open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hermann von Salza

**Hermann von Salza** (latinski: *Hermannus de Saltza* (negdje u Tiringiji) oko 1170.  - Salerno, 20. mart 1239.) bio je od 1210. do 1239. Veliki majstor Teutonskog viteškog reda.

## Biografija

Hermann je rođen u porodici sitnog plemstva iz Tiringije, pa se do moćne pozicije velikog majstora Teutonskog viteškog reda 1210., probio svojom sposobnošću. 
To mu je uspjelo nakon što je dugo vremena radio za cara Svetog Rimskog Carstva Friedricha II (vladao 1220.-50.) kao diplomat i savjetnik. Tako da je kao pouzdani suradnik stekao njegovo povjerenje i podršku.

Kao veliki majstor Reda Herman je shvatio da se ne isplati voditi križarske ratove po Bliskom Istoku, jer su mnogi od njih završili porazno, već se treba okrenuti prema Istočnoj Evropi u kojoj je još bilo pogana koje je trebalo vojno pokoriti i evangelizirati.

Zbog tog mu je poziv ugarskog kralja Andrije (Andrása) II 1211. da zaustavi invaziju Kumana i preobrati ih na kršćanstvo, došao kao naručen, pa je sa Redom otišao u Transilvaniju.

Hermannova kampanja u Ugarskoj je propala, jer je  Red protjeran 1225. Ubrzo nakon toga već 1226. dobio je ponudu od poljskog vojvode Konrada Mazovskog da mu odbrane zemlje u donjem toku rijeke Visle od poganskih Prusa.
On je zauzvat dao Hermannu povelju da sva zemlja koju osvoji pripada Teutonskom redu. Sličnu povelju izdao mu je i Svetog Rimskom Carstva Friedrich II.

Hermann je 1233. pokrenuo vojnu kampanju za osvajanje Pruske pod vodstvom provincijskog vođe reda Hermanna Balka.

Hermann von Salza odigrao je ključnu ulogu u pomirenju između Friedricha II i pape Grgura IX. 1230. 
Nakon tog je 1235. pomogao Friedrichu II da se izmiri sa svojim najstarijim sinom Heinrichom.

Kao pouzdani suradnik pape i cara, - Hermann je uzdigao Teutonski red do vrhunca moći, njegova dalekovidna politika omogućila je redu da u Pruskoj stvori jaku Redovničkom državom Teutonskog viteškog reda koja je egzistirala do sredine 15. vijeka.>

## Reference

## Vanjske veze

* ''Hermann von Salza''
Przeworsk

**Przeworsk** (ukrajinski: *Переворськ*) je grad od 15,971 stanovnika na jugoistoku Poljske u Potkarpatskom vojvodstvu.

## Geografija

Przeworsk leži u Sandomirskoj kotlini na rijeci Mleczka, udaljen četrdesetak km istočno od grada Rzeszówa.

## Historija

Počeci naseljavanja Przeworska sežu do neolita, zna se da je od 9 do 12. vijeka na tom mjestu bila gradina. Od druge polovice 13. vijeka je Rusinsko naselje.
Negdje nakon 1340. zauzeo ga je poljski kralj Kazimierz III i odtad je dio Kraljevine Poljske. 
Przeworsk je gradska prava dobio 1393., od 15. vijeka pa sve do 1795. bio je administrativni centar povjata.
Tokom 15 - 16. vijeka, razvio se kao zanatsko-trgovački centar i postao poznat po tkaninama, koje su se tkale do kraja 19. vijeka.

Za Prve podjele Poljske 1772. pripao je habsburškoj Kraljevini Galicija i Lodomerija u kojoj je ostao do 1918.
Krajem 19. vijeka povezan je željezničkom prugom, a vremenom je postao i važno raskršće pruga.
U međuratnom perodu, bio je poznat po velikim seljačkim demonstracijama i štrajkovima, od kojih je najipresivniji bio onaj iz 1933.

Za Drugog svjetskog rata od septembra do novembra - 1939. u njemu se nalazio zarobljenički logor, kroz koji je prošlo oko 5.500 poljskih vojnika. Logor je ponovno korišten od jula do oktobra 1942. kao prolazni geto za Logor smrti Belzec.
## Privreda i znamenitosti
Današnji Przeworsk je trgovačko uslužni centar poljoprivrednog kraja. 
On je i industrijski grad sa pogonima prehrambene, tekstilne industrije i drvne industrije.

Od znamenitosti ima kasnogotičku crkvu (restaurirana u 15. vijeku), kasnogotički samostan (restauriran u 16. vijeku) i fragmente gradskih bedema (prva polovica 16. vijeka).

## Pobratimski gradovi
Przeworsk ima ugovore o prijateljstvu sa slijedećim gradovima;
*  Moravsky Krumlov, Češka
*  Beregovo, Ukrajina
*  Mělník, Češka

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Przeworsk''
Mleczka

**Mleczka** (što na poljskom znači *Mlječna*) je rijeka na jugoistoku Poljske duga 43,2 km, desna pritoka rijeke Wisłok.

## Hidrologija

Mleczka se formira sutokom Zapadne i Istočne Mleczke kod sela Kramarzówka (južno od Przeworska). Od tamo teče prema sjeveru preko Przeworska do ušća u Wisłok, kod sela Gniewczyna Łańcucka.

Zapadna Mleczka izvire na visini od oko 330 metara kod sela Grzegorzówka, a Istočna Mleczka izvire sjeverozapadno od Przemyśla, na nadmorskoj visini od oko 184 metara.

Porječje rijeke veliko je 558 km² i prostire se po Potkarpatskom vojvodstvu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Mleczka''
Poljska seljačka partija

**Poljska seljačka partija** (poljski: *Stronnictwo Chłopskie*, akronim: **SC**) bila je poljska politička partija, osnovana je 1926. ujedinjenjem Seljačkog saveza sa frakcijom Jana Dąbskog, koja se odcjepila od Poljske narodne partije-Oslobođenje.

## Karakteristika i historija

Program partije bio je usmjeren na seljake, koji su u to vrijeme bili većinsko stanovništvo u Poljskoj. On se uglavnom svodio na provođenje agrarne reforme, tako da se ekspropiraju velika imanja i razdjele malim seljačkim domaćinstvima - dakle neka vrsta Agrarnog socijalizma.

**SC** je podržao državni udar maršala Józefa Piłsudskog u maju  1926., ali kad je njegov režim počeo uvoditi diktatorske metode, postali su njegova žestoka opozicija. *Seljačka partija* je 1929. bila jedan od osnivača ljevičarske koalicije Centrolewa, koja se borila protiv režima.
Zbog tog su njeni lideri 1930. zatvoreni i suđeni na procesu u Brestu.

*Narodna partija* se 1931. ujedinila sa Poljskom narodnom partijom-Piast i Poljskom narodnom partijom-Oslobođenje u Poljsku narodnu partiju.

Partija je izdavala novine; *Gazeta Chłopska*, a njeni lideri su bili; Jan Dąbski, Stanisław Wrona i Andrzej Waleron. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Stronnictwo Chłopskie '' (na portalu Encyklopedia PWN)
Vyšná Olšava

**Vyšná Olšava** je naseljeno mjesto u okrugu Stropkov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Carlo Carrà

**Carlo Carrà** (1881 – 1966) je bio italijanski slikar. Bio je profesor na Akademiji Brera od 1939. do 1952. i jedna od najizvrsnijih ličnosti talijanske umjetnosti dvadesetog stoljeća.

## Biografija
Sin osiromašenog zemljoposjednika, vrlo rano je počeo raditi kao dekorater u okolici Alessandrije. Kao mladić je bio blizak anarho–libertarijanskim idealima, te nakon političkog uspona fašizma zbližio se nacionalistima i fašistima, kao i brojni intelektualci iz futurističkog pokreta, počev od Marinettija.

1909. je zajedno s Boccionijem, Russolom i Marinettijem u Milanu obradio *[[Manifesto del futurismo|Manifest futurizma]]*.

1916. bio je sa De Chiricom jedan od tvorcaca takozvanog metafizičkog slikarstva. 1919. bio je sa Mariom Brogliom na čelu grupe *Valori Plastici*. 1926. bio je dio grupe *[[Novecento (grupa)|Novecento]]*.

Njegovo stvaralaštvo možemo podijeliti u tri glavna doba:
* futurizam (1910–1914)
* metafizika (1915–1922)
* trascendentna faza (od 1922. nadalje)

Umro je 1966. u Milanu, gdje je pokopan u Monumentalnom groblju. Nad njegovom grobu stoji djelo Giacoma Manzù.

## Likovna djela
**I cavalieri dell'Apocalisse* (1908), ulje na platnu, Art Institute of Chicago
**Ritmi di oggetti* (1911), ulje na platnu, Milano, Pinacoteca di Brera
**Il ciclista* (1913)
**Il cavaliere rosso* (1913)
**Manifestazione Interventista* (1914), kolaž na kartonu, collezione Gianni Mattioli
**La Camera Incantata* (1917), ulje na platnu, Milano, Pinacoteca di Brera
**La Musa Metafisica* (1917), ulje na platnu, Milano, Pinacoteca di Brera
**Le figlie di Loth* (1919)
**Il pino sul mare* (1921)
**L'approdo* (1923) 
**Onde (Marina)* (1924), bakropis na bakru
**La vela* (1924), bakropis na bakru
**La casa dell'amore* (1924), bakropis na bakru
**Bagante II* (1924), bakropis na bakru
**La foce del Cinquale* (1925)
**Canale a Venezia* 1926, ulje na dasci, Lugano, Museo Cantonale d'Arte
**I nuotatori* (1928)
**Rissa tra statue e modelli* (1928)
**Mattino al mare* (1928), ulje na platnu, Milano
**La segheria dei marmi* (1928), ulje na platnu, Milano, Pinacoteca di Brera
**Nuotatori* (1929), ulje na platnu, Milano
**Marina con albero* (1930)
**Porte Caricatore* (1930), ulje na platnu, Pariz, Centre Georges Pompidou
**Partita di calcio* (1934), ulje na platnu
**Il barcaiolo* (1934), ulje na platnu
**La strada verso casa*
**Ritorno dai campi*
**Autoritratto*
**Arresto di Cesare Battisti*
**Verso il tramonto*
**Costruttori* (1949-1950), Collezione Verzocchi, Pinacoteca Civica di Forlì
**Estate sul fiume* (1951)
**Case fra i campi* (1928), ulje na platnu, Pieve di Cento (Bologna)
**Case nel sole* (1932), ulje na platnu, Collezione privata Luigia Terragni

## Djela kao likovni kritičar
* *Guerrapittura* (1915)
* *Pittura metafisica* (1919)
* *[[Giotto di Bondone|Giotto]]* (1924)
* *Il rinnovamento delle arti in Italia* (1945)
* *Tutti gli scritti* (1978)

## Povezano
* Avangarda

## Reference

## Literatura
Poljska narodna partija (Galicija)

**Poljska narodna partija** (*Polskie Stronnictwo Ludowe*, akronim: **PSL**) do 1903. *Stronnictwo Ludowe*, bila je seljačka politička partija u austrougarskoj Galiciji osnovana 1895. na kongresu u Rzeszówu.

## Karakteristika i historija

Na samom startu se program *Narodne partije* svodio na borbu za proširenje građanskih prava seljaka i smanjenje porezne presije na njih (jednaku raspodjelu javnog tereta). 
Promjenom imena 1903. u *Poljska narodna partija*, usvojen je i novi program; demokratizacija političkog života, univerzalna i jednaka biračka prava i pravo (sa uvjetima) da se i seljaci mogu obrazovati.  

**PSL** je imao svoje delegate u galicijskom parlamentu, koji je u to vrijeme zapravo bio dijeta, kao i u austrijskom Carevinskom vijeću. Nakon uspjeha na izborima 1907. PSL je ušao u savez sa galicijskim konzervativcima i počeo provoditi umjerenu (kompromisnu) politiku, to je 1911. rezultiralo raskolom, jer je iz partije izašla frakcija predvođena Bolesławom Wysłouchom i Janom Dąbskim koja je osnovala *Poljsku narodnu partiju-Savez nezavisnih građana*. Nakon tog se desio konačni raspad partije kad se 1913., podjelila na dvije; Poljsku narodnu partiju-Piast i Poljsku narodnu partiju-ljevice (Jan Stapiński). 

Partija je izdavala novine; *Prijatelj naroda* (Przyjaciel Ludu), a njeni lideri su bili; Karol Lewakowski, Henryk Rewakowicz, Jan Stapiński, Jakub Bojko, Bolesław Wysłouch, Szymon Bernadzikowski, Andrzej Średniawski i Wincenty Witos.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Polskie Stronnictwo Ludowe'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Divan (razvrstavanje)

**Divan** može biti:
* Divan, carski savjet i vlada Osmanskog carstva ;
* Divan, zbirka pjesama ;
* Divan divan, jedan dio kućnog namještaja, također poznat pod imenicama *otoman*, *šamlica*, *tufet*, *puf* ili *tabure* ;
Divan (književnost)

**Divan** je zbirka pjesama u književnoj tradiciji islamskih zemalja, napose u perzijskoj, arapskoj i turskoj književnoj baštini, gdje je zapravo jedan od vladajućih žanrova. Divan bi lako mogao biti istovrijednica za *[[kanconijer]]* (vidi Petrarcu) ili pjesmaricu.

## Imenica
Riječ *divan* razvila je se već u III. stoljeću eg. (odnosno u 9. stoljeću), ako ne i ranije, iz smisla registra – na arapskom jeziku ديوان‎, dīwān – prema značenju zbirke, pisane zbirke, a posebno zbirke pjesama određenog pjesnika, dakle pjesmarice. 
Potom se za vrijeme Zlatnog doba islama to značenje proširilo na sve književnosti muslimanskih naroda.

Izvorna riječ je bila perzijska imenica دیوان‎, divân, preko riječi *dywʾn*' i *dibir*, i označavala je posao pisara i administrativnih organa, to jeste obrada popisa i arhiva.

U 12. stoljecu u arapskoj Španiji i u sjevernoj Africi riječ je dobila zasebno značenje za carinu, tako da je oblik *ad-dīwān * prešao na staro-španjolskom kao *aduana* da bi u 14. stoljeću postao na talijanskom *dogana* i nakon toga na francuskom *douane*.

U Osmanskom carstvu,  divan je označavao skupinu sultanovih savjetnika a potom, u razvoju upravnog sustava u carstvu, sve više i više riječ *divan* je išla u smislu skupćine, sabora, dakle visokog upravnog aparata u državi. Na turskom suvremenom jeziku se piše *divan*.

## Povijest žanra

Neki tvrde da prva uporaba divana u književnom smislu se nalazi u perzijanskom autoru Rudakiju (9. stoljeće), mada među prvim pjesničkim zbirkama u islamskom prostoru imamo preislamskog pjesnika Zuhayra (6. stoljeće), iračko-arapskog Al-Mutanabija i drugih.

Među najznačajnijim primjerima u razvoju žanra imamo:
* Fuzûlî
* Bâkî
* Nef‘î
* Nâbî
* Nedîm
* Şeyh Gâlib
Također bitni su azer Nesîmî i turkijski autor Ališir Navoj (15. stoljeće).

Pojam divana je bio poznat na Zapadu u Srednjem vijeku zahvalivši svjedočanstvima putopisaca, ali ulazi u europske književnost 1827. godine kada Goethe objavljuje svoju zbirku *[[West–östlicher Divan]]* (*Zapadno-istočni divan*), napisanu između 1814. i 1819. Ta knjiga je bitna toliko za istočne književnost, koliko za razumijevanje cijelokupnog Goetheovog stvaralaštva. Zatim književnost romantizma će razviti vrlo živu radoznalost prema azijskom lijeposlovlju, u egzotičnom zamahu koji je već bio prisutan u prosvjetiteljstvu a putem kojeg će za vrijeme Beat generacije će se Zapad pozanimati za autore kao Omar Hajjam.

## Svojstva divana
Kroz stoljeća divan je postao strogo standardizirani žanr. U turskom književnom prostoru stvorio se pojam pjesništva po uzorku divana, standardizirana i vezana za dvorac : *divanska književnost*.

## Povezano
* Perzijska književnost
* Arapska književnost
* Turska književnost
Konica (Grčka)

**Konica** (na modernom grčkom: Κόνιτσα ; na aromunskom: Conița, *mlada dama*) je grad i dem Epira u Grčkoj, u blizini albanske granice.

## Položaj i stanovništvo
Konica je upravni centar za Općinu Konicu (Δήμος Κόνιτσας), spada pod Prefekturom Janjine u Epiru.

Izgrađen na padini Pinda, dominira ušću Aoosa u rijeku Vojdomatis. Većina stanovnika su Aromunski Vlasi, zajedno sa Grcima i Albancima, takozvanim *camidima* (τσαμίδες), tj. Albancima muslimanima.

Konica je početna točka za posjete u Nacionalni park Vikos–Aos.

## Historija
Mjesto je bilo naseljeno za Srednjo-bakreno doba (2100–1900 pne.) od Pra-grčkih naroda.
Selo se prvi put spominje pod toponimom *Konica* u *[[Janjinska hronika|Janjinskoj hronici]]* iz 1380. godine.

## Toponim
Na grčkom je gradić poznat pod imenom Κόνιτσα, dok se sela u okolici zovu *Konitsochoria* u smislu »Konicovlje«. Na albanskom se kaže Konicë, na aromunskom kao Conitsa, na turskom Koniçe. Predpostavlja se da ime dolazi iz slavenskih jezika, po obliku *kon*(*j*), dakle *konj* zajedno sa slavenskom nastavkom –ica. Nerijetko brdska mjesta gdje su bili prijelazi su nosila imena po domaćem konju.

## Značajne osobe
* Panagiotis Chatzinikou (1707–1796), poduzetnik i mecena
* Faik Konica (1875–1942), književnik i ambasador
* Mehmet Konica (1881-1948), političar i ministar
* Konstantinos Dovas (1898–1973), političar i general
* Janaq Paço (1914–1991), vajar
* Eleftherios Oikonomou (1956−), političar
* Konstantis Pistiolis, klarinetist
Poljska narodna partija-Oslobođenje

**Poljska narodna partija-Oslobođenje** (poljski: *Polskie Stronnictwo Ludowe-Wyzwolenie*, akronim: **PSLW**) bila je politička partija osnovana 1915. u Kongresnoj Poljskoj, ujedinjenjem; Seljačkog saveza, Poljskog narodnog saveza i Zore.

## Karakteristika i historija
*PSLW* je bio narodnjačka partija koja je za Prvog svjetskog rata bila povezana sa pokretom za nezavisnost Józefa Piłsudskog i pomagala mu da formira poljske legije i vojsku.

*PSLW* se zalagao za parlamentarni-demokratski sistem, jednodomni parlament, eksproprijaciju velikih feudalnih imanja, proširenje prerogativa lokalne samouprave i ograničavanje uloge Katoličke crkve. 

Nakon rata i osnivanja Druge Poljske Republike njeni članovi ušli su u vlade koje su vodili socijalistički premijeri Ignacy Daszyński i Jędrzej Moraczewski. I nakon tog perioda su njeni članovi, sve do 1926. sudjelovali u koalicionim vladama, kao dio parlamentarne 
ljevice.

*PSLW* je podržao državni udar Józefa Piłsudskog u maju 1926., ali se već od 1927. našao u opoziciji, da bi 1929. bio jedan od osnivača 
opozicijske koalicije Centrolewa.

Zbog tog su njeni lideri 1930. zatvoreni i suđeni na procesu u Brestu.

*PSLW* je najveći utjecaj imao u nekadašnjoj Kongresnoj Poljskoj i dijelu Galicije, a nakon 1922. kad joj je pristupio *Poljski narodni savez Preporod*, i u regiji Vilnius.
Popularnost i utjecaj joj je opao kad se 1926. odcjepila frakcija Jana Dąbskog i osnovala Poljsku Seljačku partiju. 

*Poljska narodna partija-Oslobođenje* se 1931. ujedinila sa Narodnom partijom-Piast i Seljačkom partijom i tako osnovala Poljsku narodnu partiju.

Partija je izdavala novine; *Oslobođenje* i *Seljački barjak*, a njeni lideri su bili; Tomasz Nocznicki, Stanisław Thugutt, Marian Malinowski, Błażej Stolarski, Irena Kosmowska, Juliusz Poniatowski. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Polskie Stronnictwo Ludowe „Wyzwolenie”'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Jan Dąbski

**Jan Dąbski** (selo Kukizów pored Lavova, 10. april 1880. - Varšava, 5. jun 1931.) bio je poljski političar, jedan od ključnih ljudi koji su stvarali argarni 
narodnjački pokret koji je obilježio politiku Druge Poljske Republike. 

## Biografija

Dąbski je od 1905. bio član galicijske Poljske narodne partije, koja je bila nukleus iz kog su niknule ostale narodne partije; 
Poljska seljačka partija, Poljska narodna partija-Oslobođenje, Poljska narodna partija-Piast, Poljska narodna partija...u kojima je Dąbski bio jedan od ključnih ljudi, a često i osnivač.

U periodu 1919-30 bio je poslanik u Sejmu, u kom je od 1928. vršio funkciju podpredsjednika.

Dąbski je kao zamjenik ministra vanjskih poslova bio vođa poljske delegacije na mirovnim konferencijima u Minsku i Rigi, sa Sovjetskim savezom (1920.-21.) koje su rezultirale potpisivanjem Sporazuma u Rigi.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Dąbski Jan'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Jakub Bojko

**Jakub Bojko** znan i po nadimcima **Kuba** i **Stary Kuba** (Gręboszów, 7. jul 1857. - Gręboszów, 7. april 1943.) bio je poljski političar, novinar, poljoprivrednik i jedan od lidera narodnjačkog pokreta koji je obilježio život Druge Poljske Republike. 

## Biografija
Bojko je 1895. bio jedan od osnivača galicijske Poljske narodne partije i njen podpredsjednik od 1898. do 1913. 

U periodu 1895.-1914. bio je poslanik u galicijskom parlamentu, koji je u to vrijeme zapravo bio dijeta, a od 1897. do 1918. bio je poslanik i u austrijskom Carevinskom vijeću.

Za Prvog svjetskog rata bio je predsjednik (1914.-18.) novosnovane Poljske narodne partije-Piast, u kojoj je nakon osnivanja Druge Poljske Republike od 1923. bio počasni predsjednik od 1923. do 27.

Član poljskog Sejma bio je u nekoliko mandata. Prvi put (1919.-22.) izabran je kao poslanik na listi PNP Piasta (tad je bio i podpredsjednik Sejma).
Drugi put (1922.-27.) opet kao poslanik, ponovno na listi PNP Piasta, a treći put (1930.-35.) kao senator na Nezavisnoj listi Józefa Piłsudskog.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Bojko Jakub'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Gręboszów

**Gręboszów** je selo od 407 stanovnika na jugu Poljske u Malopoljskom vojvodstvu.

Gręboszów je administrativni centar istoimene seoske općine (gmine) od 15 sela u kojima živi 3,502 stanovnika

## Geografija

Gręboszów leži nedaleko od ušća Dunajca u Vislu, udaljen osamdesetak km sjeveroistočno od Krakova.
## Historija

Gręboszów je prvi put dokumentiran 1579., kao plemićki feud. Kmetsvo je u austrougarskoj Galiciji ukinuto 1848., ali su brojni seljaci zbog malih farmi emigrirali.
Selo je 1881. imalo 410 stanovnika.

Gręboszów je postao poznat u Poljskoj kao mjesto u kom se rodio, živio i umro političar Jakub Bojko (1857.-1943).
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gmina Gręboszów''
Mlade Osmanlije

**Mlade Osmanlije** () su bili politički pokret aktivan pri kraju Osmanskog carstva. Pojavili su se 1865. godine, zagovarali su osmanski nacionalizam, bili su usvojili pouk teoretičara Francuske revolucije kao što su Montesquieu i Rousseau, i razvili su prvi osmanski ustav i parlamentarni sustav.

Često u svakodnevnom govoru ne pravi se razlika između Mladih Osmanlija i Mladoturaka. Pak su to dva različita pojma. Mladoturci nastaju 1906. u Solunu a njihov najznamenitiji vođa će kroz Prvi svjetski rat postati Kemal Ataturk, budući osnivač i reformator Turske republike. Mladoturci nastavljaju političku liniju Mladih Osmanlija, mada su oni nešto mlađa generacija, radikalnija, sklona oružanoj revoluciji i napose vojnim krugovima.

Mlade Osmanlije nisu bili homogena politička skupina, ne može se o njima govoriti kao o nekoj organizaciji, o koherentnoj i ciljanoj skupini. To je točnije bio jedan generacijski val, ili politički pravac u jednoj turskoj generaciji. Ponekad su ideje pojedinaca se međusobno podudarale a ponekad su bile potpuno suprotne jedna drugoj.  

Mlade Osmanlije nastaju kada u turskom društvu se diže glas onih koji su smatrali da su Tanzimatske reforme bile nedovoljne. Oni su predlagali rješenje osmanskom problemu putem birokratske reforme, usavršavanjem sustava i uspostavljanjem demokracije. Dakle, u modernističko–liberalnom pokretu Tanzimata se stvara ogranak opozicije koji zagovara radikalniji – mada još uvijek liberalan – postupak prema idealima republike.
U tom krugu mladih liberalnih intelektualaca, najistaknutiji član je Namik Kemal.

Oko 1867. dobili su podršku od uglednog Mustafa Fazil-paše. Pokret su sultanske vlasti progonile i Mlade Osmanlije su provele duge godine u izgnanstvu. Neki od njih su se vratili u Tursku za vrijeme reformi sultana Abdulhamida II.

U 1876. veliki vezir Mithat Paša uz pomoć Namika Kemala je otvorio uredničke razgovore koji su doveli do prvog Osmanskog ustava iz decembra 1876.

## Povezano
* Mustafa Celaleddin paša (1826–1876)
* Namik Kemal (1840–1888)
* Mladoturci (*Jön Türkler*) i Mladoturska revolucija
* Manâpirzade Nuri Bey (1844–1906)
* Ali Suavi (1839–1878)
* *İttihat ve Terakki* (Odbor za uniju i napredak)
Doctor's Orders (Star Trek: Enterprise)

***Doctor's Orders*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 18. februara 2004. godine. Radnja prikazuje kako je *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* prisiljen prolaziti kroz područje prostornih anomalija koje mogu kobno uticati na moždane funkcije članove posade ako nisu u komi, te je dr. Phlox, kao Denobulanac koji je na te efekte imun, mora ostati kao jedini budni član posade.

## Povezano
* *[[One (Star Trek: Voyager)|One]]*

## Izvori

## Vanjske veze
*
Damage (Star Trek: Enterprise)

***Damage*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 21. aprila 2004. godine. Radnja prikazuje kako je *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* teško stradao u okršaju sa Xindijima i nije više u stanju obaviti misiju, te je kapetan Archer prisiljen izvesti napad na brod miroljubivih Illyrijaca kako bi od njih uzeo warp pogon.

## Vanjske veze
*
Třinec

**Třinec** (njemački: *Tschechisch-Teschen*, poljski: *Czeski Cieszyn*) je pogranični grad od 34,778 stanovnika na sjeveroistoku Češke u Moravskošleskom kraju.

## Geografija

Těšín leži duž rijeke Olze, udaljen četrdesetak km jugoistočno od Ostrave.
## Historija

Třinec je prvi put dokumentiran 1444. kao feudalno imanje., još je u prvoj polovici 19. vijeka bio selo. U grad je izrastao nakon što je 1839. podignuta velika željezara.

U to vrijeme otkrivene su velike količine željezne rude a rijeka Olza nudila je obilje hidroenergije pa je izbor bio logičan.

Nakon izgradnje željezničke pruge 1871. prema Košicama u Slovačkoj, koja je omogućila dobavu kamenog ugljena od tamo, Třinec je izrastao u jedan od najvećih metalurških centara u Češkoj.

Kroz grad prolazi međunarodna cesta E 75, prema Poljskoj, a nedaleko se nalazi granični prelaz - Horna Líštná.

## Pobratimski gradovi
Těšín ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;
*  Bielsko-Biała, Poljska
*  Žilina, Slovačka

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Trinec'' (službene stranice)
Słomniki

**Słomniki** je grad od 4,434 stanovnika na jugu Poljske u Malopoljskom vojvodstvu.

## Geografija

Słomniki leži duž rijeke Szreniawe, udaljen dvadesetak km sjeverno od Krakova.
## Historija

Słomniki je prvi put dokumentiran 1287. kao trgovište, gradska prava dobio je relativno rano - 1358.
Kako se nalazio na putu između rudnika soli Bochnie i Wieliczke, u periodu 15 - 16. vijek, prosperirao je na trgovini tom robom, koja je u to vrijeme bila vrlo skupa pa je imao i carinarnicu.
Słomniki je poznat u Poljskoj kao mjesto u kom je 1554. službeno osnovana prva kalvinistička crkva.

Od 1795. nakon Prve podjele Poljske je dio Habsburške Monarhije, a od 1809. je dio napoleonskog Varšavskog vojvodstva, a od 1815. je u Kongresnoj Poljskoj.

Kako je nakon perioda prosperiteta sve više tonuo u depresiju - 1870. je izgubio gradska prava, vraćena su mu tek 1917. u jeku u Prvog svjetskog rata.

Słomniki je danas servisni centar svoje okolice, sa nešto malih pogona prehrambene i tekstilne industrije.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski w Słomnikach''
Szreniawa (Visla)

**Szreniawa** (ili *Strzeniawa*) je rijeka na jugu Poljske duga 80 km, lijeva pritoka rijeke Visle.

## Hidrologija

Szreniawa izvire kod grada Wolbroma, od tamo teče prema istoku preko Słomnikia, do ušća u Vislu kod sela Koszyce.

Porječje rijeke veliko je 706 km² i prostire se po Malopoljskom vojvodstvu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Szreniawa''
Władysław Kowalski

**Władysław Kowalski** (Paprotnia, 26. august 1894. - Varšava, 14. decembar 1958.) bio je književnik, komunistički aktivist i državnik, koji je u doba nakon Drugog svjetskog rata obavljao brojne važne funkcije, od ministra, predsjednika Sejma do vršioca dužnosti predsjednika 
Poljske Republike.

## Biografija

Władysław je bio dijete siromašnih seljaka, pa osim par razreda osnovne škole nije završio ništa drugo, sve ostalo naučio je kao autodidakt.

Od 1926. pa do 1927. bio je član Centralnog komiteta Nezavisne seljačke partije, a od 1924. najvjerovatnije i član Poljske komunističke partije.
Za Drugog svjetskog rata od 1942. je član Poljske radničke partije, a 1944. je bio jedan od osnivača udruženja *Volja naroda* (Wola Ludu). 
Nakon rata u perodu 1945.-49. bio je član Savjeta i Centralnog komiteta prokomunističke Narodne partije, a od 1958. je predsjednik njezinog nastavka - *Ujedinjene narodne partije*. 

U periodu 1944.-47. bio je poslanik u Sejmu, a od 1947. do 52. i njegov predsjednik (marszałek).
Od 1945. do 47. bio je ministar kulture i umjetnosti, a u periodu 1947.-56. član Državnog vijeća narodne obrane.

Od novela i romana koje je napisao najpoznatiji je; *U oluji* (W Grzmiącej 1936).

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Kowalski Władysław'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Paprotnia

**Paprotnia** je selo od 311 stanovnika u sredini Poljske u Lodzkom vojvodstvu.

## Geografija

Paprotnia leži udaljena 31,2 km istočno od grada Tomaszówa Mazowieckog.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Wieś Paprotnia w liczbach''
Hatchery (Star Trek: Enterprise)

***Hatchery*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 25. februara 2004. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* pronalazi oštećeni brod insektoidnih Xindija u kome se nalaze jaja sa neizleženim mladuncima, te kako ih kapetan Archer odluči spasiti, čak i po cijenu da ugrozi vlastiti brod. 

## Izvori

## Vanjske veze
*
Azati Prime

***Azati Prime*** je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 3. marta 2004. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* pronalazi xindijevsko superoružje, te kako ga kapetan Archer odlučuje uništiti u samoubilačkom napadu.

## Reference

## Vanjske veze
*
Diogen iz Babilona

**Diogen iz Babilona** (, , poznat i kao **Diogen iz Seleukije**, oko 230. pne. – oko 150/140. pne.) bio je antički stoički filozof. Bio je voditelj stoičke škole u Ateni i jedan od trojice filozofa poslanih u Rim 155. pne. Napisao je mnoga djela, ali nijedan njegov spis nije sačuvan, osim nekih citata kod kasnijih pisaca.

## Život
Rođen je u Seleukiji na Tigru u Babiloniji, a školovao se u Ateni pod pokroviteljstvom Hrizipa i naslijedio je Zenona iz Tarza na mjestu voditelja (sholarha) tamošnje stoičke škole u 2. stoljeću pne. Među njegovim su učenicima bili Panetije i Antipatar iz Tarsa, koji su ga naslijedili na mjestu sholarha. Čini se da je pomno slijedio Hrizipove stavove, posebno o dijalektici, u kojoj je navodno podučavao Karneada.

Zajedno s Karneadom i Kritolajem poslan je u Rim kako bi se žalio na novčanu kaznu od pet stotina talenata nametnutu Ateni 155. godine pne. zbog pustošenja Oropa. Svoje epideiktičke govore održali su prvo na brojnim privatnim skupovima, a zatim u senatu. Diogen je svoju publiku obradovao ponajviše trezvenim i umjerenim načinom govora.

Ciceron kaže da je Diogen umro prije 150. pne. a budući da Lukijan tvrdi da je umro u 88. godini života, morao je biti rođen oko 230. pne. Međutim, postoje neki dokazi da je možda živio i do oko 140. pne.

## Djela
Ciceron naziva Diogena "velikim i važnim stoikom". U djelima epikurejskog filozofa Filodema pronađenim u karboniziranim svicima papirusa u ruševinama Vile s papirusima u Herkulaneju, o Diogenu se raspravlja češće nego o bilo kojem filozofu osim o samom Epikuru.

Diogen je napisao nekoliko djela, od kojih su međutim sačuvani uglavnom samo njihovi naslovi:

* *Dijalektičko umijeće* (Διαλεκτικὴ τέχνη);
* *O proricanju*;
* *O božici [[Atena (mitologija)|Ateni]]*;
* *O vladavini duše* (Περὶ τοῦ τῆς ψυχῆς ἡγεμονικοῦ);
* *O govorenju* (Περὶ φωνῆς)M
* *O plemenitom rođenju* (Περὶ εὐγενείας);
* *O zakonima* (Περὶ νόμων).

Osim toga, iz Filodema se vidi da je napisao opsežna djela *O muzici* i *O retorici*. Neki aspekti njegovih pogleda na ove dvije teme mogu se spoznati iz kritičnih primjedbi koje se mogu naći u Filodemovim djelima o tim dvjema temama. Kod Cicerona postoji nekoliko odlomaka iz kojih možemo zaključiti da je Diogen pisao i o drugim temama, poput dužnosti, najvišeg dobra i slično.

### ''O muzici''
Diogenova mišljenja o muzici poznata su putem fragmentarno sačuvane Filodemove rasprave o muzici, koja raspravlja i o Diogenovim stavovima. Prema Filodemusu, Diogen je smatrao da muzika ne samo da može smiriti emocije, već da slušanje muzike može proizvesti sklad i proporciju u duši. Diogen je vjerovao da jednako kao što prehrana i vježbanje mogu stvoriti zdravo tijelo, tako i muzika može donijeti zdravlje umu i liječiti psihičke bolesti. Muzika čovjeka prirodno tjera na akciju. Diogen se koristi primjerom trube ili sličnog vojnog instrumenta koji vojnika može potaknuti na hrabrost. Muzika je stoga umjetnost koja vodi prema vrlini.

## Reference

## Literatura
*
*
*
*
*
*
Teke (poluotok)

**Poluotok Teke** (), ili Regija Teke (), je smješten na jugozapadu Turske između zaljeva Antalije i Fethiye koji se protežu u Sredozemno more. Na sjeveru poluotok graniči sa regijom Turskih jezera.

U antičko doba bila je poznata kao Likija. Ime mu potječe od plemena *Teke*, turkmenskog plemena koje se naselilo u toj regiji za vrijeme Rumskog sultanata.

Glavni tokovi regije su potok Alakır na istoku i potok Eşen na zapadu.

Ostaci drevnih gradova u regiji uključuju Phaselis, Olympos, Arycanda, Myra, Xanthos, Letoon, Patara, Limyra. 

Naselja Kemer, Elmalı, Kumluca, Finike, Demre (ranije: Kale), Kaş, Kalkan, Kınık također su važna za turizam. 

Nacionalni park Güllük () i nacionalni park Beydağları () nalaze se na poluotoku.

## Povezano
* Antalija i Antalya (provincija)
* Fetihiye
* Finike
* Likija
Tomaszów Mazowiecki

**Tomaszów Mazowiecki** je grad od 61,960 stanovnika u sredini Poljske u Lodzkom vojvodstvu.

## Geografija

Tomaszów Mazowiecki leži na ušću rijeke Wolbórke u Pilicu, udaljen 110 km od Varšave i 55 km od Łódźa.

Nešto zapadnije od grada na Pilici, prostire se veliko akumulaciono jezero - *Zalew Sulejowski*, koje se koristi da snabdjeva Łódź pitkom vodom.

Pored grada u šumi Spalska nalazi se Rezervat prirode sa Evropskim bizonima.

## Historija

Historija tog grada počela je kad je grof Tomasz Ostrowski 1788. podigao željezaru, na bazi lokalnih nalazišta željezne rude. 
Uz željezaru je niklo naselje *Kuźnice Tomaszowskie* koje je kasnije preimenovano u Tomaszow Mazowiecki.

Od 1793. nakon Druge podjele Poljske Tomaszow je postao dio Kraljevine Pruske.
Nakon tog perioda, od 1807. je dio napoleonskog Varšavskog vojvodstva, a od 1815. je u Kongresnoj Poljskoj. 
Za ruske vlasti 1820. proširena je željezara, a 1823. dovedeni su tkalci iz Šleske da rade u novoosnovanim tvornicama tekstila koji je postao puno unosniji posao. Tomaszow je toliko narastao da je 1830. dobio gradska prava.

I nakon ekonomskih kriza 1830-ih i 1840-ih, koje su djelomično bile uzrokovane visokom uvoznim carinama u Rusiji, tekstil je bio glavni artikl Tomaszówa.

Željeznica je došla do grada 1884.-85., a 1911 sagrađena tvornica viskoze.

U vrijeme Invazije Wehrmachta na Poljsku između 5.-6. septembra 1939. kod Tomaszowa se odigrala bitka u kojoj su njeni tenkovi pregazili poljsku 13 pješadijsku diviziju.
Kako je u Tomaszowu bilo puno Židova (1938. -11,700) Nacisti su između 1940.-42. ogranizirali geto u kog su potrpali preko 20 000 ljudi, iz Tomaszówa i drugih gradova. Njih oko 15 000 poslali su u Logor smrti Treblinka.

## Privreda
Tomaszów je i danas grad tekstilne industrije, ali pored tog ima tvornicu auto dijelova i keramike (Ceramika Paradyż) i nešto pogona 
prehrambene industrije.

## Pobratimski gradovi

Tomaszów ima ugovore o prijateljstvu sa slijedećim gradovima;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Tomaszów Mazowiecki'' (službene stranice)
Wolbórka

**Wolbórka** ili **Czarna** je rijeka u sredini Poljske duga 48,8 km, lijeva pritoka rijeke Pilice.

## Hidrologija

Wolbórka izvire kod grada Tuszyna, od tamo teče prema istoku do ušća u Pilicu kod kod grada Tomaszów Mazowiecki.

Porječje rijeke veliko je 941 km² i prostire se po Lodzkom vojvodstvu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Wolbórka''
Čaršijska džamija u Nevesinju

**Čaršijska džamija u Nevesinju** (Sinan Kadi efendijina ili Čučkove džamija) je smještena u centru grada, u Višnjevoj mahali. Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 30. augusta do 5. septembra 2005. godine donijela je odluku da se Čaršijska džamija proglasi za Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo (predsjedavajuća) i Tina Wik. Nacionalni spomenik čine džamija sa grobljem i zidom.
## Historija
Jedna od džamija koje Evlija Čelebija spominje jeste i Čaršijska džamija, smještena u Višnjevoj (bivšoj Sinan-begovoj) mahali, u centru Nevesinja. Podigao ju je Sinan efendija, rodom Nevesinjac i po zanimanju kadija. Uz džamiju je, sagradio i mekteb. Nije poznato kada je džamija sagrađena jer nije sačuvan bilo kakav dokument koji o tome govori. Pretpostavlja se da je džamija sagrađena u prvoj polovini 16. vijeka. Bila je pokrivena olovom. Prvobitno je imala kamenu munaru, visoku oko dvanaest metara.

Džamija je zapaljena 29. augusta 1875. godine, za vrijeme Hercegovačkog ustanka 1875-1878. god, kada su ustanici upali u Nevesinje. Tom prilikom je ubijeno nekoliko vjernika koji su pokopani u malom groblju pored džamije. Obnovljena je oko 1880. godine sredstvima hadži Derviš Čučka i od tada se zove Čučkova džamija. Prilikom ove obnove nije sagrađena munara uz džamiju. Džamija je zatvorena oko 1930. godine. Nakon II svjetskog rata korištena je kao magacin. U posljednjem ratu nije rušena ali je značajno oštećena.

Objekat Čučkove džamije je obnovljen zahvaljujući angažmanu Medžlisa Islamske zajednice Mostar, Muftijstva mostarskog te sredstvima prikupljenim od vjernika i humanitarnih organizacija 2009.godine.
## Opis
Prema konceptu prostorne organizacije Čaršijska džamija u Nevesinju pripada jednoprostornim džamijama sa otvorenim trijemom. Natkrivena je četverovodnim krovom.

Dimenzije objekta, mjerene izvana, iznose oko 13,0 x 10,0 m (dimenzije mjerene sa trijemom). 
Džamija ima kamene zidove, iznutra krečene
## Literatura
* Hivzija Hasandedić - Muslimanska baština u istočnoj Hercegovini, El Kalem, Sarajevo, 1990.
* Evlija Čelebija - Putopis, Izdavačko preduzeće Sarajevo Publishing, Sarajevo, 1996.
## Reference
Brazilska Republika

**Brazilska Republika** se može odnositi na:

*Prva Brazilska Republika
*Druga Brazilska Republika
*Treća Brazilska Republika
*Četvrta Brazilska Republika
Univerzitet u Gaziantepu

**Univerzitet u Gaziantepu** () je javni univerzitet u Gaziantepu u Turskoj. Institucija je osnovana 1973.

Univerzitet u Gaziantepu najstariji je od univerziteta u Gaziantepu i često ga se uvrštava među najprestižnije obrazovne institucije u zemlji.

## Izvori

## Vanjske veze
* www.gantep.edu.tr
Revani

**Revani** (*İlyas Şüca Çelebi* ; Jedrene, 1457. – Istanbul, 1524.) je bio turski pjesnik.

## Biografija
Rođen je u Jedrenu, sin Abd Allaha. Kroz njegova djela možemo zaključiti da je stekao dobro obrazovanje. Stigao je u Istanbul za vrijeme Bajazita II. i postao upravnik *surrea*, to jeste fond novca namijenjen siromašnima što je sultan redovno slao u Meku i Medinu. No Revani je optužen za zlouporabu vlasti i korupciju, i potom je pao u nemilost.

Odselio je u Trabzon i stupio u službu princa Selima. On mu je oprostio nesmotrenost a nakon što je Selim zasjeo na prijestolje, Revani je zauzeo razne i unosne položaje. 
Postao je nadstojnik sultanske kuhinje (*Saray Mutfakları*), a kasnije mu je povjerena uprava Aja Sofije. Nakon toga i njegovog povratka sa hadža, Revani se počeo brinuti za akvadukt u Bursi .

Tijekom svog života, bio optužen za zlouporabu novčanih sredstava i prijevaru.

Sagradio je kompleks džamija u istanbulskoj četvrti akvadukta Kırkçeşme za kojeg je dobio pohvalu od sultana Selima. Na tom mjestu Revani je pokopan 1524. Kompleks džamije više ne postoji. Vjerojatno se nalazio između u današnjeg Fatiha i Zejtinburna, u blizini Tehničkog univerziteta Jildiz.

## Djela

Od Revanija je nam ostao divan, pjesnik ga je posvetio svome meceni sultanu Selimu. Najbolja osobina te zbirke je kvalitet gazela, u njima se prepoznaje harmonizan tok mistične i čovječije ljubavi. Većina njih su kasnije uglazbene.

Revanijevo remek-djelo je *Ishret-name*, *[[masnavi]]* od 694 bejta. Autor ga je okončao pri kraju života. U *Ishret-nameu* nalazimo povijest vinogradstva, pa Revani zalazi u podrobne detalje uključivši etiketu kojem se vino časti i jela koja se uz njega poslužuju. Pritom, poduzima opreznu stilsku mjeru smještajući cijelu priču u mističnom prostoru, tako da bi spriječio napade od strogih vjernika. Ipak, bahijska tema i zbivanja u priči su već bila prisutna u njegovom vremenu a to važi i za Revanijeve navike, za kojeg se kaže da je volio zabave, pića i životne užitke, pa potom mnogi odlomci su bili cijenjeni zbog elegancije i duhovitosti. *Ishret-name* je prvi poem sa bahijskom temom, a pritom je nadahnuo žanr *saki-name* kod drugih pjesnika.

Uz to, u historijografiji imamo malo povijesnih zapisa o glazbi i glazbenim praksama na Otomanskog dvoru, i to većinom iz 16. i 17. stoljeća. *Ishret-name* je jedan od tih i u njemu se prikazuju glazbeni instrumenti između 15. i 16. stoljeća, uključujući çeng, tanbur, ud, kanun, def, kemençe, ney i kopuz.

## Reference

## Bibliografija
* (*[[Turski jezik|tur.]]*) 
* (*[[Turski jezik|tur.]]*)
The Forgotten (Star Trek: Enterprise)

***The Forgotten*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 28. aprila 2004. godine. Radnja prikazuje kako je, sa teško oštećenim *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterpriseom]]*, kapetan Archer prisiljen tražiti pomoć xindi-primatskog čelnika Degre kako bi pokušao zaustaviti lansiranje xindijevskog superoružja.

## Izvori

## Vanjske veze
*
E²

***E²*** je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 5. maja 2004. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* u pokušaju da se što prije sretne sa Degrinim brodom nailazi na neprijateljsku rasu koja brani pristup podsvemirskom koridoru, ali istovremeno sreće verziju *Enterprisea* koja je u sličnom pokušaju prolaska kroz koridor završila sto godina u prošlosti i sada postoji kao generacijski brod.

## Izvori

## Vanjske veze
*
The Council (Star Trek: Enterprise)

***The Council*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 12. maja 2004. godine. Radnja prikazuje kako kapetan Archer dolazi pred xindijevsko vijeće kako bi predstavnike pet vrsta uvjerio da im od Zemljana ne prijeti nikakva opasnost, te da ne pokrenu superoružje kojim bi uništili Zemlju.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Countdown (Star Trek: Enterprise)

***Countdown*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 19. maja 2004. godine. Radnja prikazuje kako Xindi-reptili i insektoidi pokreću superoružje sa ciljem da unište Zemlju, a u čemu ih, uz Archerovu pomoć pokušavaju zaustaviti Xindi akvaditi, arborealci i primati, te kako tim komandosa sa *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* pokušava spasiti Sato sa reptilskog broda.

Epizoda je dobila Emmy za najbolje specijalne efekte.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Zero Hour (Star Trek: Enterprise)

***Zero Hour*** () je epizoda, odnosno finale treće sezone američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 26. maja 2004. godine. Radnja prikazuje kako kapetan Archer i njegovi Xindi saveznici pokušavaju uništiti Xindi-reptilski i deaktivirati superoružje prije nego što uništi Zemlju dok, istovremeno, *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* pokušava uništiti sferu preko koje su transdimenzionalni vanzemaljci stvorili mrežu anomalija u Delfijskom prostranstvu.

Epizoda je privukla pažnju zbog jednih od najneočekivanijih cliffhangera u historiji *[[Star Trek]]a*.

## Vanjske veze
* 
* "Zero Hour" at StarTrek.com
Turbe (razvrstavanje)

**Turbe** može biti :

* Turbe, naseljeno mjesto u sastavu općine Travnik ;
* Turbe, grobnica poznatijeg čovjeka u običajima turske kulture (usp. Mauzolej) ;
Şeyh Edebali

**Šeik Edebali** () je bio vjerski učenjak iz 13. stoljeća. Poznajemo ga najbolje kao fiktivna ličnost u mitu *[[Osmanov san|Osmanovog sna]]*.

## Biografija

Vjerovatno je rođen u Mervu ili u Karamanu. Neki tvrde da je u Karamanu dobio prvo obrazovanje.

Studirao je islamsko pravo (*[[fikh]]* فقه) pod hanefijom el-Zahidijom a pritom je otputovao u Damask gdje je okončao studije. Nakon toga, vratio je se u svog gradić Biledžik gdje je otvorio zaviju u selu İtburnu kod Eskişehira, predavao sufizam i preobraćivao narod.

U poznim godinama je vjerovatno susreo vojvodu Osmana, koji je se dragocjeno družio sa učenjacima duhovnnosti. Osman je višekrat gostovao u njegovoj zaviji, pa ga je Edebali posavjetovao o ratnom postupku i o načinu vladanja. Međutim priča o njihovom susretu se kreće između povjesti i mita, jer glavni izvor tome je ustvari *[[Osmanov san]]*.

Šeik Edebali je bio član sufijskog reda *vefahija* (*[[Tarikat|tariqa]]* *vefa'iyye*) i predvodnik pobratimstva Ahija, što bez velike greške bi nam dozvolilo da u njemu vidimo neki vid velikana u tadašnjem islamskom društvu.

Edebali je bitan zbog više razloga. Kroz priču *[[Osmanov san|Osmanovog sna]]* on biva duhovni otac rane Osmanske kraljevine odnosno mudrac savjetnik Osmana. Zatim, smatra se kao prvi kadija islamske države. Treće, imao je veliku ulogu u razvitku islamskih studija i u širenju sufizma u Anatoliji pa je značajan njegov uticaj na intelektualce i pisce svoga vremena (Rumi, Kunavi, Dursun Fakih, Suleyman Çelebi).

Imao je više djece ali postoji nedoumica oko ličnosti Edebalijeve kćeri. Osoba koja se pojavlja u mitu, je Osmanova žena i Edebalijeva kćeri. Neki tu osobu svode na djevojku s imenom *Malhun Hatun* ili *Mal Hatun* a neki pod imenom *Râbi'a Bala Hâtun*. Pritom se dodaje nedoumica o Osmanovom nasljedniku, jer ako su Malhun Hatun i Rabija Hatun dvije različite osobe, pitanje je koja od njih je Orhanova majka. Po nekim izvorima, to je Edebalijeva kćeri a po nekim drugim Orhanova majka je Malhun Hatun, kćeri nekog Ömer–bega, dok je Rabija druga osoba ili možda samo književni lik.

Umro je vrlo star u Biledžiku 1326. i pokopan je u sobi koja je služila kao mesdžid (*mescit*).

Grob Šeik Edebalija je jedno od glavnih kulturnih dobrara u Biledžiku. Spomenik je najvjerovatnije podignut za vrijeme sultanata Orhan Gazija.

## Povezano
* *[[Osmanov san]]*
* Turska književnost

## Reference
Frashëri (porodica)

**Porodica Frashëri** je najbolje poznata po trojici braće koja su sudjelovala u Albanskom narodnom preporodu. Prezime dobivaju po selu u kojem su rođeni, Frašer (). Svetrojica su odrasli u Istanbulu i razvili su karijere u Osmanskom carstvu.
Frashër je brdsko selo na jugo–istočnoj Albaniji. Nalazi se između Korče i Përmeta i pripada Oblasti Parmet. Selo se nalazi na 1.030 metara nadmorne visine i u njemu živi 387 stanovnika u 2011. Grčka granica se nalazi oko 37 kilometara od sela. Sem Korče, najveći grad u blizini je Đirokastra.

## Članovi obitelji
Najpoznatiji ogranak :
* otac Halit Frashëri (1797–1859) i majka Emine Myteveli (~1776–1836) ;
* tri brata :
** Abdyl Frashëri (1839–1892), političar, albanski patriot i ideolog ;
** Naim Frashëri (1846–1900), pjesnik, književnik i albanski patriota ;
** Sami Frashëri (1850—1904), književnik i dramski pisac ;
* Ali Sami Yen (1886–1951), sin Samija, sportski djelatnik, osnivač je Galatasaraya ;
* Mid'hat Frashëri (1880–1949), sin Abdyla, diplomat, političar i pisac ;

Iz iste porodice, drugi ogranak porodice Frashëri :
* otac Rakip Frashëri i majka Aishe Çaçi 
* Mehdi Frashëri (1872–1963), političar, žena mu je bila Nejre Frashëri
** Vehbi Frashëri, sin Mehdija
** Mediha Frashëri, sin Mehdija
** Ragip Frashëri, sin Mehdija
** Shehriar Frashëri, sin Mehdija

Treći ogranak iste porodice :
* Shahin Frashëri (19. stoljeće), pjesnik bejtadžijske književnosti, Dalipov brat
* Dalip Frashëri (19. stoljeće), šeik i pjesnik bejtadžijske književnosti, Shahinov brat
Frašer (selo)

**Frašer** () je brdsko selo na jugo–istočnoj Albaniji.

## Položaj

Nalazi se u sustavu planine Tomorr (2.415 m.d.v.), negdje između Korče i Përmeta i pripada Oblasti Parmet. Selo se nalazi na 1.030 metara nadmorne visine i Grčka granica se nalazi oko 37 kilometara od sela. Sem Korče, najveći grad u blizini je Đirokastra.

## Stanovnici

U selu živi 387 stanovnika (2011). 
U prošlosti je bilo nastanjeno Vlasima koji su ga po aromunskom zvali » Fãrshãr «.
Frašer je najbolje poznato po trojici braće Frashëri i po **[[Porodica Frashëri|porodici Frashëri]]**. Također iz istog sela su bili :
* Mihal Zallari (1894–1976), povjesničar, političar i novinar ;
* Fehim Zavalani (1859–1935), novinar.

## Historija

Frashër (ili *Fracili*) se prvi put spominje u osmanskim defterima oko 1431/32 i 1504. Mjesto je brojilo samo dvanaest domaćinstava. Do 19. stoljeća naraslo je na 150 kuća. Početkom 20. stoljeća selo Frashër je dosegnulo vrhunac svog razvoja i postalo brdski gradić 550 kuća. U 1980-ima je imalo malo više od 500 stanovnika a od 2000-ih je uglavnom bilo pusto. U Frashëru danas žive samo tri obitelji.
Za vrijeme Osmanskog carstva pa sve do 2. svjetskog rata u Frashër je bio jedan važan samostan Bektaša.
Nacionalni spomenici u Srpcu

Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za opštinu Srbac se nalaze slijedeći spomenici:
* Harem Kobaške ili Hudar efendije džamije u (Bosanskom) Kobašu" (historijsko područje),
* Poljsko groblje u Novom Martincu" (grobljanska cjelina).
## Reference
Storm Front (Star Trek: Enterprise)

***Storm Front*** () je dvodijelna epizoda, odnosno premijera četvrte sezone američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 8. i 15. oktobra 2004. godine. Radnja se neposredno oslanja na prethodnu epizodu *[[Zero Hour (Star Trek: Enterprise)|Enterprise]]*, te prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]*, prilikom povratka na Zemlju sa uspješno obavljene misije u Delfijskom prostranstvu otkriva kako je završio 200 godina u prošlosti, odnosno u alternativnom univerzumu gdje je nacistička Njemačka uz pomoć vanzemaljskih saveznika uspjela okupirati New York. Epizoda je poznata kao prva u historiji *[[Star Trek]]a* snimljena digitalnom tehnikom, a dobila je izuzetno loše kritike.

## Vanjske veze

* 

*