open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elegantna ciklama

**Elegantna ciklama** (lat. *Cyclamen elegans*) je vrsta biljke iz roda ciklama koja nastanjuje područje planinskog lanca Alborz u sjevernom Iranu i jugoistočnom Azerbajdžanu. Živi u šumama ispod 500 metara nadmorske visine, gdje raste u mahovini ili nižim granama drveća. 

Slična je zimskoj ciklami, te je neki autori smatraju njezinom podvrstom, ali ipak ima duže listove i latice. Listovi su također više nazubljeni, znaju nekad biti srebrne boje. Cvjetovi su najčešće ružičaste ili ljubičaste boje.

## Vanjske veze
* Cyclamen coum 
* Fotografije 
;Ostali projekti
Grčka ciklama

**Grčka ciklama** (lat. *Cyclamen graecum*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama. 

## Rasprostranjenost i stanište
Grčka ciklama živi na različitim vrstama staništa na nadmorskoj visini do 1200 metara. Rasprostranjena je u južnoj Grčkoj, Peleponezu, Egatskim otocima, južnim obalama Turske i u sjevernom Cipru. Najčešće se može naći u stjenovitim područjima.

## Opis
Listovi su zanimljivi zbog svojih raznolikih uzoraka, te su najupečatljiviji od svih ciklama. Osnovna boja površine lista je tamnozelena, ali je prošarana različitim nijansama srebrne i zelene boje, a kombinacija ima bezbroj. Listovi su najčešće srcolikog oblika, te su nazubljeni su na rubovima. Cvjetovi rastu u jesen, boja im je bijela ili blijedoružičasta. Imaju pet latica, dno svake od njih je tamnije obojeno. 

## Izvori
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen graecum'' 
*  Sandy Leven: ''Cyclamen graecum'' (opis i galerija)
*  Dave's Garden: ''Cyclamen graecum subsp. candicum''

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Kolhidska ciklama

**Kolhidska ciklama** (lat. *Cyclamen colchicum*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama.

## Rasprostranjenost i stanište
Raste u šumovitim područjima na vapnenačkim stijenama, među korijenjem drveća i u pukotinama stijena na nadmorskoj visini između 300 i 800 metara. Nalazi se isključivo u pokrajini Adjara u Gruzija, oko 1900 kilometara dalje od svog bliskog srodnika, šumske ciklame.

## Opis
Listovi su otprilike srcolikog oblika, a često su duži nego širi. Pomalo su nazubljeni na rubovima. Tamnozelene su boje, a po gornjoj površini imaju neujednačene srebrnaste šare koje su dosta uske. Cvjetovi se pojavljuju otprilike kad i listovi, boja im je obično blijedoružičasta, a na dnu svake latice su tamniji. Svaka latica je duga 8-16 milimetara i ovalnog je oblika.

## Izvori
*Cyclamen colchium 

## Vanjske veze
*Fotografije i podatci
;Ostali projekti
Ikavica

**Ikavski izgovor** (također **ikavica, ikavština**), jedan je od triju izgovora srpskohrvatskog jezika u kojem je praslavenski samoglasnik *[[jat]]* (*ě*) zamijenjen sa *i* (*čòvik*, *dȉca*, *vrȋme*, *lȋp*). Za razliku od ijekavskog i ekavskog izgovora, koji su u srpskohrvatskom jeziku standardni, ikavski nije standardan u bilo kojem od četiri varijeteta srpskohrvatskog jezika. Ikavski izgovor značajka je dijela čakavskih i štokavskih dijalekata. Od čakavskih dijalekata ikavski su južnočakavski i jugozapadni istarski dijalekt, a u većini slučajeva i srednjočakavski dijalekt. Od štokavskih dijalekata ikavski su zapadni dijalekti (zapadna Bosna i Hercegovina, dijelovi Like i Dalmacije), posavski govori slavonskoga dijalekta (dijelom samo u dugim slogovima) i vlahijska oaza u dvanaest sela južnog Gradišća.

## Povezano

* ekavski izgovor
* ijekavski izgovor
* ikavizam
* jat (slovo)
* srpskohrvatski jezik
Kretska ciklama

**Kretska ciklama** (lat. *Cyclamen creticum*) je vrsta biljke iz roda ciklama. Endem je grčkih otoka Krete i Karpatosa na nadmorskoj visini do 1300 metara. Nastanjena je u stjenovitim područjima

## Opis
To je malena biljka u bliskom srodstvu sa primorskom i balearskom ciklamom. Cvjetovi su joj bijele boje kao i kod balearske ciklame, ali su veći i atraktivniji. Rastu u ožujku i travnju, a na višim nadmorskim visinama u svibnju.

## Izvori
*www.cyclamen.org 
*www.pacificbulbsociety.org

## Vanjske veze
*www.west-crete.com 
;Ostali projekti
Libanonska ciklama

**Libanonska ciklama** (lat. *Cyclamen libanoticum*) je vrsta biljke iz roda ciklama.

## Stanište i otkriće
Živi na malom planinskom području u Libanonu sjeveroistočno od Beiruta s nadmorskom visinom 750-1400 metara. Otkrivena je 1895. godine na istom tom području. Nakon tog otkrića nije viđena u prirodi sve do 1961. i do te godine mislilo se da je izumrla.

## Opis
To je mala zeljasta biljka koja cvijeta od rujna do travnja. Cvjetovi su ispočetka skoro bijeli, a kasnije postaju blijedoružičaste boje. Na dnu svake latice nalazi se malena ružičastocrvena mrlja. Latice su najčešće ovalnog oblika, duge 16-25 milimetara, a široke 9-13 milimetara. Listovi su srcolikog oblika, boja im je sivkastozelena. Dugi su 4-8 centimetara, a široki 4-7,5 centimetara.

## Izvori
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen libanoticum'' 
*  Mark Griffiths: ''Cyclamen libanoticum'' 

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Napuljska ciklama

**Napuljska ciklama** ili **miholjica** (lat. *Cyclamen hederifolium*) je vrsta biljke iz roda ciklama.

## Rasprostranjenost i stanište
Nastanjena je u šumovitim, grmovitim i stjenovitim područjima u Mediteranskoj regiji na nadmorskoj visini do 1300 metara. Nastanjuje jugoistočnu Francusku Italiju, Korziku, Sardiniju, Siciliju, Hrvatsku, BiH, Srbiju, Albaniju, Bugarsku, Grčku i zapadnu Tursku.

## Opis
Napuljska ciklama obično naraste 15-20 centimetara. Listovi su joj različitog oblika i boje, pomalo podsjećaju na mlade listove bršljana. Cvjetovi rastu od kasnog ljeta do jeseni, te imaju pet latica. Dugi su 2-3 centimetra, boja im je ružičasta, ljubičasta ili bijela. Na dnu svake latice nalazi se jedan tamnoružičasto obojen dio u obliku slova V, ali nekad postoje i potpuno bijelo obojeni cvjetovi.

## Izvori
*www.cyclamen.org 

## Vanjske veze
*Galerija fotografija napuljske ciklame
;Ostali projekti
Patuljasta ciklama

**Patuljasta ciklama** (lat. *Cyclamen intaminatum*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama, srodna sa cilicijskom ciklamom. 

## Rasprostranjenost i stanište
Patuljasta ciklama rasprostranjena je na području zapadne Turske na nadmorskoj visini između 100 i 1100 metara. Najčešće se može naći u listopadnim hrastovim šumama, gdje raste između stijena i korijenja drveća. 

## Opis
Jedna je od najmanjih vrsta u svome rodu. Listovi patuljaste ciklame najčešće su obični, zelene boje i bez ikakvih šara, iako postoje neki izuzetci sa srebrnastim šarama. Okruglastog su oblika, a pojavljuju se između rujna i studenoga, otprilike kao i cvjetovi, ponekad malo kasnije. Cvjetovi su bijele do svjetloružičaste boje. Latice su duge 7-16 milimetara, te nemaju tamnije obojenog mjesta na dnu, kao kod cvjetova većine ciklama. 

## Izvori
* Cyclamen intaminatum 

## Vanjske veze
* Informacije i galerija s fotografijama
;Ostali projekti
Pseudiberska ciklama

**Pseudiberska ciklama** (lat. *Cyclamen pseudibericum*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama. Rasprostranjena je u području planininskih lanaca Nur i Aladaglar u južnoj Turskoj. Raste na nadmorskoj visini od 500 do 1500 metara. 

## Opis
Jedna je od najatraktivnijih vrsta u svom rodu. Ružičasti cvjetovi rastu između ožujka i svibnja. Mirisni su, veći nego kod zimske ciklame, kojoj ova biljka dosta nalikuje. Svaka latica je duga 18-25 milimetara, a široka 8-11 milimetara. Listovi su otprilike srcolikog oblika, s uzorkom koplja srebrne ili bijele boje. Također, listovi su širi nego duži, dugi su 2,3-7,8 centimetara, a široki 2-8,2 centimetara. 

## Izvori
*Cyclamen pseudibericum 

## Vanjske veze
*Podaci i fotografije
;Ostali projekti
Divlja ciklama

**Divlja** ili **europska ciklama** je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama.

## Rasprostranjenost i stanište
Živi diljem Europe: u istočnoj Francuskoj, Švicarskoj, sjevernoj Italiji, južnoj Njemačkoj, Austriji, Sloveniji, Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini, Srbiji, Crnoj Gori, Makedoniji, Poljskoj, Mađarskoj, Češkoj, Slovačkoj i Bugarskoj. Staništa su joj bjelogorične i mješane šume, posebno one s bukvama, na nadmorskoj visini između 250 i 1300 metara.

## Opis
Divlja ciklama je višegodišnja zeljasta biljka koja naraste od 5 do 15 centimetara u visinu. Listovi su bubregolikog ili srcolikog oblika, te većinom na gornjoj površini imaju srebrnaste ili bijele šare. Mirisni cvjetovi su ružičaste boje, a rastu u razdoblju od lipnja do rujna. Sastavljeni su od pet latica, a na dnu svake je tamnoružičasto obojen dio.

## Izvori
* Xaver Finkenzeller: *Alpenblumen*, München 2003, 
* Manfred A. Fischer: *Exkursionsflora von Österreich*, Stuttgart 1994, 
* R. Düll/ H. Kutzelnigg: Taschenlexikon der Pflanzen Deutschlands. 7. Auflage, Quelle & Meyer-Verlag, 2011, 

## Vanjske veze
*www.cyclamen.org 
*Podatci i fotografije 
;Ostali projekti
Rohlfsova ciklama

**Rohlfsova ciklama** (lat. *Cyclamen rohlfsianum*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama. 

## Rasprostranjenost i stanište
Rohlfsova ciklama je rasprostranjena na relativno malenom području na sjeveroistoku Libije, između Benghazija i Darnaha u regiji Cirenaika. Živi na nadmorskoj visini do 450 metara u području makije, na tlu crvenici, često ispod različitih grmova. 

## Opis
Listovi se pojavljuju u kasno ljeto, i oblika su bubrega. Gornja površina lista je sjajno svjetlozelena, ponekad na sebi ima srebrne šare, dok je donja površina najčešće ljubičasta ili crvenkasta. Dugi su 3.5-11.5 centimetara, a široki su 4.5-15.5 centimetara. Cvjetovi su slatkastog mirisa, pojavljuju se kad i listovi, ponekad malo prije njih. Sastavljeni su od pet  latica ovalnog oblika, koja su duge 1.1-2.6 centimetara. Boja im je svjetloružičasta.

## Izvori
*www.cyclamen.org 

## Vanjske veze
* International Bulb Society - Galerija fotografija 
;Ostali projekti
Primorska ciklama

**Primorska ciklama** ili **mali klobučac** (lat. *Cyclamen repandum*) je vrsta biljke iz roda ciklama rasprostranjena diljem Mediterana na nadmorskoj visini do 1200 metara. Latinski naziv *repandum* znači "savijen unatrag" ili "okrenut prema gore".

## Opis
Raste kao višegodišnja zeljasta biljka. Stabljika joj najčešće dosegne visinu između 10 i 20 centimetara. Korijen je u obliku gomolj s promjerom 2-6 centimetara. Tamnozeleni listovi su srcolikog oblika, te su malo nazubljeni na rubovima. Dugi su 4-9 centimetara. Cvjetovi rastu u razdoblju između ožujka i svibnja. Boja im je karmin-ružičasta ili bijela, nemaju  nikakvog mirisa, te su sastavljeni od pet dugih, tankih latica dugih 15-25 milimetara. Ukupan promjer cvijeta je oko 3 centimetra. Plod je u obliku pucajuće čahure sastavljene od dosta sjemenki.

## Izvori
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen repandum'' 
*  

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Rodijska ciklama

**Rodijska ciklama** (lat. *Cyclamen rhodium*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama, koju neki autori smatraju podvrstom primorske ciklame.

## Rasprostranjenost i stanište
Ova biljka je rasprostranjena isključivo na grčkim otocima Peleponezu, Rodosu i na sjeverozapadnom Kosu. Najčešće nastanjuje šumovita i grmovita područja.

## Opis
Cvjetovi najčešće rastu u proljeće. Boja im je ružičasta, a na dnu svake latice nalazi se jedan tamnoružičasto obojen dio. Imaju pet latica, koje su najčešće duže nego šire. Listovi su zeleni, te na gornjoj površini imaju srebrnaste šare.

## Izvori
*www.cyclamen.org 

## Vanjske veze
*www.pacificbulbsociety.org
;Ostali projekti
Sitnocvjetna ciklama

**Sitnocvjetna ciklama** (lat. *Cyclamen parviflorum*) je najmanja vrsta biljke iz roda ciklama.

## Stanište
Živi na visokim nadmorskim visinama (1200-2400 metara) Pontskih planina u sjevernoj Turskoj. Osim što je najmanja vrsta u svom rodu, jedina je koja nastanjuje područja alpinske tundre, područja gdje snijeg zna biti dubok i do 1 metar.

## Opis
Sitnocvjetna ciklama je najmanje atraktivna od svih ciklama, te je vrlo teška za uzgojiti. Listovi su maleni i okruglastog su oblika. Dugi su samo 15-41 milimetar, a široki 15-45 milimetara. Tamnozelene su boje, te nemaju nikakvog sjaja. U donjem dijelu su, kao i kod većine drugih ciklama crveni. Cvjetovi su mirisni, pojavljuju se kad i listovi. Boja im je blijedo ružičasta do ružičasta. Latice su duge 4-8, u rijetkim slučajevima 14 milimetara. Na dnu svake latice nalazi se tamnoljubičasta mrlja. Nalikuju cvjetovima zimske ciklame.

## Izvori
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen parviflorum'' 
*  

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Somalska ciklama

**Somalska ciklama** (lat. *Cyclamen somalense*) je vrsta višegodišnje biljke iz roda ciklama. 

## Otkriće
U studenome 1986. otkrili su je somalski botaničari Ahmed Mumin Warfa i Mats Thulin, tako da je najmlađi član ovog roda, a opisali su je u ožujku 1988. Našli su je u planinama Al Miskat u regiji Bari u sjeveroistočnoj Somaliji. 

## Rasprostranjenost
Somalska ciklama poznata je iz samo jedne tipske lokacije na kojoj obitava nekoliko populacija. Nalazi se na nadmorskoj visini između 1250 i 1600 metara. To područje je bogato vapnenačkim stijenama u čijim se pukotinama mogu naći. Klima je vruća i suha tijekom ljeta, a tijekom zime su česte izmaglice i pljuskovi.

## Izvori
*www.cyclamen.org - Cyclamen somalense
Afrička ciklama

**Afrička ciklama** (lat. *Cyclamen africanum*) je vrsta biljke iz roda ciklama rasprostranjena na području sjevernog Alžira i Tunisa. Staništa su joj šikare i pukotine stijena. Dosta je slična napuljskoj ciklami, ali je slabije otporna na mraz od nje. Često se s tom vrstom križa.

Naraste oko 15 centimetara u visinu. Listovi su vrlo često veliki, pa ponekad dosegnu i do 10 centimetara promjera. Cvjetovi su sastavljeni od pet latica, blijedo do tamno ružičaste boje. Pojavljuju se u razdoblju između rujna i studenoga.

## Izvori
*  The Cyclamen Society: ''Cyclamen africanum'' 
**Wikimedijski zajednički poslužitelj:**
Latica

**Latica** je vrsta lista koji okružuje reproduktivni dio cvijeta. Latice običino imaju jarke boje i neobične oblike da bi namamili oprašivače. Skupno sve latice cvijeta zovu se  *[[krunica (botanika)|krunica]]* ili *korola*. Latice obično su praćene sa posebnim listovima koje se zovu *sepale*, koje leže ispod korole. Kada cvijet ima sepale i latice koje imaju isti izgled tada se zovu *tepale*.

## Vanjske veze
*Poljoprivredni fakultet u Osijeku Građa generativnih biljnih organa
*Šumarski fakultet u Zagrebu  Ivo Trinajstić: Sistematika bilja - stablašice
Krunica (razvrstavanje)

**Krunica** može značiti:
* Krunica (botanika) - dio cvijeta
* Krunica (molitva) - ružarij, molitva imenovana po nisci molitvenih zrna (brojanici)
Pedro Américo

**Pedro Américo de Figueiredo e Melo** (Areia, 29. travnja 1843. – Firenza, 7. listopada 1905.) je bio brazilski umjetnik, pisac i pedagog, jedan od najznačajnijih akademskih slikara iz Brazila. 

Godine 1854. preselio se u Rio de Janeiro, gdje je dobio stipendiju za Carsku akademiju lijepih umjetnosti. Školovanje je nastavio u Europi, poglavito na *[[École des Beaux-Arts]]* u Parizu, gdje su mu učitelji bili Jean-Auguste-Dominique Ingres, Hippolyte Flandrin i Carle-Horace Vernet. Américo je dobio niz pohvala za svoje radove, a 1868. godine je i doktorirao u Bruxellesu. 

Po povratku u Brazil, naslikao je sliku *[["Nezavisnost ili smrt!" (Povik s Ipirange)]]*, danas jednu od najpoznatijih slika u historiji Brazila, a koja prikazuje princa Pedra u trenutku proglašenja brazilske nezavisnosti. Iako je primarno stanovao u Firenzi, Américo je redovito putovao u Rio te je radio kao profesor i povjesničar umjetnosti. 

Bio je oženjen za Carlotu de Araújo Porto-Alegre, kći slikara i diplomata Manuela de Araúja Porto-Alegrea. Za života je dobio nekoliko stranih odlikovanja, a 1889. godine je postao zastupnik u Narodnoj skupštini. 

Umro je 1905. godine u Firenzi.
Carmina Burana

**Carmina Burana** (prevedeno sa latinskog: *Pjesme iz Beuerna*, njemački: *Lieder Aus Beuern*) je je iluminirani manuskript iz 13. vijeka koji pored same zbirke pjesama - Carmine Burana, sadrži i šest religijskih prikazanja.

## Karakteristika i historija nastanka

Autorstvo tih rukopisa pripisuje se Golijardima, putujućim profesorima i studentima po Zapadnoj Evropi tokom 10. - 13. vijeka, koji su bili poznati po svojim poprilično neobuzdanim pjesmama i  taravenkama. Zbirka se također zove i *Benediktbeuern manuscript*, jer je 1803. pronađena u bavarskom benediktinskom samostanu - 
Benediktbeuern (Burano je kasnije postao Beuern).

Dva dijela tog manuskripta, iako su napisana u isto vrijeme, ipak se stilski razlikuju. Stihovi pjesama napisani su uglavnom na srednjovjekovnom latinskom, osim njih 47, koje su napisane na 
visoko njemačkom. U njima ima svega, od običnih nazdravičarskih pjesama, pastoralnih, do vrlo ozbiljnih posvećenih vjeri, ali i ljubavnih nabijenih erotikom i satiričkih o crkvi i vlasti u kojima se oštro napada Rimska kurija.

Dio pjesama upotrijebio je Carl Orff za svoju kantatu Carmina Burana praizvedenu 1937.

Pjesma iz prologa i epiloga - *O Fortuna*, korištena je u brojnim filmovima.

Prikazanja napisana na latinskom, su jedina dva poznata preživjela kompletna teksta srednjovjekovnih pasionskih drama. 
To su *Ludus breviter de Passione* (Skraćeni prikaz Isusovih muka), koji se koristio kao prolog za uskršnja prikazanja i duži tekst, vjerojatno pojačan prikazanjem o životu Marije Magdalene i Lazarovom uskrsnuću.

Ostala prikazanja Isusovog usrsnuća, koja su vjerojatno igrana za Božić, proširena su *Peregrinusom*, koji je obrađivao prva dva Kristova ukazanja učenicima i *Ludus de rege aegypti* (Prikazanje egipatskog kralja), koji se nekad smatrao dijelom božićnih prikazanja.

Zbirku je tako nazvao filolog Johann Andreas Schmeller, koji je 1847. prvi objavio te rukopise.

## Struktura zbirke
Carmina Burana je zbirka od 228 pjesama ispisanih na 112 listova pergamenta ukrašenih sa 8 minijatura. Izgleda da su svi tekstovi bili namjenjeni pjevanju, ali autori tih rukopisa nisu stavili muzičke notacije na sve pjesme, tako da se danas može rekonstruirati melodija samo 47 pjesama.

Carmina Burana se da podijeliti u 4 sekcije;

* **Carmina moralia** (1-55), pjesme o moralu i satire
* **Carmina veris et amoris** (56-186), pjesme o ljubavi
* **Carmina lusorum et potatorum** (187-226), bakanaličke i nazdravičarske pjesme
* **Carmina divina** (227 i 228) pjesme o crkvenom moralu, taj dio je vjerojatno dodan početkom 14. vijeka.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Carmina Burana'' na portalu Encyclopædia Britannica
Eksjö

**Eksjö** (čita se **Ekšjo**) je grad od 9,701 stanovnika u sredini Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Eksjö od 16,244 stanovnika.

## Geografija
Eksjö leži u Grofoviji Jönköping, udaljen šesdesetak km istočno od Jönköpinga.

## Historija
Eksjö je vjerojatno niknuo krajem 14. vijeka, ali se prvi put spominje 1406. Zbog dobra smještaja, i dobre povezanosti postao 
je mjesto za održavanje tingova i sjedište parohije.
Povelju o status grada dobio je u 15. vijeku

Spaljen je za Sjevernog sedmogodišnjeg rata, pa je jedno kratko vrijeme u 16. vijeku napušten.
Brzo se oporavio zahvaljujući sajmu stoke, po koju su strani trgovci dolazili brodovima iz Kalmara, ali mu 
pravo trgovanja sa strancima ukinuto 1614.

Njegov razvoj se usporio tokom 17. vijeka, pa je Eksjö ostao malo naselje od nekih 700-800 stanovnika koliko ih je imao 
početkom 18. vijeka. Kako je još od 17. vijeka bio mobilizacijsko mjesto smalandske 
husarske regimente počeo se razvijati kao vojnički grad.

Eksjö se nastavio razvijati relativno usporeno tokom 19. vijeka, kao trgovačko - servisni centar za okolna sela. 
Željeznica ga je obišla, pa je susjedni Nässjö postao veliko čvorište.

Danas je Eksjö prvenstveno - vojnički grad, pored kalmarske regimente tu su smješteni i Inžinjerci.
Industrije gotovo i nema, pa većina stanovnika radi u administraciji.

## Gradovi prijatelji

* , Barlinek
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Eksjö''
Eksjö (općina)

**Općina Eksjö** (švedski: *Eksjö kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 25,856 stanovnika. u sredini Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Eksjö od 12,245 stanovnika.

## Geografija
Općina Eksjö prostire se u Grofoviji Jönköping, na površini od 548.95 km².

## Historija
Današnja Općina Eksjö formirala se 1971. spajanjem grada Eksjö sa okolnim ruralnim općinama.

## Općine prijatelji

* , Marstal
* , Barlinek

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Eksjö''
Fagersta

**Fagersta** je grad od 11,130 stanovnika u sredini Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Fagersta od 12,443 stanovnika.

## Geografija
Fagersta leži u Grofoviji Västmanland, u rudarskoj regiji Bergslagen, nedaleko od 
ušća rijeke - Kolbäcksån u Jezero Stora Aspen, udaljen oko 66 km sjeverozapadno 
od Västeråsa. 
Grad je veliko željezničko čvorište na prugama Ludvika-Västerås i 
Avesta-Örebro.
## Historija
Fagersta spada u klasična švedska industrijska naselja s korijenima iz 15. vijeka, koje je počelo izrastati za 
industrijske revolucije. Točnije od 1873. kad je izgrađena željezara Fagersta Bruks AB, oko koje je 
ubrzo izraslo naselje, koje je 1900. imalo 1600 stanovnika.

Obližnje naselje zanatlija Västanfors, počelo je bujati nakon što je u njemu izgrađena željeznička stanica, pa je 1927. kad je imalo nekih 1500 stanovnika - proglašeno općinom.

Fagersta i Västanfors spojili su se 1944. kad su zajedno imali oko 10000 stanovnika u jedinstveno naselje pod imenom - Fagersta, te iste godine odobren mu je i status grada.

## Gradovi prijatelji

* , Jämsä
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Fagersta''
Fagersta (općina)

**Općina Fagersta** (švedski: *Fagersta kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 12,443 stanovnika u sredini Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Fagersta od 11,130 stanovnika.

## Geografija
Općina Fagersta prostire se po Grofoviji Västmanland, na površini od 270.74 km², u rudarskoj regiji Bergslagen.

## Historija
Današnja Općina Fagersta počela se formirati 1967., kad se grad Fagersta spojio sa parohijom Västervåla, proces je dovršen 1971.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Fagersta''
Falsterbo

**Falsterbo** je danas samo kvart grada Skanör - Falsterbo koji ima 6,937 stanovnika, na jugu Švedske. On administrativno podpada pod
Općinu Vellinge.

## Geografija
Falsterbo leži u Grofoviji Skåne, na krajnjem jugu poluotoka Falsterbonäset, 
udaljen oko 30 km južno od Malmöa, pa je danas zapravo predgrađe metropolitanskog Malmöa..

## Historija
Najstariji arheološki i pisani izvori o naselju datiraju ga na početak 13. vijeka, kad je zajedno sa susjednim 
Skanörom izrastao u glavno trgovište Skanije.

To se dogodilo zbog sajma - Skånemarknaden, koji se održavao na plaži između Falsterboa i Skanöra već 
od sredine 12. vijeka. On je postao centar za trgovanje ribom, naročito haringama po kojima je poluotok 
Falsterbonäset bio poznat. Sajam se održavao tokom jesenskih mjeseci sve do sredine 16. vijeka, i privlačio je brojne trgovce iz Sjeverne Evrope.

Tom trgovinom dominirali su sjeverno njemački hanzeatski gradovi, naročito Lübeck, koji je već u 
13. vijeku, polagao pravo na Falsterbo, kao i na susjedni Skanör.

Falsterbo je u 14. vijeku dobio povelju o statusu grada od danskih kraljeva.

Falsterbo je krajem 16. vijeka izgubio na svom značaju jer je opala važnost sajma i smanjilo tržište.
Istovremeno je došlo i do premještenja naselja sa obale prema unutrašnjosti, zbog zatrpavanja mora nanosima pijeska.

Falsterbo se 1960. ujedinio sa Skanörom u jedinstveni grad Skanör - Falsterbo.

Danas je Falsterbo stambeno naselje dobro stojećih penzionera, spojen sa Malmöm u jedinstvenu konurbaciju.

## Reference

## Vanjske veze
Carmina Burana (kantata)

**Carmina Burana** je kantata za orkestar, zbor i solo pjevače njemačkog kompozitora Carla Orffa, praizvedena 1937. u frankfurtskoj operi.

## Karakteristike djela

Orff je libreto za svoju kompoziciju pronašao u istoimenom manuskriptu iz 
13. vijeka, otkrivenom 1803. u bavarskom benediktinskom samostanu - Benediktbeuern.

Stihovi te zbirke pjesama bili su napisani na latinskom i srednjovjekovnom njemačkom, 
ime im je dao njemački filolog Johann Andreas Schmeller koji je to djelo i otkrio. 
Tekstovi Carmine Burane su šaroliki prikaz srednjovjekovnog života, od odnosa prema religiji, do satire 
društva i razuzdanih nazdravičarskih pjesama uz piće.

Iako su neki od stihova bili popraćeni arhaičnom muzičkom notacijom, potvrđujući da je Carmina Burana orginalno bila 
namjenjena pjevanju, ali kako je većina pjesama bila bez toga, to je ostavilo prostor Orffu za kreativnu slobodu.

Orff je odabrao 24 pjesme, koje on je svrstao kao prolog i epilog, i u tri dijela otprilike jednake duljine. Prvi dio *Primo Vere* (U rano proljeće),
prikaz je mladenačkog, energičnog plesa, drugi dio *In Taberna* (U gostionici), evocira pijanke i uživanje u jelu i razuzdanosti.
A udvaranje i romantična ljubav su predmet trećeg dijela *Cour d'Amours* (Sud ljubavi).
Orffova jednostavna orkestracija, harmonične melodije u kombinaciji sa snažnim ritmom bubnjeva dali su kantati iskonski, instinktivni karakter.

Najpoznatija pjesma te kantate je - *O Fortuna* (O sreći), koja služi i kao prolog i epilog. Ona je okvir triju glavnih pjesama i snažno upozorenje o moći sreće i sudbine, oslikana drevna slika - Kola sreće, kod kojeg se  trijumf i katastrofa nasumično izmjenjuju.

Snažni prvi dijelovi kantate su jedna od najvećih dostignuća muzičke literature za pjevačke zborove.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Carmina Burana'' na portalu Encyclopædia Britannica }
Vellinge (općina)

**Općina Vellinge** (švedski: *Vellinge kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 33,303 stanovnika, na jugu Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Vellinge od 6,304 stanovnika.

## Geografija
Općina Vellinge prostire se po Grofoviji Skåne, na površini od 143.18 km².

## Historija
Općina Vellinge formirana je za velike reforme lokalne samouprave provedene 1974. kad je došlo do 
spajanja dotadašnjih općina Räng, Vellinge i Månstorp sa gradom Skanör - Falsterbo.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Vellinge''
Vellinge

**Vellinge** je grad od 6,304 stanovnika na jugu Švedske, on je i administrativni centar istoimene općine od 33,303 stanovnika.

## Geografija
Vellinge leži u Grofoviji Skåne, udaljen oko 12  km južno od Malmöa, pa je danas zapravo predgrađe metropolitanskog Malmöa.

## Historija
Najstariji pisani zapisi o Vellingeu sežu u razdoblje 1300.- 1350. Negdje oko 1570. Vellinge je bio selo od 36 farmi okupljenih oko srednjovjekovne crkve.

Nakon izgradnje željezničke pruge Malmö-Trelleborg 1886. Vellinge se počeo razvijati kao važna željeznička stanica, čija je važnost porasla nakon izgradnje kraka pruge do Skanöra i Falsterboa
1904.

Općina Vellinge osnovana je 2. oktobra 1908. iako je Vellinge još i tad bio selo, 1931. imao je 1705 stanovnika.

Danas je Vellinge prvenstveno stambeno predgrađe Malmöa.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Vellinge''
Narodni poslanik (film)

***Narodni poslanik*** je jugoslavenska crno-bijela filmska komedija snimljena 1964. godine u režiji Stoleta Jankovića. Predstavlja adaptaciju istoimene komedije Branislava Nušića. Radnja se događa u provincijskom gradiću Kraljevine Srbije u drugoj polovici 19. vijeka i prikazuje komične zgode vezane uz izbore za tadašnju Narodnu skupštinu.

Iste je godine u produkciji TV Beograd po Nušićevom predlošku emitovana istoimena TV drama.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Radikalni nacionalizam u Rusiji

**Radikalni nacionalizam u Rusiji** odnosi se na ekstremno nacionalističke pokrete, skupine ili organizacije krajnje desnice ili krajnje ljevice u Ruskoj Federaciji. Sam pojam "nacionalist" je u Rusiji sinonim za radikalni nacionalizam. Ipak, često se miješa sa fašizmom u toj državi: iako ne odgovara formalnim definicijama fašizma, zajedničke su im spone šovinizam i ksenofobija. U drugim pogledima, njihova stajališta se razlikuju. Pojedini pokreti drže političko stajalište da država mora biti instrument nacionalizma (npr. Eduard Limonov i njegova Nacional-boljševička stranka), dok drugi (npr. Rusko nacionalno jedinstvo) posežu za osvetničkim taktikama protiv navodnih "neprijatelja Rusije" bez da ulaze u politiku.

Historijski, preteća ovakvim tendencijama bili su crnostotinaši u imperijalnoj Rusiji. Moderne antisemitske, rasističke i neofašističke organizacije uključuju Pamjat, Rusku nacional-socijalističku partiju i druge. Pojedini ekstremni nacionalisti, kao što su Aleksandar Dugin, zagovaraju ruski ekspanzionizam, euroazijske vrijednosti i razne teorije zavjere.

1997., moskovski antifašistički centar je procijenio da postoji 40 nacional-ekstremističkih skupina u Ruskoj Federaciji. Isti izvor naveo je i 35 ekstremističkih novina, od kojih je najveća *Zavtra*. Ovakvi pokreti su se ukorijenili u toj državi. Velik doprinos antiliberalnim i antimodernim nacionalističkim pokretima dala je upravo ruska pravoslavna crkva.

Tijekom vladavine Vladimira Putina, ruska politika je prešla iz spoja oligarhije, demokracije i anarhije u režim autokracije sa nekim fašističkim obilježjima, i od napora da imitira Zapad u verbalnu agresivnost prema SAD i naporima da se osigura ruska dominacija nad bivšim imperijalnim prostorom. Pojedini akademičari su optužili Putina da je isto tako ohrabrivao radikalne nacionaliste, poglavito tijekom krimske krize kada je u govoru 18.3. 2014. optužio "zapadne sile" da "stvaraju probleme" uz pomoć domaćih petokolonaša, "neskladne skupine sastavljene od nacionalnih izdajica", dok su drugi smatrali da je radikalne nacionaliste samo htio uključiti u širi nacionalni konsenzus koji je htio izgraditi. Donald Jensen je upozorio da je Kremlj 2014.-2015. odlučio iskoristiti radikalne nacionaliste kako bi izvršio mobilizaciju stanovništva tijekom krimske krize, ali da bi takvi podvizi mogli izmaći kontroli.

## Izvori

## Literatura
;Naučne publikacije i žurnali
* 
* 
*  
* 
* 

;Knjige
* 
* 
* 

;Ostalo
* 
* 

## Vanjske veze
* SOVA website posvećen praćenju nacional-rasističkih tendencija u Ruskoj Federaciji
* Što stoji iza neonacističkih pogroma u Moskvi? tportal, 23.12. 2010.
Narodni poslanik (višeznačna odrednica)

**Narodni poslanik** se može odnositi na:

* Narodni poslanik, zvanje;
* ''Narodni poslanik'' (drama), pozorišni komad Branislava Nušića;
* njegove adaptacije:
** 'Narodni poslanik'' (film), jugoslovenski crno-beli igrani film iz 1964. godine.
** ''Narodni poslanik'' (TV drama, 1964), jugoslovenska TV-drama iz 1964. godine.
** ''Narodni poslanik'' (TV drama, 1990), jugoslovenska TV-drama iz 1990. godine.
Narodni predstavnik

**Predstavnik**, **zastupnik**, **poslanik** ili **deputat** su izrazi koji u najširem smislu označavaju ličnosti koje u  predstavničkom tijelu vlasti (skupština ili parlament) predstavljaju, odnosno zastupaju veći broj ljudi, odnosno određenu društvenu grupu, odnosno "narod". Način postanka narodnim predstavnikom, njegove ovlasti, trajanje mandata se razlikuju ovisno o državi, njenom društveno-političkom ili izbornom sistemu, odnosno o tome o kojem je predstavničkom tijelu riječ. Ukoliko je riječ o lokalnom predstavničkom tijelu, obično se za njihove članove koristi riječ **vijećnik** ili **odbornik**. Ukoliko je riječ o gornjem domu ili senatu neke skupštine ili parlamenta, koristi se riječ senator.

## Povezano
*Kongresnik, član Kongresa SAD
Videoteka

**Videoteka** je poslovni prostor u kojem se fizičke osobe mogu registrirati, postati članovi te potom posuđivati filmove na nekom mediju na određeno vrijeme. Filmovi su se posuđivali na VHS-u u 1980-ima i 1990-ima, od 2000-ih na DVD-u (koji je nudio razne dodatne sadržaje, kao što su audio komentar režisera, dokumentarac o snimanju filma, format slike itd.) a od 2010-ih se pojavio i novi medij, Blu-ray Disc koji nudi oštriju i poboljšanju HD sliku.

Početkom 21. vijeka, lanac videoteka je upao u ozbiljnu krizu zbog sve većeg piratskog skidanja filmova s interneta. Iako su pokrenute razne kampanje kako bi se toj praksi stalo na kraj (npr. SOPA), trend nije zaustavljen. 2015., u cijeloj Hrvatskoj, ostalo je manje od 30-ak aktivnih videoteka (*Pauk*, *Daniel*, *Dumbo*) zbog stalnog porasta piratskog skidanja filmova s interneta. Prije 10 godina, u Hrvatskoj je bilo oko 2.000 videoteka.

## Izvori

## Vanjske veze

* "Videoteke i dalje pokuašavaju privući klijente ." *Gaston Gazette*. 24.9. 2010.
* Dawson, Jennifer. "Smanjivanje videoteka" *Houston Business Journal*. 21.4. 2006.
Nikoletina Bursać (film)

„**Nikoletina Bursać partizanski delija, mitraljezac golubinjeg srca**“ je jugoslovenski igrani film iz 1964. godine. Napravljen je po Ćopićevoj pripovjeci „Doživljaji Nikoletine Bursaća“ (1955) u režiji Branka Bauera. Scenario su napisali Bogdan Jovanović, Branko Bauer i Krešo Golik. Glavne uloge tumače Dragomir Pajić u liku Nikoletine Bursaća i Milan Srdoč u liku Jovice Ježa. Ovo je jedini film u kome se glavni glumac Dragomir Pajić pojavljuje.

## Radnja

Nikola Bursać je 1941. mobilisan u Vojsku Kraljevine Jugoslavije. Nakon kapitulacije se vraća u rodno selo u Pogrmečje. Kada je prvi put zapucalo u njegovom kraju, zajedno sa ostalim seljacima brani svoje selo. Uskoro u selo dolaze komunisti koji pozivaju seljake da se umjesto odbrane sela organizuju u partizanski odred. Jedan dio sela odlazi u partizane a Nikola i Jovica ostaju da brane selo. Ubrzo se i oni priključuju partizanima, a Nikoletina zbog izrazite hrabrosti postaje komandir Omladinske čete.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
*
Radoslav Pavlović

**Radoslav Pavlović** (1420 — 1441) je bio bosanski knez, a potom i vojvoda iz feudalne porodice Pavlovića koja je imala svoje posede u istočnim delovima kraljevine Bosne. Posle ubistva njegovog oca Pavla Radenovića (?-1415) na Parenoj poljani kod Bobovca 1415. godine zajedno sa starijim bratom Petrom (1415 — 1420) otpočinje rat protiv Sandalja Hranića (1392 — 1435) i Kosača kao odgovornima za to. 

Posle pogibije starijeg brata Petra u sukobu sa Osmanlijama 1420. godine, preuzima titulu vojvode i vođstvo nad Pavlovićima. Okončao je sukobe sa Kosačama što je potvrdio svojom poveljom izdatom 1420. god. Zatim se oženio se Teodorom, ćerkom Vukca Hranića i sestrom budućeg vođe Kosača Stefanom (1435 — 1466) sa kojom je imao tri sina. 

Svoj deo Konavla je 1426. godine prodao je Dubrovačkoj republici za 18.000 perpera, ali je već 1430. godine otpočeo  prvi Konavoski rat oko prodatih teritorija koji se okončao 1432. godine priznavanjem stanja sa početka sukoba, poveljom kralja Tvrtka II iz 1433.

Probao je 1435. godine da se posle smrti vojvode Sandalja Hranića (1392 — 1435) okoristi novonastalom situacijom, ali je u sukobu sa bratom svoje žene Stefanom izgubio južne delove svoje zemlje sa Trebinjem. Umro je 1441. godine, a nasledio ga je sin Ivaniš (1441 — 1450).

## Poreklo i porodica
Radoslav Pavlović je bio drugi sin kneza Pavla Radenovića koji je pored njega imao još jednog sina:
* Petra (1415—1420), knez i vojvoda

Bio je oženjen Teodorom kćerkom Vukca Hranića iz porodice Kosača (bratanica Sandalja Hranića i sestra Stefana Vukčića Kosače) sa kojom je imao tri sina koja su ga nasledila:
* Ivaniš Pavlović (1441 — 1450), vojvoda 
* Petar II Pavlović (1450 — 1463), vojvoda 
* Nikola Pavlović (1450 — 1463), knez

## Povezano
* Pavlovići
* Prvi Konavljanski rat
* Stefan Vukčić Kosača

## Izvori
Otac vojnika (film)

**Otac vojnika** (gruz. ჯარისკაცის მამა, ) je sovjetski (gruzijski) crno-beli dugometražni igrani snimljen u režiji gruzijskog režisera Reze Čhaidzea i premijerno prikazan početkom 1965. godine. Glavnu ulogu igra Sergo Zakariadze, dok je scenarista filma Suliko Žgenti. Radnja filma je smještena u period Drugog svjetskog rata.

## Radnja

Stariji gruzijski seljak Georgije (*Sergo Zakariadze*), u toku Drugog svjetskog rata, polazi na dug put u posjetu ranjenom sinu, borcu tenkisti, u bolnicu u udaljenom gradu. Stigavši u bolnicu saznaje da mu je sin otpušten iz bolnice i vraćen na front. Sa željom da pronađe sina, sam postaje vojnik i priključuje se Crvenoj armiji u njenom pohodu na Berlin...

## Vanjske veze
*
Službeni položaj

**Službeni položaj** je jugoslavenski crno-bijeli igrani film snimljen 1964. godine u režiji Fadila Hadžića. Po žanru je drama koja za temu ima korupciju, pronevjere i druge negativnosti u tadašnjem samoupravnom društvu. Premijerno je prikazan na Pulskom festivalu gdje je osvojio  nagradu Zlatna arena.

## Kratak sadržaj
Kroz rad nekolicine službenika kombinata, koji demagoški koriste forme upravljanja preduzećem da bi postigli lične materijalne koristi, otkrivaju se razlozi koji dovode do nezakonitih pojava, pronevera i ličnih drama. Okvir radnje sačinjava polemički dijalog u jednoj redakcijskoj sobi.

## Uloge

## Vanjske veze
*  
* Službeni položaj na -{www.filmovi.com}-
Hm!

**„Hm!“** je jugoslovenska TV drama emitovana 1964. godine. Režirao ju je Slavoljub Stefanović-Ravasi, a scenario je pisao Slobodan Stojanović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Vuka Dunđerović

**Vuka Dunđerović** (Valjevo, 26. oktobar 1925 – Beograd, 2. maj 1999) je bila jugoslovenska i srpska filmska i televizijska glumica.

## Filmografija

|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1960.-te
|-
| 1964. || Hm! ||
|-
| 1966. || The Boy Cried Murder ||
|-
| 1967. || Arsenik i stare čipke || Marta
|-
| 1967. || Brown Eye, Evil Eye || 
|-
| 1967. || Neutešni poštar ||
|-
| 1967. || Stara koka dobra juha ||
|-
| 1968. || Kod Londona ||
|-
| 1969. || Rađanje radnog naroda || Svetozareva žena Zlota
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1970.-te
|-
| 1970. || Izgubljeni sin ||
|-
| 1971. || Diplomci || službenica Marija
|-
| 1972. || Ženski razgovori ||
|-
| 1973. || Proslava ||
|-
| 1974. || Vlast ||
|-
| 1975. || Golgota || (TV)
|-
| 1977. || Jedan dan ||
|-
| 1979. || Vaga za tačno merenje || švercerka
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1980.-te
|-
| 1981. || Svinjski otac || tetka Zaga
|-
| 1983. || Priče iz Nepričave ||
|-
| 1984. || Šta se zgodi kad se ljubav rodi || Mišina nastavnica
|-
| 1984. || Kraj rata ||
|-
| 1988. || Kako zasmejati gospodara || 
|-
| 1988. || Put na jug || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1990.-te
|-
| 1990. || Početni udarac || Profesorka matematike
|-
| 1991. || Zaboravljeni (TV serija) || Profesorka matematike
|-
| 1992. || Žikina ženidba || Ruskinja
|-
| 1993. || Obračun u Kazino kabareu ||
|}

## Vanjske veze

*
Čovek bez granica

**„Čovek bez granica“** je jugoslovenska TV drama emitovana 1964. godine. Režirao ju je  Srboljub Stanković, prema scenariju Matije Bećkovića.

Bećković je posle od njenih motiva, kao i njenog nastavka *[[Čovek bez granica, II deo]]*, napisao knjigu za decu.

## Uloge

## Vanjske veze
* 

## Povezano
* Čovek bez granica, II deo
Put oko sveta (film)

**Put oko sveta** je jugoslovenska filmska komedija snimljena  1964. godine u režiji Soje Jovanović. Predstavlja adaptaciju komedije *[[Put oko sveta Jovanče Micića]]*  Branislava Nušića .

## Kratak sadržaj

Na svome putu oko sveta, Jovanča Micić, trgovac iz Jagodine, doživljava mnoge avanture i učestvuje u događajima u zemljama u kojima boravi. U Pešti se fiktivno ženi, na Divljem zapadu je žrtva napada na poštanska kola i postaje šerif. Zatim postaje zarobljenik gusara, biva među kupcima devojaka na dvoru u Kini, u haremu u Persiji... i najzad se trijumfalno vraća u Jagodinu.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
*
Predrag Ćeramilac

**Predrag Ćeramilac** (Čačak, 3. februar 1944 — Beograd, 12. decembar 2011) je bio poznati srpski filmski i televizijski glumac.

## Život

Završio je Ekonomski fakultet pored glume je radio i kao ekonomista u špediterskoj firmi.

Ubio se posle teške bolesti raka pluća, tako što je skočio sa sedmog sprata zgrade u kojoj je živeo.

## Filmografija

|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1960.-te
|-
| 1962. || Saša || Mile Pop
|-
| 1963. || Dve noći u jednom danu || Jovan Grkić
|-
| 1964. || Čovek iz hrastove šume || Nine
|-
| 1965. || Denovi na iskušenie || Orce
|-
| 1965. || Lavirint smrti || Izviđač
|-
| 1966. || Rapsodija u crnom || 
|-
| 1967. || Memento || Gogo
|-
| 1967. || Fruits amers - Soledad || Mile
|-
| 1968. || Podne || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1970.-te
|-
| 1972. || Pogibija || 
|-
| 1973. || Opasni susreti (TV serija) || 
|-
| 1975. || Otpisani || Vajar
|}

## Nagrade

Predrag Ćeramilac je na 9. Festivalu jugoslavenskog filma u Puli 1962. godine dobio Zlatnu arenu za debitantsku ulogu u filmu Saša, redatelja Radenka Ostojića i nezvaničnu nagradu Džejmsa Dina.

## Reference

## Vanjske veze
*
Privremena terečko-dagestanska vlada

**Privremena Terečko-Dagestanska vlada** () je bila kratkotrajna samoproglašena i nepriznata država koja je postojala na Sjevernom Kavkazu krajem 1917. i početkom 1918. godine. Osnovana je 1. decembra 1917. godine, nakon Oktobarske revolucije od strane Centralnog komiteta Saveza ujedinjenih planinaca Sjevernog Kavkaza i Dagestana, koje je tokom Ruske revolucije okupljalo, odnosno nastojalo predstavljati kavkaske narode. Po strukturi je trebala biti privremena vlada, odnosno predstavljati legitimnu vlast na području dotadašnje Terečke i Dagestanske gubernije. U stvarnosti su na tom području izbili sukobi između pristaša novouspostavljene sovjetske i njenih protivnika, kasnije poznatih kao Bijeli pokret. Zbog toga, po mišljenju većine historičara, Privremena vlada nikada nije zaživjela , te su u martu 1918. njeni predstavnici ušli u sastav novoproglašene Gorske Republike.

## Reference
Gorska Republika

**Gorska Republika** () bila je država koja je postojala na Sjevernog Kavkaza od 1917. do 1921. godine, na kraju Prvog svjetskog i tokom Ruskog građanskog rata.

Osnovana je u novembru 1917. godine od strane članova Saveza udruženih Sjevernog Kavkaza, organizacije koja je nakon početka Ruske revolucije okupljala političare iz redova Kavkaskih naroda. Povod je bila Oktobarska revolucija koja je dovela do kolapsa centralne vlasti u tadašnjoj ruskoj državi. Gorska Republika, čiji je prvi premijer postao čečenski zemljoposjednik i industrijalac Tapa Čermojev, međutim, ispočetka nije uspjela ostvariti efektivnu vlast nad područjem Sjevernog Kavkaza, dijelom i zbog postojanja suparničke Privremene Terečko-Dagestanske vlade. U međuvremenu su vlast nad tim područjem konsolidirali i boljševici, osnovavši Terečku Sovjetsku Republiku. Pod njihovim pritiskom je Čermojev sa svojom vladom iz Vladikavkaza 5. marta 1918. izbjegao na područje susjedne Gruzije.

Predstavnici Gorske Republike su tamo stekli zaštitu turskih trupa koje su, koristeći kolaps ruske vojske, prodrle na Kavkaz. Tako je 11. maja 1918. godine u Batumiju ponovno proglašena Gorksa Republika. Uz tursku podršku se vlada Gorske Republike premjestila natrag na Sjeverni Kavkaz, te je u novembru iste godine dobilo novo sjedište u Temir-Han-Šuri (današnji Bujnaksk u Dagestanu). Nezavisnost Gorske Republike su, uz Osmansko Carstvo, formalno priznale carska Njemačka, Austro-Ugarska i Bugarska (Centralne Sile), odnosno Gruzija, Azerbejdžan i Kubanjska Narodna Republika. Čermojev je također pokušao sklopiti savez sa ruskim kozačkim vođama, odnosno stvoriti zajedničku frontu protiv boljševika.

Poraz Centralnih sila je, međutim, brzo doveo u opasnost dalji opstanak Gorske Republike. Nakon povlačenja turskih snaga je vlada Republike reorganizirana, te je u januaru 1919. za njenog predsjednika imenovan Pšemaho Kocev. Poslana su izaslanstva zemljama pobjedničke Antante koje su počele oružjem, logistikom i na druge načine pomagati antiboljševičke belogardejske snage, od kojih je najjača bila Dobrovoljačka armija generala Antona Denjikina, koja je djelovala upravo na Kavkazu. Ti pokušaji nisu uspjeli, te su belogardejci do proljeća 1919. okupirali Dagestan i Sjeverni Kavkaz te ga priključili Jugu Rusije. Vlada Gorske Republike je izbjegla u Tbilisi, i sljedećih nekoliko godina djelovala u izbjeglištvu. Nad Sjevernim Kavkazom su u proljeće 1920. vlast preuzeli Sovjeti te formirali vlastitu Gorsku Autonomnu Sovjetsku Socijalističku Republiku.

Konfederacija gorskih naroda Kavkaza, osnovana 1989. godine u doba raspada SSSR-a, se ponekad nazivala duhovnom nasljednicom Gorske Republike.
Falsterbonäset

**Falsterbonäset** je poluotok na krajnjem jugu Švedske, na razmeđi  Øresunda i Baltičkog mora.

## Geografija
Falsterbonäset leži u Grofoviji Skåne, točnije u Općini Vellinge, na samom poluotoku leži grad Skanör - Falsterbo, odnosno njegovi kvartovi Skanör (sjever) i Falsterbo (jug).

Obale su mu plitke, pa ima i laguna.

Čitav Falsterbonäset okružen je sa 40 km pješčanih plaža, pa je poluotok od 19. vijeka izrastao u turističku destinaciju. Tako da se danas tokom ljeta, broj stanovnika uveća četiri do pet puta.

Na samom početku poluotoka je 1941. prokopan kanal (Falsterbokanalen) dug 1,6 km.
## Izvori

## Vanjske veze
*''Falsterbonäset – en för Sverige unik landform''
Trosa

**Trosa** je grad od 5,027 stanovnika, na jugoistoku Švedske, on je i administrativni centar Općine Trosa koja ima 11,462 stanovnika.

 
## Geografija
Trosa leži u Grofoviji Södermanland, na ušću rijeke Trosaån u zaljev 
Baltičkog mora, udaljena oko 30 km južno od Södertäljea.

## Historija
Ime Trosa javlja se prvi put oko 1280., ali se za naselje bogato željeznom rudom koje se nalazilo oko 7&nbsp;km sjeverno od današnje Trose, zna tek od 1383. Ono je bilo i važna veza sa krajevima u unutrašnjosti, jer je tad rijeka Trosaån bila plovna.

Poljoprivredna proizvodnja bila je ekonomska baza okolice Trose, ali grad je u to vrijeme živio od trgovine željeznom robom.

Podizanje morskog dna, i zasipavanje luke tokom 16. vijeka, dovelo je do toga da su se stanovnici Trose preselili na današnju lokaciju početkom 17. vijeka.

Trosa je povelju o statusu grada dobila 1610., u to vrijeme ribarstvo  je bilo glavna privredna aktivnost, tako da se oko 1770. 100 od njegovih 500 stanovnika, time bavilo.

Trosa je ostala jedan od najmanjih švedskih gradova, čiji se stanovnici bave trgovinom i zanatsvom.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Trosa''
Trosa (općina)

**Općina Trosa** (švedski: *Trosa kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 11,462 stanovnika, na jugoistoku Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Trosa od 5,027 stanovnika.

## Geografija
Općina Trosa prostire se po Grofoviji Södermanland, na površini od 210.99 km².

## Historija

Općina Trosa formirana je 1992. kad se dotadašnja Općina Nyköping razdvojila na tri dijela.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Trosa''
Lindesberg

**Lindesberg** je grad od 9,149 stanovnika u sredini Švedske, on je i 
administrativni centar istoimene općine od 23,034 stanovnika.

## Geografija
Lindesberg leži u Grofoviji Örebro, udaljen oko 40  km sjeverno od Örebra.

## Historija
Naselje Lindesås nastalo je krajem srednjeg vijeka kao trgovački centar rudarske regije Lindesberg, 
Status trgovišta dodjelio mu je kralj Gustav Vasa. Ekspanzija rudarstva tokom 16. i 17. vijeka povećala je važnost mjesta, pa je 1643. dobio povelju o statusu grada pod novim imenom - *Lindesberg*.

I pored protivljenja rivalske Arboge, - Lindesberg je uspio zadržati privilegije grada i poziciju centra za trgovinu 
željeznom robom, ali mu se razvoj usporio tako da je oko 1770 imao oko 650 stanovnika.

Lindesberg je sve do kraja 19. vijeka nastavio egzistirati kao posrednički trgovački centar između Bergslagena i južne ravnice, tako da je ostao mali sve do 1870., kad je do njega došla željeznica.

Nakon tog se tokom 20. vijeka, transformirao u grad metalurške i strojarske industrije.

U novije vrijeme sve više se orjentira na uslužne djelatnosti.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Lindesberg''
Donjecko-Krivojroška Sovjetska Republika

**Donjeck-Krivojroška Sovjetska Republika** () bila je kratkotrajna samoproglašena sovjetska država pod kontrolom Sovjetske Rusije. Proglašena je 12. februara 1918. i zahtevala nezavisnost od Ukrajine. Dana 29. marta iste godine, intervencijom nemačkih snaga stavljena je pod vlast Centralne rade.

Donjeck-Krivojroška Republika pretendovala je na teritorije južno od Ukrajinske Narodne Republike, koje su obuhvatale Donbas, Harkov, Jekaterinoslav, te delove Hersonske gubernije. U početku je glavni grad republike bio Harkov, ali je s povlačenjem Crvene armije, sedište vlade premešteno u Lugansk.

Republika je ukinuta na Drugom sveukrajinskom kongresu sovjeta 20. marta 1918. godine, proglašenjem nezavisnosti Sovjetske Ukrajine.

Tokom njenog postojanja, nije ju priznala nijedna vlada. Ukinuta je u skladu s tačkama u Brest-litovskim sporazumom 29. marta 1918. godine.

## Reference