijeka Mincio izvire iz jezera Garda kod mjesta Peschiera (Provincija Verona), na nadmorskoj visini od 65 m.

Od tamo teče prema jugu i za 28 km ulazi u Padsku nizinu sa padom od 34 metra. Kroz nizinu teče u istom smjeru, a onda nešto iznad Mantove zaokreće prema istoku i prolazi kroz tri umjetna jezera; Gornje (Superiore), Srednje (Mezzo) i Donje (Inferiore), nastavlja prema jugoistoku i kod mjesta Governolo uvire u Po.
Mincio je karakterističan po oscilacijama vodotoka, često plavi u proljeće i jesen, ali zimi ima malo voda.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Fiume Mincio'' na portalu Fiumi Italiani
Peschiera del Garda

**Peschiera del Garda** (latinski: *Ardelica*, *Arilica* i *Ariolica*) je grad u talijanskoj provinciji Verona (regija Veneto) od 9 486 stanovnika  (2008. godine). 
## Geografija
*Peschiera del Garda* leži u Sjevernoj Italiji na jugoistočnoj obali Jezera Garda na mjestu gdje istječe rijeka Mincio.

## Historija
Arheološka iskapanja iznjela su na svijetlo - paleolitsko naselje na brežuljku pored jezera, u njemu su pronađeni i predmeti iz kasnijih razdoblja (keramika, brončani predmeti). Iskapanja u samom centru otkrila su materijal iz rimskog doba, pa se potvrđuje teza da se tu nalazila antička - **Arilica**.

*Peschiera* je za srednjeg vijeka bila važan centar ribara u vodama Mincia. Zbog svog strateškog položaja *Peschiera* je bila utvrđena još od Rimljana, ona je u 10. vijeku pretvorena u zamak. *Zamak Peschiera* je od 1208. bio uporište veronskih Gibelina, nekoliko godina kasnije razorio ga je Ezzelino Romano. Nakon tog *Peschierom* je vladala veronska dinastija Scaligeri, pa je naselje ponovno utvrđeno u 14. vijeku. Od kad je postala dio Mletačke Republike, pretvorena je u njenu glavnu utvrdu i ratnu luku na Jezeru Garda. Venecijanci su utvrdu potpuno preuredili 1549. po projektu Guidobalda della Rovere, urbinskog vojvode.

Od 1796. *Peschiera* je pod Austrijancima, sve dok ih nije protjerao Napoleon. Mirom iz Campo Formia - 1797. ponovno je austrijska, sve do 1801. kad je ušla u sastav Cisalpinske Republike, od tad je *Peschiera* administrativno pod Mantovom, sve dok nije postala dio Kraljevine Italije - 1866., tad je podpala pod Veronu.

Za vrijeme Prvog rata za nezavisnost Italije - 1848. snage Pijemonta opsjedale su i bombardirale utvrdu punih 13 dana, ali su se Austrijanci odbili predati - pa se opsada produžila punih šest tjedana, do kapitulacije austrijske vojske.

Za vrijeme Prvog svjetskog rata - 8. novembra 1917., u *Peschieri* je održan važan sastanak
nakon katastrofalnog poraza talijanske vojske kod Kobarida, na kom su sa talijanske strane sudjelovali; kralj Vittorio Emanuele III i ministri Orlando, Sonnino i Bissolati, a sa savezničke francuski premijer Paul Painlevé sa generalom Ferdinandom Fochom i britanski premijer David Lloyd George sa generalima Robertsonom i Wilsonom. Na sastanku se raspravljala daljna taktika saveznika, koja je uključivala čak i povlačenje iz Veneta.

*Peschiera* je bila nekad čuvena po vojnom zatvoru, koji je zatvoren 2002.
## Znamenitosti
Najveća znamenitost *Peschiere* je *[[Mletačka Republika|Venecijanska]] [[fortifikacija|utvrda]]* iz 16. vijeka, uz gradske bedeme i crkvu *Madonna del Frassino* iz 1510. 
## Privreda
*Peschiera del Garda* je ladanjski gradić koji živi od turizma, nedaleko (4&nbsp;km) je poznati zabavni park - Gardaland. 
## Gradovi prijatelji
* , Ulà Tirso
* , Villa Carlos Paz
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada  
* ''Peschiera del Garda'' na portalu Treccani
Michele Steno

**Michele Steno** čita se *Mikele Steno* (oko 1331., Venecija - 1423, Venecija), bio je 63 mletački dužd koji je vladao od 1400. do svoje smrti 1413.
## Biografija
*Michele Steno* bio je član vrlo stare venecijanske porodice. Karijeru je započeo - 1378. kao *[[providur]]* (nešto kao guverner) Pule. Sudjelovao je u borbama za ponovno zauzeće Chioggie, a nakon toga u brojnim delikatnim diplomatskim misijama Republike.

*Steno* je - 1386. izabran na visoki položaj prokuratora Bazilike sv. Marka, a nakon toga 1400. i za dužda.

Za njegove vladavine Venecija je ratovala sa Genovom, Milanskim vojvodstvom i Padovom, pa se i proširila po kopnu današnjeg Veneta.

Istovremeno se proširila i po Orijentu, zauzevši brojne otoke i gradove i tako povećala svoju dominaciju.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Stèno, Michele'' na portalu Treccani
Tekstopisac

**Tekstopisac** je osoba, koja sarađuje sa kompozitorom i na osnovu harmonije piše stihove, koji se uklapaju u strukturu kompozicije. Tekstovi se moraju uklapati u ritam, a takođe i u pevačku liniju kompozicije. Pisanje teksta za pesmu je dosta komplikovaniji proces od stvaranja poezije, jer je lirski deo samo jedna komponenta teksta.

## Povezano
* Libreto
Podmornice klase Sava

**Klasa ''Sava*** bila je klasa [[SFRJ|jugoslavenskih]] napadnih [[podmornica]]. Izrađivane u razdoblju od [[1978.]] do [[1982.]], napravljene su dvije jedinice: *'P-831 Sava** i **P-832 Drava'''. Glavno naoružanje je činilo šest torpednih cijevi i komplet od deset torpeda promjera 533 mm a osim toga imala je i mogućnost minoploganja.
Početkom Domovinskog rata obje podmornice su odvezene u Crnu Goru gdje su povučene iz službe te ponuđene na prodaju

## Izvori
P-831 Sava

**P-831 ''Sava*** bila je napadna podmornica [[Podmornice klase Sava|klase Sava]]. Izgrađena je [[1978.]] u *Brodogradilištu Specijalnih Objekata'' u Splitu za potrebe tadašnje jugoslavenske ratne mornarice.

Raspadom SFRJ podmornica je odvezena u Crnu Goru gdje je služila u mornaricama SR Jugoslavije te Srbije i Crne Gore. Iz operativne uporabe povučena je 2004. 

## Izvori
P-832 Drava

**P-832 ''Drava*** bila je napadna podmornica [[Podmornice klase Sava|klase Sava]]. Izgrađena je [[1980.]] u *Brodogradilištu Specijalnih Objekata'' u Splitu za potrebe tadašnje jugoslavenske ratne mornarice.

Raspadom SFRJ podmornica je odvezena u Crnu Goru gdje je služila u mornarici SR Jugoslavije. Generalni remont prekinut je 1998. nakon čega je i povučena iz operativne uporabe. 

## Izvori
Sarca

**Sarca** (čita se **Sarka**) je rijeka u Sjevernoj Italija duga 78 km, ako joj se pribroji rijeka Mincio, koja je njen logički nastavak iz jezera Garda, tad Sarca-Mincio ima čak 194 km.

## Hidrografija
Sarca nastaje spajanjem alpskih brzaka Sarca di Campiglio (izvire u Dolomitima), Sarca di Nambrone (izvire iz jezera Vedretta na nadmorskoj visini od 2 612 m.) i Sarca di Genova (izvor jezero Scuro na nadmorskoj visini od 2 668 m., kod mjesta Pinzolo na nadmorskoj visini od 770 m.

Od tamo teče prema jugu, preko kotline Rendena sve do gradića Tione di Trento, a zatim prelazi Giudicarie kroz uske klance kao što su Scaletta i Limaro sve do mjesta Torbole, gdje uvire u Lago di Garda.
Sacra je alpska rijeka, sa najvećom količinom voda u ljeto, kad se tope ledenjaci, a vrlo malo voda u zimu.

Sliv rijeke Sarca iznosi 1291 km².

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Il Mincio'' na portalu La città di Mantova
Podmornice klase Heroj

**Klasa ''Heroj*** bila je klasa [[SFRJ|jugoslavenskih]] napadnih [[podmornica]] izrađenih u razdoblju od [[1968.]] do [[1970.]] U tom vremenu, izrađene su tri jedinice: *'P-821 Heroj** (1968.), **P-822 Junak** ([[1969.]]) i **P-823 Uskok''' (1970.). Glavno naoružanje ove klase činile su četiri torpedne cijevi promjera 533 mm. Nakon raspada SFRJ, sve tri podmornice su završile u Crnoj Gori gdje su sve kasnije i povučene iz službe. P-821 je izložena kao muzejski primjerak, P-822 je otpisana i razrezana 1997. a P-823 je otpisana i razrezana 2007.

## Izvori
P-821 Heroj

**P-821 ''Heroj*** bila je napadna podmornica [[Podmornice klase Heroj|klase Heroj]]. Izgrađena je [[1968.]] u *Brodogradilištu Specijalnih Objekata* u [[Split]]u za potrebe tadašnje [[JRM|jugoslavenske ratne mornarice]].

[[Raspad SFRJ|Raspadom SFRJ]] podmornica je odvezena u Crnu Goru gdje je služila u mornaricama [[SR Jugoslavija|SR Jugoslavije]] te kasnije Srbije i Crne Gore.

Iz operativne uporabe je povučena nakon što je [[2004.]] prekinut generalni remont. Biti će postavljena kao muzejski eksponat *Nautičkog muzeja'' u Tivtu.

## Izvori
P-822 Junak

**P-822 ''Junak*** bila je napadna podmornica [[Podmornice klase Heroj|klase Heroj]]. Izgrađena je [[1969.]] u *Brodogradilištu Specijalnih Objekata'' u Splitu za potrebe tadašnje jugoslavenske ratne mornarice.

Raspadom SFRJ podmornica je odvezena u Crnu Goru gdje je služila u mornarici SR Jugoslavije. Iz operativne uporabe povučena je sredinom devedestih nakon čega je izrezana u staro željezo. 

## Izvori
HPL-21 Ankaran

**HPL-21 ''Ankaran*** ([[slovenski]] ***h**itra **p**atruljna **l**adja*) je prvi pravi [[ratni brod]] [[Slovenska vojska|Slovenske vojske]]. Radi se o [[Patrolni brod|brzom patrolnom brodu]] [[izrael]]ske klase [[Patrolni brodovi klase Super Dvora Mk II|*Super Dvora MK II*]], a imenovan je po slovenskom primorskom mjestu [[Ankaran]]u. Namenjen je za ophodnju u priobalnim vodama, nadzoru akvatorija te [[traganje i spašavanje|traganju i spašavanju]] na moru.

Brod je izgrađen u Izraelu, a kršten je [[1. kolovoza]] [[1996.]] godine te potom preuzet u operativnu uporabu.

Plovilo je dugo 25,4 metara, široko 5,67 metara, pogonjeno je dvama dizelskim motorima koji mogu razviti brzinu i do 45 čvorova. Prvi slovenski ratni brod naoružan je s dva 20-milimetarska [[top]]a i dvije strojnice kalibra 7,62 milimetra. Brod je opremeljen s navigacijskim radarom za izvođenje taktičke navigacije, satelitski prijemnik i elektronska navigacijska karta. 

Brod se nalazi u sastavu [[430. mornarički divizijun SV|430. mornaričkog divizijuna]].

== Izvori ==
*  [http://www.dnevnik.si/novice/slovenija/57017 *Sedemletnica krsta edine vojaške ladje Slovenske vojske'']
*  Hitra patruljna ladja SUPER DVORA MK2
MS Allure of the Seas

** Allure of the Seas** je brod za krstarenje izgrađen u finskom brodogradilištu *STX Europe* (bivši *Aker Finnyards*) u gradu Turku, za norveško-američku kompaniju *Royal Caribbean International*, drugi brod iz klase *Oasis*. Zajedno s blizancem, cruiserom *[[MS Oasis of the Seas]]*, najveći putnički brod ikada izgrađen.

Projekt je započet pod nazivom *"Project Genesis"*, te je brod naručen veljače 2006., dok je izgradnja započela veljače 2008. Svibnja 2008., ime *"Allure of the Seas"* izabrano je na javnom natječaju, kao i naziv blizanca i klase (*"Oasis of the Seas"*, Klasa *Oasis*). Kobilica u suhom doku položena je 2. prosinca 2008., te je iz doka isplovio 20. studenoga 2009. Kapacitet putnika je od 5400 do 6400. Troškovi izgradnje bili su 1,2 milijarde američkih dolara (800 milijuna Eura).

29. listopada 2010. napustio je brodogradilište STX Europe i zaplovio za Port Everglades na Floridi u Sjedinjenim Državama. Na prvo je putovanje isplovio krajem 2010. 

## Povezano
* **[[Klasa Oasis]]**
** *[[MS Oasis of the Seas]]*

## Izvori

## Vanjske veze

* Službena stranica 
* Foto galerija izgradnje  
* cruiseweb.nl (pdf)
OBM-41 Dubrovnik

**OBM-41'' [[Dubrovnik]]*** bio je [[ratni brod]] u sastavu [[Hrvatska ratna mornarica|Hrvatske ratne morarice]]. Izgrađen je u bivšem SSSR-u [[1968.]] godine te [[1970.]] stavljen u službu u [[JRM|Jugoslavenskoj ratnoj mornarici]] pod imenom RČ-310 *Velimir Škorpik*.

Godine [[1991.]] brod je zaplijenjen u Mornaričkom tehničkom remontnom zavodu *Velimir Škorpik* u Šibeniku te je kao raketni brod stavljen u službu u Hrvatskoj ratnoj mornarici pod imenom *Dubrovnik*. Godine [[1995.]] na brodu su izvršene preinake te je pretvoren u brzi [[ophodni brod]]-[[minopolagač]] (OBM-41 *Dubrovnik*). Posadu broda činilo je 13 časnika i 8 mornara.

Brod je povučen iz službe [[2000.]] godine. Nakon otpisa i prodaje predani je ugovorenom dobavljaču. Od [[2009.]] u sastavu Hrvatske ratne mornarice raketna topovnjača [[RTOP-42 Dubrovnik|RTOP-42]] nosi ime *Dubrovnik''.

## Povezano
* Raketni čamci klase Osa
* RTOP-42 Dubrovnik
M/T Marko Polo

**M/T ''Marko Polo*** je [[trajekt]] za dužobalne i međunarodne linije, u sastavu flote [[Hrvatska|hrvatskog]] [[brodar]]a [[Jadrolinija|Jadrolinije]].

== Kapacitet ==

Brod ima kapacitet prijevoza 1000 osoba i 270 automobila. Ima 153 kabine, odnosno ukupno 551 krevet. Brod ima veliku kavanu s plesnim podijem (368 mjesta) i dječjim kutkom, restoran (222 mjesta), salon (80 mjesta), aperitiv bar (60 mjesta) i "duty free" shop (samo na međunarodnim linijama).

== Nasukavanje 2009. ==
Trajekt je u noći [[24. 10.]] [[2009.]] godine doživio [[havarija|havariju]] nasukavši se na obalu otočića [[Sit]]a. Do nasukanja broda *Marko Polo'' došlo uslijed nautičke pogreške članova posade u straži. Članovi posade nisu pravodobno promijenili kurs plovidbe na utvrđenoj poziciji, pa je brod najprije zastrugao desnim bokom i udario desnim vijkom i kormilom u otočić Balabra, a nakon toga se nasukao na sjeverozapadni dio obale otočića Sit. Odsukan je nakon mjesec dana i odtegljen u Mali Lošinj gdje je i popravljen. Akciju odsukavanja i tegljenja provela je tvrtka Jadranski pomorski servis uz pomoć stručnjaka iz nizozemske tvrtke "Smith Salvage" iz Rotterdama. Za odsukavanje broda korišteni su zračni omotači. Pod trup broda postavljene su i šine, kako bi brod, koji su povlačila tri tegljača Jadranskog pomorskog servisa, mogao skliznuti u more. Kako bi se olakšalo oduskavanje, korištena je i plovna dizalica, a prepiljen je i dio trupa s kojim je brod "nasjeo" na otok Sit, i koji je ionako bio oštećen. Nakon remonta u brodogradilištu Mali Lošinj, od svibnja 2010. ponovo je u službi.

## Povezano
* Jadrolinija
* Jadranski pomorski servis

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
M/T Bartol Kašić

:*Ovo je članak o trajektu. Za članak o gramatičaru i piscu vidi [[Bartol Kašić]].*

**M/T ''Bartol Kašić***, [[trajekt]] za lokalne linije u vlasništvu [[Hrvatska|hrvatskog]] brodara [[Jadrolinija|Jadrolinije]] izgrađen 1989. u Kraljevici. Trenutno plovi na trajektnoj liniji [[Zadar]]-[[Ist]]-[[Olib]]-[[Silba]]-[[Premuda]]-[[Mali Lošinj]]. Kapaciteta je oko 500 osoba i 54 automobila.

== Historija ==
Trajekt je izgrađen [[1989|1989.]] u [[Brodogradilište Kraljevica|Brodogradilištu Kraljevica]], koje je tada nosilo naziv *Brodogradilište Titovo*. Izgrađen je pod nazivom *Vuk Karadžić*.

[[1991]]. se [[Raspad SFRJ|raspala Jugoslavija]], što prati i promjena Jadrolinijinog znakovlja, čime i na ovom trajektu [[Crvena zvijezda (simbol)|crvene petokrake]] (simbol [[Socijalizam|socijalizma]]) se prvo mijenjaju u plave, a potom Jadrolinija počinje koristiti logo koji je i danas u upotrebi. U isto je vrijeme i trajekt promijenio ime, čime se više nije nazivao *Vuk Karadžić* nego *Bartol Kašić*.

[[15. novembar|15. novembra]] iste godine [[Jugoslavenska narodna armija|JNA]] je uz okolna ostrva napala i [[Split]], pri čemu su u [[Gradska trajektna luka u Splitu|gradskoj trajektnoj luci]] pogođeni Jadrolinijini trajekti *Bartol Kašić* i *Vladimir Nazor*. Na *Bartolu Kašiću'' nije bilo poginulih. Trajekt je ubrzo popravljen i osposobljen za daljnu plovidbu.

### Nezgode
U augustu 2006. godine trajektu su otkazali motori pri čemu je udario u splitsku obalu. Nekoliko osoba je bilo ozlijeđeno i nekoliko vozila u trajektu oštećeno, kao i sama obala. U julu i oktobru 2009. godine trajekt je dva puta udario u lukobran u luci Žalić na ostrvu Silbi, pri čemu nije došlo do nadiranja vode i onečišćenja mora.

## Vanjske veze
M/T Vladimir Nazor

**M/T ''Vladimir Nazor*** je [[trajekt]] za lokalne linije. U sastavu je flote najvećeg [[Hrvatska|hrvatskog]] brodara [[Jadrolinija|Jadrolinije]]. Ime je dobio po poznatom hrvatskom pjesniku [[Vladimir Nazor|Vladimiru Nazoru]]. Kapaciteta je oko 450 osoba, te oko 70 automobila.

Izgrađen je [[1986]]. u [[Brodogradilište Kraljevica|Titovom brodogradilištu]] (danas Kraljevica) i iste godine je pušten u promet. Gradio se za potrebe tvornice DINA Petrokemija, a trebao je prevoziti željezničke vagone. Nedugo poslije, projekt propada, pa brodogradilište postiže dogovor sa Jadrolinijom. Uklanjaju se tračnice, te je trajekt spreman za putnike. U prvim je godinama najčešće održavao linije u splitskom okružju. Plovio je za [[Supetar]], [[Stari Grad]], [[Vis]], no najčešće za Supetar. 

Ovaj je trajekt poznat po tome što je on, uz *Bartola Kašića*, jedini trajekt na splitskom području koji je bio oštećen u napadu [[Jugoslavenska ratna mornarica|Jugoslavenske mornarice]] na [[Split]], u [[Studeni|studenom]] [[1991]]. godine. Trajekt je bio propucan, a poginula su i dva člana posade: Dinko Maras i Jure Kalpić. Još nekoliko članova posade je bilo ozlijeđeno. 

M/T *Vladimir Nazor* je na liniju [[Split]]-[[Supetar]], plovio do [[2002]]. jer je godinu kasnije došao [[M/T Tin Ujević|M/T *Tin Ujević*]]. Od tada do [[srpanj|srpnja]] [[2010]]. trajekt je plovio na relacijama [[zadar]]skog okružja, najčešće na relaciji [[Zadar]]-[[Brbinj]]. Već prvog dana mjeseca srpnja 2010. trajekt je premješten na liniju [[Ploče]]-[[Trpanj]], čime je zamijenio trajekt [[M/T Pelješčanka|M/T *Pelješčanku'']] i povećao protočnost linije. Naime, tada je nadograđena luka u Trpnju, čime je omogućeno pristajanje većih trajekata.
M/T Tin Ujević

**M/T ''Tin Ujević**'' je trajekt za lokalne linije, u sastavu flote hrvatskog brodara Jadrolinije. Brod je izgrađen 2002. godine u Grčkoj, a u redovnu plovidbu uveden je 4. 7. 2003. godine. Brod ima kapacitet prijevoza 1000 osoba i 200 automobila. Može postići optimalnu brzinu od 14 čvorova. Trajekt najčešće plovi na linijama splitskog područja: Split-Stari Grad (Hvar) i Split-Supetar (Brač).

## Povezano
* Jadrolinija

## Izvori
MS Berge Stahl

** Berge Stahl** je norveški brod za rasuti teret, trenutno najveći brod takvog tipa na svijetu.

Berge Stahl, koji se koristi za prevoz željezne rude, kapaciteta 364 767 dwt, izgrađen je 1986. u južnokorejskom brodogradilištu *Hyundai Heavy Industries*. Dugačak je 343 m, širok 65 m, s gazom od 23 m.

Dizelski motor *B&W*
 7L90MCE, s 27 610 konjskih snaga (20,59 MW), pokreće jedan, *Hyundai*, devet metarski propeler. Maksimalna brzina je 13,5 čvorova (25,0&nbsp;km/h).

U vlasništvu je singapurske kompanije *BW Group*, kojoj je jedan od osnivača čuvena norveška brodarska kompanija * Bergesen d.y*

Radi svojih golemih dimenzija, *Berge Stahl* može se privezati, s punim opterećenjem tereta, samo u dvije luke na svijetu, u *Marítimo de Ponta da Madeira* u Brazilu i u 
Europoortu kraj Rotterdama u Nizozemskoj, te najčešće plovi na toj ruti. Čak i u tim lukama, uplovljavanje mora biti usklađeno s visokom plimom radi izbjegavanja eventualnog nasukavanja. 

*Berge Stahl* taj put obavlja oko deset puta godišnje, ili za pet tjedana u oba smjera. Rujna 2006., prevezao je rudu u kinesku luku Majishan, gdje je dokovan i pregledan nakon 20 godina službe. Na povratku u Rotterdam, ukrcao je teret u Dampieru, u Zapadnoj Australiji, i u Saldanha Bayu u Južnoj Africi, gdje je maksimalni dozvoljeni gaz 21 m.

## Povezano
* Brod za rasuti teret
* Teretni brod

## Izvori

## Vanjske veze

* Tehnički podaci i foto galerija - aukevisser.nl
M/T Zadar

**M/T ''Zadar*** je [[trajekt]] za dužobalne i međunarodne linije, u sastavu flote [[Hrvatska|hrvatskog]] [[brodar]]a [[Jadrolinija|Jadrolinije]]. Brod je izgrađen [[1993]]. godine u [[Španjolska|Španjolskoj]]. Najčešće održava međunarodnu liniju [[Zadar]]-[[Ancona]]. Brod ima kapacitet prijevoza 1025 osoba i 280 automobila. Može postići maksimalnu brzinu od 17,5 [[Čvor (mjerna jedinica)|čvorova]].

== Galerija ==
<gallery>
Datoteka:Trajekt Zadar u Zadru - pramac.JPG|Uvlačenje ulazne rampe trajekta *Zadar* u [[zadar]]skoj luci 
Datoteka:Trajekt Zadar u Zadru - zatvaranje pramca.JPG|Zatvaranje pramca
Datoteka:Trajekt Zadar u Zadru.JPG|Trajekt *Zadar'' spreman za isplovljavanje
Datoteka:Trajekt Zadar u Zadru - krma.JPG|Odlazak iz luke


## Povezano
* Jadrolinija

## Izvori
USS Ticonderoga (CG-47)

**USS ''Ticonderoga'' (DDG/CG-47)** je bila prva raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice te peti brod koji nosi to ime.
Trenutačno se nalazi u mornaričkom kompleksu za brodove izvan službe s neizvjesnom sudbinom. Iako je bilo najavljeno da će brod biti razrezan, formirala se snažna inicijativa koja se zalaže da se Ticonderoga postavi kao brod muzej u Pascagouli (matičnoj luci).

## Izvori

## Vanjske veze

* Veterani USS Ticonderoge
USS Yorktown (CG-48)

**USS ''Yorktown'' (CG-48)** je bila druga raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice te peti brod koji nosi to ime.
Trenutačno se nalazi u mornaričkom kompleksu za brodove izvan službe, a od 2008. se očekuje da će u narednih pet godina biti razrezan zajedno s USS ''Vincennesom'' i USS ''Thomas S. Gatesom''.

## Izvori

## Vanjske veze

* Veterani USS Yorktowna
USS Valley Forge (CG-50)

**USS ''Valley Forge'' (CG-50)** je bila četvrta raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice te drugi brod koji nosi to ime.
2006. je potopljen kao meta tijekom bojevog gađanja.

## Izvori

## Vanjske veze

* globalsecurity.org
USS Bunker Hill (CG-52)

**USS ''Bunker Hill'' (CG-52)** je šesta raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice te treći brod koji nosi to ime.
Prva je krstarica svoje klase na koju su ugrađeni vertikalni Mark-41 lanseri.

## Izvori

## Vanjske veze

* navsource.org
RMS Olympic

**RMS Olympic** je jedan od triju brodova izgrađenih 1911. za White Star Line. On dolazi iz serije gdje su još bili RMS Titanic, te HMHS Britannic (Gigantic). Olympic je za razliku od *Titanica* i *Britannica* dugo trajao, zato jer je u službi bio do 1935. kada je povučen i izrezan. Dok je on toliko bio u službi, *Titanic* je potonuo 1912. već na prvom putovanju, a *Britannic* 1916. godine.

U Londonu 1907. godine sastali su se J. B. Ismay, predsjednik White Star Linea i James Pirrie, predsjednik brodogradilišta Harland and Wolff. Odlučili su sagraditi tri prekooceanska broda do tada neviđene veličine. Već u julu 1908. godine, potpisan je ugovor o izgradnji triju brodova, *Olympic*, *[[RMS Titanic|Titanic]]* i *[[HMHS Britannic|Gigantic]]* (kasnije *Britannic*) koje će konstruirati Thomas Andrews.

*<u>Poslednje putovanje Olimpika je bilo od New York-a do Britanije sa rastojanjem od 5,121.41 km</u>*
HMHS Britannic

**HMHS ''Britannic*** je bio treći i najveći brod iz serije brodova u kojoj su još bili [[RMS Titanic|RMS *Titanic*]] i [[RMS Olympic|RMS *Olympic*]]. Uz te brodove, i *Britannic* je bio izgrađen za [[White Star Line]]. Gradio se za potrebe prijevoza putnika između [[Evropa|Evrope]] i [[Sjeverna Amerika|Sjeverne Amerike]], ali kako je tada bio [[Prvi svjetski rat]], *Britannic* je prenamjenjen u [[Brod bolnica|bolnički brod]] i prevozio je ranjenike. U toj je službi *Britannic'' i potonuo kada ga je u blizini grčkog otoka Kea udarila mina. To se dogodilo dana 21. 11. 1916. i tada je poginulo 30 ljudi.
USS Mobile Bay (CG-53)

**USS ''Mobile Bay'' (CG-53)** je sedma raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice te prvi brod koji nosi to ime. Ime je dobila po bitci u zaljevu Mobile 1864. u kojoj je sjevernjačka mornarica porazila južnjačku mornaricu u američkom građanskom ratu.

## Izvori

## Vanjske veze

* mobile-bay.navy.mil
USS Leyte Gulf (CG-55)

**USS ''Leyte Gulf'' (CG-55)** je deveta raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice te prvi brod koji nosi to ime. Ime je dobio po bitci u zaljevu Leyte u drugom svjetskom ratu, u kojoj je američka flota porazila japansku flotu 1944. 

## Izvori

## Vanjske veze

* leytegulf.navy.mil
USS Normandy (CG-60)

**USS ''Normandy'' (CG-60)** četrnaesta je raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice i prvi brod koji nosi to ime. Ime je dobio po savezničkom iskrcavanju na obale Normandije 1944. u drugom svjetskom ratu.

## Izvori

## Vanjske veze

* normandy.navy.mil
USS Chancellorsville (CG-62)

**USS ''Chancellorsville'' (CG-62)** šesnaesta je raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice. Ime je dobio po bitci kod Chancellorsvillea u američkom građanskom ratu 1863. godine, i kao takav predstavlja rijetkost, s obzirom da su u njoj južnjačke pobunjeničke snage pobijedile redovne snage SAD.

## Izvori

## Vanjske veze

* chancellorsville.navy.mil
USS Princeton (CG-59)

**USS ''Princeton'' (CG-59)** je trinaesta raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice te šesti brod koji nosi to ime.

## Izvori

## Vanjske veze

* princeton.navy.mil
USS Chosin (CG-65)

**USS ''Chosin'' (CG-65)** devetnaesta je raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice. Ime je dobio po bitci kod rezervoara Chosin 1950. u kojoj su američke snage usporile napredovanje Kineza u korejskom ratu.

## Izvori

## Vanjske veze

* chosin.navy.mil
USS Hué City (CG-66)

**USS ''Hué City'' (CG-66)** dvadeseta je raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice. Ime je dobila po bitci za Hue 1968. u kojoj su američke snage porazile Vijetkong i sjevernovijetnamske snage u vijetnamskom ratu.

## Izvori

## Vanjske veze

* hue-city.navy.mil
USS Shiloh (CG-67)

**USS ''Shiloh'' (CG-67)** dvadesetprva je raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice. Ime je dobila po bitci kod Shiloha 1862. u kojoj je vojska Sjevera porazila vojsku Juga u američkom građanskom ratu.

## Izvori

## Vanjske veze

* shiloh.navy.mil
USS Anzio (CG-68)

**USS ''Anzio'' (CG-68)** dvadeset i druga je raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice, i drugi brod koji nosi to ime.Ime je dobio po italijanskom gradu gdje su se 1944. tokom drugog svjetskog rata iskrcale američke trupe. 

## Izvori

## Vanjske veze

* anzio.navy.mil
USS Vicksburg (CG-69)

**USS ''Vicksburg'' (CG-69)**, dvadeset i treća raketna krstarica klase ''Ticonderoga'' u službi američke ratne mornarice; četvrti je brod koji nosi to ime.

## Izvori

## Vanjske veze

* USS Vicksburg
USS Lake Erie (CG-70)

**USS ''Lake Erie'' (CG-70)**, dvadeset i četvrta raketna krstarica klase ''Ticonderoga'' u službi američke ratne mornarice; drugi je brod koji nosi to ime.

14. veljače 2008. američko ministarstvo obrane objavilo je da će USS *Lake Erie* zajedno s još dva broda pokušati uništiti satelit USA 193 prilikom ulaska u atmosferu pomoću modificirane rakete SM-3. To im je i uspjelo 21. veljače.

## Izvori

## Vanjske veze

* USS Cape St. George
USS Gettysburg (CG-64)

**USS ''Gettysburg'' (CG-64)** osamnaesta je raketna krstarica klase Ticonderoga u službi američke ratne mornarice. Ime je dobio po bitci kod Gettysburga 1863. godine, odnosno velikoj pobjedi vojske Sjevera nad vojskom Juga u građanskom ratu.

## Izvori

## Vanjske veze

* gettysburg.navy.mil