open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
326. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **326. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Visola i Kursora** (ili, rjeđe, **godina 428. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 326. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Proljeće - Makedonski kralj Aleksandar Veliki prelazi Ind kraj Attocka i ulazi u grad Taksila, čiji mu vladar Taksil (Ambhi) daje slonove i vojnike u zamjenu za pomoć u ratu protiv njegovog suparnika Pora, vladara zemalja između Hidaspa (suvremena rijeka Jhelum) i Akesina (suvremena rijeka Chenab).
* Bitka na Hidaspu - posljednja velika bitka Aleksandra Velikog u kojoj on i njegov general Krater tuku indijskog kralja Pora. Aleksandar u počast pobjede osniva dva nova grada - Aleksandrija na Indu ili Aleksandrija Nikeja te Aleksandrija Bukefalova ili Bukefala (nazvana po konju Bukefalu). Por nakon što je zarobljen pristaje postati Aleksandrov vazal.
* Filip, jedan od oficira Aleksandra Velikog, imenovan je satrapom Indije, što uključuje područja zapadno od Hidaspa te na jug sve do ušća Akesina u Ind. Filipu je također povjerena izgradnja Aleksandrije na Indu.
* Aleksandar nastavlja osvajati sve zemlje porječja Inda. Istočno od Porovog kraljevstva, kraj Gangesa, Aleksandar susreće moćnu državu Magadha kojom vlada dinastija Nanda. Makedonska vojska, iscrpljena višegodišnjim pohodom kome se ne vidi kraj, diže pobunu na obali rijeke Hifazis (suvremena rijeka Beas) te odbija marširati dalje na istok, označivši tako krajnju istočnu granicu Aleksandrovih osvajanja.
* Nakon izbijanja pobune, Aleksandra njegovi oficiri uspijevaju nagovoriti da odustane od planova za invaziju doline Gangesa. Aleksandar Nearha, Krećanina s pomorskim iskustvom, imenuje admiralom i daje mu zadatak da organizira povratak u Babilon kroz vode Perzijskog zaljeva. Nearh skuplja sve vojnike s pomorskim iskustvom i gradi preko 800 brodova, a Aleksandar započinje marš na jug dolinom Inda prema obali mora.
* Nakon Aleksandrovog marša iz Indije, Filip je ubijen od najamnika u njegovoj službi. Aleksandar kao zamjenu imenuje Eudama i Taksilu i daje im zadatak upravljati bivšim Filipovom teritorijama.
* Nakon što su ih rimske snage porazile u Napulju, Samniti objavljuju Rimljanima rat poznat kao drugi samnitski rat. Nastojeći se suprotstaviti Samnitima, Rimljani sklapaju saveze s narodima centralne Italije sjeverno od Samnijuma te s Apulijcima na jugoistoku.

## Rođenja
*

## Smrti
* Ken, sin Polemokratov i zet Parmenionov, jedan od generala u vojsci Aleksandra Velikog
Musée d'Orsay

**Muzej Orsay** (Musée d'Orsay) je muzej smješten u Parizu, na lijevoj obale Seine u bivšoj zgradi željezničke stanice. Otvoren je godine 1986. i u njemu su izložena brojna umjetnička djela.

## Vanjske veze

* Službena stranica
Por

**Kralj Por** (također **Rai Por**, kraj 4. vijek pne.|4. vijeka pne.) bio je Paurave, države u Punjab čija se teritorija nalazila između rijeka Jhelum i Chenab (Hidasp i Akesin i antičkim izvorima), odnosno sve do rijeke Beas (antički Hifazis). Glavni grad mu se vjerojatno nalazio kraj suvremenog Lahorea. Por je najpoznatiji po tome što se suprotstavio Aleksandru Velikom u bitci na Hidaspu godine 326. pne.

Za kralja Pora se govorilo kako je visok "5 kubita", što je moglo značiti ili 2,3&nbsp;m ili, vjerojatnije, 180&nbsp;cm, s obzirom na nešto kraći makedonski kubit.

## Por i Aleksandar Makedonski
Za razliku od susjednog kralja Ambija (grčki: *Omphius*) ili Taksila, koji je potpomogao Aleksandra, Por je odlučio da se suprostavi do tada neviđenom osvajaču - Aleksandru Velikom. Došlo je do velike i teške bitke kod Hidaspa koju je Por izgubio, pri tom su pali i njegovi sinovi a on je bio ranjen. Porus je bio uhvaćen i priveden Aleksandru. Legenda govori da je Aleksandar bio impresiran Porovim dostojanstvom u bici (za razliku od Darija koji je pobjegao sa bojnog polja kod Gaugamele) i pitao ga "kako da postupaju sa njim kao poraženim", na šta je Porus odgovorio "Postupaj sa mnom kao kranjem". To je na Aleksandra ostavilo još veći utisak i Porusu je vratio deo carstva. 
Porus je kasnije učestvovao u daljnem osvajanju prema istoku zajedno sa Aleksandrom.

Nakon povratka Aleksandra, Poru ostaje još jedno vreme vezan uz Helenističko carstvo Aleksandra Makedonskog.
Indijski izvori govore, da je Por (Parvata) bio ubijen nesretnim slučajem od strane indijskog vladara Rakšasa. A grčki izvori tvrde, da je bio ubijen između 321. pne. i 315. pne. od strane generala makedosnke armije na tom prostorima, Eudema (*Eudemus*) Tračkog, između 321. pne. i 315. pne.

Porusovo carstvo je preuzeo njegov sin Malajketu (*Malayketu*).

## Reference

## Literatura
* Arijan, *Aleksandrovi pohodi*, knj. 5.
* *History of Porus*, Patiala, Dr. Buddha Parkash.
* Lendring, Jona. *Alexander de Grote - De ondergang van het Perzische rijk* (Alexander the Great. The demise of the Persian empire), Amsterdam: Athenaeum - Polak & Van Gennep, 2004. 
## Vanjske veze
* Porus at Livius, by Jona Lendering
Aleksandrija na Indu

**Aleksandrija na Indu** (suvremeni: Uch u Pakistanu) je grad koga je godine 326. pne. osnovao Aleksandar Veliki na ušću rijeke Akesin u Ind. Tamo je (po Diodoru) naseljeno 10.000 kolonista. Gradnja je povjerena Filipu, novopostavljenom satrapu Indije.

## Reference
Bukefalija

**Aleksandrija Bukefalova**, **Bukefala** ili **Bukefala** bio je grad koji je Aleksandar Veliki osnovao u počast svog voljenog konja Bukefala. Osnovan je u maju 326. pne. na mjestu znamenite bitke na Hidaspu, nedugo nakon Bukefalove smrti.

Smatra se da se njegova lokacija nalazila nedaleko od grada Jheluma u suvremenom Pakistanu.

## Napomene

## Izvori
* Pseudo-Callisthenes, Ernest Alfred Wallis, *The History of Alexander the Great*, 1889, page 161, Google Books link: books-google-18.
* Jona Lendering, "Alexander the Great: his towns", Livius.org, 2007, webpage: Livius-alex-z2 .
Jhelum

**Jhelum** ili **Jehlum** (Urdu, ) je grad u sjevernom dijelu pakistanske provincije Punjab Province, koji administrativno pripada distriktu Jhelum. Jhelum se nalazi na desnoj obali rijeke Jhelum. Veliki put debala iz 16. vijeka prolazi kroz Jhelum. Prema popisu iz 1998. godine Jhelum je imao 293.000 stanovnika. Ime grada dolazi od riječi Jal (čista voda) i Ham (snijeg), odnosno istoimenoj rijeci koja izvire u Himalajama. U gradu i okolici se nalaze tvornice duhana, drva, mramora, stakla i mlinovi.

## Reference

## Vanjske veze

* ApnaJhelum Urdu Website of Jhelum 
* JhelumNews online Newspaper 
* Punjab Government website 
* Jhelum Police Website 
* Punjab Government website(Jhelum Profile) 
* Mubashir Nazir, an author from Jhelum
* FM Sunrise Pakistan (FM95 Jhelum)
*
Ganges

**Ganges** (hindi: **Ganga**) je jedna od najvećih rijeka Indijskog potkontinenta duga 2 510&nbsp;km, za Hinduse sveta rijeka.
## Geografija
*Ganges* se formira spajanjem pet vodotoka na južnim obroncima Himalaje; Bhagirathi, Alaknanda, Mandakini, Dhauliganga i Pindar, u indijskoj državi Utarančal. Dva najveća su Alaknanda i Bhagirathi, Alaknanda izvire 50&nbsp;km sjeverno od himalajskog vrha Nanda Devi, a Bhagirathi iz izvora na 3000 m nadmorske visine, ispod glečera Gangotri kojeg Hindusi drže svetim. Za izvor *Gangesa* se uzima mjesto Gaumukh koje leži 21&nbsp;km jugoistočno od Gangotrija, gdje se spajaju Alaknanda i Bhagirathi , tek od se rijeka zove *Ganga*.

*Ganges* od obronaka Himalaje teče gotovo pravolinijski u smjeru jugoistoka prema Bengalskom zaljevu. *[[Porječje (razvrstavanje)|Porječje]] Gangesa* pokriva četvrtinu Indije, dijela koji je najgušće naseljen u kom živi stotine miliona ljudi. U njemu su cvale i umirale historijske civilizacije kao što je Maurijsko Carstvo (322. pne.) sve do Mogulskog carstva iz 16. vijeka.
*Ganges* protiče kroz indijsku državu Uttar Pradesh gdje prima svoju najveću desnu pritoku Jamuna kod Alahabada, tu prima i tri velike lijeve pritoke; Ramgangu, Gomti i Ghagharu. 

Nakon tog rijeka teče kroz državu Bihar gdje prima pritoke sa Himalaje; Gandaki, Burhi Gandak, Ghugri i Koshi i najvažniju južnu pritoku Son. Nakon tog rijeka teče kroz posljednju indijsku državu Zapadni Bengal, gdje prima zadnju indijsku pritoku Mahanandu.

U svom donjem dijelu, rijeka teče kroz Bangladeš, tu se spaja sa Brahmaputrom i zavija na jug. Zajednička rijeka se odtad zove Padma, koja kod glavnog grada Bangladeša Dhake prima veliku pritoku Meghnu (odatle se rijeka i zove Meghna) i počinje formirati najveću deltu na svijetu - Deltu Ganges, sa kojom utječe u Indijski ocean u Bengalskom zaljevu.

Dio delte uz more, sa najvećom šumom mangrove na svijetu znanom kao Sundarbans i Indija i Bangladeš proglasili su Nacionalnim parkom, koji je UNESCO uvrstio u Listu mjesta svjetske baštine, i to 1987. indijski dio, a 1997. i dio koji pripada Bangladešu.
## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Ganges River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Nanda

**Nanda** (također Nandha) je prezime pendžapskog porijekla. Nanda je prezime koje se može naći kod naroda Lohar, Khatri, Jatt, Ramgarhia, Gujjar, Kamboj i Rajput.
Mahadžanapade

**Mahadžanapade** (Sanskrit: महाजनपद, *Mahājanapadas*), doslovno "Velika kraljevstva," (od *Maha*, "velik", i *[[Janapada]]* "uporište plemena", "zemlja") su bile drevna indijska kraljevstva ili zemlje. Drevni budistički tekstovi kao Anguttara Nikaya  često spominju šesnaest velikih kraljevstava ili republika (*Solas Mahajanapadas*) koja su se razvijala i procvala u sjevernom i sjeverozapadnom dijelu Indijskog potkontinenta prije nastanka budizma u Indiji.

## Reference
Krater (general)

**Krater** (370. pne. - 321. pne.), makedonski general Aleksandra III. Velikog. Krater je ubijen već na početku borbi dijadoha za vlast nad Aleksandrovim carstvom.

U toku Aleksandrova pohoda na u Indiju Krater je bio jedan od glavnih vojnih zapovjednika. Posebno se istaknuo u bitki kod Hidaspa, 326. pne..

324. pne. predvodio je oko 9000 vojnih veterana na povratku u Makedoniju.

Nakon Aleksandrove smrti, 323. pne., izbio je u Grčkoj ustanak protiv makedonaca pod vodstvom Atene. Krater je stigao iz Azije s vojnim pojačanjem u pomoć Antipateru. Krater i Antipater su zajedno pobijedili Grke u bitki kod Kranona, 322. pne..

Time je Lamijski rat završen.

Pod pritiskom ostalih generala Perdika, glavni regent carstva, pristao je podijeliti regentstvo sa Kraterom i Antipaterom. Perdika je ipak ostao vrhovni vojni zapovjednik pa se Krater zatim udružio s Antipaterom, Antigonom, Ptolemejem i Lizimahom protiv Perdike. U oblasti Kapadokija, 321. pne., Kratera je porazio Eumen. Tu je i poginuo.
Eudem (general)

**Eudem** (na grčkom **Eύδημoς**; ? - 316. pne.) bio je jedan od generala u vojsci Aleksandra Velikog. Kada je godine 326. pne. Filip, od Aleksandra postavljen satrap novosvojenih teritorija u Indiji, ubijen od strane svojih vojnika, Aleksandar je kao zamjenu postavio lokalnog vladara Taksila i Eudema. 

Eudem je svoju vlast zadržao i nakon Aleksandrove smrti, a godine 317. pne. je, prema Diodoru, mučki ubio indijskog kralj Pora i tako stekao vlast nad njegovim područjima. U drugom ratu dijadoha Eudem je stao na stranu Eumena protiv Antigona I Monoftalmosa i došao mu pomoći s kontingentom pješadije, konjice i slonova koje je bio preuzeo od Pora. Sudjelovao je u bitci kod Gabijene 316. pne. nakon koje su ga Eumenovi generali, isto kao i samog Eumena, izdali i predali u ruku Antigonu koji ga je dao pogubiti.

## Izvori
* Smith, William (editor); *[[Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology]]*, "Eudemus (1)", Boston, (1867)
Filip (sin Mahatin)

**Filip** (na grčkom **Φιλιππoς**; ? - 326. pne.), sin Mahatin, bio je oficir u vojski Aleksandara Velikog, imenovan godine 327. pne. za satrapa Indije. Područja pod njegovom nadležnošću su uključivala teritorije zapadno od Hidaspa, odnosno na jug sve do ušća Akesina u Ind. Aleksandar mu je kasnije povjerio i izgradnju Aleksandrije na Indu.

Filip je godine 326. pne. ubijen u zavjeri najamnika koje je bio uzeo u službu. Kao zamjenu je Aleksandar imenovao tračkog generala Eudama i lokalnog vladara Taksila.
Bukefal

**Bukefal** (grč. **Βουκέφαλος** - Bukefalos - *volova glava*, lat. **Bucephalus**) bio je konj Aleksandra Makedonskog. Bukefal spada među najpoznatije konje u istoriji.

Postoje podaci da je neki tesalijski stočar ponudio Filipu Makedonskom, Aleksandrovom ocu, da kupi konja. Pošto niko nije umeo da ga jaše, Filip je odbio da ga kupi. Međutim, Aleksandar je pratio pokušaje raznih jahača i shvatio da se konj plaši sopstvene senke. Konja je postavio tako da ne može da vidi svoju senku pa mu je na taj način uspelo da ga ukroti.

Aleksandar je bio jedini ko je mogao da jaše tog konja. Bukefal ga je pratio u svim bitkama. Životinja je doživela starost od 30 godina. Nakon smrti konja u bici kod Hidaspa Aleksandar je osnovao grad Bukefala, današnji Dželam (Jhelum) u pakistanskoj saveznoj državi Pendžab. Aleksandar Makedonski je navodno zakopan pored svog konja Bukefala u obližnjem gradu Džalalpur Šarifu (Jalalpur Sharif).

## Povezano
* Bukefala - grad u današnjem Pakistanu.
Bitka na Hidaspu

**Bitku na rijeci Hidasp** je Aleksandar Veliki vodio godine 326. pne. protiv kralja Pora (Pururava na sanskritu) na rijeci Hidasp (današnji Jhelum) u Punjabu u drevna Indije, kraj Bhere u današnjem Pakistanu. Por je bio vladar kraljevstva Paurava koje odgovara suvremenom pakistanskom Punjabu. Hidasp je predstavljao posljednju veliku i najkrvaviju bitku koju je vodio Aleksandar. King Por i njegovi vojnici su protiv makedonske vojske pružili žestoki otpor, nakon čega su kod Aleksandra stekli divljenje i duboko poštovanje.

Iako je iz bitke izašla kao pobjednika, Aleksandrova vojska je u njoj bila tako iscrpljena da se pobunila čim je postalo jasno da Aleksandar namjerava prodirati dublje u Indiju. Aleksandar je umjesto toga morao voditi pohod na jug dolinom Inda, porije svega kako bi osigurao novoosvojene teritorije i stvorio bazu za povratak u Babilon.

## Reference
Polemokrat

**Polemokrat** (grčki: ) može biti:

* Polemokrat iz Elimeje, otac makedonskog generala Kena
* Polemokrat (ljekar), sin Mahaonov
Bistričak

**Bistričak** je naselje na sjeveru grada Zenice smješteno na Bistričkoj rijeci. Poznato je kao omiljeno odmaralište Zeničana koje raspolaže sa bogatim rekreativnim sadržajima.

## Mjesna zajednica Bistričak
Po popisu iz 1991. godine u mjesnoj zajednici Bistričak je živjelo 612 stanovnika.
Istopolni brak u Švedskoj

**[[Istopolni brak]] u [[Švedska|Švedskoj]]** je omogućen izglasavanjem zakona 1. aprila, 2009. godine, koji je stupio na snagu 1. maja, 2009. Švedska je time postala sedma država u svetu koja je omogućila istopolnim parovima da sklapaju brakove. Stari zakon o registrovanim partnerstvima se povlači, a ranije registrovani partneri i partnerke mogu ili da zadrže svoj status ili da ga preimenuju u bračni; nova registrovana partnerstva se ne mogu sklapati. 
## Historija
Švedska je uvela registrovana partnerstva 1995. godine. Avgusta 2006. parlamentarni odbor je opisao zakon o registrovanim partnerstvima zastarelim i dao je preporuke da se donese nov zakon o istopolnom braku. Januara 2007. godine odbor je dao predlog o istopolnim brakovima sa naznakom da pojedini predstavnici religijskih institucija koji imaju licencu da sklapaju brakove mogu biti izuzeti od obaveze da venčaju istopolni par, ukoliko to ne žele da urade. Marta 2007. godine luteranska Švedska crkva je objavila da podržava istopolne brakove. Crkva je pre toga već obavljala blagosiljanje istopolnih parova. Na sinodu 22. oktobra, 2009. Crkva je izglasala odluku da sveštensvto može obavljati ceremoniju venčanja istopolnih parova.

Predlog zakona je naišao na ogromnu podršku u švedskom parlamentu. Samo je jedna partija od sedam bila protiv.
### Glasanje

## Javno mnenje
Prema istraživanjima iz 2006. godine, Švedska je druga država u svetu po broju ljudi koji podržavaju istopolne brakove. Prema rezultatima istraživanja koje je radio *[[Angus Reid Global Monitor]]*, 71% građana i građanki je podržavalo istopolne brakove, dok je 51% podržavalo usvajanje dece od strane istopolnih parova .
## Vidi dalje

* Položaj LGBT osoba u Švedskoj
* Istopolne zajednice u Švedskoj
* Istopolne zajednice i brakovi u Evropskoj Uniji
## Reference
Bodečnjak veliki

**Bodečnjak veliki** (lat. *Helicolenus dactylopterus dactylopterus*) riba je iz porodice bodeljki - Scorpaenidae, jedina u našem moru koja pripada rodu Helicolenus. Sinonimi su joj Helicolenus dactylopterus, Helicolenus imperialis, Helicolenus maculatus, Helicolenus maderensis, Helicolenus thelmae, Scorpaena dactyloptera, Sebastes dactyloptera, Sebastes dactylopterus, Sebastes imperialis, Sebastes maculatus .

Kod nas se još naziva i **jauk** ili **bodenjak veliki**. Ovo je česta riba u dubinama južnog Jadrana, kao i na srednjem Jadranu. Živi većinom na dubokim brakovima, gdje je vrstan grabežljivac koji se hrani sitnijom ribom i rakovima. Izgleda kao mješanac kanjca i škarpine, s ponašanjem kirnje. Ružičasto crvene je boje s prugama i mrljama smeđih nijansi. Oči su joj izražene, a ima otrovne bodlje na početcima leđne peraje i na škržnim poklipvima. Ubod je jako bolan i ne zacjeljuje jednostavno. Ova vrsta ribe živi dugo, i do 40 godina  (po drugim izvorima 43). U Jadranu naraste do 0,5 kg, a najveći svjetski primjerak je imao 47.0 cm i 1,55 kg. Živi na dubinama 50 – 1100 m. Jestiva je i cijenjena u prehrani.

Ova vrsta živi na istočnom dijelu Atlantika,od Islanda i Norveške do Gvinejskog zaljeva, oko otoka u Atlantiku (Madeira, Azori i Kanari),na zapadnom dijelu Atlantika od Nove Škotske do Venezuele, na Mediteranu i na Južnom dijelu Atlantika (Zaljev Walvis, Namibija do Natala, JAR).

## Izvori

## Vanjske veze
Butor

**Butor** (lat. *Galeorhinus galeus *) riba je iz nadreda Selachimorpha ili morskih pasa. Po samom izgledu liči na svoju vrstu. Naraste do 1.93 m duljine i do 45 kg težine. Sive je boje, s bjelkastim donjim dijelom (ili sivkastim). Ima dugu, zašiljenu njušku, velika usta i male, oštre zube nalik na oštricu. Mladi imaju često crne oznake na vrhovima peraja. . 

Butor se nalazi na listi IUCN-a kao ugrožena vrsta (*IUCN = International Union for the Conservation of Nature and Natural Resources* - **Međunarodno udruženje za zaštitu prirode i prirodnih izvora**).

## Rasprostranjenost i prehrana
Ova vrsta je prisutna u svim oceanima, u Atlantiku od Argentine i Južne Afrike do Islanda, u Pacifiku oko Australije i Novog Zelanda, Havaja, od British Columbije do juga poluotoka Kalifornije, u Indijskom oceanu oko obala Afrike, te u Mediteranu . 

Živi na dubinama do 1100 m, u jatima koja migriraju, posebno u hladnijim područjima. Može ga se naći i pri dnu, ali i na otvorenom moru, gdje živi pelagijski.

Hrani se većinom ribom, ali i drugim morskim organizmima; rakovima, crvima, glavonošcima,...

## Razmnožavanje
Pas butor je ovoviviparan, gdje ženka leže jajašca koja čuva u svojoj utrobi, a mladi izlaze živi (6-52 potomka). Razmnožavanje se dešava u dva perioda; zimi i u proljeće. Većina ženki se razmnožava u naizmjeničnim godinama, a trudnoća traje 12 mjeseci. Mladi se rađaju s veličinom oko 240 –320 mm i 88 – 109 g. Spolno sazrijevaju oko desete godine, godišnje dobivaju na težini oko 1,5 do 4 kg.

## Zanimljivosti
Meso butora je dobro za jelo, a lovi se osim zbog mesa i zbog jetrenog ulja, peraja, kao i za riblje brašno.

1937. godine je otkriveno da je jetra butora jedan od najbogatijih prirodnih izvora vitamina A. Zbog toga je tijekom drugog svjetskog rata započeo je intenzivan lov na butora. Tek otkrićem sintetskog vitamina A smanjen je lov butora.

## Izvori

## Vanjske veze

*  The Biology of the Soupfin Galeorhinus zyopterus and Biochemical Studies of the Liver (repositories.cdlib.org)
*  TOPE Galeorhinus galeus (glaucus.org.uk)
Bukva (riba)

**Bukva** (*Boops boops*), pripada obitelji ljuskavki (*[[Ljuskavke|Sparidae]]*). Uz naziv bukva u Hrvatskoj je poznato preko dvadeset drugih imena za ovu ribu: bugva, boba, buba, bukvina, bobulina, buhar, matijaš, matelan, matan, legumini, žutuja i dr. Bukva je jedna od najbrojnijih riba u Jadranu i Mediteranu.

Tijelo joj je izduženog vretenastog oblika, pokriveno sitnim ljuskama s vrlo izraženim očima na glavi. Inače bukva je dobila ime upravo zbog svojih velikih očiju koje su jako velike u odnosu na tijelo. Na gornjem dijelu tijela je modrikastosivo do maslinasto-zelenkasto, a postrance je je sivkaste boje sa tri do četri uzdužne zlatkaste pruge. Donji dio je srebrnkaste boje. Naraste do 35 cm u dužinu i može postići težinu do 0,50 kg.

Bukva je riba koja živi u velikim jatima. Hrani se raznovrsno, najčešće planktonom ali i algama i sitnim račićima sa morskog dna. U toplijim mjesecima živi dalje od obale a za hladnijih se približava. Ne bira vrstu dna ali je nešto brojnija nad kamenitim i muljevitim dnima, obraslih vegetacijom. Brojnija je s vanjske strane otoka i na pučini nego po kanalima, uvalama i zaljevima. Pripada životnoj zajednici pelagijala. Uglavom je nalazimo na dubini od 5 do 50 metara iako zna zaći i do 200 metara u dubinu. Mrijesti se u proljeće od ožujka do svibnja. Glavna su joj lovišta u pučinskom nizu otočja, osobito u srednjoj Dalmaciji. Bukva se smatra jako dobrim mamcem u ribolovu parangalima, zbog čega ju mnogi i love.

U Jadranskom moru je nalazimo posvuda. Osim Jadranskog mora bukva je riba Mediterana, iako je raširena i u Crnom moru, istočnom Atlantiku od Škotske do Norveške na sjeveru pa do Angole i Azora na jugu.

## Izvori
* Aldo Ivanišević, *Sportski ribolov na moru*, Zagreb: Mladost, 1987. 
* Neven Milišić, *Sva riba Jadranskoga mora (prvi dio)*, Split: Marijan tisak, 2007.  (sv. 1)
* Submania - Sparidi 

## Vanjske veze
Cipal balavac

**Cipal balavac** (*Liza ramado*) riba je iz porodice Mugilidae ili cipala. Narodni nazivi su mu još plavić, brena, crnac, šupljak, samac. Sive je boje, s bjelkastim dnom, ima velike ljuske po tijelu. Velike je glave, s vrhom koji je tupo zaobljen, sama glava je široka, oči su vrlo blizu malih usta. Gornja usna je naglašeno ispupčena. Na škržnom polopcu imaju zlatne mrlje ali su dosta slabije izražene nego u cipla zlatara . Naraste do 70 cm i mogu težiti do 2,9 kg.

Ova vrsta cipla voli slatku i boćatu vodu, gdje boravi veći dio godine, dok krajem ljeta zbog parenja ide u slanije vode. Razmnožava se između rujna i veljače. Živi u priobalnom pojasu, a rasprostranjena je u istočnom Atlantiku od Norveške do Maroka, te u Mediteranu i Crnom moru. Hrani se malim organizmima, larvama i jajašcima .
 
## Zanimljivosti
U nekim dijelovima Hrvatske ovaj cipal se hvata i zbog drugih razloga, a ne samo zbog mesa. Ciplima se vadi ikra koja se soli i suši poput kavijara.

## Izvori

## Linkovi
Cipal bataš

**Cipal bataš** (lat. * Mugil cephalus *) ima kod nas u upotrebi više raznih naziva kao što su mulj, glavaš, babaš, skakavac, javra. Cipal bataš je riba iz porodice cipala ili Mugilidae. To je najveći cipal koji živi u Jadranu. Najveći ulovljeni primjerak u Jadranu je bio 55 cm duljine i 6 kg, iako ova vrsta može narasti i do jednog metra duljine i 12 kg. Glava mu je tupasta i spljoštena, šira od ostatka duguljastog tijela, s velikim, izraženim očima i tankim usnicama na relativno malim ustima. Boja mu varira od svijetlosive, smeđkaste do maslinastozelene, sa linijama koje se prelijevaju u nijansama, a s donje strane srebrenkasto bijel.

## Rasprostranjenost
Cipal bataš je rasprostranjen u obalnom pojasu gotovo svuda po svijetu, osim u hladnim morima s temperaturom nižom od 8 stupnjeva Celzija, osim u području Karipskog mora, te Bahama. Najviše voli bočatu vodu, a ponekad zna ući i daleko u rijeke. Živi pri površini, na malim dubinama, a tijekom mriještenja u srpnju i kolovozu zna ići dalje od obale, na dubine do 120 m. Ženka ispusti od 0,8 do 2,6 milijuna jajašaca. Životni vijek mu je oko 16 godina.

## Prehrana

Mlađi primjerci se hrane zooplanktonom i sitnim beskralježnjacima, a odrasli uglavnom algama, te crvima i račićima. 

Meso bataša je vrlo ukusno i cijenjeno, može se pripremiti na razne načine. Najvažnije pri konzumaciji bataša je da je nedavno uhvaćen jer pri duljem čuvanju mijenja okus.

## Izvori
Cipal mržnjak

**Cipal mržnjak** (lat. *Liza saliens*) ima kod nas u upotrebi više raznih naziva kao što su dugaš, sisavac, slinavac, vodeni, crnac, ćifal od kurenta, šiljasti, kefala, korun, cabra, mulo, plaznik. Spada u porodicu Mugilidae ili cipala. Od svih cipala u Jadranu ima najlošije meso. Naraste do 0,40 m i do 0,75 kg. Veći dio vremena provodi u boćatoj vodi, tako daq ga se uglavnom može naći na ušćima rijeka kao što su ušće Krke, Karinsko more,.... 

I ovaj cipal ima batastu glavu, s zadebljanom gornjom usnom, koja se doima poput šiljka, odakle je dobio i jedno narodno ime. Ima plavkaste peraje, slabije izraženu zlatnu pjegu na škržnom poklopcu i iznimno snažne repne peraje. Biljojed je i hrani se većinom algama i travom. Mrijesti se u lipnju i srpnju.

Živi u priobalnom području, na dubinama 0 - 15 metara, a rasprostranjen je u Mediteranu i Crnom moru, te na obalama Atlantika od Maroka do Francuske . 

## Zanimljivosti
Unesen je u Kaspijsko jezero, gdje se raširio i gdje je danas najveće ribolovno područje ovog cipla.

## Izvori
Bodljikava mramorna riba

**Bodljikava mramorna riba** (*Siganus rivulatus*) riba je iz porodice Siganidae. Kod nas se još naziva **bodljikavac** ili **sigan**. Ova vrsta ima spljošteno tijelo, sa izraženim leđnim perajima, usta mala s debljom gornjom usnom, u ustima ima zube u jednom redu. Ljuske su joj male, a repna peraja blago rašljasta. Živi u jatima, od 50 do nekoliko stotina jedinki, u plićem moru, do dubine od 60 m, , hrani se algama, fitoplanktonom. Boja je srebrenkasta, s mrljama i zlatnom prugom sa strane tijela. Naraste po nekim izvorima 40 cm , a po drugim 27.0 cm . Mrijesti se lipnja do kolovoza. Ovoj ribi domovina je Crveno more, odakle je kroz Sueski kanal došla u Mediteran i Jadran. Ubod ove ribe je otrovan. 

Ova vrsta živi na zapadnom dijelu Indijskog oceana, na nekim dijelovima istočne Afrike, kao i na Mediteranu. 

## Izvori

## Vanjske veze
Bucanj mali

**Bucanj mali** (lat. *Ranzania laevis*) riba je iz porodice Zrakoperki. Ovo je jedna od dvije vrste bucnja koji je ulovljen u Jadranskom moru. Može narasti do jednog metra duljine, specifičnog je izgleda, što mu je donijelo narodni naziv mali mih. 

Živi u morima tropskim morima i morima umjerene temperature, pelagijski - neovisno o morskom dnu, na dubini do 140 m. Stanište mu je istočni Tihi ocean, od Kalifornije do Čilea, rijetko zalazi sjevernije od Meksika, zapadni Atlantik oko Floride, Kariba te Venezuele i Brazila, zatim istočni Atlantik od Madeire do Skandinavskog poluotoka, oko obala Senegala i Sijera Leone, također i oko obala južne Afrike. Zalazi u Mediteran, gdje ga se također može pronaći.

Hrani se planktonskim račićima, mekušcima, manjim ribama, rakovima, algama, meduzama. Imaju mala usta u odnosu na svoju veličinu, bez zuba, uvučena u tijelo. Mali bucanj je nejestiv, jer mu se meso u kuhanjem pretvara u ljepilo. Ponegdje ga se i upotrebljava u tu svrhu pa ga ponegdje čak i koriste u tu svrhu.

## Izvori

## Vanjske veze
Cipal plutaš

**Cipal plutaš** (lat. *Oedalechilus labeo*) najmanji je cipal u Jadranskom moru. Ima nekoliko drugih naziva kao što su ludaš, luskavac, pesnjak, glibavac. Naraste do 25 cm i do 0,2 kg težine.

Svoje ime je dobio po karakterističnom ponašanju, a to je da pliva na samoj površini mora, u plićaku, te među stijenama. Tu lovi manje organizme pri površini ili čisti alge s kamenja. Mrijesti se krajem ljeta ili početkom jeseni.

Najčešće ga se nalazi na dubinama do 15 m, na području cijelog Mediterana (osim Crnog mora) ta na malom području Atlantika, oko Maroka i Gibraltara. Ne zalazi u rijeke iako je čest na ušćima rijeka, te na ispustima kanalizacije, gdje je voda bočata. 

## Izvori
Cipal putnik

**Cipal putnik** (*Chelon labrosus*) riba je iz porodice cipala. Kod nas ovog cipla zovu još i mrena, bir, crni, plotun, kuljavac. Ima cilindrično tijelo, sa širokom glavom, koja je gotovo ravna između očiju. Gornja usna je vrlo debela (otprilike koliko je polovica radijusa oka), te je to glavna karakteristika ovog cipla. Ima izduženiju gubicu od ostalih cipala, nema pjege na škržnom poklopcu, već mu je on malo zatamnjen. Sive je boje na gornjem dijelu, koja se prelijeva u plavu, strane svijetlije koje prelaze u srebrenkast trbuh. Na ljuskama ima tamnije uzdužne pruge. Naraste do 75 cm i 4,5 kg po jednim izvorima , a 60 cm i 6,00 kg po drugim izvorima. Razmnožava se zimi (siječanj), a jajašca, kao i mladunci slobodno plutaju morem. Putnik doživi do 25 godina.

## Stanište i prehrana
Ovaj cipal je dobio svoje ime po svojoj osobini da prelazi velike udaljenosti prilikom svoje selidbe u toplije krajeve zimi, a hladnije ljeti, prolazeći preko otvorenog mora. Jedini je cipal kojeg se gotovo i ne može vidjeti na površini, uglavnom boravi pri dnu, u priobalnom pojasu. Tu se hrani sitnim beskralježnjacima, mekušcima i algama, a ponekad i otpatcima. Može ga se naći i u lukama, pored ispusta kanalizacije, ali i na ušćima mora, močvarama i rijekama. Može ga se pronači da se odmara na skrovitim mjestima.

Rasprostranjen je u Atlantiku od Skandinavije i Islanda, sve do Senegala, te u Mediteranu i južnom dijelu Crnog mora.

## Izvori

## Linkovi

## Vanjske veze
:marinespecies.org-http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=126977
:ibss.org.ua-http://atlases.ibss.org.ua/medfishes/taxonomy/chelon_labrosus.html
:global biodiversity -http://data.gbif.org/species/13542699
Cipal zlatar

**Cipal zlatar** (lat. *Liza aurata*) riba je iz porodice cipala. Kod nas ovog cipla zovu još i zlatac, glavatac, vrecinaš, mrena puzavica, zlatan, zlatoperec, zlatulj, žutac. Sive je boje, s bjelkastim dnom, ima velike ljuske po tijelu. Velike je glave, s vrhom koji je tupo zaobljen, sama glava je široka, oči su vrlo blizu malih usta. Gornja usna je naglašeno ispupčena. Vrlo je sličan ciplu balavcu. Prepoznatljiv je po izraženoj žutoj pjegi na škržnom poklopcu, koja je najžutija od svih vrsta cipala koje je imaju. U Jadranu naraste do 1 kg, a na drugim mjestima može narasti do 59.0 cm duljine i 1,5 kg težine. Razmnožava se od srpnja do studenog, na otvorenom moru, a jajašca, kao i mladunci slobodno plutaju morem. Raste brzo, do 0.20 kg godišnje.

## Stanište i prehrana
Obožava boćatu vodu, nalazimo ga na ušćima rijeka ili čak i duboko u rijekama. Čest je i na drugim terenima uz obalu. Najčešće se nalaze napodručjima s dosta čistog pijeska i pješčanim dnom. Tu se hrani sitnim beskralježnjacima, mekušcima i algama, a ponekad i otpatcima i insektima.

Rasprostranjen je u Atlantiku od Škotske sve do Senegala, te u Mediteranu i 
Crnom moru, čak i u Kaspijskom jezeru.

## Izvori

## Vanjske veze
:caspianenvironment.org - http://www.caspianenvironment.org/biodb/eng/fishes/Liza%20aurata/main.htm
:ukonline.co.uk - http://web.ukonline.co.uk/aquarium/pages/goldengreymullet.html
Crnej

**Crnej** (lat. *Chromis chromis*) riba je iz porodice Pomacentridae ili češljoustki. Naziva se još i črnac, kaliger, čančol, prajčić, šćoka, indijanac, crnjul, crnelj. Rasprostranjena je po cijeloj našoj obali, gdje ga se može naći u brojnim jatima. Vrlo lako je prepoznatljiv po svojoj boji po kojoj je dobio i ime. Iako se doima crne boje, crnej je zapravo negdje između tamno smeđe i tamno ljubičaste boje sa manjim zlatnim sjajem na velikim ljuskama pokrivenim bokovima. Mladi crneji su također lako prepoznatljivi po svojoj jarkoj modroj boji. Tijelo mu je spljošteno s boka i oblo. Ima kratku glavu s malim ustima i malim očima. Sve peraje dobro su razvijene, a najviše prsne. Živi u priobalju, na dubinama do 40 m, a može narasti do 25 cm. Kod nas su primjerci crneja manji, najveći naraste do 16 cm duljine i 80 g težine. Mrijeste se ljeti (lipanj i srpanj), kada ženka polaže ljepljiva jaja u obliku niti na kamenitom ili pješčanom dnu. Do pojave mladih, jajašca čuva mužjak. Hrani se algama, te sitnim životinjicama. 

Iako je vrlo ukusna riba, nema posebnu važnost u prehrani radi svoje male veličine i relativno velikog broja kosti. Teško ga se može vidjeti na tržnicama, osim ponekad na južnom dijelu Jadrana, kamo ga se redovito soli, na isti način kao i srdelu i inćuna. Poznavaoci ribolova tvrde da je odličan mamac prilikom lova parangalom, posebno za ugore i murine.

Živi na području istočnog Atlantika, od Portugala do Gvinejskog zaljeva, te diljem Mediterana.

## Izvori

## Linkovi
Crvojeguljka

**Crvojeguljka** (lat. *Chlopsis bicolor*) riba je iz porodice Chlopsidae. Kod nas se još naziva i lažni ugor, falšet, dvobojni ugor. Zmijolikog je oblika, a glavna joj je karakteristika dvobojnost, gornji dio je tamnosmeđ, a donji dio izrazito bijel. Živi na muljevitom dnu, na dubinama od 80 do 365 m. Naraste do 42 cm duljine. Nalazimo ga na zapadnom Atlantiku, od juga Floride i Meksika do južnog dijela Brazila, na istočnom Atlantiku oko obala Maroka i Mauritanije, te na sjevernim obalama Mediterana. 

## Izvori

## Linkovi
Drhtulja mrkulja

**Drhtulja mrkulja** (lat. *Torpedo nobiliana*) riba je iz roda drhtulja. U upotrebi ima i drugo ime: ljubičasta drhtulja. 
Ima plosnato tijelo, okruglog oblika, debeli rep i veliku repnu peraju. Ima glatku kožu odozgo sivo plave boje, koja se prelijeva u tamnosmeđu i ljubičastu, dok joj je trbuh bijel. Živi na muljevitom i pjeskovitom dnu, na dubinama 10-350 m, iako zna zaći i na veće dubine , do 800 m. Kao i svoja manja rođakinja drhtulja šarulja i mrkulja je danju većinom ukopana, a samo joj oči vire iz pijeska ili mulja, a noću je aktivna. Hrani se ribama i račićima, hvatajući ih tako da ih paralizira elektricitetom koji ispušta. Električna pražnjenja mogu imati napon i do 220 V.

Rasprostranjena je u Mediteranu, bez Crnog Mora i Atlantiku od južnih obala Norveške pa sve do Rta dobre nade. U zapadnom Atlantiku prisutna je od Nove Škotske pa sve do juga Brazila. Mrkulja naraste do 180 cm duljine i 90 kg težine.

## Izvori

## Vanjske veze
Drhtulja obična

**Drhtulja obična** (lat. *Torpedo torpedo*) riba je iz porodice drhtulja. Ima nekoliko drugih naziva kod nas kao što su devetopjegna drhtulja , drhtulja kolobarka, botun drhtulja. Ima plosnato tijelo, okruglog oblika, debeli rep i veliku repnu peraju, kao i ostale drhtulje. Koža joj je glatka, smeđe boje koja se prelijeva ka boji cigle s mnoštvom svijetlijih pjegica na gornjem dijelu tijela. Trbuh joj je bijel. Najkarakterističnije obilježje na tijelu su velike eđe, skoro crne pjege po leđima. Ima ih točno devet, tri prednje su nešto manje, a stražnjih šest je veće. Hrani se ribama i račićima, hvatajući ih tako da ih paralizira elektricitetom koji ispušta. Električna pražnjenja mogu imati napon i do 200 V. Mužjaci narastu do 60 cm, a ženke su manje i narastu do 41 cm. Živi na muljevitom i pjeskovitom dnu, najčešće na dubinama do 70 m iako znaju biti i dublje, do 400 m. Rasprostranjena je u Mediteranu, i Atlantiku od Biskajskog zaljeva pa južno do Angole, a najčešća je u tropskom pojasu.

## Izvori

## Vanjske veze
Drkovna

**Drkovna** (lat. *Dalatias licha*) vrsta je morskog psa koji kod nas još ima nazive mrkan i mrkalj. Tijelo mu je vitko, njuška kratka i tupo zaobljena, usnice zadebljane, ima dvije leđne peraje gotovo iste veličine, donji kraj repne peraje znatno kraći od gornjeg.Gornji zubi su manji od donjih zubiju, koji su nazubljeni poput zubaca pile. Boja mu je tamno smeđa, slična boji čokolade, ponekad ljubičasto smeđa. Peraje imaju svijetle vrhove, a vrh repa je taman, skoro crn. Najčešće živi u malim jatima pri dnu, iako zna obitavati i na otvorenom moru. Prehrana se sastoji od riba koštunjača, raža, drugih vrsta morskih pasa, kao i rakova i glavonožaca. Naraste do 182 cm duljine, iako je većina primjeraka ove vrste između 1,2 i 1,5 m.

## Rasprostranjenost
Drkovna je prisutna u svim oceanima. U Atlantiku je ima na zapadnom dijelu oko srednjeg dijela SAD (Georges Bank) te u Meksičkom zaljevu, a na istočnom dijelu od Islanda do Kameruna, kao i na zapadnom dijelu Mediterana. U Indijskom oceanu ima ga od Mozambika do Južne Afrike. U pacifiku obitava oko Japana, Australije i Novog Zelanda, kao i oko Havaja.

## Izvori

## Vanjske veze
LGBTQ prava u Češkoj

**[[Češka]]** se smatra jednom od najliberalnijih država u Centralnoj Evropi po pitanju ljudskih prava **[[lezbejka|lezbejki]], [[gej]], [[biseksualnost|biseksualnih]] i [[transrodnost|transrodnih]]** (**[[LGBT]]**) osoba. Godine 2006. Češka je donela zakon o registrovanim partnerstvima.

## Dekriminalizacija homoseksualnosti
Homoseksualnost je dekriminalizovana 1962. godine. Starosna granica za stupanje u seksualne odnose je izjednačena 1990. godine za istopolne (ranije bila na 18) i heteroseksualne odnose na 15 godina. Vojska dozvoljava gejevima i lezbejkama da otvoreno služe. Homoseksualna prostitucija je legalizovana 1990. godine.

## Istopolne zajednice

Neregistrovana kohabitacija (*de facto* zajednica) je zakonski priznata u Češkoj od 2001. godine. Ovom vrstom zajednica su bili uređeni odnosi oko nasleđivanja kod osoba koje žive u zajedničkom domaćinstvu.

Plan da se usvoji zakon o registrovanom partnerstvu je bio neuspešan četiri puta: 1998, 2001, 2003. i 2005. godine. Ipak, 16. decembra, 2005. godine usvojen je novi predlog zakona o istopolnim zajednicama u Češkom parlamentu. Senat ga je usvojio 26. januara, 2006. godine, ali je predsednik Václav Klaus stavio veto. Parlament je ukinuo predsednički veto 15. marta, 2006. i registrovano partnerstvo je počelo da se priznaje i sklapa od 1. jula, 2006. godine.

Prema istraživanjima Angus Reid Global Monitora decembra 2006. godine, 52% građana i građanki podržava istopolni brak .

## Zabrana diskriminacije
Od 1999. godine vojska Češke tretira seksualnu orijentaciju privatnim pitanjem i tehnični ona nije stvar na osnovu koje se može ne dozvoliti priključenje vojsci. Godine 2001. Češka je usvojila antidiskriminacioni zakon u skladu sa odredbama Evropske unije, u kome se eksplicitno pominje zabrana na osnovu seksualne orijentacije.

## Javno mnenje
Centar za ispitivanje javnog mnenja CVVM objavljuje rezultate godišnjih istraživanja stavova o gej i lezbejskim pravima. Prema rezultatima iz poslednjih godina može se primetiti trend rasta podrške i prihvatanja LGBT osoba:

## Tabela

Upoređujući poslednje dve godine može se primetiti pad podrške registrovanim partnerstvima i istovremeno značajan rast podrške istopolnim brakovima.

## Vidi dalje

* Istopolne zajednice u Češkoj
* Ljudska prava u Češkoj
## Vanjske veze
* Prague GayGuide.Net Up2date GayGuide for Prague and the Czech Republic
## Reference
Robert Prosinečki

**Robert Prosinečki** (Villingen-Schwenningen, Njemačka, 12. siječnja 1969.) je bivši hrvatski i jugoslavenski nogometni reprezentativac koji je trenutačno trener FK Crvene zvezde. Igrao je na poziciji veznog igrača.

Nogometnu karijeru započeo s 5 godina u neposrednoj blizini mjesta rođenja u klubu FC "Stuttgart Kickers".

1979. godine sa obitelji dolazi u Hrvatsku te svoju ljubav prema nogometu nastavlja u domaćem klubu NK "Dinamo" čiji je član do 1987. godine. S juniorskom reprezentacijom osvaja Svjetsko prvenstvo u Čileu 1987. g. gdje je proglašen najboljim igračem i osvaja Zlatnu loptu.

Robert Prosinečki nogomet je nastavio u zagrebačkom Dinamu gdje je zapažen kao talent i već s 18 godina igra u prvoj postavi. Nakon nesuglasica s tadašnjim trenerom Miroslavom Ćirom Blaževićem odlazi u Crvenu Zvezdu i 1991. osvaja Ligu prvaka. Karijeru nastavlja u Real Madridu, ali zbog teške ozljede izbiva s travnjaka više od godinu dana.S "Real Madrid" osvaja španjolski kup i Super kup. S FK "Crvena Zvezda" osvojio je tri naslova državnog prvaka, domaći Kup, Kup europskih prvaka (1991.) i Interkontinentalni kup (1991.)1991. godine osvaja i trofej Bravo i zauzima 2. mjesto na svijetu po anketi World Soccer-a.

U Španjolskoj je još igrao za Real Oviedo, Barcelonu, Sevillu, te se u sezoni 1997/98 vratio u Hrvatsku nogometnu ligu u Dinamo, gdje je kao kapetan predvodio jednu od najboljih generacija Dinama u Ligi prvaka dvije godine zaredom (1998/99 i 1999/00).

Nakon toga igrao je još za Hrvatski Dragovoljac, Standard Liege, Portsmouth FC, Olimpiju iz Ljubljane i NK Zagreb, gdje nakon završetka karijere ostaje na mjestu sportskog direktora.

Vezni igrač, poznat po iznimnoj kreativnosti i čarobnim driblinzima, često ga se nazivalo "posljednjim romantičarem".

Za Hrvatsku je odigrao 49 utakmica i postigao 10 golova, a za Jugoslaviju 15 utakmica uz 4 gola. 1987. je proglašen najboljim igračem U-21 Svjetskog prvenstva u Čileu, kojeg je Jugoslavija bila pobjednik. Igra za Jugoslaviju na SP 1990., a za Hrvatsku na EP 1996. te SP 1998. (treće mjesto) i SP 2002. godine.

Dvostruki je dobitnik Državne nagrade za šport "Franjo Bučar", 1997. osobno, te 1998. kao član reprezentacije.

Robert Prosinečki jedini je igrač u povijesti koji je postigao pogodotke na SP za 2 različite reprezentacije. 1990. je za Jugoslaviju zabio Ujedinjenim Arapskim Emiratima, a 1998. Jamajci i Nizozemskoj.

## Vanjske veze

* Razgovor s Robertom Prosinečkim, serijal *(Ne)uspjeh prvaka s [[Mario Stanić|Mariom Stanićem]]*, 31. 8. 2023. (YouTube)
LGBTQ prava u Slovačkoj

**[[Slovačka]]** je, za razliku od Češke, konzervativnija po pitanju prava lezbejki, gejeva, biseksualnih i transrodnih osoba. Homoseksualnost je legalna u Slovačkoj, ali se trenutno ne priznaju istopolne zajednice.

## Dekriminalizacija homoseksualnosti
Homoseksualnost je dekriminalizovana 1962. godine. Uzrast seksualne saglasnosti je izjednačen na 15 godina za istopolne i heteroseksualne odnose, 1990. godine.
## Istopolne zajednice
Slovačka trenutno zakonski ne prepoznaje istopolne zajednice.
## Zabrana diskriminacije
Antidiskriminacioni zakon je usvojen 2004. godine u skladu sa protokolom Evropske unije. Zakon je dopunjen 2008. godine novim odredbama o zabrani diskriminacije na osnovu seksualne orijentacije. 
## LGBT zajednica
U Slovačkoj postoji mala LGBT zajednica. Ima nekoliko gej klubova, koji su uglavnom smešteni u Bratislavi. Uobičajena je migracija LGBT osoba koji odlaze u druge zemlje tražeći pozitivniju socijalnu klimu. Poslednjih godina stav društva prema LGBT osobama je počeo da se popravlja.
Slovačka je veoma konzervativna država sa velikim brojem katolika i ruralnim stanovništvom koje može biti neprijateljski nastrojeno prema LGBT osobama. Situacija u Slovačkoj se može uporediti sa situacijom kakva je postojala u Zapadnoj Evropi 1970-ih godina, ali je i dalje bolja nego u Poljskoj. Prema istraživanjima Angus Reid Global Monitora decembra 2006. godine, svega 19% građana i građanki podržava istopolni brak .

Nakon više pokušaja prva parada ponosa je organizovana 22. maja, 2010. godine u Bratislavi, pod nazivom *[[Rainbow Pride Bratislava]]*. Učesnici i učesnice su napadnuti u toku održavanja parade od strane neonacističkih grupa, zbog čega se planirana šetnja gradom nije desila.

## Vidi dalje

* Ljudska prava u Slovačkoj
## Reference
Čarobni patkokljunić

**Čarobni patkokljunić** (lat. *Facciolella oxyrhyncha*) riba je dubokog mora (obitava od 30 - 731 m dubine), koja je posljednje vrijeme prisutna i u Jadranskom moru, na većim dubinama južnog dijela. Tijelo joj je veoma izduženo, bez ljusaka, iza crijevnog otvora se sužava prema repu u šiljak. Glava je dugačka s izduženim čeljustima, a gornja čeljust ima istaknuti vršak i duža je od donje. Zubi su konični. Leđna peraja počinje iza škržnih otvora. Srebrenkaste je boje, a zadnji dijelovi repne i podrepne peraje imaju crni rub. Naraste do 64,9 cm duljine, a živi na istočnom dijelu Atlantika od južnog dijela Portugala do Angole, a također i u Mediteranu, u Ligurskom i Tirenskom moru . Hrani se većinom desetonošcima.

## Izvori
Drhtulja šarulja

**Drhtulja šarulja** (lat. *Torpedo marmorata*) riba je iz roda drhtulja. Kod nas se naziva još i mramorna drhtulja, trn, trnjevača, tresnavka, banjača, pjegava drhtulja, renjok. Ima plosnato tijelo, okruglog oblika, debeli rep i veliku repnu peraju. Ima glatku kožu odozgo smeđe boje s tamnijim smeđim šarama, dok joj je trbuh bijel. Živi na muljevitom i pjeskovitom dnu, na dubinama 10-40 m, iako zna zaći i na veće dubine , do 370 m. Danju je većinom ukopana, a samo joj oči vire iz pijeska ili mulja,a anoću je aktivna. Hrani se manjim ribama i račićima, hvatajući ih tako da ih paralizira elektricitetom koji ispušta. Električna pražnjenja mogu imati napon i do 200 V.

Rasprostranjena je u Mediteranu i Atlantiku oko južnih obala Velike Britanije i Irske, a ponekad i u Sjevernom moru, oko obala Danske. Također je prisutna i oko Rta dobre nade. Kako ova vrsta izbjegava temperature iznad 20&nbsp;°C, i prisutna je oko Velike Britanije i Irske samo ljeti, smatra se da tamo stiže iz Mediterana gdje zimi obitava i gdje se mrijesti u zimskim mjesecima ( od studenog do siječnja). Ženka leže 5-32 mlada, duljine 10-14 cm, koji se legu živi i sposobni za samostalan život, njihovi električni organi su funkcionalni i prije rođenja. Drhtulja šarulja može narasti do 100 cm i do 10 kg težine.

## Izvori

## Vanjske veze
Ricky Martin

**Enrique Martín Morales** (24. decembar 1971.-), poznatiji po umjetničkom pseudonimu **Ricky Martin** je Grammyjem i Latinskim Grammyjem nagrađen portorikanski pop pjevač koji je slavu stekao kao pjevač Latino boy banda Menudo, a potom od 1991. godine kao solo-izvođač.

Tokom karijere koja traje više od tri decenije je prodao preko 55 miliona albuma širom svijeta. Poznat je i kao osnivač besprofitne dobrotvorne organizacije *[[Ricky Martín Foundation]]* (*Fundación Ricky Martin*) .

Na svom zvaničnom sajtu, Martin je 29. marta, 2010. objavio da je gej: "Ponosim se da kažem da sam srećan homoseksualan muškarac. Blagosloven sam da budem ono što jesam.[...] Ove godine u tišini i razmišljanju učinile su me jačim i podsetile su me na to da prihvatanje dolazi iznutra i da mi ta istina daje snagu da osvojim emocije za koje nisam ni znao da postoje."

## Napomene

## Vanjske veze

* Official website 
* Official Sony Music website 
*
325. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **325. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Kamila i Sceve** (ili, rjeđe, **godina 429. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 325. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.





== Događaji ==
* [[Makedonija (antička)|Makedonski]] kralj [[Aleksandar Veliki]] napušta [[Indija|Indiju]] ostavivši svog oficira [[Piton (sin Agenorov)|Pitona]] kao [[satrap]]a oblasti oko [[Ind]]a.
* Aleksandar Veliki naređuje svom novopostavljenom admiralu [[Nearh]]u da plovi iz rijeke [[Hidasp]] u zapadnoj Indiji u [[Perzijski zaljev]] te uzvodno uz [[Eufrat]] do [[Babilon]]a dok Aleksandrova vojska maršira kroz [[Gedrozija|Gedroziju]] (današnji [[Balučistan (Pakistan)|Balučistan]]).
* Pri povratku u Perziju Aleksandrova vojska se sukobljava s klanovima [[Multan (distrikt)|Malli]] (u suvremenom [[Multan]]u). Borbe iscrpljavaju njegovu vojsku. Aleksandar njen najveći dio pod generalom [[Krater (general)|Kraterom]] šalje u [[Karmanija|Karmaniju]] (suvremeni južni [[Iran]]) dok sam usiljenim maršem ide u [[Perzija|Perziju]] južnom rutom kroz Gedrozijsku pustinu (danas dijelom u južnom [[Iran]]u i [[Makran]]u u južnom [[Pakistan]]u).
* Aleksandrova vojska do kraja godine stiže u [[Perzepolis]], dok Nearhova flota dolazi u [[Susa|Susu]].
* Nearh u svojim bilješkama s putovanja kao prvi zapadni autor spominje [[šećerna trska|šećernu trsku]] opisujući je kao trsku "koja proizvodi med iako nema pčela".
* [[Agatoklo]], bogati i ambiciozni [[Sirakuza|Sirakužanin]], je protjeran iz svog rodnog grada nakon što je pokušao svrgnuti [[oligarhija|oligarhijske]] vlastodršce.
* Vojvoda Huiwen, vladar kineske države [[Qin (država)|Qin]], odbacuje i posljednji trag formalne zavisnosti prema nominalnom vladaru [[dinastija Zhou|dinastije Zhou]], proglasivši se [[kineski suveren|kraljem Huiwenom]] i potaknuvši trend među vladarima preostalih [[Period Zaraćenih država|Zaraćenih država]].
* [[Kralj Wuling od Zhaoa|Kralj Wuling]] dolazi na prijestolje države [[Zhao (država)|Zhao]].
* [[Aristotel]] piše *Nikomahovu etiku'' (približan datum).
* Kasni klasični period vajarstva u Drevnoj Grčkoj završava, a započinje helenistički period (približan datum).

## Rođenja
* Euklid, grčki matematičar (u. cca. 275. pne.)

## Smrti
*