I. M. Pei

**Ieoh Ming Pei** (rođen 26. travnja 1917. u Guangzhouu, Kina), poznatiji kao **I. M. Pei**, je američki arhitekt kineskog podrijetla, dobitnik Pritzkerove nagrade za arhitekturu, poznat i kao jedan od posljednjih majstora arhitekture visokog modernizma. Uglavnom radi sa apstraktnim formama, koristeći kamen, beton, staklo i čelik. Pei se smatra jednim od najuspješnijih arhitekata 20. stoljeća premda je njegov rad imao malo utjecaja na arhitektonsku teoriju.

## Biografija

Rođen 1917. u Guangzhouu (Kina), I. M. Pei je odrastao u Hong Kongu i Šangaju, te su ga već u ranoj dobi inspirirlali Klasični vrtovi Suzhoua. God. 1935., preselio se u SAD gdje se upisao na fakultet arhitekture pri Penssylvanijskom Sveučilištu, ali se ubrzo prebacuje na *[[Massachusetts Institute of Technology]]*. Nije bio zadovoljan programom oba fakulteta koji je temeljen na historicističkoj arhitekturi i proveo je svoje studije istražujući moderne arhitekte, osobito Le Corbusiera. Kad je diplomirao pristupio je Postdiplomskom studiju dizajna na Sveučilištu Harvard (*Harvard Graduate School of Design, *GSD) gdje se sprijeteljio sa arhitektima s Bauhausa, Walterom Gropiusom i Marcelom Breuerom. God. 1939. oženio je Eileen Loo, koja ga je upoznala s društvom na GSD-u. Njihov brak je trajao više od 70 godina i zajedno su imali četvero djece, uključujući arhitekte C.C. "Didi" Pei i L.C. "Sandi" Pei.

Pei je radio deset godina za njujorškog mogula nekretnina, Williama Zeckendorfa, a zatim je osnovao vlastitu tvrtku za dizajn, sada poznatu kao *Pei Cobb Freed & Partners*. *L'Enfant Plaza Hotel* u Washingtonu i *Green Building* u kampusu MIT-a su bili među ranijim projektima pod njegovim vodstvom. Priznanje postiže projektiranjem Mesa laboratorija Nacionalnog centra za atmosferska istraživanja u Coloradu, zbog koje je izabran za glavnog arhitekta Predsjedničke knjižnice John F. Kennedy u Massachusettsu. Nakon toga dizajnira gradsku vijećnicu u Dallasu i Novo istočno krilo Nacionalne galerije umjetnosti u Washingtonu.

U Kinu se prvi put vraća 1974. godine kako bi u tradicionalnom stilu dizajnirao Hotel u parku Xiangshan na sjeverozapadu Pekinga i toranj Banke Kine u Hong Kongu petnaest godina kasnije. U to vrijeme je privukao veliku medijsku pozornost svojom kontroverznom staklenom piramidom na ulazu u muzej Louvre u Parizu (Piramida u Louvreu, dovršena 1989.). Iste godine je dovršen i njegov Simfonijski centar Morton H. Meyerson u Dallasu, a Pei je nastavio graditi umjetničke zgrade kao što su Miho muzej u Kyotu (Japan, 1997.) i Muzej islamske umjetnosti u Dohi (Katar, 2008.).

Pei je osvojio brojne nagrade i priznanja na polju arhitekture uključujući zlatnu medalju Udruge američkih arhitekata (AIA) 1979., prvu nagradu *Praemium Imperiale* 1989., nagradu za životno djelo Nacionalnog muzeja dizajna Cooper-Hewit 2003., ali je najsnajnija Pritzkerova nagrada1983. god., koja se često naziva i „Nobelovom nagradom za arhitekturu”.

## Djela

Piev stil se često opisivao kao modernistički s kubističkim linijama, a poznat je i po kombiniranju tradicionalnih arhitektonskih elemenata s naprednim dizajnom, temeljenim na jednostavnim geometrijskim uzorcima. Zbog čega ga nazivaju „najistaknutijim predstavnikom kasnog modernizma u arhitekturi”. Sam Pei je odbacio stilsku važnost svoje arhitekture:

Zbog toga pristupa ne postoji „Peijeva škola” i on svoju arhitekturu pojašnjava „analitičkim pristupom” svakom pojedinačnom projektu, u kojemu želi ostvariti idealnu ravnotežu između vremena, mjesta i funkcije.


Image:THU Luce Memorial Chapel.jpg|Memorijalna kapela Luce, Taichung, Tajvan (1954.-63.)
Image:National_Center_for_Atmospheric_Research_-_Boulder,_Colorado.jpg|Mesa laboratorij Nacionalnog centra za atmosferska istraživanja u Coloradu (1964.)
Image:John_Hancock_Tower%2C_200_Clarendon.jpg|John Hancock toranj, Boston (1968.-76.)
Image:DallasCityHallB.jpg|Gradska vijećnica, Dallas (1978.)
Image:IU Art Museum.jpg|Muzej umjetnosti Sveučilišta Indijane (1982.)
Image:Dallas_Meyerson_Center_02.jpg|Simfonijski centar Morton H. Meyerson u Dallasu (1989.)
Image:HK Bank of China Tower View.jpg|Toranj Banke Kine, Hong Kong (1989.)
Image:Rock and Roll Hall of Fame.jpg|*Rock and Roll Hall of Fame*, Cleveland, Ohio (1993.)
Image:Pei Berlin 2.jpg|Proširenje Njemačkog povijesnog muzeja, Berlin (1998.-2003.)
Image:Centro_de_Ci%C3%AAncia_de_Macau.jpg|Znanstveni centar Makaa, Makao, Kina (2009.)


## Reference

## Literatura

*Diamonstein, Barbaralee. *American Architecture Now*. New York: Rizzoli, 1980. .
*Heyer, Paul. *Architects on Architecture: New Directions in America*. New York: Van Nostrand Reinhold, 1993. .
*von Boehm, Gero. *Conversations with I.M. Pei: Light is the Key*. Munich: Prestel, 2000. .
*Wiseman, Carter. *I.M. Pei: A Profile in American Architecture*. New York: H.N. Abrams, 2001. .
* Ruggero Lenci . *I.M. Pei: teoremi spaziali*. Turin, Testo & Immagine, 2004. .
*Williams, Paul Kelsey. *Southwest Washington, D.C.* Charleston, S.C.: Arcadia, 2005.
*Moeller, Gerard M. and Weeks, Christopher. *AIA Guide to the Architecture of Washington, D.C.* Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2006.

## Vanjske veze

*''Pei Cobb Freed & Partners'' (en.)
:*Službena biografija sa stranice ''Pei Cobb Freed & Partners'' (en.)
:*Službeni popis projekata sa stranice ''Pei Cobb Freed & Partners (en.)'' 
*Intervju sa I.M. Peiom (jun 2004) (en.) 
*Slike arhitekture New Yorka - ''Pei, Cobb, Freed'' (en.) 
*Pei Partnership Architects
*Pei Cobb Freed & Partners
*I.M. Pei  at the Digital Archive of American Architecture
*Pritzker Prize  information and acceptance speech
*Concept sketches for The ''Musée d'Art Moderne'' 
*I. M. Pei Architecture on Google Maps