open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ukrcavanje za Kiteru

**Ukrcavanje za Kiteru** ili **Hodočašće na otok Kiteru** je slavno ulje na platnu, naslikano u dvije verzije, rokoko slikara Jean-Antoinea Watteaua. 

## Historija

Prva verzija, iz 1717. god., se nalazi u Louvreu u Parizu, a druga, naslikana godinu dana kasnije je u Dvorcu Charlottenburg u Berlinu.

Sliku je naručila francuska kraljevska slikarska akademija (*Académie Royal de Peinture*) 1717. godine, opisana kao „galantna zabava (*une feste galante*)“. Tako je nastala nova kategorija u slikarstvu u kojoj će upravo Watteau biti liderom – *galantni stil* (drugi naziv za rokoko). *Féte galante* slike prikazuju skupinu elegantnih ljudi koji razgovaraju ili sviraju u arkadijskom pejzažu, a kompozicije su im na pola puta između stvarnosti i kazališne dramatičnosti, dok očita nonšalantnost prevladava nad melankolijom. *Ukrcavanje za Kiteru* je najbolji primjer ovog žanra.

Tijekom francuske revolucije, mnogi su smatrali kako su ove slike previše povezane s monarhijom. Tako je slika, koja je postala kolekcijom Louvrea 1795. god., korištena kao meta za studente umjentosti koji su je gađali ćavlima describes the drawing students throwing bread pellets at it. Čak i nakon revolucionarnog fanatizma, slika je izazivala bijes publike, te je smještena u jedan podrum Louvrea sve do 1816. god. kako bi je zaštitili. Revitalizirana je tek koncem 19. stoljeća kada je zavladala romantičarska nostalgija akademizma.

*Ukrcavanje za Kiteru* je dobilo hvale vrijednu pohvalu u povijesti glazbe, kada je 1904. god. skladatelj Claude Debussy napisao brzi i fantastični solo za glasovir pod nazivom *"L'Isle Joyeuse"* (Otok radosti), inspirian upravo ovom slikom.

## Odlike

Na ovoj slici Watteau je reinterpretirao boju i pokret koji je usvojio od Rubensa i venecijanskih pejzaža s elegantnom dinamikom suvremene kazališne predstave o hodočašću na Kiteru, otok božice Venere. Glumci izvode komediju intrige: svaki lik predstvalja jedno stanje svijesti, često izraženo suzdržanom gestom. Iako slika možda nije zamišljena da izgleda kao narativno djelo, njena tema ljubavi je jasna prikazom skulpture Venere među lebdećim putijima. Watteauve slike i crteži podcrtavaju stil rokokoa, njegovu eleganciju, razigranost i smještaj u prirodu, za razliku od teškog baroka iz kojega je rokoko iznikao.

Watteau je dočarao raskošne boje kasne jeseni, sunce je na zalazu, a i skupina silazi u udaljenu, neizvjesnu i maglovitu dubinu. Slikar, kao prorok, simbolično prikazuje sudbinu visokog feudalnog društva koje će u najvećem obilju i najljepšem trenutku morati sići s povijesne pozornice nakon francuske građanske revolucije 1789. godine.

## Napomene

## Vanjske veze
* Berlinska verzija
* Verzija u Louvreu
William Hogarth

**William Hogarth** (London, 10. studenog 1697. - London, 25. listopada 1764.) je bio engleski slikar, grafičar i teoretičar umjetnosti. Kao izrazit individualist, začetnik je novijeg engleskog slikarstva koje je samo u tehnici bilo slično rokokou, a zapravo je bliže romantizmu i realizmu. Prvi je kodificirao autorsko pravo umjetnika.

William Hogarth je bio u duhu realist sa izrazitim smislom za kritički humor, što je dokazao svojim uljenim slikama i ciklusima grafika. On je bio iznimnovješt ilustrator i bakrorezac, što je, uz njegovo bogato životno iskkustvo, utjecalo na odabir i način obrade tema koje se u njegovim djelima odlikuju stanovitom kazališnom kvalitetom. Zapravo, on je nadahnuće za svoje realistične i nerijetko satirične prikaze londonskog života u prvoj polovici 18. stoljeća nalazio u kazališnim zapletima onoga vremena. Prve slike s anegdotskom tematikom stvara početkom 30-ih godina 18. st. Istovremeno je radio i slike i grafičke serije na istu temu. Tako su za njegovu prvu anegdotnu sliku *Život bludnice (Harlotin napredak)* preostale samo bakrorezne kopije. Uslijedila je serija *[[Život razvratnika]] (Rakeov napredak)* (1733.-1735.) u kojoj se Hogart modernom temom služio kao sredstvom kojim će privući pozornost na ono što je sam držao padom društvenih vrijednosti koji se često povezivao s prostitucijom i alkoholizmom. Prikazivao je običaje, moral, političke makinacije i hipokriziju ondašnjeg engleskog društva.
U znamenitom narativnom nizu *Brak po modi* (1743.-1745.) služi se pretjeranim, podrugljivim pripovijedanjem, okrećući se u svojem prodornom promatranju prema aristokraciji. Slike su rađene slobodno i energično, a obogaćuje ih i dinamična, živahna paleta boja.

Godine 1757. postao je dvorskim slikarom, a 1764. pokopan je na groblju u Chiswicku u Londonu.


Datoteka:Hogarth-rehearsal.jpg|Rana grafika Williama Hogartha naslovljena: *Pravedan pogled na englesko kazalište* (1724.)
Datoteka:William Hogarth 016.jpg|*Prosjačka opera VI.*, 1731., galerija Tate, London.
Datoteka:The Rake's Progress 8.jpg|*[[Život razvratnika]] (Rakeov napredak)*, ploča br. 8 - ludnica. (1735.)
Datoteka:William Hogarth by William Hogarth.jpg|*Hogarth slika muzu komedije*, autoportret (1757./58.)


## U popularnoj kulturi
* *[[Život razvratnika]]* je opera koju je napisao Igor Fjodorovič Stravinski, upravo prema Hogarthovoj seriji grafika.
* Godine 2006. je britanska TV-kuća Channel 4 na temelju njegovih grafika snimila TV-film ''A Harlot's Progress'', gdje se sam Hogarth pojavljuje kao jedan od likova, a tumači ga Toby Jones.

## Vanjske veze

* William Hogarth arhiva  (130slika iz kolekcije sveučilišta Lampeter u Walesu)
Vranić (Barajevo)

**Vranić** je naselje u opštini Barajevo u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2002. bilo je 3899 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 3288 stanovnika).

## Historija

Tokom drugog svetskog rata, na svetog Nikolu 1943. godine, je bio zloglasni četnički pokolj u Vraniću.

## Demografija
U naselju Vranić živi 3218 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 41,7 godina (41,1 kod muškaraca i 42,2 kod žena). U naselju ima 1278 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,05.

Ovo naselje je u velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je porast u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Vranić

**Vranić** može da bude:

* Vranić (Barajevo), naselje u opštini Barajevo, grad Beograd, Republika Srbija
* Vranić (Kotor Varoš), naselje u opštini Kotor Varoš, Republika Srpska, BiH 
* Vranić (Brestovac), naselje u opštini Brestovac, zapadna Slavonija, Republika Hrvatska
* Vranić (Đakovica), naselje u opštini Đakovica, KiM, Republika Srbija
* Vranić (Suva Reka), naselje u opštini Suva Reka, KiM, Republika Srbija

ili

* Vranić (prezime)
Operacija Dinara

**Operacija Dinara** je bila niz operacija koje su njemačke, talijanske, snage NDH i četnici u jesen 1942. izvele protiv partizana u zapadnoj BIH. Sama operacija je dogovorena 13. rujna 1942. na sastanku talijanskog generala Maria Roatte i poglavnika NDH Ante Pavelića.

## Angažovane snage

Za operaciju »Dinara« italijanska Viša komanda oružanih snaga "Slovenija-Dalmacija" (*Supersloda*) je raspolagala većim brojem formacija MVAC, odnosno četnika. Komanda VI armijskog korpusa je računala na ukupno 6000–7000 sigurnih četnika i 3000–4000 nezavisnih četnika. Takođe, XVIII armijski korpus je raspolagao sa 5100 naoružanih četnika, što je ukupno iznosilo oko 15.000 četnika na koje se može računati za predstojeću osovinsku operaciju. Uoči operacije, četnicima je razdeljeno još 1500 pušaka i 10 puškomitraljeza.

## Tok operacija

### Operacija Alfa

 
### Operacija Beta

### Operacija Gama

Operacija Gama je bila združena osovinska operacija koju su izvodili Nemci, Italijani, četnici, domobrani i ustaška milicija krajem leta 1943. godine, protiv partizana i njihovih pristalica u istočnoj Hercegovini.

### Operacija Jajce 1

### Operacija Jajce 2

## Izvori

## Povezano
* Italijanske jedinice u Jugoslaviji u Drugom svetskom ratu
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

## Vanjske veze
* Operation Dinara
Rehabilitacija

**Rehabilitacija** u najširem smislu može se shvatiti kao povraćaj u pređašnje stanje, i kao takav može biti:
* Rehabilitacija zavisnika - odvikavanje zavisnika od alkohola, lakih i teških droga, a u novije vreme i zavisnika od kockanja, interneta, video igara i sl.
* Rehabilitacija zemljišta - proces vraćanja zemljišta u pređašnje stanje nakon procesa njegove promene, odnosno zagađenja ili uništavanja, bilo putem prirodnih nepogoda ili industrijskom ekspolatacijom
* Neurokognitivna rehabilitacija - metode za vraćanje opažajnih i motoričkih sposobnosti kod bolesti koje uslovljavaju njihov gubitak
* Poslovna rehabilitacija - terapija koja ima za cilj vraćanje poslovne sposobnosti pacijentima koji su je usled bolesti ili povrede izgubili
* Fizikalna medicina i rehabilitacija - grana medicine koja ima za cilj da pomogne osobama sa invaliditetom da maksimalno razviju svoje sposobnosti i potencijale, radno se osposobe, i integrišu u društvo.
* Rehabilitacija (fizikalna terapija)- medicinski tratmani za vraćanje osnovnih neuromuskulaturnih funkcija
* Rehabilitacija (politika) - proces povratka u javni i politički život osoba koje su pale u nemilost političkih elita i bili izopšteni
* Rehabilitacija (religija) - vraćanje u versku zajednicu člana koji je nakon izopštenja (eksomunikacije) pokazao pokajanje
* Psihijatrijska rehabilitacija - grana psihijatrije koja ima za cilj obnavljanje mentalnog zdravlja, i radnih i životnih sposobnosti nakon lečenja od psihijatrijskih bolesti
* Rehabilitacioni inženjering - primena inžinjerskih znanja na dizajn, razvoj, adaptaciju, testiranje, izradu, korišćenje i distribuciju tehnoloških rešenja za pomoć osobama sa invaliditetom
* Rehabilitacija (neuropsihologija)- terapija koja ima za cilj vraćanje neuroloških funkcija izgubljenih ili oštećenih usled bolesti ili trauma
* Rehabilitacija (penologija)-proces povratka prestupnika u društveni život nakon odležane zatvorske kazne
* Infrastrukturna rehabilitacija - proces obnavljanja infrastrukturnih objekta ili kompletne infrastrukturne mreže - puteva, telekomunikacija, vodovodne, toplovodne, elektro mreže i sl.
* Profesionalna rehabilitacije- kontinuirani i koordinasani proces rehabilitacije koji uključuje i posebnu obuku i trening koji će omogućiti osobi sa invaliditetom da se bezbedno i kompletno uključi u posao koji je pre obuke obavljala ili tek treba da započne.
* Telerehabilitacija - pružanje servisa rehabilitacije preko telekomunikacione mreže i interneta
* Rehabilitacija od udarca - proces rehabilitacije od udara
* Sudska rehabilitacija - sudski proces poništenja nezakonito donetih sudskih odluka ili odluka kojima se krše osnovna ljudska prava građana, kao i svih posledica koje su iz njih proistekle 
* Rahbilitacija divljači - proces pripreme divljači da se nakon boravka u neprirodnom staništu vrati u divljinun
August Heler

**August Heler** je bio austrijski komunista koji je napustio nemački Wehrmacht i prišao partizanima u Srbiji. Uhvaćen je i streljan od Nemaca 1941.

August Heler je poreklom Austrijanac, rođen je 1920. godine. Po zanimanju je bio odžačar. Prema nekim tvrdnjama, bio je član Komunističke partije Austrije. Nakon anšlusa je mobilisan u nemačku vojsku.

Po dolasku njegove jedinice u Čačak, uspostavio je vezu sa nekim članovima KPJ. Rukovodstvu partije i Čačanskom partizanskom odredu pružao je dosta podataka o okupatorskim snagama u gradu. Krajem jula 1941. godine on napušta nemačku vojsku i priključuje se Ljubićkom bataljonu Čačanskog odreda u selu Rakovi. Učestvovao je u više borbi koje je vodila njegova jedinica. Pokazavši se kao dobar i hrabar borac, poveren mu je puškomitraljez.

Tokom borbi za Kraljevo u noći izmeću 14. i 15. oktobra 1941, August Heler sa svojim drugovima iz Pete ljubićke čete: Milom Lončarićem, Bogoljubom Ostojićem i Dimitrijem Plazinićem iz Ljubića i Dragišom Milovanovićem iz Prijevora dobija zadatak da uništi neprijateljsko mitraljesko gnezdo na Zapadnoj Moravi kod Kamidžore. Zarobljen je sa još četiri borca bombaškog odeljenja Ljubićkog bataljona, kada su pri drugom napadu na Kraljevo 15. oktobra sa strane Sirče – Šumarice, probili nemački položaj na Kamidžori i došli do samih bunkera.

Iz te akcije ni jedan od ovih boraca se nije vratio, pa su u četi smatrali da su poginuli, ili zarobljeni. Mnogo kasnije, na osnovu izveštaja nemačke komande, saznalo se da je jedan nemački poručnik kod mosta na Zapadnoj Moravi streljao pet komunista i da su od njih pet dvojica bili u nemačkim uniformama. Znalo se i to da je, pored Helera, nemačku uniformu nosio i Dragiša Milovanović.

Ime mu je uklesano na spomeniku palim borcima Ljubićke čete na brdu Ljubiću iznad Čačka.

Helerov primer nije bio usamljen – on nije jedini vojnik koji je prebegao iz Vermahta u partizane u Srbiji 1941. O ovom fenomenu (uključujući Helera) pišu dvojica nemačkih autora, Heintz Kühnrich i Frantz-Karl Hitze u knjizi *Deutsche bei Titos Partisanen 1941-1945*.

Slika Augusta Helera sa svojim partizanskim saborcima je postala poznata po zloupotrebi koji je načinio ravnogorski autor Miroslav Samardžić, predstavljajući je kao dokaz saradnje partizana sa Nemcima.

## Povezano
* Ustanak u Srbiji 1941.
* Čačanski partizanski odred

## Izvori
Zapovjednik

**Zapovjednik** (en. *Commanding officer* - komandujući oficir, skraćeno CO) je časnik oružanih snaga koji zapovijeda vojnom postrojbom i koji, u skladu s odgovarajućim zakonima, ima široke ovlasti donošenja odluka u vezi funkcioniranja i uporabe postrojbe kojom zapovijeda, ali i značajne odgovornosti (npr. uporaba snaga, financije, oprema, Ženevske konvencije), obveze (npr. prema nadređenima, izvšenje misije, briga o osoblju) i moć (npr. primjena stegovnih mjera).

Čin zapovjednika postrojbe određene razine je najčešće definiran njenim ustrojem, tj. dokumentom kojim se definira veličina i organizacija postrojbe, a njeni ovlašteni zapovjednik je najčešće časnik koji se je u službi dokazao sposobnim voditi ljude, brinuti se o njima i donositi pravovremene i ispravne odluke i u najkritičnijim trenucima. Zapovjednik postrojbe najčešće ima zamjenika zapovjednika (en. *Executive officer - XO*) koji upravlja osobljem i svakodnevnim poslovima. Veće postrojbe najčešće imaju stožere i stožerne časnike s različitim odgovornostima i obvezama.
Operativna zona Jadransko primorje

**Operativna zona Jadransko primorje** (njem. *Operationszone Adriatisches Küstenland*, skraćeno ***OZAK***, tal. *Zona d'operazioni del Litorale adriatico*, slov. *Operacijska cona Jadransko primorje*), kolokvijalno Operativna zona Jadran (njem. *Operationszone Adria*) je bio distrikt nacističke Njemačke na sjevernojadranskoj obali stvoren 1943. godine tijekom 2. svjetskog rata.

Operativna zona Jadransko primorje je stvorena od teritorija koji su prethodno bili pod kontrolom fašističke Italije sve do njemačke invazije na nju. Uključivala je dijelove današnjih talijanskih, slovenskih i hrvatskih teritorija. Područjem se upravljalo kao dijelom *[[Reichsgau]]a* Koruške. Glavni grad zone bio je Trst.

Na čelu civilne uprave, čije je sjedište bilo u Trstu, bio je Friedrich Rainer. Za zapovjednika policije i SS-a postavljen je Odilo Globocnik. Vojno-operativnu komandu tokom 1943. imao je II SS oklopni korpus, od 24. januara 1944. LXXXVII armijski korpus, a od septembra 1944. XCVII armijski korpus pod komandom generala Ludwig Kübler. Ove formacije bile su u sastavu Armijske grupe C, a glavni su im zadaci bili organizacija obrane i velike protupartizanske akcije.

Uoči oslobođenja Jugoslavije 1945. godine, Nemci su u ovu oblast koncentrisali kolaboracionističke snage koje zbog napredovanja Narodnooslobodilačke vojske više nisu mogli upotrebljavati na njihovim terenima. Početkom maja 1945. godine, Nemci su prekinuli otpor zapadnim silama u Nemačkoj, ali su još kraće vreme nastavili borbu sa Rusima na istoku i Jugoslovenima u operativnoj zoni Jadransko primorje:

Nakon nemačkog vojnog poraza distrikt prestaje da postoji i ova teritorija je podeljena između posleratne Italije i posleratne Jugoslavije.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Istarska enciklopedija'': Jadransko primorje, Operativno područje
Ustaška vojnica

**Ustaška vojnica** je bila vojska ustaške stranke u NDH, za razliku od regularne vojske NDH (domobrana). Svoje korene ima u Ustaškoj vojsci koju je Ante Pavelić stvorio u emigraciji u Italiji od 1933. do 1937. godine. Naredbu o utemeljenju UV poglavnik Ante Pavelić izdao je 10. maja 1941. i do kraja 1941. ustrojeno je 12 vojno sposobnih bojni. 

Iako je nastala kao stranačka vojska, Ustaška vojnica kasnije je postala regularni dio oružanih snaga NDH. 1944. je zajedno sa Hrvatskim domobranstvom ujedinjena u Hrvatske oružane snage.

## Sastav
### Početak 1942.

### Sredina 1943.

### Ustaški časnici

* Jure Francetić 
* Vjekoslav Maks Luburić 
* Rafael Boban 
* Dinko Šakić 
* Ivo Stipković
* Božidar Kavran 
* Ivan Ico Kirin 
* Ivica Matković 
* Ljubo Miloš 
* Ante Moškov 
* Juraj (Juco) Rukavina 
* Tomislav Sertić 
* Vjekoslav Servetzy 
* Vjekoslav Vrančić 
* Antun Vrban
* Dido Kvaternik
* Josip Tomljanović-Zmaj od Bosne
* Franjo Šimić
* Buna Bonić
* Jure Bobinac
* Zdenko Begić
* general Gregorić 
* general Antun Nardelli
* general Salih Alikadić
* general Junuz Ajanović
* general Muharem Hromić 
* poručnik Bećir Lokmić- Sarajevske ustaške bojne (Crna legija)
* Muhamed Hadžiefendić
* Zaim Kapetanović - kapetan
* Nešad Topčić
* Ibrahim Pjanić
* zapovjednik Mehmed Riđanović
* pukovnik-muftija Akif Handžić - Poglavnikova garda

## Povezano
* Ustaška nadzorna služba
* Hrvatske oružane snage

## Izvori
Lovćenska brigada

**Lovćenska brigada** je bila kvislinška oružana formacija u ND Crnoj Gori koja je osnovana u martu 1942. godine. 

Početkom marta 1942. general Krsto Popović, učesnik Božićne pobune iz 1918. mobiliše svoje pristalice. Oni se okupljaju pod crnogorski alaj-barjak i uz pomoć italijanskih okupacionih vlasti formira se Crnogorska narodna vojska sa predviđenom ukupnom formacijom jačine između 6.000 i 8.000 ljudi, ali stalno aktivna je bila jedino Lovćenska brigada koja je brojala 1.650 pripadnika. 
Lovćenskoj brigadi su italijanske vlasti obezbjedile redovne plate, snabdijevanje i naoružavanje. 

Pripadnici Lovćenske brigade na narodnim kapama su nosili crnogorske kraljevske dvoglave orlove i u narodu su bili poznati kao zelenaši (po podjeli na bjelaše i zelenaše iz 1918. godine).

Grupa Krsta Popovića je bila distancirana od grupacije okupljene oko Sekule Drljevića. 
U martu 1942. godine, Pircio Biroli uspijeva da napravi koaliciju između četnika i zelenaša. Pod patronatom okupatora Crna Gora je podijeljena na tri sektora od kojih jedan pripada zelenašima. Po povlačenju partizana za Bosnu, četnici su napali zelenaše i to je bio kraj koalicije. U ovom sukobu su Italijani uzeli zelenaše u zaštitu. Od ovih događanja pa nadalje, zelenaši odbijaju da napadaju partizane. Lovćensku brigadu, čiji je komandant bio Krsto Popović, zahvatilo je rasulo i Nijemci su je rasformirali u novembru 1943. godine, a Krsta razoružali.
Jean-Honoré Fragonard

**Jean-Honoré Fragonard** (Grasse, 5. travnja 1732. – Pariz, 22. kolovoza 1806.), francuski slikar i grafičar rokokoa; jedinstvena osoba galantnog slikarstva 18. stoljeća; veliki majstor boje koje vibriraju u svjetlosti.

## Život i djelo

Još kao učenik Bouchera i Chardina osvojio je slikarsku nagradu *Prix de Rome* za svoje brojne studije i crteže Rima. Iz tog razdoblja postigao je uspjeh klasicistički koncipiranom kompozicijom *Korezus i Kalihoe*. Pod utjecajem svojih učitelja i njihova osjećaja za figurativnu rokoko kulturu s nadahnutom lakoćom stila i elegantnim pristupom temama udahnuo je nov život pokretu rokokoa.

Napustio je povijesno slikarstvo i većinom je slikao vedre i ljupke rokoko scene maloga formata, erotske prizore i ljubavne susrete (*Podignuta košulja; Ljuljačka; Buđenje ljubavi*), velike dekorativne panoe (*Le progrés de L'Amour* za dvorac Louveciennes), obiteljske i rustične idile (*Mlada dama; Glazba*), religiozne prizore (*[[Poklonstvo pastira]]*), portrete (*Plesačica Guimard*) i pastoralne pejzaže koje je slikao direktno u prirodi u okolici Pariza i Provansi.

Bakrorezima je ilustrirao brojna književna djela (*[[Ariosto]]; [[Bijesni Orldando]]; [[La Fontaine]]ove Basne* i dr.).

Njegov snažno izraženi naturalizam podsjeća na holandskog majstora Halsa i zreli Rembrandtov stil, a njegova djela se smatraju za najreprezentativnija umjetnička ostvarenja svog doba. Bio je virtuozni improvizator koji je odlučno postupao s bojom koju je nanosio u bogatim i opipljivim slojevima, a brzim potezima kista izrazio je neposrednost svojih likova nagovijestivši Corota, slikare romantizma, pa čak i impresionistički pokret.

## Vanjske veze

* ''Fragonard'', Posljednja izložba u muzeju Jacquemart-André u Parizu (od 3. kolovoza 2007. do 13. siječnja 2008.)
John Singleton Copley

**John Singleton Copley** (1738 &ndash; 1815) bio je američki slikar, vjerojatno rođen u Bostonu, dijete Richarda i Mary Singleton Copley, oboje irske nacionalnosti. Najpoznatiji je po portretima važne ličnosti kolonijalne Nove Engleske, a posebno se istakao prikazom ličnosti iz srednje klase. Slike su često sadržavale predmete vezane uz živote portretiranih osoba.

## Izvori

## Literatura
* "John Singleton Copley". *Dictionary of American Biography*. American Council of Learned Societies, 1928&ndash;1936.
* James Thomas Flexner, *John Singleton Copley* (Boston: Houghton Mifflin, 1948).
* "Copley, John Singleton" in the *[[Dictionary of National Biography|Oxford Dictionary of National Biography]]*.
* Jules David Prown, John Singleton Copley in America, 1738–1774, Cambridge, Massachusetts, 1966,

## Vanjske veze

* National Gallery of Art: John Singleton Copley 
* National Gallery of Art: Watson and the Shark 
* Museum of New Zealand: Mrs Humphrey Devereux 
* Reynolda House Museum of American Art: John Spooner 
* Find-A-Grave profile for John Singleton Copley
* Gallery of Copley's Paintings 
* Union List of Artist Names, Getty Vocabularies. ULAN Full Record Display for John Singleton Copley. Getty Vocabulary Program, Getty Research Institute. Los Angeles, California.
*
Benjamin West

**Benjamin West** (Springfield, 10 oktobar 1738 – London 11 mart 1820) je bio Anglo-Američki slikar historijskih scena vezanih za Američki rat za nezavisnost

## Biografija

Rodio se u Springfieldu u Pennsylvaniji. Stekao je vrlo malo klasičnog obrazovanja, tako da čak i kada je bio predsjednik Royal Academije imao je problema sa pravopisom (Hughes, 70). Od 1746 do 1759, West je radio kao slikar portreta u Pennsylvaniji pod brigom Dr. William Smitha, sa Filadelfijskog koledža. U ovom periodu je upoznao Johna Wollastona, slavnog londonskog slikara od kojeg je naučio razne tehnike slikanja. 1759 preselio se u Italiju i tako proširio svoj repertoar i slikanjem tamošnjih slavnih slikara poput Titiana i Raphaela. Također je bio i blizak prijatelj sa Benjamin Franklinom koji mu je bio kum drugom sinu, Benjaminu.
1763 West se preselio u Englesku gdje je kralju Georgu III predložio slikanje portreta svih članova kraljevske porodice.

1770 je naslikao svoju najslavniju sliku *The Death of General Wolfe* Smrt generala Wolfe, koju su u početku mnogi ocijenili preambicioznom ali se pokazala kao jedna od najčešće repliciranih djela tog perioda.
 
1772 kralj George ga je postavio za historijskog slikara dvora sa godišnjom platom od £1,000. West se sprijateljio sa Sir Joshua Reynoldsom i zajedno su osnovali Royal Academy of Arts 1768.

West je poznat po velikom broju historijskih slika, koje je sam nazivao epskim prikazivanjem.

Umro je u Londonu.

## Najznačajniji radovi

Datoteka:Benjamin West 001.jpg|“Agrippina Landing at Brundisium with the Ashes of Germanicus” (1768)
Datoteka:Benjamin west omnia vincit amor 1809.jpg|“Omnia Vincit Amor” or “The Power of Love in the Three Elements” (1809)
Datoteka:Treaty of Paris by Benjamin West 1783.jpg|“Treaty of Paris” (1783)
File:West, Benjamin - Cicero and the magistrates discovering the tomb of Archimedes.JPG|“Cicero and the magistrates discovering the tomb of Archimedes”
George Stubbs

**George Stubbs** (25. august 1724 &ndash; 10. jul 1806) bio je engleski slikar, najpoznatiji po slikama konja. Inspiraciju za rad je našao u zanimanju za anatomiju, kao i uvjerenju da je "priroda superiornija umjetnosti, bila ona grčka ili rimska".

## Reference

## Literatura
* George Stubbs's biography 
* Boyle, Frederick & Mayer, Joseph. *[http://www.archive.org/details/cu31924029785668 Memoirs of Thomas Dodd, William Upcott, and George Stubbs, R.A]* (Liverpool: D. Marples, 1879).
* 
* Gilbey, Walter. *[http://books.google.co.uk/books?id=yDCTkQvl_rgC&printsec=frontcover&source=gbs_v2_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false Animal Painters of England from the Year 1650, Volume 2]* (Vinton, 1900) p.&nbsp;192 ff.
* Egerton, Judy. *George Stubbs, 1724-1806 * (Tate Publishing Ltd, 1984).
* Morrison, Venetia. *Art of George Stubbs* (Headline Book Pub., 1989).
* Myrone, Martin. *George Stubbs (British Artists series)* (Tate Publishing, 2002).

## Vanjske veze

* George Stubbs online (Artcyclopedia)
* George Stubbs - a celebration (Walker Art Gallery)
* George Stubbs (Encyclopedia of Irish and World Art)
* George Stubbs: A Vision of Four-Legged Order  (Time.com)
* Paintings by George Stubbs  (Tate Gallery)
* Anatomical drawings by George Stubbs(Royal Academy collection).
Johann Heinrich Füssli

**Johann Heinrich Füssli** (7. februar 1741 - 17. maj 1825), poznat i pod engleskim umjetničkim imenom **Henry Fuseli**, bio je švicarski slikar, koji je najveći dio opusa ostvario u Britaniji. Poznat je kao jedan od prvih romantičarskih slikara; iako je slikao portrtete, najviše je volio slike sa nadnaravnom tematikom. Među njima je najpoznatija ''Noćna mora'' iz 1781. godine, jedna od najpoznatijih i najčešće kopiranih slika u historiji umjetnosti.

## Literatura

* Calè, Luisa. *Fuseli's Milton Gallery: 'Turning readers into spectators*'. Oxford: Clarendon Press, 2006.
* Keay, Carolyn. *Henry Fuseli*. London: Academy Editions, 1974.
* Lentzsch, Franziska, et al. *Fuseli: The Wild Swiss*. Zürich: Scheidegger & Spiess, 2005.
* Myrone, Martin. *Gothic Nightmares: Fuseli, Blake and the Romantic Imagination*. London: Tate Publishing, 2006.
* Myrone, Martin. *Henry Fuseli*. Princeton: Princeton University Press, 2001.
* Powell, Nicolas. *Fuseli: The Nightmare*. London: Allen Lane, 1973.
* Pressly, Nancy L. *The Fuseli Circle in Rome: Early Romantic Art of the 1770s*. New Haven: Yale Center for British Art, 1979.
* Tomory, P. A. *The Life and Art of Henry Fuseli*. New York: Praeger, 1972.
* Weinglass, David H. *Henry Fuseli and the Engraver's Art*. Boston: World Wide Books, 1982.
Kitagawa Utamaro

**Utamaro Kitagawa (喜多川 歌麿)** ili **Outamaro**, rođen kao **Kitagawa Ichitarō** (Kawagoē, 1753. - Tokyo, 31. listopada 1806.) bio je jedan od najslavnijih japanskih slikara i grafičara Ukiyo-e stila.

Živio je i djelovao u Edu (danas Tokyo) gdje se smatrao klasikom japanskih višebojnih drvoreza u kojima je izrađivao žanr-scene iz gradskog života, ženske portrete (pretežito kurtizana), erotske prizore i miniciozno izvedene serije insekata, školjaka i ptica.

Utjecao je na Vincenta van Gogha i secesijsku ornamentiku.

## Odabrana djela


Datoteka:Maple Leaves Koyo and Shamisen by Kitagawa Utamaro c1803.png|*Cvijeće Eda: Djevojka pjeva Semisenu*, drvorez, 1800.
Datoteka:Kitagawa Utamaro - Upon My Oath.jpg|*Na moju zakletvu*, drvorez iz 1802., 38.4 × 25.4&nbsp;cm, Tokyo Fuji muzej umjetnosti.
Datoteka:Utamaro Yama-uba and Kintaro (with a Wine Cup).jpg|*Yama-uba i Kintaro Sakazuki*, drvorez.


## Vanjske veze

* Kitagawa Utamaro Online
* Utamaro na artelino (engl.)
Thomas Bewick

**Tomas Bevik** (; Čeribern, 1753 — Gejtšid, 1828) bio je engleski grafičar i ilustrator knjiga. Smatra se pronalazačem drvoreza. Osim toga razvio je i nove tehničke metode da bi načinio finijom tonsku skalu drvoreza i da bi je proširio (videti ksilografija). Prvenstveno je radio kao ilustrator knjiga o životinjama. Tako je na primer ilustrovao *General History of Quadrupeds* (od 1785. do 1790) i *History of British Birds* (1797. do 1804). Od njega potiče veliki broj vinjeta sa crtežima pejzaža.

## Vanjske veze

* The Bewick Society
* Bewick at the Newcastle Collection
John Flaxman

**John Flaxman** R.A. (6. jul 1755 – 7. decembar 1826) bio je britanski kipar i crtač, poznat kao vodeća ličnost britanskog neoklasicizma.

## Literatura
* Deanna Petherbridge, 'Some Thoughts on Flaxman and the Engraved Outlines', Print Quarterly, XXVIII, 2011, pp.&nbsp;385–91.

## Vanjske veze

* Information from the National Portrait Gallery (London)
* World of Dante  – Flaxman's illustrations of Divine Comedy in World of Dante gallery
* John Flaxman's Biography, style and artworks
* John Flaxman's illustrations of the Iliad
* John Flaxman's illustrations of the Odyssey
*  and also here http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=8259
Mr. Nobody

**Gospodin Nitko** je belgijski drama i eksperimentalnim elementima koju je režirao i napisao Jaco Van Dormael, a u kojoj su glavne uloge ostvarili Jared Leto, Sarah Polley, Diane Kruger, Linh Dan Pham, Rhys Ifans, Natasha Little, Toby Regbo i Juno Temple. Film je premijerno prikazan u službenoj konkurenciji na Venecijanski filmski festival 2009. godine gdje je osvojio Zlatnu osella.

## Glumačka postava
* Jared Leto kao gospodin Nitko
* Sarah Polley kao Elise 
* Diane Kruger kao Anna 
* Linh Dan Pham kao Jeanne
* Rhys Ifans kao Nemo otac
* Natasha Little como Nemo majka
* Toby Regbo kao Nemo 15 godina
* Juno Temple kao Anna 15 godina
* Clare Stone kao Elise 15 godina
* Thomas Byrne kao Nemo 9 godina
* Audrey Giacomini kao Jeanne 15 godina
James Gillray

**James Gillray** (13. august 1756 ili 1757&nbsp;– 1. jun 1815), bio je britanski karikaturist i grafičar poznat po svojim bakropisima na kojima je nemilosrdno ismijavao britansku političku i društvenu scenu između 1792. i 1810. Napravio je između 1000 i 1700 karikatura. Iako je u svojim djelima kao mete često imao britansku aristokraciju, uključujući kralja Georgea III i njegovog sina, princa Georgea, nakon francuske revolucije je zauzeo konzervativni stav i kao britanski patriot ismijavao francuske revolucionare, a kasnije i Napoleona. Godine 1806. mu je počeo slabiti vid, nakon čega se odao piću i duševno obolio; godine 1811. je bez uspjeha pokušao samoubistvo. Posljednje godine života je proveo pod skrbi svoje izdavačice (i nesuđene supruge) Hannah Humphrey.

Često se naziva ocem moderne političke karikature i uzorom za brojne karikaturiste sve do današnjeg vremena.

## Izvori

## Vanjske veze

* James Gillray Gallery at MuseumSyndicate 
* GreatCaricatures.com: James Gillray Galleries
* James Gillray at The National Portrait Gallery (United Kingdom).
* James Gillray  at The Tate Britain.
* James Gillray  at The New York Public Library.
* James Gillray prints  at the Lewis Walpole Library of Yale University.
* University of Nottingham Visual Resources - James Gillray cartoons
* Historical and Descriptive Account of the Caricatures of James Gillray by Thomas Wright, R. H. Evans
* Princeton University. Gillray Collection
Gilbert Stuart

**Gilbert Charles Stuart** (rođen kao **Stewart**) (3. decembar 1755&nbsp;– 9. jul 1828) bio je američki slikar rodom iz Rhode Islanda, poznat prije svega po svojim portretima. Njegovo najpoznatije djelo je nezavršeni portret Georgea Washingtona iz 1796. godine, poznat kao *The Athenaeum*, koji je kasnije preradio u 130 kopija i koji je sljedeći vijek služio na novčanicama od jednog dolara i raznim američkim poštanskim markama u 19. i početkom 20. vijeka.

Gilbert Stuart je tokom karijere portretirao preko 1000 ličnosti, uključujući prvih predsjednika SAD. Njegovo djelo se danas može vidjeti u nizu muzeja u SAD i Britaniji, prije svega u Metropolitan Museum of Art i Zbirci Frick u New Yorku, Nacionalnoj galeriji umjetnosti u Washingtonu, Nacionalnoj galeriji portreta u Londonu, Worcesterskom muzeju umjetnosti u Massachussetsu i Muzeju lijepih umjetnosti u Bostonu.

## Izvori

## Vanjske veze

* Gilbert Stuart at the National Gallery of Art, Washington 
* Gilbert Stuart Biography, National Gallery of Art 
* Gilbert Stuart Museum Website
* Gilbert-Stuart.org  155 works by Gilbert Stuart
* Gilbert Stuart on ArtCyclopedia
* Union List of Artist Names, Getty Vocabularies. ULAN Full Record Display for Gilbert Stuart. Getty Vocabulary Program, Getty Research Institute. Los Angeles, California.
Henry Raeburn

**Sir Henry Raeburn** FRSE RSA (4. mart 1756 – 8. jul 1823) bio je škotski slikar, poznat kao jedan od vodećih škotskih portretista na prijelazu iz 18. u 19. vijek. U mladosti se školovao za draguljara, da bi se tek s vremenom preorijentirao na slikarstvo. Jedan od njegovih ranih klijenata je bila Anne Edgar, bogata udovica koja se kasnije za njega oženila, i omogućila mu da se dodatno školuje u Rimu. Po povratku u Škotsku je 1787. postao izuzetno popularan među pripadnicima škotske elite, bilo da je riječ o buržoaskim Lowlanderima, bilo da je riječ o poglavicama škotskih klanova koji su se voljeli slikati odjeveni u donedavno zabranjen tartan. Potražnja za Raeburnovim uslugama je bila tolika da se Raeburn, za razliku od većine svojih kolega, nije morao seliti u London kako bi povećao prihode.Tako je sve vrijeme proveo u Škotskoj, te je imenovan službenim portretistom britanskih kraljeva u Škotskoj.

## Izvori

## Literatura
* Andrew, William Raeburn. *[http://www.archive.org/details/lifeofsirhenryra00andriala Life of Sir Henry Raeburn, R.A.]* (London: W.H. Allen & co., 1886).
* Armstrong, Sir W. *Sir Henry Raeburn* (London, 1901.)
* *[http://www.archive.org/details/mastersinartase02unkngoog Masters in Art*, volume 6] (Boston, 1905) p.&nbsp;423 ff.
* Clouston, R. S. *[http://www.archive.org/details/sirhenryraeburn00clouiala Sir Henry Raeburn]* (London: G. Newnes, 1907).
* Caw, James Lewis. *[http://www.archive.org/details/raeburnillus00cawjuoft Raeburn]* (London, T.C. and E.C. Jack, 1909) - with colour plates of his paintings.
* Greig, James. *[http://www.archive.org/details/sirhenryraeburnr00greiuoft Sir Henry Raeburn: His Life and Works]* (London: "The Connoisseur", 1911)
* 

## Vanjske veze
* Works in the National Galleries of Scotland 
* Gallery of Paintings by Henry Raeburn
Thomas Rowlandson

**Thomas Rowlandson** (13. jul 1756 – 21. april 1827) bio je engleski likovni umjetnik i karikaturist. Iako je za vrijeme napoleonskih ratova radio anti-francuske karikature poput svog kolege i prijatelja Jamesa Gillraya, najpoznatiji je po opće društvenoj satiri. U privatnom životu je bio sklon neukusnim šalama te ovisan o kocki, a što je, kao i druge poroke, dokumentirao karikaturama samog sebe.

## Napomene

## Izvori

* 
* Payne, Matthew and Payne, James (2010), *Regarding Thomas Rowlandson 1757-1827, His Life, Art & Acquaintance*, Hogarth Arts. 

## Literatura
* British Museum, London
* Thomas Rowlandson at the Victoria and Albert Museum
* Lewis Walpole Collection Yale 
* Chris Beetles 
* University of Liege
* Catalogue of Political and Personal Satires Preserved in the Department of Prints and Drawings in the British Museum, Mary Dorothy George. Vol VI 1938, Vol VII, 1942 VOL VIII 1947, VOL IX 1949
* *Dictionary of British Cartoonists and caricaturists 1730–1980* Bryant and Heneage, Scolar Press 1994
Antonio Canova

**Antonio Canova** (Passagno, 1. novembar 1757. – Venecija, 13. oktobar 1822.), talijanski skulptor, slikar i arhitekt, glavni predstavnik klasicizma u skulpturi.

## Biografija

Školovao se u djedovoj klesarskoj radionici i u Veneciji. Djelovao u Rimu, Veneciji, Napulju i Parizu. Bio je glavni portretist papa, evropske aristokracije i vojničke elite. Pod utjecajem antičke skulpture stvorio je vlastitu varijantu klasicističke skulpture. Radio je savršene i dopadljive aktove i mitološke kompozicije. Majstorski obrađuje površinu, pretjerano idealizira likove i stvara nova kompozicijska rješenja (*[[Venera (mitologija)|Venera]]; Tri Gracije; [[Orfej]] i [[Euridika]]; [[Pauline Bonaparte|Paolina Borghese]] kao [[Venera (mitologija)|Venera]] uz druge [[skulptura|skulpture]]). Rijetko oblikuje realistična djela kao što su nadgrobni spomenici kardinala [[Klement XIII.|Klementa XIII.]] i [[Klement XIV.|Klementa XIV.]], te [[bista|biste]] [[Napoleon Bonaparte|Napoleona]].

Za života je bio slavan, dvorski [[skulptor]] [[Ampir]] stila u doba vladavine Napoleona. Imao je golem utjecaj na generacije [[skulptor]]a [[Akademizam|akademista]] [[19. vijek]]a. U rodnom [[Possagno, Treviso|Possagnu]] podigao je [[Tempio Canoviano]], [[hram]] po uzoru na [[rim]]ski [[Panteon]], u kom je danas i njegov [[grobnica|grob]]. U Possagnu djeluje i [[muzej]] Gipsoteca canoviana, posvećen njemu i njegovom djelu.

== Reference ==


== Vanjske veze==

* [http://www.treccani.it/enciclopedia/antonio-canova_(Dizionario-Biografico) *CANOVA, Antonio'']
Bertel Thorvaldsen

**Albert Bertel Thorvaldsen** (Kopenhagen, 19. studenog 1770. - Kopenhagen, 24. ožujka 1844.) je bio danski kipar i jedan od glavnih predstavnika kasnog klasicizma (neoklasicizam) u europskom kiparstvu.

Studirao je na Akademiji u Kopenhagenu, a od 1797. do 1838. godine djelovao je u Rimu, gdje je zanesen antičkom umjetnošću izgradio neoklasični stil. Tehnički je vješto, pretežito u mramoru, oblikovao mitološke i povijesne likove (*Jason sa zlatnim runom*, 1803.), alegorijsku i sakralnu plastiku (*Krštenje Kristovo*, 1805.), nadgrobne i javne spomenike (*[[Nikola Kopernik|Kopernik]] u [[Varšava|Varšavi]]*, 1830.), te portretne biste.

Njegov muzej u Kopenhagenu je osnovan 1848. godine.

Znatno je utjecao na europsko kiparstvo 19. stoljeća.

## Galerija

Datoteka:Jasão e o Velo de ouro - Bertel Thorvaldsen - 1803.jpg|*Jason sa zlatnim runom*, 1803., mramor, Thorvaldsenov muzej, Kopenhagen 
Datoteka:Thorvaldsens Ganymedes.jpg|*[[Ganimed]] i orao*, mramor, 1818., Thorvaldsenov muzej, Kopenhagen
Datoteka:Thorvaldsen Christus.jpg|*[[Krštenje Kristovo]]*, 1820., mramor, crkva Djevice marije (Vor Frue Kirke), Kopenhagen
Datoteka:6 Warszawa 153.jpg|*Kopernikov spomenik u Varšavi*


## Vanjske veze

* Thorvaldsenpv muzej u Kopenhagenu
Johann Gottfried Schadow

**Johann Gottfried Schadow** (20. maj 1764 – 27. januar 1850) bio je njemački kipar, poznat kao jedna od vodećih ličnosti Pruske na prijelazu iz 18. u 19. vijek. Odrastao je u porodici siromašnog krojača, ali mu je u mladosti prepoznat kiparski talent te je šegrtovao kod znamenitog barokong kipara Tassaerta. Već 1787. je imenovan pruskim dvorskim kiparom, a 1816. je postao direktor berlinske Akademije. Među djelima, napravljenima u neoklasicističkom stilu, se ističu zajednički kip princeze Frederice i Louise, kao i četveropreg na Brandenburškim vratima. Bio je blizak prijatelj Goethea, čiji je lik također ovjekovječio u bistama.

Njegovi sin Rudolph je bio istaknuti kipar, a drugi sin Friedrich Wilhelm istaknuti slikar. Njegov unuk Felix von Bendemann je bio istaknuti admiral, zaslužan za stvaranje kolonijalnog carstva ujedinjene Njemačke.
Constance-Marie Charpentier

**Constance Marie Charpentier**, također poznata i kao **Constance Marie Bondelu** (1767 - 3. august 1849) je bila francuska slikarica. Školovala se kod Jacques-Louis Davida i Françoisa Gerarda, a 1788. je dobila nagradu *Prix d'Encouragement*. Od 1795. do 1819. je izlagala slike u vlastitom salonu. Smatrala se jednim od najboljih portretista svog vremena, ali je do danas sačuvano malo njenih slika, među kojima se ističe portret Dantona.

## Izvori
Biobío (rijeka)

**Biobío** (poznata i kao **Bío Bío** i **Bio-Bio**) je druga po veličini rijeka u Čileu, veća je samo Loa. Dužina rijeke Biobío iznosi oko 380 kilometera, a površina porječja 24 262 kvadratnih kilometara. Godišnji tok rijeke je 899 kubna kilometra.

## Tok
Rijeka izvire iz jezera Icalma i Galletué u Andama i teče 380&nbsp;km prema zapadu te se u zaljevu Arauco uljeva u Tihi ocean. Sa površinom porječja od 24.264&nbsp;km² treće je po veličini u zemlji nakon rijeka Loe i Baker. Sa širinom od 1&nbsp;km najšira je čileanska rijeka.

## Pritoke
Glavne pritoke Biobia su Malleco i Laja.

## Mostovi
Na gradskom području Concepcióna, se nalaze četiri mosta Biobío željeznički most sagrađen 1889. godine, Biobío most iz 1942., most Juana Pabla II iz 1973. te Llacolén most sagrađen 2000. godine.

## Historija
Rijeka je postala granicom španjolske vlasti u Južnoj Americi i plemena Mapuchea završetkom Araukanskog rata 1883. godine.
## Bibliografija
* Niemeyer, Hans; Cereceda, Pilar (1983). *Geografía de Chile — Tomo VIII: Hidrografía*. 1º edición, Santiago de Chile: Instituto Geográfico Militar.

## Povezano
* Veliki Concepción
* Regija Bío-Bío
* Regija Araukanija

## Vanjske veze
* Cuenca del río Biobío  
* ''Biobio River'' na portalu Encyclopædia Britannica 

## Izvori
Demografija Albanije

Stanovnika Albanije ukupno ima, po proceni iz 2014. godine, 3.020.209

## Starosna struktura
* 0-14 godina: 24,8% (muškarci 464.954/žene 423.003)
* 15-64 godina: 66,3 % (muškarci 1,214,942/žene 1,158,562) 
* 65 i više godina: 8,9 % (Muškarci 148,028/žene 172,166) (procena 2006.)

## Medijalna starost
* Muškarci: 28,3 godina
* Žene: 29,5 odina (procena 2006.) 
* Za ukupno stanovništvo: 28.9 godina

## Stopa rasta stanovništva
Stopa rasta stanovništva je 0,52 % godišnje (procena iz 2006.).

## [[stopa nataliteta]]
15,11 rođenih/1.000 stanovnika (procena iz 2006.)

## [[stopa mortaliteta]]
5,22 umrlih/1.000 stanovnika (procena iz 2006.)

## Polna struktura
* Na rođenju: 1,1 muškarac / 1 žena
* Do 15 godina: 1,1 muškarac / 1 žena 
* 15-64 godina: 1,05 muškaraca / 1 ženu 
* preko 65 godina: 0,86 muškaraca / 1 ženu 
* Ukupno stanovništvo: 1,04 muškarac / 1 ženu (procena iz 2006. godine)

## Stopa smrtnosti odojčadi
* Za ukupan broj odojčadi: 20,75 umrlih/1.000 živorođenih
* Muškarci: 21,2 umrlih/1.000 živorođenih
* Žene: 20,27 umrlih/1.000 živorođenih (procena iz 2006.)

## Očekivano trajanje života
* Muškarci: 74,78 godina
* Žene: 80,34 godina (procena 2006.) 
* Ukupno stanovništvo: 77,43 godina

## Stopa ukupnog fertiliteta
2,03 dece/1 ženu (procena 2006. godina)

## Etnička struktura
Prema podacima popisa iz 2011 godine: 
* 82,6% građana su se izjasnili kao Albanci
* 1,9% posto ispitanika se izjasnilo kao neka od nacionalnih manjina
* 15,5% stanovništva je odbilo da se izjasni o svojoj etničkoj pripadnosti

Neke manjinske grupe tvrde da je bar 30% stanovništva nealbanskog porekla, dok zvanična Tirana tvrdi da taj broj ne prelazi 80000. Savet Evrope je kao jednu od ozbiljnih zamerki albanskim vlastima naveo i probleme vezane za popis i zakon o popisu 2011. god. Ovaj zakon je predviđao novčanu kaznu u iznosu od 1.000 američkih dolara u slučaju da se pojedinac na popisu izjasni o svojoj etničkoj pripadnosti drugačije nego što mu piše u izvodu iz matične knjige.

Po podacima zvanične statistike broj Grka se kreće oko 1%, a po podacima grčkih organizacija do 12%. Procena od 12% je precenjena jer grčki izvori Grcima smatraju sve pravoslavne stanovnike Albanije, a ne samo Grke u etničkom smislu) a prema podacima INTEREG-a u Albaniji ima 10.000 Srba.

## Religija
Prema podacima popisa iz 2011 godine
* Muslimani
** suniti 56,7%
** bektaši 2,1%
* odbilo da se izjasni 16,2%
* Hrišćani
** rimokatolici 10%
** pravoslavci 6,8%
* ostali 5,7%
* ateisti 2,5%

## Lingvistička struktura
albanski jezik je zvaničan — izveden iz dijalekta Toska. Prema podacima sa popisa 2011. godine 98,8% stanovništva se izjasnilo da govori albanskim jezikom.

## Pismenost
* Muškarci: 99,2% 
* Žene: 98,3%
* Ukupno stanovništvo: 98,7%

## Reference
Charlotte's Web

***Charlotte's Web*** (*Charlotteina mreža*) nagrađivani je dječji roman američkog pisca E. B. Whitea. Originalno je objavljen 1952. s ilustracijom Gartha Williamsa.

Prema knjizi su nastala tri istoimena filma: prvi je animirana verzija iz 1973., njezin nastavak objavljen je 2003., a 2006. je snimljena i igrana ekranizacija s Dakotom Fanning. Iste je godine objavljena i videoigra.
David Wilkie (slikar)

**Sir David Wilkie** (18. novembar 1785 – 1. jun 1841) bio je škotski slikar. Rodio se u porodici svećenika, i s vremenom počeo slikati, stvorivši reputaciju u rodnoj Škotskoj prije nego što se preselio u London. Specijalnost su mu postale genre i slike historijske tematike. Postao je član Kraljevske akademije, a među klijentima imao i kralja Georgea IV i vojvodu od Wellingtona. Zbog lošeg zdravlja je često putovao po Evropi; na posljednjem putovanju, tokom koga je naslikao portret osmanskog sultana, je umro.

Bio je prijatelj slikara Williama Collinsa te postao kum njegovog sina, kasnije poznatog književnika Wilkieja Collinsa koji je upravo po njemu dobio ime.

## Literatura

* Lee, Sidney. *[http://www.archive.org/details/dictionaryofnati61stepuoft Dictionary of national biography, volume 61]* (London: Smith, Elder & Co., 1900) p.&nbsp;253 ff.
* Woodwrd, John (Ed.). *[http://www.archive.org/details/paintingsdrawing00wilk Paintings and drawings by Sir David Wilkie, R.A]* (1900).
* Bayne, William, *Sir David Wilkie, [[Royal Academy|R. A]].,* (Illustrated with twenty plates, etc.), London : Walter Scott Publishing Co., 1903, (Series: The makers of British art).
* Gower, Ronald Sutherland. *[http://www.archive.org/details/sirdavidwilkie00goweiala Sir David Wilkie]* (London: G. Bell and sons, 1902)
* Pinnington, Edward, *Sir David Wilkie and the Scots School of Painters,* Edinburgh: Oliphant, Anderson and Ferrier, 1900, ("Famous Scots Series").

## Vanjske veze
* Works in the National Galleries of Scotland
Louis Daguerre

**Luj Dager** (; 18. novembar 1787 — 10. jul 1851) je bio francuski umetnik, hemičar i pionir fotografije. Poznat je po patentu koji nosi njegovo ime - dagerotipija.

## Biografija
Rođen je u severnom predgrađu Pariza. Bavio se arhitekturom, pozorištem i crtanjem panorama. Nakon prve fotografije u svetu, autora Nisefora Nijepsa 1827, koja je zvana heliografija, Dager se udružio sa njim. Saradnja je trajala 4 godine, do Nijepseove smrti 1833.

Godine 1839. Dager je predstavio svoju prvu dagerotipiju. Iste godine francuska vlada je patentirala dagerotipiju i omogućila slobodnu upotrebu širom sveta. Luj Dager je time stekao svoju penziju.

Luj Dager prvi je otkrio praktičnu složenu metodu izrade fotografija koju je nazvao dagerotipija. Tehnika dagerotipije polazi od heliografije koje je kao medijum upotrebljavala ploče srebra ili jako posrebrenog bakra koja se stavljala u ormarić sa kristalima joda. Tanki sloj na površini bio je srebrni jodid koji je osetljiv na svetlo. Za ekspoziciju je bila upotrebljavana kamera opskura a osvetljavanje, odnosno ekspozicija, je trajala od nekoliko minuta pa i do nekoliko časova. Svetlo na ploči je redukovano na srebro koje je imalo tamnu boju. Eksponovana ploča bi bila preneta u tamni ormarić gde je bila izlagana živinim parama koje su na ploči na osvetljenim mestima stvarali amalgam mlečno bele boje a slika je bila ustaljivana u rastvor kuhinjske soli. Metod ustaljenja je napravljen na osnovu pronalazka Džona Heršela.

Luj Dager je umro severnom delu Pariza, gde mu je na mestu groba postavljen i spomenik.

## Literatura
# Velika knjiga o fotografiji, Time-Life, prevod M. Hausler Prosveta Zagreb 1980.

## Povezano
* Fotografija

## Vanjske veze

* Daguerre (1787–1851) and the Invention of Photography from the Metropolitan Museum of Art.
* Louis Daguerre (1787–1851)  from World Wide Art Resources.
* Daguerre, Louis Jacques Mande  by Robert Leggat.
* Daguerre and the daguerreotype  An array of source texts from the Daguerreian Society web site
* Daguerre Memorial in Washington D.C. 
* Louis Daguerre Encyclopedia Britannica
* Louis Daguerre's "Ruined Gothic Colonnade"
* the small lunar crater named after Louis Daguerre
David Wilkie

**David Wilkie** se može odnositi na:
* Sir David Wilkie (umjetnik) (1785–1841), škotski slikar
* Sir David Wilkie (kirurg) (1882–1938), britanski kirurg, naučnik i filantrop
* David Wilkie (plivač) (1954–2024)
* David Wilkie (hokej) (rođ. 1974), američki hokejaš
* David Wilkie (taksist), ubijen za vrijeme britanskog rudarskog štrajka (1984–1985)
Amalgam (hemija)

U kemiji **amalgam** je tvar stvorena reakcijom žive i neke druge kovine. Gotovi svi metali mogu tvoriti amalgame sa živom, a neke od iznimaka su željezo, platina, tantal, volfram. Najpoznatiji amalgami su srebro-živa amalgam (upotrebljavan kao zubna ispuna u stomatologiji) i zlato-živa amalgam koji se upotrebljava za vađenje zlata iz rude. 

Budući da živa već u malim količinama agresivno korodira aluminij stvarajući aluminij-živa amalgam, zabranjena je u zračnom prometu u većini okolnosti (zbog opasnosti po aluminijsku konstrukciju zrakoplova).