Jean Renoir

**Jean Renoir** (Pariz, Francuska, 15. rujna 1894., - Beverly Hills, Kalifornija, Sjedinjene Države, 12. veljače 1979.) bio je francuski filmski redatelj, scenarist, producent i pisac, sin čuvenog slikara Pierre-Augustea Renoira. Kao redatelj, Renoir je snimio više od 40 filmova od doba nijemog filma do kraja 1960-ih, te se smatra jednim od najznačajnijih filmskih umjetnika 20. stoljeća.

U ranoj mladosti živi s obitelji na jugu Francuske. U to doba često je model svome ocu, koji ga zajedno s ostalim članovima obitelji više puta portretira. Za vrijeme prvog svjetskog rata služi u francuskoj konjici (*1er régiment de dragons*), te je ranjen u borbi. Vrijeme oporavka uglavnom provodi u kinematografima, što mu otkriva djela Charliea Chaplina. 1920., počinje raditi kao keramičar, ali nakon prikazivanja filma *Foolish Wives* (1922.) Ericha von Stroheima, odlučuje se posvetiti filmu. 1924. snima prvi dugometražni film *La Fille de l'eau*, ali uspjeh postiže tek prvim zvučnim filmovima, posebno dramom *La Chienne* (1931.). Nakon književne adaptacije *La Nuit du Carrefour* (1932.), prema romanu Georgesa Simenona, snima impresivni niz vrhunskih ostvarenja: *Boudu sauvé des eaux* (1932.), *Le Crime de Monsieur Lange* (1935.), *Partie de campagne* (1936., prikazan 1946.) i *Les Bas-fonds* (1936.). Sredinom 1930-ih, Renoir je bio član ljevičarske Narodne fronte (*Front populaire*), te nekoliko njegovih filmova, kao *La Vie est à nous* (1936.) i *La Marseillaise* (1938.) posjeduje i političku dimenziju. U to doba, Renoirov suradnik na filmovima *Les bas-fonds* i *Une partie de campagne* je Luchino Visconti, što je kasnije utjecalo na talijanski neorealizam.

Prije drugog svjetskog rata, ratnom dramom *La Grande Illusion* (1937.) nastoji poslati poruku mira, te je film, koji se danas smatra jednim od najznačajnijih u povijesti kinematografije, izazvao vrlo negativne reakcije nacističke Njemačke, koja ga je po okupaciji Francuske nastojala i uništiti. 1939., svojim remek-djelom *La Règle du jeu* (1939.), prikazao je moralnu degeneraciju francuske aristokracije.

1940. emigrira u Sjedinjene Države, te postaje američki državljanin. Premda se nije uklopio u hollywoodsku filmsku industriju, snima nekoliko naručenih projekata, propagandne filmove *This land is mine* (1943.), *Salut à la France* (1944.), i nekoliko književnih adaptacija, kao *The Diary of a Chambermaid* (1946.) prema čuvenom romanu Octavea Mirbeaua. 1951., snima u Indiji utjecajni film * Le Fleuve*. Početkom 1950-ih vraća se u Francusku te ostvaruje filmove *Le Carrosse d'or* (1952.) prema romanu Prospera Mériméea, *French Cancan* (1954.), *Elena et les Hommes* (1956.) i *Le Caporal épinglé* (1962.), prema romanu Jacquesa Perreta. Krajem 1960-ih više radi za televiziju i posebno se okreće književnosti, te je između ostaloga napisao biografiju svog oca, *Renoir, mon père* (1962.), i vlastitu autobiografiju, *Ma vie et mes films* (1974.). Od 1970. živi u Beverly Hillsu u Kaliforniji.

## Izabrana filmografija
* *[[La Fille de l'eau (1925)|La Fille de l'eau]]* (1925.)
* *[[La Chienne (1931)|La Chienne]]* (1931.)
* *[[La Nuit du carrefour (1932)|La Nuit du carrefour]]* (1932.)
* *[[Boudu sauvé des eaux (1932)|Boudu sauvé des eaux]]* (1932.)
* *[[Le Crime de Monsieur Lange (1936)|Le Crime de Monsieur Lange]]* (1936.)
* *[[La Grande illusion (1937)|La Grande illusion]]* (1937.)
* *[[La Règle du jeu (1939)|La Règle du jeu]]* (1939.)
* *[[The Diary of a Chambermaid (1945)|The Diary of a Chambermaid]]* (1945.)
* *[[Le Fleuve (1951)|Le Fleuve]]* (1951.)

## Vanjske veze
* 
* Interview 1960 - fathom.com  
* ''Je m'appelle Jean RENOIR ...'' univ-nancy2.fr