open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slovački jezik

**Slovački jezik** (sl. *slovenský jazyk* ili *slovenčina*) službeni je jezik Republike Slovačke te Vojvodine u Srbiji, s pet milijuna stanovnika (broj Slovaka u drugim državama procjenjuje se na oko milijun).

Slovački se, kao skupina dijalekata, izdvojio iz kasnoga praslavenskoga još u 10. stoljeće, ali je kao standardni jezik uspostavljen tek polovicom 19. stoljeća. Od 15. do 17. stoljeća služio je kao kulturni jezik u Slovačkoj češki s mnogim slovačkim osobinama. Prvi pokušaji uvođenja slovačkoga književnog jezika zabilježeni su u 18. stoljeću. Na istoku Slovačke pokušali su to kalvinisti, a na zapadu Anton Bernolák. Međutim, tek je Ľudovítu Štúru u četrdesetim godinama 19. stoljeća uspjelo uspostaviti književni jezik utemeljen na srednjoslovačkim dijalektima.

Izgradnji standardne norme bitno je pridonijela slovačka gramatika *"Mluvnica jazyka slovenského"* Martina Hattale iz 1864. godine, a zasluge za daljnji razvoj standardnog jezika ima *"Rukoväť spisovnej reči slovenskej"* S. Czambela iz 1902. Prvi je pravopis *"Pravidlá slovenského pravopisu"* tiskan 1931. Za vrijeme slovačke države, između 1939. i 1945., mnogi su čehizmi, koji su bili brojni kao i germanizmi i hungarizmi, zamijenjeni domaćim riječima. Slovačko je pismo latinica obogaćena nekolicinom dijakritičkih znakova i dvoslova koji označuju jedan glas.
Jezero Ancylus

**Jezero Ancylus** je ime koje su geolozi dali slatkovodnom jezeru koje je došlo na mjesto Yoldijskog mora nakon prekidanja veze sa izvorom slane vode u centralnoj Švedskoj uslijed izostatskog rasta kopnenih masa južne Skandinavije. Postojanje jezera se obično datira u periodu od prije 9500 - 8000 godina, za vrijeme punog borealnog perioda. Jezero se postalo Littorinsko more nakon što je porast razine oceana doveo do provale slane vode kroz Veliki Belt.

Jezero je Gerard de Geer nazvao po Ancylusu fluvialitisu, gastropodu pronađenom u njegovim talozima.
Randaberg

**Randaberg** je općina u okrugu Rogaland u Norveškoj, koji se nalazi sjeverno od Stavangera.

Jedni od prvih stanovnika Norveške su se naselili upravo odvje, te se vjeruje kako su prvi ljudi došli prije oko 12.000 godina. Vjeruje se da je Svarthola (Vistehola) bila glavno sklonište za grupu od oko 25 ljudi olo 6000. pne.. Ti ljudi su bili uglavnom lovci-sakupljači, ali otprilike oko 4000. pne. su se počeli baviti zemljoradnjom. Oko 2000. pne., glavna djelatnost postaje zemljoradnja.

Randaberg je još uvijek ativna zemljoradnjička zajednica, te proizvodi preko 80% peršina u Norveškoj. Prvi krumpiri koji se uzgajaju svake godine se sade upravo ovdje, te poslije šalju kao poklon kraljevskoj porodici. Stanovništvo je koncentrirano u tri predgrađa: Sentrum (310 kuća), Viste Hageby (315 kuća) i  (135 kuća).

Za vrijeme ljeta je popularno ići na plaže, koje se smatraju najljepšim u području oko Stavangera. To su uglavnom *Sandestraen* i *Vistestraen*. *Hålandsvannet* je također popularan zbog skakanja sa stijena.
Slovenski jezik

**Slovenski** ili **slovenački** (slov. *slovenski* [slɔˈʋèːnski] ili *slovenščina* [slɔˈʋèːnʃt͡ʃina]), materinski jezik oko 2.000.000 Slovenaca u Republici Sloveniji, gdje je službeni jezik, te pripadnika slovenske manjine u Austriji (oko 60.000 u Koruškoj i Štajerskoj), Italiji (oko 100.000 u Beneškoj Sloveniji, Reziji, Trstu i Gorici), Hrvatskoj (11.800–13.100) i Mađarskoj (2 700). Broj slovenskih emigranata u Americi, zapadnoj Europi i Australiji procjenjuje se na oko 400.000.

Najstariji su pisani spomenici koji pokazuju tipične slovenske jezične crte *"Brižinski spomenici"* pisani latinicom oko 1000. godine. Na njihovu se temelju nije razvila nikakva srednjovjekovna slovenska pismenost, tako da tek od polovice 16. stoljeća i vremena reformacije možemo govoriti o izgradnji slovenskoga književnog jezika. Taj je jezik izgrađen većim dijelom na donjokranjskim i tek manjim dijelom na gornjokranjskim govorima. Njegov je začetnik Primož Trubar koji je 1550. tiskao *"Katekizam"* i *"Abecedarij"*, 1557–1560. preveo *"Novi zavjet"* te 1564. izdao slovenski crkveni red *"Cerkovna ordninga"*. Prvu je slovensku gramatiku *"Arcticae horulae"* 1584. napisao Adam Bohorič, a prvi rječnik (njemačko-latinsko-slovensko-talijanski) 1592. Jeronim Megiser.

Protureformacija je zaustavila ta nastojanja, tako da se tek potkraj 18. stoljeća ponovno pojavljuju pokušaji utemeljenja slovenskoga književnog jezika. Između 1784. i 1802. prevedena je na slovenski katolička Biblija, a 1768. pojavljuje se i *"Kranjska gramatika"* (*Crainerischen Grammatik*) Marka Pohlina. Veliku je važnost za utemeljenje književnog jezika imala i *"Grammatik der Slavischen Sprache in Krain, Kaernten und Steyermark"* Jerneja Kopitara iz 1808. godine. Jezična je norma definitivno uspostavljena tek u četrdesetim godinama 19. stoljeća nakon dugotrajnih rasprava. Važnu je ulogu u izgradnji slovenskoga književnog jezika imao i Valentin Vodnik. 

Izražajne su se mogućnosti novoga književnog jezika u punom sjaju pokazale u književnosti. France Prešeren začetnik je slovenske poezije, a proznu su književnost utemeljili Fran Levstik i Ivan Cankar. Do kraja je konstituiranje slovenskog jezika u 19. stoljeću dovedeno pojavom dvosveščanoga slovensko-njemačkog rječnika Maksa Pleteršeka (1894./1895.) i pravopisom Frana Levca (1899.). Danas je slovenski standardni jezik stabilan, dobro opisan i istražen. Među obiljem publikacija o njemu valja istaknuti petosveščani *"Slovar slovenskega knjižnega jezika"* (1970. - 1991.) Slovenske akademije znanosti i umetnosti, *"Etimološki slovar slovenskega jezika"* France Bezlaja (1976. - 1995.) te posljednji *"Slovenski pravopis"* iz 2001.

## Povezano
* Prekmurski jezik

## Vanjske veze

* rjecnik.ba Rječnik slovenskog jezika
* Inštitut za slovenski jezik Frana Ramovša
Bože pravde

***Bože pravde***, himna Republike Srbije. Muziku je komponovao Slovenac Davorin Jenko, a tekst napisao Jovan Đorđević 1872. godine.

Bože pravde je prvobitno bila pozorišna pesma koju je direktor Narodnog Pozorišta u Beogradu Jovan Đorđević napisao pod uticajem satirične Zmajeve Narodne himne, objavljene 1865. godine protiv kneza Mihajla Obrenovića. Đorđevićevi stihovi napisani su za pozorišnu predstavu „Markova sablja“ koja je premijerno izvedena 1872. godine u čast punoletnosti i preuzimanja prestola od strane kneza Milana Obrenovića. Milan Obrenović, sinovac ubijenog Mihaila, je 1872. godine rešio je da se oslobodi namesništva i preuzme vlast u Srbiji. Za tu priliku od Jovana Đorđevića poručena je drama posvećena veličanju mladog vladara. Đorđevićeva pesma je ubrzo stekla popularnost u narodu. Krunidbom Milana za kralja 1882. godine, Srbija postaje samostalno kraljevstvo, a *Bože pravde* zvanična državna himna kojom se veliča srpski kralj.

Republika Srbija od 2004. koristi novu himnu na osnovu preporuke Narodne skupštine Republike Srbije i zaključaka Vlade Republike Srbije, a od 2006. i na osnovu odredbe Ustava Republike Srbije. Od 2009. zakonom su određeni, prethodno 2004. godine preporučeni, stihovi u kojim se ne spominje kruna, ni kralj, niti kraljevstvo i tako promenjena svečana pesma koristi se kao službena državna himna.

Na referendumu o nacionalnim simbolima, 31. maja 1992., većina građana je bila za zastavu sa crvenom petokrakom, tradicionalni grb Srbije u obliku crvenog štita s krstom i četiri ocila, ali bez dvoglavog orla, pa za  Marš na Drinu kao nesuđenu himnu. Referendum prema pravilima nije uspeo, jer nije izašlo preko 50% upisanih birača (uključujući i birače na Kosovu). Po Ustavu Republike Srbije iz 1990. himna Republike Srbije postala bi isključivo propisani tekst nakon ustavnog referenduma. Prihvatanje isključivo propisanog teksta himne, na referendumu, uspelo bi u slučaju izjašnjavanja preko 50% građana upisanih u biračke spiskove za pojedini tekst, a ne samo 50% od broja građana koji izađu na referendum, uz osnovni uslov izlaska preko 50% upisanih birača. Novi Ustav Republike Srbije iz 2006. preneo je ovlašćenje utvrđivanja himne na zakonodavno telo koje običnom većinom donosi zakon o nacionalnim simbolima.

*Bože pravde* se takođe koristila i kao himna Republike Srpske, ali je Ustavni sud Bosne i Hercegovine 31.3. 2006. presudio da je korišćenje *Bože pravde* kao himne Republike Srpske protivno ustavu.

Refren se obavezno peva nakon druge, četvrte i šeste strofe.

## Tekst himne

## Povezano
* Grb Srbije

## Izvori

## Vanjske veze

* Izvođenje himne Srbije. 
* Izvođenje himne Republike Srpske.
Estonski jezik

**Estonski jezik** (estonski: *eesti keel*; ) je uralski jezik iz porodice ugrofinskih jezika koji se govori u Estoniji. Estonski jezik službeni je jezik u Estoniji, a prema podacima iz 2012. godine kao materinji jezik govori ga oko 1,100,000 ljudi; 922,000 u Estoniji i oko 160,000 izvan nje. Estonski jezik spada u skupinu južnih balto-finskih jezika te je drugi najrasprostranjeniji jezik iz porodice ugrofinskih jezika.

## Karakteristike

Tipološki, estonski jezik predstavlja tranzicijsku formu između aglutinativnog i fuzijskog jezika. Raspored riječi u rečenici je subjekt-predikat-objekt.

Estonski jezik ne poznaje gramatičke rodove, međutim poznaje čak četrnaest padeža: nominativ, genitiv, partitiv, ilativ, inesiv, elativ, alativ, adesiv, ablativ, tramalativ, terminativ, esiv, abesiv i komitativ. Imenice i pridjevi uvijek se slažu u broju. Estonski jezik također ne poznaje gramatički futur; za izražavanje budućih radnji koristi se prezent.

Iako estonski jezik nije indoeuropski jezik kao i njemački jezik, zbog dugogodišnjeg kulturološkog utjecaja Nijemaca u Estoniji germanizmi su izrazito česti u estonskom jeziku; smatra se kako trećinu estonskog leksika sačinjavaju germanizmi.

Estonski jezik koristi latinično pismo te uz standardni alfabet koristi posebne grafeme *[[ä]]*, *[[ö]]*, *[[ü]]* i *[[õ]]*. Grafemi *[[š]]* i *[[ž]]* dodani su kasnije, međutim službeno nisu dio abecede te se koriste samo u tuđicama, kao i grafemi *c*, *f*, *q*, *w*, *x* i *y*. 
 
Estonski razlikuje tri dužine foneme: kratku, dugu i produženu. Produžena fonema se u pisanju označava udvojenim slovom. Udio samoglasnika u prosječnom tekstu na estonskom je 45%. Estonski jezik ima riječ koja je svetski rekorder u broju ponovljenih samoglasnika - "jäääär", što znači ivica leda.

## Primjer teksta
Članak 1. Opće deklaracije o ljudskim pravima na estonskom:

## Reference

## Literatura
*
*
* Soosaar, Sven-Erik. "The Origins of Stems of Standard Estonian - A statistical overview". In: *TRAMES: A Journal of the Humanities & Social Sciences* 17 (67/62), 3. 2013. pp.&nbsp;273–300.

## Vanjske veze

*
* Estonica.org article
Škotska

**Škotska** (engl. i škot. *Scotland*, škotgel. *Alba*) je nacija na severozapadu Evrope i jedna od konstitutivnih država Ujedinjenog Kraljevstva. Zemlja zauzima sjevernu trećinu ostrva Britanskih otoka i dijeli kopnenu granicu na jugu sa Engleskom, a ograničena je Sjevernim morem na istoku, Atlantikom na sjeveru i zapadu te Sjevernim prolazom i Irskim morem na jugozapadu.

Kraljevina Škotska je bila nezavisna država do 1. maja 1707., kada je na osnovu Zakona o Uniji ušla u zajednicu sa Kraljestvom Engleskom i tako formirala Kraljevinu Veliku Britaniju.

## Geografija

### Gradovi

Šest gradova poredanih po broju stanovnika:

* Glasgow
* Edinburgh - glavni grad
* Aberdeen
* Dundee
* Inverness
* Stirling

### Administrativna podjela

* Vijeće grada Aberdena 
* Aberdeenshire 
* Angus 
* Argyll i Bute 
* Clackmannanshire 
* Dumfries i Galloway 
* Vijeće grada Dundeea 
* Istočni Ayrshire 
* Istočni Dunbartonshire 
* Istočni Lothian 
* Istočni Renfrewshire 
* Comhairle nan Eilean Siar(Vanjski Hebridi) 
* Vijeće grada Edinburgha 
* Falkirk 
* Fife 
* Vijeće grada Glasgowa 
* Highland 
* Inverclyde 
* Midlothian 
* Moray 
* Sjeverni Ayrshire 
* Sjeverni Lanarkshire 
* Orkney 
* Perth i Kinross 
* Renfrewshire 
* Scottish Borders 
* Shetland 
* Južni Ayrshire 
* Južni Lanarkshire 
* Striling 
* Zapadni Dunbartonshire 
* Zapadni Lothian

### Vodeni putovi

* **Najveće [[Rijeka (vodotok)|rijeke]]**:
** Clyde, Dee, Don, Forth, Tay, Tweed, Spey, ...
* **[[Firth]]ovi**:
** Solway, Clyde, Cromarty, Dornoch, Forth, Lorne, Moray, Tay
* **[[Fjord]]ovi**:
** Loch Linnhe, Loch Fyne, Loch Long, Loch Etive, Loch Sunart, Loch Nevis, Loch Hourn, Loch Broom, Loch Eil
* **Najveća [[jezero|jezera]]**:
** Loch Ness, Loch Lomond, Loch Lochy, Loch Morar, Loch Tay, Loch Rannoch, Loch Awe, Loch Shiel, Loch Maree, Lake of Menteith
* **[[Kanal]]i**:
** Kaledonijski kanal, Crinan, Forth - Clyde, Union Canal
*** Falkirk Wheel

## Politika

## Jezik
Većina Škota govori i služi se svakodnevno engleskim, raširen je i škotski, a najmanje se govori škotsko-gelski jer ga gotovo isključivo govore po Highlandsu i Vanjskim Hebridima koji imaju malo stanovnika.
## Kultura
Najpozntiji književnik Škotske je Walter Scott, a pjesnik Robert Burns, svjetsku slavu stekao je i Robert Louis Stevenson.
## Nacionalni simboli
Škotska je širom svijeta poznata po whiskyju, kiltovima (suknjama za muškarce) od tartana, klanovima i Highlandskim velikim gajdama (škotsko-gelski *a' phìob mhòr*). Nacionala biljka je čkalj.
## Ekonomija

## Zanimljivosti

### Životinje
 
* ovca Dolly
* Nessie, čudovište iz Loch Nessa
* zlatni retriver
* vidi: Fauna Škotske

### Blagdani

* Burns night (25. siječnja)
* Hogmanay (Nova Godina)
* Tartan Day (6. travnja)
* Sveti Andrej (30. studenog)

### Izumi

* bankomat
* poštanska marka
* telefon
* televizor
* bicikl s pedalama
* pneumatska auto-guma

### Muzika

* gajde
* škotski narodni ples

### Poznati Škoti

* vidi Lista Škota

## Vjera
Azilijanska industrija

**Azilijan** ili **Azilijanska industrija** je naziv koji su arheolozi dali industriji čiji tragovi datiraju s kraja paleolita i ranog mezolita u sjevernoj Španiji i južnoj Francuskoj.

Ona vjerojatno datira u periodu Allerødske oscilacije od oko prije 10.000 godina te slijedi magdalenijsku kulturu. Arheolozi smatraju da Azilijan predstavlja posljednji hropac Magdalenija, s obzirom da je toplija klima dovela do promjene ljudskog ponašanja u regiji. Topljenje ledenog pokrova je prouzročilo smanjenje izvora hrane i vjerojatno osiromašilo prethodno dobro uhranjene magdalenijske proizvođače. Kao rezultat, azilijanska oruđa i umjetnost su mnogo grublji i manje raskošni od svojih prethodnika iz ledenog doba - ili jednostavno drukčiji.

Dijagnostički artefakti kulture uključuju azilijanske oštrice (mikroliti s zaobljenim retuširanom pozadinom), grube harpune od ravnih kostiju i oblutke s apstraktnim ukrasima. Potonji su bili pronađeni u rijeci Arize na nalazištu tipičnom za kulturu, u Mas d'Azilu u francuskim Pirinejima http://www.beloit.edu/~museum/logan/paleoexhibit/masdazil.htm#thumbnails. 145 artefakata je pronađeno na švicarskom nalazištu Birsmatten-Eremitage. U usporedbi s kasnijim Magdelanijem, broj mikrolita se povećao.


Datoteka:France - Ariège - Grotte du Mas d'azil4.JPG
Datoteka:Harpon 2010.0.3.5. Global.JPG
Datoteka:Pointe 228.2 La Tourasse (3).jpg
Datoteka:Galet peint MHNT.PRE.2006.0.93.jpg


Azilijanska industrija je koegzistirala zajedno sa sličnim ranim mezolitskim kulturama Evrope kao što su Tjongerijan u Sjevernoj i Swiderijan u Sjeveroistočnoj Evropi te koju je pratila Sauveterrijanska u južnoj Francuskoj i Švicarskoj, te Tardenoisijanska u Sjevernoj Francuskoj, te maglemosijanska u Danskoj i Velikoj Britaniji. Ertebølle kultura Sjeverne Evrope već pripada kasnom mezolitu, koje karakteriziraju veliki trapezoidni kremenovi.
Stari Grad

**Stari Grad** je toponim koji se koristi za:

* Stari Grad, grad na hrvatskom otoku Hvaru.
* Stari Grad (Sarajevo), općina u Sarajevu.
* Stari Grad, gradska opština Beograda.
* Stari Grad, naselje Novog Sada;
* Stari Grad, gradska opština Kragujevca;
* Stari Grad, naselje u Užicu;
* Stari Grad, selo u Općini Čaška u Makedoniji.
* Stari Grad, grad u Mađarskoj. Mađarsko ime je Mosonmagyaróvár. 
Također postoji i Istočni Stari Grad, odnosno Stari Grad Republike Srpske.

## Povezano

* Starigrad
* Novi Grad
Opština Stari Grad (Kragujevac)

**Opština Stari grad** ili **Stara varoš** je bivša gradska opština koja je bila u sastavu grada Kragujevca.

## Geografija



Opština Stari grad ili Stara varoš je nastala 31.05.2002. godine kao gradska opština Grada Kragujevca. Teritorija opštine Stari grad ima 16 km² površine i obuhvata deo naseljenog mesta Kragujevac (delovi katastarskih opština Kragujevac IV i Kragujevac III). Ovo je osnovna i najznačajnija prostorna celina koja čini jezgro grada na levoj obali Lepenice. Deo naselja Kragujevac koji se nalazi u ovoj gradskoj opštini obuhvata sledeće mesne zajednice: Bagremar, 21. oktobar, Stara Radnička Kolonija, 1. maj, Bubanj, Sušica, Vašarište, Centar, Palilula i Erdoglija. Susedne opštine su: Stanovo, Pivara i Aerodrom. 

## Stanovništvo

Na području ove opštine živi 62.791 stanovnik.

## Institucije

Na teritoriji ove opštine se nalaze osnovne institucije: Kliničko-bolnički centar Kragujevac, fakulteti Univerziteta u Kragujevcu, većina srednjih škola, administrativno- upravne institucije Grada i Šumadijskog okruga, teatar Joakim Vujić...
Finski jezik

**Finski jezik** (**, finski *suomen kieli*) je jezik većine stanovnika Finske (92%) i Finaca koji žive van Finske. To je zvanični jezik u Finskoj, a priznat je kao manjinski jezik u Švedskoj. Njime se služi oko 5 miliona ljudi. Jedan je od zvaničnih jezika Evropske Unije.

Finski jezik je član Ugro-Finske porodice jezika i ubraja se u aglutinativne jezike. Ima reputaciju jezika koji je veoma težak za učenje, verovatno zato što nema mnogo bliskih jezika. Najbliskiji jezik mu je estonski.

## Karakteristike
U finskom postoji 15 padeža, tako da u finskom nisu potrebni predlozi.

Bogat je samoglasnicima, koji mogu biti dugi i kratki. Zbog toga Finci tvrde da im je jezik veoma pevljiv.

Ovaj jezik nema rodove ni članove.

Finski je pozajmio dosta reči iz švedskog, nemačkog i, u poslednje vreme, engleskog. Međutim, teško je prepoznati ove reči, jer su one postale priolagođene finskom jeziku.

## Historija
Prvu standardnu formu pisanog Finskog jezika sačinio je Mikael Agrikola, biskup iz 16-og veka. Pravila za pisanje zasnovao je po uzoru na švedski, nemački, i latinski. Od tad je počela da se stvara pisana književnost na finskom jeziku.

Agrikola je preveo Novi zavet na finski jezik (objavljen 1548.), pri čemu je stvorio neke nove reči. Od 8500 reči u njegovom prevodu, oko 60% je danas u upotrebi.

## Primer teksta
Član 1 Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima


```
Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina 
arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki 
ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan 
veljeyden hengessä.
```



```
Prevod: Sva ljudska bića se rađaju slobodna i jednaka po 
dostojanstvu i pravima. Obdarena su razumom i savešću, i 
treba da se odnose jedna prema drugima u duhu bratstva.
```
 
* Terve - Zdravo

## Reference
Opština Stari grad (Beograd)

**Opština Stari grad** je beogradska opština i zauzima površinu od 698 ha, na kojoj živi oko 70.000 stanovnika.
Ime Starog grada odražava istorijsko mesto i ulogu starog gradskog središta odakle se Beograd dalje razvijao. Sadašnja opština je nastala i ponela današnji naziv 1957. spajanjem opština Stari grad, Skadarlije i dela Terazija.

Dan opštine slava Cveti, koji se slave poslednje nedelje pred Uskrs.

## Vanjske veze

* Zvanična strana opštine
* Zvanična strana Beograda 
* Biz Life Portal
Stari Grad (Sarajevo)

**Stari Grad** je sastavna općina gradske zajednice općina Sarajeva i historijsko središte tog grada. Zahvata istočnu polovicu historijskog dijela Sarajeva, uključujuči Alifakovac, Baščaršiju, Bendbašu, Bistrik, i Vratnik. Graniči sa općinom Ilijaš na sjeveru, Istočni Stari Grad na istoku, Istočno Novo Sarajevo na jugu, te sa općinama Centar i Novo Sarajevo na zapadu. Općina pokriva površinu od 51,4&nbsp;km² na kojoj, prema procjenama iz 2002. godine, živi otprilike 38.167 ljudi. Mnoge od najpoznatijih Sarajevskih građevina se nalaze u Starom Gradu, uključujuči Gazi Husrev-begovu džamiju i Vijećnicu.

## Historija

## Geografija

## Naseljena mjesta
* Barice
* Blizanci
* Bostarići
* Čavljak
* Donje Biosko
* Faletići (dio)
* Glođina
* Gornje Biosko (dio)
* Močioci
* Obhodža
* Sarajevo (dio grada)

## Vanjske veze
Stari Grad (Hvar)

**Stari Grad** (tal. *Cittàvecchia*) je grad u Hrvatskoj.

## Etimologija
Mještani ga zovu Stuori Gruod. Također ga zovu i *Paiz*, iako taj naziv se više odnosi na užu, stariju gradsku jezgru.

## Geografija
Nalazi se na otoku Hvaru, na zapadu, na dnu Starogrojske uvale (Starogruojčice).

## Historija
Osnovan je kao starogrčki Pharos.

## Naselja
Prirodno mu gravitiraju iduća naselja: Dol  lokalno: Duol), Selca (lokalno: Sijelca), Rudine, Vrbanj (lokalno: Varbuonj), Svirče.

## Demografija
Hrvati su većinski stanovnici grada. Sebe zovu Starograjanima/Starogruojkama, a postoji i oblik Paizani/Paizonka. Stanovnici govore čokavskim narječjem ikavskoga govora.

## Značajne osobe
* Tonko Maroević, akademik
* Petar Hektorović, autor "Ribanja i ribarskog prigovaranja"

## Reference

## Vanjske veze

* http://www.stari-grad-faros.hr
* Stari Grad 
* http://www.farosmarathon.com/
Gnej Flavije

**Gnej Flavije** (lat. *Gnaeus Flavius*) bio je isprva pomoćnik rimskog državnika Apija Klaudija Ceka, možda čak i njegov oslobođenik. Uprkos njegovom skromnom poreklu i nepopularnosti u senatorskim krugovima, kao štićenik Apija Klaudija postao je članom rimskog senata, a 304. god. st. e. bio je kurulni edil. Na toj dužnosti Gnej je, uznemirivši konzervativne duhove ali čineći značajnu uslugu građanima, izložio na Forumu natpis koji je regulisao pravila sudskog postupka u Rimu. 

Od najranijeg je vremena rimsko privatno pravo i pravnu proceduru kontrolisao i razvijao patricijski sveštenički kolegij pontifika (*pontifices*), koji su svakoga meseca objavljivali popis dana tokom kojih su se mogli obavljati pojedini pravni poslovi. Gnejev je natpis sadržavao pravila stalnog kalendara koja su određivala koji se pravni poslovi mogu preduzimati kojim danima, a popisao je i pravne formule koje je građanin morao upotrebljavati pred rimskim magistratom da bi se njegov zahtev ili odbrana prihvatili kao validni. Objavljivanje stalnog kalendara i utvrđenih pravnih formula, koje je najverovatnije potpomagao, ako ne i inicirao, Apije Klaudije, umanjilo je donekle u sudsko-pravnim poslovima patricijsku samovolju prema plebejcima.
Flavijevci

**Flavijevci**, odnosno **Flavijevska dinastija**, označava tri rimska cara koja su vladala od 69. godine n. e., poznate kao »Godina četiri cara«, do 96. godine, kada je poslednji član ove dinastije bio ubijen, nakon čega je na presto stupila Antoninska dinastija. Sva tri cara nastavila su vladati uglavnom u okvirima principata kakvog ga je ustrojio još Oktavijan Avgust, premda za vlade trećeg cara dalje jačaju apsolutističke tendencije.
* Vespazijan (69―79) 
* Tit Vespazijan (79―81), stariji sin Vespazijanov
* Domicijan (81―96), mlađi sin Vespazijanov
Antonini

**Anonini**, odnosno **Antoninska dinastija**, označava šestoricu rimskih careva, koji su vladali od ubistva Domicijana 96. godine n. e. do ubistva Komoda 192. godine, premda su zapravo samo tri poslednja cara bili pravi Antonini.
* Nerva
* Trajan (98―117), posinak Nervin
* Hadrijan (117―138), rođak i zatim posinak Trajanov
* Antonin Pije (138―161), posinak Hadrijanov
* Marko Aurelije (161-180), posinak Antonina Pija
* Komod (180―192), sin Marka Aurelija

Među Antonine obično se ubraja i Lucije Ver (161―169), koji je neko vreme bio savladar Marka Aurelija.

Godine 138. car Hadrijan je na samrti Antonina Pija posinio i imenovao svojim naslednikom pod uslovom da Antonin posini Marka Aurelija i Lucija Vera. Nakon što je Hadrijan umro, Antonin je započeo svoju mirnu i blagu vladavinu, trudeći se da poštuje ustavne okvire principata kakve ih je ustanovio još Oktavijan Avgust te dobrovoljno deleći svoju vlast s rimskim senatom. Istu je politiku nastavio i njegov posinak Marko Aurelije. 

Nerva, Trajan, Hadrijan, Antonin Pije i Aurelije poznati su u istoriji kao "Pet dobrih careva", a njihova vladavina često se smatra vrhuncem Rimskog Carstva. Aurelijev rođeni sin Komod, međutim, uspeo je da dovede do kraja liniju "Petorice dobrih careva" i uništi "rimski mir" (*pax Romana*) koji je bio uspostavljen više od dva veka ranije.
Arheološka industrija

**Arheološka industrija** je naziv koji se daje konzistentnom nizu asemblaži povezanih s pojedinim proizvodom, kao što je Industrija langdaleskih sjekira. Tamo gdje asemblaže ukazuju na dokaze o različitim predmetima i ponašanjima, ispravniji je izraz "arheološka kultura".
Sumerski jezik

**Sumerski** (ili **sumerijanski**;  "maternji jezik"), ili jezik drevnog Sumera, se govorio u južnoj Mezopotamiji od najkasnije 4. milenijuma pne.. Sumerski je kao svakodnevni govor zamijenjen akadskim oko 2000. godina pne., ali se nastavio koristiti kao sveti, ceremonijalni i naučni jezik u Mezopotamiji sve do oko 1. godine ne.. Otada pa do 19. vijeka je bio zaboravljen.

Sumerski jezik se smatra kao osamljeni jezik u lingvistici jer ne pripada ni jednoj poznatoj ježičnoj porodici, u usporedbi s akadskim, koji pripada afroazijskoj jezičnoj porodici. Sumerski se razlikuje od ostalih jezika regija kao što su hebrejski, akadski, koji uključuje babilonski i asirski, te aramejski, koji pripadaju semitskim jezicima, te elamitskog jezika, za koga se pretpostavlja da pripada elamo-dravidski jezicima.

## Osobine
Mnoge osobine sumerskog jezika se ne mogu za sada točno odrediti (npr. izgovor) zbog načina na koji je pisan: klinastim pismom koje ne zapisuje vjerno glasove i za koje ne znamo točni izgovor svih simbola.

### Glasovni sustav
Ne postoji pouzdan opis sumerske fonologije, jer nema izvornih govornika. Jedino dvojezični (sumersko-akadski) tekstovi daju neke naznake kako je mogao izgledati fonetski inventar sumerskog.

Sumerski je vjerojatno imao bar ove suglasnike (prikazani tradicionalnom transliteracijom, i uz vjerojatan izgovor):

Po tome bi sustav bio ovakav (prikazano u tradicionalnoj transliteraciji):

### Pismo

Sumerski jezik se pisao klinastim pismom.

### Gramatika
Sumerski jezik ima dosta složen gramatički sustav. Radi se o ergativnom jeziku.

U sumerskom se razlikuju dva gramatička roda: živo i neživo. Postoji veliki broj padeža - nominativ, ergativ, genitiv, dativ, lokativ, komitativ, ekvativ ("kao"), terminativ ("za"), ablativ ("iz"), itd. (među stručnjacima ne postoji slaganje oko broja padeža).

## Vanjske veze

* Pregled sumerskog jezika (engleski) 
* Sumerisch (Pregled sumerskoh jezika od strane prof. dr. Kausena, na njemačkom) 
* The Life and Death of the Sumerian Language in Comparative Perspective Piotr Michalowski
* Zólyomi Gábor 
** handout (PDF)
* Cale Johnson 
** handout  (PDF)
* Jarle Ebeling (PDF)
* Graham Cunningham (PDF)
* Članak o sumerskom jezikom Encyclopedia Britannica iz 1911. godine
* Stranica o sumerskom jeziku
Semitski jezici

**Semitski jezici** su porodica jezika koje govori nekih 370 miliona ljudi, uglavnom širom Bliskog Istoka, gdje su ovi jezici vjerovatno nastali, kao i u Sjevernoj i istočnoj Africi. Ovi jezici su sjeveroistočna potporodica afroazijskih jezika. Među najzastupljenijim semitskim jezicima su arapski (260 miliona govornika), amharski (17 miliona govornika), hebrejski (6 miliona govornika) i tigrinja jezik (5,7 miliona govornika).

## Pismo
Semitski jezici su jedni od ranih jezika koji su imali pismo. Pisanje je razvijeno u akadskom jeziku sredinom trećeg milenijuma pne.
Jomon

**Jomonski period** (japanski: 縄文時代 *Jōmon-jidai*) je doba japanske prahistorije od oko 10.000 godina pne. do 300. pne..

Većina naučnika se slaže da je oko 40.000 godina pne. glacijacija spojila japanske otoke s azijskim kopnom. Na osnovu arheoloških dokaza, smatra se kako je između 35.000 i 30.000 godina *[[Čovjek|Homo sapiens]]* migrirao na otoke iz istočne i jugoistočne Azije i utemeljio kulturu temeljenu na lovu, skupljanju i izradi kamenog oruđa. Kameno oruđe, ostaci ljudskih naselja, kao i ljudski fosili iz tog doba su pronađeni na svim japanskim otocima. Uz to je godine 1988. genetsko istraživanje ukazalo na istočnoazijsko porijeklo Japanaca.

Izraz "Jomon" je nastao kao japanski prijevod izraza "označen rebrastom tkaninom". To se odnosi na oznake na glinenim posudama kao i na figure koje koriste štapiće s ukrašene rebrastom tkaninom.

## Izvori

## Vanjske veze

* Jomon pottery  at Current World Archaeology 
* Jomon Japan at jomonjapan.org
* EMuseum  at Minnesota State University, Mankato The Paleolithic Period/Jomon Period
Jugozapad Sjedinjenih Američkih Država

**Jugozapadne Sjedinjene države** (poznate kao **Američki Jugozapad** ili jednostavno **Jugozapad**) je regija zapadne Sjedinjene Države, toplije od sjevernih država te suše od istočnih država; stanovništvo je rjeđe i, zahvaljujući relativno velikom broju Meksikanaca i Indijanaca etnički raznolikije od susjednih područja. Unutar regije se nalazi **Pustinjski Jugozapad** koga uglavnom čine Arizona i Novi Meksiko. Texas i Oklahoma se općenito smatraju dijelom Jugozapada, dok se Colorado, Utah i Nevada nešto rjeđe.
Novi Meksiko

**Nju Meksiko** (, ) je savezna država u jugozapadnom SAD-u. Tijekom svoje povijesti država je bila i meksička provincija i američki teritorij. 

Nji Meksiko se od ostatka SAD-a razlikuje po tome što je savezna država s najvećim postotkom Hispanoamerikanaca, od kojih su mnogi potekli od španjolskih kolonista, a isto tako ima i značajan broj Američkih Indijanaca. Kao rezultat toga, stanovništvo i kultura države su jedinstveni po snažnom španjolskom, meksičkom i indijanskom kulturnom utjecaju. Zbog takve različitosti, neki stanovnici ostalih dijelova SAD-a ponekad je pogrešno smatraju meksičkim teritorijem. I engleski i španjolski su u upotrebi kao službeni jezici, a Nju Meksiko je ujedno i jedina savezna država SAD-a u kojoj španjolski ima status službenog jezika.

Na krajnjem sjeverozapadnom uglu, nalazi se sjecište granica između četiriju država: Nju Meksika, Arizone, Kolorada i Jute. Na sjeveru Nju Meksiko graniči s Koloradom, na istoku ima kraću granicu s Oklahomom, nakon koje slijedi ona duga s Teksasom, koja se proteže i većim dijelom juga države, gdje se nalaze i granice s meksičkim saveznim državama Chihuahuaom i malim dijelom Sonorom. Zapadnu granicu u cijelosti čini ona s Arizonom. Glavni grad je Santa Fe, a najveći Albuquerque, nakon kojeg je Las Cruces. Kroz Nju Meksiko protječe i rijeka Rio Grande, a kroz državu se proteže i dio Stjenjaka. 

Iako je veličinom peta najveća američka savezna država, Nju Meksiko je relativno slabo naseljen, te se nalazi tek na 45. mjestu po gustoći naseljenosti između 50 saveznih država, a većinu stanovništva čine bijelci (44.7 %) i Hispanoamerikanci (42.1 %). Od religija prevladava kršćanstvo s 82 %, dok ateista ima 17 %.

## Etničke zajednice
*Indijanci*: Chiricahua, Cibecue, Jemez, Jicarilla, Keres, Lipan, Manso, Mescalero, Navaho, Pecos, Piro, San Carlos Apache, Tano, Tewa, Tiwa, Zuñi.


Image:KiMo Albuquerque.jpg
Image:Very large array clouds.jpg
Image:Rio Grande Gorge and Sangre de Cristos.jpg
Malteški jezik

**Malteški jezik** (malteški *Lingwa Maltija*) je semitski jezik iz afro-azijske porodice jezika. Nacionalni jezik je na Malti, i jedan od zvaničnih jezika Evropske unije. Najsličniji je arapskom jeziku i to tuniskoj verziji. Usled geografskog položaja i istorijskih okolnosti, malteški je preuzeo mnoge osobine i reči od jezika južne Italije, Sicilije i engleskog jezika.

## Historija
Malteški je postao zvanični jezik Malte 1936, uporedo sa engleskim. Danas, malteški govori oko 330.000 ljudi.

Najstariji tekst na malteškom je *Il Cantilena*, pesma iz 15-og veka. Malteški je vekovima bio govorni jezik, koji je retko zapisivan arapskim ili italijanskim pismom.

## Karakteristike
Malteška gramatika je, uglavnom semitska, sa nešto romanskih uticaja. Pridevi idu posle imenica, dok je red reči prilično slobodan. Osim jednine i množine, imenice imaju i dvojinu, što je retka pojava u evropskim jezicima (na primer u slovenačkom).

Često se šema promene reči bira po principu jezika porekla: semitska za semitske, a romanska za romanske.

Udeo semitskih reči u malteškom je oko 60%, dok su ostale romanske. Reči koje opisuju osnovne pojmove su semitske, dok su reči koje opisuju ideje, nauku i apstrakcije sicilijanskog porekla.

## Primer teksta
Član jedan Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima: 

```
Il-bnedmin kollha jitwieldu ħielsa u ugwali fid-dinjità 
u d-drittijiet. Huma mogħnija bir-raġuni u bil-kuxjenza 
u għandhom iġibu ruħhom ma' xulxin bi spirtu ta' aħwa.
```


```
Prevod: Sva ljudska bića se rađaju slobodna i jednaka po 
dostojanstvu i pravima. Obdarena su razumom i savešću, i 
treba da se odnose jedna prema drugima u duhu bratstva.
```

* Ħello - Zdravo

## Vanjske veze
* ChooseMalta.com - izbor malteških fraza 
* malteško-engleski rečnik
Paleoindijanci

**Paleoindijanci** (u nekim izvorima **Paleoamerikanci**) je izraz koji se koristi za opisivanje ljudi koji su bili prisutni u Americi na kraju posljednjeg ledenog doba. Izraz 'paleo' dolazi od grčkog *palaios* (što znači *drevni*), te koji se koristi u izrazu 'paleolit', *drevni kamen,* a u ovom slučaju opisuje period gornjeg paleolita. U sjevernoameričkoj arheološkoj literaturi se ponekad koristi i kao sinonim za **[[Kultura Clovis|ljude iz Clovisa]]** ; međutim, danas postoje dokazi da je i prije Clovisa postojalo nekoliko različitih paleoindijanskih kultura.

Za Paleoindijance se vjeruje da su bili prvi ljudi koji su nastanili velike oblasti današnje Amerike, iako nije posve sigurno da su uistinu bili prvi stanovnici Novog svijeta. Naučnim svijetom danas dominira teorija prema kojoj su Paleoindijanci ušli u Ameriku iz Azije preko kopnenog mosta (v. *[[Beringija]]*) koji je spajao istočni Sibir s današnjom Aljaskom u doba kada je razina mora bila bitno niža od današnje zahvaljujući glacijaciji od prije 35.000 do prije 15.000 godina. Međutim, dokazi o još ranijem ljudskom prisutstvu u Južnoj Americi su stvorili alternativnu teoriju prema kojojoj su Paleoindijanci, ili barem neke njihove grupe, u Ameriku stigle čamcem s pacifičkih otoka ili azijskog kopna.

Za Paleoindijance se vjeruje da su bili nomadski lovci-sakupljači te pratili migrirajuće životinje praveći privremene logore. Kako su se ledenjaci s većeg dijela Sjeverne Amerike zbog zatopljenja povukli na sjever, vegetacija je odgovarala današnjoj tundri. Paleoindijanci su uglavnom lovili mastodonte i mamute, isto kao i prahistorijske medvjede, bizone i karibue, velike životinje karakteristične za tundru. Za Paleoindijance se zna da su lovili uz pomoć flautastih drvenih kopalja s kamenim vrhom, kao i kraćim kopljima (sulicama) koje su bacali uz pomoć atlatla; također su sakupljali jestivo bilje.

Paleoindijanci su najvjerojatnije putovali u malim grupama od oko 20 do 50 ljudi povezanih u proširenu familiju. Arheološki dokazi ukazuju na specifično flautasto kamenje, što sugerira trgovačku razmjenu između takvih grupa.

Za Indijance arhaičkog stadija se vjeruje da su direktni potomci Paleoindijanaca.

## Povezano
* Modeli migracije u Novi svijet
* Kultura Clovis

## Vanjske veze
* Smithsonian Institute: Paleoamerican Origins 
* Paleoindian & Other Archaeological Stuff
* Possible pre-Clovis Site in Ohio
Jezici Evropske unije

Evropska unija od 1.7. 2013. godie ima 24 **službena i radna jezika**, prema [Uredbi [Europska komisija|Europske komisije]]:
* bugarski
* češki
* danski
* nizozemski
* engleski
* estonski
* finski
* francuski
* njemački
* grčki
* hrvatski
* irski
* mađarski
* talijanski
* latvijski
* litvanski
* malteški
* poljski
* portugalski
* rumunjski
* slovački
* slovenski
* španjolski
* švedski

Službeni list Europske unije izdaje se na svim službenim jezicima.

Od 1. siječnja 2007. godine, priključenjem Bugarske i Rumunjske, službenim jezicima EU postali su i službeni jezici tih država. Irski jezik također je postao jednim od službenih jezika Europske unije.

## Nazivi na različitim evropskim službenim jezicima
: 
* An tAontas Eorpach (irski) 
* Eiropas Savienība (letonski)
* Euroopa Liit (estonski)
* Euroopan unioni (finski)
* Europæiske Union (danski)
* Európai Unió (mađarski)
* Europäische Union (nemački)
* European Union (engleski)
* Europeiska Unionen (švedski)
* Europese Unie (holandski)
* Europos Sąjunga (litvanski)
* Európska únia (slovački)
* Europska unija (hrvatski)
* Evropská unie (češki)
* Evropska unija (slovenački)
* l-Unjoni Ewropea (malteški)
* Unia Europejska (poljski)
* União Europeia (portugalski)
* Unión Europea (španski)
* Union Européenne (francuski)
* Unione Europea (italijanski)
* Uniunea Europeană (rumunski) 
* Ευρωπαϊκή Ένωση (grčki)
* Европейски съюз (bugarski)

## Vanjske veze
* Geonames: international organizations
Folsom tradicija

**Folsomska tradicija** je naziv koji su arheolozi dali nizu paleoindijanskih arheoloških kultura u centralnom dijelu Sjeverne Amerike. Naziv je prvi put upotrijebio Jesse Figgins godine 1927.

Te kulture su živjele na području Velikih Ravnica i Velikih jezera u današnjim SAD i Kanadi isto kao i susjednim područjima na zapadu i jugozapadu. Karakterizira ih uopotreba folsomskog vrha za projektila, odnosno da se o njihovim aktivnostima najbolje zna s nalazišta gdje su se lovili, ubijali i komadali bizoni, a poslije ostavljala folsomska oruđa.

Neka od nalazišta ukazuju da je jednom prigodom ubijeno do oko 50 bizona, iako su folsomski ljudi isto tako jeli planinsku ovcu, mrmote, jelene i američke zečeve.

Folsomsko nalazište kraj Hansona u Wyomingu ukazuje na moguće postojanje trajnih staništa.

Tipsko nalazište je Folsom u Novom Meksiku, nalazište s tragovima ubijanja pronađeno u blizini močvare godine 1926.

Za folsomsku tradiciju se vjeruje da je nastala od ranije kulture Clovis i da datira između 9000 i 8000 godina pne..
Nuristanci

**Nuristani** ili **Nuristanci** su etnička/religijska grupa koja živi u provinciji Nuristan u Afganistanu. Nekoć su ih zvali "Crveni Kafiri", a provinciju Nuristan kao Kafirstan, prije nego što su prisilno preobraćeni na islam 1896. godine. Nuristanci su poznati po svijetloj puti, plavim očima i plavoj kosi. Postoje teorije da su Nuristanci zahvaljujući svojoj planinskoj izolaciji očuvali izgled prvotnih Indoiranaca, no njihov izgled nije poznat.

## Veze
* Indoiranci
* Kalaši
* Dardi

## Vanjske veze
* History of Chitral
* Nuristan: Hidden Land of the Hindu Kush 
* Reiko and Jun's Japanese Kalash Page
Britanska Kolumbija

**Britanska Kolumbija** (engleski: *British Columbia*, francuski: *Colombie-Britannique*) je jedna od 10 kanadskih provincija. Uz teritoriju Yukon predstavlja pacifički pojas Kanade. 

Privredni centar provincije, njen najveći grad i najveća kanadska luka je grad Vancouver, dok je glavni grad povincije daleko manja Victoria.

## Geografija
Britanska Kolumbija ima površinu od 929 730 km² (napomena: u prilozima o Kanadi pod površinom se podrazumeva površina kopna svake provincije ili teritorije) i 3,907.738 stanovnika. Pacifička obala i granični pojas sa Sjedinjenim Američkim Državama su najgušće naseljeni dijelovi provincije.

## Vanjske veze

* Travel.bc.ca  - Informacije o turizmu u Britanskoj Kolumbiji
* Vankuver info centar  - Informacije o Vankuveru, najvećem gradu u Britanskoj Kolumbiji
* Slike Britanske Kolumbije 
* Provincijalne arhive (uključuje i on-lajn bazu podataka) 
* Mapa Britanske Kolumbije (Sajt vlade)
* JuBiSi - Univerzitet Britanske Kolumbije
* BiSi Feri servis
* Kraljevski Muzej Britanske Kolumbije
* Slike Britanske Kolumbije i Vankuvera 
* The Political Economy of British Columbia's Rainforests
Korčula

**Korčula** (italijanski *Curzola*, latinski *Corcyra Nigra*, grčki *Korkyra Melaina*, staroslavenski: *Krkar*) je otok u Jadranskom moru, koji pripada Dubrovačko-neretvanskoj županiji u Hrvatskoj. Otok ima površinu 279&nbsp;km² – dug je 46,8&nbsp;km i u prosjeku širok 7,8&nbsp;km – nalazi se južno od dalmatinske obale. S 16.138 stanovnika (podaci iz 2001.) predstavlja drugi najnastanjeniji jadranski otok, iza Krka. Oko 97% stanovništva su Hrvati.

## Naseljena mjesta
Babina, Blato, Brna, Čara, Grščica, Kneže, Korčula, Lumbarda, Prigradica, Prižba, Pupnat, Račišće, Smokvica, Vela Luka, Zavalatica i Žrnovo.

## Geografija

### Obale
Obale Korčule su duge oko 182&nbsp;km, dobro razvedene, s mnogim zaljevima i uvalama. Sjeverna obala je niska i pristupačna, s nekoliko prirodnih luka, sidrišta i malih zaljeva. Obala se blago spušta u more do 60 m dubine, zaštićena je od južnih i istočnih vjetrova, a zapadni dio je mjestimično izložen buri.

Južna obala je razvedenija od sjeverne, ali znatno strmija i teško pristupačna, sa stijenama visokim do 30 m. Najveće prirodne luke su Zalovatica i Brna, a ima i veći broj sidrišta, mada nedovoljno sigurnih, i kratkih zaljeva. Izložena je južnom vjetru, ali zaštićena od bure.

Na zapadu duboko u kopno se uvlači zaljev Vela Luka (6&nbsp;nm), zaštićen od vjetra, s muljevitim dnom pogodnim za sidrenje, a na istoku ima više manjih zaljeva.

Korčulu prate nekoliko manjih otoka, naročito na istoku i jugozapadu.

### Reljef
Korčula je sagrađena od vapnenca, dolomita i lapora. Glavno bilo okružuje otok sa sjevera i juga i spaja se u oblasti Klupca (568 m), najviše točke na otoku. Bila su ispresijecana kratkim poprečnim dolinama blagih strana. Ostali dio Korčule ispunjen je krševitim udolinama, međusobno razdvojenim manjim krševitim uzvišenjima.

### Značajne osobe
* Petar Kanavelović, hrvatski pjesnik
* Petar Franasović, hrvatski svećenik, književnik i narodni preporoditelj
* Savka Dabčević-Kučar, poznata hrvatska političarka i ekonomistica

## Vanjske veze

* Službena stranica
* Korčula - Croatian National Tourist Board
* Korčula.net
* Korcula Croatia Accommodation 
* Korčula Info
* Korcula island
* Korcula INFO 
* Korcula Lodging
Lista konzula Rimske Republike

Ovaj spisak konzula Rimske Republike sastavio je rimski polihistor i naučnik Marko Terencije Varon (116―27. st. e.). Premda spisak uključuje četiri "diktatorske godine" i sadrži neke druge specifičnosti, on je ipak danas uglavnom opšteprihvaćen i smatra se izvanredno značajnim istorijskim izvorom.

Imena su data u svom izvornom, latinskom obliku, a legenda za razumevanje korišćenih skraćenica nalazi se na kraju članka

## [[Šesti vek. st. e.]]

## [[Peti vek. st. e.]]

## [[4. vek st.e.]]

## [[Treći vek. st. e.]]

## [[2. vijek pne.|Drugi vek. st. e.]]

## [[Prvi vek st. e.]]

## Legenda

* Rimska brojka označava koji put ista osoba obavlja dužnost konzula.
* f. = filius ("sin")
* n. = nepos ("nećak")
* A.f. = Auli filius ("Aulov sin")
* Ap.f. = Appii filius ("Apijev sin")
* C.f. = Gai filius ("Gajev sin")
* Cn.f. = Gnei filius ("Gnejev sin")
* D.f. = Decimi filius ("Decimov sin")
* K.f. = Kaesonis filius ("Kezonov sin")
* L.f. = Lucii filius ("Lucijev sin")
* L.n. = Lucii nepos ("Lucijev bećak")
* M.f. = Marci filius ("Markov sin")
* M'.f. = Manii filius ("Manijev sin")
* Mam.f. = Mamerci filius ("Mamerkov sin")
* Man.f. = Manlii filius ("Manlijev sin")
* N.f. = Numerii filius ("Numerijev sin")
* Opit.f = Opitri filius ("Opiterov sin")
* P.f. = Publii filius ("Publijev sin")
* Q.f. = Quinti filius ("Kvintov sin")
* Q.n. = Quinti nepos ("Kvintov nećak")
* Ser.f. = Servii filius ("Servijev sin")
* Sex. = Sextus (= Sekstus)
* Sex.f. = Sexti filius ("Sekstov sin")
* Sp.f. = Spurii filius ("Spurijev sin")
* T.f. = Titi filius ("Titov sin")
* Ti.f. = Tiberii filius ("Tiberijev sin")
* Vop.f. = Vopisci filius ("Vopiskov sin")

## Povezano
* Spisak konzula ranog Rimskog Carstva
* Spisak konzula poznog Rimskog Carstva

## Izvori
* Spisak rimskih konzula ('''Fasti consulares''') 300. st. e. ― 60. n. e.  na http://www.tyndale.cam.ac.uk/Egypt/ptolemies/chron/chronology.htm
Latvijski jezik

**Letonski** ili **latvijski jezik** (letonski: *latviešu valoda*) je zvanični jezik Republike Letonije i jedan od zvaničnih jezika Evropske unije. Postoji 1.4 miliona ljudi koji govore letonski u Letoniji i oko 150.000 u inostranstvu. Usled velike imigracije u vreme SSSR-a, danas je letonski maternji jezik za samo oko 60% stanovništva Letonije.

Letonski jezik pripada istočnobaltičkoj podgrupi baltičkih jezika u indoevropskoj jezičkoj porodici. Samo su letonski i litvanski živi baltički jezici.

## Historija
Balitički jezici su od izuzetnog značaja za lingvistiku jer su zadržali mnoge veoma stare osobine, za koje se veruje da su postojale u ranim fazama proto-indoevropskog jezika.

Letonski se kao poseban jezik pojavio u 16-om veku. Najstariji pisani tekstovi na letonskom su prevod crkvenih himni, koje je 1530. napisao Nikolas Ram, nemački pastor u Rigi.

Najbliži rođaci Baltičkim jezicima su slovenski i germanski jezici.

Postoje 3 dijalekta u letonskom: livonijski, latgalijanski i srednji dijalekt. Srednji dijalekt je osnova književnog jezika.

## Karakteristike
Sintaksa letonskog jezika se razvila pod nemačkim uticajem. Postoje dva gramatička roda i sedam padeža: nominativ, genitiv, dativ, akuzativ, instrumental, lokativ, i vokativ (kao u srpskom jeziku, na primer).

Raniji alfabet letonskog bio je ekvivalentan nemačkom. Danas, letonski alfabet se sastoji od 33 slova i gotovo potpuno je fonetski (po pravilu: čitaj kako je napisano), tj. grafeme odgovaraju morfemama.

## Primer
Molitva Bogu na letonskom: 

```
Mūsu tēvs debesīs
Svētīts lai top tavs vārds
Lai nāk tava valstība
Tavs prāts lai notiek
kā debesīs, tā arī virs zemes 
Mūsu dienišķo maizi dod mums šodien 
Un piedod mums mūsu parādus 
kā arī mēs piedodam saviem parādniekiem 
Un neieved mūs kārdināšanā 
bet atpestī mūs no ļauna 
Jo tev pieder valstība 
spēks un gods mūžīgi 
Āmen
```

* Sveiks - Zdravo

## Vanjske veze

* Letonika
* englesko-letonsko-engleski rečnik 
* rusko-letonsko-ruski rečnik
* Primeri letonskih reči i fraza (sa zvukom)
9. milenijum pr. n. e.

:*Početak [[neolit]]skog perioda u [[holocen]]skoj epohi.*

## Događaji
* Oko 9000. pr.n.e.– Mediteran - Započinje naseljavanje mediteranskih otoka
* Oko 8700. pr.n.e. BC–8400. pr.n.e.– Britanija - Star Carr nalazište u Yorkshireu u Britaniji nastanjeno maglemosijanskim ljudima
* Oko 8500. pr.n.e.– Velika Britanija - Mezolitski lovci logoruju u Cramondu u prahistorijskoj Škotskoj
* Oko 8350. pr.n.e.– Bliski istok - Neolitsko naselje u Jerihonu
* Oko 8300. pr.n.e.– Velika Britanija - Nomadski lovci dolaze u Englesku
* Oko 8000. pr.n.e.– Norveška - Øvre Eiker u Norveškoj nastanjen
* Oko 8000. pr.n.e.– Afrika - Najstariji poznato izrezbareno kamenje u Africi, pronađeno u pečini zvanoj *Apollo 1*.

## Promjene okoline
* Oko 8000 pr.n.e.– Svijet - Porast razine mora
* Oko 8000 pr.n.e.– Antarktika - započinje dugoročno otapanje antarktičkog ledenog pokrova
* Oko 8000 pr.n.e.– Azija - porast razine mora uslijed postglacijalnog zatopljenja
* Oko 8000 pr.n.e.– Svijet - Nestanak preko 40 miliona životinja u ovom vremenskom periodu
* Oko 8000 pr.n.e.– Sjeverna Amerika - Ledenjaci su se počeli povlačiti, a do 8.000. pr.n.e. je Wisconsinska glacijacija potpuno nestala.
* Oko 8000 pr.n.e.– Svijet - Unutrašnjost kontinenata u mnogim regijama poplavljena uslijed katastrofalnog otapanja ledenjaka

## Izumi i otkrića
* Oko 8000. pr.n.e.– Mezopotamija - Zemljoradnja u Mezopotamiji
* Oko 8000. pr.n.e.– Azija - Pripitomljavanje svinje u Kini i Turskoj
* Oko 8000. pr.n.e.– Bliski Istok - Pripitomljavanje ovaca i koza
* Oko 8000. pr.n.e.– Azija - Dokazi o pripitomljavanju pasa od vukova.
* Oko 8000. pr.n.e.– Svijet - Navodna transatlantska trgovina duhanom između Afrike i Južne Amerike
* Oko 8000. pr.n.e.– Bliski Istok - Drevna kremena oruđa u sjevernoj i centralnoj Arabiji pripadaju lovačko-sakupljačkim društvima
* Oko 8000. pr.n.e.– Bliski Istok - Glineno posuđe i figurice ljudi i životinja od terakote su proizvedene u Ganj Darehu u zapadnom Iranu
* Oko 8000. pr.n.e.– Razmjena dobara, tridimenzionalna kombinacija računovodstveno/inventarskog sistema i medija razmjene
* Oko 8000. pr.n.e.– Razmjena dobara kao mogući najraniji predstavnik tehnologije pseudo-pisma

## Kulturna dostignuća
* Svijet - Ukupno svjetsko stanovništvo ispod 10 miliona
Republika Srbija

**Republika Srbija** se može odnositi na:
* Socijalistička Republika Srbija, ime jedne od šest republika u SFR Jugoslaviji do 1990. godine.
* Republika Srbija (1992–2006), ime jedne od šest republika SFR Jugoslavije do 1990. godine. 1992. godine republike SR Srbija i SR Crna Gora su stvorile novu državu SR Jugoslaviju.SRJ je trajala od 1992. do 2003, a potom Srbije i Crne Gore od 2003. do 2006. godine.
* Srbija, samostalna država koja je nasljednica Srbije i Crne Gore, nastala 2006. godine.

## Povezano
*Srbija (razvrstavanje)