Adolf Müller

**Adolf Müller** (Zagreb, 1857 - Zagreb, 17. 5. 1932), utjecajni austro-ugarski i jugoslavenski industrijalac i filantrop koji je znatno doprinio kulturi grada Zagreba.

## Biografija
Adolf Müller je rođen 1857 godine Zagrebu. Odrastao je u siromašnoj židovskoj porodici sa mnogo djece. Zbog nedostatka novaca, Adolf nije mogao pohađati dobre škole. Jedva je završio pučku školu, da bi nakon toga izučio bačvarski tj. stolarski zanat. Kao dvadesepetogodišnjak oženio se s Fanikom (Franjica) Mülhofer iz Krapine sa kojom je imao dvojicu sinova; Alfreda i Lea. Pritisnuti neimaštinom iz Zagreba se odselio ženinoj rodbini u Josipdol kod Ogulina, gdje je otvorio dućan mješovite robe i gostionicu. Za godinu dana Adolf je skupio dovoljno kapitala da u Zagrebu preuzme zapuštenu trgovinu "Zlatni zvon" u Ilici 12. Bio je to pothvat za kojega je trebalo mnogo volje i energije, jer je ta trgovina dotad upropastila tri zagrebačka trgovca. Adolf je bio izuzetno motiviran, trgovina je u kratkom vremenu postala jedna od najboljih u gradu. Punih 25 godina vodio je svoj dućan, a usput je počeo trgovati ugljenom i ciglom. 1883 osnovao je ciglanu na Lašćini. Na vrhuncu uspjeha osnovao je tvornicu cigle u Črnomercu, ciglanu na Baniji kod Karlovca, te udario temelje popularnim Müllerovim ciglanama u Kustošiji. Adolf je posjedovao i dva rudnika: jedan u Kosovskoj Mitrovici i drugi u Ričicama u Lici. Adolf je također surađivao s više građevinskih poduzeća sa kojima je 1898 izgradio stambeni blok u Ilici, veliku zgradu na uglu Frankopanske i Dalmatinske ulice 1904, a od 1907 do 1908 godine vodio je "Građevno poduzetništvo Müller i Lubinski arhitekt" sa kojim je izveo dvije vile i pučku školu na Pantovčaku. Pred kraj života kupio je dvorac i imanje grofovske porodice Vranyczany-Dobrinović u Bedekovčini.

Svoju pripadnost Bogoštovnoj izraelskoj općini Zagreb izrazio je stalnom prisutnošću i donacijama, njegovo ime - Adolfo Müller - nalazi se na popisu članova koji su svojim doprinosom omogućili izgradnju izraelitske škole u Zagrebu.

Adolf je kao odgovoran kapitalist svoj tvorničarski kapital pretvarao u simbolički, ulažući u kulturu Zagreba. 1913 godine je sagradio "Helios kino" (*danas kazalište [[Gradsko dramsko kazalište Gavella|"Gavella"]]*) u Frankopanskoj ulici, a nakon toga je u jedno poduzeće udružio kinematografe "Helios", "Apolo" i "Union", te filmski zavod "Urania". Šest godina kasnije kupio je stambeno-poslovni kompleks u Samostanskoj (*danas Varšavska ulica*) i Marovskoj (*danas [[Tomáš Garrigue Masaryk|Masarykova]] ulica*) ulici, gdje nije bio zadovoljan postojećim stanjem kina "Ćirilometodskih zidara". Pokušao ga je najprije preurediti, a onda je od toga odustao, srušio postojeću zgradu i izgradio novo moderno "Balkan-kino" (*danas kino "[[Kino Europa|Europa]]"*). Adolf Müller umro je kao izuzetno bogat čovjek u 75 godini, vlasnik jednog dijela donjogradskih blokova i dviju ciglana, omiljen kao dobrotvor. Posljednja mu je, neispunjena, želja bila sagraditi zagrebačku Židovsku bolnicu. Do smrti je bio članom Upravnog odbora "Društva Židovska bolnica u Zagrebu", osnovanom 1929, a potom je izabran za člana njezinog Izvršnog vijeća.

Adolf Müller je pokopan 19. 5. 1932 u porodičnoj grobnici na židovskom dijelu groblja Mirogoj u Zagrebu.

## Počasti
U kinu "Europa" se nalazi "Dvorana Müller" u kojoj se u visokoj rezoluciji prikazuju filmovi s redovnog programa. Dvorana je dobila ime u čast porodice Müller, a posebno Adolfu. 2013 godine odaslan je zahtjev nadležnom gradskom tijelu Zagreba da se prolaz duž kina "Europa" preimenuje u "Müllerov prolaz" i postavi spomen-ploča.

## Reference

## Literatura
*