open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dalmatski jezik

**Dalmatski jezik** (ISO 639-3: dlm) je danas izumrli jezik koji se govorio na obalnom prostoru današnje Hrvatske i Crne Gore. Ovaj jezik je specifičan po tome što se zna točan trenutak njegova nestanka, a to je 10. lipnja 1898. kada je poginuo zadnji govornik ovog jezika Tuone Udaina. Izvorni govornici nazivali su svoj jezik **veclisun**.

Pripadao je skupini italo-dalmatskih jezika, šire zapadnoitalske skupine.
## Dalmatinski i dalmatski
Izraz „dalmatski jezik” uobičajen je naziv za ovaj jezik u hrvatskoj terminologiji i ne smije se miješati s dalmatinskim. Pod dalmatinskim jezikom tj. dijalektom ili skupom dijalekata smatraju se razne govorne inačice hrvatskog jezika koji spada pod slavenske jezike. Dalmatski jezik je romanski govor koji je nastao od latinskog jezika i koji se govorio na istočnoj jadranskoj obali, tako da dalmatinski i dalmatski nisu srodni.

## Povijest i govorno područje

Dalmatski jezik nastao je u srednjem vijeku u izravnom nastavljanju govornoga latinskoga u tadašnjoj romaniziranoj Dalmaciji, a nastao je spontano kao i ostali romanski jezici. Ovaj jezik nije bio korišten u službene svrhe, osim ponekad u Dubrovniku gdje se koristio u bilježničkim ispravama. U to vrijeme književni i najviše korišteni jezik bio je latinski. Najstariji tekstovi na ovom jeziku su iz 13. stoljeća, a pisani su raguškim (dubrovačkim) dijalektom.

Prodiranjem slavenskog hrvatskog jezika, a kasnije i venecijanskog te talijanskog, dalmatski se govorni jezik postupno gasi. Smatra se da je prvo nestala zadarska inačica ovog govora.

Govornici dalmatskog jezika živjeli su u obalnim gradovima današnje Hrvatske (Zadar, Trogir, Split, Dubrovnik) i Crne Gore (Kotor), te na današnjim hrvatskim otocima Krku, Cresu i Rabu. Najpoznatiji dijalekti dalmatskog jezika bili su veljotski (*viklasun*) s otoka Krka (*Veglia*), raguški koji se nekoć govorio u Dubrovniku (*Ragusa*) i dijalekt koji se govorio u Zadru (*Zara*).

Zadnji govornik dalmatskog jezika (veljotskog dijalekta) bio je Tuone Udaina koji je 1898. poginuo od mine. Na temelju njegovog poznavanja tog jezika, austrougarski jezikoslovac Matteo Bartoli koji ga je posjetio 1897. napisao je rad o dalmatskom jeziku u kojem je zabilježeno oko 2800 riječi, te priče i događaji iz Udainovog života. Ovo djelo izvorno je napisano na talijanskom jeziku, a objavljeno je na njemačkom 1906. godine.

Raguški dijalekt koji se koristio u Dubrovačkoj Republici bio je već u 14. stoljeću pod velikim venecijanskim utjecajem, da bi još i nakon većeg širenja hrvatskog jezika ovaj dijalekt izumro u 16. stoljeću.

## Primjer jezika
Ovo je primjer molitve „Oče naš” na latinskom, dalmatskom, talijanskom, istrorumunjskom i rumunjskom jeziku.

## Povezano
* Gramatika dalmatskog jezika

## Reference

## Bibliografija
* Bartoli, Matteo Giulio, 1906., *Das Dalmatische*, Kaiserliche Akademie der Wissenschaften, Beč
* Antonio Ive , L'Antico dialetto di Veglia 

## Vanjske veze

* Dalmatian: An extinct language of Croatia
* Sajt o dalmatinskom jeziku
Gramatika dalmatskog jezika

## Abeceda
A B C Č  CH D E F G I J L M N O P Q R S T U V Z

## Imenice
Dalmatski jezik ima muški i ženski rod imenica.
Imenice mogu biti u jednini i množini.

Imenice muškog roda:

Jednina / množina / značenje

amaic / amaič / prijatelj

detco / dacli / prst

cortial / cortiali / nož

Imenice ženskog roda:

Jednina / množina / značenje

susana / susane / šljiva

busca / busce / krava

mun / mune / ruka

Dalmatski jezik nema deklinacije imenica.

## Član
Određeni član u dalmatskom je EL za muški rod , LA za ženski rod , a I za množinu.

npr.:

el cortial - nož , i cortiali - noži
   
el naun - ime , i nauni - imena

la busca - krava , i busce - krave

## Pridjevi
U dalmatskom jeziku pridjevi se moraju slagati s imenicom u rodu i broju.

muški rod / ženski rod / značenje

maur / maura / velik

bun / buna / dobar

fosc / fosca / crn

## Zamjenice
Osobne zamjenice

Posvojne zamjenice

## Prijedlozi
In - u

Bas de - pokraj

De - od

Da - od

Dri - izad

Saupra - na , iznad

Alič - na(pored)

## Glagoli
Pravilni glagoli obično završavaju na -ur , -ar , -dro

-ur glagoli

Tablica završetaka za -ur glagole

primjer:"domandur" , zahtijevati

-ar glagoli

Tablica završetaka za -ar glagole

primjer:"avar" , imati

## Izvori
* Bartoli, Matteo Giulio, (1906) *Das Dalmatische* (2 vols), Kaiserliche Akademie der Wissenschaften, Vienna
* Fisher, John. (1975). Lexical Affiliations of Vegliote, Rutherford, Fairleigh Dickinson University Press >

## Vanjske veze
Lista džamija u Bosni i Hercegovini

Islam se prvi put značajno pojavljuje u Bosni sa dolaskom Osmanlija u 15. veku. U istom dobu prve džamije sagrađene u Bosni i Hercegovini.

Na teritoriji Bosne i Hercegovine, tokom ratnih sukoba 90-ih godina, srušeno je i oštećeno više od 600 džamija. Na primer, na području grada Banja Luke, tokom 1993. godine, porušeno je 15 džamija.

## Lista

## Povezano
* Džamija

## Bibliografija
Marcus Stephen

Igre Commonwealtha

**Marcus Stephen** je bio predsjednik Republike Nauru od 19. prosinca 2007. Također je i predsjednik Oceanijske federacije za dizanje utega. Stephen je profesionalni dizač utega koji je za svoju zemlju dosad osvojio sedam zlatnih medalja na igrama Commonwealtha.

## Sportska karijera
U početku svoje sportske karijere Stephen je igrao australski nogomet za lokalnu momčad "Aces", ali je se poslije odlučio baviti dizanjem utega. Godine 1989., osnovana je Nauruska federacija dizanja utega (*Nauru Weightlifting Federation*) kako bi se Stephenu koji je u to vrijeme bio jedini vrhunski dizač utega u državi omogućilo sudjelovanje na međunarodnim natjecanjima.

Godine 1992. sudjeluje prvi put na Olimpijskim igrama u Barceloni. Budući da u to vrijeme Nauru nije imao Olimpijski odbor, Stephen je uzeo samoansko državljanstvo i sudjelovao na OI za tu državu. Godine 1993., na Nauruu je osnovan Olimpijski odbor tako da je Stephen mogao predstavljati svoju zemlju na OI u Atlanti 1996. godine i OI u Sydneyu 2000. godine.

Kada je olimpijska baklja nošena u Sydney, Stephen je ima čast nositi ju na njezinom prolasku kroz Nauru.

Na Igrama Commonwealtha Stephen je ostvario brojne uspjehe, a vjerojatno najveći uspjeh u sportskoj karijeri dosad mu je osvajanje drugog mjesta na Svjetskom prvenstvu u Ateni 1999. godine.

## Politička karijera
Marcus Stephen u parlament Naurua ulazi u svibnju 2003. godine. Tijekom vladavine Renéa Harrisa obnaša dužnost ministra obrazovanja i financija. Članstvom Naurua u Međunarodnoj komisiji za kitolov, Stephen postaje nauruski izaslanik. Predsjednik države postaje 19. prosinca 2007. godine smijenivši Scottya. Njegovim dolaskom na vlast dolazi i svojevrsna generacijska smjena među nauruskim političarima.

## Izvori
Apisai Ielemia

**Apisai Ielemia** je političar sa Tuvalua, najpoznatiji po tome što se nalazio na mjestu premijera Tuvalua od 2006. do 2010. godine.

## Reference

## Vanjske veze
* "A threat to our human rights: Tuvalu's perspective on climate change", Apisai Ielemia, *[[UN Chronicle]]*, June 2007
* Tuvalu News: Article regarding appointment of Ielemia's government in 2006 
* East West Center: Article regarding Ielemia's Taiwan visit, December 2007
Lista predsjednika Naurua

**Predsjednik Naurua** je poglavar otočne države Nauru. U ovu funkciju spojene su i dužnosti predsjednika vlade. Predsjednika Naurua izabire parlament između svojih članova.

Popis predsjednika Naurua od stjecanja nezavisnosti države 31. 1. 1968.:

## Izvori
*  World Statesmen
Valiski jezik

:*Ovaj članak se bavi jezikom Otoka Wallis, "valiskim," također poznatim kao "Fakauvea" i "istočnouveanski." Za jezik sličnog imena, koji se govori na otoku Ouvéa u Novoj Kaledoniji, v. [[Zapadnouveanski jezik]] (Fagauvea).



*'Valisijanski** ili **Uvean** () je [[polinezijski jezik]] koji se govori na [[Otok Wallis|Otoku Wallis]] (također poznatom kao Uvea). Jezik je također poznat kao **istočnouveanski''' ako bi se razlikovao od srdonog zapadnouveanskog jezika koji se govori na otoku Ouvéa (kraj Nove Kaledonije). Valiska predaja govori da je potonji jezik u drevno doba koloniziran s Otoka Wallis.

Lingvisti ga klasificiraju kao nuklearni polinezijski jezici, a dosta je riječi posudio od tonganskog, što je razlogom za pretpostavke da je Otok Wallis bio dio Tu'i Tongan Carstva.

## Vanjske veze

* Beginners course in Wallisian
Futunski jezik

**Futunski** (domaće ime: *Fakafutuna*) je polinezijski jezik koji se govori na otocima Futuna i Alofi. Također se koristi izraz **istočnofutunski** kako bi se razlikovao od futunskog (zapadnofutunskog) koji se govori na perifernim otocima Futuna i Aniwa u Vanuatuu.

Prema Ethnologue, Fakafutunu govori oko 3.600 ljudi na Futuni, te oko 3.000 gostujućih radnika na Novoj Kaledoniji.
Melekeok

**Melekeok** je jedna od šesnaest administrativnih oblasti ostrvske države Palau. Nalazi se na istočnoj obali ostrva Babeldaob koje je najveće ostrvo države Palau i drugo po veličini u regionu Mikronezije. Od 7. okrobra 2006. godine sedište vlade Palaua je premešteno iz dotadašnje prestonice Korora u Melekeok. Zgrada kapitola u kojoj je sedište palauanske vlade se nalazi na brdu Ngerulmud u Melekeoku.

Prema poslednjem popisu stanovništvo administrativne oblasti Melekeok predstavlja 9390 žitelja. Oni nastanjuju sedam sela među kojima je i prestonica:

# Melekeok
# Ertong
# Ngeburč
# Ngeremečeluč
# Ngermeleč
# Ngerubesnag
# Ngeruling

Melekeok obuhvata površinu od 28,5 kilometara kvadratnih u oblasti koja se nalazi između Ngčesar na jugu i Ngival na severu.

Jezero Ngardok je najveća prirodna vodena površina na kopnu u oblasti Mikronezije, površine 493 hektara, u njemu živi mala populacija slanovodnih krokodila *[[Crocodylus porosus]]*.

## Vanjske veze

* Senat Palaua u Melekeoku http://www.palauoek.net/senate/welcome.asp  
* tekst o premeštanju prestonice http://www.olekoi.com/belau.htm  
* ekološki projkat u Melekeoku http://www.seacology.org/projects/individualprojects/PALAU_melekeok2007.htm  
* tekst o zgradi kapitola na sajtu potpredsednika Palaua http://www.vpchin.com/news/What%20They%20Say.html
Palauanski jezik

**Palauski jezik** (Belauski; ISO 639-3: pau), jezik Palauka, naroda sa otočne države Palau. Po jednoj klasifikaciji čine samostanu skupinu unutar malajsko-polinezijske porodice. Manji dio živi na otoku Guam. 

Ima 16 fonema, 6 samoglasnika i 10 suglasnika. Poplacija na Palau iznosi 14,825 (2000 WCD) .

## Reference
Johnson Toribiong

**Johnson Toribiong** (22. jul 1946. -) je palauski advokat i političar koji se trenutno nalazi na mjestu predsjednika Palaua, nakon što je pobijedio na izborima u novembru 2008. .

## Reference

## Vanjske veze
* Pacific Magazine: Johnson Toribiong Wins Palau Presidential Race
* Pacific Magazine: Palau Election Commission Releases Unofficial Results
Predsjednik Palaua

### Popis predsjednika [[Palau]]a

### Veze
* Potpredsjednik Palaua
* Visoki predstavnik za Starateljsko Područje Pacifičkih Otoka

## Reference
The Valley (Angvila)

**The Valley**, glavni grad britanskog prekomorskog područja Angvila i komercijalno i administrativno središte otoka Anguilla. Stara kolonijalna arhitektura može se danas vidjeti još jedino na Cross Roadsu, na posljednjoj plantažnoj kući sa popratnim objektima na Anguilli, Wallblake House, izgrađenoj 1787., renoviranoj 2004. koja je danas u vlasništvu katoličke crkve. Na najvišem vrhu otoka, Crocus Hill (65 m.) nalaze se ruševine stare sudske zgrade (Old Court House). Uz južni rub grada smješten je maleni međunarodni aerodrom Wall Blake Airport. Populacija mu iznosi manje od 2,000.

## Reference

## Vanjske veze

* Public and Government Buildings (slike) 
* anguilla maps
Mata Utu

**Mata-Utu** je administrativni centar i naselje od 1120 stanovnika francuske prekomorske zajednice Wallis i Futuna i distrikta Hahake u Polineziji. Mata-Utu je i prijestolnica historijskog kraljevstva Uvéa koje danas ima samo ceremonijalno-turističku ulogu.

## Geografija
Mata-Utu leži na istočnoj obali vulkanskog otoka Wallis u arhipelagu Wallis i Futuna na jugozapadu Tihoga oceana. Relativno nizak otok (145 m) okružen je koraljnim grebenom od nekih 20 otočića kroz koju brodovi na par mjesta ipak mogu proći.

## Klima
Mata-Utu ima tropsku klimu s prosječnim temperaturama između 22 i 32 °C.

## Historija
Historija Mata-Utua vezana je uz lokalno otočno kraljevstvo Uvéa i njegovog 50 kralja (lavelua) Tomasija koji je izabran za 50 kralja Wallisa 1959. godine. Dvije godine kasnije proveden je referendum o mogućoj nezavisnosti otoka, u kom se većina izjasnila da ostanu francuska pokrajina. Tomasi je stoga potpisao pakt s francuskom vladom o osnivanju prekomorske teritorije Wallis i Futuna. Francuzi su mu se odužili 2005. kad je skoro svrgnut, nakon velikih nereda, jer je štitio svog unuka nakon prometne nesreće. Opozicija je izabrala novog lavelua, ali je uz interveniciju Francuza ostao na vlasti do svoje smrti 2007.

## Atrakcije
Centrom Mata-Utua dominira katedrala Marijina uzačašća (Notre-Dame-de-l'Assomption) koja je proglašena francuskim nacionalnim spomenikom. U centru se nalaze restorani, hotelčići, pošta, policijska stanica, trgovački centar i kraljevska palača. Pored grada nalaze se arheološki lokaliteti Talietumu i Tonga Toto.

## Privreda
Stanovnici grada bave se turizmom, ribarstvom i trgovinom. Mata-Utu ima Internacionalni aerodrom Wallis Hihifo (IATA: **WLS**, ICAO: **NLWW**), koji se nalazi kod mjesta Hihifo, 5&nbsp;km sjeverno.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Tomasi Kulimoetoke II'' na portalu Encyclopædia Britannica
Cockburn Town

**Cockburn Town** je glavni grad Turks i Caicos Otoka, smješten na otoku Grand Turk, najvećem otoku arhipelaga Turks. Glavna znamenitost su zgrade koje predstavljaju bermudsku arhitekturu 18. i 19. vijeka smješten u Duke i Front Streetu.
Avarua

**Avarua** je distrikt i administrativni centar novozelandskih Cookovih otoka. Avarua broji 2582 stanovnika.

## Geografija
Avarua leži na sredini sjeverne obale Rarotonga, otoka u arhipelagu južnih Cookovih otoka na jugozapadu Tihoga oceana. Udaljena je 3400&nbsp;km sjeverno od Novog Zelanda. Naselje se rasprostire na relativno ravnom dijelu obale, iznad kojeg se uzdiže planinska unutarašnjost. Obala je stjenovita i nepristupačna, ali na istočnoj obali ima nekoliko pješčanih plaža. U samom središtu grada leži olupina trgovačkog teretnjaka *Maitai* koji se nasukao na podmorski greben u decembru 1916. godine.

## Klima
Avarua ima tropsku klimu s prosječnim temperaturama između 22 i 32 °C.

## Zanimljivosti

Centrom grada dominira Nacionalni kulturni centar Geoffrey Henry u kom se nalaze vladini uredi, nacionalni muzej i biblioteka, s velikom dvoranom za skupove. U muzeju dominira etnološka zbirka s rukotvorinama Kukovih otoka, i prvi štamparski stroj koji je 1830. dospio na otok. U Avarui djeluje depadansa Univerziteta južnog Pacifika, na kom je moguće redovito studirati, ali i polaziti kraća stručna usavršavanja.

## Privreda i transport
Stanovnici grada bave se turizmom, ribarstvom i trgovinom. Avarua ima dvije luke, veću Avatiju zapadno od centra za prihvat velikih teretnih brodova i drugu u centru grada za manje brodove. Cesta Ara Tapu kružno vodi oko cijelog otoka, kroz svih 5 distrikta Rarotonge, a do grada vodi i cesta Ara Metua koja ide prema unutrašnjosti, starija je i za koju legenda kaže da je izgrađena u vrijeme lokalnih polinezijskih poglavara. Avarua ima Internacionalni aerodrom Rarotonga (IATA: **RAR**, ICAO: **NCRG**) koji se nalazi 3&nbsp;km sjeverno od centra.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Avarua'' na portalu Encyclopædia Britannica
Zakon o sodomiji (1533)

**Buggery Act 1533** ili **Parliament act, 25 Henry VIII** je zakon koji je usvojen 1533. godine, za vreme vladavine kralja Henryja VIII; predstavlja prvi građanski engleski zakon koji je kažnjavao mušku homoseksualnost. Pre donošenja ovog zakona, crkveni sudovi su osuđivali muškarce koji su imali seksualne odnose sa muškarcima na smrt.

Pojam *buggery* je u zakonu definisan kao neprirodan seks protivan volji božjoj i čovekovoj. Ovako neodređenu definiciju pojma koji se kažnjava zakonom sudska praksa je kasnije preciznije odredila kao analni seks i kao seksualni odnos sa životinjama.

## Historija
Donošenje zakona je inicirao Thomas Cromwell. Zakon predviđa kaznu smrti vešanjem. Ova kazna je bila važeća sve do 1861. godine. Neki istoričari smatraju da je bestijalnost posebno uvedena zbog straha od hibridnog rađanja, kao i zbog uverenja da su demoni sposobni da uzmu obličje životinja.

Jula 1540. Walter Hungerford je bio prva osoba kojoj je suđeno po ovom zakonu, zajedno sa suđenjem za izdaju. Pretpostavlja se da je izdaja bila glavni razlog za njegovo pogubljenje. Prvo suđenje samo na osnovu ovog zakona desilo se 1541. godine, kada je Nicholas Udall, sveštenik, pisac i upravnik Etona osuđen; kazna mu je, međutim, preinačena na zatvorsku kaznu, ali je oslobođen za manje od godinu dana.

Dolaskom Mary I Tudor na vlast 1533. zakon je povučen, ali ga je kraljica Elizabeth I vratila 1563. kada je postao osnova za celo englesko govorno područje. U Engleskoj je zabeleženo samo nekoliko pogubljenja na osnovu ovog zakona u naredna dva veka.

Zakon je poništen članom 1 Zakona o zločinu protiv čoveka iz 1828, ali je *buggery* prema članu 15 istog zakona ostao prekršaj kažnjiv smrću. Poslednje pogubljenje na osnovu zakona o *buggery* izvršeno je 1836., a zakon je konačno promenjen 1861., kada je usvojen novi Zakon o zločinu protiv čoveka iz 1861.

Homoseksualnost je dekriminalizovana u Engleskoj 1967, deset godina nakon Woldendenovog izveštaja.

## Povezano
* Pregled LGBT istorije
* Položaj LGBT osoba u Ujedinjenom Kraljevstvu

## Reference
Şalom

**Şalom** su židovske tjedne novine koje se od 29. 10. 1947. izdaju u Istanbulu. Naziv im predstavlja turski ispis hebrejske riječi *[[šalom]]*. Osnivač je bio židovsko-turski novinar Avram Leyon. Osim jedne strane na ladino jeziku, list se u potpunosti tiska na turskom. Glavni urednik je İvo Molinas. Odgovorni urednik je Yakup Barokas. Tiraž je preko 5000 primjeraka.

## Vanjske veze
* Şalom (turski jezik) 
* Şalom (ladino jezik)
Wei

**Wei** (魏) se može odnositi na:

**Dinastija**

* Wei (Proljeće i Jesen), kineska država za vrijeme Perioda Proljeća i Jeseni
* Wei (država), kineska država za vrijeme perioda Proljeća i Jeseni i perioda Zaraćenih država
* Cao Wei, kineska država (kraljevstvo) za vrijeme perioda Tri kraljevstva
* Ran Wei kratkotrajna država za vrijeme perioda Šesnaest kraljevstava
* Sjeverni Wei, najpoznatija od svih kineskih dinastija Wei.
** Zapadni Wei
** Istočni Wei

**Ličnosti**

* Wei Zhongxian, najzloglasniji eunuh u kineskoj historiji, čije je pravo ime bilo Li Jinzhong.
* Wei Jingsheng, kineski disident
* Wei Qing, vojskovođa dinastije Zapadni Han
* Wei Tao-Ming, ambasador, gradonačelnik Nankinga, guverner Tajvana, ministar vanjskih poslova
* Gospa Wei Shuo, kaligrafkinja
* Wei Yan, oficir u vojsci Shua za vrijeme perioda Tri kraljevstva 
* Shang Yang, ministar države Qin, rođen kao Wei Yang
* Wei Zheng, državnik iz vremena dinastije Tang
* Wei Qiuyue, kineska odbojkašica

* Wei Chen, kanadski TV i radio novinarka 
* Wei Chen, kineski pjevač
* Zhao Wei, kineska filmska glumica i pop pjevačica, poznata i po engleskom imenu Vicki Zhao
* uobičajeno pogrešno ispisivanja imena golferice Michelle Wie

**Ostalo**
* Wei Hai, drevna ratna igra
* Wei (čin), čin komandira čete u kineskim oružanim snagama.
* Rijeka Wei, glavna pritoka Žute rijeke
* Wei, kineski naziv za zvijezdu Epsilon Scorpii

Skraćenica **WEI** se također može odnositi :
* Wau Ecology Institute
* Windosov indeks iskustva (Windows Experience Index) koja javlja alat Windows System Assessment Tool.
Zhao

**Zhao** se može odnositi na:
* Zhao (prezime), kinesko prezime
* Zhao (država), kineska historijska država
* Okrug Zhao, u Shijiazhuangu, u kineskom Hebeiju
* Dinastija Zhou, (1122. pne. - 256. pne.)
* Sjeverni Zhou kineska dinastija (557 - 581)
* 兆 (zhào), kineska brojka koja obično označava 106 ili 1012
* Admiral Zhao je negativac u animiranoj seriji *Avatar: The Last Airbender*

## Povezano
* Chao
Qin

**Qin** može označavati:

## Države
* Qin (država), kineska država u doba Istočne dinastije Zhou
* Dinastija Qin, koja je zavladala Kinom nakon ujedinjenja 221. pne. i završila 206. pne.
* Raniji Qin, država Di u periodu Šesnaest kraljevstava
* Kasniji Qin, država Qiang u periodu Šesnaest kraljevstava
* Zapadni Qin, država Xianbei u periodu Šesnaest kraljevstava

## Ličnosti
* Qin Jiushao, kineski matematičar
* Qin Shi Huang, osnivač dinastije Qin
* Shaobo Qin, kineski akrobat i glumac

## Muzički instrument
* Guqin, nekad poznat po nazivom Qin, kineski gudački instrument 
* Qinqin, instrument nalik lutnji

## Ostalo
* Shaanxi, provincija Kine, skraćeno na Qin (秦)

## Povezano
* Klan Hata, nasljednici dinastije Qin, ustanovljeni u Japanu
* Daqin
Shu (država)

**Shu** (蜀) je bila drevna država u današnjem kineskom Sichuanu. Shu je svoju moć temeljila na kontroli nad ravnicom Chenhdu, a teritorija joj je pokrivala centralni i zapadni dio Sečuanske kotline, kao i gornji dio doline rijeke Han. Shu je osvojila država Qin godine 316. pne. Glavni grad joj je bio Chengdu.

## Povezano
* An Duong Vuong
* Jinsha
* Sanxingdui

## Reference
* Sage, Steven F., *Ancient Sichuan and the Unification of China*,
Road Town

**Road Town**, smješten na otoku Tortola, je glavni grad Britanskih Djevičanskih Otoka. Smješten je u području Road Harbour na južnoj obali otoka. Grad ima oko 9.400 stanovnika(prema procjenama iz 2004).

## Reference

## Vanjske veze

* Ferry Schedule 
* Tortola Map & Guide 
* Detailed map of Road Town 
* Article from Encyclopedia Britannica
Yan (država)

**Yan** () je bila kineska država koja je postojala u periodu Zapadnog Zhoua , Proljeća i Jeseni te Zaraćenih država. Glavni grad joj je bio Ji (današnji Peking, također poznat kao Yanjing, "prijestolnica Yana"). Za vrijeme Zaraćenih država se prijestolnica premjestila u Xiadu.

Za vrijeme prvih godina dinastije Zhou, Yan je bilo leno smješteno u blizini Žute rijeke, ali se nakon neuspjele pobune članova svrgnute dinastije Shang, premjestilo na sjever u današnju provinciju Hebei gdje je imalo zadatak zaustaviti prodore plemena sa sjevera.

Granice Yana su obično bile horizontalnog oblika, te se protezale od planina u provinciji Shanxi do poluotoka Liaodong. Kao najsjeveroistočnija od svih kineskih država u tom periodu, često je trpila najezde iz današnje Mongolije. Glavni neprijatelji su joj, pak, bile susjedne države Zhao i Qi. Planinska granica Zhaoa i Yana je postala poprište čestih vojnih sukoba. Oni su često obje države dovodile u pat-poziciju, pa je za završetak obično bila potrebna intervencija drugih država.

Najveća opasnost je, pak, dolazila od Qija. Tako je 314. pne. sukob oko nasljedstva u Yanu doveo do invazije Qija čija je vojska praktički osvojila cijelu zemlju. Međutim, loše postupanje vojnika Qija je izazvalo sveopću pobunu te su Qi vojske otjerane, a vlastYana obnovljena. Novi vladar, Kralj Zhao od Yana je potom sklopio savez s državama Zhao, Qin, Han i Wei za zajednički pohod protiv Qija. Pod vodstvom briljantnog taktičara Yue Yi taj je pohod zabilježio veliki uspjeh te je u godinu dana osvojeno čak sedamdeset utvrđenih gradova Qija, s izuzetkom Zimua i Lua. Međutim, kralj Zhao je umro, a Yue Yija je istjerao kralj Wei of Yan, pa je general Tian Shan uspio osloboditi sve gradove od petočlane koalicije.

Godine 300. pne. je Yan vojskovođa Qin Kai porazio Donghu i osvojio poluotok Liaodong.

Usprkos stalnih ratova, Yan je preživio sve do pred sam kraj Zaraćenih država. Godine 227. pne., dok su se trupe Qina gomilale nakon kolapsa Zhaoa, yanski princ Dan je poslao atentatora po imenu Jing Ke da ubije qinskog vladara i kasnijeg Prvog cara Qina, u nadi da će tako zaustaviti prijetnju Qina. Atentat nije uspio, a Jing Ke je ubijen od Qina u Xianyangu.

Razbješnjen činom koji ga je umalo koštao glave, kralj Qina je poslao Wang Jiana da uništi Yan. Nakon što je glavnina vojske Yana uništena na smrznutoj rijeci rijeci Yishu, sljedeće godine je pao Ji a vladar kralj Xije pobjegao na poluotok Liaodong.

Godine 222. pne. je pao i Liaodong, te je tako država Yan bila u potpunosti osvojena od Qina. Nakon propasti Yana su samo dvije drevne kineske države ostale nezavisne, ali je i njihova sudbina bila zapečaćena.

## Povezano
* Gornja Xiajiadian kultura
* Xiadu

## Vanjske veze
* Yan State Capital Relics in Baoding 
* Han Dynasty-Political, Social, Cultural, Historical Analysis of China
Eumen

**Eumen** (362. pne. - 316. pne. ) je bio makedonski general i sekretar Aleksandra Makedonskog. Učestvovao je u ratu dijadoha.
Od 323. pne. bio je satrap Kapadokije i Paflagonije. Vlastiti vojnici ga izdaju da bi dobili basnoslovno opljačkano blago.
## Sekretar i satrap
Rođen je u Kardiji na Galipolju. Rano se zaposlio kao sekretar kod Filipa II, a nakon njegove smrti kod Aleksandra Makedonskog, koga prati i u Aziju. Posle Aleksandrove smrti 323. pne. komanduje velikim brojem vojnika, koji se bore za Aleksandrova sina Aleksandra IV. Tokom podele carstva dobija Kapadokiju i Paflagoniju, koje nisu bile potpuno potčinjene. Regent carstva Perdika daje zadatak Antigonu i Leonatu da mu pomognu i potčine ta dva regiona. Antigon je to odbio pa ga Perdika poziva na sud zbog neposlušnosti. 
## Na strani legitimnog regenta i prestolonaslednika
Antigon se udružuje sa Antipaterom, Kraterom, Ptolemejem i Lizimahom protiv Perdike. Eumen je na strani Perdike. Kad su Krater i Antipater završili Lamijski rat i potčinili Grčku, krenuli su u Aziju da sruše Perdikin poredak . Prvo su udarili na Kapadokiju. Krater i satrap Jermenije Neoptolem su poraženi blizu Helesponta 321. pne. od strane Eumena. Neoptolem je poginuo, a Krater je umro od posledica ranjavanja.
## Svi dijadosi protiv Eumena
Nakon što su ubili Perdiku u Egiptu , makedonski generali osuđuje Eumena na smrt i šanju Antipatera i Antigona da to izvrše.
Eumena izdaju njegovi oficiri i on beži u vrlo jaku tvrđavu Noru, koja se nalazila između Kapadokije i Likaonije. Tu se Eumen držao preko godinu dana, dok nije umro Antipater. Antipaterovom smrću počinje podela među njegovim neprijateljima. Antipater ostavlja regentstvo prijatelju Poliperhonu umesto svom sinu Kasanderu. Kasander se udružuje sa Antigonom i Ptolemejem, a Eugen se udružuje sa Poliperhonom.
## Izdaju ga vlastiti vojnici
Eumen uspeva da pobegne iz Nore, a uskoro ugrožava Fenikiju i Siriju. Antigon kreće 318. pne. protiv njega., a Eumen se povlači istočno da se pridruži istočnim satrapima. Bile su dve neodlučne bitke, bitka kod Paretakene 317. pne. i bitka kod Gabijene 316. pne.. Posle tih bitaka izdaju ga vlastiti vojnici i predaju Antigonu.

Makedonski veterani su nakupili ogromno blago tokom 30 godina uspešnog ratovanja. Sadržavalo je dijamante, drago kamenje, zlato, ali i žene i decu. Antigon obećava veteranima deo tog nakupljenog blaga samo ako mu predaju Eumena. Tako su predali Eumena Antigonu, koji ga ubija.

## Povezano
* dijadosi
Bitka kod Mantineje (362. pr. n. e.)

**Bitka kod Mantineje** se odigrala godine 362. pne. između snaga Beotijskog i Arkadijskog saveza na čelu s tebanskim vojskovođom Epaminondom na jednoj, te snaga koalicije Sparte, Atene, Elide i Mantineje na čelu sa spartanskim kraljem Agesilajem II. Bitka je završila tebanskom pobjedom, ali je pogibija Epaminonde označila završetak kratkotrajne tebanske hegemonije nad Grčkom.

## Uvod
Godine 371. pne. tebanske snage su u bitci kod Leuktre katastrofalno porazile spartansku vojsku i tako okončale višedecenijsku spartansku hegemoniju. POd vodstvom Epaminonde, Teba je odmah krenula u stvaranje vlastite hegemonije te je, između ostalog, pokrenula niz vojnih pohoda na Peloponez kako bi oslabljenu Spartu okružila sa sebi prijateljskim polisima. Rezultat takvih napora je bilo stvaranje federacije Arkadijskog saveza. Spartanci su to nastojali koliko-toliko kompenzirati stvaranjem saveza sa Elejcima, stanovnicima pokrajine tradicionalno neprijateljske prema Arkadiji. Kada su tokom sukoba arkadijske snage zauzele panhelensko svetište boga Zeusa u Elidi, arkadijski grad Mantineja je to shvatio kao svetogrđe te je napustio Savez i priključio se Spartancima. Kao pomoć vjernim arkadijskim saveznicima na čelu s Megalopolisom i Tegejom se pokrenula tebanska vojska pod Epaminondom. Spartancima je, pak, u pomoć priskočila Atena, donedavni tebanski saveznik sve zabrinutiji zbog tebanske hegemonije. 

## Tok bitke
Prema antičkim izvorima obje strane su raspolagale s ljudstvom približno iste kvalitete pod komandom iskusnih komandanata kao što su Agesilaj i Epaminonda. Prevagu je, kao i kod Leuktre prije devet godina, donijelo Epaminondino korištenje kosog borbenog poretka, odnosno odluka da se glavnina snaga koncentrira na lijevom krilu te tako odmah razbije spartansko desno krilo. Epaminonda je uspio sprovesti svoj plan te su Spartanci poraženi, ali je Epaminonda u borbi teško ranjen.

## Posljedice
Kada je Epaminonda s bojišta doveden na samrtnu postelju, rečeno mu je da su u borbi također poginula Jolaida i Defant, komandanti koji su ga trebali zamijeniti. Epaminonda je, svjestan kako su Tebanci ranije vojne uspjehe dugovali njegovim i sposobnostima ranije poginulog Pelopide, svoje sugrađane na samrti pozvao da odmah sklope mir i ne riskiraju ostvarene dobitke s novim ratovima. Epaminonda je umro, ali je njegova želja uslišena, i nakon bitke je uspostavljen mir, iako ne onakav kakav bi se mogao očekivati s obzirom na tebansku pobjedu. Sparta je, s druge strane, još uvijek imala kralja Agesilaja, ali je bila previše iscrpljena velikim ljudskim i teritorijalnim gubicima da bi iskoristila novonastalu tebansku slabost. Takvo je stanje stvari stvorilo ravnotežu sila u Grčkoj, ali i dugogodišnji vakuum koji će konačno iskoristiti Makedonija na čelu s Filipom II.

## Napomene
http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text.jsp?doc=Xen.+Hell.+5.2.1&fromdoc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0206 Ksenofont *Hellenika* 5.2.1-3 on Perseus
361. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **361. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Stolona i Petika** (ili, rjeđe, **godina 393. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 361. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Pobune se šire Perzijskim Carstvom, zahvativši i bogati feničanski grad Sidon.
* Kalistrat iz Afidne, atenski orator i vojskovođa te vojskovođa Habrija su izvedeni na sud zbog toga što su dozvolili Tebancima da okupiraju grad Orop. Iako Kalistrat iznosi obranu u veličanstvenom govoru koji će impresionirati Demostena i natjerati ga da sam počne učiti govorništvo, osušen je na smrt. Prije izvršenja presude bježi u Metone u Makedoniji gdje mu utočište, u zamjenu za financijske savjete, pruža kralj Perdika III. Habrija je, pak, oslobođen optužbi te odlazi u Egipat gdje ga je kralj Teos angažirao kao komandanta u ratu protiv Perzijanaca.
* Egipatske snage pod kraljem Teosom, te spartanskim hoplitima pod kraljem Agesilajom i Habrijinim atenskim najamnicima poduzimaju veliki pohod protiv perzijskih gradova u Feniciji. Međutim, njihov je pohod prekinut kada u Egiptu izbija pobuna. Agesilaj se pri povratku u Egipat pridružuje pobunjenicima.
* Platon još jednom dolazi u Sirakuzu, nastojeći poučavati mladog tiranina Dionizija II, odnosno pomiriti ga sa svojim prognanim prijateljem Dionom. Platon u tome ne uspijeva, te je prisiljen bježati iz Sirakuze kako bi spasio život.

## Rođenja
* Agatoklo, tiranin Sirakuze (u. 289. pne.).
* Kralj Lizimah od Trakije, makedonski oficir i "nasljednik" (dijadoh) Aleksandra Velikog (približni datum) (u. 281. pne.).

## Smrti
*
Kalistrat iz Afidne

**Kalistrat iz Afidne** (grčki: Καλλιστράτος *Kallistratos*; 410. – 355. pne.) bio je drevni atenski govornik, političar i vojskovođa iz 4. vijeka pne. 

Godinama je kao *prostates* podržavao spartanske interese u Ateni, smatrajući da njegovom gradu prijeti veća opasnost od naglo ojačale Tebe nego od Sparte. Godine 371. pne. sklopio je mirovni ugovor sa Spartom kojim je priznata spartanska hegemonija na kopnu u zamjenu za atensku hegemoniju na kopnu. Međutim, nakon što je Tebancima na njegov nagovor bilo dozvoljeno da okupiraju grad Orop, optužen je za izdaju. Na sudu se branio veličanstvenim govorima koji su Demostena potakli da počne učiti retoriku. Usprkos toga je osuđen na smrt godine 361. pne. Pogubljenje je izbjegao bijegom u Metone u Makedoniji, gdje mu je, u zamjenu za financijske savjete, utočište dao kralj Perdika III. Kasnije je zajedno s kolonistima sa Tasosa osnovao grad Krenides ili Daton. Kada je to područje osvojio makedonski kralj Filip II, Kalistrat se sklonio u Bizantij. Odatle se 355. pne. vratio u Atenu gdje je pogubljen.

Bio je poznat kao autor niza financijskih reformi, a atenske saveznike je tjerao da u slučaju rata plaćaju kotizaciju (*syntaxeis*). 

## Izvori
* Pauly-Wissowa, *Kallistratos*, 
* P. Cloché *La politique de l'Athénien Callistrate (391-361 avant J.-C.)* (*The Politics of the Athenian Callistratus (391 - 361 BCE)*), XXV 1923, 5 - 3

## Vanjske veze
* http://www.infoplease.com/ce6/people/A0809932.html
Lizimah

**Lizimah** (oko 360. pne. - 281. pne.) je bio general u vojsci Alekasandra Makedonskog i jedan od dijadoha (naslednika). Bio je kralj Trakije od 306. pne., kralj Male Azije od 301. pne. i kralj Makedonije zajedno sa Pirom od 288. pne.

Tokom Aleksandrove kampanje u Persiji bio mu je jedan od telohranitelja. Kada je Aleksandar umro 323. pne. postaje satrap Trakije.

Udružuje se sa Antipaterom, Antigonom, Ptolemejem i Kraterom protiv Perdike.

## Borbe protiv Antigona
Tokom trećeg rata dijadosa udružuju se 315. pne. sa Ptolemejem, Seleukom i Kasandrom protiv Antigona i njegovog sina Demetrija Poliorketa.
Antigon uspeva da pobuni trakijska i skitska plemena protiv njega i time mu skrene pažnju. Uzima titulu kralja Trakije 306. pne..

Lizimah, Ptolemej, Seleuk i Kasander sklapaju savez i 302. pne. napadaju Antigona u Aziji. Lizimah je napao Malu Aziju, gde nije bilo nekog otpora. Međutim tokom 301. pne. Antigon i Demetrije ga uspevaju izolirati kod Ipsa. Seleuk dolazi Lizimahu u pomoć i u bici kod Ipsa 301. pne. pobeđuju Antigona i ubijaju ga. Antigonove posede dele, tako da Lizimah dobija velike delove Male Azije.
## Demetrije obnavlja neprijateljstva

Nakon eliminacije Antigona Seleuk mu postaje opasan. Lizimah se udružuje sa Ptolemejem i uzima njegovu ćerku za ženu. Demetrije obnavlja neprijateljstva 297. pne. tokom Lizimahovog odsustva iz Grčke. Lizimah zato uzima njegove gradove u Maloj Aziji. Sklapaju mir 294. pne. i Lizimah priznaje Demetrija kraljem Makedonije. Demetrije ponovo ugrožava Trakiju, pa Lizimah sklapa savez sa epirskim kraljem Pirom.

## Lizimah na vrhucu moći
Lizimah i Pir udruženim snagama 288. pne. osvajaju Makedoniju i izbacuju Demetrija. Pir i Lizimah su zajednički postali kraljevi Makedonije. Demetrije je ponovo krenuo protiv Lizimaha, ali Seleuk ga zarobljava 285. pne..
Lizimah izbacuje 285. pne. Pira iz Makedonije i time postaje jedini kralj Makedonije.

## Intrige i pad
Domađe nevolje su dovele do Lizimahovog pada. Lizimah ima sina Agatokla iz prvog braka, koji treba biti naslednik. Lizimahova žena, ćerka Ptolemejeva, želi da njen sin bude naslednik, pa lažno optužuje Agatokla da kuje urotu sa Seleukom protiv oca. Lizimah ubija svog sina Agatokla. To izaziva revolt i kod stanovništva i kod prijatelja. Mnogi gradovi u Aziji se bune. Agatokleova žena beži kod Seleuka, koji 
pobeđuje Lizimaha 281. pne. u bici kod Korupedija. Lizimah je ubijen u toj bici.

## Povezano
* Dijadosi

## Vanjske veze

* Lysimachus
* Lysimachus' Dog & Nisaean Horses - Informative but non-scholarly essay on Lysimachus (Annotated with Sources).
360. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **360. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Ahale i Avetinenzisa** (ili, rjeđe, **godina 394. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 360. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.





== Događaji ==
* Vođa [[egipat]]skih pobunjenika [[Nektanebo II]] uz pomoć [[sparta]]nskog kralja [[Agesilaj II|Agesilaja II]] svrgava [[Teos od Egipta|Teosa]] i postaje faraon. Teos bježi u [[Susa|Susu]] gdje sklapa mir sa svojim dotadašnjim neprijateljem [[Perzijsko Carstvo|perzijskim]] kraljem [[Artakserks II|Artakserksom II]]. Nektanebo II Spartancima za njihove usluge plaća 230 [[talanat]]a.
* Spartanski kralj Agesilaj II na povratku u [[Grčka|Grčku]] umire u [[Kirena|Kireni]]. Na euripontidskom prijestolju Sparte ga nasljeđuje Arhidam III.
* [[Iliri]] napadaju [[Molosijci|Molosijce]], na što molosijski kralj [[Arimba]] smješta sve stanovništvo u zbjeg. Kada su Ilirci previše natovareni plijenom od pljačke, Arimba ih napada i lako poražava.
* [[Gali]] ponovno dolaze pred vrata [[Rim]]a, ali su odbačeni.
* [[Platon]] piše dijaloge *Timej* i *Kritija'', u kojima se prvi put spominje Atlantida.

## Rođenja
* Kalisten iz Olinta, grčki historičar (u. 328. pne.)
* Piron iz Elide, grčki skeptički filozof (u. cca. 270. pne.)

## Smrti
* Agesilaj II, Euripontidski kralj Sparte (r. 444. pne.)
* Ksenofont, grčki historičar, vojnik, najamnik i učenik Sokrata (r. cca. 427. pne.)
Arimba

**Arimba** (ili **Ariba**, odnosno **Tarita**) bio je kralj Epira u 4. vijeku pne. Godine 360. pne. je naslijedio svog brata Neoptolema. Kao i drugi epirski kraljevi, tvrdili su da potiču od Neoptolema, oca Ahilejevog. Arimba je bio sin Alkete I, odnosno otac Ekida te djed Pira od Epira. Arimba je također imao sina Alketa, koji će kasnije vladati Epirom od 313. pne. do 303. pne. Ubili su ga vlastiti podanici.

Godine 360. pne., njegovu zemlju su napali Iliri, na što je Arimba reagirao organiziravši evakuaciju svog ne-boračkog stanovništva u Etoliju, istovremeno dozvolivši Ilirima da nesmetano pljačkaju. Ta je strategija urodila plodom kada se Iliri, preopterećni plijenom, nisu mogli dovoljno brzo kretati omogućivši Arimbinoj vojsci da ih potuče.

Antički izvori navode kako se Arimba obrazovao u Ateni. Odatle se vratio kako bi za Molosijce odnio pisani zakonik i ustav. Arimba je kasnije sklopio savez s Filipom II Makedonskim, koji je kasnije cementiran ženidbom Filipa za Neoptolemovu kći, odnosno Arimbinu nećaku Olimpijadu, majku Aleksandra Velikog.

## Reference
Kalisten

**Kalisten iz Olinta** (grčki ****; cca. 360-328. pne.) bio je grčki historičar.

Bio je unuk Proksena iz Atarneja, Aristotelovog skrbnika i rođaka. S Aristotelom se prvi put sreo kada je Aristotel bio tutor Aleksandru Velikom. Zahvaljujući Aristotelovoj preporuci, Kalisten je imenovan službenim dvorskim historičarom te je Aleksandra pratio na njegovom velikom pohodu na Aziju.

Dok je na samom početku pohodu Kalisten hvalio Aleksandra, kasnije je postao prema njemu kritičan, pogotovo nakon što je kralj počeo preuzimati običaje i protokol orijentalnih vladara, uključujući proskinezu. Zbog toga je pao u nemilost te je nakon optužbi za sudjelovanje u zavjeri bačen u zatvor gdje je umro od posljedica mučenja ili bolesti. Njegov je kraj poslužio kao inspiracija traktkatu Kalisten, koga je napisao njegov prijatelj Teofrast.

Kalisten je napisao nekoliko historijskih djela vezanih uz Grčku koja su kasnije izgubljena. Njegovi zapisi o Aleksandrovom pohodu su, međutim, sačuvani kroz opsežno citiranje od strane kasnijih autora.

## Vanjske veze
* Pothos.org: Callisthenes 
* Livius.org: Callisthenes of Olynthus 
* Livius.org: Alexander the Great: the 'good' sources - Official propaganda: Callisthenes
Metona

**Metona** ili **Methone** () može biti:
* Metona (mitologija), jedan od deveta Alkionida, kćeri mitološkog diva Alkiona
* Methone (satelit), mali Saturnov mjesec, otkriven 2004
* Methoni (Mesenija), gradić u grčkoj prefekturi Mesenija
* Methoni (Pijerija), gradić u grčkoj prefekturi Pijerija
Agatoklo

**Agatokle** ili **Agatoklo** (361-289. pne.), (grčko ime *Ἀγαθοκλῆς* (*Agathokles*): dolazi od *αγαθός* (*agathos*) *dobri* i *κλέος* (*kleos*) *slava*), bio je tiranin Sirakuze (317-289. pne.) i kralj Sicilije (304-289. pne.).

## Reference
* Schubert, (1887) *Geschichte des Agathokles*
* Grote, *History of Greece*, ch. 97.

|width=25% align=center|**Prethodnik:*****[[oligarhija]]*** položaj prethodno držao Timoleon 337. pne.
|width=25% align=center|**[[Popis tirana Sirakuze|Tiranin Sirakuze]]**317 BC&ndash; 289. pne.
|width=25% align=center|**Nasljednik:****[[Iketa]]**
|-
Proskineza

**Proskineza** je drevni iranski običaj naklona pred vladarom. Proskinezu je sudeći prema reljefima iz Perzepolisa uveo perzijski vladar Darije Veliki.

Stari Grci su sudeći prema Herodotu bili odbojni prema ovom običaju, no prihvatio ga je Aleksandar Makedonski. Kasnije ga je uveo i rimski vladar Dioklecijan, označivši formalni kraj principata i uvođenje dominata tj. sistema nalik na orijentalne apsolutne monarhije.
350-e pr. n. e.

## Događaji i trendovi
* Saveznički rat kojim završava Drugi atenski pomorski imperij.

## Rođenja
* 21.7. 356. pne. – Aleksandar Veliki, makedonski kralj 336–323. pne.

## Smrti
*
359. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **359. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Lenasa i Imperiosusa** (ili, rjeđe, **godina 395. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 359. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Makedonski kralj Perdika III je ubijen kada je branio svoju zemlju od ilirskog pohoda koji je vodio kralj Bardilis. Nasljeđuje ga sin Aminta IV, ali je on malo dijete, pa vlast kao regent preuzima njegov stric Filip, koji se kasnije proglašava kraljem.
* Nakon što Iliri nastavljaju pohod, Peonci pljačkaju sa sjevera, a dva pretendenta na prijestolje uživaju podršku stranih sila, Filip odlučuje sigurnost države postići potkupljivanjem susjeda, te ugovorom kojim je Amfipolis predan Ateni.

## Rođenja
* Filip III, brat i nasljednik Aleksandra Velikog (približan datum) (u. 317. pne.)

## Smrti
* Perdika III, kralj Makedonije
Aminta IV od Makedonije

**Aminta IV** (grčki: *Ἀμύντας Δ`*) bio je godine 359. pne. kralj Makedonije iz Argeadske dinastije.

Bio je sin Perdike III. Nakon što mu je otac godine 359. pne. poginuo u ratu protiv Ilira, došao je na makedonsko prijestolje, ali je bio tek malo dijete. Zato je Perdikin mlađi brat Filip postao njegov učitelj i regent. Međutim, iste godine je Filip II odlučio da se proglasi kraljem. Iako je svrgnuo svog mladog nećaka, nije ga smatrao opasnošću za svoju vlast te mu je kasnije čak dao ruku svoje kćeri Kinane. Međutim, nakon što je Filip godine 336. pne. njegov sin Aleksandar Amintu nije smatrao bezopasnim te ga je dao smjesta pogubiti.
Katedrala

**Katedrala** () je kardinalna crkva u zapadnom hrišćanstvu (katolici, protestanti). Zbog svoje grandioznosti i veličine je često i središte biskupije ili nadbiskupije ili ostalih vodećih crkvenih ličnosti. 

Neke protestantske crkve koje nemaju institucija biskupa, kao Crkva Škotske, su zadržale naziv katedrale za neke svoje crkve iz tradicionalnih razloga.

## Definicija reči
Reč *katedrala* dolazi iz latinske riječi *[[katedra]]* (*cathedra*), šta znači sedište i bukvalno se nanosi na središte biskupa ili nadbiskupa. U antici, središte je bilo simbol učitelja i tako se ta riječ referira na biskupa kao učitelja religije i predstojnika biskupije.

I ako se danas riječ *katedrala* smatra kao imenica, to je u stvari pridjev koji se je koristio kao ***katedralna crkva*** () = "glavna crkva".
Latinoameričko udruženje za integraciju

**Latinoameričko udruženje za integraciju** (; također poznata kao **ALADI** ili, rjeđe, po engleskoj skraćenici **LAIA**) je latinoamerički udruženje za trgovinsku integraciju sa sjedištem u Montevideu. Glavni cilj joj je stvaranje zajedničkog tržišta u cilju ekonomskog i socijalnog razvoja regije. Ugovor iz Montevidea, sklopljen 12. augusta 1980. je međunarodni pravni okvir za Latinoameričko udruženje za integraciju. On je dao opće smjernice za trgovinsku integraciju: pluralizam, konvergencija, fleksibilnost, diferencijalni tretman i višestrukost.

## Latinoameričko udruženje slobodne trgovine
Grupacija je osnovana 18. veljače 1960. u gradu Montevideo, Urugvaj. Zemlje osnivačice su: Argentina, Brazil, Čile, Meksiko, Paragvaj, Peru i Urugvaj, a ugovor je stupio na snagu 2.lipnja 1961. Iste godine pridružile su im se Kolumbija i Ekvador, 1966. Venecuela, a 1967. Bolivija. Molba Kube za priključenje 1962. je odbijena.

Ugovorom se predviđalo da se uklanjanjem prepreka za 12 godina stvori zona slobodne trgovine, a rok je 1969. protokolom iz Karakasa, pomeren sa 1973. na 1980. Međutim ni ovaj rok nije bio ispoštovan zbog protivljenja Urugvaja i Kolumbije.
Latinoameričko udruženje slobodne trgovine prestalo je sa radom 1980. kada su zemlje članice potpisale ugovor o osnivanju Latinoameričkog udruženja za integraciju (ALADI).

## Reference
Montevideo

**Montevideo** je glavni grad Republike Urugvaj u kom živi 1,304,687 stanovnika. što je gotovo 1/5 svih stanovnika u zemlji.
Grad je sastavljen od 9 općina nazvanih jednostavno slovima; A,B,C...

Nalazi se na jugu zemlje u Istoimenom departmanu u kom je administrativni centar.

## Geografija

Grad se prostire duž sjeverne obale Estuarija Rio de la Plata.

## Historija

Montevideo je osnovao guverner Buenos Airesa *Bruno Mauricio de Zabala*, 1726., kako bi se suprotstavio nadiranju Portugalaca iz Brazila u to područje.
Podignut je kao fortifikacija ispod brda Montevideo između 1724.- 1730. Oko 1741. opasan je bedemima, koji srušeni nakon 1829.

U prvim godinima egzistirao je kao garnizon španjolske vojske, da bi pred kraj Vicekraljevstva Rio de la Plata izrastao u prosperitetno trgovištea.  Upravo su trgovci iz Montevidea imali važnu ulogu u stvaranju urugvajske države.

Period između 1807. - 1830. Montevideo je proveo pod  okupacijom niza vojski koje su se redale jedna za drugom; od 
britanske, španjolske, argentinske, portugalske do brazilske, pa je zapao u krizu a stanovništvo mu se osipalo.

Niti proglašenje urugvajske nezavisnosti 1830., nije donijelo mir i stabilnost, jer se zemlja našla u kompliciranoj političkoj situaciji razdirana sukobom između rivalskih snaga pomaganih  iz Argentine, Brazila i evropskih velesila.

To stanje kulminiralo je devetogodišnjom opsadom Montevidea (1843. - 1851.) od strane udruženih argentinsko-urugvajskih snaga. Braniteljima Montevidea pomogle su francuska i britanska mornarica koje su blokirale 
Buenos Aires. Potpuno neočekivano upravo za opsade Montevideo je postao glavna luka u Estuariju Río de la Plata.

Montevideo je bio grad u kom se 1930. godine održalo prvo Svjetskoprvenstvo u nogometu. Poznat je i kao mjesto gdje je potonula teška krstarica Njemačke Kriegsmarine Admiral Graf Spee za vrijeme za Bitke kod La Plate 1939.

## Kultura, obrazovanje, sport
Montevideo ima teatar Casa de Comedias od 1795. nakon tog su osnovani teatri San Felipe i Solís 1856. Grad je dom Nacionalne biblioteke od 1816. i nekoliko velikih muzeja; 
Prirodoslovnog (1837.), Historijskog (1900.) i Likovne umjetnosti (1911.)

Jedina dva univerziteta u zemlji; nalaze se u Montevideu, Nacionalni osnovan 1849. i Radnički iz 1878.

## Privreda i transport
Montevideo je financijski i industrijski centar zemlje. Grad brojnih pogona tekstilne, obućarske, mašinske, elektro, mesne, prehrambene i naftne industrije.

Iz luke se izvozi i uvozi najviše roba za Urugvaj, ali i za druge zemlje i gradove u slivu La Plate.

Montevideo je raskršće 4 željezničke pruge i autoputa, pored tog ima i *Internacionalni [[aerodrom]] Carrasco* (ICAO: **SUMU**) koji se nalazi 20&nbsp;km sjeveroistočno od centra kod grada.

## Pobratimski gradovi

Montevideo ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima;

## Reference

## Vanjske veze

* ''Intendencia de Montevideo'' (službene stranice)