open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Majmuni pauci

**Majmuni pauci** (lat. *Ateles*) su rod majmuna Novog svijeta iz porodice hvataša. Kao i većina ostalih hvataša, žive u tropskim šumama Središnje i Južne Amerike, od južnog Meksika do Brazila.

## Opis
Duljina tijela iznosi 38-63 centimetara. Teški su 7-9, ali ponekad i 11 kilograma. Dlaka im je kratka i gruba, a boja varira ovisno o vrsti i starosti od rumenkasto zlatne do smeđe i crne; ruke i stopala obično su crni. Lice nema dlaka, te je također najčešće crne boje, ponekad crvenkasto. Tijelo je mršavo, rep je duži od tijela, dužina mu iznosi 50-90 centimetara. Rep im služi za održavanje ravnoteže; umjesto na ruke, oslanja se na njega. Udovi su poprilično dugi, što im pomaže u okretnosti; često skaču s drveta na drvo. Nemaju palca.

## Ponašanje
Dnevne su i arborealne životinje, a spavaju na pažljivo odabranim drvećima. Kreću se brzo i okretno kroz gusto granje na različite načine; dvonožno, četveronožno ili pak koristeći rep kao peti ud. Jutarnje sate provode tražeći sebi hranu, dok ostatak dana odmaraju.

Žive u skupinama sastavljenim od 12 do 35 životinja, koje se često zbog potrage za hranom dijele u dvije do pet podskupina. Oko 90% njihove prehrane bazira se na plodovima, te mogu duže vrijeme hraniti se jednom ili dvjema istim vrstama ploda. Gutaju cijele plodove, pa ih tako preko vlastitog izmeta rasprostranjuju. U nedostatku željene hrane, jedu kukce, koru i med.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Ronald M. Nowak: *Walker's Mammals of the World.* 6th edition. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 1999, .
* Youlatos, D. (2002). "Positional behavior of black spider monkeys (Ateles paniscus) in French Guiana". I*nternational Journal of Primatology* **23** (5).
Maranhãški crvenoruki urlikavac

**Maranhãški crvenoruki urlikavac** (lat. *Alouatta ululata*) je ugrožena vrsta primata iz porodice hvataša.

Endem je šuma sjevernoistočnih brazilskih država Maranhão, Piauí i Ceará. Prethodno je smatran vrstom crvenorukog urlikavca. Malo se podataka zna o njemu. Ugrožena je vrsta zbog lova i uništavanja njegovih prirodnih staništa.

## Izvori
*IUCN Crveni popis
Južni vunasti majmun pauk

**Južni vunasti majmun pauk** (lat. *Brachyteles arachnoides*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u kišnim šumama jugoistočnog Brazila na nadmorskoj visini do 1600 metara.

## Izgled
Zajedno sa sjevernim vunastim majmunom paukom najveći je među majmunima Novog svijeta. Dug je 45-78 centimetara, a rep je dug 65-80 centimetara. Mužjaci su teški 12-15 kilograma, dok su ženke lakše sa svojih 9,5 do 11 kilograma. Krzno mu je žućkasto-sive boje i kratko je. Noge i ruke su im duge su i mršave, prilagođene načinu života na stablima.

## Način života
Dnevna je i arborealna životinja. Živi u skupinama sastavljenim od 5 do 25 životinja. Biljojed je, oko 50% njegove prehrane bazira se na listovima, 30% na plodovima, a ostatak čine drugi biljni dijelovi.

Poligaman je; mužjaci se često pare s više jedinki. Gestacija traje sedam ili osam mjeseci, te se najčešće rodi jedno mladunče, koje majka doji dvije godine, a spolnu zrelost postiže s pet do sedam godina. Kad postanu spolno zrele, ženke moraju napustiti skupniu unutar koje su rođene, dok mužjaci ostaju u njoj.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Ronald M. Nowak: *Walker's Mammals of the World.* 6th edition. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 1999, .
Medvjeđi urlikavac

**Medvjeđi urlikavac** (lat. *Alouatta arctoidea*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Rasprostranjen je u Kolumbiji, a možda i u Venecueli. Ponekad se smatra podvrstom venecuelanskog crvenog urlikavca, te ga nazivaju *Alouatta seniculus arctoidea*. Staništa su mu ljanosi (ravnice), listopadnim i galerijskim šumama. 

## Način života
Živi u skupinama između 2 i 16 životinja, ali najčešće ih je između 4 i 10. Hrani se lišćem, folivoran je, te su njegovi kutnjaci posebno prilagođeni ovakvom načinu prehrane. Ipak, ponekad zna jesti i druge biljne dijelove. Oko 70% dana provodi ležeći ili sjedeći među granama. 

## Izvori
*IUCN - Crveni popis ugroženih vrsta
The Alamo (film, 1960)

***The Alamo*** () je američki historijski film snimljen 1960. u režiji i produkciji Johna Waynea, poznat kao njegov režijski debi te kao najambiciozniji projekt njegove karijere.

Radnja se događa 1836. u Teksasu za vrijeme rata za nezavisnost i prikazuje znamenitu bitku za Alamo, prilikom koje je mali garnizon teksaških pobunjenika pružao otpor višestruko nadmoćnijoj meksičkoj vojsci. Tri glavna protagonista - koje tumače sam Wayne, Richard Widmark i Laurence Harvey - su zapovjednici obrane pukovnik Davy Crockett, pukovnik Jim Bowie i pukovnik William B. Travis.

Wayne je na ideju da snimi film došao još 1945. godine te angažirao Jamesa Edwarda Granta da napiše scenario. Njegov prvi pokušaj, preko studija Republic Pictures propao nakon svađe oko budžeta; Republic Pictures je na osnovu scenarija godine 1955. snimio film *[[The Last Command (film, 1955)|The Last Command]]* u režiji Franka Lloyda. Odlučan da snimi film prema vlastitoj viziji, Wayne je film odlučio snimiti preko vlastitog studija Batjac Productions, a na kraju odlučio i da film režira. Ispočetka je sebi namjeravao dati sporednu ulogu teksaškog vođe Sama Houstona, ali su banke od kojih je uzeo kredit inzistirale da tumači glavni lik, te je na kraju tu ulogu prepustio Richardu Booneu. Snimanje se odvijalo tokom nekoliko mjeseci u Teksasu, gdje je Wayne dao sagraditi repliku historijskog Alama, kasnije poznatu kao Alamo Village i korištenu kao set za druge vesterne i historijske filmove.

*Alamo* je nakon premijere dobio zamjerke od brojnih historičara, koji su mu zamjerali netočnu kronologiju i izmišljanje događaja. Kritičari su ga, pak, njegov sadržaj - koji se posebno odnosi na govore u kojima likovi ističu svoje republikanstvo i patriotizam - smatrali odrazom Wayneovih desničarskih ideja, odnosno u meksičkoj vojsci Santa Anne vidjeli alegorijski prikaz Sovjetskog Saveza kome se slobodarske SAD moraju oduprijeti po svaku cijenu. Usprkos mlakih kritika, film je imao izuzetnu gledanost, a pjesma *[[The Green Leaves of Summer]]* je postala veliki hit; to, međutim, nije bilo dovoljno da pokrije troškove produkcije, te je Wayne na kraju, kako bi se izbavio iz financijskih problema, autorska prava na film prodao studiju United Artists.

## Reference

## Vanjske veze

*
* 
*Alamo Sentry : The Popular Culture of The Alamo
*"On the Set of The Alamo": Behind-the-scenes footage from the production of the film in Brackettville. From the Texas Archive of the Moving Image.
* Comparison between the Theatrical Version and the Director's Cut http://www.movie-censorship.com/report.php?ID=3869
Ogrnuti urlikavac

**Ogrnuti urlikavac** (lat. *Alouatta palliata*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Rasprostranjen je na području od Srednje do Južne Amerike. Naziv je dobio po gustim zlatno-crvenkastim dlakama na bokovima.

## Opis
Jedan je od najvećih srednjoameričkih majmuna. Tijelo je dugo 46-63 centimetara, dok je rep dug 55-70 centimetara. Mužjaci su dosta teži od ženki, imaju 4.5-9.8 kilograma, dok su ženke teške 3.1-7.6 kilograma. Prosječna masa mozga je oko 55.1 grama. Po većini osobina sličan je sebi srodnim vrstama, osim po obojenosti. Najveći dio krzna je crne boje, osim zlatno-crvenkastih resa na bokovima.

## Način života
Ogrnuti urlikavac je dnevna životinja koja živi na drvetu. Živi u skupinama od 10 do 20 životinja sastavljenih od mužjaka i ženki različite dobi, a neke skupine znaju sadržavati i do 40 jedinki.  Vrlo je neaktivan, rijetko se kreće. Spava ili odmara cijelu noć, te oko tri četvrtine dana. Ostatak dana uglavnom provodi tražeći hranu, a samo oko 4% dana iskorišti za međusobnu komunikaciju sa članovima skupine. Takva "lijenost"  smatra se prilagodbom na niskoenergentsku prehranu.

## Ishrana
Folivoran je, hrani se uglavnom lišćem, pa su mu kutnjaci prilagođeni takvom načinu prehrane. Poprilično je izbirljiv oko listova koje će jesti, pa najčešće bira mlado lišće, jer sadrži manje toksina i lakše se probavlja. Najčešći izbor hrane su listovi biljaka iz roda smokava

## Razmnožavanje
Poligaman je; jedan mužjak može se pariti s više ženki. Razmnožavanje se može odvijati tijekom cijele godine, ne postoji određeno vrijeme parenja. Gestacija traje otprilike pola godine. Nakon rođenja, mladunac ostaje s majkom nekoliko mjeseci, pa počinje svoj samostalni život. Ženke najčešće postaju spolno zrele sa 36, mužjaci s 42 mjeseca, te ženka najčešće prvog potomka dobiva s 42 mjeseca starosti. Spolno zreli mužjaci imaju bijele mošnje.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003. .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005. .

## Reference

## Vanjske veze

*Animal Diversity Web
*Infonatura
Panamski urlikavac

**Panamski urlikavac** (lat. *Alouatta coibensis*) je vrsta majmuna iz porodice hvataša, koji je endem države Paname.

## Opis
Ne zna se previše podataka o načinu života ovog hvataša. Najčešće vrijeme provodi sam ili u manjim grupama , najčešće sastavljenih od šest jedinki različitog spola. Hrani se lišćem i ostalim biljnim dijelovima.

## Taksonomija
Iako se općenito navodi kao zasebna vrsta, prema nekim istraživanjima mitohondrijske DNA zapravo je podvrsta ogrnutog urlikavca. Posebna je vrsta zbog toga što ima nabore na koži i drukčija stopala nego ogrnuti urlikavac.

### Podvrste
Panamski urlikavac ima dvije podvrste koje se razlikuju po boji krzna. To su:
* *Alouatta coibensis coibensis* Thomas, 1902 - živi na otocima Coiba i Jicaron.
* *Alouatta coibensis trabeata* Lawrence, 1933 - živi na poluotoku Azuero.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .

## Reference
La battaglia di Maratona

***La battaglia di Maratona*** (; ) je italijansko-francuski historijski film snimljen 1959. u režiji Jacquesa Tourneura. Radnja se događa za vrijeme grčko-perzijskih ratova 490. pne. a protagonist, koga glumi Steve Reeves, je atenski trkač i vojnik po imenu Fidipid koji će zahvaljujući svojoj izuzetnoj snazi pomoći svojim sunarodnjacima da odbiju perzijsku invaziju kralja Darija I (koga glumi Daniele Vargas). *La battaglia*, koja je, poput niza sličnih i tada prilično popularnih filmova peplum žanra imala prilično "slobodan" odnos prema antičkoj historiji i mitologiji te se daleko više oslanjala na atraktivnost akcijskih scena sa mišićavim Reevesom, doživjela je veliki uspjeh, posebno u SAD. Režiser Tourneur ga, pak, nije stigao dovršiti u ugovorenom roku, te je na kraju produkcije uskočio producent Bruno Vailati, kao i direktor fotografije Mario Bava, koji će uskoro postati jedan od najuticajnijih italijanskih režisera.

## Cast
*Steve Reeves ... Phillipides (Fidipid)
*Mylène Demongeot ... Andromeda, Kreusova kćer
*Sergio Fantoni ... Teokrit
*Daniela Rocca ... Harida (Charis)
*Philippe Hersent ... Kalimah
*Alberto Lupo ... Miltijad
*Daniele Vargas ... 	Darije I, kralj Perzije
*Miranda Campa ... Andromedina služavka
*Gianni Loti ... Teukro
*Anita Todesco ... Andromedina prijateljica
*Ivo Garrani ... Kreuso
*Sergio Ciani ... Euros
*Franco Fantasia
*Carlo Lombardi
*Ignazio Balsamo
*Gian Paolo Rosmino
*Walter Grant

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Peruanski majmun pauk

**Peruanski majmun pauk** (lat. *Ateles chamek*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u zapadnom Brazilu, istočnom Peruu i sjevernoj Boliviji. Staništa su mu nizinske kišne šume.

## Izgled
Tijelo peruanskog majmuna pauka poprilično je mršavo, a dugo je 70-100 centimetara. Težak je oko devet kilograma. Udovi su mu dugi i tanki, a rep je dulji od tijela, te na svom vrhu nema nikakvih dlaka. Krzno mu je crne boje.

## Način života
Dnevna je i arborealna životinja. Penje se brzo i okrento po granama koristeći svoj rep kao peti ud. Živi u skupinama unutar kojih je do 30 životinja. Te skupine u vrijeme potrage za hranom rastavljaju se u manje podskupine. Ishrana mu se uglavnom temelji na biljnim dijelovima, kao što su listovi, plodovi i cvjetovi, ali ponekad jede i manje životinje ptice, žabe, termiti i ličinke različitih kukaca.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
*Haugaasen, T., and Peres, C. Primate assemblage structure in Amazonian flooded and unflooded forests. American J of Primatology 67:243-258, 2005.

## Vanjske veze
*ICUN Crveni popis
Puruski crveni urlikavac

**Puruski crveni urlikavac** (lat. *Alouatta puruensis*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Naziv je dobio po rijeci Purus. Rasprostranjen je u Brazilu i Peruu. Živi u nizinskim, zimzelenim kišnim šumama. Nije previše ugrožena vrsta, iako mu prijete lov i gubitak staništa.

## Opis
Hrani se uglavnom lišćem, folivoran je, a kutnjaci su prilagođeni takvom načinu prehrane. Ponekad jede i druge biljne dijelove, kao što su pupoljci, cvjetovi i sjemenke. Najveći dio dana, oko 70% provodi odmarajući se na granama drveća. Živi u skupinama sastavljenim od 2 do 16 životinja. Prosječna težina odraslog mužjaka je 7,62 kilograma, dok su ženke nešto lakše sa svojih 6,02 kilograma. 

## Podvrste
Puruski crveni urlikavac ima devet podvrsta. To su:
**A. s. amazonica*
**A. s. arctoidea*
**A. s. insulanus*
**A. s. juara*
**A. s. macconnelli*
**A. s. puruensis*
**A. s. sara*
**A. s. seniculus*
**A. s. stramineus*

## Izvori
*IUCN Red List
Sivi vunasti majmun

**Sivi vunasti majmun** (lat. *Lagothrix cana*) je ugrožena vrsta primata iz roda vunastih majmuna.

## Opis
Dug je 46-65 centimetara. Ženka je teška 7.7, a mužjak 9.5 kilograma. Sive je boje, te ima debelo i gusto krzno, po čemu je i dobio ime. Lice, ruke i stopala su crne boje. Ima prehenzilni rep, koji mu pomaže da se lakše kreće po stablima, gdje i najčešće provodi vrijeme, te je također tamnije boje. Rep je dug 55-77 centimetara.

## Način života
Živi u skupinama sastavljenim od 10 do 60 jedinki različite dobi i spola. U takvim skupinama najviše dominiraju stariji mužjaci. Najčešće se nalazi na drvećima, vrlo rijetko je na tlu. Frugivoran je, najčešće se hrani plodovima, ponekad jede mlade listove, sjemenke, cvjetove i kukce. Sezona parenja najčešće se događa za suhog razdoblja. Trudnoća traje oko 225 dana, te se najčešće rodi jedan mali majmun koji sedam dana bude priljubljen uz majčin trbuh. Samostalan postaje nakon godinu dana. Prosječan životni vijek ovog hvataša iznosi 26 godina.

## Rasprostranjenost
Živi u tropskim šumama na nadmorskoj visini između 1000 i 2500 metara. Rasprostranjen je na području sjeverne Bolivije, zapadnog Brazila i istočnog Perua. Najveća prijetnja za opstanak su mu pretjerana količina lova zbog mesa i krčenje njegovih staništa. Zbog toga je proglašen ugroženom vrstom.

## Izvori
*Ishrana sivog vunastog majmuna
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* www.arkive.org 
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
*Rowe, N. (1996) *The Pictorial Guide to the Living Primates*. Pogonias Press, Rhode Island.
*Ford, S.M. and Davis, L.C. (1992) *Systematics and body size: implications for feeding adaptations in New World monkeys*. American Journal of Physical Anthropolology, 88: 415-468.
Smeđi vunasti majmun

**Smeđi vunasti majmun** (lat. *Lagothrix lagotricha*) je vrsta majmuna iz roda vunastih majmuna koji je rasprostranjen u Kolumbiji, Ekvadoru, Peruu i Brazilu. Staništa su mu tropske prašume na nadmorskoj visini do 1400 metara.

## Opis
Smeđi vunasti majmun doseže visinu 50-70 centimetara, a težak je 7-9 kilograma. Ima gust i mišićav prehenzilni rep koji mu pruža potporu pri penjanju, jer živi na visokim drvećima čija visina doseže i do 35 metara. Dlaka mu je gusta i vunasta, te je tamnosmeđe boje. Na tamnom licu nema dlaka, glava mu je okrugla, a uši malene. Obrve su dosta guste i izražene. Spolni dimorfizam je izražen time što su mužjaci teži, te imaju bolje razvijene očnjake.

## Način života
Najčešće vrijeme provodi na drvetu, a kada je na tlu, kreće se na dvije noge. Dosta puno jede i ima poprilično raznoliku ishranu. Hrani se listovima, plodovima, sjemenkama, papratima, cvjetovima, nektarom, a ponekad i crvima. Inače živi u skupini sastavljenoj od 20 do 60 jedinki, ali prilikom potrage za hranom ta skupina se podijeli na manje koje idu na različita stabla u potragu.

## Životni ciklus
Sezona parenja može biti u bilo koje doba godine, iako preferira suha razdoblja. Najčešće se događa jednom u dvije godine. Zanimljiva je činjenica da je ženka ona koja traži partnera. Trudnoća traje otprilike 225 dana, te se najčešće rodi jedan mladunac kod kojeg je dlaka svjetlija nego u odraslih. Potom ga majka lizanjem čisti te odgriza pupčanu vrpcu.

Prvih mjesec dana provodi na majčinu trbuhu. Nakon toga oko godinu dana provodi u blizini majke. Mužjaci postaju spolno zreli sa 6, a ženke s 11 godina. Prosječan životni vijek ove vrste je 25 godina.

## Izvori
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
*/www.bucknell.edu
Spixov crvenoruki urlikavac

**Spixov crvenoruki urlikavac** (lat. *Alouatta discolor*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Rasprostranjen je na području jugoistočne Amazonske prašume u Brazilu. Prethodno je smatran podvrstom crvenorukog urlikavca, ali razlikuje se od njega po žućkasto-smeđoj do crvenkasto-smeđoj boji leđa. Ugrožena je vrsta, najviše zbog uništavanja staništa i lova.

## Reference
Smeđi majmun pauk

**Smeđi majmun pauk** (lat. *Ateles hybridus*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u sjeveroistočnoj Kolumbiji i zapadnoj Venezueli, a najčešća njegova staništa su kišne šume. Kritično je ugrožena vrsta, prijeti mu izumiranje.

## Izgled
Smeđi majmun pauk ima jako mršavo tijelo, a udovi su mu tanki i dugi. Tijelo je dug 45-50 centimetara, dok je rep dosta dulji sa svojih 75-80 centimetara. Masa tijela varira između sedam i deset kilograma, s tim da su mužjaci ponešto teži od ženki. Krzno je smeđe boje, dok su prednja strana tijela i unutrašnjost nogu sive do bijele boje. Ruke su duge i savijene poput kuke. Na krajnjem dijelu repa nema dlaka.

## Način života
Dnevna je i arborealna životinja. Kreće se brzo i vješto među granama na različite načine. Živi u skupinama sastavljenim od dvadesetak životinja, koje se dijele na manje podskupine u potrazi za hranom. Prehrana je uglavnom sastavljena od različitih plodova, ali ovaj majmun nekad zna jesti i druge biljne dijelove, kao što su listovi.

Gestacija traje oko 225 dana, te njezin rezultat obično bude jedno mladunče, kojega majka doji oko godinu dana. Spolno zrelo postaje nakon četiri do pet godina.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .

## Vanjske veze

*ARKive - Slike i video zapisi
Smeđi urlikavac

**Smeđi urlikavac** (lat. *Alouatta guariba*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u šumama jugoistočnog Brazila i sjeveroistočne Argentine (Misiones).

## Izgled
Smeđi urlikavac je relativno velik, zdepasto građen majmun. Tijelo mu je dugo 45-59 centimetara, a rep je dosta duži od tijela. Težak je oko 4 do 7 kilograma. Krzno ove životinje obično je smeđe boje, ali ovisno o staništu, može poprimiti žućkaste, crvenkaste i narančaste nijanse.

## Ponašanje
Dnevna je životinja, a vrijeme najčešće provodi na granama drveća. Rijetko se kreće, a najčešće to čini tražeći hranu. Živi u društvenim skupinama sastavljenim od 4 do 11 jedinki različitog spola i dobi. Hrani se lišćem, a ponekad i drugim biljnim dijelovima.

## Reference
Srebrni vunasti majmun

**Srebrni vunasti majmun** (lat. *Lagothrix poeppigii*) je vrsta primata iz roda vunastih majmuna koja živi u Brazilu, Ekvadoru i Peruu. Nastanjuje suptropske i tropske prašume. Latinski naziv je dobio po njemačkom biologu Eduardu Friedrichu Poeppigu.

## Opis
Srebrni vunasti majmun je dug 46-65 centimetara, dok mu dužina repa iznosi 53-77 centimetara. Prosječna težina mužjaka je 7 kilograma, a ženke su sa svojih 4.5 kilograma znatno lakše. Krzno mu je gusto i vunasto, boja mu varira od crvenkasto smeđe do crne. Često ima srebrnast sjaj. Glava, ruke, noge i trbuh su crni, a prsa su crvenkasta, posebno u mužjaka. Rep je kao i kod svih vunastih majmuna uvijen radi lakšeg kretanja po drvećima. Osim što su teži, mužjaci imaju kraći rep, bolje razvijene očnjake, te čvoruge na glavi koje joj daju srcolik oblik.

## Način života
Dnevna je životinja i vrijeme najčešće provodi na drvećima. Živi u skupinama sastavljenim od 10 do 45 jedinki različitog spola, koje se dijele u manje skupine pri potrazi za hranom. Ishrana se sastoji od plodova, sjemenki i listova, ali ponekad i kukaca te manjih kralježnjaka.

Mladi majmuni se rađaju svake dvije ili tri godine. Trudnoća traje 223-225 dana, te se najčešće rodi jedan mladunac. Nakon rođenja prianja uz majčina prsa, a nakon dva tjedna dolazi na njezina leđa. Majka za dijete brine oko godinu dana, kada ono postaje samostalno. Ženke su spolno zrele nakon četiri, a mužjaci nakon osam godina. Životni vijek je 25 godina.

## Izvori
*arkive.org 
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
Urlikavci

**Urlikavci** ili **drekavci** (), su rod primata iz porodice hvataša trenutačno sastavljen od petnaest vrsta. Ovi majmuni su prethodno bili smješteni u porodicu Cebidae. Žive u šumama Južne i srednje Amerike.

## Opis
Urlikavci imaju kratku njušku i široke, okrugle nozdrve. Dugi su 56-92 centimetra, isključujući rep, koji može isto toliko biti dug. Kao i mnogi majmuni Novog svijeta, imaju uvijeni rep. Za razliku od ostalih majmuna Novog svijeta, i mužjaci i ženke vide trikromatski. Životni vijek im je 15 do 20 godina. Mužjaci su od 1.5 do 2 kilograma teži od ženki.

## Ponašanje
Većina urlikavaca živi u skupinama sastavljenim od 10 do 15 životinja. Imaju vrlo veliku podjezičnu kost, koja im omogućuje da stvaraju vrlo glasne zvukove, koji se mogu čuti na dosta velikim udaljenostima. Jedini su folivorni majmuni među majmunima Novog svijeta, a osim lišća, nekad jedu i plodove i cvjetove.

## Reference

## Vanjske veze

* Primate Info Net
* Zvučni zapis
Škotski gvardijani

**Škotski [[Guardian (razvrstavanje)|gvardijani]]** engleski: *Guardians of Scotland* prevedeno Čuvari Škotske) bili su de facto 
škotski vladari u periodu između 1290. - 1292., zvanog *Prvi [[interregnum]]* i zmeđu 1296. - 1306., 
- *Drugi [[interregnum]]*, to su bila razdoblja kad je Kraljevina Škotska ostala bez monarha i njegovog direktnog nasljednika.

Prvi interregnum nastupio je nakon iznenadne smrti kralja Alexandra III u martu 1286.  

Kako je jedina živuća Alexandrova nasljednica, bila je 3 godišnja unuka Margaret, kći 
norveškog kralja Erica II, škotski lordovi složili su se da ona postane kraljica, ali 
bilo je jasno da je suviša mlada i da će dok ne odraste trebati regenta ili gvardijana koji će upravljati kraljevstvom i 
brinuti se o njoj. 

Zbog tog se Škotski parlament okupio se u Sconu u aprilu 1286., i nakon zasjedanja izabrao 6 gvardijana 
koji su trebali upravljati Škotskom, štititi interes mlade kraljice, i naći joj odgovarajućeg muža.  

Nakon sastanka u Salisburyju 1290. sa njezinim prastricom, engleskim kraljem Edwardom I
dogovoreno je da se Margaret uda za Edwarda (kasnijeg kralja Edwarda II) sina Edwarda I.
Škoti su inzistirali na ugovoru u kojem je navedeno da će Škotska zadržati svoju nezavisnost od Engleske. 

Kad se nesretna Margaret na putu iz Norveške u Englesku razbolila i umrla u Orkneyu, Škotska 
je ostala bez nasljednika.  

Kako se u tom trenutku zbog međusobnih trvenja, nitko u Škotskom kraljevstvu nije smatrao dovoljno čistim i nepristranim 
kandidatom za prijestolonasljednika, škotski lordovi pozvali su Edwarda I da im pomogne u odabiru novog kralja. 
Edward I se sastao sa Škotima u maju 1291. u dvorcu Norham (Northumberland).

Nakon više od godinu dana, Edwardov dvorski savjet u kom je bilo 104 ljudi , konačno je donio odluku u novembru 1292. da to bude 
John Balliol. 

Tu odluku Škoti nisu jednoglasno prihvatili, kao ni stav Edward II koji se na osnovu dogovorenog braka sa Margaret 
proglasio i škotskim suverenom. Nakon tog je počelo razdoblje dugo 20 godina u kojoj je Škotska 
trpila građanski rat i stranu dominaciju. 
## Gvardijani prvog [[interregnum]]a 1290. -1292.
* William Fraser, biskup St Andrewsa
* Robert Wishart, biskup Glasgowa
* John II Comyn, lord od Badenocha
* James Stewart, 5 majordom (stewart) škotskog dvora 
## Gvardijani drugog [[interregnum]]a 1296-1306
* Andrew Moray (1297.)
* William Wallace (1297. - 1298.)
* Robert Bruce, earl od Carricka (1298. - 1300.)
* John III Comyn (1298. – 1300., 1302. - 1304.)
* William Lamberton, biskup St Andrewsa (1299. - 1301.)
* Ingram od Umfravilla (1300. - 1301.)
* John od Soulesa (1301. - 1304.)
* John od Bretagne, earl od Richmonda (1305. - 1307.) i (1307. - ?) 

## Vanjske veze
* ''Scotland 1286-96: The succession problem and the Great Cause'' na portalu Encyclopædia Britannica
Vunasti majmuni pauci

**Vunasti majmuni pauci** (lat. *Brachyteles*) su rod primata iz porodice hvataša. Blisko su povezani s majmunima paucima i vunastim majmunima. Dijele se na dvije vrste: sjeverni vunasti majmun pauk i južni vunasti majmun pauk, koji su jedni od najugroženijih majmuna na svijetu. Žive u šumama jugoistočnog Brazila na nadmorskoj visini do 1600 metara.

## Izgled
Najveći su među majmunima Novog svijeta. Dugi su 45-78 centimetara. Mužjaci su teški 12-15 kilograma, dok su ženke lakše sa svojih 9,5 do 11 kilograma. Krzno im je smeđe do crne boje, ali ponekad je i crvenkasto. Noge i ruke su prilagođene drnom načinu života, duge su i mršave. Rep je izrazito dug, dulji od tijela.

## Način života
Dnevne su i arborealne životinje. Jutarnje sate provode tražeći sebi hranu, dok ostatak dana odmaraju. Žive u skupinama sastavljenim od 8 do 43 životinje. Biljojedi su, oko 50% njihove prehrane bazira se na listovima, 30% na plodovima, a ostatak čine drugi biljni dijelovi.

Poligamni su; mužjaci se često pare s više jedinki. Gestacija traje sedam ili osam mjeseci, te se najčešće rodi jedno mladunče, koje sa šest mjeseci počinje hodati i istraživati vlastitu okolinu. Majka ga doji dvije godine, a spolnu zrelost postiže s pet do sedam godina. Životni vijek ovih  majmuna nije poznat.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Ronald M. Nowak: *Walker's Mammals of the World.* 6th edition. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 1999, .

## Vanjske veze

* Sjeverni vunasti majmun pauk i južni vunasti majmun pauk  arkive.org - Informacije, fotografije i video zapisi
Žutorepi vunasti majmun

**Žutorepi vunasti majmun** (lat. *Oreonax flavicauda*) je kritično ugrožena vrsta primata iz monotipnog roda *Oreonax*. Prije je bio član roda *[[Lagothrix]]* zajedno s ostalim vunastim majmunima, sve dok nije 2001.  premješten u samostalni rod, iako ranija i opsežnija istraživanja upućuju da je to pogrešno.

## Opis
Žutorepi vunasti majmun je najveći perunaski endemski sisavac; odrasle jedinke mogu doseći dužinu tijela do 54 centimetra, a rep je duži od tijela sa 63 centimetra. Krzno mu je gusto i vunasto, kao prilagodba hladnim oblačnim šumama. Boja krzna je tamna mahagoni, s žutom stražnjom površinom repa i bjelkastim dijelom njuške. Prosječna težina ženki je 5.7 kilograma, a mužjaka 8.3 kilograma. Ima snažan prehenzilni rep koji je sposoban podupirati cijelo tijelo dok se životinja hrani, te mu pomaže pri kretanju.

## Ishrana i ponašanje
Ishrana mu je uglavnom frugivorna, ali osim plodova često jede i listove, cvjetove, te kukce. Arborealna je životinja, vrijeme uglavnom provodi na drvetu, a aktivan je isključivo tijekom dana. Živi u manjim mješovitim grupama, te je poligamna životinja.

## Rasprostranjenost i stanište
Može se naći isključivo na području peruanskih Anda, u pokrajinama Amazonas i San Martin, kao i na pograničnim mjestima pokrajina La Libertad, Huanuco i Loreto. Živi u planinskim oblačnim šumama na nadmorskoj visini između 1500 i 2700 metara odlikovanih strmim tjesnacima.

## Reference

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Ronald M. Nowak: *Walker's Mammals of the World.* 6th edition. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 1999, .

## Vanjske veze

*Fotografije žutorepog vunastog majmuna
*IUCN Crveni popis ugroženih vrsta
Ekehard I

**Ekehard I** (, , oko 900–973), poznat i kao **Stariji** (), iz Toggenburga u današnjoj Švajarskoj, bio je monah i dekan u opatiji sv. Galena. Poticao je iz ugledne porodice i svoje obrazovanje stekao u opatiji sv. Galena. Kad se pridružio benediktinskom redu, postavljen je za upravnika tamošnje škole. Kasnije, pod opatom Kralom, koji je Ekehardu ukazivao veliko poverenje, izabran je za dekana manastira i neko je vreme upravljao svim poslovima opatije. Hodočastio je u Rim, gde ga je neko vreme zadržao papa Jovan XII, koji mu je dao neke mošti Jovana Krstitelja. Nakon Kralove smrti Ekehard je odbio ponuđeni položaj opata, navodno jer je ostao šepav zbog neke povrede noge. Međutim, uticao je na izbor Burkarda, sina grofa Ulriha od Buhorna, na položaj opata; Burkard je potom upravljao manastirom uz Ekehardove savete i pomoć. Ekehard je u blizini manastira podigao bolnicu za siromašne i strance, a i inače je mnogo polagao na dobrotvorni rad.

Ekehard se istakao i kao književnik. Napisao je nekoliko himni i sekvenci, npr. u slavu Svetog trojstva, Jovana Krsitelja, sv. Benedikta, sv. Kolumbana i sv. Stefana. Prema svedočenju Ekeharda IV (umro 1060), Ekehard I autor je i epa *Valtarije snažne ruke* *(Waltharius manu fortis)*, za koji neki današnji ispitivači misle da nije istovetan sa sačuvanim epom *[[Valtarije]]* *(Waltharius)*.

## Reference

## Literatura
*
*
*
Bijeli đavo

***Agi Murad, il diavolo bianco***, također poznat i kao ***Bijeli đavo***, je italijansko-jugoslavenski pustolovno-historijski film snimljen 1959. u režiji Riccarda Frede. Predstavlja adaptaciju romana *[[Hadži-Murat (roman)|Hadži-Murat]]* znamenitog ruskog pisca Lava Tolstoja. Radnja, inspirirana stvarnim događajima, se odvija sredinom 19. vijeka na Kavkazu, odnosno za vrijeme Kavkaskih ratova  u kojima je Rusko Carstvo nastojalo pokoriti planinska plemena. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Steve Reeves, je legendarni avarski vođa Hadži-Murat koji će sticajem okolnosti, zbog suparništva sa drugim vođama, biti prisiljen prijeći na rusku stranu.

## Uloge
*Steve Reeves: Hadži Murat, "Bijeli ratnik"
*Giorgia Moll: Sultanet
*Scilla Gabel: Princeza Marija Voroncova
*Renato Baldini: Ahmed Khan
*Gérard Herter: Princ Sergej
*Milivoje Živanović: Car Nikolaj I od Rusije

## Vanjske veze
*
Leon Uris

**Leon Marcus Uris** (3. august 1924 - 21. jun 2003) bio je američki književnik i filmski scenarist, najpoznatiji kao autor historijskih romana koji su se bavili pozadinom aktualnih sukoba u 20. vijeku. Među njima se najviše ističe *[[Exodus (roman)|Exodus]]* iz 1958. godine, koji se bavio historijom i stvaranjem Izraela, i Urisu donio ogromnu popularnost. Slijedio je niz romana posvećenih historiji Irske, Bliskog istoka i poratnog Berlina, a koji su također postali veliki bestseleri.

## Izabrana bibliografija
**[[Battle Cry (roman, Leon Uris)|Battle Cry]]*, 1953
**[[The Angry Hills]]*, 1955
**[[Exodus (roman)|Exodus]]*, 1958
**Exodus Revisited*, 1960 (*In the Steps of Exodus* u UK)
**[[Mila 18]]*, 1961
***', 1963
*''[[Topaz (roman)|Topaz]]'', 1967
*''The Third Temple'' (''Strike Zion''; ko-autor: William Stevenson), 1967
*''[[QB VII]]'', 1970
*''[[Ireland, A Terrible Beauty]]'', 1975 (ko-autro: Jill Uris)
*''[[Trinity (novel)|Trinity]]'', 1976
***', 1981 (ko-autor: Jill Uris)
**[[The Haj (rom,an)|The Haj]]*, 1984
**[[Mitla Pass (roman)|Mitla Pass]]*, 1988
**[[Redemption (roman, Leon Uris)|Redemption]]*, 1995
**[[A God in Ruins]]*, 1999
**[[O'Hara's Choice]]*, 2003

## Izvori

## Literatura
* Ira Nadel. *Leon Uris: Life of a Best Seller* (University of Texas Press; 2010) 376 pages; scholarly biography

## Vanjske veze
*Inventory of Leon Uris novel and screenplay manuscripts and other documents
Venezuelanski crveni urlikavac

**Venezuelanski crveni urlikavac** (lat. *Alouatta seniculus*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u Venezueli, Kolumbiji, Ekvadoru, Peruu, Boliviji i Brazilu.

## Izgled
Venezuelanski crveni majmun je zdepasto građen, ima duge, snažne noge i dugi rep. Mužjaci su dugi između 49 i 72 centimetra, dok su ženke duge između 46 i 57 centimetara. Mužjaci su teški 5,4-9 kilograma, a ženke 4,2-7 kilograma. Prosječna dužina repa je 49-75 centimetara. Krajnji dio repa nije pokriven krznom. Boja krzna je crvenkasto-smeđa, te se postupno mijenja s godinama. Lice je crno i nije prekriveno krznom.

## Ponašanje
Dnevna je životinja, a vrijeme najčešće provodi odmarajući na granama stabla. Živi u društvenim skupinama koje se sastoje od 3 do 10 jedinki. U tim skupinama obično je jedan ili dva mužjaka, nekoliko ženki i njihovi mladi majmuni. Biljojed je, hrani se listovima, cvjetovima i plodovima.

Ženka privlači mužjaka vrteći jezikom. Ako joj mužjak ne odgovori, ona ide privući drugoga. Gestacija traje oko 190 dana, i obično se rodi jedno mladunče. Novorođeni majmun ostaje s majkom 18-24 mjeseca.

## Izvori
*Animal diversity
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *[http://www.bucknell.edu/msw3/ Mammal Species of the World.] A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
Vunasti majmuni

**Vunasti majmuni** (lat. *Lagothrix*) su rod majmuna Novog svijeta iz porodice hvataša. Sastavljen je od četiri vrste koje su rasprostranjene u prašumama Južne Amerike. Imaju prehenzilni rep, te žive u velikim društvenim skupinama. 

Jedna vrsta koja je nekoć pripadala ovom rodu, žutorepi vunasti majmun je 2001. premještena u zaseban rod *Oreonax*

## Opis
To su veliki mišićavi majmuni s uvijenim repom. Mužjaci su dugi 49.8 cm, a ženke 49.2 cm. Prosjek mase mužjaka iznosi 7.28 kg, a ženke su teške 7.02 kg. Prema tome, oni su među najtežim majmunima u svojoj skupini. Kao što im i ime govori, krzno im je poprilično gusto i vunasto. Mužjaci i ženke su jednako obojeni, dakle spolni dimorfizam je izražen isključivo tjelesnom masom i duljinom. Boja ovih majmuna može biti različita: tamnosmeđa, crvenosmeđa, siva ili maslinasta. Životni vijek im je oko 30 godina.

## Način života
Svoj dugi uvijeni rep vunasti majmuni koriste za pokretanje. Glavna uloga mu je pružanje potpore pri penjanju. Takav rep se razvio jer oni najčešće vrijeme provode na drvetu, rijetko su na tlu. Najčešći prirodni neprijatelji su im nekoliko vrsta orlova i mačaka kao što su ocelot i jaguar. Žive u skupinama sastavljenim od 10 do 45 jedinki, ali u potragu za hranom dijele se u manje skupinama od 2 do 6 jedinki koje idu na različita stabla tražiti hranu. Ishrana im se uglavnom sastoji od plodova, ali i listova, cvjetova, sjemenki i beskralježnjaka.

## Vrste
* Smeđi vunasti majmun, *Lagothrix lagotricha*
* Sivi vunasti majmun, *Lagothrix cana*
** *Lagothrix cana cana*
** *Lagothrix cana tschudii*
* Kolumbijski vunasti majmun, *Lagothrix lugens*
* Srebrni vunasti majmun, *Lagothrix poeppigii*

## Izvori
*Primate factsheets
*saveamericasforests.org
Apsurdistan

**Apsurdistan** ili **Absurdistan** je izraz kojim se posljednjih nekoliko decenija pežorativno ili na satirički način opisuje stanje u komunističkim ili post-komunističkim zemljama, odnosno apsurdne situacije koje nastaju uslijed sveprisutnosti i nesposobnosti birokracije. Izraz se u svom originalnom obliku počeo pojavljivati 1989. godine, neposredno pred pad komunizma i kraj Hladnog rata, a značajno ga je popularizirao tadašnji čehoslovački antikomunistički disident Vaclav Havel nastojeći opisati koliko je "realni socijalizam" u tadašnjem Istočnom bloku daleko od stvarnosti i zdravog razuma.

Izraz se također koristi na prostoru bivše Jugoslavije za pojedine države nastale njenim raspadom.

## Povezano
*Banana republika

## Vanjske veze
*Apsurdistan.in web stranica
Alain Poher

**Alain Émile Louis Marie Poher** (Ablon-sur-Seine, 17. travnja 1909. – Pariz, 9. prosinca 1996.) je bio francuski političar i dugogodišnji predsjednik Senata Pete Republike.

Isprva član MRP-a, a od 1967. član CD-a, Poher je 2. listopada 1968. godine izabran za predsjednika Senata. Reizabran je ukupno sedam puta tako da je tu funkciju obnašao sve do 2. listopada 1992. godine. U svojstvu predsjednika Senata, Poher je prema Ustavu bio zadužen za vođenje države u odsutnosti predsjednika, što ga je u dva navrata dovelo u situaciju da kratko vrši dužnost predsjednika Republike. Prvi put se to dogodilo 1969., kada je Charles de Gaulle podnio ostavku. Poher se kandidirao na izborima za de Gaulleova nasljednika, ali ga je u drugom krugu porazio Georges Pompidou. Pompidou je umro 1974. godine tokom svog mandata tako da je Poher ponovo došao na mjesto v.d. predsjednika, zamijenivši tako osobu koja ga je porazila na izborima 1969. godine.

Nakon 1974. je nastavio služiti u Senatu te ostaje do danas najdugovječniji predsjednik Senata u francuskoj historiji.
Valéry Giscard d'Estaing

**Valéry Marie René Georges Giscard d'Estaing** (Koblenz, 2. veljače 1926. – Authon, 2. prosinca 2020.) bio je francuski političar koji je od 1974. do 1981. godine obnašao dužnost predsjednika Republike te bivši član Ustavnog savjeta Francuske.

Njegov predsjednički mandat obilježen je osjetno liberalnijim pristupom socijalnim temama – poput razvoda, kontracepcije i abortusa – te pokušajima moderniziranja zemlje i ureda predsjednika. Među važnijim projektima bili su uvođenje TGV vlakova te orijentiranje na nuklearnu energiju kao glavni izvor energije. Ipak, njegova popularnost je redovito patila zbog energetske krize iz 1973. godine, a s kojom je došao kraj perioda znanog kao *[[Trente Glorieuses]]*.

Kao političar centra, Giscard je bio meta napada s obaju strana političkog spektra - nanovo ujedinjenu ljevicu predvodio je François Mitterrand, dok je desnicu i obnovljeni golizam predvodio Jacques Chirac. Kada se ovome pridodaju loši odnosi s javnošću, jasno je zašto je Giscardova popularnost opadala kako je njegov mandat prolazio te kako 1981. godine nije uspio osigurati reizbor.

Giscard je bio pobornik koncepta Sjedinjenih Europskih Država te je, nakon što je 1981. ograničio svoje djelovanje u Francuskoj, karijeru usmjerio prema Europskoj uniji. Predsjedao je Konvencijom o budućnosti Europe te je sudjelovao u izradi nacrta europskog ustava. Također, imao je prominentu ulogu u radu Bilderberške grupe.

Također, bio je uključen i u regionalnu politiku u Auvergneu, služeći kao regionalni predsjednik od 1986. do 2004. godine. Godine 2003. je izabran u *[[Académie française]]*, preuzevši sjedalo 16, koje je nekoć držao bivši predsjednik Senegala, Léopold Sédar Senghor. Kao bivši predsjednik, automatski je član Ustavnog savjeta.

Umro je 2. prosinca 2020. u 95. godini života.
Exodus (roman)

***Exodus*** je roman američkog književnika Leona Urisa objavljen 1958. godine, poznat kao jedan od najvećih bestselera svog doba i jedan od najuticajnijih historijskih romana 20. vijeka.

Radnja, velikim dijelom inspirirana stvarnim događajima vezanim uz brod *[[SS Exodus]]*,  se događa u Palestini pod britanskom vlašću neposredno nakon Drugog svjetskog rata, u vrijeme kada tamo eskaliraju sukobi između arapskog i jevrejskog stanovništva. Protagonist je Ari Ben Caanan, pripadnik tajne jevrejske organizacije Mossad LeAliyah Bet koji stvara plan za spektakularni bijeg jevrejskih izbjeglica interniranih od strane Britanaca u Palestinu, a što bi im trebalo ne samo stvoriti trajno novo utočište, nego i olakšati stvaranje buduće jevrejske države. *Exodus* taj zaplet koristi kao okvir za prikazivanje životnih priča likova koji sudjeluju u Ben Caananovom planu, a što omogućava uvid u historiju Jevreja i Palestine.

*Exodus* je Uris pisao velikim dijelom inspiriran svojim iskustvima kao američki ratni dopisnik  za vrijeme Sueske krize 1956. godine. Knjiga je nakon objavljivanja postala nevjerojatno popularna, postavši najveći bestseler od vremena *[[Gone with the Wind (roman)|Gone with the Wind]]* dvije decenije ranije. Njena je popularnost u velikoj mjeri američkoj javnosti, dotada uglavnom nezainteresiranoj za zbivanja na Bliskom istoku, skrenula pažnju na mladu jevrejsku državu, a posebno na sličnosti njenog nastanka i rane historije SAD. Zbog toga se često navodi da je upravo zahvaljujući *Exodusu* Izrael stekao trajne simpatije među američkom javnošću, kao i establishmentom, te da otada potiče dominantno pro-izraelski stav koji će se u SAD održati do današnjeg dana. Taj je efekt dodatno pojačan spektakularnom i izuzetno uspješnom filmskom ekranizacijom snimljenom 1960. godine.

S druge strane je dio kritičara bio sklon *Exodus* kritzirati kao cionističku propagandu, a dio mu je zamjerao rasistički prikaz Arapa.
Bitka kod Stirlinškog mosta

**Bitka kod sterlingškog mosta** (engleski: *Battle of Stirling Bridge*) odigrala se 11. septembra 1297. i u njoj su škotski pobunjenici koje su vodili William Wallace i Andrew od Moraya katastrofalno porazili englesku vojsku koja ih je trebala uništiti. Bitka se odigrala kod mosta na Forthu, nedaleko grada Stirlinga.

## Događaj
Kad je William Wallace poveo škotski ustanak i za vrlo kratko vrijeme uspio organizirati pravu vojsku sastavljenu od običnih seljaka i sitnih feudalaca i počeo zauzimati engleske garnizone između rijeka Forth i Tay, Englezi su okupili vojsku i krenuli na njega. Englesku vojsku vodili su John od Warenne, tadašnji škotski poručnik i njegov pomoćnik Hugh Cressingham, škotski rizničar. John od Warenne bio je sposoban vojnik, koji je već potukao Škote kod Dunbara, ali je to jutro bio pomalo bolestan i preumoran od napornog marša da dohvati pobunjenike. S druge strane Hugha Cressinghama više je interesirao novac nego vojska, pa je već prije toga otpustio neke vojnike kako bi uštedio na njihovim plaćama.

Već u zoru su engleski vojnici počeli prelaziti uski most, koji je svega nekoliko vojnika moglo zajedno proći, ali kako je John od Warenne još uvjek spavao, naređeno im je da se vrate. Kad se probudio vojska je ponovno počela prelaziti most, ali je ponovno povučena kad je stigao glasnik Williama Wallaca. Kad se vidjelo da se on ne želi predati, vojsci je naređeno da po treći put pređe most. Pojedini engleski komandanti, među njima i Škot Richard Lundie, usprotivili su se namjeri da vojska ide preko tog uskog mosta, predlažući da se rijeka forsira nekoliko kilometara uzvodno preko gaza, ali su komandanti odbacili tu ideju.

William Wallace i Andrew Murray su cijelo jutro proveli na brdu iznad mosta promatrajući kretanje engleskih vojnika, kada su oni počeli prelaziti most po treći put, bili su sasvim sigurni da idu u bitku. Svoje vojnike postavili su duž riječnog nasipa. Kad je otprilike jedna trećina engleskih vojnika prošla most, naredili su svojim kopljanicima da zbijeni u formaciju schiltron, napadnu Engleze i pokušaju doći na kraj mosta. Onemoguvši Englezima daljni prijelaz, Škoti su uspjeli brzo su uspjeli poraziti dio vojske koji je prošao most. Jedan dio njih pokušao se spasiti bijegom u rijeku, ali su se podavili. Ostale su Škoti pobili, među njima u Hugha Cressinghama. John od Warenne je naredio povlačenje i sa preostalim ljudima se povukao u Berwick. Dio vojnika dokopao se utvrde u Stirlingu, ali im to nije puno pomoglo jer su se za par dana morali predati Škotima.

Kad se Edward I u martu 1298. konačno vratio u Englesku, vrlo se malo odmarao jer je već 3. jula napao Škotsku. Edwardovi strijelci i konjanici su 22. jula nadvladali Wallacevu vojsku u bitci kod Falkirka (okolica Stirlinga). Nakon tog je Edward I ponovno okupirao Škotsku, ali se ustanak nastavio pod vodstvom Roberta Bruca koji je zamjenio pogubljenog Wallaca.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''The Battle of Stirling Bridge'' na portalu Education Scotland
Scone, Škotska

**Scone** čita se  **Skun** (škotsko-gelski: *Sgàin*) je gradić u centralnoj Škotskoj od 
4,886 stanovnika

Scone administrativno podpada pod Područno vijeće (council area)  -
Perth i Kinross, a nekad je bio dio historijskog countyja Perthshire.

## Geografija
Scone leži pored rijeke Tay sjeverno od Pertha.
## Historija
Antički Scone bio je tradicijska prijestolnica piktskih kraljevstava, naslijedivši Forteviot u 8. vijeku. 
Po škotskom nacionalnom mitu Kenneth MacAlpin, prvi kralj Ujedinjenih Škota i Pikta, prenio je 
u 9. vijeku - Kamen iz Scona (Kamen sudbine) iz Zamka Dunstaffnage u Scone. Na njemu su 
se krunili svi škotski kraljevi sve do 15. vijeka.

Scone je također bio rani religijski centar, u njemu su još Kelti imali svoj - Culdees (pustinjačka zajednica), na njegovom mjestu je 1120. podignut augustinski samostan, koji je opljačkan i spaljen za vrijeme reformacije.

Između 1803. - 1808. na tom mjestu podignuta je Palača Scone, sa velikim parkom oko nje. Zbog tog parka je stari Scone razrušen i raseljen, a 1 km istočno podignuto novo naselje - **New Scone** u koje su preseljeni stanovnici. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Scone'' na portalu Encyclopædia Britannica
Dunbar, Škotska

**Dunbar** (škotsko-gelski: *Dùn Barra*) je grad i ribarska  luka na jugoistoku 
Škotske od 8,486 stanovnika.

Dunbar administrativno podpada pod Područno vijeće (council area)  -
Istočni Lothian.
## Geografija
Dunbar leži na južnoj obali zaljeva Firth of Forth. Grad ima dvije luke - staru, izgrađenu prije kromvelovskih 
vremena i novu Victoria Harbour, ali su obadvije opasne zbog brojnih potopljenih grebena.
## Historija
Historija grada počela je oko 856. kad je izgrađen Zamak Dunbar, koji je bio važno uporište protiv engleskih invazija, oko 
kojeg je iznikao grad.

Dunbar je status kraljevskog grada dobio 1369. Iz političih razloga je - 1568. srušen Zamak Dunbar 
ponajviše zbog njegovih bliskih veza sa kraljicom Mary. Oko 5 km jugoistočno od grada, dogodila se Bitka kod Dunbara - 
1650. u kojoj je engleska vojska pod komandom Olivera Cromwella pobijedila škotske snage koje je vodio David Leslie. 
Sam Oliver Cromwell je nakon bitke procjenio da su Škoti izgubili 3.000 vojnika, a on 
samo 20, te da je zarobio 10.000 Škota. 
.
## Znamenitosti
Pored ruševina Zamka Dunbar, atrakcija je i stara gradska vijećnica iz 1620. koja još uvijek služi svrsi.

Arhitekt Basil Spence je 1951. podigao naselje ribarskih kućica, u sklopu revitalizacije starog grada. 
## Privreda
Pored turizma za ekonomiju grada važno je ribarstvo, proizvodnja piva i poljoprivreda
## Reference

## Vanjske veze

* ''Dunbar'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ben Lui

**Ben Lui** (škotsko-gelski: *Beinn Laoigh*) je planina na zapadu Škotske, visoka 1130 metara.

## Geografija
Ben Lui leži u južnom Highlandsu na teritoriju Područnih vijeća 
Stirling i Argyll i Bute.

Na sjevernim padinama planine izvire najduža Škotska rijeka Tay.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ben Lui'' na portalu NNR