open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kymenlaakso

**Kymenlaakso** što znači **Dolina [[Rijeka (vodotok)|rijeke]] [[Kymijoki]]** (švedski: *Kymmenedalen*) je jedna od 19 
regija Finske na jugoistoku zemlje.

## Geografija

Kymenlaakso graniči sa regijama Uusimaa, Päijänne Tavastija, Južna Savonija i Južna Karelija.

Regija ima teren od 5,147.78 km² na kom živi 180,845 stanovnika.

Najveći gradovi Regije Kymenlaakso su administrativni centri regije Kotka i Kouvola.

## Administrativna podjela
Regija Kymenlaakso je podjeljena na 7 općina, u dvije podregije;
**Kouvola**
*Iitti (6,959)
***[[Kouvola]]** (86,943)
**Kotka Hamina**
***[[Hamina]]** (21,249)
***[[Kotka]]** (54,771)
*Miehikkälä (2,165)
*Pyhtää (5,360)
*Virolahti (3,438)

## Historija

Nekad je Kymenlaakso bio dio Provincija Usimaja, Karelija i Tavastija.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Regije Kymenlaakso''
Kotka

**Kotka** je grad i općina na jugoistoku Finske od 54,771 stanovnika.

## Geografija
Kotka leži na dva otoka Hovinsaari i Kotkansaari u delti rijeke 
Kymijoki u Finski zaljev, udaljena 134 km sjevereoistočno od Helsinkija.

## Historija i znamenitosti
Carska Rusija podigla je između 1790. - 1800. utvrdu na otoku Kotkansaari, koju je razorila 
britanska flota 1855. za Krimskog rata.
Kotka je formalno osnovana za ruske vlasti - 1878. ali se razvila tek nakon 1930.

Pravoslavna saborna crkva iz 1795. je najstarija građevina u gradu, pored nje atrakcija je i luteranska crkva iz 1898. i moderni akvarij - Maretarium.

## Privreda
Kotka je najveća luka istočne Finske važna za uvoz nafte i izvoz drva, celuloze i fosfata.

Kotka je i snažan Industrijski centar, tvornica celuloze i papira, šećerana, pilane, mlinovi.

Grad je dobro povezan željeznicom i cestama sa ostatkom zemlje.

## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice grada''
Päijänne

**Päijänne** (čita se **Pejene**) je drugo po veličini jezero Finske a zbog pitke vode najvažnije.

## Karakteristike
Jezero Päijänne leži u sredini južne Finske, kraju hiljadu jezera.
Jezero je dugo 135 km a široko od 3 do 29 km, ima površinu od 1,054 km², leži na 78,4 metara nadmorske visine, prosječna mu je dubina 18 a najveća 95.3 metara.

Päijänne je najdublje finsko jezero, koje zahvaljujući brojnim pritokama svakih 2,5 godine kompletno izmjeni vode, koje mu istječu rijekom Kymijoki u Finski zaljev.

Srednja visina vode iznosi 78,2 metara, a godišnje varira do 60 centimetara.

Najveći gradovi su Jyväskylä, na sjeveru i Heinola na jugu, uz brojne manje, svi su međusobno povezani brodskim vezama, a kanalom Vääksy i sa Jezerom Vesijärvi i Lahtijem.

Vrlo razvedene obale jezera i brojni otoci obrasli su gustom šumom, koja se intenzivno eksploatira i prevozi jezerom. Duž obala 
nižu se brojna naselja, a na jugu brojni ljetnikovci.

Na jugu se nalazi istoimeni Nacionalni park formiran 1993., na površini od 14 km².

Helsinki je podzemnim akvaduktom dugim 120&nbsp;km povezan sa jezerom, zbog pitke vode.

## Povezano
* Lista najvećih finskih jezera

## Reference

## Vanjske veze

* ''Päijänne'' na portalu Kotka Maretarium
Ugovor iz Lausanne

**Ugovor iz Lausanne** je mirovni sporazum između republike Turske s jedne i koalicije Antante s druge strane. Potpisan je 24. jula 1923. u Lausanni na konferenciji koja je održana od 20. novembra 1922. do 24. jula 1923. godine.

Njime su poništene po Tursku veoma nepovoljne odredbe prethodnog mirovnog ugovora u Sèvresu (1920) koji Velika narodna skupština Turske nije prihvatila.

Pošto su izvršene teritorijalne ispravke (Turskoj je vraćena istočna Trakija s Edirnom i Anadolija s Izmirom), a država je dobila sadašnje granice. Ustanovljeni režim međunarodnog nadzora nad demilitarizovanim morskim prolazima, promijenjen je kasnije konvencijom usvojenom u Montreuxu (1936). Kraljevina SHS nije potpisala ugovor iz Lausanne, već je s Turskom zaključila poseban ugovor o miru.

## Vanjske veze

*  Puni tekst Ugovora iz Lausanne
The Mark of Cain (film, 1947)

***The Mark of Cain*** () je britanski crno-bijeli igrani film snimljen 1947. godine u režiji Briana Desmonda Hursta. Predstavlja adaptaciju romana  *[[Airing in a Closed Carriage]]*  Josepha Shearinga (umjetnički pseudonim Marjorie Bowen). Protagonistica, čiji lik tumači Sally Gray, je mlada Francuskinja koja na prijelazu iz 19. i 20. vijeka postaje predmetom suparništva između dvoje braće (čije likove tumače Eric Portman i Patrick Holt), a koje dodatno eskalira kada se odluči za jednog od njih i dođe živjeti u Englesku.

## Uloge
* Eric Portman ... Richard Howard 
* Sally Gray ... Sarah Bonheur  
* Patrick Holt ... John Howard  
* Dermot Walsh ... Jerome Thorn  
* Denis O'Dea ... Sir William Godgrey  
* Edward Lexy ... Lord Rochford  
* Therese Giehse ... Sister Seraphine  
* Maureen Delaney ... Daisy Cobb 
* Helen Cherry ... Mary  
* Vida Hope ... Jennie  
* Dora Sevening ... Mme. Bonheur 
* Janet Kay ... Sylvia  
* James Hayter ... Dr. White  
* Helen Goss ... Lizzie Burt  
* Beryl Measor ... Nurse Brand  
* Andrew Cruickshank ... Sir Jonathon Dockwra  
* Marjorie Gresley ... Lady Rochford  
* May MacDonald ... Mrs. White  
* Susan English ... Sally Howard  
* John Warren ... Mr. Wilkins  
* Rose Howlett ... Mrs. Wilkins  
* Miles Malleson ... Mr. Burden  
* William Mervyn ... Mr. Bonnington  
* Noel Howlett ... Sudac  
* Arthur Howard ... Sudski službenik  
* Hope Matthews ... Predsjednik porote  
* Olwen Brookes ... Mrs. Fisher  
* Johnnie Schofield ... Apotekar
* Sydney Bromley ... Martin  
* Fred Johnson ... Zatvorski kapelan  
* Albert Ferber ... Pijanist  
* John Hollingsworth ... Kondukter
* George Opoka ... M. Vernier  
* Jacqueline Robert ... Madame Vernier  
* Tony Etienne ... Jean
* Willoughby Gray ... Fotograf  
* Adrian Waller ... Reporter  
* James B. Carson ... Reporter  
* Mary Daniels ... Prvi prodavač programa  
* Jean Bowler ... Drugi prodavač programa  
* Wensley Pithey ... Intendat opere  
* Michael Logan ... Policijski inspektor  
* Nora Gordon ... Čuvarica
* Christiana Forbes ... Čuvarica  
* Colleen Nolan ... Čuvarica  
* Sheila Raynor ... Čuvarica
* Jean Anderson ... Statist
* Corey Ellison ... Statist
* Ian Wilson ... Statist

## Reference

## Literatura
* Murphy, Robert. *Realism and Tinsel: Cinema and Society in Britain 1939-48*. Routledge, 2003.

## Vanjske veze
*
What Did You Do in the War, Daddy?

***What Did You Do in the War, Daddy?*** () je američka ratna filmska komedija snimljena 1966. godine u režiji Blakea Edwardsa.

Edwards je inspiraciju za projekt dobio u pitanju koje mu je uputio vlastiti sin Geoffrey, a scenario je napisao William Peter Blatty, kasnije poznat po *[[The Exorcist|Egzorcistu]]*. Protagonisti su pripadnici američke vojne jedinice koja 1943. godine, za vrijeme invazije Sicilije dobije zadatak zauzeti malo mjesto u unutrašnjosti otoka, čiji je italijanski garnizon, pak, spreman na predaju bez ispaljenog metka uz uvjet da se prethodno dozvoli neometano održavanje lokalne svetkovine. Radnja prikazuje kako Amerikanci pristaju te i sami sudjeluju u gozbama i pijankama, ali kako dobar provod prekine dolazak Nijemaca koji nastoje pomoći svojim "saveznicima".

Edwards je, prema Blattyjevom svjedočenju, originalno namjeravao film započeti kao ozbiljnu i mračno intoniranu ratnu dramu, da bi tek kasnije dobio vedar i komičan ton. Na kino-blagajnama nije imao uspjeha, kao ni kod kritike, te se smatra jednom od manje uspjelih Edwardsovih komedija. Usprkos toga, ponekad se navodi kao pokretač trenda tretiranja Drugog svjetskog rata kao "dobre zabave" u kojoj se vojnici uspješno bune protiv establišmenta, a  koji će karakterizirati Hollywood tokom sljedećih nekoliko godina.

## Uloge
* James Coburn ... Poručnik Jody Christian
* Dick Shawn ... Kapetan Lionel Cash
* Sergio Fantoni ... Kapetan Fausto Oppo
* Giovanna Ralli ... Gina Romano
* Aldo Ray ... Narednik Rizzo
* Harry Morgan ... Major Pott
* Carroll O'Connor ... General Max Bolt
* Leon Askin ... Pukovnik Kastorp
* Rico Cattani ... Benedetto (kao Henry Rico Cattani)
* Jay Novello ... Gradonačelnik Giuseppe Romano
* Ralph Manza ... Konobar
* Vito Scotti ... Frederico
* Johnny Seven ... Vittorio
* Art Lewis ... Needleman
* William Bryant ... Minow
* Kurt Kreuger ... Njemački kapetan

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
Pijetao

**Pijetao** (ijek.), **petao** (ek.) **pijevac** ili **pivac**, mužjak kokoške. Pijetao je poligaman mužjak, obično se drži sa više kokošaka zajedno (haremsko držanje). Čuvar je područja gdje kokoške legu jaja i spreman je da napadne ostale pijetlove koji se približe njegovoj teritoriji. Preko dana obično sjedi na visokom mjestu (metar iznad zemlje), da bi imao što bolji pregled. Pijetlovi kao simbol se često pojavljuju u umjetnosti, naročito u kakica.

## Kukurikanje
Pijetlovi su poznati po svom kukurikanju koje se onomatopejski na srpskohrvatskom jeziku izražava kao *kukuriku*. Kukurikanje je specifično za ranu zoru, odnosno izlazak Sunca. Na drugim jezicima kukurikanje se onomatopejski drukčije označuje pa tako imamo: albanski *kikiriku*, arapski *kookookoo-koo*, bugarski *кукуригу*, katalonski *Co-co-ro-co*, kineski *goh-geh-goh-goh*, hrvatski *ku-ku-ri-ku*, češki *kykyrikí*, danski *kykeliky*, engleski *cock-a-doodle-do*, holandski *kukeleku*, esperanto *kokeriko*, estonski *kukeleegu*, farski *kakkulárakó*, filipinski *Tik-ti-la-ok*, finski *kukkokiekuu*, francuski *cocorico*, njemački *kikeriki*, grčki *kikiriku*, hebrejski *ku-ku-ri-ku*, mađarski *kukurikú*, indonežanski *kukuruyuk*, italijanski *chicchirichì*, japanski *ko-ke kokkoh*, korejski *k'ok'iyo*, litvanski *ka-ka-rie-ku*, latvijski *ki-ke-ri-gū*, malteški *ku-ku-ri-ku*, norveški *kykkeliky*, perzijski *ququliqu*, poljski *kukuryku*, portugalski *Có có ró có*, rumunski *cucurigu*, ruski *ку-ка-ре-ку*, srpski *ku-ku-ri-ku*, slovački *kikirikí*, slovenski *kikiriki*, španski *cucurucucu*, svahili *KokoRikoo koo*, švedski *kuckeliku*, tamilski *ko-ka-ra-ko*, turski *üü-ürü-üüü*, urdu *kuk roo kroon*, vijetnamski *ò-ó-o-o*.

## Povezano
* Borbe pijetlova
Larry Collins

**Larry Collins**, rođen kao **John Lawrence Collins Jr.**, (Hartford, Connecticut, SAD, 19. septembar 1929 &ndash; Fréjus, Francuska, 20. jun 2005) bio je američki novinar, publicist i književnik, najpoznatiji po tome što je zajedno sa svojim francuskim kolegom Dominiqueom Lapierreom napisao niz historijskih knjiga posvećenih dramatičnim događajima sredine 20. vijeka, a koji su postali bestseleri.

Lapierrea je upoznao za vrijeme vojne službe u Parizu, gdje je radio u odjelu za odnose sa javnošću savezničkog štaba. Nakon povratka u civilni život, radio je kao dopisnik agencije UPI i časopisa *[[Newsweek]]*, prije nego što je godine 1965. sa Lapierreom napisao knjigu *Gori li Pariz?* posvećenu oslobođenju Pariza u Drugom svjetskom ratu. Knjiga je postigla veliki uspjeh, a sljedeće godine bila adaptirana u istoimeni film. Godine 1972. je uspjeh ponovljen sa knjigom *[[O Jerusalem!]]* posvećenom osnivanju Izraela, a 1975. je knjiga *[[Freedom at Midnight]]*, posvećena podjeli Indije dobila pohvale i od profesionalnih historičara.

Collins i Lapierre su se krajem 1970-ih počeli baviti i fiktivnim, odnosno hipotetskim događajima vezanim uz stvarne ličnosti i organizacije, pa je tako 1980. godine objavljen roman *[[The Fifth Horseman (roman)|The Fifth Horseman]]* o tome kako libijski vođa Muamar al Gadafi ucjenjuje američkog predsjednika Jimmyja Cartera nuklearnom bombom prokrijumčarenom u New York.

Collins je od 1966. bio braku sa egipatskom princezom Nadiom Sultan, sa kojom je imao dva sina. Umro je u Francuskoj od moždanog udara, nedugo po objavljivanju romana *Is New York Burning?*
Larry Collins (razvrstavanje)

**Larry** ili **Lawrence Collins** se može odnositi na:
* Larry Collins (writer) (1929–2005), američki novinar i publicist, autor popularnih historijskih knjiga
* Larry Collins (muzičar), član rockabilly dueta The Collins Kids
* Lorence G. Collins (r. 1931), američki petrolog
*Lawrence Collins
Kasem Sulejmani

**Kasem Sulejmani** (, Rabor, 11. 3. 1957. – Bagdad, 3. 1. 2020.) je bio iranski general-major iz redova elitne Revolucionarne garde i vrhovni komandant Sepah-e Kodsa, njenih specijalnih jedinica zaduženih za izvanteritorijalne operacije.

## Vanjske veze

*  Stranice posvećene Kasemu Sulejmaniju
Andrija Matijaš Pauk

**Andrija Matijaš "Pauk"** (31. srpanj 1947 - 9. listopad 1995.) bio je hrvatski vojskovođa, poznat po važnoj ulozi, odnosno uspjesima koje je postigao u Domovinskom ratu i Ratu u Bosni i Hercegovini.

Vojničku karijeru je započeo u JNA, nakon što je završio podoficirsku školu za oklopno-mehanizirane jedinice u Banja Luci. Na početku rata u Hrvatskoj se priključio Hrvatskoj vojsci te je sudjelovao u borbama na Baniji prije nego što je imenovan za zapovjednika samostalne satnije pri 4. gardijskoj brigadi, te je sudjelovao u borbama na dubrovačkom ratištu. Od zarobljenih tenkova i drugih oklopnih vozika je 1992. godine stvorena Oklopna bojna, a Matijaš imenovan za njenog zapovjednika. Matijaš, koji se isticao izuzetnom hrabrošću i spremnošću da neposredno sudjeluje u borbama, je tokom  operacije Maslenica ranjen tri puta u jednom danu. Godine 1994. je imenovan za načelnika stožera 4. gardijske brigade, te je sudjelovao u nizu operacija u zapadnom dijelu BiH, koje su HV-u kasnije omogućile izvođenje operacije Oluja. Krajem srpnja 1995. je imenovan zamjenikom zapovjednika brigade, a bio je među prvim hrvatskim vojnicima koji su 5. kolovoza ušli u Knin. Potom je sudjelovao u ofenzivnim operacijama koje su dovele do razbijanja srpskih snaga u zapadnom dijelu BiH.

Tokom posljednje od njih, operacije Južni Potez, 4. gardijska brigada je 9. listopada zauzela Mrkonjić-Grad. Matijaš je, međutim, poginuo neposredno pred ulaz u grad. U počast popularnom suborcu, brigada je dobila ime "Pauci", a grad, koji je tokom sljedećih nekoliko mjeseci bio pod hrvatskim nadzorom (sve do povlačenja u skladu sa Daytonskim sporazumom) je nosio ime *Matijaševo*. Uz Matijaševu smrt se, međutim, u srpskim izvorima povezuje i smrt nekoliko stotina zarobljenih srpskih vojnika i civila u Mrkonjić-Gradu, a koji su pripadnici 4. brigade navodno počinili u znak odmazde zbog pogibije svog zapovjednika.

## Dužnosti
* 1991. - zapovjednik samostalne satnije 
* 18. lipnja 1992. - zapovjednik Oklopne satnije 4. gardijske brigade HV-a;
* 10. studenog 1992. - zapovjednik Oklopne bojne 4. gardijske brigade HV-a;
* 1. listopada 1993. - načelnik oklopnih postrojbi 4. gardijske brigade HV-a;
* 1. listopada 1994. - načelnik stožera 4. gardijske brigade HV-a;
* krajem srpanja 1995. - zamjenik zapovjednika 4. gardijske brigade HV-a;

### Činovi
* 5. svibnja 1992. - **[[bojnik]]**,
* stožerni brigadir 
* general bojnik - čin mu je dodjeljen posmrtno

### Odlikovanja
General-bojnik Andrija Matijaš-Pauk odlikovan je:
* Redom kneza Domagoja,
* Redom bana Jelačića, (posmrtno) 
* Redom Nikole Šubića Zrinskog 
* Spomenicom domovinskog rata.

## Izvori
Gori li Pariz? (knjiga)

***Gori li Pariz?*** (; ) je knjiga koju su napisali francuski novinar Dominique Lapierre i njegov američki kolega Larry Collins, a koja je objavljena 1965. godine. U njoj se prikazuju dramatični događaji neposredno pred, odnosno za vrijeme oslobađanja Pariza od njemačke okupacije u Drugom svjetskom ratu. Knjiga je napisana u stilu romana, iako se svi detalji i replike temelje na autentičnim i dokumentiranim događajima, odnosno preko 3000 intervjua koje su Lapierre i Collins napravili sa njihovim sudionicima. *Gori li Pariz?* je postao bestseler, a sljedeće je godine dobio i filmsku adaptaciju.

Lapierre i Collins su sličan stil primijenili i u svojim sljedećim knjigama - *[[O Jerusalem]]* iz 1972. i *[[Freedom at Midnight]]* - koje opisuju osnivanje Izraela i podjelu Indije.
Production I.G

**Production I.G** (japanski: ) je japanski anime studio i produkcijska kompanija koju su 15. prosinca 1987. u Tokiju osnovali Mitsuhisa Ishikawa i Takayuki Goto.

Production I.G je sudjelovao u izradi brojnih animea, OVA-a i dugometražnih filmnova, a bavi se i dizajnom i produkcijom video igara te produkcijom glazbe i mangi. Među najpoznatijim djelima Production I.G-ja su serijali *[[Guilty Crown]]*, *[[Psycho-Pass]]*, *[[Eden of the East]]* i *[[Ghost in the Shell]]*. U svijetu video igara, najpoznatiji su po izradi uvodnih i međuscena te dizajna za igre poput *[[Tales of Symphonia]]*.

Slova I i G u nazivu kompanije potječu od prezimena njezinih osnivača, Mitsuhise Ishikawe te popularnog dizajnera Takayukija Gotoa. Kompanija je članica Udruge japanske animacije, koja udružuje preko 50 japanskih animacijskih kuća i studija.
## Vanjske veze
* Production I.G Official Website 
* Production I.G Official English Website 
*
Britanski filmski institut

**Britanski filmski institut** (engleski *British Film Institute*), poznat i kao **BFI**, britanska je neprofitna organizacija osnovana 1933. Prema kraljevskoj povelji, cilj joj je promocija razvoja filmske i televizijske umjetnosti u Ujedinjenom Kraljevstvu, odnosno da one budu zabilješka suvremenog života i običaja, kao i promocija obrazovanja o filmu i televiziji općenito, kao i njihov utjecaj na društvo kako bi isti postali svojevrsna kulturna baština te države.

Obavljaju razne aktivnosti, kao što su filmski festivali, produkcija TV emisija, održavanje filmske arhive i publikacija filmskog časopisa *[[Sight & Sound]]*.

## Reference

## Vanjske veze

* www.bfi.org.uk
Gori li Pariz?

***Gori li Pariz?*** ( ) je francusko-američki ratni film snimljen 1966. godine u režiji Renéa Clémenta.

Predstavlja adaptaciju istoimene knjige Dominiquea Lapierrea i Larryja Collinsa koja se bavila dramatičnim događajima u Parizu neposredno pred i za vrijeme oslobođenja od njemačke okupacije u Drugom svjetskom ratu. Radnja započinje kada general Dietrich von Choltitz, zapovjednik njemačkih snaga u Parizu (čiji lik tumači Gert Fröbe), suočen sa napredovanjem savezničkih snaga iz normandijskog mostobrana, dobija naređenje od Adolfa Hitlera (čiji lik tumači Billy Frick) da pripremi uništenje grada; ne znajući za to, gradski pokret otpora se razilazi oko toga da li da čeka savezničke snage, na čemu inzistiraju golisti ili pokuša sam osloboditi grad, na čemu inzistiraju komunisti, koji na kraju samoinicijativno dižu ustanak.

Poticaj snimanju filma je dao pokušaj američkog producenta Darryla F. Zanucka i njegovog studija 20th Century Fox da napravi svojevrsni nastavak svog velikog hita *[[Najduži dan]]*, a koji se trebao temeljiti na von Choltitzovim memoarima. Tome su se, međutim, suprotstavile francuske vlasti na čelu sa predsjednikom De Gaulleom, držeći da prikaz jednog "najsvjetlijih trenutaka" novije francuske historije u "američkom film po memoarima okupatorskog generala" nije primjereno, te su stavile do znanja da mu neće dati dozvole za snimanje po pariškim lokacijama. Zbog toga je Zanuck morao odustati, ali je umjesto toga uskočio konkurentski studio Paramount Pictures ušavši u koprodukciju sa francuskim studijima i koristivši manje kontroverznu Lapierreovu i Collinsovu knjigu.

*Gori li Pariz?* je nakon toga postao jedan od najprestižnijih i najambicioznijih projekata francuske kinematografije, sa velikim brojem tada najvećih zvijezda koji su pristali tumačiti minijaturne uloge. Scenario, koji su napisali Gore Vidal i Francis Ford Coppola se, pak, isticao korištenjem elemenata dokudrame te je uložen veliki trud da bi se događaji pokazali sa što više autentičnosti. Film se snimao u crno-bijeloj tehnici iz dva glavna razloga - prvo je bilo nastojanje da se u njega što "bezbolnije" umetnu dokumentarne snimke samih događaja, ali i odbijanje vlasti da, čak, i za potrebe filma, istaknu nacističke zastave na javne zgrade; kao kompromis su autori filma koristili zastave sa kukastim križem koje su umjesto crvenog imale zeleno polje. *Gori li Pariz?* je nakon premijere postigao veliki komercijalni uspjeh u Francuskoj, i često se navodi kao jedno od najuspješnijih ratnih ostvarenja u evropskoj kinematografiji tog vremena.

Godine 2014. je iste događaje, iako na manje spektakularan način, prikazao francusko-njemački film *[[Diplomatie (film, 2014)|Diplomacija]]* u režiji Volkera Schlöndorffa.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
*
Malta Story

**Malta Story** je britanski crno-bijeli ratni film u režiji Briana Desmonda Hursta iz 1953. godine. Fokusira se na prikaz obrane Malte za vrijeme Drugog svjetskog rata. U glavnim ulogama su: Alec Guinness, Jack Hawkins i Anthony Steel.

## Sadržaj

Godine 1942. za vrijeme Drugog svjetskog rata traju borbe njemačkih i britanskih jedinica za strateški važan otok Maltu. Britanci brane otok, koji im služi kao važna baza. Član britanskih Kraljevskih zračnih snaga Peter Ross, nalazi se na dijelu otoka pod neprijateljskim nadzorom i zaljubljuje se u lokalnu djevojku Mariju, čiji je brat na strani fašista.

Peter i Maria provode romantične trenutke na mjestu arheoloških znamenitosti Mnajdra i Ħaġar Qim i razmišljaju o zajedničkom životu. Peter je arheolog po struci. Nakon žestokih borbi, Britanci pobjeđuju Nijemce, ali Peter pogiba, dok Maria sjedi na plaži i razmišlja o njemu.

## Glavne uloge
* Alec Guinness kao Peter Ross
* Muriel Pavlow kao Maria Gonzar
* Nigel Stock kao Giuseppe Gonzar 
* Jack Hawkins kao  Frank
* Anthony Steel kao Bartlett

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* Malta Story (1953) 
* ''Malta Story''
Akira Amano

**Akira Amano** (japanski: 天野 明; Aichi, 1973.) je japanska mangaka najpoznatija po *[[shōnen]]* manga serijalu *[[Reborn!]]*. Karijeru je započela 1998. godine u časopisu *[[Weekly Young Magazine]]*, a prvi uspjeh ostvarila je 2004. godine, kada je započela serijalizacija njezina projekta *[[Reborn!]]*. Manga je ostvarila enormni uspjeh tokom godina i doživjela je nekoliko adaptacija u različitim medijima, a Akira Amano je postala jedan od najcjenjenijih manga umjetnika (na popisu najuspješnijih mangaka, kojeg vodi Nikkei Entertainment, nalazi se na dvanaestom mjestu). Godine 2012. započela je rad na serijalu *[[Psycho-Pass]]* i to kao dizajner likova, što je nastavila i tokom druge sezone te anime filma.
Dominique Lapierre

**Dominique Lapierre** (31. jul 1931 - ) je francuski književnik, novinar i publicist najpoznatiji po popularnim historijskim knjigama koje je napisao zajedno sa svojim američkim kolegom i prijateljem Larryjem Collinsom.

Rodio se u porodici diplomata i mladost proveo u SAD, gdje je od najranijih dana pokazao pustolovni duh; njegova prva knjiga, koju je objavio sa 18 godina, je bila putopis temeljen na putovanju koje je poduzeo širom SAD i Meksika sa 30 dolara u džepu. Kasnije je osvojio Fulbrightovu stipendiju i studirao ekonomiju na Lafayette Collegeu. Oženio se za urednicu modnog časopisa sa 21 godina, a medeni mjesec je produžio na godinu dana, putujući svijetom i izdržavajući se povremenim poslovima.

Lapierre se 1950-ih prilikom odsluženja vojnog roka u Francuskoj upoznao sa Collinsom, koji je tada služio vojni rok u američkom štabu u Parizu. Poslije je radio kao dopisnik za *[[Paris Match]]*. Sa Collinsom je 1965. napisao *[[Gori li Pariz? (knjiga)|Gori li Pariz?]]*, knjigu koja je u stilu triler-romana opisivala dramatične događaje vezane uz oslobođenje Pariza u Drugom svjetskom ratu. Knjiga je postala bestsleer, a sljedeće godine je adaptirana u istoimeni film. Collins i Lapierre su isti koncept sa uspjehom ponovili u knjizi *[[O Jerusalem!]]* posvećenima osnivanju Izraela, te *[[Freedom at Midnight]]* posvećenoj podjeli Indije.

Lapierreove knjige su se kasnije bavile indijskim temama, a među kojima se ističe *[[La Cité de la joie]]* (Grad radosti), roman posvećen humanitarnim radnicima u sirotinjskim četvrtima Calcutte, te knjiga **Il était minuit cinq à Bhopal* posvećena [[katastrofa u Bhopalu|katastrofi u Bhopalu]].

== Bibliografija ==
;samostalno
* *Un dollar les mille kilomètres*, roman 1949
* *Chessman m'a dit*, 1960
* *La Cité de la joie*, 1985
* *Plus grands que l'amour*, 1990
* *Mille soleil*, 1997
* *Un arc-en-ciel dans la nuit*, 2008

;sa [[Larry Collins|Larryjem Collinsom]]
* *Paris brûle-t-il ?*, récit, 1965
* *...Ou tu porteras mon deuil*, récit, 1968
* *Ô Jérusalem*, 1972
* *Cette nuit la liberté*, récit sur l'indépendance des Indes, 1975 
* *Le Cinquième Cavalier*, récit, 1980
* *New York brûle-t-il ?*, roman, 2004, 

;sa [[Jean-Pierre Pedrazzini]]jem
* *Il était une fois l'URSS*, 2005

;Avec [[Javier Moro]]
* *Il était minuit cinq à Bhopal*, récit, 2001

;Autres
* Dominique Lapierre, entouré de vingt-sept autres personnalités, exprime ses impressions sur le temps qui passe dans le livre de Catherine Cuzin, *Aventuriers du temps'', TheBookEdition.com

## Izvori

### Vanjske veze
* Site officiel de l'Association Cité de la Joie 
* Film documentaire d'Isabelle Millard pour ARTE et KTO TV
Simba (film)

***Simba*** je britanski igrani film snimljen 1955. godine u režiji Briana Desmonda Hursta. Po žanru je drama, a radnja se odvija u Keniji koja je tada bila pod britanskom kolonijalnom vlašću protiv koje su lokalni crni domoroci tada vodili Mau Mau ustanak. Protagonist, čiji lik tumači Dirk Bogarde, je mladi Britanac koji dolazi posjetiti brata, ali otkrije da su ga ubili Mau Mau ustanici; nakon toga preuzima njegovu farmu te upoznaje svoju bijelu susjedu (čiji lik tumači Virginia McKenna) koja nastoji zatomiti njegovu osvetničku mržnju prema Afrikancima. *Simba* je dijelom sniman u samoj Keniji (pri čemu nisu sudjelovali glavni glumci), a najvećim dijelom u londonskim studijima.

## Uloge
* Dirk Bogarde - Alan Howard
* Donald Sinden - Inspektor Drummond
* Virginia McKenna - Mary Crawford
* Basil Sydney - Mr Crawford
* Marie Ney - Mrs Crawford
* Joseph Tomelty - Dr. Hughes
* Earl Cameron - Karanja
* Orlando Martins - Vođa
*  Ben Johnson - Kimani
* Frank Singuineau - Waweru
* Huntley Campbell - Joshua
* Slim Harris - Chege
* Glyn Lawson - Mundati
* Harry Quashie - Thakla
* John Chandos - Doseljenik
* Desmond Roberts - Pukovnik Bridgeman 
* Errol John - Afrički inspektor

## Izvori


## Vanjske veze
* 
*''Simba'' at TCMDB
*www.briandesmondhurst.org- official legacy website of the director with filmography including Simba
*''Simba'' at Screenonline
The Black Tent

***The Black Tent*** () je britanski ratno-pustolovni film snimljen 1956. godine u režiji Briana Desmonda Hursta. Radnja prikazuje kako, deceniju nakon završetka Drugog svjetskog rata britanski aristokrat (čiji lik tumači Donald Sinden), dolazi u Libiju doznati sudbinu brata (čiji lik tumači Anthony Steel koji je nestao za vrijeme Sjevernoafričke kampanje, odnosno, u flashbacku, kako ga je nakon ranjavanja udomilo beduinsko pleme. Film je sniman na autentičnim lokacijama u Libiji, uključujući drevne rimske ruševine u Sabrathi.

## Uloge

* Donald Sinden ... Pukovnik Sir Charles Holland
* Anthony Steel ... Kapetan David Holland
* Anna Maria Sandri ... Mabrouka ben Yussef
* André Morell ... Sheik Salem ben Yussef
* Terence Sharkey ... Daoud Holland
* Donald Pleasence ... Ali
* Ralph Truman ... Major Croft
* Anthony Bushell ... Ambasador Baring
* Michael Craig ... Šeik Faris
* Paul Homer ... Khalil ben Yussef
* Anton Diffring ... Viši njemački oficir
* Frederick Jaeger ... Koch
* Derek Sydney ... Tumač

## Izvori


## Vanjske veze
*
*Brian Desmond Hurst, official legacy website of the director with filmography including ''The Black Tent''
Sabrata

**Sabrata**, **Sabratah** ili **Siburata** () je bila najzapadniji od tri grada Rimskog Carstva koji su se zajedno zvali Tripolitanija. Nalazi se na afričkoj obali Sredozemlja, u sjeverozapadnom kutu današnje Libije, oko 65&nbsp;km zapadno od Tripolija (antička *Oea*). Upisan je 1982. godine UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi zbog izvanredno sačuvanih rimskih spomenika od kojih je i jedina sačuvana scena jednog rimskog teatra.

## Historija

Sabartu su vjerojatno osnovali Feničani oko 500. pne. kao trgovački postaju s lukom koja je opsluživala afričko zaleđe. Feničani su mu dali libijsko-berbersko ime **Sbrt'n**, što navodi na zaključak kako je na ovom mjestu bilo još starije naselje domorodaca.

Sabrata je postala dio kratkotrajnog numidskog kraljevstva Masinisa prije no što je romanizirana u 2. i obnovljena u 3. vijeku. Sabrata je doživjela vrhunac za vladavine Septimija Severa koji je rođen u obližnjoj Leptis Magni. Luka iz Sabrate je opsluživala Rim robama iz središnje Afrike do koje je dolazila preko grada *Cydamusa* (današnji Gadames).

Grad je strašno stradao u potresima u 4. vijeku od kojih je najgori bio onaj iz 365. godne. Bizantski upravitelji su ga obnovili, ali dosta skromnije. Vandali su opustošili Sabratu i srušili joj zidine 455. godine. U nekoliko stotinu godina nakon arapskog osvajanja Magreba trgovina se premjestila u druge pomorske gradove i Sabrata je ostala samo selo.

Tokom aktualnog Rata u Libiji, Sabrata je isprva bila u rukama pobunjenika, ali je od 2. 3. 2011. ponovno u rukama pro-Gadafijevih snaga. Generalna direktorica UNESCO-a, Irina Bokova, je pozvala obje strane da poštuju hašku Konvenciju o zaštiti kulturne baštine iz 1954. godine kako bi se zaštitili vrijedni spomenici u Libiji.

## Znamenitosti

Veličanstveni teatar u kojem je sačuvana jedinstvena trokatna mramorna scena pozornice potječe najvjerojatnije iz vladavine cara Komoda (161–192). Teatar je imalo oko 5000 sjedala, a prednja strana pozornice (*pulpitum*) je bila bogato ukrašena reljefima historijskih, vjerskih i dramskih prizora u čijem središtu su bile uokvirene dvije božice koje su alegorijski predstavljale Rim i Sabratu.

Pored teatra iz 3. vijeka, Sabrata ima i brojne druge rimske spomenike poput amfiteatra koji je imao i podzemne prolaze, a tu su i Kapitolij, hramovi Liber Pater, Herkulesa, Serapisa i Izide, te Justinijanova kršćanska bazilika. Mnoge građevine i vile su bile ukrašene raskošnim podnim mozaicima, poput onih u kući Jasona Magnusa, ili u termama koje su imale pogled na morsku obalu.

U dva muzeja na lokalitetu čuvaju se iskopani spomenici poput grobnih predmeta, kovanica, porculana, feničanskih starina, rimskih skulptura i zidnih mozaika iz bizantskog perioda.


Datoteka:Mausoleum of Bes (Sabratha, Az Zawiyah, Libya).jpg|Punski mauzolej Bes
Datoteka:Flavius Tullus Sabratha.JPG|Fontana Flavija Tula u Antoninovom hramu
Datoteka:Sabratha_-_Säulen_des_Jupiter-Tempels.jpg|Jupiterov hram
Datoteka:Sabratha_-_Forumsgelände.jpg|Galerija foruma
Datoteka:Baptisterium Sabratha Apuleus Basilica.JPG|Krstionica bazilike


## Izvori

## Vanjske veze

* "Sabrata, Libija" Falling Rain Genomics, Inc. 
* Fotografije Sabrate
Oscilacija neutrina

**Oscilacija neutrina**, kvantnomehanički fenomen u kojem se neutrino stvoren sa specifičnim leptonskim okusom, elektronskim, muonskim ili tauonskim, može zatim izmjeriti s različitim okusom. Vjerojatnost mjerenja pojedinog okusa neutrina periodički varira kako on propagira kroz prostor.

Nakon što ju je 1957. prvi predvidio Bruno Pontecorvo, oscilacija neutrina opservirana je u mnogostrukim eksperimentima u nekoliko različitih konteksta. Usto, pokazalo se da je ona rješenje dugotrajna problema solarnih neutrina.

Oscilacija neutrina je od velika teorijskog i eksperimentalna interesa jer opservacije ovog fenomena impliciraju da neutrino ima masu različitu od nule, što nije bilo uključeno u originalni standardni model fizike čestica. Otkriće dokaza oscilacije neutrina, a time i neutrinske mase, što su objavili Takaaki Kajita s Opservatorija Super-Kamiokande i Arthur McDonald s Opservatorija neutrina u Sudburyju, bio je povod da im se 2015. dodijeli Nobelova nagrada za fiziku.

## Povezano
* majoron
* miješanje neutralnih kaona
* MSW efekt
* neutrinska astronomija
* oscilacija neutralnih čestica

## Reference
Astro Boy

***Astro Boy***, poznat u Japanu po izvornom naslovu , japanska je SF manga serija koju je napisao i ilustrirao Osamu Tezuka od 1952. do 1968. Priča prati avanture androida zvanog Astro Boy kao i velik broj drugih sporednih likova. U manga priči, naučnik Dr. Boynton izgubi sina Astera u prometnoj nesreći, te stoga stvori Astro Boya kao zamjenu. Taj mali robot može letjeti i ima ogromnu snagu. Međutim, nakon što Boynton shvati da android nikada neće odrasti, proda ga u cirkus. Dr. Packadermus Elefun ga spasi te mu postane surogat otac.

Manga je 1963. adaptirana u istoimenu anime seriju koja je obuhvatila 193 epizoda, te koja će steći ogromnu popularnost u Japanu i značajno utjecati na razvoj anime industrije. Upadljive "velike oči" u japanskoj animaciji izumljene su upravo od Tezuke, koji ih je pak dizajnirao po uzoru na američke animirane filmove kao što su *[[Betty Boop]]*, *[[Mickey Mouse]]* i druga djela Walta Disneya i Maxa Fleischera. Nakon uspjeha u međunarodnom tržištu, *Astro Boy* je dobio remake u 1980-ima kao *[[Astro Boy (1980-e)|New Mighty Atom]]*. 2009. snimljen je i američki računalno animirani film koji se temelji na izvornoj mangi. Marta 2015., objavljen je foršpan i za novu animiranu seriju.

Strip je prodan u preko 100 milijuna primjeraka, što ga čini jednom od najbolje prodavanih mangi u historiji. Časopis *[[Empire (časopis)|Empire]]* je Astro Boya uključio u svoj popis 50 najvećih strip likova". IGN je seriju stavio na 86. mjesto na listi "najboljih animiranih serija svih vremena", te ju opisao kao prvu popularnu anime TV seriju. 2005. **TV Asahi** je objavio dvije liste "100 najboljih animiranih TV ostvarenja". *Astro Boy* se našao na listi koja je sastavljena prema anketi provedenoj diljem nacije, na 26. mjestu

## Izvori

## Vanjske veze

* Official Osamu Tezuka Web Site 
* ''Astro Boy'' at TezukaOsamu.Net  
* 
* 
* 
* Interview with Fred Schodt
Kvartet za nacionalni dijalog

**Kvartet za nacionalni dijalog** (arap. رباعية الحوار الوطني التونسي, franc. *Quartet du dialogue national*), grupa četiriju organizacija koje su bile centralne u naporima za izgradnju pluralističke demokracije u Tunisu u osvit Jasminove revolucije 2011.

Kvartet je formiran u ljeto 2013. Dana 9. oktobra 2015. kvartetu je dodijeljena Nobelova nagrada za mir.

Kvartet za nacionalni dijalog čine sljedeće organizacije tuniskog civilnog društva:
* Tuniski opći savez rada (franc. *Union générale tunisienne du travail*, akr. UGTT)
* Tuniski savez industrije, trgovine i obrta (franc. *Union tunisienne de l'industrie, du commerce et de l'artisanat*, akr. UTICA)
* Tuniska liga za obranu prava čovjeka (franc. *Ligue tunisienne des droits de l'homme*, akr. LTDH)
* Nacionalni red advokata Tunisa (franc. *Ordre national des avocats de Tunisie*).

## Referencije
William C. Campbell

**William C. Campbell** ima više značenja.
* William C. Campbell (golfer) (1923. – 2013.), američki golfer.
* William C. Campbell (znanstvenik) (r. 1930.), irski biokemičar i nobelovac.
Lud, zbunjen, normalan (sezona 8)

## Kratak opis

U stanu Fazlinovića se ponovo vratilo sve na staro, međutim Faruk je malo popustio sa živcima i halucinira. Priviđaju mu se Tanja, Senada, Ajna i Marija zajedno. Damir je pustio bradu, a i dalje se zabavlja sa Ladom, međutim upoznaće i njenu majku. Miloradova ćerka Sonja i Faruk će početi da smišljaju plan kako da izmire Izeta i Milorada, tako što će im reći da nameravaju da se venčaju.

## Uloge
### Glavne

### Epizodne

## Epizode
Parazitske bolesti

**Parazitske bolesti** ili **parazitoze** (lat. *morbi parasitici*, *parasitoses*), infektivne bolesti koje uzrokuju ili prenose paraziti. Mnogi paraziti ne uzrokuju bolesti. Parazitske bolesti mogu pogoditi praktički sve žive organizme, uključujući biljke i sisavce. Znanost o parazitskim bolestima zove se parazitologija. Parazitske bolesti odgovorne su za oko 14 000 000 smrti godišnje, predstavljajući 25 % globalnog mortalteta ili jednu od četiri smrti prema SZO-u.

Neki paraziti kao što su *[[Toxoplasma gondii]]* i ''Plasmodium'' spp. mogu izravno uzrokovati bolest, dok drugi organizmi mogu uzrokovati bolest toksinima koje proizvode.

## Terminologija

Iako organizmi poput bakterija funkcioniraju kao paraziti, upotreba termina »parazitska bolest« obično je ograničena. Tri glavna tipa organizama koji uzrokuju ova stanja jesu protozoe (uzrokuju protozojsku infekciju), helminti (uzrokuju helminitijazu) i ektoparaziti. Protozoe i helminti obično su endoparaziti (u pravilu žive izvan tijela domaćina), dok ektoparaziti obično žive na površini domaćina. Povremeno se definicija »parazitske bolesti« ograničava na bolesti izazvane endoparazitima.

## Povezano

* antiparazitici

## Referencije
NoitaminA

**noitaminA** (japanski: ノイタミナ; riječ "Animation" napisana unatraške) je programski blok Fuji TV-a posvećen animeu , koji je izvorno emitiran svakog četvrtka u periodu od 24:45 do 25:15 (ili 00:45 do 01:15, petak ujutro). noitaminA je lansiran s ciljem da proširi gledateljski profil u odnosu na standardnu dobnu skupinu koja je pratila anime, odnosno adolescente.

Trajanje bloka je 2010. godine prošireno s pola na puni sat, idući svakog četvrtka od 24:45 do 25:45 (ili 00:45 do 01:45, petak ujutro), ali je 2015. godine ponovo skraćeno na pola sata zbog činjenice da je čak pet filmova u produkciji noitaminA-e te godine prikazano u japanskim kinima. Do danas, jedina ne-anime serija emitirana u sklopu ovog bloka je bila televizijska adaptacija mange **, koja je prikazana 2010. godine.

Dana 15. travnja 2010. godine, noitaminA i produkcijska kompanija Funimation sklopili su ugovor koji potonjoj dozvoljava da simultano emitira program noitaminA-e u Sjevernoj Americi u roku od sat vremena od originalnog emitiranja u Japanu.

## Anime i serije

### Napomene


## Filmovi

## Reference

## Vanjske veze
* noitaminA website 
* Fuji Creative Corporation website  
*
William C. Campbell (naučnik)

**William Cecil Campbell** ˈwɪljəm ˈsɛsəl ˈkæmbəl (Ramelton, 28. juna 1930.), američki biolog i parazitolog irskog porijekla. Poznat po otkrićima koja se tiču nove terapije infekcija uzrokovanih oblićima, za što je dobio zajedničku Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu. Radio je na Merckovu institutu za terapijska istraživanja od 1957. do 1990., a trenutno je istraživački član emeritus na Drewovu univerzitetu.

## Život
Campbell je neki mrco sto ni sam ne zna sta je radio se rodio 1930. u Rameltonu u Grofoviji Donegalu u Irskoj kao treći sin R. J. Campbella, opskrbljivača farmi. Diplomirao je 1952. na Kolegiju Trojstva u Dublinu s prvoklasnim počastima u zoologiji, a stupanj Ph. D. stekao je 1957. na Univerzitetu u Wisconsinu u Madisonu. Od 1957. do 1990. surađivao je s Merckovim institutom za terapijska istraživanja, a od 1984. do 1990. bio je viši znanstvenik i direktor na Istraživanju i razvoju analiza. Američki državljanin postao je 1962. God. 2002. izabran je za člana Nacionalne akademije znanosti SAD-a. Sa Satoshijem Ōmurom podijelio je 1. polovicu Nobelove nagrade za fiziologiju ili medicinu za njihovo istraživanje terapija infekcija uzrokovanih parazitskim oblićima, upotrebljavajući derivate avermektina. (Druga polovica pripala je Tu Youyou za rad na liječenju malarije.) Campbell je drugi irski znanstvenik koji je dobio Nobelovu nagradu, nakon što je 1951. Ernest Walton dobio Nobelovu nagradu za fiziku.

## Osobni život
Rekreativne aktivnosti kojima se bavi uključuju tenis i kajakaštvo.

## Nagrade
* 2015. Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu – skupa sa Satoshijem Ōmurom i Tu Youyou

## Reference

## Vanjske veze
*  Istraživački institut za znanstvenike emerituse (RISE) na Drewovu univerzitetu
Satoshi Ōmura

**Satoshi Ōmura** satoɕi oːmu͍ɽa (jap. 大村 智, *Ōmura Satoshi*) (Nirasaki, 12. jula 1935.), japanski biokemičar. Poznat po otkriću i razvoju raznih farmaceutika koji se izvorno pojavljuju u mikroorganizmima. Godine 2015. podijelio je Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu s Williamom C. Campbellom i Tu Youyou.

## Obrazovanje
Omura je diplomirao na Univerzitetu u Yamanashiju, dok je stupanj magistra znanosti stekao na Tokijskom univerzitetu znanosti, doktorat farmaceutskih znanosti na Univerzitetu u Tokiju, a doktorat u kemiji na Tokijskom univerzitetu znanosti.

## Karijera
Satoshi Ōmura je profesor emeritus na Kitasatovu univerzitetu i profesor kemije sa stipendijom Maxa Tishlera na Wesleyjevu univerzitetu. Poznat je po otkriću i razvoju raznih farmaceutika koji se izvorno pojavljuju u mikroorganizmima. Godine 2015. podijelio je Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu s Williamom C. Campbellom i Tu Youyou za otkrića koja se tiču nove terapije infekcija uzrokovanih parazitskim oblićima. Preciznije uzevši, njegova istraživačka grupa izolirala je soj bakterije *[[Streptomyces avermitilis]]* koji proizvodi antiparazitski spoj avermektin. Campbell je potom ove bakterije stekao i razvio derivirani lijek ivermektin koji se danas upotrebljava protiv riječne sljepoće, limfatične filarijaze i drugih parazitskih infekcija.

## Počasti i nagrade

### Znanstvene i akademske
* 1985. – Hoechst-Rousselova nagrada
* 1986. – Nagrada Farmaceutskog društva Japana
* 1988. – Ueharina nagrada
* 1990. – Nagrada Japanske akademije (akademici)
* 1995. – Fujiwarina nagrada
* 1997. – Zlatna medalja Roberta Kocha
* 1998. – Nagrada princa Mahidola
* 2000. – Nakanishijeva nagrada (Američko kemijsko društvo i Kemijsko društvo Japana)
* 2005. – Nagrada Ernesta Guenthera za kemiju prirodnih proizvoda (Američko kemijsko društvo)
* 2007. – Memorijalna nagrada Hamaa Umezawe
* 2010. – Nagrada Tetrahedrona za kreativnost u organskoj kemiji
* 2011. – Arimina nagrada
* 2014. – Kanadska Gairdnerova nagrada za globalno zdravlje
* 2015. – Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu

### Nacionalne
* 1992. – Medalja s ljubičastom vrpcom
* 2011. – Red svetog trezora, zlatna i srebrna zvijezda
* 2012. – Osoba od kulturne zasluge

### Članstvo u učenim društvima
* 1992. – Akademija znanosti Leopoldina
* 1999. – Nacionalna akademija znanosti
* 2001. – Japanska akademija
* 2002. – *[[Académie des sciences]]*

### Ostale
* 2008. – vitez Legije časti of France

## Reference

## Links
* Professor Satoshi Omura
*  Satoshi Ōmura | People | THE KITASATO INSTITUTE
* Nirasaki Omura Art Museum
A Funny Thing Happened on the Way to the Forum

***A Funny Thing Happened on the Way to the Forum*** () je mjuzikl za koji je muziku komponirao američki kompozitor Stephen Sondheim, a scenaro Burt Shevelove i Larry Gelbart, originalno izvedena 1962. godine. Temelji se na motivima nekoliko Plautovih klasičnih rimskih komedija - *[[Laža (Plaut)|Laža]]*, *[[Hvalisavi vojnik (Plaut)|Hvalisavi vojnik]]* i *[[Avet (Plaut)|Avet]]*. Radnja se događa u drevnom Rimu i prikazuje kako rob po imenu Pseudol, nastojeći otkupiti vlastitu slobodu, pomaže svom mladom, ali praznoglavom gospodaru da zavede djevojku iz susjedstva. Komad u svojoj originalnoj verziji nije imao uspjeha, ali je nakon angažmana Jeromea Robbinsa, koji je uveo novu uvodnu pjesmu *Comedy Tonight*, postao veliki hit.

Godine 1966. je snimljena filmska verzija u režiji Richarda Lestera.

## Vanjske veze
* ''A Funny Thing Happened on the Way to the Forum'' at the Internet Broadway Database
* ''''A Funny Thing Happened on the Way to the Forum'' Sondheim Guide
* 
* ''A Funny Thing Happened on the Way to the Forum'' at the Music Theatre International website
Dangerous Exile

***Dangerous Exile*** () je britanski historijski film snimljen 1957. godine u režiji Briana Desmonda Hursta. Radnja se događa za vrijeme Francuske revolucije i prikazuje kako aristokrat vojvoda Philippe de Beauvais (čiji lik tumači Louis Jourdan) iz zarobljeništva uspijeva spasiti Luja XVII (čiji lik tumači Richard O'Sullivan, malog sina smaknutog kralja Luja XVI, te ga, nastojeći mu osigurati put iz Francuske, daje na skrb američkoj udovici (čiji lik tumači Belinda Lee), koja će se za njega brinuti pod lažnim identitetom.

## Uloge
* Louis Jourdan as Vojvoda Philippe de Beauvais
* Belinda Lee as Virginia Traill
* Keith Michell as Pukovnik Saint-Gérard
* Richard O'Sullivan as Louis XVII/Richard de Beauvais
* Martita Hunt as Lady Lydia Fell
* Finlay Currie as Monsieur Patient
* Anne Heywood as Glynis
* Jean Mercure as the šef policije
* Jacques Brunius as De Chassagne
* Jean Claudio as De Castres, Philippeov drug u Parizu
* Terence Longdon ... Pukovnik Sir Frederick Venner

## Reference

## Vanjske veze
*
*''Dangerous Exile'' at TCMDB
*''Dangerous Exile''  at Monsieur.louisjourdan.net
*New York Times review of film
* ''Dangerous Exile'' at the website dedicated to Brian Desmond Hurst
A Funny Thing Happened on the Way to the Forum (film)

***A Funny Thing Happened on the Way to the Forum*** (, u bivšoj Jugoslaviji prikazan pod naslovom ***Smiješne stvare su se dogodile na putu za Forum***) je britansko-američki filmski mjuzikl snimljen 1966. godine u režiji Richarda Lestera. Predstavlja adaptaciju istoimenog brodvejskog mjuzikla, koji je pak, bio inspiriran klasičnim komedijama rimskog pisca Plauta. Radnja je smještena u drevnom Rimu za vrijeme vladavine cara Nerona i prikazuje kako rob po imenu Pseudol (čiji lik tumači Zero Mostel) od svog gospodara (čiji lik tumači Michael Hordern) nastoji otkupiti slobodu tako što njegovog praznoglavog sina (čiji lik tumači Michael Crawford) spoji sa lijepom djevojkom iz susjedstva (čiji lik tumači Annette Andre). *A Funny Thing* je danas poznat kao posljednji film u filmografiji znamenitog američkog komičara i sineasta Bustera Keatona, koji je tumačio lik Pseudolovog senilnog susjeda Eronija; Keaton je film snimao u dobi od 71 godina, kada je bio smrtno bolestan od raka, ali je svejedno inzistirao na tome da sam izvodi najsloženije i najopasnije kaskade, a što je izazvalo divljenje članova ekipe. Režiser Lester se, pak, u nastojanju da na što autentičniji način dočara stari Rim, počeo zanimati za historijske teme, kojima će pozabaviti u svojim sljedećim filmovima.

## Uloge

*Zero Mostel ... Pseudolus
*Phil Silvers ... Marcus Lycus
*Michael Crawford ... Hero
*Jack Gilford ... Hysterium
*Annette Andre ... Philia
*Buster Keaton ... Erronius
*Michael Hordern ... Senex
*Leon Greene ... Kapetan Miles Gloriosus
*Patricia Jessel ... Domina

*Inga Neilsen ... Gymnasia
*Peter Butterworth ... Rimski stražar
*Roy Kinnear ... Gladijatorski instruktor
*Pamela Brown ... Visoka svećenica
*Beatrix Lehmann ... Domininia majka
*Bill Kerr ... Gladijatorski šegrt
*Jon Pertwee ... Crassus
*Frank Thornton ... Vozač robova
*Ingrid Pitt ... Kurtizana

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
His and Hers (film)

***His and Hers*** ( je britanska crno-bijela filmska komedija snimljena u režiji Briana Desmonda Hursta i premijerno prikazana početkom 1961. godine. Protagonist, čiji lik tumači  Terry-Thomas, je ekscentrični pisac koji, u nastojanju da što bolje prikaže život pustinjskih beduina odluči i sam živjeti na njihov način, a što izazove probleme sa suprugom (koju tumači Janette Scott).

## Uloge
* Terry-Thomas - Reggie Blake
* Janette Scott - Fran Blake
* Wilfrid Hyde-White - Charles Dunton
* Nicole Maurey - Simone Rolfe
* Joan Sims - Hortense
* Kenneth Connor - Harold
* Meier Tzelniker - Felix McGregor
* Joan Hickson - Phoebe
* Oliver Reed - Pjesnik
* Francesca Annis - Wanda
* Dorinda Stevens - Dora
* Kenneth Williams - Policajac
* Barbara Hicks - Žena
* Billy Lambert - Beba
* Colin Gordon - TV-voditelj
* Marie Devereux - Supruga

## Izvori


## Vanjske veze
*
* ''His and Hers'' at the website dedicated to Brian Desmond Hurst
Tomas Lindahl

**Tomas Robert Lindahl** ˈtɔmas ˈrɔbert ˈlɪndɑːl (Stockholm, 28. januara 1938), švedski znanstvenik. Specijalizirao se u istraživanju raka. Član je Kraljevskog društva i Akademije medicinskih znanosti u Ujedinjenom Kraljevstvu.

S američkim kemičarom Paulom L. Modrichem i turskim kemičarom Azizom Sancarom podijelio je 2015. dodijeljenu im Nobelovu nagradu za kemiju za izučavanja mehanizama popravka DNA.

## Obrazovanje
Lindahl se rodio u Kungsholmenu u Stockholmu kao sin Folkea Roberta Lindahla i Ethel Hulde Hultberg. Doktorski stupanj stekao je 1967., a zvanje doktora medicine 1970. na Karolinska Institutetu u Stockholmu.

## Karijera
Poslije doktorata Lidnahl je počeo poslijedoktorsko istraživanje na Univerzitetu u Princetonu i Rockefellerovu univerzitetu.
Bio je profesor medicinske kemije na Univerzitetu u Göteborgu od 1978. do 1982. Nakon što se preselio u Ujedinjeno Kraljevstvo, pridružio se 1981. kao istraživač Imperijalnom fondu za istraživanje raka (sada Cancer Research UK). Od 1986. do 2005. na Cancer Research UK-u bio je prvi direktor Laboratorija Clare Hall u Hertfordshireu, od 2015. dio Instituta Francisa Cricka. S istraživanjem je nastavio do 2009.

## Nagrade i počasti
Lindahl je također napravio brojne značajne doprinose u razumijevanju mehanizma transformacije limfocita B uzrokovane Epstein-Barrovim virusom na razini DNA. Najznamenitiji među njima bio je prvi opis pojave zatvorene kružne dvostruke virusne DNA u limfoidnim stanicama.

## Reference

## Vanjske veze
* www.crick.ac.uk/research/a-z-researchers/emeritus-scientists/tomas-lindahl/