Crnogorski jezik

**Crnogorski**, naziv za standardnu varijantu srpskohrvatskoga jezika koja se koristi u Crnoj Gori. 

Dijalektolozi su Crnogorski klasirali pod istočno-štokavsko narječje, točnije na području gdje se dodiruju istočnohercegovački i zetsko-raški dijalekti. Kao i ostale inačice štokavice, Crnogorski je prošao kroz različite razvojne stupnjeve, da bi između 19. i 21. vijeka postao službeni jezik države Crne Gore. Prema članu 13 Ustava Republike Crne Gore od 19. oktobra 2007. godine:

## Posebnosti crnogorske varijante
Glavne posebnosti crnogorske varijante su:
* Jotovanje *d* i *j* daje i *đevojka, niđe, poneđeljak, ovđe, đed.*
* Analogija postoji i kod *c* i *j* koji se spajaju u *ć*: *ćepanica, šćeti, ćelokupni*.
* Ima primjera hiperijekavice: *nijesam*, *tijeh*, *ovijeh*, *ovijema*, *tijema*.
* Umjesto lokativa koristi se ponekad akuzativ: *Živi u grad, Ćera đecu po ulicu, Voda u krš.*
* Lične zamjenice *ja, ti, sebe* u genitivu, dativu, akuzativu i vokativu ponekad imaju nastavak *e*: *Daj mene tu knjigu* ili *Tebe ću vrnuti oni dug*.
* U nekim govorima se koristi meko *ś*, meko *ź* i meko *з*: *зavala, зera, зanovijetati, biзin, зinзula, зamantati, bronзin*, *śekira, śutra, śever, śeme, ośetiti, śediti, śekirati, Śata* (nadimak), *źevati, źenica, iźutra, iźede, źapiti, iźelica, koźetina, Źaga* (nadimak).

Danski slavist Per Jacobsen kaže 

## Pisma
U Crnoj Gori Ustavom je definisana ravnopravna upotreba ćirilice i latinice. Tri dnevne novine, *Pobjeda*, *Dnevne novine* i *Vijesti*, tiskaju se na latinici, a *Dan* na ćirilici. Jedina dva politička nedeljnika, *Monitor* i *Revija D*, štampaju se na latinici.

Nacionalna televizija, *Javni servis Televizija Crne Gore*, sve tekstualne segmente programa (logo, reklame, najave) ispisuje na latinici, kao i gotovo sve druge veće i lokalne TV stanice (*TV IN, TV Atlas, TV MBC, TV Montena, TV Vijesti,* itd.).

U internetskom prometu, ima i ćirilice i latinice. Sajt Vlade Crne Gore je i na ćirilici i latinici.

Uz pomoć hrvatskih lingvista u crnogorski pravopis uvedena su 2009. godine dva nova slova, *ś* i *ź* koja bi zamjenila *sj* i *zj*, pa abeceda i azbuka izledaju ovako:

Skupština Crne Gore, državna institucija koja je nove digrafe uvela u službenu upotrebu i većinom bila jedina koja ih je koristila, od rane 2017. godine više ih ne koristi u svojim dokumentima. Prema saznanjima novinara Duška Vukovića, ova slova u neslužbenoj upotrebi uopšte nisu zaživjela.

## Kodifikacija
Vlada Crne Gore osnovala je u siječnju 2008. godine *Savjet za standardizaciju crnogorskoga jezika* u cilju izrade crnogorskog pravopisa, gramatike i rječnika. Ovi dokumenti će, poslije verificiranja, postati sastavni dio prosvjetnog programa u Crnoj Gori.

Članovi su *Savjeta za kodifikaciju crnogorskog jezika*: književnik i predsjednik Matice crnogorske Branko Banjević, dr. Rajka Glušica (Filozofski fakultet u Nikšiću), književni kritičar Milorad Stojović, književnik i akademik Mirko Kovač, književnik i akademik Mladen Lompar, književni kritičar Rajko Cerović, književnik i akademik Čedo Vuković, književnik i akademik Zuvdija Hodžić, dr. Milenko Perović (Filozofski fakultet u Novom Sadu), dr. Zorica Radulović (Filozofski fakultet u Nikšiću), dr. Tatjana Bečanović (Filozofski fakultet u Nikšiću), dr. Igor Lakić (dekan Instituta za strane jezike u Podgorici) i dr. Adnan Čirgić (Filozofski fakultet u Nikšiću)

Montenegristica Rajka Glušica upozorava na nacionalističko pozicioniranje Vlade Crne Gore i podupiranje onih lingvista koji zastupaju crnogorski nacionalizam: 

## Kronologija službenog imenovanja jezika
Kroz 20. stoljeće postojalo je ukupno pet crnogorskih ustava. Ustavom iz 1992. prvi je put u povijesti uveden *srpski jezik ijekavskoga izgovora*. Crna Gora tada je bila postala članicom SRJ.

Ustav Knjaževine Crne Gore iz 1905. uopće ne normira koji je jezik službeni. No, u crnogorskom *Zakonu o narodnijem školama* od 1907. (prerađen 1911. godine) piše u članku 1. sljedeće: "Zadatak je narodnijema školama,da vaspitavaju djecu u narodnom i religijskom duhu i da ih spremaju za građanski život a naročito da šire prosvjetu i sprsku pismenost u narodu", te da se pohađa srpska škola a predmeti su srpski jezik i povijest.

U Ustavu Narodne Republike Crne Gore iz 1946. ne imenuje se službeni jezik, no u njegovom članku 113. navodi se kako se "sudski postupak vodi na srpskom jeziku".

Novosadski dogovor od 10. prosinca 1954. precizirao je u članku 1. sljedeće: *"Narodni jezik Srba, Hrvata i Crnogoraca jedan je jezik. Stoga je i književni jezik koji se razvio na njegovoj osnovi oko dva glavna središta, Beograda i Zagreba, jedinstven, sa dva izgovora, ijekavskim i ekavskim"*. Ovaj je zaključak dostavljen i Skupštini NR Crne Gore.

Crnogorski ustavi iz 1963. i 1974. spominju da je u Socijalističkoj Republici Crnoj Gori srpskohrvatski službeni jezik.

Vlada Crne Gore 2003. u školske je programe uvela *maternji jezik* koji se definira kao "crnogorski, srpski, bošnjački odnosno hrvatski jezik". Od školske 2011/12. je dogovorom vlasti i opozicije odlučeno da naziv nastavnog programa bude *crnogorski - srpski, bosanski i hrvatski jezik*.

## Izjašnjavanje stanovništva Crne Gore o jeziku
Prilikom popisa 2011. stanovništvo se prema jeziku očitovalo ovako:

* crnogorski: 229.251 (*37%*)
* srpski: 265.895 (*40.38%*)
* bosanski: 33.077 (*5,33%*)
* albanski: 32.671 (*5.27%*)
* srpskohrvatski: 12.559 (*2.03%*)
* romski: 5.169 (*0.83%*)
* bošnjački: 3.662 (*0.59%*)
* hrvatski: 2.791 (*0.45%*)

## Povezano

* gramatika srpskohrvatskog jezika
* fonologija srpskohrvatskog jezika
* pravopis srpskohrvatskog jezika
* historija srpskohrvatskog jezika
* Bečki književni dogovor
* Novosadski dogovor
* *[[Deklaracija o zajedničkom jeziku]]* (2017.)
* štokavski

* serbokroatistika
* južnoslavenski jezici
* naziv srpskohrvatskog jezika
* usporedba srpskohrvatskih standardnih varijanti
* srpska varijanta
* hrvatska varijanta
* bosanska varijanta

## Reference

## Vanjske veze
*