Španska armada

**Nepobjediva armada** ili **Španjoska armada** (šp. *Grande y Felicísima Armada* — "Velika i najsretnija mornarica") bila je španjolska flota koja je 1588. godine trebala izvršiti invaziju na Englesku pod zapovjedništvom Alonsa Péreza de Guzmána, sedmog vojvode od Medina Sidonie.

## Ime
Uprkos općem mišljenju da je ovoj floti naziv "Nepobjediva armada" dao sam kralj Felipe II, istina je da je ime poteklo od samih Engleza. Naime, Španjolci su u to doba svoju Armadu nazivali "Velikom armadom" (šp. *la Gran Armada*), "Engleskom armadom" (šp. *la Armada de Inglaterra*) ili "Engleskim poduhvatom" (šp. *la empresa de Inglaterra*). Ime se prvi put pojavilo u pamfletu državnog tajnika kraljice Elizabete I. Engleske, Williama Cecila, koji se pojavio nakon poraza Španjolaca i u kojem je Cecil govorio o španjolskoj floti na sarkastičan način nazivajući je španjolskom nepobjedivom flotom (en. *Spanish Invencible Fleet*). Ovaj naziv se isprva širio kao rugalica, međutim, kako je vrijeme prolazilo, počeo je poprimati svoje današnje značenje.

## Bitka
Kralj Felipe II je bio oženjen kraljicom Mary I od Engleske i tokom toga braka držao titulu engleskog kralja. Nakon njene smrti, odnosi između Engleske i Španjolske su se naglo pogrošali zbog politike koju je vodila njena nasljednica, kraljica Elizabeta I. Cilj ove invazije je bio spriječavanje Engleske u pomaganju Ujedinjenim nizozemskim provincijama koje su tada bile dio Španjolske Nizozemske, kao i sprečavanje daljih napada engleskih gusara na španjolske posjede u Americi i galijune koji su prevozili zlato. Felipe II nije tolerirao Elizabetino dopuštanje toga gusarenja, a nesporazum sa njom nije uspio riješiti diplomatskim putem. Kao službeni razlog za invaziju uzeo je papinsku bulu koju je izdao papa Siksto V. i koja je Elizabetu proglašavala heretikom, te pogubljenje katolkinje, zbačene škotske kraljice Marije I. U srpnju 1587. dobio je službeno dopuštenje pape da izvrši invaziju na Englesku i vrati je katoličanstvu, te da sam izabere novog engleskog monarha.

Armada je u početku imala veoma iskusnog zapovjednika, Álvara de Bazána, prvog markiza od Santa Cruza, ali on je umro u veljači 1588. godine, tako da je vojvoda od Medina Sidonie zauzeo njegovo mjesto. Flota je krenula sa 22 ratna broda Španjolske kraljevske mornarice i 108 trgovačkih brodova preuređenih za borbu. Namjera je bila da flota prijeđe La Manche, usidri se u Flandriji gdje je vojvoda od Parme čekao spreman za invaziju na jugoistočnu Englesku.

Armada je postigla svoj prvi cilj i ukotvila se u Sjevernom moru nedaleko od Gravelinesa, na morskoj granici između Francuske i Španjolske Nizozemske. Dok su čekali na uspostavljanje komunikacije sa vojskom vojvode od Parme, engleski ratni brodovi su osuli paljbu po španjolskim brodovima, natjerali ih da dignu sidra i napuste mjesto sastanka sa vojvodom od Parme. Armada se uspjela regrupirati i povući na sjever, dok su je progonili engleski brodovi. Povratak u Španjplsku je također bio poguban — snažne oluje su flotu skrenule sa kursa i više od 24 broda je nastradalo na sjevernoj i zapadnoj obali Irske, dok su preživjeli našli utočište u Škotskoj. Flota je izgubila oko pedeset plovila od početnih 22 galijujna i 108 naoružanih trgovačkih brodova.

Neupoznata sa ovim porazom Španjolaca, engleska vojska je u neizvjesnosti čekala na obalama Tilburya. Elizabeta je tu održala jedan od njenih najuticajnijih govora, u kojem je, između ostalog, rekla da *"zna da ima tijelo slabašne žene, ali i srce i želudac kralja, i to engleskog kralja"*, ali da će sama predvoditi vojsku na ratnom polju ukoliko *"Parma ili Španjolska, ili bilo koji europski princ, odluči napasti granice njenoga kraljevstva"*. Poraz "nepobjedive armade" je Elizabeti donio veliku popularnost i slavu u narodu. Ceremonija kojom je ona proslavljena parirala je samoj Elizabetinoj krunidbi.

Ova bitka je bila jedna od najvećih u Anglo-španjolskom ratu vođenom između 1585. i 1604. godine.

## Povezano
* Španjolsko kolonijalno carstvo

## Reference

## Vanjske veze
;Sestrinski projekti