Julije Bajamonti

**Julije Bajamonti** (tal. *Giulio Bajamonti*) (Split, 4. kolovoza 1744. - Split, 12. prosinca 1800.), hrvatski liječnik, matematičar, književnik, sakupljač narodnih pjesama, skladatelj, glazbeni teoretičar, polihistor, filozof i enciklopedist.

## Biografija
### Obitelj i obrazovanje
Julije Bajamonti rodio se u splitskoj građanskoj obitelji koja se doselila iz Poreča 1704. godine.
Osnovno obrazovanje stekao je u splitskom sjemeništu, nakon čega je studirao je medicinu u Padovi gdje stekao i doktorat, a po završetku studija radio je kao liječnik u Hvaru i Splitu. Oženio se pučankom, zbog čega su ga se roditelji odrekli, pa je neko vrijeme živio i službovao u Kotoru. Imao je sina Emila i kćer Helenu.
Nakon povratka iz Kotora djelovao je kao orguljaš i zborovođa u katedrali, a kasnije je nastavio liječničku praksu.
Bio je prijatelj Ruđera Boškovića i veoma cijenjen u Dubrovniku.
### Intelektualni rad
Bio je veoma svestran znanstvenik, liberalnog usmjerenja (volterijanac), a zbog svojeg je kritičkog odnosa prema feudalnom društvu i konzervativnoj Crkvi, bio izložen kritikama šireg građanstva Splita. Pisao je medicinske, povijesne, arheološke, etnološke, lingvističke, filozofske, prirodoznanstvene, nautičke, ekonomske i agronomske tekstove, a bavio se i fizikom, kemijom i astronomijom.
Prikupljao je narodne pjesme i napjeve, kao i građu za povijest Dalmacije i Splita u 16. i 17. stoljeću, kao i za enciklopedijski i glazbeni rječnik.
Napisao je oko 150 skladbi, među kojima se ističu simfonije *Svečana glorija*, *Passio nelle domenica delle Palme*, *Rekvijem* (napisao ga je za svog prijatelja Ruđera Boškovića) i oratorij *La traslazione di San Doimo*.
Napisao je djelo o povijesti Splita te knjigu o kugi u Dalmaciji u kojoj je iznio čitav niz podataka o zdravstvenim prilikama u Dalmaciji u 18. stoljeću.
Bio je jedan od najistaknutijih članova splitske *Gospodarske akademije*.

## Nacionalni identitet
U vrijeme pada Mletačke Republike 1797. godine zalagao se za pripojenje Dalmacije sjevernoj Hrvatskoj. Godine 1797. izlagao je u govoru da je Austrija nasljednica stare hrvatske države, a u vezi ujedinjenja sastajao se i s fra. Andrijom Dorotićem, najznačajnijim agitatorom za sjedinjenje s Hrvatskom. Smatrao se *[[Ilirski pokret|ilirskim]]* (hrvatskim) domoljubom i iznimno se zanimao za hrvatski jezik, narodne običaje i predaju.

## Zanimljivosti
Julije Bajamonti je bio Fortisov prijatelj i pratilac na putovanjima po Dalmaciji. Davao mu je dragocjene podatke o povijesti, običajima, narodnim vjerovanjima i životu stanovnika Dalmacije.

## Djela
* *Storia della citta di Spalato* (*Povijesni zapisi grada Splita*; objavljeni 1975.)
* 
**O moralu*
**O čovjeku*
**O gradskoj gluposti*
**O nacionalnom ponosu*
**Se al medico disconvenga la poesia e la musica*, in: Nuovo giornale enciclopedico d’Italia (Venezia: Luglio, 1796.), 93-120 (hrvatski prijevod *Liječnik i glazba*, u: Julije Bajamonti, *Zapisi o gradu Splitu* (Split, 1975.), 309-321
*Muzički rječnik (Ms., ca. 1788)
* 

## Skladbe
* Passio nella domenica delle Palme za četveroglasni zbor i gudački orkestar (1768. Split)
* *La traslazione di San Doimo*, Componimento drammatico ossia oratorio (Bajamonti) za sopran, zbor i orkestar (1770. Split)
* *Passio del Venerdi Santo* a četveroglasni zbor i gudački orkestar (1782. Split)
* *Requiem per le solenni essequie decretate dal Senato di Ragusa a suffragio dell’anima dell’imortale ab. Boschovich* (1787. Dubrovnik)
* 54 moteta, među kojima *Coelo tonante* za bariton in gudački kvartetr
* 17 misa: 4 za dva glasa (G, G, B, c), 11 za tri glasa (3 G, 2 F, 2 B, Es, a, c), 2 za četiri glasa (A, B)
* 8 Tantum ergo
* 2 Stabat Mater
* 3 Te Deum
* Magnificat
* simfonija u C duru za 2 violine, violu, fagot, 2 oboe i 2 roga
* allegro za flautu solo
* sonata u C Duru za orgulje (1776.)
* sonata u F Duru za orgulje
* sonata u B Duru za orgulje
* 5 gudačkih kvarteta
* *Salve Regina, za sopran solo, dvije violine, violoncello i basso continuo.

== Napomene ==
<references/>

== Literatura ==
**Fortis, Alberto, Put po Dalmaciji, Split, 2004.* 
**Kečkemet, Duško, Ante Bajamonti i Split, Split, 2007.* 
**Kečkemet, Duško, Prošlost Splita, Split, 2002.* 
**Opća enciklopedija, sv. I., Zagreb, 1977.*
**Opća i nacionalna enciklopedija u 20 knjiga, sv. II., Zagreb, 2005.''