open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ragnall ua Ímair

**Ragnall** (staroirski: *Ragnall ua Ímair*, staronordijski: *Rögnvaldr*) (? - 920 ili 921) bio je nordijski vladar ili hegemon sjevera Britanije, uključujući Northumbriju, cijelu obalu Irskog mora uključujući Otok Man, područje Irske južno od Waterforda i, nakratko cijelu južnu pokrajinu Munster, prije nego što je došao u Britaniju vladati područjem Yorka, koje je tada postalo zasebna cjelina u odnosu na Northumbriju. Prema većini modernih učenjaka, na vrhuncu moći je bio najmoćniji nordijski vladar u dotadašnjoj historiji Britanskih Otoka. Ragnall je bio jedan od unuka Ímar, odnosno pripadnik dinastije poznate kao Uí Ímair ili Kuća Ivar, zajedno sa rođacima i suvremenicima poznatim kao Sihtric Cáech i Gofraid. Neko vrijeme se smatralo da su Ragnall koji je vladao Irski morem i Ragnald koji je vladao sjevernom Britanijom različite ličnosti, ali su suvremena istraživanja otklonila te sumnje. Smatra se i kako je mogao vladati teritorijama zapadne i sjeverne Škotske uključujući Hebride i Sjeverne Otoke, ali izvori iz njegovog vremena o tome šute.

## Fusnote

## Literatura

;Primarni izvori
* *[[Anglosaksonska kronika|Anglo-Saxon Chronicle]]*
* *[[Annals of the Four Masters]]*, ed. & tr. John O'Donovan (2nd ed., 1856), *Annála Rioghachta Éireann. Annals of the Kingdom of Ireland by the Four Masters... with a Translation and Copious Notes*. 7 vols. Dublin: Royal Irish Academy. CELT versions. Full scans at Internet Archive: Vol. I. Vol. II. Vol. III. Vol. IV. Vol. V. Vol. VI. Indices.
* *[[Annals of Ulster]]*, ed. & tr. Seán Mac Airt and Gearóid Mac Niocaill (1983). *The Annals of Ulster (to AD 1131)*. DIAS. edition and translation available at CELT.
* *[[Cogad Gáedel re Gallaib]]*, ed. & tr. James Henthorn Todd (1867). *[http://books.google.co.uk/books?id=TgMGAAAAQAAJ Cogadh Gaedhel re Gallaibh: The War of the Gaedhil with the Gaill]*. London: Longmans, Green, Reader, and Dyer.
* *[[Chronicle of the Kings of Alba]]*
* *[[Historia de Sancto Cuthberto]]*, ed. & tr. Ted Johnson South (2002). *Historia de Sancto Cuthberto: A History of Saint Cuthbert and a Record of His Patrimony*. Anglo-Saxon Texts 3. Cambridge: D. S. Brewer. pp.&nbsp;42–71.
* *[[Historia Regum]]*, ed. John Hodgson Hinde (1868). *[http://books.google.com/?id=YE0JAAAAIAAJ Symeonis Dunelmensis Opera et Collectanea]*. Publications of the Surtees Society. Volume 51. Durham: Andrews and Co.

;Sekundarni izvori
* 
* 
* 
*  Also JSTOR.
* 
* 
* 
* 
* 
* Valante, Mary A. (2008), *The Vikings in Ireland: Settlement, Trade and Urbanization*. Four Courts Press.
Sveta Ljudmila

**Sveta Ljudmila** (; cca. 860 – 15. septembar 921) je bila slavenska princeza, supruga Borživoja, prvog kršćanskog kneza Češke, najpoznatija kao baka kneza Vjenceslava. Rodila se kao kći slavenskog paganskog princa Slavibora. Zajedno sa mužem se oko 871. pokrstila, ali napori da novu vjeru proširi među podanicima ispočetka nisu imali uspjeha, pa su neko vrijeme bili u progonstvu. Nakon nekoliko godina su se Borživoj i Ljudmila vratili u Češku i počeli vladati iz Tetína. Borživoju je rodila sina Spitigneva koji je vladao poslije Borživojeve smrti. Poslije Spitigneva je na vlast došao njegov brat Vratislav. Kada je 921. Vratislav umro, Ljudmila je postala regent njegovom sinu Vjenceslavu. Uticaj Ljudmile na Vjenceslava je izazvao ljubomoru Vjenceslavove majke Drahomire, koja je unajmila dvojicu plemića - Tunnu i Gommonna - da Ljudmilu ubiju. To se dogodilo u zamku Tetin gdje su ubice, po predaji, Ljudmilu zadavile njenim velom. Vjenceslav je zbog tog zločina svoju majku dao prognati.

Ljudmila se danas slavi kao svetica i mučenica u Rimokatoličkoj i pravoslavnoj crkvi.

## Reference

* Pekar, J., *Die Wenzels- und Ludmilla-Legenden und die Echtheit Christians* (Prag, 1906).
* Christianus Monachus, "Vita et Passio sancti Venceslai et sanctae Ludmilae avae eius," in *Magnae Moraviae Fontes Historici* (Brno, 1967), 186-199.
* Ingham, N. W., "The Lost Church Slavonic Life of Saint Ludmila," in *Studia Slavica Mediaevalia et Himanistica. Riccardo Piccio dicata*. T. 1-2 (Roma, 1986), 349-360.
Richard II od Burgundije

**Richard Sudac** (; ), poznat i kao **Richard II od Burgundije** (; 858 - Auxerre, 921) bio je od 880. grof Autuna, odnosno prvi vojvoda Burgundije. Pripadao je porodici Bosonida kao sin Bivina od Gorzea i Richildis. Stariji brat mu je bio Boso od Provanse, a mlađa sestra Richildis (Richilde), druga supruga zapadnofranačkog (francuskog) kralja Karla Ćelavog.

Godine 875. je nakon smrti rimsko-njemačkog cara Luja II Karla Ćelavog zajedno sa bratom Bosom dopratio u Italiju gdje je okrunjen za novog cara; Karlo je Bosoa imenovao "potkraljem Italije i vojvodom Provanse". Nakon Karlove smrti 877. se Boso vratio u Francusku, dok su Richard i Hugo Opat imenovani za njegove namjesnike (*[[missi dominici]]*). 

Međutim, kada se nakon smrti Luja Mucavca 879. Boso proglasio "kraljem Provanse", Richard se okrenuo protiv brata i oduzeo mu Autun. Francuski kralj Karloman je to potvrdio imenovavši ga grofom. Boreći se za francuskog kralja, sudjelovao je u zauzimanju Lyona, a potom i Viennea, a 882. je zarobio bratovu suprugu Ermengardu i sina Louisa. Nakon toga se Boso počeo skrivati.

Richard je s vremenom zauzeo sve grofovije Burgundije osim Mâcona, te je oko 900. za sebe počeo koristiti titulu *dux* (vojvoda), a potom *marchio* (markgrof) Burgundije. Kasnije je stupio u savez sa Rudolfom, kraljem Gornje (Transjuranske) Burgundije, te se oženio za njegovu sestru Adelaide. Sa njom je imao šestoro djece - tri kćeri i tri sina, među kojima su bili budući burgundski vojvoda Hugo Crni i budući francuski kralj Rudolf.
Ōnakatomi no Yoshinobu

**Ōnakatomi no Yoshinobu** (921&ndash;991, 大中臣 能宣, također Ōnakatomi no Yoshinobu Ason 大中臣能宣朝臣) bio je japanski plemić i *[[Waka (poezija)|waka]]* pjesnik iz Heian perioda. Jedna od njegovih pjesama je postala dio antologije *[[Ogura Hyakunin Isshu]]*, te se navodi kao jedan od Trideset šest besmrtnika poezije. Kao član Pet ljudi Kruškovske komore (梨壺の五人), Yoshinobu je pomogao sastavljanju zbirke Gosen Wakashū. Također je sastavio *[[kundoku]]* (訓読) za tekstove zbirke Man'yōshū.

Pjesme su mu dio službene zbirke Shūi Wakashū. Sačuvana je osobna zbirka *Yoshinobushū* (能宣集).

Njegova unuka Ise no Taiu je bila znamenita pjesnikinja.

## Vanjske veze
* E-tekst pjesama
Abe no Seimei

bio je japanski *onmyōji*, odnosno stručnjak za *[[onmyōdō]]* u doba Heianskog perioda. Osim što je bio važna historijska ličnost, stekao je legendarnu reputaciju u japanskom folkolru te se često pojavljuje kao lik u književnim djelima, stripovima i filmovima.

Seimei je služio kao *onmyōji* za careve, odnosno izrađivao kalendare i davao savjete kako na duhovno ispravan način rješavati državne i druge probleme. Osim što se molio za dobrobit careva, bavio se i astrologijom i predviđanjem događaja. Živio je izuzetno dugo i bio lišen bolesti što su inače pogađale njegove suvremenike, a što je značajno doprinijelo vjerovanju u njegove magijske moći.

U Kjotu mu je posvećeno popularno Svetište Seimei. Željeznica stanica Abeno i distrikt se ponekad nazivaju po njemu, s obzirom da su legende njihove lokacije navele kao mjesto gdje se Abe rodio.

## Fusnote

## Vanjske veze
Car Shizong od Kasnijeg Zhoua

**Shizong od Kasnijeg Zhou** (後周世宗) (died 959), rođen kao Chai Rong (柴榮) a kasnije pod imenom Guo Rong (郭榮), bio je drugi car kineske dinastije Kasniji Zhou, koji je vladao od 954. do 959. Otac mu je bio stariji brat supruge Guo Weija, osnivača dinastije; nakon što mu je otac umro u djetinjstvu, usvojio je Chai Ronga i dao mu novo ime Guo Rong. Godine 951. je Guo Wei došao na vlast osnovavši dinastiju Kasniji Zhou, posljednju od Pet dinastija koje su nominalno vladale Kinom, a stvarno tek njenim sjevernim dijelom. Tri godine kasnije je umro od bolesti, te ga je naslijedio Guo Rong, postavši car Shizong.

Kao i otac, Guo Rong se iskazao kao sposoban vladar, nastavivši njegovu politiku, kako u unutrašnjim reformama, tako i u nastojanju da se odmetnute države stave pod centralnu vlast i tako ponovno ujedini Kina. Njegovi napori da se pokore ili obuzdaju država Sjeverni Han i kitanska dinastija Liao nisu dali značajne rezultate, ali je bio daleko uspješniji kod južnih država kao što su Južni Tang i Kasniji Shu. Međutim, nije stigao ostvariti svoj cilj, jer se prilikom jednog pohoda razbolio i umro 959. Naslijedio ga je šestogodišnji sin koji je godinu dana zbačen. Novosnovana dinastija Song je nastavila njegovo djelo i uspjela ujediniti Kinu.China.

## Literatura

* 
* 
*
Nordo-Geli

**Nordo-Geli** (), odnosno **Nordijski Geli**, **Vikinški Geli** ili **Hiberno-Nordijci** je izraz za pojedince, klanove, vladarske kuće odnosno etničku grupu koja je u srednjem vijeku živjeli ili dominirali obalama Irskog mora, a koja je od 8. do 11. vijeka nastala stapanjem nordijskih (vikinških) doseljenika sa keltskim (gelskim) domorocima, i koju je karakteriziralo sinkretičko miješanje nordijske sa keltskom kulturom. Originalni izraz je bio "Strani Geli" (; škotski gelski: *Gall-Ghàidheil*).

## Moderna imena
Danas su mnoga imena u galskom svijetu nordijskog porijekla, posebno na Zapadnim otocima i Otoku Man.

### Prezime

### Imena

## Reference

## Literatura
* 'Hiberno-Norwegians and Anglo-Danes' ISSN 0076-5864 
* 
* 
* 
* 
*
Bound for Glory (film)

***Bound for Glory*** (na prostoru Jugoslavije poznat pod naslovom ***Put ka slavi***) je američki biografski film snimljen 1976. u režiji Hala Ashbyja i temeljen na istoimenoj autobiografiji znamenitog folk pjevača Woodyja Guthrieja čiji lik tumači David Carradine.

Bio je nominiran za Oscara, a osvojio je Oscare za najbolju fotografiju i adaptirani scenario.

## Glumačka postava
* David Carradine ... Woody Guthrie
* Ronny Cox ... Ozark Bule
* Melinda Dillon ... Mary / Memphis Sue
* Gail Strickland ... Pauline
* John Lehne ... Locke
* Ji-Tu Cumbuka ... Slim Snedeger
* Randy Quaid ... Luther Johnson
* Elizabeth Macey ... Liz Johnson
* Susan Vaill ... Gwen Guthrie
* Alexandra Mock ... Sue Guthrie
* Kimberly Mock ... Sue Guthrie
* Bernie Kopell ... Woodyjev agent
* Mary Kay Place ... Sue Ann, djevojka u baru

## Vanjske veze
* 
* 
* Hal Ashby article at Senses of Cinema
* ''Bound for Glory'' trailer at You Tube
Edmund I

**Edmund I. Veličanstveni** (staroengleski: *Ēadmund*), engleski kralj, rođen 921., a umro 946. godine. Nosio je nadimke "Stariji" (Elder), "Izvršitelj Djela" (Deed-doer), "Pravedni" (the Just) i "Veličanstveni" (Magnificent).

Naslijedio je prijestolje od polubrata po ocu Edvardu I. Starijem, Ethelstana godine 939. Vojno povratio krajeve u sjevernoj Engleskoj koje je nakon Ethelstanove smrti zauzeo vikinški kralj Dublina Olaf III. Guthfrithson. Sklopio savez sa škotskim kraljem Malcolmom.

Edmunda je ubio neki lopov Leofa koji je bio u izgonu godine 946. Na Edmundovo mjesto je došao brat Edred.

Osim brata Edreda, imao je polubrata Ethelstana, polusestru Edgivu, Editu te još nekoliko braće i sestara koje nisu poživjeli dalje od djetinjstva. 
Bio je jednim od engleskih kraljeva koji se krunio na krunidbenom kamenu iz Kingstona.
Arnulf Loši

**Arnulf** (umro 14. jula 937.), zvani **Loši** () ili **Zli** (), bio je vojvoda od Bavarske od 907. do svoje smrti. Bio je član dinastije Luitpolding.

## Mladost
Arnulf je bio sin Margravea Luitpolda, vojvode od Bavarske i Kunigunde, kćerke Bertolda I, grof-palatina od Švabije. Posle smrti njegova oca u bici kod Brezalauspurka 907., nasledio ga je kao vladar bavarskih poseda u okolini Regensburga.

## Kasnije godine
Opsednut povremenim upadima Mađara i očajan u pokušaju da poveća sredstva za finansiranje odbrane, Arnulf je povećao svoju moć zaplenom crkvenog zemljišta i dobara, zbog čega je zaradio nadimak "Loši". On je obnovio plemensko vojvodstvo Bavarsku i, konačno, pregovarao o primirju sa Mađarima koji su odonda masovno prolazili kroz Bavarsku tokom njihovih upada na ostale nemačke teritorije.

Arnulf se snažno odupro kralju Konradu I, koga je podržao tokom njegovog izbora i koji je 913. oženio njegovu majku Kunigundu. U Konradovom konfliktu sa Erhangerom i Burhardom II od Švabije on je podupirao svoje švabijske rođake i posle izazvao Konradovog naslednika, Henrika I Ptičara od Saksonije. Prema *[[Annales Iuvavenses]]*, iz 920., *Baiuarii sponte se reddiderunt Arnolfo duci et regnare ei fecerunt in regno teutonicorum*: Bavarci, sa nekim ostalim Istočnim Francima, su izabrali Arnulfa za kralja nasuprot Henriku (zapravo 919.). Arnulfova "vladavina" je bila kratkovečna. Henrik ga je porazio u dva pohoda 921., potvrdivši svoj suverenitet nad Bavarskom zauzvrat za Arnulfovo odricanje svih svojih kraljevskih titula.

Arnulf je umro u Regensburgu 937. i sahranjen je u opatiji Svetog Emerama.

## Brak
Mnogi veruju da je Arnulf oženio Judit od Friulija, kćerku grofa Eberharda od Friulija i Gizele od Verone. Datumi se, ipak, ne poklapaju. Judit od Friulija je umrla oko 881. Prema tome bi venčanje bilo između dečaka (ili bar mladog) Arnulfa i starije Judit, koja bi trebala roditi nekoliko dece 23 godine ili više posle njene smrti. Verovatnije, prema tome, da je oženio Judit od Zulihgaua (rođena oko 888.), kćerku Eberharda od Zulihgaua.

Arnulfova kćerka Judit se udala za Henrika I od Bavarske, brata Otona I, Svetog Rimskog cara.
Al-Muktadir

**Al-Muktadir** (; Al-Muqtadir; 895 - 932) bio je abasidski kalif Bagdada koji je vladao od 908. do smrti.

Prije njegovog dolaska na vlast je Abasidski Kalifat duže vremena bio u krizi, iako ga je uspio konsolidirati njegov prethodnik Al-Muktafi. Nakon njegove smrti su različite dvorske frakcije istakle dva kandidata za prijestolje - pjesnika Abdullah ibn al-Mu'tazza i njegovog 13-godišnjeg rođaka al-Muktadira. U kratkom sukobu su prevagu odnijele pristaše al-Muktadira. Za mladog kalifa se ubrzo pokazalo kako nema nikakvog interesa za državne poslove, te ga daleko više zanimaju haremski užici. Vlast su preuzele žene na dvoru i njihovi favoriti, tako da se za al-Muktadirove vladavine izmijenjalo trinaest vezira. Abasidski Kalifat je značajno oslabio - ismailitski Fatimidi su se odmetnuli u Ifrikiji i umalo osvojili Egipat; emiri Mosula su proglasili nezavisnost, dok su sjeverne granice ugrožavali Povolški Bugari. Na zapadu su zabilježeni značajni poraz u od Bizantinaca koji su zauzeli teritorije u Maloj Aziji. Al-Muktadir je godine 915. sklopio mirovni sporazum sa bizantskom regenticom Zojom Karbonopsinom, a čije su ponižavajuće odredbe izazvale gnušanje na bagdadskim ulicama.

Dugo akumulirano nezadovoljstvo je godine 929. dovelo do pobune u kojoj je al-Muktadir prisiljen predati vlast svom bratu al-Kahiru. Međutim, novi kalif je ustanovio da ne može plaćati vojsku, te je došlo do nove pobune koja je al-Muktadira vratila na prijestolje. Nezadovoljstvo je ostalo, i još jednoj pobuni je al-Muktadir 932. ubijen izvan bagdadskih zidina.

Usprkos političkih nedaća i slabljenja države, al-Muktadirova vladavina je ostala zabilježena kao doba kada su u Bagdadu djelovali brojni istaknuti intelektualci. Možda najvažniji događaj njegove vladavine je slanje diplomatske misije Ahmada ibn Fadlana među Povolške Bugare, a koja je poslije opisana u tekstu koji predstavlja dragocjeni izvor historijskih podataka o današnjoj Rusiji i Vikinzima početkom 10. vijeka.

## Reference
Feudalna zakletva odanosti

Zakletva vjernosti je u srednjovjekovnoj Evropi je označavala uspostavu odnosa kojim se jedna osoba obavezivala na vjernost () drugoj osobi. Pod time se obično podrazumijevao javni i religijski (kršćanski) ritual, kojim se uspostavljao feudalni odnos između vazala i njegovog gospodara sizerena. Vazal se obavezivao da neće dizati pobunu protiv svog gospodara, da će poštovati njegove zakone, odnosno da će na njegov poziv sam ili sa svojim ljudima sudjelovati u ratu; zauzvrat je najčešće dobivao zemlju, odnosno feudalno leno koje mu je zajedno sa kmetovima služilo kao izvor prihoda, i na kome je imao određene upravne, sudske i druge ovlasti.
922.

__NOTOC__
Godina **922.** (**[[rimske brojke|CMXXII]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru.

## Događaji
* januar-februar - Mađarske invazije Evrope: pljačkaju prostor između Rima i Napulja, zatim prelaze u Apuliju, kojom vladaju Vizantinci.
* 26. 3. - Persijski mistik Mansur al-Haladž je pogubljen u Bagdadu - važna figura u sufizmu.
* maj - Povolška Bugarska na čelu sa Almušom prihvata islam kao državnu veru. Član delegacije abasidskog kalifa Al-Muktadira bio je i Ahmed ibn Fadlan, koji je ostavio zapis o putovanju.
* jun - Vizantijsko-bugarski rat 913–927: Vizantinci su poraženi u Bitci kod Konstantinopolja, kada su napali bugarski logor. Ovi nemaju pomorske snage da bi opseli grad, ali zato pustoše unutrašnjost (drže "svu Trakiju i Makedoniju osim Carigrada i Soluna" - Vasilijev). Bugarski car Simeon I je slao glasnike fatimidskom kalifu al-Mahdi Bilahu za pomorsku pomoć.
* 29. 6. - Prevrat u Zapadnoj Franačkoj: vođa plemićke pobune Robert I krunisan je za kralja (do 923), dok je Karlo III Prosti potisnut u Lotaringiju.
* Prevrat u Italiji: pošto su ga plemići pozvali u Italiju, Rudolf II od Burgundije je krunisan u Paviji za kralja Italije, dok se car Berengar I. povukao u Veronu.
* 922 i 923 - Pet dinastija i Deset kraljevstava: Kitansko Carstvo, na čelu sa Abaojijem, upada na područje današnje provincije Hebei, koja pripada Li Cunxuu.

### Kroz godinu
* U Srbiji vlada Pavle Branović ili Zaharija Pribislavljević (nejasna hronologija). Zaharija dolazi uz pomoć Bugara, ali se i on, kao Pavle, okreće Vizantincima.
* Strateg Krinitis Arotras je ugušio pobunu slovenskih Jezerita i Milinga na Peloponezu.
* 922/3 - Umm Musa al-Hashimiyya, uticajna *qahramana* (upravnica) harema bagdadskog kalifa Al-Muktadira je zatočena pod sumnjom da ga želi zbaciti. Njena naslednica Thumal muči nju, njenu sestru i brata, dok ne sazna gde se nalazi njeno veliko blago.
* Car Roman I Lakapin je naručio dvorsku crkvu u Mireleonu - od oko 1500. džamija Bodrum. Roman je takođe doneo jednu uredbu, novelu, kojom je želeo zaštititi sitnoposednike, ali će nerodice i epidemije omogućiti moćnima da jeftino uzimaju zemlju, a što je osuđeno u novoj noveli 934.

## Rođenja

*  Sigfried od Ardena, osnivač Luksemburga († 998)
*  Liutprand, langobardski historičar († 972)

## Smrti

* 20. 2. - Teodora, supruga cara Romana I 
* 26. 3. &ndash; Mansur Al-Hallaj, sufistički pisac
* Al-Nayrizi, perzijski matematičar i astronom (r. 865)
* Galindo II Aznárez od Aragona

## Reference
Al-Najrizi

**Abū’l-‘Abbās al-Faḍl ibn Ḥātim al-Nairīzī** (, , 865–922) bio je perzijski matematičar i astronom rodom iz grada Najriza u iranskoj pokrajini Fars (po kome je dobio nadimak). Djelovao je za vrijeme abasidskog kalifa al-Mu'tadida kome je napisao knjigu posvećenu atmosferskim fenomenima. Napisao je komentar Ptolomeja i Euklida; matematička djela mu je kasnije preveo Gerard iz Cremone.

Pri komentarisanju Euklidovih *Postulata*, Najrizi je ponajviše koristio njegov arapski prijevod koje je sačinio Hadžadž ibn Jusuf ibn Matar. Taj komentar sadrži brojne inovativne rezultate Fadlovog briljantnog truda koje će znatno uticati na cjelokupan proces procvata matematičkih nauka u istoriji islamske civilizacije. Upravo je to razlog što je njegov komentar kasnije preveden i na latinski jezik kako bi ga lakše koristili i evropski naučnici i istraživači istorije matematike. Naučno i istorijsko bogatstvo ovog grandioznog dijela znatno je zapaženije i zbog toga što Fadl u njemu prenosi neke drevne spise Herona Aleksandrijskog i Antemija iz Trala. Ovaj komentar nije jedino Fadlovo dijelo. Između ostalih spisa, ovdje treba spomenuti njegove bilješke o Euklidovim inovacijama u geometriji. Najrizi je o njima pisao u traktatu koji je nazvao *Risalatun fi bajan al-musadira al-mašhura li Uklidus* [Poslanica u kojoj se obrazlažu čuveni Euklidovi izvori].

## Reference

## Literatura
* H. Suter: Die Mathematiker und Astronomen der Araber (45, 1900)
* Nachtrage (164, 1902).
* 
;Primarni izvori
* ''The (fragmentary) text of Nairizi's commentary on Euclid I. PDF scans from the edition of Codex Leidensis 399'' (klasični arapski)

## Vanjske veze
* 
*  (PDF version)
Jiminy Cricket

**Cvrčak Cvrča** je jedan od animiranih likova Volta Diznija koji se prvi put pojavio u dugometražnom crtanom filmu „Pinokio“. U tom filmu, ovaj lik je najvažniji nakon Pinokija i ima ulogu njegove savesti i glavnog naratora.

## Kreiranje lika
Ovaj lik se pojavljuje i u originalnom delu, odnosno romanu italijanskog pisca Karla Kolodija, ali bez imena i u tom romanu ga glavni junak, drveni lutak Pinokio ubija čekićem. U filmu je njegova uloga izmenjena, pa čak na navaljivanje samog Diznija, dodeljena mu je sve veća minutaža, pa i scene koje su prvobitno bile namenjene glavnom junaku. S obzirom da je bilo važno da ovaj lik uspe, posebno je posvećena pažnja scenama u kojima se pojavljuje i scena u kojoj peva „Give A Little Whistle“ je bila prva kompletno završena. Ipak, autori su imali problem da ostvare ovaj lik zbog njegove male veličine. Da bi olakšali taj posao, kao i za druge likove, korišćene su lutke koje su poslužile kao modeli za crtanje, a u manjoj meri je poslužila i tehnika rotoskoping. Na samom početku crtači Vord Kimbali, Vuli Rajtherman i Don Tousli su ga zamislili kao pravog insekta sa antenama, ali je u konačnoj verziji više ličio na čovečuljka sa belim rukavicama i plavožutim šeširom. Jedina odlika insekta je bila ta što nije imao ušne školjke. Glas ovom junaku je „pozajmio“ Klif Edvards. Smatra se da je ova uloga pratioca glavnog lika nadalje postala praksa i u drugim Diznijevim crtaćima.

## Izvori
1374.

Godina **1374** (**[[rimski brojevi|MCCCLXXIV]]**) . naše ere, redovna godina koja počinje u nedjelju (1. 1. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
* 23. 4. - U znak priznanja, kralj Edward III Engleski dodeljuje piscu Geoffreyu Chauceru galon vina dnevno do kraja života. 
* 24. 6. - U Aachenu počinje "plesačka manija" (ili Ples svetog Vita), 
* 10. 8. - U Parizu dogovoren bračni savez ugarskih Anžujaca i francuskih Valois (tj. jedne od Ludvigovih kćerki i drugog sina Šarla V), koji bi nasledio Napuljsku kraljevinu, ali papa ne pristaje na ovaj aranžman.
* 13. 9. - Papa Grgur XI. podsjeća kralja Ludviga na obećanja u vezi sa pomoći saveznicima u spremanju križarskog rata protiv Turaka. 
* 17. 9. - Košička privilegija: poljsko plemstvo (šlahta) dobilo neke privilegije, u zamenu za priznanje prava nasleđivanja jedne od kćeri ugarsko-hrvatsko-poljskog kralja Ludviga. 
* decembar (8. 12.?) - Bosanski ban Tvrtko I Kotromanić se oženio Dorotejom, kćerkom vidinsko-bugarskog vladara Ivana Stracimira.

### Tokom/tijekom godine
* Pazin sa okolinom prešao iz ruku goričkih grofova Habsburzima. 
* Svetogorski starac Isaija dobio pristanak kneza Lazara, državnog sabora i pećkog patrijarha Save IV za izmirenje sa Carigradskom patrijaršijom. 
* Krmčija Svetog Save usvojena za regulisanje pravnih odnosa u ruskoj crkvi.
* U Dalmaciji pripreme za prelazak hercega Karla Dračkog u Napuljsko kraljevstvo (kraljica Ivana I Napuljska) (nije izvesno da li je ostvaren). 
* Na čelo korejske države Goryeo dolazi vladar U.

## Rođenja

* 1374-75 (pominje se i 1377) - Stefan Lazarević, srpski vladar († 1427)

## Smrti

* 19. 7. - Petrarka, italijanski pesnik (* 1304)

## Reference

* Svezak drugi: dio prvi. Treće doba: Vladanje kraljeva iz raznih porodica (1301-1526). Prva knjiga: Anžuvinci i Sigismund do gubitka Dalmacije (1301-1409), Vjekoslav Klaić (archive.org)
Pinocchio (film, 1940)

***Pinocchio*** je američki animirani film snimljen 1940. u produkciji Walta Disneya i temeljen na knjizi *[[Pustolovine Pinocchija]]* italijanskog književnika Carla Collodija. Predstavlja drugi film iz animiranih klasika Walta Disneya, te je napravljen nakon uspjeha *[[Snow White and the Seven Dwarfs (1937 film)|Snjeguljice i sedam patuljaka]]* iz 1937.

Zaplet opisuje kako je drvorezac po imenu Geppetto izradio lutku po imenu Pinocchio kojoj plava vila daje život i obećava mu da će postati pravi dječak, ako se dokaže "hrabrim, istinoljubivim i nesebičnim". Film prati lutkove pustolovine i njegovo nastojanje da postane dječak, pri čemu će sresti različite likove.

Scenarij su po motivima Collodijeve knjige napisali Aurelius Battaglia, William Cottrell, Otto Englander, Erdman Penner, Joseph Sabo, Ted Sears i Webb Smith. Produkciju su nadzirali Ben Sharpsteen i Hamilton Luske, a režiju potpisali Norman Ferguson, T. Hee, Wilfred Jackson, Jack Kinney i Bill Roberts.

*Pinocchio* je osvojio dva "Oscara" - za originalnu muziku i najbolju originalnu pjesmu ("When You Wish upon a Star").

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
When You Wish upon a Star

***When You Wish upon a Star*** je pjesma iz 1940. godine koju su napisali Leigh Harline i Ned Washington za animirani film *[[Pinocchio (1940 film)|Pinocchio]]*. U filmu je izvodi Cliff Edwards, koji posuđuje glas liku Cvrčku Cvrči. Pjesma je postala veliki hit i nagrađena je Oscarom za najbolju pjesmu. Kasnije je postala jednim od zaštitnim znakova Walt Disney Company.

Godine 2004. ju je Američki filmski institut stavio na 7. mjesto svoje liste 100 najboljih filmskih pjesama.

## Vanjske veze
* "When You Wish upon a Star" at jazzstandards.com
* "When You Wish Upon A Star"  - Lead sheet at wikifonia.org
Cuchulainn

**Cuchulainn**, **Cu Chulainn** ili **Cuchinuiainn**, na irskom Kulanov Pas, je jedan od irskih mitoloških heroja koji se pojavljuje u sagama Ulsterskog ciklusa, a takođe i u Škotskom folkloru. Smatrao se sinom boga Luga i Deichtine. Njegovo ime u djetinjstvu je bilo Setanta.

Svoje bolje poznato ime je dobio kao dijete nakon što je ubio Kulanovog srašnog psa tjelohranitelja u samoodbrani (Kulan je zaboravio da se on ima vratiti njegovoj kući i pustio psa). Kao nadoknadu za to on je ponudio sebe u zamjenu za tjelohranitelja dok se novi pas ne odgoji. U sedamnaestoj godini Cuchulainn je vlastoručno sam odbranio Ulster u borbi protiv vojske Kraljice Medb od Connachta. Detalji o toj odbrani se mogu naći u epu: "Cattle Raid of Cooley". 

U svojoj brzopletosti da se prihvati oružja na dan koji će mu donijeti vječnu famu za velika djela, nije odslušao do kraja proročanstvo druida da će mu život biti kratak. To je razlog što ga ponekada upoređuju sa grčkim herojem Ahilejom. On je takođe poznat po svojoj tipičnoj predanosti boju (osinjak) gdje se pretvara u ljutog borca koji ne razlikuje prijatelja i neprijatelja. On se borio iz kočije koju je vozio njegov vjerni kočijaš Laeg, a u koju su bili upregnuti legendarni konji Liath Macha i Dub Sainglend. 

U savremeno doba Cuchulainn se mnogo češće naziva Pas od Ulstera.
Hard Candy

**Hard candy** je izraz koji na engleskom doslovno znači "tvrdi bombon". Može označavati:

* Hard Candy (kozmetika), američka kozmetička kompanija
* ''Hard Candy'' (film), američki film iz 2005. godine; rež. David Slade
* ''Hard Candy'' (Counting Crows album), album grupe Counting Crows, 2002
* ''Hard Candy'' (Madonna album), 2008
* ''Hard Candy'' (Ned Doheny album), 1976
* *[[Hard Candy: A Book of Stories]]*, zbirka priča Tennesseeja Williamsa iz 1954.
* *Hard Candy*, roman o serije o Burku iz 1989. godine; autor Andrew Vachss
* *Hard Candy*, drama čiji je autor Jonathan Rand
Eufimije I Carigradski

**Eufimije I Sinkel** (; Izaurija, 834/835 - 5. august 917) bio je patrijarh Carigrada od 907. do 12. maja 912.

Bio je skromni monah, koji je podržavao patrijarha Ignatija, potom Fotija, prije nego što je postao ispovjednik bizantskog cara Lava VI Mudrog. Patrijarh Nikola Mistik ga je imenovao svojim nasljednikom () zbog čega je i dobio svoj nadimak.

Sa svojim mentorom je u sukob došao zahvaljujući ljubavnoj vezi cara sa Zojom Karbonopsinom. Lav, koji je nadživio svoje tri prethodne supruge bez da je dobio muškog nasljednika, dobio je sina sa Zojom te se sa njom htio oženiti. Nikola Mistik se tome protivio iz teoloških razloga, smatrajući da četvrti brak predstavlja blud i poligamiju. Lavov i Zojin sin je krajem 906. kršten od strane Eufimija. Kada je nešto kasnije jedan od svećenika vjenčao Lava i Zoju, a Zoja nakon toga dobila titulu *[[augusta (titula)|augusta]]*, Nikola je nastojao ekskomunicirati cara. Lav je na to reagirao tako da je 907. Nikolu smijenio, koristeći kao izgovor njegovu navodnu podršku pobuni Andronika Duke.

Eufimije je tada stupio na Nikolino mjesto. Patrijarhom je ostao sve do Lavove smrti 12. maja 912. Tada je prijestolje preuzeo Lavov brat Aleksandar koji je odmah smijenio Eufimija i na njegovo mjesto vratio Nikolu. Prilikom smjene su Aleksandrovi vojnici pretukli Eufimija i slomili mu zube; pri tome mu je život spasio plemić po imenu Petronas. Eufimije je otišao u manastir gdje je ostao do kraja života.

## Literatura
* Patricia Karlin-Hayter, *Vita Euthymii Patriarchae*, Editions de Byzantion, 1970.

## Vanjske veze
* Stranica Vaseljenske patrijaršije o Eufimiju I (grčki)
Flann Sinna

**Flann Sinna** (; doslovno: Flann od Shannona; (847 ili 848 – 25. maj 916) bio je kralj Midea od 877. godine i veliki kralj Irske. Bio je sin Máel Sechnaill mac Máele Ruanaida iz porodice Clann Cholmáin, ogranka južnih Uí Néilla. Majka Lann je bila sestra Cerball mac Dúnlaingea, kralja Osraigea.

Flann je izabran za velikog kralja, odnosno kralja Tare, nakon smrti svog rođaka i poočima Áed Findliatha 20. novembra 879. Flannova vladavina je uglavnom slijedila politiku tadašnjih irskih velikih kraljeva - nametanje danka i uzimanje talaca iz Leinstera, potom pohodi protiv pokrajina Munster, Ulster i Connacht. Flann je u svemu tome bio uspješniji od svojih prethodnika, ali se od vojnih uspjeha više istakao propagandnim aktivnostima, odnosno podizanjem velikih kamenih križeva na kojima je navodio vlastito i ime svojih otaca.

Historičari špekuliraju kako je Flann namjeravao okončati dotadašnju praksu da se na mjestu velikih kraljeva izmjenjuju pripadnici sjevernog i južnog ogranka Uí Néilla, odnosno prijestolje zadržati isključivo za svoje neposredne potomke. Takvi su se planovi međutim izjalovili kada je njegov sin i dezignirani nasljednik Óengus 7. februara 915. ubijen od Flannovog zeta i nasljednika Niall Glúnduba, sina Áeda Findliatha. Ubrzo nakon toga su drugi Flannovi sinovi digli ustanak i Flannov autoritet je kolabirao.

## Fusnote

## Literatura

* 
* 
*  retrieved 2008-03-22
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Burton Lane

**Burton Lane** (2. februar 1912 – 5. januar 1997) bio je američki kompozitor i tekstopisac, koji je pisao muziku i pjesme za brodvejske mjuzikle i holivudske filmove. Najpoznatija djela su mu *[[Finian's Rainbow]]* i *[[On a Clear Day You Can See Forever]]*.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* Awards & Nominations at Internet Broadway Database
* Awards & Nominations at Entertainment Awards Database
* http://www.box.net/shared/zj5khzdgia  Piano Solo "On a Clear Day" by Burton Lane, played by Roger Williams, from the Pianocorder Contemporary Artists Series. (7&nbsp;ft Grand Piano)
Boogie Woogie Bugle Boy

***Boogie Woogie Bugle Boy*** je američka zabavna pjesma iz 1941. koju su napisali Don Raye i Hugh Prince. Napisana je neposredno nakon što je u SAD, godinu dana prije ulaska u drugi svjetski rat, uvedena obavezna regrutacija, i tekst na ironičan način opisuje sudbinu trubača u noćnom klubu koji je regrutiran te prisiljen umjesto sviranja boogie-woogieja u noćnom klubu svakog jutra buditi svoje drugove u kasarni. Prvu verziju pjesme je snimio trio sestara Andrews, i ona je postala veliki hit i svojevrsna neslužbena himna američkih oružanih snaga u drugom svjetskom ratu.

RIAA ju je godine 2001. stavila na 6. mjesto na svojoj listi najvažnijih pjesama 20. vijeka.

Kasnijim generacijama je poznata i po tome što je 2007. poslužila kao inspiracija Christini Aguileri za njenu pjesmu i videospot *[[Candyman (Christina Aguilera)|Candyman]]*.

## Vanjske veze
* The Puppini Sisters' official website (featuring a sample of their version)
* Jerry Lawson's official website
* MCA Music v. Earl Wilson  Columbia Law School Arthur W. Diamond Law Library Music Plagiarism Project.

* http://www.thednaoflife.com/40/manners/respect/american-hero-the-boogie-woogie-bugle-boy-of-company-b-goes-to-heaven-today
Hard Candy (album, Madonna)

***Hard Candy*** je nadolazeći jedanaesti studijski album od američke pjevačice Madonne koji treba izaći 19. travnja 2008.

## Singlovi
* 2008.: "4 Minutes"
* 2008.: "Give It 2 Me"
* 2008.: "Miles Away"

## Popis pjesma
# Candy Shop
# 4 Minutes
# Give It 2 Me
# Heartbeat
# Miles Away
# She's Not Me
# Incredible
# Beat Goes On
# Dance 2night
# Spanish Lesson
# Devil Wouldn't Recognize You
# Voices

## Vanjske veze
* Madonna - Službena stranica
Anatolijski jezici

Termin **anatolijski** ili **anadolijski jezik** se odnosi na porodicu izumrlih indoevropskih jezika koji su se govorili u Maloj Aziji (stara Anatolija), od kojih je najbolje opisan hetitski. Pod riječ Anatolijski podpadaju svi jezici koji su govoreni na tom području bez obzira da li pripadaju u istu grupu. Primjer može biti i Frigijski koji je klasifikovan u Armenijsku grupu jezika.

U ove grane spadaju Hetitska, Palaička, Luvička i Lidijska grana. Luvička grana se dalje dijeli na Hijeroglifski, Lucijan, Milijan, Carian i Pizidijan.

Hetitski jezik je bio priznati jezik Hetitskog kraljevstva od 1650 do 1200 godine Prije Nove Ere, koje je vladalo gotovo cijelom Anatolijom. Najraniji zapisi na Hetitsko jeziku datiraju od 19-tog vijeka prije Nove Ere: Kaltepe, Asirski zapisi Karum Kaneš koji se odnose na podatke o Asirskoj tadašnjoj luci Kaneš (poslije Kaltepe). Ti zapisi nose Hetitska imena i riječi koje su posuđene od Hetitskog. Ime grada je na Hetitsko bilo Neša, pa je poslije toga postalo riječ za naziv jezika Nešili. Podatak da je to bio Asirijski grad govori o već tada izraženom uticaju ili možda dominaciji Hetita.

Glavni izvor Hetitskih tekstova predstavlja oko 30000 glinenih tabli od kojih su samo neke proučene. Table se odnose na podatke za kraljevski grad Hatuša, koji se nalazio na obroncima današnjeg grada Bogazkale, Turska, koji je prije nazivan Bogazkoy. Zapisi pokazuju postepeni porast snage ljudi koji su govorili Anatolijskim jezikom, sve do zadnjeg kraljevstva koje je bilo potpuno Anatolijsko. Poslije toga se malo čulo o Hetitima ali su oni ipak sačuvali ime. Zapisi se odnose na rituale, lijekove, pisma, zakon i druge javne službe, iz kojih je moguće saznati puno toga o toj staroj civilizaciji.

Najviše je podataka iz 13tog vijeka stare ere. Samo pismo ima puno Mezopotamijskoga ali i Akadijskih i Sumerijskih riječi. Pojedini znakovi predstavljaju kompletne riječi(logogrami) što naravno uvodi nesigurnost kod prijevoda ali su takođe prisutni i samoglasnici i suglasnici koji ga olakšavaju.
The Andrews Sisters

***The Andrews Sisters*** (doslovno: ***Sestre Andrews***) je naziv za američki vokalni sastav koji se smatra jednim od najuspješnijih izvođača u doba swinga i boogie-woogieja 1930-ih i 1940-ih. Činile su ga tri sestre: kontraalt LaVerne Sophia Andrews (6. jul 1911 - 8. maj 1967), sopran Maxene Angelyn Andrews (3. januar 1916 - 21. oktobar 1995) i Patricia Marie "Patty" Andrews (16. februar 1918 - 30. januar 2013). Tokom svoje duge karijere su prodali preko 75 miliona ploča, a njihova pjesma Boogie-Woogie Bugle Boy iz 1941. se smatra jednom od najpoznatijih pjesama drugog svjetskog rata, kao i prvim primjerom jump bluesa i rhythm & bluesa.

## Vanjske veze

* Andrews Sisters Official website
* Andrews Sisters on BigBands.net 
* Vocal Group Hall of Fame page on the Andrews Sisters 
* 
*
Glenn Miller

**Alton Glenn Miller** (1. mart 1904 –  15. decembra 1944) bio je američki jazz muzičar (trombonist), aranžer, kompozitor i vođa orkestra iz ere swinga. Od 1939. i 1943. je bio među najbolje prodavanim muzičarima, te je vodio jedan od najpoznatijih "Big Bandova". Miller je poznat po kompozicijama "In the Mood", "Moonlight Serenade", "Pennsylvania 6-5000", "Chattanooga Choo Choo", "A String of Pearls", "At Last", "(I've Got a Gal In) Kalamazoo", "American Patrol", "Tuxedo Junction", i "Little Brown Jug". Kada je za vrijeme drugog svjetskog rata je putovao avionom kako bi zabavljao američke trupe u Francuskoj, njegov avion je upao u oluju i nestao iznad La Manchea.Smatra se da su njegov avion slučajno srušili Njemci. Njegov bend se pod imenom Glenn Miller Orchestra oformio nakon rata i nastavlja snimati i izvoditi muziku do današnjeg dana.

## Reference

## Vanjske veze
* Glenn Miller Radio Show (9 episodes from 1940)
* The Glenn Miller Birthplace Society, organizing the annual Glenn Miller Birthplace Festival in Clarinda, IA
* Website listing recordings Glenn Miller made for Brunswick records as a sideman in the late 1920s and early 1930s.
* A World War II Soldier's Insight into the mysterious disappearance of Glenn Miller
* In Search Of... television program, segment on *Glenn Miller* hosted by Leonard Nimoy.
* George's Spink's article, "Glenn Miller: The Sound of an Era" written for the Chicago Sun-Times in December 1984 on the 40th anniversary of Miller's disappearance 
*
Les Paul

**Les Paul** (rođen kao **Lester William Polsfuss** 9. lipnja 1915.g. u mjestu Waukesha, Wisconsin - 13. kolovoza 2009.) američki je glazbenik, gitarist i inovator, zaslužan za brojna unapređenja modernih električnih instrumenata i unapređivanje tehnika snimanja glazbe. Njegovo ime nosi i jedan od najpopularnijih modela električne gitare, tvrtke Gibson Guitar Corporation, model Gibson Les Paul standard.

## Diskografija
### Hitovi
* "Rumors Are Flying" - Andrews Sisters & Les Paul (1946.)
* "Lover (When You're Near Me)" (1948.)
* "Brazil" (1948.)
* "What Is This Thing Called Love?" (1948.)
* "Nola" (1950.)
* "Goofus" (1950.)
* "Little Rock Getaway" (1950./1951.)
* "Tennessee Waltz" - Les Paul & Mary Ford (1950./1951.)
* "Mockin' Bird Hill" - Les Paul & Mary Ford (1951.)
* "How High The Moon" - Les Paul & Mary Ford (1951.)]
* "I Wish I Had Never Seen Sunshine" - Les Paul & Mary Ford (1951.)
* "The World Is Waiting For The Sunrise" - Les Paul & Mary Ford (1951.)
* "Just One More Chance" - Les Paul & Mary Ford (1951.)
* "Jazz Me Blues" (1951.)
* "Josephine" (1951.)
* "Whispering" (1951.)
* "Jingle Bells" (1951./1952.)
* "Tiger Rag" - Les Paul & Mary Ford (1952.)
* "I'm Confessin' (That I Love You)" - Les Paul & Mary Ford (1952.)
* "Carioca" (1952.)
* "In The Good Old Summertime" - Les Paul & Mary Ford (1952.)
* "Smoke Rings" - Les Paul & Mary Ford (1952.)
* "Meet Mister Callaghan" (1952.)
* "Take Me In Your Arms And Hold Me" - Les Paul & Mary Ford (1952.)
* "Lady Of Spain" (1952.)
* "My Baby's Coming Home" - Les Paul & Mary Ford (1952.)
* "Bye Bye Blues" - Les Paul & Mary Ford (1953)
* "I'm Sitting On Top Of The World" - Les Paul & Mary Ford (1953.)
* "Sleep" (Fred Waring's theme song) (1953.)
* "Vaya Con Dios (May God Be With You)" - Les Paul & Mary Ford (1953.)
* "Johnny (Is The Boy For Me)" - Les Paul & Mary Ford (1953.)
* "Don'cha Hear Them Bells" - Les Paul & Mary Ford (1953.)
* "The Kangaroo" (1953.)
* "I Really Don't Want To Know - Les Paul & Mary Ford (1954.)
* "I'm A Fool To Care - Les Paul & Mary Ford (1954.)
* "Whither Thou Goest - Les Paul & Mary Ford (1954.)
* "Mandolino - Les Paul & Mary Ford (1954.)
* "Hummingbird" - Les Paul & Mary Ford (1955.)
* "Amukiriki (The Lord Willing)" - Les Paul & Mary Ford (1955.)
* "Magic Melody" - Les Paul & Mary Ford (1955.)
* "Texas Lady" - Les Paul & Mary Ford (1956.)
* "Moritat" (Theme from "Three Penny Opera") (1956.)
* "Nuevo Laredo" - Les Paul & Mary Ford (1956.)
* "Cinco Robles (Five Oaks)" - Les Paul & Mary Ford (1957.)
* "Put A Ring On My Finger" - Les Paul & Mary Ford (1958.)
* "Jura (I Swear I Love You)" - Les Paul & Mary Ford (1961.)

### Albumi
* *The Les Paul Trio*
* *Swingin' South*
* *Lover's Luau*
* *Warm and Wonderful*
* *The World is Still Waiting for the Sunrise*
* *New Sound*
* *Hits of Les and Mary*
* *Les Paul Now!*
* *Chester and Lester* - album s Chet Atkinsom
* *Les Paul: The Legend and the Legacy* (izdanje 4-CDa iz 1996.g.: kronika njegovog rada zajedno s izdavačem Capitol Records)
* *Les Paul & Friends: American Made World Played*

## Vanjske veze
* Les Paul Online
(There'll Be Bluebirds Over) The White Cliffs of Dover

***(There'll Be Bluebirds Over) The White Cliffs of Dover*** je pjesma koju su 1941. napisali Walter Kent i Nat Burton, a popularnom učinila britanska pjevačica Vera Lynn. Naslov se odnosi na znamenite Bijele stijene Dovera, odnosno mjesto gdje je Britanija najbliža kontinentalnoj Evropi. Pjesma je napisana u vrijeme drugog svjetskog rata, odnosno u trenutku kada je Treći Reich bio na vrhuncu moći i preko Luftwaffe napadala Britaniju u znamenitoj zračnoj kampanji čiji su se glavni okršaji odvijali upravo iznad Bijelih stijena Dovera. Tekst pjesme govori o tome kako će rat jednom završiti, a plavi drozdovi ponovno letjeti preko La Manchea. S obzirom da su autori pjesme bili Amerikanci, te da je napisana za tamošnje tržište, zanemarili su činjenicu da plavi drozdovi uopće ne žive u Britaniji. Usprkos toga, optimistički tekst kojim se iskazuje prkos napadačima s druge strane Kanala je pjesmu učinio izuzetnom popularnom među britanskom publikom, kao i jednom od najprepoznatljivijih pjesama drugog svjetskog rata.
Vera Lynn

**Dame Vera Lynn**, DBE (rođ. kao **Vera Margaret Welch** 20. marta 1917 - 18. juna 2020) je bila engleska pjevačica, glumica i kantautorica čije su ploče i nastupi bili izuzetno popularni za vrijeme drugog svjetskog rata.

Za vrijeme rata je nastupala na turnejama po Egiptu, Indiji i Burmi, održavajući koncerte na otvorenom za trupe. Tada je stekla nadimak "The Forces' Sweetheart" (vojnička dragana); najpoznatije su joj pjesme "We'll Meet Again", "The White Cliffs of Dover" i "There'll Always Be an England".

Popularnost je zadržala i nakon rata, nastupajući po UK i SAD i snimajući hitove kao što su "Auf Wiederseh'n Sweetheart" i "My Son, My Son".

Godine 2009. je postala najstarija pjevačica koja je ikada došla na prvo mjesto britanske top-liste, u dobi od 92 godine. Poznata je po dobrotvornom radu sa vojnim veteranima, invalidnom djecom i oboljelima od raka dojke. Među veteranima Drugog svjetskog rata još uvijek uživa popularnost, a godine 2000. su je proglasili Britankom koja najbolje utjelovljuje duh 20. vijeka.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Debrett's People of Today'' 
* Q&A with TIME Magazine in September 2009 
* 
* 2002 BBC article
* 2009 article in The Guardian (1)
* Dame Vera Lynn Trust for Children with Cerebral Palsy 
* Dame Vera Lynn March 2010 interview 
* One-hour radio programme on France Culture in June 2007 (listen )
* Vera Lynn Biography
* The Discography of Vera Lynn at Discogs.com
Štrajk muzičara 1942–1944.

**Štrajk muzičara** (), **Zabrana snimanja** () ili **Bojkot snimanja** () je naziv za veliki štrajk američkih zabavnih muzičara koji je trajao od augusta 1942. do novembra 1944. godine, a tokom koga su muzičari, organizirani u sindikat Američke federacije muzičara (AFM) odbijali snimati nove gramofonske ploče, nastojeći od vodećih diskografskih kuća ishoditi veće tantijeme, odnosno isplatu naknade za izvođenje pjesama i kompozicija u radio-programu. Predsjednik sindikata James Petrillo štrajk najavio 18. decembra 1941. godine, usprkos toga što su SAD ušle u drugi svjetski rat i što je veliki dio javnosti štrajkanje u takvim okolnostima smatrao neprimjerenim; usprkos pritisaka, štrajk je započeo. Diskografske kuće i radio-stanice su se štrajku nastojale suprotstaviti koristeći arhivske snimke, a od 1943. godine koristeći prateće vokale umjesto orkestara kao pratnju svojih najpopularnijih pjevača; usprkos toga se ispostavilo kako se fond starih ploča potrošio. Dio diskografskih kuća je na kraju kapitulirao i pristao na Petrillove zahtjeve. Petrillo je sa štrajkom nastavio čak i kada je arbitraža Rooseveltove administracije presudila u korist diskografskih kompanija. Na kraju su 11. novembra 1944. RCA Victor i Columbia Records potpisale sporazum sa AFM kojim je štrajk okončan. AFM će četiri godine pokrenuti sličan štrajk kada su spornima postale izvedbe pjesma i kompozicija na novom mediju televizije.

Muzičarski štrajk je, iako je završio pobjedom sindikata, za posljedicu imao sumrak big bandova (velikih orkestara), s obzirom da su se diskografske kuće orijentirale na pojedinačne pjevače i vokalne sastave, a što će imati značajne posljedice za razvoj zabavne muzike 1950-ih i 1960-ih.

## Vanjske veze
* Reproduction of Down Beat magazine article on the start of strike 
* Billboard, July 26, 1947-Wither Disk Biz, Petrillo? Article discusses second AFM strike which would take place in 1948.
* Time, December 27, 1948-One for Harry  Time Magazine's account of the settlement of the second AFM strike in 1948.
That Old Black Magic

***That Old Black Magic*** je američka zabavna pjesma iz 1942. za koju je muziku napisao Harold Arlen, a tekst Johnny Mercer. Izvodili su je mnogi znameniti izvođači kao Glenn Miller, Frank Sinatra, Judy Garland i Sammy Davis, Jr..

## Izvori
White Christmas (pjesma)

**Bijeli Božić** (engleski: *White Christmas*) božićna je pjesma, koju je napisao Irving Berlin 1942. godine, a pjevao ju je Bing Crosby u filmu *[[Holiday Inn (film)|Holiday Inn]]*.

Pjesmu je 1947. Crosby ponovno snimio i ta je inačica danas opće poznata. Pjesma i snimka Bing Crosbyja s orkestrom Johna Scotta Trottera i pjevačima Ken Darbyja je postala toliko popularna, da je kasnije ponovljena u istoimenom filmu *[[Bijeli Božić (film)|Bijeli Božić]]* iz 1954. godine. U filmu je ponovo glumio Bing Crosby, a s njim i Danny Kaye, Rosemary Clooney i Vera-Ellen.

Originalni prepjev (tekst s novim riječima) i aranžman je napravio sarajevski skladatelj Saša Lošić za slovensku predstavu "Elves Deluxe", a kasnije i za grupu Crvena Jabuka, s kojom je snimio pjesmu kao gost-pjevač.

## Poveznice
* Božićne skladbe
Holiday Inn (film)

***Holliday Inn*** je američki filmski mjuzikl snimljen 1942. u režiji Marka Sandricha. Muziku za film je napisao znameniti kompozitor Irving Berlin, kao i osnovnu ideju za zaplet - noćni klub koji radi samo preko praznika. Radnja prati prvu godinu rada jednog takvog kluba u Connecticuttu, u kome nastupaju Jim Hardy (koga glumi Bing Crosby) i Ted Hanover (koga glumi Fred Astaire). Film je doživio ogroman uspjeh, postavši dotada najkomercijalniji mjuzikl u historiji Hollywooda. Od svih pjesama u filmu je najpoznatija *[[White Christmas (pjesma)|White Christmas]]* koju izvodi Bing Crosby, koja je došla na vrhove top-liste, a poslije postala najprodavanija singlica svih vremena. Godine 1954. je snimljen remake pod naslovom *[[White Christmas (film)|White Christmas]]*.

Po filmu je ime dobio i Holiday Inn, znameniti lanac hotela osnovan 1952.

## Vanjske veze

*
Rodgers i Hammerstein

**Rodgers i Hammerstein** () je naziv pod kojim je poznat tandem američkih pisaca zabavnih pjesama koje su činili Richard Rodgers i Oscar Hammerstein II. Poznati su kao autori niza popularnih i hvaljenih brodvejskih mjuzikala 1940-ih i 1950-ih, i vrlo često ih se smatra oličenjem zlatnog doba tog medija. Rodgers je pisao muziku, a Hammerstein je pisao tekstove. Pet njihovih mjuzikala . *[[Oklahoma!]]*, *[[Carousel (mjuzikl)|Carousel]]*, *[[South Pacific (mjuzikl)|South Pacific]]*, *[[The King and I]]* i *[[The Sound of Music]]* - se smatraju jednim od najboljih djela. Njihove kazališne i filmske verzije su donijele ukupno 34 nagrade Tony, petnaest Oscara, Pulitzerovu nagradu i dva Grammyja.

## Djela

* **1943** *[[Oklahoma!]]*
** 1955 filmska verzija
* **1945** *[[Carousel (mjuzikl)|Carousel]]*
** 1956 filmska verzija
* **1945** *[[State Fair (1945 film)|State Fair]]* (film)
** 1962 remake
** 1996 kazališna verzija
* **1947** *[[Allegro (mjuzikl)|Allegro]]*
* **1949** *[[South Pacific (mjuzikl)|South Pacific]]*
** 1958 filmska verzija
** 2001 TV verzija
* **1951** *[[The King and I]]*
** 1956 filmska verzija
** 1999 animirani film

* **1953** *[[Me and Juliet]]*
* **1955** *[[Pipe Dream (mjuzikl)|Pipe Dream]]*
* **1957** *[[Cinderella (mjuzikl)|Cinderella]]* (napravljen za televiziju)
** 1965 remake
** 1997 remake
* **1958** *[[Flower Drum Song]]*
** 1961 filmska verzija
** 2002 nova postava (izmijeneni dijalozi sa jednom novom pjesmom)
* **1959** *[[The Sound of Music]]*
** 1965 filmska verzija
* **1993** *[[A Grand Night for Singing]]* (revija)

## Napomene

## Izvori
* 

## Vanjske veze
* Rodgers and Hammerstein Official Site
* Rodgers and Hammerstein biography  Biography at Official Site
* Rodgers and Hammerstein Discography at Discogs
* Rodgers and Hammerstein *[[Time (magazine)|Time]]* magazine's "100 most influential artists"
* Rodgers and Hammerstein Columbia University Encyclopedia