open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dorotej Tirski

**Sveti Dorotej** (cca. 255 - 362) je bio kršćanski biskup Tira kome se tradicionalno pripisuju *Djela* Sedamdeset apostola (za koja neki historičari drže da je isti tekst kao izgubljeno *[[Evanđelje po sedamdesetorici]]*). Obrazovao se u Antiohiji, a sam je bio učitelj znamenitom crkvenom historičaru Euzebiju iz Cezareje. Za vrijeme Dioklecijanovih progona početkom 300-ih je morao ići u progonstvo, ali se odatle vratio. Sudjelovao je u Prvom nikejskom saboru. Za vrijeme vladavine rimskog cara Julijana, koji je nakratko pokušao obnoviti paganizam u Carstvu, Dorotej je protjeran u Odisopolis na Crnom moru (današnja Varna) gdje je, po tradiciji, pogubljen, odnosno umro mučeničkom smrću u dobi od 107 godina. Rimokatolička crkva ga slavi kao sveca 5. juna, a Pravoslavna crkva 18. juna.

## Vanjske veze
* Henry Wace, ''Dictionary of Christian Biography and Literature to the End of the Sixth Century A.D.''
Car Xiaowu od Jina

**Car Xiaowu od Jina** (晋孝武帝/晉孝武帝, pinyin Jìn Xiàowǔdì, Wade-Giles Chin Hsiao-wu-ti) (362–396), osobno ime **Sima Yao** (司馬曜), kurtoazno ime **Changming** (昌明), bio je kineski car iz Istočne dinastije Jin, poznat po tome što je bio posljednji car dinastije koji je stvarno vladao, kao i po neobičnoj smrti.

Otac mu je bio princ Sima Yu, premijer i rođak cara Aija. Majka Li Lingrong je bila obična tekstilna radnica u koju se Sima Yu nakon slučajnog susreta zaljubio i uzeo kao svoju konkubinu. Otac mu je 372. na podsticaj svemoćnog generala Huan Wena postao car i uzeo ime Jianwen, ali je umro nakon samo nekoliko mjeseci. Novim carem je postao njegov sin Sima Yao, koji je postao poznat kao Xiaowu.

Prve godine vladavine je proveo pod regentstvom carice majke Chu i Xie Ana. Tada se južna Kina, kojom je vladala dinastija Jin, našla pod snažnim pritiskom sjeverne države Raniji Qin čiji je vladar Fu Jiān osvojio mnoge teritorije i prijetio samom opstanku dinastije. Taj je proces, međutim, zaustavljen porazom Ranijeg Qina u velikoj bitci na rijeci Fei 383. U međuvremenu se Xiaowu posvetio proučavanju budizma te pozvao budističke redovnike na dvor.

Smrt Xie Ana 385. je spriječila dinastiju Jin da iskoristiti naglo slabljenje države Raniji Qin. Razlog za to je imenovanje carevog brata Sima Daozija premijerom; braća su uskoro otkrila zajedničku sklonost prema piću i ženama te počeli potpuno zanemarivati državne poslove. U trenucima kada nisu bančili, također su otkrili međusobno političko suparništvo koje je povremeno prijetilo izbijanjem građanskog rata. Xiaowu je zbog toga za prijestonasljednika izabrao svog sina Sima Dezonga (budućeg cara Ana) iako je svima bilo jasno da je dječak mentalno retardiran.

Godine 396. je kao svoju omiljenu konkubinu držao Suprugu Zhang, koja je bila lijepa usprkos dobi od 30 godina. Prilikom jedne gozbe je javno spomenuo njene godine, smrtno je uvrijedivši. Kada se car iste noći napio i zaspao, Supruga Zhang je podmitila i pod raznim izgovorima otjerala eunuhe iz carske palače, te naredila svojim sluškinjama da ga uguše jastukom. Kasnije je tvrdila da se car ugušio u snu, a nitko joj u novim političkim okolnostima - kada je carem postao retardirani An, a regentom Sima Daozi, nije htio proturječiti.

## Reference
363.

__NOTOC__
Godina **363.** (**[[rimske brojke|CCCLXIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Mamertina i Nevite** (ili, rjeđe, **godina 1116. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 363. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* 5.3. &ndash; Rimski car Julijan iz Antiohije na čelu vojske od 90.000 ljudi pokreće veliki pohod na Sasanidsko Carstvo.
* Rimljani zauzimaju i uništavaju grad Perisapora u središtu Mezopotamije.
* 20.4. &ndash; Planeta Venera u okultaciji sa planetom Jupiter.
* 29.5. &ndash; Bitka kod Ktesifona: Rimske snage pod Julijanom prodiru do zidina sasanidske prijestolnice i razbijaju vojsku kralja Šapura, ali grad nisu u stanju staviti pod opsadom.
* 16.6. &ndash; Rimska vojska prisiljena na povlačenje iz Sasanidskog Carstva, pri čemu je stalno gone sasanidske snage.
* 26.6. &ndash; Julijan gine u bitci. Julijanove trupe za novog cara proglašavaju Jovijana.
* Huni dopiru do Kaspijskog mora.
* Grad Petra oštećen u zemljotresu.
* Održan sinod u Laodiceji koji nastoji uvesti pravila ponašanja za kršćanske vjernike. Na njemu su uvedeni novi kanoni, uključujući kanon 29, koji zabranjuje odmaranje na Sabat (subotu), odnosno kršćanima nalaže da Gospodina praznuju samo u nedjelju.
* Jovijan sklapa mirovni sporazum sa Šapurom II, kojim je grad Nisibis predan Sasanidskom Carstvu.


## Rođenja
* Car Wu od Liu Songa

## Smrti
* 26.6. &ndash; Julijan, rimski car (smrtno ranjen u bitci)
* Zhang Xuanjing, vladar države Raniji Liang
* Supruga Zhou

## Reference
Bitka kod Ktesifona (363)

**Bitka kod Ktesifona** se odigrala 29. maja 363. u Mezopotamiji između rimskih snaga pod carem Julijanom na jednoj i perzijske vojske pod kraljem Šapurom II na drugoj strani. Predstavljala je kulminaciju velikog pohoda koga je Julijan organizirao sa ciljem da porazi Perzijance, koji su nekoliko godina prije bili zauzeli dio rimskih teritorija na Bliskom Istoku i napali satelitsku Armeniju. Julijan je prethodne sakupio ogromnu vojsku od 90.000 ljudi te je podijelio u dva odreda - manji, pod Prokopijem, je poslao u Armeniju; dok je veći prodro u Mezopotamiju i, usprkos Šapurovih pokušaja da ga zaustavi strategijom spaljene zemlje, stigao pod zidine perzijske prijestolnice Ktesifon. Iako grad nije branila glavnina perzijskih snaga, snage pod Spahbodom Merenom su bila dovoljno snažna i imale veliki broj izvrsnih katafrakta da su Julijanovi oficiri bili protiv bitke; Julijan nije prihvatio njihove argumente nego ih je naredio opći napad u kome je koristio borbeni poredak polumjeseca. Perzijska vojska je, suprotno očekivanjima, potpuno razbijena, što su morali priznati čak i prema Juliijanu neprijateljski raspoloženi kršćanski suvremenici. Julijan je tada odbio Šapurovu ponudu za mir. Međutim, vrlo brzo se ispostavilo kako njegovoj vojsci nedostaju opsadne sprave nužne za zauzimanje Ktesifona; to, kao i kašnjenje Prokopijevih pojačanja uz logističke probleme, natjeralo je Julijana da nakon nekoliko dana naredi povlačenje. Perzijanci su se dali u gonjenje što je 16. juna kod Samare dovelo do taktički neodlučene bitke u kojoj je Julijan smrtno ranjen. Demoralizirana vojska je za cara izvikala Jovijana koji je sa Šapurom odmah potpisao mir kojim Rimsko Carstvo predaje Perziji značajne teritorije na Bliskom Istoku i u Maloj Aziji. Tako je završila posljednja velika ofanziva Rimljana na Perziju.

## Reference
Šabat u kršćanstvu

**Sabat** ili **[[Šabat]]** je dan odmora u judaizmu, koji traje od zalaska sunca u petak do zalaska sunca u subotu.

Najraniji kršćani, koji su prije toga bili Jevreji, su se držali Tore i obilježavali Šabat. Tokom kasnijih vijekova se obilježavanje Šabata subotom počelo prebacivati na nedjelju, a o čemu prvi zapisi postoje već na početku 2. vijeka, odnosno među kršćanskim zajednicima vjernika ne-jevrejskog porijekla, a što je posebno bilo izraženo u Rimu i Aleksandriji. Godine 321. je, pak, rimski kršćanski car Konstantin Veliki proglasio dan Sunca (nedjelju) danom odmora u cijelom Carstvu, što je kršćanima bio dodatni poticaj da Šabat slave u nedjelju. Stav o nedjelji kao kršćanskom danu odmora su prihvatili Katolička, pravoslavna i većina protestantskih crkava.

Među kršćanima koji drže da se Šabat mora svetkovati subotom se najviše ističu Adventisti sedmog dana.
Sinod u Laodikeji

**Sinod u Laodikeji**, također poznat i kao **Šesti pomesni sabor**, bio je kršćanski sinod, odnosno regionalni skup biskupa i vodećih svećenika iz Male Azije, održan 363. u Laodikeji. Održan je nedugo nakon smrti rimskog cara Julijana, kojom je okončan posljednji pokušaj da se u Carstvu obnovi paganizam, ali i dio carskih teritorija pao pod vlast prema kršćanstvu neprijateljski raspoložene sasanidske Perzije.

Sinod u Laodikeji je donio niz kanonskih pravila za Crkvu i vjernike, koji se tiču liturgijske prakse, ponašanja svećenika i vjernika, ograničenja prilikom Korizme te određivanja biblijskog Kanona. Jedan od najvažnijih kanona je bila zabrana kršćanima da praznuju Sabat, odnosno da se odmaraju isključivo na Dan Gospodnji, odnosno nedjelju.

Sinod u Laodikeji je zvanično odredio hrišćanski biblijski kanon. Sinod ograničava javno čitanje u crkvi samo na kanonske knjige Starog i Novog Zaveta. Navodi se spisak knjiga Novog zaveta, koji sadrži 26 knjiga, sve osim Knjige Otkrivenja, i Stari zavet, koji sadrži 22 knjige, plus knjigu Baruha i Pismo Jeremije.

## Vanjske veze
* Canons of the Council of Laodicea with annotations
* Philip Schaff (ed.), *The Seven Ecumenical Councils* (*A Select Library of the Nicene and Post-Nicene Fathers of the Christian Church*, vol. XIV), "The Canons of the Councils of Ancyra, Gangra, Neocæsarea, Antioch and Laodicea, which Canons were Accepted and Received by the Ecumenical Synods". Synod of Laodicea.
Supruga Zhou (Cheng)

**Supruga Zhou** (周貴人, osobno ime nepoznato, ? -363) bila je konkubina kineskog cara cara Chenga iz dinastije Jin. Rodila mu je dva sina - Sima Pija (kasniji car Ai) i Sima Yija (kasniji car Fei). Kada je Ai godine 362. postao car, dao joj je počasnu titulu "Supruga majka", ali ne i titulu carice majke. Umrla je godinu dana kasnije.
Car Wu od Liu Songa

**Car Wu od (Liu) Songa** ((劉)宋武帝) (363–422), osobno ime **Liu Yu** (劉裕), kurtoazno ime **Dexing** (德興), nadimak **Jinu** (寄奴), bio je kineski car odnosno osnivač dinastije Liu Song. Poticao je iz izuzetno skromne i siromašne porodice, ali je nedostatak obrazovanja i društvenih veza nadoknadio velikom hrabrošću i vojničkim vještinama koje je u mladosti stavio na raspolaganje dinastiji Jin. Godine 404. je postao jednim od vođa pobune kojim je nakon jednogodišnje vlasti sa prijestolja srušen uzurpator Huan Xuan. Liu Yu je nakon toga postao regent te poduzeo niz pohoda u kojima su uništene sjeverne države Kasniji Yan i Kasniji Qin, a mnoge druge dotada nezavisne Wu Hu države na sjeveru Kine stavljene u vazalni odnos prema dinastiji Jin. Liu Yu je time stekao i politički kapital koga je konačno iskoristio kako bi 420. cara Gonga natjerao da mu prepusti prijestolje, okončavši tako dinastiju Jin i uspostavivši vlastitu dinastiju Song. Nakon toga je vladao relativno kratko - samo dvije godine. Nakon smrti je naslijedo sin car Shao od Liu Songa.

|-
Meandar (umjetnost)

**Meandar** (grčki: μαίανδρος-*maíandros*, latinizirano: **meandros**) je dekorativni rub u umjetnosti i arhitekturi, izveden od istog motiva koji se ponavlja u neprekinutoj liniji.

Uzorak meandra zove se i *grčki ornament* ili *grčki uzorak*. Ime za taj uzorak "meandar", podsjeća na uvijanje rijeke Meandar u Maloj Aziji po čemu je uzorak možda dobio ime, s druge strane dobar poznavaoc antičke Grčke *Karl Kerenyi* misli da je "meandar preneseni oblik labirinta u linearnom obliku". U Italiji uzorak meandra, zovu *grčke linije* (talijanski: **greca**.

Meandri su bili uobičajeni dekorativni element grčke i rimske umjetnosti. U antičkoj Grčkoj meandri se pojavljuju na mnogim frizovima, i na rubovima keramičkih predmeta antičke Grčke od geometrijskog razdoblja pa nadalje. Štit Filipa II Makedonskog, koji se danas čuva u *Muzeju [[Vergina]]*, ukrašen s više uzoraka meandra. Meandri su u svom izvornom obliku ostali dekorativni element sve do današnjih dana. Julije Knifer slikar s kraja 20. vijeka slikao je samo meandre. Motiv meandra je zapravo vrlo star još iz neolita, i može ga se naći sve do Kine.

### Uzorci meandra

## Reference

## Vanjske veze

* Illustrated Architecture Dictionary: Fret ''(kratki opis, sa fotografijama i poveznicama na uzorke meandra u umjetnosti i arhitekturi)''
Meandar

**Meandar** je geografski pojam za zavojito korito rijeke koje krivuda u obliku slova S. Meandar može biti i naziv za same okuke krivudave rijeke.

## Porijeklo imena

Naziv je dobio po današnjoj rijeci Büyük Menderes u Maloj Aziji, koju su stari Grci zvali **Maiandros** (grčki:*Μαίανδρος*), koja je bila karakteristična po svom vrlo izvijenom vodotoku u donjem dijelu.

Njeno ime je već za Klasične Grčke postalo sinonim za sve što je savijeno i izvijeno, poput istoimenih dekorativnih uzoraka ili govorničkih figura i ideja, kao i za geomorfološke pojave.
Već je grčki historičar za rijeku Meandar Strabon rekao: "...njezin tok tako je izuzetno izvijen da se sve izvijeno može zvati meandrijanje."

## Karakteristike Meandra
Meandre obično imaju rijeke u ravničarskom dijelu, oni nastaju erozivnim djelovanjem vodene struje na zemljište uz korito rijeke. Voda se ne kreće pravocrtno već vrtložno i po inerciji. Zbog toga erozija djeluje na pojedine točke korita različito. Najslabije je djelovanje duž konveksnih a najjače duž konkavnih stranica. Voda postupno ruši konkavne obale, i tako vremenom riječni tok dobivja oblik meandra.

Izuzetak je uklješteni meandar, koji nastaje u planinama, gdje riječni tok obilazi vrhove, pa zato krivuda.

Na meandru se razlikuje vrat (najkraći razmak između konkavnih obala jednog meandra) i duljina - udaljenost na rijeci od početka do završetka vrata. Za vrijeme poplave voda preljeva meandar, pa voda poteče kraćim putem. Tako odsječeni meandri se pretvaraju u riječno jezero.

## Reference

## Vanjske veze

* Nitsa Movshovitz & Hadar Alla Shmuklar: River Meandering and a Mathematical Model of this Phenomenon, Physicalplus, Israel Physical Society (IPS)
Meandar (razvrstavanje)

Osnovno značenje riječi **[[Meandar]]** odnosi se na geografski pojam za zavojito korito rijeke koje krivuda u obliku slova - **S**.

**Meander** se može odnositi na:

U **[[Geografija|geografiji]]** Meandar se može odnositi na:
* grad Meander, Tasmanija, Australija
* rijeku Meander, rijeka (Tasmanija), Australija
* dolinu Meander, dolina, Tasmanija, Australija
* Rijeka Meandar, historijsko ime rijeke Meandar u Turskoj

u **ostalim područjima**:
* Meandar (mitologija), je grčki riječni bog, zaštitnik rijeke Meandar u Turskoj
* Meandar (umjetnost), je dekorativni rub u umjetnosti i arhitekturi, izveden od istog motiva koji se ponavlja u neprekinutoj liniji.
* Meandar (matematika), zavojita zatvorena krivulja koja presijeca liniju više puta
* Meander (album), je ime prvog albuma sastava Carbon Leaf
László III, kralj Ugarske

**Ladislav III.** (1201 - 7.5. 1205) je bio maloljetni hrvatsko-ugarski kralj koji vlada između 1204. i 1205. godine

Kralj Emerik se 1198. godine vjenčao Konstancom, kćeri aragonskog kralja Alfonsa II.. Godine 1201. rodio mu se sin Ladislav. Kako je kralj bio u zavadi s bratom Andrijom, a zdravlje mu je bilo sve lošije, odlučio je 1204. godine okruniti sina za kralja. Smatrao je da će mu tako sačuvati krunu. Za ugarskog kralja krunio ga je kaločki nadbiskup Ivan pošto je Ostrogonska biskupija koja inače kruni hrvatsko-ugarske kraljeve u 12 veku bila upražnjena. Tom je prilikom splitski nadbiskup Bernard okrunio Ladislava za hrvatskog kralja. 

Emerik se uoči svoje smrti izmirio s bratom i imenovao ga ga skrbnikom svog maloljetnog sina, a ubrzo potom je umro. Kada je Andrija odbio prihvatiti dužnost skrbnika, te počeo uskraćivati prihode kraljici Konstanci, ona se nije više osjećala sigurno, pa je pobjegla sa sinom kraljem Ladislavom III. i krunom svetog Stjepana u Beč, k austrijskom vojvodi Leopoldu VI. No tu je iznenada umro, pa se Andrija izmirio s Konstancom i vojvodom Leopoldom, koji mu je vratio krunu. Kralj Ladislav III. pokopan je u Stolnom Biogradu. Zbog svoje mladosti nije mogao bitno utjecati na prilike u državi. 

Ladislav III. je umro 7.5. 1205. godine, a nasljedio ga je stric Andrija II.

## Bibliografija

* 
* 

|-
Stjepan Postum

**Stjepan Postum** (1236 - 10.4.1271) je bio sin hrvatsko-ugarske kraljice Beatrice i navodno kralja Andrije II.

## Život

Nakon smrti kralja Andrije II. i dolaska na vlast Bele IV. kraljeva udovica Beatrice je izjavila da je trudna i da Bela sin i nasljednik Andrije mora poštivati njegovu volju to jest bračno obećanje po pitanju uzdržavanja to jest novca i posjeda. Bela je na to proglasio da je Beatrica imala ljubavnika i je on, a ne kralj Andrija II. otac djeteta, nakon čega Beatrice bježi prvo kući gdje je odbijaju, a potom u Veneciju gdje će roditi Stjepana Postuma 1236. godine.

U Veneciji Stjepan i njegova majka dobivaju određenu financijsku podršku plemičkih porodica koje se putem njega nadaju mogućnosti upletanja u hrvatsko-ugarske poslove što im je omogućilo kakav takav život. Stjepan se prvi put ženi tek 1263. godine s kćerkom plemića iz Ravene, ali kako ona umire već nakon približno godine dana braka on se ponovno ženi i to sada s Tomasinom Morosini iz moćne mletačke obitelji Morosini. U tom braku će biti rođen Andrija Mlečanin koji će nakon izumreća "legalne loze" Arpadovića biti proglašen za kralja hrvatsko-ugarskog kraljevstva čime počinje četverogodišnji građanski rat.

Stjepan Postum umire u Veneciji 10.4.1271.
Büyük Menderes

**Büyük Menderes** na turskom znači **Veliki Meandar** (grčki: Μαίανδρος, Maíandros) je još od antike poznata rijeka **Meandar** na jugozapadu Turske koja izvire u Anatolijskoj visoravni u okrugu Dinar, i nakon slavnih meandara utječe u Egejsko more kod antičkog jonskog grada Mileta.

## Geografija

*Büyük Menderes* - nastaje sjeverno od grada Denizli, gdje se spajaju dva vodotoka Banaz i Kufi. Potom rijeka pravilno teče u smjeru zapada. Od mjesta Sarayköya rijeka teče kroz ravnicu i stvara brojne meandre po kojima je dobila ime. Kod grada Aydın skreće prema jugozapadu i 15&nbsp;km prije mora tvoru veliku deltu, koja je od 1960e regulirana i utječe kod mjesta Deringöl u Egejsko more.

Delta Büyük Menderesa je velika 27,675 ha  rezervat je brojnih ptica selica, danas je Nacionalni park. Rijeka Meandar nanosi mnogo materijala, tako da je stvorila veliku lagunu s otocima, zbog nje je napušten antički Milet.
Meandar je duboka rijeka, ali jako uska tako da je plovna samo za manje brodove.

Sjeverne pritoke Meandra su; Orgyas, Marsyas, Cludrus, Lethaeus i Gaeson, a južne; Obrimas, Lycus, Harpasus i Marsyas. 
U Turskoj postoji još jedna rijeka Meandar - **Kuçuk Menderes** (antički Skamander), dug 97&nbsp;km, koja leži sjevernije kod nekadašne Troje i koji utječe u Dardanele.

## Izvori

## Vanjske veze

* Spatial planning in the basin of the Büyük Menderes River  
* Meander (Büyük Menderes)  
* Büyük Menderes bird and bird watching basin in Turkey
Neoliberalizam

**Neoliberalizam** je po kulturološkoj definiciji ideologija koja vodi sociološke, kulturološke, političke praktike što upravljaju trgovinom, efikasnošću i pojedinačnom razmišljanju da prebacuje rizik od država i korporacije na pojedince i da se proširi ta tržišna logika na kraljevstvo socijalnih prava i odnosa . Neoliberalizam traži prebacivanje kontrole ekonomije od države na privatni sektor  s uvjerenjem da će to dovesti do efikasnije države i poboljšano ekonomskog zdravlja. Općenito se smatra da internacionalne osnove neoliberalizma čini Washingtonski konsenzus  koji je prihvaćen i promoviran od Svjetske banke i MMFa.

Neoliberalizam se kao izraz počeo prvenstveno koristiti 1970-ih i 1980-ih kako bi opisao pojedince, pokrete i ideologije koji su se na planu ekonomske politike zalagali za povratak "čistom" laissez faire ekonomskom liberalizmu, odnosno odbacivanje u zapadnom svijetu dotada dominantnog kejnzijazma i državne intervencije u ekonomiju.

## Povezano
* Washingtonski konsenzus
* Treći put

## Izvori
Vasa Radovanović

**Vasa Radovanović** (Beograd, 1961) srpski je pisac i muzičar. Član je Udruženja književnika Srbije. Prevođen na engleski, francuski, japanski, turski, nemački i ruski jezik. Od 2013. do 2017. godine bio je glavni urednik časopisa *Književne vertikale*. Od 1983. član rok-benda *[[Grešnici]]*. Od septembra 1986. godine radi fanzin "Oprem dobro!". Do sada je objavljeno 114 brojeva. Fanzin se bavi *underground*-umetnošću (pank/HC/ alternativna muzika, književnost, stripovi, filmovi...).

## Bibliografija
* *Blesav grad* (1988) 
* *Boemska priča* (1993)
* *Boja, miris, zvuk* (1999) 
* *Krik sebra* (2004) 
* *Kap bistre vode* (2009)
Zagrebački velesajam

**Zagrebački velesajam** (ZV) je naziv za poduzeće koje organizira sajamske priredbe, svojedobno bio je sinonim za dvije najveće (i svojevremeno jedine) sajamske priredbe: *Zagrebački velesajam (proljetni)* i *Zagrebački velesajam (jesenski)*.

## Historija

*Zagrebački velesajam* je pravni slijednik Zagrebačkog zbora koji je Odlukom Izvršnog odbora Gradskog Narodnog Odbora, 22. februara 1946. raspušten, a njegova imovina data na raspolaganje *Gradskom Narodnom Odboru*. 
Istovremeno je oformljena radna organizacija *Zagrebački velesajam*, koja je organizirala prvi poslijeratni zagrebački sajam. 
* 1947. (*31. maja - 9. juna*) prva poslijeratna izložba na prostorima bivšeg Zagrebačkog zbora u Savskoj (današnji Studenski centar Sveučilišta u Zagrebu). Prostore je prvo trebalo urediti, jer su se u toku rata koristili kao kasarna. Na prvom sajmu sudjelovali su pored brojnih domaćih izlagača i izlagači iz inozemstva; SSSR, Poljska, Bugarska, Albanija, Mađarska, Francuska, Švicarska, Nizozemska, Italija, Sjedinjene Američke Države, Belgija i Egipat. 
* 1953. Zagrebački gradonačelnik Većeslav Holjevac donio je odluku o preseljenju Zagrebačkog velesajma na novu lokaciju, na livade preko Save. 
* Od 1953. uz dotadašnji *Jesenski međunarodni zagrebački velesajam* (priredba 1947. je bila izuzetak, jer je održana u proljeće) uveden je i *Proljetni međunarodni zagrebački velesajam*, isprva kao sajam samo za poslovne korisnike, na kojem su se ugovarale narudžbe, na osnovu izloženih primjeraka. Tek kasnije postao je otvoren za građanstvo.

* 1956. *Jesenji zagrebački velesajam* održan je na dvije lokacije (u Savskoj i Novom Zagrebu). Otvorenje je pratila TV (to je bio prvi javni TV prijenos u tadašnjoj državi). Prvi put je Zagrebački velesajam otvorio tadašnji predsjednik države Jugoslavije Josip Broz Tito.

Od te godine velesajam se održava na novim prostorima u Novom Zagrebu. Tokom 1960-ih, prostor se toliko proširio da je Zagrebački velesajam izbio po mnogim parametrima (izlagačka površina, broj izlagača, broj posjetioca) u red najvećih svjetskih sajmova.

Od kraja 1960-ih, mijenja se koncepcija sajmovanja, od dvije velike masovne izložbe općeg tipa, ide se po uzoru na njemačke sajmove na brojne manje specijalizirane sajmove.

Na početku rata u Hrvatskoj,u paviljonu 22 Zagrebačkog velesajma su bili smesteni civili srpske nacionalnosti na kojima su se dodađali zločini, što je potvrđeno u dokumentarnom filmu "Paviljon 22".

*Zagrebački velesajam* član je Međunarodog udruženja sajmova *UFI-a* (francuski: *Union des Foires Internationals*).

## Reference

## Vanjske veze
* Zagrebački velesajam
364.

__NOTOC__
Godina **364.** (**[[rimske brojke|CCCLXIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Varonijana** (ili, rjeđe, **godina 1117. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 364. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Sinod u Laodikeji odlučuje o nauku kršćanske Crkve i sadržaju Biblije.
* Rimski car Jovijan sklapa mirovni sporazum sa perzijskim kraljem Šapurom II kojim prepušta sve dotadašnje rimske teritorije u Mezopotamiji.
* 17.2. &ndash; Jovijan umire u gradu Tijana u Maloj Aziji.
* 25.2. &ndash; Valentinijan I od strane rimske vojske proglašen za novog cara.
* 28.3. &ndash; Valens proglašen ko-carem.
* Valentijian dolazi u Luteciju (današnji Pariz) i od stanivništva Galije formira miliciju koja će braniti zapadni dio Carstva. 
* Valens kao vatreni sljedbenik arijanstva započinje progone pagana.


## Rođenja
* Sima Daozi, kineski princ i carski regent (u. 403)
* Xu Xianzhi, kineski velikodostojnik u službi dinastije Liu Song

## Smrti
* 17.2. &ndash; Jovijan, rimski car
* Ge Hong, kineski taoistički filozof, pjesnik, alkemičar, birokrat i biograf (r. 284)

## Reference
Sima Daozi

**Sima Daozi** (司馬道子) (364–403), formalno **Princ Wenxiao od Kuaijija** (會稽文孝王), je bio kineski princ iz dinastije Jin, poznat kao regent za vrijeme vladavine svog mentalnog retardiranog nećaka cara Ana.

Sima Daozi je bio sin princa Sima Yua koji je 372. nakratko vladao car Jianwen. Oca je na prijestolju naslijedio Sima Daozijev stariji brat Sima Yao, uzevši ime Xiaowu. Godine 383. je Sima Daozi postao premijer, a što je dovelo do sukoba sa dotadašnjim premijerom Xie Anom. Nakon što je Jianwen umro 385. Sima Daozi je bio u sukobu sa bratom, dijelom i zbog toga što je car prijestolje ostavio starijem sinu za koga je bilo očigledno da je mentalno retardiran. Sukob se djelomično smirio godine 392. a prestao je 396. kada je Xiaowua ubila vlastita konkubina. Sima Daozi je postago regent, ali se pokazao nesposobnim, i za vrijeme njegove vladavine su se izredale pobune. Sima Doazi ih je pokušao ugušiti tako da je vlast dijelio sa svojim mladim sinom Sima Yuanhianom. Godine 402. je general Huan Xuan protiv obojice podigao ustanak i nakratko uzurpirao prijestolje; Sima Yuanhian je pogubljen, a njegov otac otrovan godinu dana kasnije.
Xu Xianzhi

**Xu Xianzhi** (徐羨之) (364–426), kurtoazno ime **Zongwen** (宗文), bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Liu Song, najpoznatiji po tome što je nakon smrti osnivača dinastije cara Wua (Liu Yu) uz pomoć kolega Fu Lianga i Xie Huia svrgnuo njegovog nasljednika cara Shaoa, smatrajući ga nedostojnim prijestolja. Novi vladar, Shaov brat car Wen bio je ljut zbog bratovog ubistva te je naredio Xu Xianzhijevo pogubljenje, a nakon čega je Xu izvršio samoubistvo.
365.

__NOTOC__
Godina **365.** (**[[rimske brojke|CCCLXV]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Varonijana** (ili, rjeđe, **godina 1118. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 365. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* 21.7. &ndash; Zemljotres i cunami razaraju Kretu i Aleksandriju te pogađaju obale Italije, Grčke i Palestine.
* 28.9. &ndash; Rimski general Prokopije potkupljuje dvije legije na proputovanju kroz Konstantinopol, sebe proglašava carem i preuzima vlast nad Trakijom i Bitinijom.
* Rimski car Valens protjeruje Atanazija iz Aleksandrije.
* Car Fei nasljeđuje cara Aiha na kineskom prijestolju.
* Vasilije iz Cezareje postaje prezbiter Cezareje.


## Rođenja
* Tao Qian, kineski pjesnik
* Tufa Rutan, posljednji princ države Južni Liang

## Smrti
* Car Ai od Jin Kine
* Feliks, antipapa
* Hilel II, jevrejski vjerski vođa
* Carica Wang Muzhi

## Reference

## Vanjske veze
* http://www.unrv.com/government/consul-1-ad.php
* http://ancienthistory.about.com/library/bl/bl_consuls_table.htm 
* http://www.friesian.com/romconsl.htm
Carica Wang Muzhi

**Carica Wang Muzhi** (王穆之) (? -365), formalno **Carica Aijing** (哀靖皇后, doslovno "žaljenja vrijedna i mirna carica") bila je kineska carica iz dinastije Jin, odnosno supruga cara Aija. Otac joj je bio pomoćnik premijera Wang Meng (王濛) , a za cara se udala za vladavine cara Mua, dok je on bio tek princ od Langyea. Umrla je nekoliko mjeseci prije supruga.
Hilel II

**Hilel II**, (hebrejski: הלל נשיאה, Hilel Nasi) također poznat jednostavno kao *Hilel* je bio *[[Nasi]]*, odnosno predsjednik drevnog jevrejskog Sanhedrina između 320. i 385. Bio je sin i nasljednik Jude III. Također se smatrao glavnim jevrejskim duhovnim i političkim autoritetom od cca. 330 - 365. Ponekad ga se miješa sa Hilelom Starijim, s obzirom da Talmud za njega koristi samo ime "Hilel".

Hilel je jedna od osoba kojoj se pripisuje stvaranje današnjeg hebrejskog kalendara, iako većina historičara drži da je to bio postepen proces dovršen tek u 9. vijeku. Hilel je vodio jevrejsku zajednicu u doba kada se našla pod progonima kršćanskog cara Konstancijem II. Sa njegovim paganskim nasljednikom Julijanom je, međutim, imao izvrsne odnose i vodio korespondenciju.

## Povezano
* Hilel Stariji
* Hebrejski kalendar
Annie Girardot

**Annie Girardot** (fonetski: Ani Žirardo, 25.10. 1931 - 28.2. 2011.) bila je francuska glumica, poznata po nizu nastupa u cijenjenim filmovima. Jedna od najpoznatijih uloga je u filmu *[[Rocco e suoi fratelli]]* iz 1960. u kome joj je partner bio njen budući muž Renato Salvatori. 1977. je dobila nagradu Cezar za naslovnu ulogu u filmu *[[Docteur Françoise Gailland]]*, a 2000-ih je surađivala sa austrijskim režiserom Michaelom Hanekeom. 2006. je objavljeno da boluje od Alzheimerove bolesti, od čijih posljedica je umrla 2011.

## Izabrana filmografija

## Vanjske veze


U Wikimedijinom spremniku nalazi se još materijala vezanih uz temu:
******


* 
*
Tufa Rutan

**Tufa Rutan** (禿髮傉檀) (365–415), formalno **Princ Jing od (Južnog) Liang)** ((南)涼景王), bio je posljednji princ, odnosno vladar kineske/Xianbei države Južni Liang. Bio je sin Xianbei poglavice Tufa Sifujiana (禿髮思復犍), i smatrao se vojničkim najtalentiranijim od svih, tako da su mu starija braća Tufa Wugu (princ Wu) i Tufa Lilugu (princ Kang) dobrovoljno prepustili prijestolje. Tufa Rutan je, međutim, usprkos vojničkog talenta, pokazao preveliku agresivnost prilikom vođenja ratnih pohoda te je postepeno iscrpio ljudske i materijalne resurse svojih država. Nakon što je 407. Južni Liang poražen u sukobu sa državom Xia i njenim carem Liu Bobon, Tufa Rutanova država se našla pod udarom susjednih država Sjeverni Liang i Zapadni Qin. Na kraju je Tufa Rutan poslije pada prijestolnice Ledu (樂都, u suvremenoj prefekturi Haidong u Qinghaiu) bio prisiljen 414. se predati Zapadnom Qinu, a otrovan je godinu dana kasnije.

|-
Potres na Kritu 365.

**Kretski zemljotres 365.** je naziv za podmorski potres koji je pogodio područje Istočnog Mediterana nedugo nakon izlaska sunca 21. jula 365. godine, a za koga historičari vjeruju da je imao epicentar u blizini otoka Kreta. Današnji geolozi vjeruju da je zemljotres bio 8. stepena Richterove skale ili jači, te izazvao ogromna razaranja u centralnoj i južnoj Grčkoj, sjevernoj Libiji, Egiptu, Cipru i Siciliji. Na Kreti su gotovo sva tadašnja gradska naselja bila razorena.

Kretski zemljotres je slijedio cunami koji je opustošio južne i istočne obale Mediterana, posebno Libiju, Aleksandriju i deltu Nila, pri čemu su poginule hiljade ljudi a brodovi izbačeni gotovo dvije milje u dubinu kopna. Zemljotres je ostavio dubok dojam na stanovnike kasnoantičkog Mediterana, te o njemu postoje brojne reference, zapisi i tumačenja od strane suvremenika.

## Reference

## Vanjske veze
* http://news.nationalgeographic.com/news/2008/03/080310-tsunami.html National Geographic: Ancient Mediterranean Tsunami may strike again
* http://gsa.confex.com/gsa/2005AM/finalprogram/abstract_96386.htm  Stanley, Jean-Daniel & Jorstad, Thomas F. (2005): The 365 A.D. Tsunami Destruction of Alexandria, Egypt
* http://odur.let.rug.nl/~drijvers/ammianus/index.htm  Ammianus Marcellinus Online Project
*  a.k.a. Antiphrae, newly dug out of sand
366.

__NOTOC__
Godina **366.** (**[[rimske brojke|CCCLXVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Varonijana** (ili, rjeđe, **godina 1119. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 366. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
<onlyinclude>
* [[2.1.]] &ndash; [[Alemani]] prelaze zamrznutu rijeku [[Rajna|Rajnu]] kako bi u ogromnom broju napali [[Rimsko Carstvo]].
* april&ndash;maj &ndash; [[Bitka kod Tijatire]] u kojoj snage rimskog cara [[Valens]]a nanose poraz trupama uzurpatora [[Procopius (uzurpator)|Prokopija]] okončavši njegov ustanak; tom prilikom su ubijeni [[Serenianus|Serenijan]] i [[Marcellus (uzurpator)|Marcel]].
* [[1.10.]] &ndash; [[Papa Damaz I|Damaz I]] nasljeđuje [[papa Liberije|Liberija]] kao 37. [[papa]]. Stanovnici Rima nisu zadovoljni sa izborom te izabiru [[Antipapa Ursicin|Ursicina]] kao [[antipapa|antipapu]] .
* [[Atanazije Aleksandrijski|Atanazije]] se vraća iz izgnanstva.
* [[Budizam|Budistički]] redovnik Lo-tsun dobija viziju "zlatnih zraka sunca koje osvjetljavaju hiljadu [[Gautama Buddha|Buda]]", što će dovesti do stvaranja [[Mogao spilje|Mogao pećina]].
* Izrađena *Tabula Peutingeriana'', geografska karta koja prikazuje rimske teritorije i puteve (približni datum).


## Rođenja
* Yao Xing, car države Kasniji Qin

## Smrti
* 27.5. &ndash; Rimski uzurpator Prokopije (pogubljenje)
* 24.9. &ndash; papa Liberije
* Akacije iz Cezareje, bivši vođa arijanaca 
* Serenijan
* Carica Yu Daolian
* Zhi Dun, kineski budistički filozof

## Reference
Carica Yu Daolian

**Carica Yu Daolian** (庾道憐) (? -366), formalno **Carica Xiao** (孝皇后, doslovno "kćerinska carica"), bila je kineska carica iz dinastije Jin, odnosno supruga cara Feija. O njoj se ne zna mnogo osim da je bila u srodstvu sa caricom Yu Wenjun. Za Feija se udala dok je još bio princ, a umrla je godinu dana nakon njegovog dolaska na prijestolje, bez djece.

## Izvori
* *[[Knjiga Jina]]*, vol. 32.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vol. 101.
Lešnica

**Lešnica** može označavati:

## Naselja
* Lešnica, mjesto u općini Novo mesto u Sloveniji
* Lešnica, mjesto u općini Ormož u Srbiji
* Lešnica (Loznica), mjesto u opštini Loznica u Srbiji
* Jadarska Lešnica, mjesto u Srbiji
* Mala Lešnica, mjesto u Hrvatskoj

## Vodotoci u Sloveniji
* Lešnica, potok u oblasti Gorenjska
* Lešnica, potok u Štajerskoj, pritok Drave
* Lešnica, potok na Dolenjskoj, pritok Krke
Bitka kod Tijatire

**Bitka kod Tijatire** se odigrala 366. u Frigiji između snaga rimskog cara Valensa na jednoj, i uzurpatora Prokopija na drugoj strani. Prokopije je prethodno podigao ustanak tako što je potkupio dvije legije na putu kroz Konstantinopol te zauzeo Trakiju i Bitiniju. Valens je, međutim, kod Tijatire u Frigiji porazio Prokopijevog generala Gomoarija. Ubrzo nakon toga je došlo do osipanja u Prokopijevim redovima, pa su Prokopija zarobili njegovi vojnici i predali Valensu, koji ga je u septembru 366. dao pogubiti.
Serenijan

**Serenijan** (*Serenianus*, ? - Lidija, 366) je bio rimski oficir iz doba kasnog Carstva. Bio je rodom iz Panonije a za vrijeme vladavine Konstancija II bio zadužen za obranu granice sa Perzijom. Tada je njegovom nebrigom pao grad Celzein, a zbog čega je optužen za izdaju. Na suđenju je oslobođen krivnje, a poslije je stako milost cara tako što je sudjelovao u likvidaciji Konstancija Gala u Puli 354. Za vrijeme Julijana Apostate je bio van službe, ali ga je 364. novi car Valens imenovao *comes domesticorumom* ili komandantom carske garde. Na tom mjestu ga je 366. ubio Marcel, general u službi uzurpatora Prokopija.

## Literatura
;Primarni izvori
* Ammianus Marcellinus, *Res Gestae*.
* Zosim, *Nova historija*.
;Sekundarni izvori
* Banchich, Thomas, "Marcellus (366 A.D.)", *De Imperatoribus Romanis*
* Jones, Arnold Hugh Martin, John Robert Martindale, John Morris, *[[The Prosopography of the Later Roman Empire]]*, Cambridge University Press, 1992, , p. 825.
Marcel (uzurpator)

**Marcel** (*Marcellus*, ? - 366) je bio rimski vojskovođa iz doba kasnog Carstva, poznat po sudjelovanju u ustanku uzurpatora Prokopija. Kada se Prokopije 365. proglasio novim carem, Marcela je poslao u Bitiniju, gdje se on 366. obračunao sa lojalistima cara Valensa, uključujući omraženog Serenijana. Međutim, nakon poraza i hvatanja cara Prokopija, zarobljen je i Marcel; car Valens je na temelju pripremljenih carskih simbola zaključio da se Marcel namjeravao proglasiti carem, te je dao pogubiti Marcela zajedno sa njegovom porodicom.

## Literatura
;Primarni izvori
* Ammianus Marcellinus, *Res Gestae*, xxvi.10.1—5.
* Ivan Antiohijski, fr. 184.2
* Zosim, *Nova historija', iv.6.3—5, iv.8.3—4.
;Sekundarni izvori
* Banchich, Thomas, [http://www.roman-emperors.org/marcell.htm "Marcellus (366 A.D.)"], *De Imperatoribus Romanis*
* [[Arnold Hugh Martin Jones|Jones, Arnold Hugh Martin]], [[John Robert Martindale]], [[John Morris (storico)|John Morris]], *The Prosopography of the Later Roman Empire'', Cambridge University Press, 1992, , p. 551.
Antipapa Ursin

**Protupapa Ursin**, rođen kao Ursinus, bio je katolički protupapa od 366. do 367. godine. Na mjesto rimskog biskupa se natjecao 366. nakon smrti pape Liberija; tada mu je glavni protukandidat bio Damaz I, iza koga su stajala rimska aristokracija, dok je iza Ursina stajao rimski plebs. Sukobi između pristaša dvije stranke su doveli do nasilja i krvoprolića na ulicama Rima. Konačno je po nalogu gradskih prefekata Ursin protjerao u Galiju odakle se nekoliko puta pokušao vratiti u Rim. Godine 378. ga je sinod službeno osudio, potvrdivši Damaza kao pravog papu.
Yao Xing

**Yao Xing** (姚興) (366–416), kurtoazno ime **Zilue** (子略), formalno **Car Wenhuan od (Kasnijeg) Qina** ((後)秦文桓帝), bio je car kineske/Qiang države Kasniji Qin. Bio je sin cara i osnivača države Yao Changa (car Wucheng); tokom najvećeg dijela vladavine je umjesto cara koristio titulu nebeskog princa (*[[Tian Wang]]*). Za vrijeme vladavine je uništio suparničku državu Raniji Qin te proširio hegemoniju na skoro cijelu zapadnu Kinu, nakratko osvojio skoro svu teritoriju države Zapadni Qin te natjerao države Južni Liang, Sjeverni Liang, Zapadni Liáng i Qiao Zongov Zapadni Shu (西蜀) da ga priznaju za nominalnog sizerena. Međutim, krajem vladavine je pretrpio niz vojnih poraza pogotovo od pobunjenog generalaq Helian Boboa (osnivača države Xia). To i sukobi između sinova i nećaka su oslabili Kasniji Qin, koji je propao nedugo nakon njegove smrti. Yao Xing je, međutim, bio poznat kao gorljivi budist, te je upravo pod njim budizam prvi put dobio službenu državnu podršku. Znameniti redovnik Kumarajiva je na njegov zahtjev posjetio prijestolnicu Chang'an godine 401.

|- style="text-align: center;"

|-

|-

|-

|-

|- style="text-align: center;"

|- style="text-align: center;"
Tabula Peutingeriana

***Tabula Peutingeriana*** [ˈtabula poitingeriˈana], karta s ucrtanim rimskim cestama, naslikana u 4. vijeku, a precrtana u 13. vijeku.

O cestovnoj mreži rimske države, koju su Rimljani izveli s velikim oprezom i ponekad (npr. u Alpama) nakon velikih poteškoća, upućeni smo dosta potpuno po cestovnoj karti u bečkoj dvorskoj biblioteci. Ova se karta oslanja na službena vrela (na kartu M. Vipsanija Mesale), a riječ je o *Tabuli Peutingeriani* (naslikanoj u 13. vijeku, koja ima 11 pergamentnih komada 0,33 m visokih, a 6,75 m dugih; dvanaesti je, najzapadniji dio izgubljen) i *Itinerarium Antonini*. To je popis stacija na cestama i njihovih udaljenja, također službenoga podrijetla iz 4. vijeka. Amo se prislanjaju neslužbene cestovne knjige, mnogobrojni sačuvani miljokazi, ostaci starinskih cesta samih i prikazivanja, koja se u ovoj ili onoj prigodi nalaze u raznih pisaca.

## Karta

## Povezano

* historija kartografije

## Vanjske veze
Spilje Mogao

**Mogao spilje** () (također poznate kao **Spilje hiljadu Buda** ili **Dunhuanške spilje**) tvore sistem od 492 hramova 25&nbsp;km jugoistočno od Dunhuanga, oaze smještene na religijski i kulturno važnoj lokaciji Puta svile, u današnjoj kineskoj provinciji Gansu. Spilje sadrže neke od najznamenitijih djela budističke umjetnosti, napravljena u rasponu od 1000 godina.  Prve spilje su iskopane godine 366. kao mjesta za budističku meditaciju i obrede. Mogao spilje predstavljaju najpoznatije kineske budističke spilje, zajedno sa Longmenskim i Yungang spiljama. Također su poznate i po zidnim slikama.

## Reference

## Vanjske veze

* Introduction of the arts (mostly Buddhist arts) of the Mogao Caves with images 
* A large collections of images of murals and other artifacts from the Mogao Caves in Dunhuang 
* International Dunhuang Project 
* Mogao caves video
Kvekeri

**Kvekeri** (poznati i kao **Društvo prijatelja**) su radikalan kršćanski vjerski pokret bez svećenstva i obreda. Pojavio se u Engleskoj sredinom 17. vijeka i brzo proširio po današnjim SAD iz kolonije Pennsylvanije, koju je osnovao kveker William Penn, dobivši 1681. kraljevskom poveljom zemljište. Danas u svijetu ima oko 200.000 kvekera.

Kvekeri su religiozna zajednica koju odlikuje to da nemaju religioznih dogmi, te je kod njih svako ponaosob pozvan da nađe unutarnju svjetlost koja je Božanske prirode. Oni vjeruju da su biblijski spisi ustvari mitovi i legende jednog prohujalog vremena, na osnovu kojih se ne izgradjuje religiozno-životni sistem. Jer, Bog ako je nekad govorio On to čini i danas, nijedna od Njegovih osobina nije nikad prestala postojati pa ni osobina da se obraća ljudima. 

Šutnja je zlato. Kvekeri na svojim sastancima u svojim salama za okupljanje najvećim dijelom provode u šutnji, predajući se skrušeno Bogu. Ceremonije su za njih samo prazne forme iza kojih ne stoji ništa. Svako može biti propovjednik, muškarci, žene pa i djeca. 

Život je sam po sebi dobar, stoga ga treba provesti u korisnom radu na dobrobit svih ljudi. Kvekeri ne špekuliraju o onome što ne znaju, stoga niti nemaju dogme o zagrobnom životu. U svakom čovjeku je iskra Božje svjetlosti, stoga je svaki čovjek dostojan poštovanja. 

Oni stoje u službi Boga i čovjeka. Potpomažu svaki dobrotvorni rad i uvjek su tamo gdje je pomoć potrebna bez ikakvih misionarskih pretenzija. Poznati su ostali po tome sto su nebrojenim crncima pomogli da prebjegnu u Kanadu u vrijeme robovlasništva u SAD. Za usporedbu: u to vrijeme su neke kršćanske Crkve vodile debate o tome posjeduju li crnci dušu ili ne, tj. jesu li punovrijedni ljudi kao i bjelci.

Godine 1947. dobili su Nobelovu nagradu za mir.
Sturba

**Sturba** je reka u u jugozapadnom delu Bosne i Hercegovine, koja protiče kroz Livanjsko polje. Izvire u istoimenom naseljenom mestu u opštini Livno. Sagrađenim vodovodom snabdeva okolna mesta pitkom vodom. Sturba je duga 14,5 kilometra. Bogata je pastrmkama, potočnom i kalifornijskom.
BitTorrent

**BitTorrent** ima dva značenja:
* BitTorrent je naziv peer to peer protokola za dijeljenje i razmjenu datoteka. Svaka datoteka koja se želi dijeliti mora se indeksirati (datoteka se dijeli na jednake dijelove, od 16kB pa sve do 4MB, radi se SHA-1 *checksum* svih dijelova, i rezultirajuća datoteka se snima na poslužitelj torrent datoteka). Potom se osoba koja dijeli datoteku prijavljuje na *tracker* poslužitelj i tad je moguće da svi oni koji su našli torrent na indeks-poslužitelju počnu dijeliti datoteku, prvo od izvora, a poslije i međusobno.

## BitTorrent programi
Danas postoji mnoštvo BitTorrent aplikacija za razne operativne sisteme, a najpoznatiji su:
* Azureus
* BitTornado
* BitTorrent (više o njemu pogledajte niže na ovoj stranici)
* eDonkey2000
* µTorrent

## BitTorrent klijent
BitTorrent klijent je naziv programa pomoću kojega možemo dijeliti (bilo *skidati* bilo *uploadati*) sadržaje sa interneta, poput filmova i muzike. Postoji više vrsta indeks-torrent poslužitelja koji pružaju tu uslugu besplatno, bez registracije. Moguće ih je skinuti sa interneta, s bilo koje stranice orijentisane na tu temu.
Murong Ke

**Murong Ke** (慕容恪) (? -367), kurtoazno ime **Xuangong** (玄恭), formalno **Princ Huan od Taiyuana** (太原桓王), bio je general i državnik kineske/Xianbei države Raniji Yan. Bio je sin Murong Huanga (princ Wenming), u čijoj je službi zabilježio prve uspjehe. Nakon toga je služiuo svog brata Murong Juna, pod kojim se država Raniji Yan nastavila širiti Sjevernom Kinom. Murong Jun mu je 360. na samrti mislio predati prijestolje, ali je Murong Ke to odbio i umjesto toga postao regent njegovom malodobnom sinu Murong Weiju. Kada se sam razbolio godine 367. namjeravao je mjesto regenta predati Murong Chuiju, ali je ono nakon smrti završilo kod Murong Pinga čije će spletke i nesposobnost dovesti do propasti države Raniji Yan 370.

## Izvori
* *[[Knjiga Jina]]*, vol. 111.
* *[[Anali Proljeća i jeseni Šesnaest kraljevstava]]*, vol. 3.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 96, 97, 98, 99, 100, 101.
Crkveni naučitelj

**Crkveni naučitelj** (eng. "Doctor of the Church") je titula, koju su dobili sveci, koji su u velikoj mjeri prodonijeli teologiji i doktrini. Dodjeljuje se jako rijetko, samo nakon smrti i nakon proglašenja svetim. Tu titulu ima samo 30 svetaca i 3 svetice. 

U prvom imenovanju 1298. godine, crkvenim naučiteljima proglašeni su četiri zapadna teologa: sv. Augustin, sv. Ambrozije, sv. Jeronim i sv. Grgur I. Veliki. U drugom imenovanju 1568. godine, crkveni naučitelji postali su i istočni kršćanski teolozi: sv. Atanazije Aleksandrijski, sv. Ivan Zlatousti, sv. Bazilije Veliki i sv. Grgur Nazijanski te sv. Toma Akvinski. Kroz stoljeća, slijedila su nova imenovanja. Posljednje tri titule crkvenih naučitelja, dodijeljene su prvim ženama: sv. Katarini Sijenskoj, sv. Tereziji Avilskoj i sv. Maloj Tereziji.

Neki crkveni naučitelji bili su mistici (sv. Ivan od Križa, sv. Katarina Sijenska, neki su se borili protiv krivih vjerovanja (sv. Augustin, sv. Robert Bellarmin, neki su bili glasoviti govornici (sv. Antun Padovanski, sv. Ivan Zlatousti, a neki su pisali važna teološka djela (sv. Toma Akvinski, sv. Terezija Avilska).
Barbarska zavjera

**Barbarska zavjera** (, također poznata i kao **Velika zavjera** () je izraz kojim se opisuje serija pljačkaških pohoda na rimske teritorije u Britaniji koje su od 367. do 368. poduzeli Pikti iz Kaledonije, Atakoti i Skoti iz Hibernije, te Saksonci i Franci iz Germanije, a koji su koincidirali sa velikom pobunom rimske vojske na Hadrijanovom zidu; uz Britaniju su istovremeno napadnute i sjeverozapadne obale Galije. Izraz je koristio Amijan Marcelin koji je činjenicu da su se napadi zbili istodobno na više mjesta smatrao posljedicom dogovora između različitih barbarskih plemena. Rimske snage im se nisu mogle suprotstaviti, dijelom zbog iscrpljenosti Magnencijevim građanskim ratom 350-ih, a dijelom zato što se provincija Britanija nije oporavila od krvavih čistki koje je među tamošnjom rimskom aristokracijom po okončanju tog rata vodio Paul Katena. Rimsku vojsku je u Britaniji vodio niz nesposobnih guvernera postavljenih od cara Valentijana I. Tek je dolazak grofa Teodozija omogućio Rimljanima da konsolidiraju svoje redove, poraze pljačkaše i povrate mir i kakvu-takvu stabilmnost na svoje teritorije.
367.

__NOTOC__
Godina **367.** (**[[rimske brojke|CCCLXVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Lupicina i Jovana** (ili, rjeđe, **godina 1120. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 367. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Episkop Eunomije od Kizika protjeran u Mauretaniju zbog šurovanja sa rimskim uzurpatorom Prokopije.
* Gracijan od strane svog oca, rimskog cara Valentijana I, proglašen Augustom.
* Sv. Atanazije Aleksandrijski pravi prvi popis knjiga Novog zavjeta .
* Epifanije od Salamine postaje episkop Salamine na Cipru.
* Rimski car Valens je kršten od Eudoksija Antiohijskog.
* Prvi korejski izaslanik dolazi iz Japan, iz države Kudara. 
* Barbarska zavjera: Sveopći napad Saksonaca, Iraca i Atakota, kombiniran sa pobunom garnizona na Hadrijanovom zidu, pustoši rimsku Britaniju. Događaju su mogla pridonijeti tri sušna ljeta u Britaniji 364-66., što je dovelo do gladi.


## Rođenja

## Smrti
* Hilarij iz Poitiersa, crkveni naučitelj
* Murong Ke, general države Raniji Yan

## Reference