open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gradski muzej Virovitica

**Gradski muzej Virovitica** je opći muzej zavičajnog tipa s lokalnim djelokrugom. Muzej je tematski vezan uz povijest i prošlost grada i područja općine Virovitica.

## Historija
Muzej je osnovan u rujnu 1953. godine. Ustanova je smještena u dvorac Pejačević sagrađen početkom 19. stoljeća (1801.- 1804.). Početni muzejski fond sakupljan je poklonima, otkupom te terenskim sabiranjem predmeta. Prva prezentacija sakupljene građe bila je u svibnju 1954. godine ("I. muzejska izložba"). Prvi stalni postav pod nazivom "Kroz prošlost Virovitice" otvoren je za javnost 1968. godine u velikoj dvorani na prvom katu dvorca. Povodom obilježavanja 750 godina Virovitice godine 1984. otvoren je stalni muzejski postav arheološke, kulturno-povijesne, etnografske i likovne zbirke Branislava Glumca. Muzej predstavlja važan kulturno-znanstveni centar na području Virovitičko-podravske županije.

## Djelatnost

Djelatnost muzeja definirana je zakonskom legislativom vezanom uz muzeje. Muzej radi na sustavnom sabiranju, čuvanju, restauriranju i konzerviranju, prezentaciji te trajnoj zaštiti muzejske građe s područja nadležnosti muzeja. Ustanova je zavičajni muzej lokalnog karaktera.

## Građa

Građa Muzeja sadržajno je vezana uz lokalnu povijest Virovitice i šire virovitičke regije. Muzejski fond pokriva razdoblje od pretpovijesti do prvih desetljeća 20. stoljeća, a građa je razvrstana u pet zbirki. Zbirke Gradskog muzeja Virovitice su: 
*Arheološka zbirka, 
*Etnografska zbirka, 
*Kulturno-povijesna zbirka, 
*Likovna zbirka te Likovna zbirka Branislava Glumca (donirana zbirka djela suvremenih hrvatskih umjetnika).

Muzej danas čuva oko 5.000 predmeta, od tog broja je oko 880 eksponata izloženo u stalnom postavu. U Muzeju se provodi digitalizacija građe po konkretnim, materijalnim zbirkama izuzev Likovne zbirke Branislava Glumca.

## Usluge

Pružanje stručne pomoći iz područja djelatnosti muzeja, održavanje predavanja, vršenje stručnog vodstva, pružanje usluge informiranja vezano uz aktivnosti, organiziranje izložbi, objavljivanje stručnih publikacija.

## Izvor
* Ministarstvo kulture 

## Vanjske veze
* Mrežne stranice Gradskog muzeja Virovitice
* Muzeji Hrvatske na internetu
Ivan Adam Poch

**Ivan Adam Poch** (također *Joannes Adamus Potsch*, ili *Patsch*) (Austrija, oko 1732. - Varaždin, 13. siječnja 1796.), varaždinski graditelj.

Po školovanju je bio "murarius", odnosno zidarski majstor. Radio je projektne nacrte, vodio izgradnju i popravak zgrada, popločenje ulica, izmjere zemljišta i procjenu građevinskih radova. Došao je u Varaždin oko 1756. gdje je ostao do kraja života. Prvo se zaposlio kod graditelja Matije Mayerhoffera nakon čije je smrti 1758. preuzeo gradnju župne crkve sv. Nikole u Varaždinu.

Sagradio je u tom gradu župni dvor (1761.), vlastitu kuću (1763.) te palaču Chamaré de Harbuval (1779.). Vodio je pregradnju palače Czindery (1776.) i crkve sv. Florijana (oko 1777.), te obnovu crkve sv. Vida (1778.-82.). Sačuvani su njegovi projekti za opatiju u Preseki u Križevačkoj županiji (1766.) i za pročelje crkve sv. Florijana u Varaždinu. Njegova arhitektura nosi obilježja kasnobaroknog stila.

## Literatura
*Ivy Lentić Kugli: *Varaždinski graditelji i zidari od 1700. do 1850. godine*, Zagreb, 1981.
Plivački klub Virovitica

**Plivački klub Virovitica** osnovan je 1998. godine na inicijativu Športskog saveza Virovitičko-podravske županije - gospodina Holera i nekoliko entuzijasta. 
Aktivno djeluje na prostoru Gradskog bazena u Virovitici za vrijeme ljetne sezone, dok ostatak godine zbog nemogućnosti rada u zatvorenom bazenu djeluje u športskoj dvorani virovitičke Gimnazije.
Svake godine klub sudjeluje i ostvaruje značajne rezultate na Kriterijskom 'B' prvenstvu, odnosno državnom prvenstvu za klubove koji nemaju uvjeta za rad u zimskom dijelu godine, odnosno nemaju zatvoren bazen.
Iako nema uvjeta za normalan rad plivača, plivači ostvaruju odlične rezulate i uspjehe na prvenstvima države uz klubove čiji plivači treniraju svaki dan. 

## Plivači i plivačice kluba
Ivan Mihael Taxner

**Ivan Mihael Taxner** (u spisima: *Johann Michael Taxner*, također *Takhner* ili *Tachner*) (Njemačka, oko 1754. - Varaždin, 18. travnja 1788.), varaždinski graditelj.

Po struci je bio *murarius*, odnosno zidarski majstor. U Varaždin dolazi kao afirimirani graditelj, vjerojatno 1776. godine, te je već iduće godine dobio statusa građanina. Radio je projekt za solanu u Prelogu (1775.), popravak kapele sv. Fabijana i Sebastijana (1777.), zidarske i klesarske radove na obnovi varaždinske gradske vijećnice nakon požara (1776. i 1784.). Prema tipskom planu Ugarske dvorske komore, izradio je projekt za gradnju prve svilane u Varaždinu (1783.), te nacrt postojećeg stanja crkve i župnog dvora u Jesenju. Radio je i niz popravaka većih i manjih zgrada u Varaždinu. Po njegovoj smrti, udovica Clara Lamplin, predala je zidarsku radionicu u ruke zidarskog palira Franje Kassera, njegova nasljednika.

## Literatura
*Ivy Lentić Kugli: *Varaždinski graditelji i zidari od 1700. do 1850. godine*, Zagreb, 1981.
Bojna PZO GOMBR

**Bojna [[protuzračna obrana|protuzračne obrane]]** Gardijske oklopno-mehanizirane brigade nastala je u sklopu preustroja Gardijske oklopno mehanizirane brigade kada je ustrojena PZO bitnica legendarnih Kuna i Sokolova, te većeg dijela 201. brigade Protuzračne obrane. Smješteni su u vojarni "Bosut" u Vinkovcima gdje je i zapovjedništvo GOMBR-a, no prema Dugoročnom planu razvoja njihova krajnja lokacija trebao bi biti vojni poligon Gašinci. Zapovjednik Bojne PZO je bojnik Damir Jugović.

Bojna PZO sastoji se od dvije samohodne topničke bitnice, samohodne raketne bitnice, te raketne i zapovjedne bitnice i logističkog voda, a osnovna joj je zadaća borbena potpora GOMBR-a. No, uz tu njihovu temeljnu operativnu namjenu, Bojna obavlja brojne druge zadaće i redovito sudjeluje u svim aktivnostima GOMBR-a. Glavna zadaća Bojne PZO u mirnodopskom razdoblju jest obuka koju provode na više lokacija. Osim na vojnom poligonu Gašinci obučavaju se i u zrakoplovnoj bazi Zemunik a i u vojarni u Vinkovcima imaju trenažni kabinet.

## Povezano
*Gardijska oklopno-mehanizirana brigada

## Izvori
* "GOMBR - Bojna protuzračne obrane", Hrvatski vojnik, 227/2009.
5. gardijska brigada Sokolovi

**5. gardijska brigada** zvana ***Sokolovi*** (katkad zvana i ***Slavonski Sokolovi***) bila je hrvatska vojna postrojba ustrojena 25. listopada 1992. godine u Vinkovcima. Sastavljena je većinom od postrojbi Slavoniji, najvećim dijelom od pripadnika 204. vukovarske brigade, 108. brodske brigade, 109. vinkovačke brigade, 3. satnija (novogradiška), 122. đakovačke brigade, 123. požeške brigade,132. našičke brigade i pripadnika 3. gardijske brigade te drugih gardijskih postrojbi. Jedini zapovjednik brigade bio je Ivan Kapular.

## Ratni put
Pripadnici brigade dijelovali su i prije ustrojstava na bojištima u Istočnoj Slavoniji braneći Vukovar, Osijek, Vinkovce i druge gradove.

### 1992.
Dijelovi brigade vojno djeluju u Slavoniji i Južnom bojištu. Na početku pripadnici brigade bili su slabo prpremljeni i opremljeni. Tek kasnije dobivaju bolju tehničku i logističku potporu.

### 1993.
Početkom 1993. godine brigada je preseljena u obranu zadarskog zaleđa i obranu Zadra. Tijekom obrane Zadra nema većih pomicanja crte, ali "Sokolovi" uspješno odbijaju srpske napade i u nekoliko navrata uništavaju ubačene neprijateljske izvidnike i diverzante. Sudjeluju u Operaciji Maslenica. Krajem 1993. godine "Sokolovi" su i na Južnom bojištu gdje se potvrđuje, da je 5. gbr sposobna djelovati u svim vremenskim uvjetima i na različitim terenima.

### 1994.
Sredinom studenog 1994. godine, brigada je ponovo na crti bojišnice. Na Južno bojište odlazi najprije ojačana pješačka bojna da bi početkom prosinca brigada na ovoj bojišnici bila u punom sastavu. Uz zajedničko sudjelovanje s drugim postrojbama postižu se izvrsni rezultati.

### 1995.
1. svibnja 1995. godine dio postrojbe je na izvršenju bojeve zadaće u oslobađanju Zapadne Slavonije u Operaciji Bljesak. Djelujući sa dvije pješačke bojne i dva tenkovska voda, brigada na smjeru udara od rijeke Save do autoceste, postiže odlične rezultate. Učinkovitim djelovanjem u svega 30 sati, oslobođena su sela Gorice, Dubovac, Novi Varoš i Stara Gradiška te sela uz Savu, Donji i Gornji Varoš. Učinkovitim i koordiniranim djelovanjem neprijatelju su naneseni veliki gubici u ljudstvu i tehnici. "Sokolovi" su ovladavanjem komunikacije Okučani - Stara Gradiška stvorili sve pretpostavke za brzi slom "18. korpusa paravojske odmetnutih Srba". U akciji "Bljesak" 5. gbr. zarobila je veće količine neprijateljske tehnike, streljiva i minsko eksplozivnih sredstava. Nakon pobjede, "Sokolovi" su izašli na crtu bojišnice u Istočnoj Slavoniji braneći Hrvatsku od napadaja i moguće osvete zbog poraza u Zapadnoj Slavoniji.

### Gubici
Tijekom Domovinskog rata 77 pripadnika 5. gardijske brigade je poginulo, a oko 300 pripadnika je bilo ranjeno.

## Poslije rata
Poslije rata, brigada je 28. veljače 2003., zajedno s "Kunama", pripojena novoustrojenoj 3. gardijskoj brigadi i od tada je prestala postojati. Danas u sastavu Gardijske oklopno-mehanizirane brigade djeluje 1. mehanizirana bojna "Sokolovi".

## Izvori
* 5. gardijska motorizirana brigada „Sokolovi“ (Vinkovci), Domovinski rat online

## Vanjske veze

* Udruga veterana 5. gbr "Sokolovi"
Valentina Fijačko Kobić

**Valentina Fijačko Kobić** (Varaždin, 1977.), hrvatska sopranistica. 

## Biografija
Rođena je u Varaždinu 1977. godine. Diplomirala je i magistrirala pjevanje na Muzičkoj akademiji u Zagrebu u klasi doc. Lidije Horvat-Dunjko. Usavršava se u Beču kod KS Olivere Miljaković. U Hrvatskom narodnom kazalištu u Zagrebu je 2001. godine debitirala je u ulozi Laurette u Puccinijevoj operi Gianni Schicchi.

Od rujna 2003. do kraja 2006. bila je članica opere Hrvatskog narodnog kazališta u Osijeku. Od siječnja 2007. članica je opere Hrvatskog narodnog kazališta u Splitu.

## Nagrade i natjecanja

*1. nagrada na natjecanju učenika i studenata glazbe i plesa u Dubrovniku (2001. i 2003.)
* dekanova i rektorovom nagrada
* nagrada Marija Borčić za najboljeg studenta pjevanja
* nagrada Ivo Vuljević za najuspješnijeg mladog umjetnika u 2003. godini
* nagrada Mladi glazbenik godine za najuspješnijeg mladog glazbenika Hrvatske u 2004. godini
* nagrada hrvatskog glumišta za 2007. godinu
* nagrada Antun Marušić Hrvatskog narodnog kazališta u Splitu za iznimne uspjehe u sezoni 2007./2008.
* nagrada "Milka Trnina" za 2008. godinu

## Uloge

* Lauretta u operi Gianni Schicchi Giacoma Puccinija (HNK Zagreb, HNK Rijeka)
* Genovieffa Suor Angelica Giacoma Puccinija (HNK Zagreb)
* Suor Angelica u operi Suor Angelica Giacoma Puccinija (HNK Zagreb, HNK Split)
* Papagena u operi Čarobna frula Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Zagreb)
* Pamina u operi Čarobna frula Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Zagreb, HNK Osijek)
* Prva dama u operi Čarobna frula Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Zagreb)
* Zerlina u operi Don Giovanni Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Zagreb)
* Ksenija u operi Boris Godunov  Modesta Petroviča Musorgskog (HNK Zagreb)
* Dijete u operi Dijete i čarolije Mauricea Ravela (HNK Zagreb)
* Bastienne u operi Bastien i Bastienne Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Zagreb)
* Jelena u operi Nikola Šubić Zrinski Ivana pl. Zajca (HNK Zagreb, HNK Split, HNK Osijek)
* Mimi u operi La Boheme Giacoma Puccinija (HNK Split, HNK Zagreb)
* Susanna u operi Figarov pir Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Osijek, Narodno pozorište u Sarajevu)
* Fiordiligi u operi Cosi fan tutte Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Osijek)
* Helena u opereti Lijepa Helena Jacquesa Offenbacha (HNK Osijek)
* Adina u operi Ljubavni napitak Gaetana Donizettija (HNK Osijek, HNK Split)
* Đula u operi Ero s onoga svijeta Jakova Gotovca (HNK Osijek, HNK Split)
* Margareta u operi Faust Charlsa Gounoda (HNK Split, HNK Ivan pl. Zajc Rijeka)
* Marica u opereti Spli'ski akvarel Ive Tijardovića (HNK Split)
* Marženka u operi Prodana nevjesta Bedřicha Smetane (HNK Split)
* Desdemona u operi Otello Giuseppeja Verdija (HNK Split)
* Mara u operi Adel i Mara Josipa Hatzea (HNK Split)
* Mikaela u operi Carmen Georgea Bizeta (HNK Zagreb)
* Lizbeth u operi Postolar od Delfta Blagoja Berse (HNK Zagreb)
* Donna Elvira u operi Don Giovanni Wolfganga Amadeusa Mozarta (HNK Zagreb)
* Margareta u operi Mefistofele Ariga Boita (HNK Split)
## Koncertni repertoar
* Antonin Dvořák Stabat Mater
* Wolfgang Amadeus Mozart Rekvijem
* Giuseppe Verdi Requiem
* Gioachino Rossini Stabat Mater

## Izvori
Miroslav Šicel

**Miroslav Šicel** (Varaždin, 16. kolovoza 1926. – Zagreb, 25. studenoga 2011.), hrvatski književni povjesničar, esejist, redaktor, autor školskih udžbenika.

## Biografija
Osnovnu školu je pohađao u Varaždinu. Za svoje srednje školovanje se opredijelio za gimnaziju. Nakon srednje škole odlazi studirati u Zagreb, na Filozofski fakultet, na kojemu diplomira jugoslavenske jezike i književnosti te ruski jezik i književnost.

Nakon studija je predavao jedno vrijeme u zagrebačkim gimnazijama. 1957. se zapošljava kao asistent na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Radio je na katedri za noviju hrvatsku književnost. Prvih je godina bio na specijalizaciji za metodologiju proučavanja književnosti u Krakovu. Doktorirao je 1962. na Franji Kišu. Uskoro postaje docentom. Nekoliko godina poslije je jedno akademsko godište predavao u Kölnu na Slavenskom institutu. Vraća se u Zagreb, gdje 1974. postaje redovni predavač, a uskoro i šef katedre. Predavao je po pozivu na brojnim sveučilištima diljem Europe (Budimpešta, Moskva, Petrograd, Kopenhagen, Krakov, Varšava, Leipzig itd.).

Kao književni povjesničar je značajan kao osoba koja je pratila t.zv. "male pisce", iako u njegovom radu prevladavaju prijegledi radova hrvatskih pisaca kao što su Matoš, Krleža, Nazor, Kranjčević i sl..

Na Filozofskom fakultetu je obnašao dužnost direktora Instituta za književnost još dok je bio docentom, a također je još kao docent postao predsjednikom Hrvatskoga filološkog društva i Saveza slavističkih društava Jugoslavije te ostala. Jednim je od urednika časopisa *Croatica* i *Filologija*.

1983. je postao članom suradnikom HAZU (ondašnja JAZU), a od 1996. je postao redovnim članom HAZU.

## Nagrade i priznanja
Dobitnik je nagrade Božidar Adžija 1974., nagrade Davorin Trestenjak  1986., odličja Reda Danice hrvatske s likom Marka Marulića 1999., počasnog doktorata riječkog sveučilišta 2001., nagrade za životno djelo grada Varaždina 2005., a 2006. nagradu Vladimir Nazor za životno djelo i ine.

## Najznačajnija djela
* "Pregled novije hrvatske književnosti"
* "Književnost moderne"
* "Hrvatska književnost"
* zasebne monografije (Matoš, Gjalski, Kovačić)

## Literatura
*Radovi Zavoda za znanstveni rad - Varaždin, br.16-17, listopad 2006. Krešimir Nemec: Životopis Miroslava Šicela, str.11-13
* http://www.culturenet.hr/default.aspx?id=41493

## Izvori
Renata Pokupić

**Renata Pokupić** (Virovitica, 1972.), ugledna hrvatska operna pjevačica (mezzosopranistica), s istaknutom međunarodnom karijerom. 

## Život i karijera
Diplomirala i magistrirala na Muzičkoj akademiji u Zagrebu, gdje je studirala kod Zdenke Žabčić-Hesky. Ubrzo nakon stjecanja diplome osvojila je dvije prve nagrade na 36. Međunarodno glazbeno natjecanje Antonin Dvorak u Karlovim Varima, Češka, kao i dvije posebne nagrade na istom natjecanju. Dospjela do finala 8. Međunarodnog natjecanja Mozart u Salzburgu i na Competizione dell 'Opera u Dresdenu u 2002. 

## Diskografija
* Les Troyens, Hector Berlioz, dirigent Sir John Eliot Gardiner, s et Orchestre Révolutionnaire Romantique, Monteverdi zbor i Susan Graham, među ostalima 
* # cd Operngala - 16. Festliche Operngala für die AIDS-Stiftung , dirigent Andrej Jurkjevič, Zbor i orkestar Deutsche Oper in Berlin

## Nagrade i priznanja
* nagrada Milka Trnina za 2004.

## Reference


## Vanjske veze
* biografija na ''Službenim biografijama - Intermusica''
Zdenka Ištvanović

**Zdenka Ištvanović** (Virovitica, 7. travnja 1943.) je bivša hrvatska rukometašica. Igrala je na mjestu vratarke.

Državno prvenstvo osvojila je 1958. s virovitičkom Lokomotivom, 1962., 1964. i 1965 sa zagrebačkom Lokomotivom, a istim klubom Kup 1965. i 1971. godine.

U sastavu bivše jugoslavenske ženske rukometne reprezentacije je sudjelovala na nekoliko velikih natjecanja. Na SP-ima je sudjelovala pet puta, osvojivši zlato 1973., srebro 1965. i 1971., 1962. je bila četvrta, a 1975. je bila na 5. mjestu.

## Vanjske veze
*www.hr
Karolina Šprem

**Karolina Šprem** (Varaždin, 25. listopada 1984.) je bivša hrvatska tenisačica.

Najveći joj je uspjeh četvrtfinale Wimbledona 2004.

Od 2012. godine je u braku sa ciparskim tenisačem Markosom Bagdatisom sa kojim ima kćer Zaharu.

## Vanjske veze
* Ajmo K-Lina  - Službena stranica
* Profil na stranici WTA Toura  
* ITF profil
Vinkovačko srebro

**Vinkovačko srebro** je ostava bogato ukrašenog rimskog srebrnog posuđa s početka 4. st., otkrivena 23. ožujka 2012. u Vinkovcima, prigodom zaštitnih arheoloških istraživanja u Dugoj ulici 26.

## Opis
Ostava se sastoji od oko 50 predmeta: pladnjeva, zdjela, tanjura, čaša, vrčeva i žlica, ukupne mase oko 36 kg, od kojih su neki ukrašeni tehnikama pozlate i niella. Prema prvim procjenama, većinu, a možda i sve predmete iz te stilski homogene ostave izradio je Antonin iz Akvileje, majstor koji je svoj autorski potpis urezao na jednom od predmeta. To vinkovački nalaz čini jedinstvenim, jer se u vrijeme Rimskog Carstva majstori koji su izrađivali i ukrašavali srebrno posuđe u pravilu nisu potpisivali na svoja djela, nego su u njih ponekad jedino urezivali imena naručitelja tj. vlasnika, npr. kao u slučaju glasovitog Seusova blaga.

Premda je u prvi mah datirano u kraj 4. i početak 5. st., mnogo je vjerojatnije da je Vinkovačko srebro izrađeno početkom 4. st.
U prilog tome govore figuralni motivi dobrog pastira i konjanika u lovu na lava iz središnjih medaljona dvaju velikih pladnjeva, koji su česti u rimskoj umjetnosti prve polovice 4. st., dok kasnije gube popularnost. 
Naručitelj Akvilina posuđa je zacijelo bio poganin, jer ni jedan od ukrasa s posuđa nema isključivo kršćansko značenje, što također može ukazivati na dataciju u rano 4. stoljeće.
Premda po masi i broju otkrivenih predmeta Vinkovačko srebro nadmašuje glasovito Seusovo blago, ono svojom umjetničkom kvalitetom ipak bitno zaostaje za glasovitim nalazom iz Barbarige, te se smatra da je moglo nastati u provincijalnoj radionici koja se mogla nalaziti u samim Cibalama, rimskom prethodniku današnjih Vinkovaca. 
Srebro je zakopao u ostavu neki istaknuti Cibalitanac, vjerojatno za nesigurnih vremena koncem 4. ili početkom 5. st.

Iako ćišćenje, konzervacija i znanstvena analiza Vinkovačkog srebra tek predstoji, ipak je već sada jasno da je riječ o jednoj od najvažnijih do danas otkrivenih garnitura ukrašenog rimskog srebrnog posuđa i pribora za jelo, te jednom od najznačajnijih rimskih nalaza ikada otkrivenih na tlu Hrvatske.

## Literatura
Flego, Miroslav: Senzacionalno otkriće u Vinkovcima - Rimsko blago na restauraciju, Večernji list, br. 17334, Zagreb, 30. ožujka 2012., str. 22

Garmaz, Željko: Senzacija u Vinkovcima - Otkrili blago antičkih tajkuna, 24 sata, br. 2496, Zagreb, 29. ožujka 2012., str. 1-5

Garmaz, Željko: Vinkovačko srebro - Ukleto blago, 24 sata, br. 2497, Zagreb, 30. ožujka 2012., str. 1, 14-15

Milinović, Dino: Seuso - autopsija jednog slučaja, Zagreb, 2016., str. 74-77

Schug-Wille, Christa: Bizant i njegov svijet, Rijeka, 1970., str. 22-23

Srebro antičkih Vinkovaca - Arheološki nalaz ostave blaga, Zagreb, 18. 5. - 10. 6. 2012., deplijan izložbe u Muzeju za umjetnost i obrt

## Vanjske veze

* Blago iznimne vrijednosti stiglo u Zagreb
* Arheološko otkriće u Slavoniji vrijednije od Seusovog blaga?
* Vinkovačko srebro ide na turneju
* Najstariji prank pronađen u Hrvatskoj! British Museum o tantalusu iz Vinkovaca
Goran Mujanović

**Goran Mujanović** (Varaždin, 29. rujna 1983.) je hrvatski nogometaš koji trenutačno igra za HNK Rijeku. Igra na mjestu veznoga igrača.

## Klupska karijera
Goran Mujanović počeo je igrati nogomet u mlađim uzrastima NK Varteksa iz Varaždina a od 2002. do 2005. godine igrao je za seniorski sastav s tim što je sezonu 2002./03. proveo na posudbi u NK Pomorcu iz Kostrene. U svojoj nogometnoj karijeri igrao je još i u belgijskome Liersu SK te ponovno u NK Varteksu zatim u NK Slaven Belupu iz Koprivnice i trenutačno igra u Rijeci. Vjerojatno najveći i najbitniji gol u svojoj karijeri zabio je 29. kolovoza 2013. u uzvratnoj utakmici play-off faze za ulazak u Europa ligu, kada je HNK Rijeka odigrala 2:2 sa VfB Stuttgartom u njemačkoj, čime je osigurala povijesni ulazak u Europa ligu, a pogodak je postigao u 94. minuti utakmice. 
 
## Reprezentativna karijera
U hrvatskoj nogometnoj A reprezentaciji još nije nastupio a u mlađim selekcijama ima nastupe u svim dobnim uzrastima i to: do 15, do 16, do 17, do 18, do 19, do 20 i do 21.

## Izvori

## Vanjske veze
* Službene stranice 
* Goran Mujanović na hnl-statistika.com 
* Goran Mujanović na Sportnet-u
Zavičajno društvo Virovitičana u Zagrebu

**Zavičajno društvo Virovitičana** u Zagrebu je društvo koje okuplja Virovitičane koji žive u Zagrebu.

Društvo njeguje i promovira različita kulturna događanja povezana s Viroviticom, virovitičkim umjetnicima i Virovitičanima koji stvaraju u Zagrebu. Predstavljaju se likovni umjetnici,glazbenici, književnici i drugi, kao i njihova djela. Pozivaju se i profesionalci u kulturi. Društvo se redovito okuplja jednom mjesečno.

## Povijest Društva

Društvo je utemeljeno sedamdestih godina prošlog stoljeća, točan podatak nije poznat. Osamdesetih godina se društvo neredovito sastajalo, na različitim mjestima, te godišnjim sastancima na kojima su povremeno gostovali virovitički tamburaši. Najaktivniji predsjedniik Društva je bio Dragutin Doppler, a djelovao je i Ivan Pavlović te Emil Pokupić.

Nakon Domovinskog rata, poslije 1995. godine, javljaju se želje za obnovom kluba. Uz pomoć virovitičkog Likovnog kluba 'Nikola Trick' i svesrdnog zalaganje profesora dr.sc. Dragutina Feletara, u prostorijama Međimurskog zavičajnog društva održana je Izložba virovitičke slikarice Bernarde Idžojtić Na otvaranju izložbe, **19. ožujka 1999.**, okupilo se preko stotinu zagrebačkih Virovitičana i osnažilo ideju za ponovnim okupljanjem Društva.

Veliku i nezamjenjivu ulogu u osnivanju, registriranju i pokretanju današnjeg Društva pripada profesoru Mirku Kovačeviću.
Njegovim entuzijazmom društvo se ustalilo u sadašnjim prostorijama u Zvonimirovoj ulici, a njegovom dobrom povezanošću s kulturnjacima, i u kvalitetnom kulturnom programu na mjesečnim susretima.

## Djelovanje Društva

Danas se Društvo redovito sastaje svake **treće srijede u mjesecu**, osim ljeti. Svaki satanak ima osmišljen program, najčešće vezan uz Viroviticu i Virovitičane.
Raznovrsni, kvalitetni i zanimljivi predavači otkrivaju kulturne osobine Grada, više ili manje poznate.

Redovito se održavaju izložbe članova Likovnog kluba Nikola Trick, a posebno veselo je i svakogodišnje gostovanje, u božićno vrijeme, virovitičkih tamburaša 'Oldtajmera'.

Spomenimo neka predavanja koja su održana u Društvu: predstavljanje časopisa 'Zavičaj', glasnika ogranka Matice hrvatske Virovitica; predavanje o obitelji Pejačević,nekadašnjim vlasnicima Dvorca Pejačević; predstavljanje knjige 'Virovitičanka u Zagrebu' autorice Sandre Pocrnić Mlakar; predstavljane knjige notnih zapisa i tekstova „Izabrane skladbe“ dr. Marijana Jergovića  ; predstavljanje Strip festivala 'Framafu' .

Aktivnosti društva možete pratiti i na društvenim mrežama.

## Izvori i bilješke

#http://www.virovitica.net/knjiga-predstavljena-i-u-virovitici/7848/
#http://www.muzejvirovitica.hr/vijesti/93/ 
#http://blog.vecernji.hr/barinic/files/2009/02/framafu-vodic02.jpg

## Vanjske veze

* Gradski muzej Virovitica
* Matica hrvatska 
* Društvene mreže
Roberto Punčec

**Roberto Punčec** (Varaždin, 27. listopada 1991.) je hrvatski nogometaš i državni reprezentativac. Trenutačno je na posudbi u berlinskome Unionu.

## Klupska karijera
Igrao je u varaždinskome Varteksu od 2008. do 2011. godine. Prvu utakmicu za Varteks u Prvoj HNL odigrao je protiv splitskoga Hajduka. Nakon što mu NK Varaždin nije isplatio plaće, išao je na arbitražu u HNS i dobio raskid ugovora, te je 31. kolovoza 2011. godine prešao u izraelski Maccabi iz Tel Aviva s kojim je potpisao ugovor na dvije godine. U Maccabiju je kratko ostao te je već srpnja 2012. godine poslan na posudbu u njemački nogometni klub Union iz Berlina.

## Reprezentativna karijera
Nastupio je za mlade kategorije hrvatske nogometne reprezentacije: do 14, do 16, do 17, do 18, do 19, do 20 i do 21. Za hrvatsku seniorsku nogometnu reprezentaciju još nije nastupao.

## Izvori
*HNS - statistike Roberta Punčeca
Viro tvornica šećera

**Viro tvornica šećera** je hrvatska šećerana sa sjedištem u Virovitici. Riječ je o najmlađoj i najmodernijoj šećerani čija je gradnja započela 1976. a probna proizvodnja 1980. godine. Dionice društva kotiraju na Zagrebačkoj burzi a sam Viro je jedna od 25 tvrtki koje su uključene u službeni dionički indeks CROBEX od rujna 2010.

## Historija
Tvornica šećera Viro je s probnom proizvodnjom započela 1980. a dnevni kapacitet prerade šećerne repe je iznosio 4.000 tona. Šećerana je osnovana kao samostalna tvrtka dok u razdoblju od 1984. do 1991. poslovala u sastavu *PIK Virovitice* nakon čega ponovo postaje samostalni poslovni subjekt.

Tijekom 1990-ih veliki uvoz i nekontrolirani ilegalni ulaz šećera su ugrozili domaću proizvodnju i drastično smanjili cijenu šećera, a hrvatske su se šećerane našle pred kolapsom. U tako teškoj ekonomskoj situaciji Viro nije mogao dalje poslovati te ga 1998. kupuje osječka tvrtka *Novalić*. Nedugo nakon toga šećeranu preuzima nizozemska tvrtka *Cosum* a samo godinu dana nakon toga nad tvornicom je otvoren stečajni postupak zbog ukupnog dugovanja većeg od 575 milijuna kuna.

Nakon restrukturiranja tvornice i zaustavljanja negativnih trendova u poslovanju stvoreni su uvjeti da se prodajom na tržištu pronađu strateški partneri kako bi tvornica izašla iz stečaja i nastavila s radom. Tako su u lipnju 2002. godine tvrtke *EOS-Z* iz Zagreba i *Robić* iz Velike Gorice sa zajedničkom ponudom kupili svu imovinu Tvornice šećera Virovitica u stečaju za iznos od 110 milijuna kuna.

Istovremeno je osnovana tvrtka *Viro, društvo s ograničenom odgovornošću*, na koju je prenesena kupljena imovina tvornice. Viro je započeo s radom 5. rujna 2002.

U travnju 2006. dionice Vira su počele kotirati na Zagrebačkoj burzi. Šećerana uskoro postaje najveća rafinerija šećera koja je 2007. imala 37% tržišnog udjela.

## Proizvodi
***[[Šećer|bijeli šećer]]**
**1&nbsp;kg u papirnoj ambalaži
**50&nbsp;kg u višeslojnoj natron vreći
**1000&nbsp;kg u velikim vrećama
**1200&nbsp;kg u velikim vrećama
**rinfuza šećera u kamionskim cisternama
**rinfuza pasterizirane otopine šećera sa 65 posto suhe tvari
**industrijski šećer u različitim veličinama pakiranja
***[[Šećer|pasterizirani bijeli šećer]]**
**rinfuza u kamionskim cisternama
***[[melasa]]**
**rinfuza u kamionskim i vagonskim cisternama
***suhi briketirani [[repin rezanac]]**
**rinfuza u višeslojnoj natron vreći

## Izvori

## Vanjske veze
* Službena web stranica Viro tvornice šećera
3. gardijska oklopno-mehanizirana brigada

**3. gardijska oklopno-mehanizirana brigada** Hrvatske kopnene vojske (kratica ***3. GOMBR***) ustrojena je 28. veljače 2003. godine, a njezinu okosnicu činile su ratne postrojbe Hrvatske vojske, 3. i 5. gardijska brigada - slavonske *Kune* i *Sokolovi*. To je bilo prvi put od nastanka Oružanih snaga Republike Hrvatske da je ustrojen takav tip brigade. Od 1991. godine brigade su uglavnom ustrojavane kao pješačke, uz one druge koje su obično nazivane rodovske, kao npr. topničke, PZO, inženjerijske i sl. Zapovjedništvo brigade bilo je u vojarni "Bosut" u Vinkovcima.

3. gombr bila je ustrojena kao suvremena oklopno-mehanizirana brigada koja je od manevarskih postrojbi imala dvije oklopne bojne, jednu mehaniziranu bojnu te određeni broj postrojbi borbene potpore. Njezinu borbenu osnovu činili su tenkovi M-84, borbena vozila pješaštva M-80, te ostalo topništvo, kao i sredstva koja se nalaze u borbenoj i općoj potpori.

Preustrojem OSRH, odnosno Hrvatske kopnene vojske, 2007 godine 3. gombr je preimenovana u Gardijsku oklopno-mehaniziranu brigadu.

## Izvori
* ''RAZGOVOR - brigadir Zdenko Čuljak, zapovjednik 3. gardijske oklopno - mehanizirane brigade'', Hrvatski vojnik, broj 74/2006. 
* ''Obilježena treća obljetnica 3. gombr'', Hrvatski vojnik, broj 75/2006. 

### Napomene

## Povezano
* Gardijska oklopno-mehanizirana brigada
Mladen Kovačić

**Mladen Kovačić** (Virovitica, 2. rujna 1983.) hrvatski je  televizijski,  filmski i kazališni glumac.

## Biografija
Mladen Kovačić rođen je 2. rujna 1983. godine u Virovitici, gdje je završio osnovnu školu i Matematičku gimnaziju. Kao stipendist Kazališta Virovitice 2004. upisuje Akademiju dramske umjetnosti u Zagrebu, odsjek glume. Diplomirao je 2009. godine. Prve uloge ostvario je u Hrvatskom narodnom kazalištu.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Zlatni dvori" kao Domagoj Veselica (2016.-2017.)
* "Tajne" kao Sebastijan (2013.-2014.)
* "Dobre namjere" kao Saša (2008.)
* "Operacija kajman" kao izbacivač (2007.)
* "Obični ljudi" (2007.)

### Filmske uloge
* "The Show Must Go On" kao Roman (2010.)
* "Neke druge priče" kao mladić na parku (2010.)
* "Pjevajte nešto ljubavno" kao policajac (2007.)

## Nagrade
* 2009. - Nagrada za najbolje glumačko ostvarenje na 12. Susretu profesionalnih kazališta za djecu i mlade (s Draškom Zidarom)
* 2011. - Nagrada "Ivo Fici" na 18. Festivalu glumca
* 2012. - Nagrada za najboljeg glumca na 12. Naj, naj, naj Festivalu

## Izvori

## Vanjske veze
* Mladen Kovačić na Internet Movie Databaseu
NK Dilj Vinkovci

**NK Dilj** je nogometni klub iz grada Vinkovaca. U sezoni 2009./10. se natječe u 4. HNL - Istok.

## Historija

NK Dilj osnovan je 1950. godine u okrilju tvrtke "Dilj Vinkovci".

Po osnivanju klub se, s povremenim prekidima, uključuje u natjecanje općine Vinkovci, natjecanja u radničko športskim igrama i nogometnim turnirima.

Od 1972. godine NK Dilj se počinje stalno natjecati u najnižem rangu. 1984. godine ostvaruje plasman u tadašnju Općinsku ligu Vinkovci.

Ulaskom u istu radi se na poboljšanju uvjeta i izgradnji infrastrukture. Godine 1988. klub ulazi u međuopćinsku ligu.
Među najznačajnijim uspjesima iz tog razdoblja predstavlja osvajanje Općinskog kupa 1989. godine.

Stvaranjem HNL-a NK Dilj započinje natjecanje u 3. HNL, da bi u sezoni 1996./97. postao članom 2. HNL - Sjever, a sezonu kasnije novostvorene 2. HNL - Istok koju iste sezone i napušta. Najveće uspjehe ostvaruje nastupima u 2. HNL - Sjever u razdoblju od 2002.-2006., da bi krajem sezone 2005./06. zbog ponovne reoganizacije natjecanja ispao u 4. HNL - Istok u kojoj i danas nastupa.

Ime navijačke skupine je Cigla Boys.

## Statistika u prvenstvima Hrvatske od 1996./97.

## Nastupi u Hrvatskom nogometnom kupu

**1997./98.**
* šesnaestina finala: NK Dilj Vinkovci - NK Inker Zaprešić 1:0
* osmina finala: NK Dilj Vinkovci - NK Split  2:1
* četvrtina finala: NK Dilj Vinkovci - NK Zagreb  2:5
* uzvratna utakmica: NK Zagreb - NK Dilj Vinkovci   3:2
**2001./02.**
* pretkolo: NK Dilj Vinkovci - NK Moslavina Kutina  4:1
* šesnaestina finala: NK Dilj Vinkovci - HNK Dubrovnik 2:0
* osmina finala: NK Dilj Vinkovci - HNK Hajduk Split 1:2

## Izvor podataka

*NK Dilj Vinkovci 
*www.rsssf.com
*www.nogos.info
Dubravko Mataković

**Dubravko Mataković** (Ivankovo, 20. kolovoza 1959.), hrvatski crtač stripa.

Diplomirao je 1983. godine na grafičkom odjelu Akademije likovnih umjetnosti u Zagrebu u klasi prof. Ante Kuduza. Uz primarnu likovnu djelatnost, od 1984. godine važan oblik izražavanja mu je strip. Prvi stripovi mu izlaze 1984. godine u "Studentskome listu", a zatim i u "Poletu", "Mladosti", osječkome "TEN-u", ljubljanskoj "Tribuni", "Patku", "Večernjem listu" i drugim.

Od 1990. crta dnevno-politički strip serijal u "Nedjeljnoj Dalmaciji". Suradnja traje, s manjim prekidima, do 2000. godine. Od 1995-97. objavljivao je stripove istoga profila u zagrebačkoj "Panorami" i splitskome "VOX"-u (2001-02.). Godine 1994. započinje dječji serijal Super Di u školskom magazinu "Smib", a radi ga i danas kao i serijal Desmozgenes u  magazinu "OK"!

Ilustrirao je više dječjih knjiga i knjiga humoristično-zabavnoga karaktera, te više udžbenika "Školske knjige". Na Iskonovom web portalu tjedno objavljuje stranicu stripa serijala «Overkloking». Stalni je ilustrator u "Jutarnjem listu" (Zabavnik) i  "Modroj lasti".

Radi na svom prvom animiranom filmu "Cigla" u produkciji "Zagreb filma", a bit će završen do studenoga 2011.

Do sada je objavio desetak albuma stripa. Dodijeljeno mu je više nagrada za strip.

Njegova djela su prenesena i na kazališnu pozornicu. U svibnju 2007., u Gradskom kazalištu "Joza Ivakić" kao praizvedba, izvedena mu je predstava "Iz Kabula s ljubavlju" ( http://www.webart.hr/matakovic/kabul.htm ), a u sklopu obilježavanja 90. obljetnice kazališnog života u Vinkovcima. Predstavu je napravio po motivima svojih stripova.

Mataković je također osnivač glazbenog sastava Septica, u kojem pjeva pod umjetničkim imenom "Govnar Smrti".

## Stripografija
* "Sabrana nedjela", album (1986.)
* "Prot pikčers", album (1988.) 
* "Prot ratno izdanje Patka" album (1991.)
* "Pterodaktilićarstvo za početnike", album (1992.)
* "Imamo les Proutes", album (1995.)
* "Sabarana nedjela – sada i nekada", album (1999.)
* "Čovjek s dvije jetre", album (2000.)
* "Desmozgenes 1", album (2002.)
* "Desmozgenes 2" album (2003.)
* "Moje ime je Gmižić... Glištun Gmižić" album (2005.)
* "Super Di – Čokoladne table " album, (2006.)
* "Overloking" album,(2010.)
* "Govno", album (2011.)

## Diskografija
;Sa Septicom
**Septica* (2006.)

## Izvori

## Vanjske veze
* http://www.matakovic.net 
* Dubravko Mataković - Intervju
* Autobiografija
* Overkloking 
* Matakovićev strip izveden u kazalištu 
* http://www.septica.com/
Vladimir Smiljanić-Babura

**Vladimir Smiljanić-Babura** (Vinkovci, 14. studenog 1950. – Split, 1972.), hrvatski rukometaš

Rodio se u Vinkovcima 1950. Počeo je rukometnu karijeru u Bjelovaru s petnaest godina. Za rukometni klub Partizan (danas RK Bjelovar), odigrao je oko 200 utakmica. Imao je modernu viziju rukometa. S klubom je osvojio i naslov Europskih rukometnih prvaka 19. veljače 1972. Igrao je u finalnoj utakmici. Nastupio je sedam puta za rukometnu reprezentaciju Jugoslavije, bio je i juniorski reprezentativac. Tragično je poginuo u prometnoj nesreći kod Splita u 23. godini života. RK Bjelovar, svake godine organizira tradicionalni rukometni turnir, nazvan po njemu.
Slavko Kopač

**Slavko Kopač** (Vinkovci, 21. listopada 1913. - Pariz, 23. studenog 1995.), hrvatski slikar i kipar.

Završio je Akademiju u Zagrebu i studirao u Parizu. Rani su mu radovi pod utjecajem impresionizma i zagrebačke slikarske sredine, a slika portrete, pejzaže i mrtve prirode. Za boravka u Italiji slika akvarele s nadrealnim obilježjima velike kompozicijske i prostorne slobode. U 50-im i 60-im godinama prošlog stoljeća slikarstvo mu je intimnije i poetičnije, a zanima se i za nove materijale (guma, pijesak, kovina, a u skulpturi drvo, kamen, papir, staklo). Radio je i u keramici. Izlagao je u Zagrebu, Firenci, Rimu i Parizu.
Kuglački klub Dilj-Obrtnik Vinkovci

**Kuglački klub Dilj-Obrtnik** djeluje od 1980-tih godina u Vinkovcima. 

Tijekom svoga postojanja bio je uglavnom mjesto rekreacije radnika tvornice Dilj, koji su išli na kuglanu. Krajem 1990.-tih godina klub počinje ozbiljnije shvaćati natjecanje u trećoj kuglaškoj ligi. To podrazumijeva stvaranje uprave, dovođenje nekolicine iskusnih igrača. Zbog svoga dosta skromnog budžeta klub nikada nije napravio nikakav uspješniji rezultat u trećoj ligi. Uvijek se nalazio na sredini tablice, ipak dosta slabe lige. Klupske boje su narančasto-crna odnosno boja cigle (Dilj - tvornica crijepa, cigle i blokova). Klub nastupa na gradskoj kuglani koju dijeli s još jednim kuglaškim klubom, KK Cestoradom UHVDR. U klubu se oduvijek nalazio velik izbor starijih igrača preko 50 godina i mali broj mladih igrača.
Festival dokumentarnog rock-filma

**Festival dokumentarnog rock-filma** (DORF) se održava od 8. - 11. ožujka 2007. u Vinkovcima.

Održava se u Gradskom kazalištu "Joza Ivakić", u organizaciji Udruge ljubitelja filma "RARE", Gradskog poglavarstva Vinkovci (glavnog pokrovitelja), VTV-a i Gradskog kazališta "Joza Ivakić".

Tematski, na ovom festivalu se prikazuju dokumentarni filmovi o događajima i osobama u svezi sa rock-glazbom.

Programi po godinama:

## 2007.

Na programu je bilo 14 filmova iz Hrvatske, BiH, SAD-a, Slovenije i Srbije.

Filmovi: 
(popis nepotpun)
*"Kad muzičari šokiraju rock"* (autor:Dubravko Jagatić)
*"Oči u magli"* (autori: Nino i Jadranka Pongrac)

Najbolji film na festivalu je bio nagrađen uvrštavanjem u videoprodukciju Continental film i videa.

## Vanjske veze

*http://www.dorf-vk.com/  Službene stranice
Teniski klub Vinkovci

**[[Tenis]]ki klub "Vinkovci"** u današnjem obliku postoji od 1980., iako je prvi teniski klub u Vinkovcima osnovan 1933., ali je njegov rad prestao 1962. TK Vinkovci ističe se dobrom sportskom infrastrukturom: ima dvoranu s tri zemljana terena i grijanjem. Danas ima oko 400 članova.
Vlado Andrilović

**Vlado Andrilović** (Vinkovci, 1937.)  je hrvatski književnik i sveučilišni profesor. Piše romane, humoreske, podlistke, kratke priče, radio-drame, priče za djecu i ine književne zapise.

## Biografija

U rodnom gradu je završio osnovnu i srednju školu (gimnazija).
Doktorirao je psihologijske znanosti.

Član je Društva hrvatskih književnika.

Kao mlađi je pisao podlistke, kratke priče i humoreske. Potom se okrenuo svom znanstvenom radu. Napisao je stotinjak znanstvenih i stručnih radova, a mnoštvo ih je i na engleskom, poljskom i španjolskom jeziku.

To razdoblje znanstvene isključivosti je trajalo 15 godina, a onda se pred 1990-te vratio književnosti, napisavši roman "*Veliki hrast*" 1989. (čiji je nastavak, kojeg se može čitati i kao samostalno djelo, roman "Ispod golemoga neba", 2003.).

U romanu "Crni čagalj" se okrenuo i fantastici, baveći se smislom čovječja života.

## Djela
(popis nepotpun)
*znanstvena
* *Psihologija učenja i nastave*, udžbenik, 1996.
*književna
* *Veliki hrast*, roman-kronika, 1989.
* *Obraćenja Ivana Bognara*, roman (radio-drama), 1994. (nagrada za najbolju radio-dramu na Radio-Zagrebu)
* *Vrapčeva smrt*, zbirka kratkih priča (u tri cjeline), 1992.
* *Tiha soba*, roman, 1995. (nagrada "Josip i Ivan Kozarac" za najbolje prozno djelo 1996.)
* *Crni čagalj - završni roman i kratke priče*, roman i kratke priče, 2002. (emitiran je i kao radio-drama)
* *Ispod golemoga neba*, roman, 2003.

## Nagrade
2008. je dobio 3. nagradu Dubravko Horvatić, za priču *Došljo*, objavljenu u Hrvatskom slovu 2007. godine.

## Vanjske povezice
*Društvo hrvatskih književnika
*Matica hrvatska - Saga o Tisićima
Tomislav Peternek

**Tomislav Peternek** (Vinkovci, 22. maj 1933 – Beograd, 24. mart 2024) bio je srpski i jugoslavenski fotograf i umetnik. Veći deo života proveo je kao foto-reporter i radeći naslovnice za beogradski NIN. Peternek je takođe postavio preko 60 samostalnih izložbi u Jugoslaviji i inostranstvu.

## Biografija
Peternek je rođen 22. maja 1933. godine u Vinkovcima, gde je završio Realnu gimnaziju. Poreklom je bio Čeh. Fotografijom je počeo da se bavi 1954. godine. Novinskom fotografijom počeo je da se bavi u „Svetlosti“ (Kragujevac). Po dolasku u Kragujevac, jedno vreme je radio u fabrici radio-aparata „Šumadija“.

Potom dolazi u Beograd i nastavlja rad u „Borbi“, „Sport i svetu“, „Mladosti“, „Jugoslovenskoj reviji“, „Ekonomskoj politici“. Fotografisao je posledice zemljotresa u Skoplju 1963. godine i pola veka kasnije ih predstavio na izložbi u Skoplju.

Od 1970. bio je urednik fotografije u beogradskom nedeljniku NIN. Na toj dužnosti ostaje do penzionisanja 1993. godine. U tom periodu objavljuje oko sedamsto naslovnih stranica ovog političkog časopisa. Uporedo uz rad u foto-žurnalizmu, Peternek se bavio i primenjenom, reklamnom i modnom fotografijom.

Bio je učesnik mnogobrojnih grupnih izložbi fotografije, član ULUPUDS-a, i Udruženja novinara Jugoslavije i Srbije.

Pri *Jugoslovenskom institutu za novinarstvo* pokreće obrazovni smer za foto-reportere 1985. Kao mentor odseka edukuje preko tri stotine mladih ljudi, od kojih su danas većina njih značajna imena u oblasti novinske fotografije.

Od 1980. godine bavio se podvodnom fotografijom: snimao je u Jadranskom moru, Karipskom moru, Indijskom okeanu i Crvenom moru. Kao penzioner, od 1993. godine radio je kao slobodni umetnik. Radio je fotografije za razne listove širom sveta. Bio je akreditovan dopisnik pri Ministarstvu informisanja Jugoslavije od velikih foto agencija; Reuters, Eastlight, Contrast, UNICEF, kao i Corbis-Sygma iz Pariza.

Peternek je otac novinarke i voditeljke Tanje Peternek Aleksić i deda glumice Tamare Aleksić.

Preminuo je 24. marta 2024. godine u Beogradu u 91. godini života.

## Fotografska zvanja
* Član SULUJ-a od 1960.
* Majstor fotografije Foto-saveza Jugoslavije od 1967.
* Artist FIAP (AFIAP) od 1967, Ekselencija FIAP (EFIAP) od 1973.

## Nasleđe
Po Peterneku je nazvana nagrada „Tomin šešir”.

## Autorske knjige

* *Peternek: život s fotografijom*, Beograd: ReFoto, 2009.

## Izvori


## Vanjske veze
* Peternek
Shorty

**Dalibor Bartulović** (poznat kao **Shorty**, 27. lipnja 1980., Vinkovci), hrvatski je hip hop glazbenik. Najpoznatiji je po pjesmama "Zeka" i "Dođi u Vinkovce" s albuma *[[1,68]]*.

## Biografija
### Raniji život
Rođen je i odrastao je u Vinkovcima, i od svoga djetinjstva je bio zaniman za hip hop. 1998. je počeo pisati reperske stihove dok je 1999. sudjelovao na freestyleu na lokalnoj radio postaji VFM u emisiji *Black thing*. Godinu dana kasnije (2000.) je bio suosnivačem hip-hop skupine B2. Bio je gost u showu uživo "8 Mile Freestyle Battle" koji se održavao 2002. u Zagrebu  u klubu Aquarius. Uskoro, poslije toga, raspala se skupina B2 i Shorty je započeo sa samostalnom karijerom i osnovao je novu hip-hop skupinu sa Sabom i DJ Makro Polom koja se zvala Bon-Ton. Krajem 2003. započeo je sa snimanjem pjesama u studiu MORRIS za svoj debitantski album.

### Uspjeh
Shorty je 2004. u Aquarius Recordsu objavio album *[[1,68]]* u kojem su se nalazili hitovi poput *Zeka*, *Dođi u Vinkovce* i drugi. Tri godine poslije, objavio je svoj drugi album *[[Moj jedini način]]* koji je u cijelosti posvećen njegovom pokojnom bratiću Tomislavu "Tomi" Bartuloviću (1980. - 2005.). Posljednja pjesma u albumu priča o Shortyjevoj ljubavi i odnosu prema bratiću Tomiju. U pjesmi, Shorty repa: "*I na kraju još bih ti htio reći hvala, moj bratiću Tomi, bila te je čast poznavat*'". Shorty se 2007. oženio sa sadašnjom suprugom Anom Ambrenac.

## Diskografija
*2004: *[[1,68]]*
*2007: *[[Moj jedini način]]*
*2009: *[[Veličina nije bitna]]*

## Izvori
*Aquarius-records.com
*Shorty fan blog
*Shorty  na CMCu
NK Spačva Vinkovci

**NK Spačva** je bio nogometni klub iz grada Vinkovaca.

## Historija

NK Spačva osnovan je 1957. godine pod imenom **NK Drvodjelac**. 
Od 1962. do 1995. godine klub je nosio ime **NK Spačva** i nastupao na igralištu Lenije u Vinkovcima.  
Po završetku sezone 1994./95. klub je preseljen u Otok i spojen s klubom **NK Otok**, te mu je promjenjeno ime u **NK Spačva-Otok** .  
Pod navedenim imenom odigrava jednu sezonu u 2. HNL - sjever, da bi po završetku iste, novi klub ponovo vratio staro ime NK Otok, čime ime Spačva nestaje u potpunosti.

## NK Spačva u HNL-u
Stvaranjem HNL-a NK Spačva je zahvaljujući uspjesima u prijeratnim natjecanjima izborio pravo nastupa u 2. HNL - Istok, koja nije odigrana zbog ratnih zbivanja 1992. godine. Već iduće sezone NK Spačva je započeo natjecanje u 2. HNL, u kojoj je s promijenjivim uspjehom nastupao 4 sezone, od kojih posljednju, 1995./96., pod imenom NK Spačva-Otok.

## Statistika u prvenstvima Hrvatske
Gardijska oklopno-mehanizirana brigada

**Gardijska oklopno-mehanizirana brigada** Hrvatske kopnene vojske ustrojena je u skladu s Dugoročnim planom razvoja OSRH-a, a preustroj je započeo 2007. godine. Zajedno s Gardijskom mehaniziranom brigadom, najveća je taktička postrojba kopnene vojske. Njezine postrojbe razmještene su na području osam županija, a zapovjedništvo je smješteno u vojarni "Bosut" u Vinkovcima.

Glavninu snaga GOMBR-a čine pripadnici legendarnih, u Domovinskom ratu dokazanih Sokolova, Puma i Kuna. GOMBR je prošao dva velika preustroja, i to 2003. kad su se spajale dvije brojčano najjače gardijske brigade, Kune i Sokolovi, u novu 3. gardijsku oklopno-mehaniziranu brigadu, te 2007. godine.

Osnovna zadaća GOMBR-a jest obrana suvereniteta i državnog područja Republike Hrvatske, a osim toga najvažnija zadaća im je sudjelovanje u međunarodnim misijama pod okriljem NATO-a i UN-a. Tako su upravo pripadnici Gardijske oklopno-mehanizirane brigade prvi sudjelovali u misiji UNDOF, gdje su na području Golanske visoravni nadzirali primirje između Izraela i Sirije. Sudjelovanje u misiji ISAF njihova je redovita aktivnost, a upravo glavnina snaga, i to više od 150 pripadnika 13. HRVCON-u, dolazi iz sastava GOMBR-a.

## Ustrojstvo
Gardijska oklopno-mehanizirana brigada u svom sastavu ima dvije mehanizirane i jednu tenkovsku bojnu. Uz te tri, ima još Oklopnu, Topničko-raketnu i Inženjerijsku bojnu te Bojnu PZO-a, kao i četiri satnije - Zapovjednu, Izvidničku i Logističku, Satniju veze te Zapovjedništvo brigade sa Stožerom zapovjedništva.

Struktura Gardijske oklopno-mehanizirana brigade:
***Zapovjedništvo brigade**
****Zapovjedna satnija**
****1. mehanizirana bojna "Sokolovi"**
****2. mehanizirana bojna "Pume"**
****Tenkovska bojna "Kune"**
****Oklopna bojna**
****Topničko-raketna bojna**
****[[Inženjerijska bojna GOMBR|Inženjerijska bojna]]** 
****[[Bojna PZO GOMBR|Bojna PZO]]** 
****[[Izvidnička satnija GOMBR|Izvidnička satnija]]** 
****[[Satnija veze GOMBR|Satnija veze]]**
****Logistička satnija**

## Izvori

* ''GOMBR'', Hrvatski vojnik, br. 231/2009. 
* ''GMTBR - 1. motorizirana bojna Vukovi'', Hrvatski vojnik, br. 225/2009. 
* Dugoročni plan razvoja OS RH 2006. - 2015.
Franjo Džakula

**Franjo Džakula ** (Pješivac, Stolac, 1946.) je hrvatski i bosanskohercegovački pjesnik.

## Biografija
*'Franjo Džakula, hrvatski književnik
Franjo Džakula rođen je 27. studenoga 1946. u Pješivcu, općina Stolac, Bosna i Hercegovina. Godine 1948. donešen je u selo Strizivojnu gdje završava prva četiri razreda osnovne škole, a druga četiri razreda završava u susjednom Vrpolju. Na Pedagoškoj akademiji u Slavonskom Brodu diplomirao je ruski jezik. Gotovo cijeli radni vijek vezan je za Osnovnu školu “Ivan Goran Kovačić“ u Đakovu gdje trenutno obavlja dužnost voditelja Osnovne glazbene škole.
Od rane mladosti piše uglavnom poeziju, prevodi s ruskog jezika. Objavio  je i nekolicinu kratkih priča u periodičnim časopisima i godišnjacima. Poeziju objavljuje u knjigama tek krajem prošlog stoljeća. U nakladi Matice hrvatske Vinkovci izlazi mu prva knjiga pod imenom Razglednice i pogovorom književnice Vlaste Markasović.
Koautor je knjige *S dragih nam polja* koja je posvećena dolasku Ivana Pavla II. u Đakovo i knjige Dragutin Tadijanović u Đakovu, zajedno s književnikom [[Mirko Ćurić|Mirkom Ćurićem]]. Samostalno je obradio i uknjižio povijest Osnovne škole “Ivan Goran Kovačić“ Đakovo prigodom pedesete obljetnice. Radove  objavljuje u različitim časopisima i periodikama, npr. *Republika, Klasje naših ravni, brčanska Riječ, osječka Revija, Vijenac, Hrvatsko slovo'' itd. O njegovoj poeziji pisali su do sada dr Josip Užarević, dr Stanko Andrić, dr Goran Rem, dr Jakov Sabljić, književnica Božica Zoko…

## Djela

* Razglednice (pjesme, 1998.)
* Baštinik drveta, Đakovo, (pjesme, 2001.)
* Pisma djeteta, Đakovo, (pjesme, 2002.)
* Pjesme o sjenama, Đakovo, (pjesme, 2004.)
* U srcu modrom od godina, Đakovo, (pjesme, 2006.)
* Zrna gorušice, Đakovo, (pjesme, 2009.)
* Zapisi o zelenim slikama, Đakovo, (pjesme, 2010.)

## Izvori

## Vanjske veze
* Vlasta Markasović o pjesništvu F. Džakule