open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uskonosci

**Uskonosci** (Catarrhini), su pared unutar podreda Haplorrhini.

Oni žive u Africi, Europi i Aziji, ali osim ljudi, koji su isto dio ove grupe, ne nastanjuju Ameriku, Australiju i Antarktiku. Razdvajanjem Afrike od Južne Amerike uslijed razdvajanja kontinentalnih ploča, razvijaju se odvojeno od majmuna Novog svijeta (Platyrrhini).

Ova se skupina dijeli na dvije recentne natporodice:

* **[[Majmuni Starog svijeta|Repati majmuni Starog svijeta]]** (Cercopithecoidea) imaju, što se može razumjeti već iz ovog naziva, rep. U ovoj natporodici je samo jedna porodica, Cercopithecidae. Ovoj porodici pripada najveći dio vrsta primata Afrike, Azije i Europe, među njima je rod Cercopithecus, makaki kao jedini rod primata iz podporodice Cercopithecinae koja živi prvenstveno u Aziji, pavijani i languri.
* **[[Hominidea]]** su suprotno gore nabrojanim, **[[Majmuni Novog svijeta|bezrepi]]** (Platyrrhini). Uz neke izumrle grupe, ovdje spadaju giboni (ili mali čovjekoliki majmuni) i veliki čovjekoliki majmuni kao i ljudi.
* Pored navedenih, poznate su još neke grupe majmuna Starog svijeta koje su izumrle, kao Propliopithecidae (s rodovima Propliopithecus i Aegyptopithecus) i Pliopithecidae.

## Klasifikacija i evolucija
Čovjekoliki majmuni i majmuni Staroga svijeta razdvojili su se od svojih majmunskih rođaka Novoga svijeta približno prije 40 milijuna godina. Do glavne podjele Catarrhina došlo je prije oko 25 milijuna godina, a giboni su se odvojili od velikih majmuna i ljudi prije oko 18 milijuna godina.

* **Pared Catarrhini**
** Natporodica Cercopithecoidea
*** Porodica Cercopithecidae: majmuni Starog svijeta
** Natporodica Hominoidea
*** Porodica Hylobatidae: giboni (ili mali čovjekoliki majmuni)
*** Porodica Hominidae: veliki čovjekoliki majmuni kao i ljudi.

## Vanjske veze
* http://www.chimpanzoo.org/catarrhi.html
Majmuni Novog svijeta

**Majmuni Novog svijeta** (*Platyrrhini*), često poznati pod imenom **bezrepati majmuni**, **širokonosi majmuni** ili "**širokonosci**", čine jedan djelomični podred primata. Zajedno s majmunima Starog svijeta i *[[Tarsiiformes]]ima* čine podred primata *[[Haplorrhini]]*, nazvan još i "suhonosci".

Pored ljudi, ova grupa su jedini primati koji žive na području američkog kontinenta. Područje koje nastanjuju se proteže od južnih dijelova Meksika sve do sjevernih područja Argentine. Na Karibima je živjelo više vrsta koje su sve izumrle. Nazvani su *Xenotrochini*. 

Za razliku od majmuna Starog svijeta, nosnice ovih majmuna okrenute su ustranu, pa otuda i naziv "širokonosci". Veličinom se međusobno jako razlikuju, od samo 100 grama teškog Cebuella pygmaea do više od 10 kg teških urlikavaca.

Majmuni Novog svijeta su svi stanovnici drveća, a uz jedinu iznimku članova porodice noćnih majmuna svi su dnevne životinje. Mnoge vrste imaju duge repove koji su prilagođeni hvatanju za grane, pa se te vrste njim koriste kao petim ekstremitetom (porodica majmuna hvataša).

Gledajući povijesni razvoj ovih majmuna, oni su sestrinski takson taksonu majmuna Starog svijeta, najstariji nalaz (Branisella) je poznat iz oligocena. Pretpostavlja se, da su preci ovih životinja prešli Atlantik plivajući na naplavnom drveću. 

Majmuni Novog svijeta se dijele na pet porodica:
* *Callitrichidae*, pandžaši i spadaju u manje primate.
* *Cebidae*, kapucini
* *Aotidae*, noćni majmuni su jedini noćni majmuni iz grupe "suhonosaca".
* *Atelidae*, hvataši koje obilježava rep prilagođen hvatanju za grane. U tu porodicu se ubrajaju i urlikavci.
* *Pitheciidae*, sakiji su obilježeni kratkim repom.
* Mjesto izumrlih karipskih majmuna nije potpuno razjašnjeno, no uglavnom ih se smatra dijelom porodice sakija.
Homofobija

**Homofobija** (od grč. *homós* koja znači isti, jednako i *phóbos* koja znači strah) je iracionalan strah, mržnja, predrasude ili diskriminacija prema osobama homoseksualne orijentacije i uključujući osobe koje su tako percipirane. Pojam **institucionalna homofobija** se odnosi na brojne načine kojima vlada, poslovni sektor, religijske i druge institucije i organizacije vrše diskriminaciju na temelju seksualne orijentacije. Za institucionalnu homofobiju se često koristi naziv heteroseksizam.

**Kulturalna, kolektivna ili društvena homofobija** se odnosi na društvene norme i standarde koji diktiraju uvjerenje kako je biti heteroseksualan bolje ili moralnije nego biti lezbijke, gejevi i biseksualke/ci te da svatko jest ili bi trebao biti heteroseksualan. I za kulturalnu homofobiju se koristi naziv heteroseksizam.

**Homofob** je naziv za osobu bilo kojeg spola koja otvoreno izražava mržnju prema osobama homoseksualne orijentacije.
* **Hetero[[seksizam]]** - pristup i stav koji promovira heteroseksualnost kao jedini legitimni oblik ljudske seksualnosti, te ignorira postojanje drugih seksualnih orijentacija, negira postojanje lezbijki, gej muškaraca i biseksualnih osoba.

Takvi ispadi su kažnjivi u mnogim zemljama kao diskriminacija i/ili zločin iz mržnje.

## Uzroci homofobije
* **Homofobija kao skup predrasuda** prvenstveno je uzrokovana neinformiranošću.

Kao što je slučaj sa seksizmom i rasizmom, osobe postaju homofobne djelovanjem društva i kulture koji se uče na predrasudama. Mitovi o lezbijkama, gejevima i biseksualnim osobama se nastavljaju prenositi u društvu usprkos dostupnosti točnih informacija. Seksualnu edukaciju i edukaciju o seksualnim pravima, ali i ljudskim pravima općenito gotovo je nemoguće dobiti nepristrano. Mnoge su osobe odrasle i nastavile vjerovati u stereotipe koje su naučile u djetinjstvu, a neke vjerske i konzervativne organizacije promoviraju neistine o ljudskoj seksualnosti i seksualnim i rodnim manjinama. Jedina dostupna informacija ostaju mediji, koji često u svrhu profita pišu senzacionalistički.
* **Interpersonalna homofobija** (zlostavljanje i individualna diskriminacija) se može objasniti razmatranjem psiholoških čimbenika u povezanosti s predrasudama - latentno homoseksualne i biseksualne osobe.

Osobe koje nisu sigurne s vlastitom seksualnošću, ili koje se osjećaju ugrožene od homoseksuane i biseksualne seksualnosti, sklone su rigidnosti prema tome što je seksualno "ispravno" i mogu pokušati nasilno reagirati na homoseksualnu i/ili biseksualnu osobu ili naturivati svoja uvjerenja, pozivajući se pritom na "normalnost" ili religiju.

## Povezano

* Bifobija
* Heterofobija
* Transfobija

## Vanjske veze

## Izvori, reference i preporuke
* Medicina.hr: Homofobija 
* Đurđa Knežević: Homofobija 
* Jelena Poštić: Homofobija među nama 
* Deklaracija o seksualnim pravima, Prihvaćeno u Hong Kongu na 14. Svjetskom seksološkom kongresu, 26. kolovoza, 1999. 
* Sustavna seksualna edukacija u hrvatskim školama 
* Seksualna prava i Komisija za ljudska prava 

## Reference
Tropska kišna šuma

**Tropska kišna šuma** (**tropska vlažna šuma**, **vlažna tropska šuma**, ***ekvatorijalna*** ili ***ekvatorska šuma***, **tropska prašuma**, **[[džungla]]**; ), naziv je za vegetacioni oblik koji se sreće samo u tropskim klimatskim područjima. Za ove šume je karakterističan gust, visok „krov“ od lišća i vrlo bogata flora i fauna. U ovim šumama ne postoji razdoblje vegetacijskog mirovanja i tu je najveća gustina životnih vrsta na svijetu.

Tropske kišne šume grade ekološke sisteme prilagođene toploj i vlažnoj klimi. Osnovno obilježje ove klime su prosječna godišnja temperatura od 25&nbsp;°C sa kolebanjem od 0,5 do 0,6 stepeni, i dnevnim temperaturnim amplitudama od 6 do 10 stepeni. Pored toga, godišnja količina padavina je između 2.500&nbsp;mm, pa više od sedam mjeseci godišnje vlada vlažna klima, kada je količina padavina veća od isparavanja.

Tropske šume se prostiru u tropskim područjima Južne Amerike i srednje Amerike, Afrike i južne Azije, kao i Australije, s obje strane ekvatora. Izuzetak su područje Anda u Južnoj Americi i pasatno-monsunsko područje istočne Afrike.

Procijenjeno je da su 1950. godine tropske prašume pokrivale 16–17 miliona kvadratnih kilometara, tj. oko 11% površine Zemlje. Do 1980. godine, 50% tih šuma je uništeno ljudskim djelovanjem, a proces uništavanja je nastavljen i još uvijek traje.

## Dnevni raspored u tropskoj kišnoj šumi

* 6:00: sunce vrlo brzo izlazi; šuma je u magli (20&nbsp;°C)
* do 10:00: puno vode isparava (20–25&nbsp;°C)
* do 13:30: nastaju veliki oblaci (28&nbsp;°C)
* između 14:00 i 17:00: snažne oluje i pljuskovi u kišnom razdoblju (30–31&nbsp;°C)
* poslije 17:00: sunce ponovo sija (28&nbsp;°C)
* 18:00: sunce brzo zalazi (26&nbsp;°C)
* poslije 18:00: mrak; noću su temperature između 20 i 23&nbsp;°C

## Povezano
* Kišna šuma umjerenog područja (*prašuma umjerenog područja*)
* Tropska kišna klima (*tropska prašumska klima*)
Transfobija

**Transfobija** proistječe iz neprihvaćanja i negiranja prava pojedine osobe na osobnu koncepciju rodnog i spolnog identiteta i izražavanja. Izraz transfobija nastao je po uzoru na izraz homofobija, ali ga se uz iracionalni strah pojedinaca ili grupa primjenjuje i na širi kontekst sustavnog društvenog obespravljivanja transrodnih osoba. Ona je strah, mržnja, gađenje i diskriminirajući odnos prema osobama čije stvarno ili percipirano rodno izražavanje nije u skladu sa društveno pripisanim spolom. Transfobija su i predrasude i diskriminirajući odnos prema osobama koje narušavaju i prekoračuju uske društvene spolne i rodne uloge, pravila i stereotipe.

Za transfobiju možemo reći da je izravno povezana sa seksizmom i *genderofobijom* (*), koji su joj i izvori, kao i kod homo/bi - fobije.

* **Genderofobija** - termin je prva počela koristiti bosansko udruženje LGBTIQ osoba, Udruženje Q, a u novije vrijeme proširilo regijom i prihvaćen je kao termin koji se koristi na feminističkim i LGBTIQ susretima i političkom lobiranju i zagovaranju. To je diskriminacija na bazi roda (rodnih uloga, izražavanja i normi) koja proističe iz neprihvaćanja i negiranja prava osobe na vlastitu koncepciju rodnog identiteta i izražavanja.

## Povezano

* Bifobija
* Heterofobija
* Homofobija
* Transrodnost

## Reference
Babica Kolombatovićeva

**Babica (slingurica) [[Juraj Kolombatović|Kolombatovićeva]]** (*Parablennius zvonimiri*) riba je koja spada u porodicu slingurki (lat.*Blenniidae*).

## Opis
Ima sluzavo tijelo, golo bez ljusaka, izduženo, s manjim kožnim ticalima poviše očiju. Mužjak i ženka su smeđe boje, s mnoštvom šara i pruga, ženka tamno smeđe, a mužjak bojom ide prema crvenkastoj . Žive u samom plićaku, do 6 m dubine, u procjepima stijena i rupama, češće na tamnijim mjestima bez svijetla. Hrani se algama, a može narasti do 7 cm duljine.

Ova vrsta živi na cijelom Mediteranu i Crnom moru.

## Izvori

## Vanjske veze
Babica mrkulja

**Babica mrkulja** (*Parablennius gattorugine*) - domaćih naziva babica obična, slingurica, barbir, babak, baba, slingurica mramorka, je riba koja spada u porodicu slingurki (Blenniidae). 

## Opis
Ima sluzavo tijelo, golo bez ljusaka, izduženo, smeđe boje u više nijansi, s mnoštvom pruga i šara, te kožnim izraslinama raznih oblika poviše očiju na glavi. Vrlo je jakih čeljusti i snažnog ugriza. Najpoznatiji je predstavnik slingurki kod nas, gotovo da nema ribara koji ovu vrstu nije uhvatio na udicu. Živi u procjepima i rupama u plitkom moru (3 – 32 m dubine) , a mlađi primjerci i u samom plićaku. Hrani se beskralješnjacima, ali će se zaletiti i na drugu vrstu hrane, tako da je često možemo vidjeti gdje se hrani otpacima. Može narasti i do 30 cm duljina iako su najčešći odrasli primjerci veliki 15-20 cm. Najčešće je aktivna u zoru i u sumrak.

Ova vrsta živi na cijelom Mediteranu i Crnom moru, kao i na Atlantiku, od Škotske do Maroka.

## Izvori

## Vanjske veze
Babica penjačica

**Babica penjačica ** (lat. *Coryphoblennius galerita*) ili slingurica penjačica, je riba koja spada u porodicu slingurki (Blenniidae). Ima golo tijelo, bez ljusaka, izduženo, u više nijansi i boja, svojim šarama i oblikom podsjeća na glavoča.
Završeci usta su joj blijedi, a živi u plićaku, na samom spoju mora i kopna, nastanjuje procjepe i rupe na samoj obali. Ime je dobila po svojoj osobini da sikorištava snagu valova da se popenje na kopno u potrazi za svojom omiljenom hranom, a to su račići i alge.
Najveći zabilježeni primjerak je imao duljinu od 7,6 cm.

## Rasprostranjenost
Ova vrsta živi na cijelom Mediteranu i Crnom moru, kao i na Atlantiku, od zapadne Engleske do Maroka, kao i na otocima Madeiri i Kanarima.

## Izvori

## Vanjske veze
Babica riječna

**Babica riječna** (lat. *Salaria fluviatilis*) riba je koja spada u porodicu slingurki (*Blenniidae*). 

## Opis
Jedina je od jadranskih babica koja živi u slatkoj vodi, a ponekad se uhvati na ušćima rijeka u more. Stanište su joj rijeke i jezera, gdje se hrani sitnim životinjicama, a živi u plićoj vodi. Razmnožava se od travnja do svibnja, a može narasti do 15 cm. Na velikom dijelu staništa se smatra ugroženom vrstom.

## Rasprostranjenost
Ova vrsta živi u rijekama Mediteranskog sliva i obližnjim jezerima; možemo je naći na području Albanije, Alžira, Crne Gore, Francuske, Grčke, Hrvatske, Italije, Izraela, Maroka, Španjolske i Turske.

## Izvori

## Vanjske veze
Babica zebrica

**Babica zebrica** (lat. *Salaria basilisca*) riba je iz porodice slingurki odnosno babica (Blenniidae). Naraste do 18 cm , a živi u plićaku, do 15 m. Ima golo tijelo bez ljusaka, te ravnu leđnu peraju duž cijelog tijela. Mužjak na glavi ima veliku krijestu, i veći je od ženke. Boje je žućkasto-zelenekasto smeđe, uz fluorescentno svjetloplave prugice i točkice po cijelom tijelu. Hrani se najčešće školjkama i sitnim životinjicama, a ima sposobnost disanja na suhom, te može dugo preživjeti bez mora. Mrijesti se u ljetnim mjesecima, mužjak se pari s više ženki i čuva jajašca.

Zabilježena je samo na obalama Jadrana, te na obalama Mediterana, oko Tunisa i Turske.

## Izvori

## Vanjske veze
Babica žutoobrazna

**Babica žutoobrazna** (lat. *Lipophrys canevae*) ili **slingurica prhna** ili **zubić babica** je riba iz porodice slingurki, odnosno babica (Blenniidae). Naraste do 7,5 cm , a živi u plićaku, do 2 m. Ima golo tijelo bez ljusaka, a jedna od karakteristika su joj i zubi poput češlja, zbog čega je i dobila ime zubić babica. Smeđe je boje, sa žućkastim nijansama, prošarana raznim prugama i šarama, svim u nijansama smeđe. mužjak u periodu razmnožavanja poprima jarkožutu boju na obrazima. živi u kamenitim rupama, najčešće na okomitim stijenama, a hrani se algama i manjim životinjicama.

Zabilježena je samo na obalama Portugala, te na obalama Mediterana.

## Izvori

## Vanjske veze
Barjaktarka

**Barjaktarka** ˙(lat. *Aulopus filamentosus*) riba je iz porodice Aulopidae. Ovo je riba većih dubina, živi na području od 50 – 1000 m. Nije tipična riba našeg mora iako je dva puta uhvaćena u Jadranu, drugi put 28. siječnja 2006. Tijelo joj je vitko i cilindrično, jake glave, s izbočenim ustima. Usta su joj puna zakrivljenih oštrih zubi. Ime je dobila po istaknutoj leđnoj peraji, koja strši poviše ribe. Rep joj je izrazito raširen, a ljušture su joj tvrde i grube. Boja joj varira od smeđe do tamno crvene. Hrani se glavonošcima, ribama i račićima, a i sama je plijen većih riba. Naraste do 44.0 cm .

## Rasprostranjenost
Ova vrsta živi na zapadnom dijelu Atlantika, Meksičkom zaljevu i Karibima, istočnom dijelu Atlantika, južno do Zelenortskih Otoka i Senegala, kao i na Mediteranu.

## Izvori

## Vanjske veze
Babica kukmašica

**Babica kukmašica** (lat. *Salaria pavo*) - domaćih naziva slingura krunašica, huhorica je riba koja spada u porodicu slingurki (Blenniidae).

## Opis

Ima sluzavo tijelo, golo bez ljusaka, izduženo, Mužjak na glavi ima mesnatu izbočinu. Žute ili zelenožute je boje, s crvenkastim šarama koje su ispresjecane plavim florescenrnim mjestima. Žive u samom plićaku, do 2 m dubine, u procjepima stijena i rupama, odakle rijetko izlaze, a voli i manje slanu vodu. Hrani se algama, a može narasti do 13 cm duljine.

Ova vrsta živi na cijelom Mediteranu i Crnom moru, kao i na Atlantiku, od Francuske do Maroka.

## Izvori

## Vanjske veze
Batoglavac

**Batoglavac** ˙(lat. *Pagellus acarne*) riba je iz porodice Sparidae. Sinonim joj je *Pagrus acarne* . Kod nas se još naziva i **divlji arbun, bajok, grbić, batelj, batokljunac, rumenac** . Smeđecrvene je boje, vrlo je sličan okanu koji je malo širi i ima pjegu. Živi u jatima, na području do 70 m dubine, a u sumrak i noću dođe i u pliće vode u potrazi za hranom. Danju je uglavnom neaktivan, zakopan u mulju ili pijesku. Hrani se crvićima, školjkama i račićima, ali i manjim vrstama ribe. Naraste do 36 cm duljine i do težine od 0,5 kg . Ova vrsta migrira i rijetko se zadržava na jednom mjestu. Mrijesti se u kolovozu i rujnu. Jestiva je i cijenjena riba.

## Rasprostranjenost
Ova vrsta živi na istočnom dijelu Atlantika, od Biskajskog zaljeva do Senegala, također i oko otoka Madeire, Kanara, Zelenortskih otoka, kao i na cijelom Mediteranu. Oko Britanskih otoka je rijedak, a ponekad se pojavi i na obalama Danske.

## Izvori

## Linkovi
Batovina

**Batovina** (*Uranoscopus scaber*) riba je iz porodice Uranoscopidae. Kod nas se još naziva i **bežmek, čaća, čaće, batoglav, badić, neblogled, bokainkavo, lepur, cikalo, pušac,...** . Ovo je jedina riba iz ove porodice koja živi u Jadranskom moru, a cijela porodica je po izgledu slična izgledu riba iz porodice pauka. Glava mu je velika, spljoštena odozgo i deblja od ostatka tijela. Usta su mu okrenuta prema gore. Smeđo-sive je boje, sa malim, slabo primjetnim pjegama. Živi na dubinama od 5 do 400m, iako ga se većinom može naći na dubinama do 50 m, i to na pjeskovitim i muljevitim terenima gdje živi zakopan, tako da mu viri samo dio usta, u kojima se nalazi posebna kožica kojom mami ribice i tako ih hvata. Naraste do 40 cm duljine i do težine od 1 kg . Mrijesti se pri kraju proljeća, kada proizvodi niskofrekventne zvukove (5-10 Hz) i električne podražaje od nekoliko sekundi trajanja. Jestiva je i cijenjena riba, poznata po svojoj izdržljivosti van vode, jer u tim uvjetima može živjeti i 6 sati. 

## Rasprostranjenost
Ova vrsta živi na istočnom dijelu Atlantika, kao i na cijelom Mediteranu.

## Izvori

## Vanjske veze
Biseran

**Biseran** (*Gonostoma denudatum*) riba je iz porodice Gonostomatidae. Ovo je riba dubina i živi na Južnijem dijelu Jadrana, na dubinama 100 – 700 m. Naraste do 14 cm, a hrani se drugim ribama. Rasprostranjen je na Mediteranu, istočnom Atlantiku, od Portugala do Angole. Može ga se naći i na otvorenom moru, na podmorskim grebenima, južno do 37°S. Tamne je površine odozgo, sa srebrnim stranama. Naraste do 14 cm.

## Izvori

## Vanjske veze
Bodeč mali

**Bodeč mali** (*Scorpaena loppei*) riba je iz porodice bodeljki (*[[Scorpaenidae]]*). Kod nas se još naziva i **krestavi bodeč, bodečnjak krestavi, bodeč pivac**. Ove nazive je dobio po dužem kožnom izdanku iznad gornje vilice i koji podsjeća na krijestu. Po tome i po crnoj mrlji na peraji ga je moguće razlikovati od škarpinice s kojom je vrlo sličan i dijeli sve druge osobine. Naraste do 15 cm duljine, iako je većina primjeraka manja od 10 cm, a živi na dubinama od 50 - 200 m. Hrani se manjim životinjicama i ribama, jestiv je, iako nema neku ulogu u prehrani. Kao i većina drugih pripadnika ove vrste ima otrovan ubod. U Jadranu je većinom nastanjen na južnom dijelu.

Ova vrsta živi na istočnom dijelu Atlantika, od Portugala do Mauretanije kao i na cijelom Mediteranu .

## Izvori

## Vanjske veze
Lan

**Lan** (lat. *Linum usitatissimum*) je jednogodišnja ili dvogodišnja zeljasta biljka sa kratkim vretenastim korijenom. 

## Opis biljke
Stabljika je visoka (30–80&nbsp;cm), uspravna, okrugla, bez dlaka, obrasla listovima, u gornjem dijelu je granata. Listovi su naizmjenično raspoređeni, lancetasti, dugački 2–3&nbsp;cm, široki 2–4&nbsp;mm, bez dlaka, zeleni ili sivozeleni. Liska je zašiljenog vrha, sa osnovom suženom u dršku. Cvjetovi su na vrhu stabljike na dugačkim drškama, nalaze se u cimoznim cvatima. Čašica i krunica su od po pet listića, krunični svjetloplavi, ružičasti ili ljubičasti, na vrhu zaobljeni, a ka osnovi klinasto suženi i žućkasti. Plod je loptasta čaura sa mnogo sjemena, 6–8&nbsp;mm dugačka. Sjem je do 5&nbsp;mm dugo, do 2&nbsp;mm široko, spljošteno, s jedne strane zaobljeno, s druge suženo. Svjetlosmeđe je boje, sluzavog i uljastog ukusa kada se zagrize, bez mirisa. Cveta od juna do avgusta.

Samoniklo raste u poljima, pored puteva, po obodu šume; česta je biljka, rasprostranjena od ravničarskih do alpskih područja. Lan se uzgaja na plodnom zemljištu umjerenog klimata gdje traži dosta vode.

Lan se kosi ili čupa, a sjeme se odvaja mlaćenjem. Masno ulje se dobija cijeđenjem zrelog sjemena. Treba voditi računa da sjeme, kada se dugo i nepropisno čuva, ne počne da klija, jer tada može biti otrovno.

## Upotreba
Sjeme lana je jedno od najvažnijih izvora sušivih ulja. Postoje podaci da se lan u tu svrhu uzgajao još prije 6 000 godina. Sadržaj ulja u sjemenu je od 32% do 43%. Laneno ulje se uglavnom koristi za pravljenje boja, lakova, mekih sapuna i štamparskih boja. Savremene sintetičke podne podloge se prave od plastičnih polimera od kojih se mnogi i danas dobijaju iz sjemenih ulja. Laneno ulje koristi se za izradu nekih farmaceutskih preparata. Ostaci posle cijeđenja ulja se koriste kao stočna hrana bogata bjelančevinama.

Lan se komercijalno, radi sjemena, uzgaja uglavnom u Argentini, Ukrajini, Francuskoj, Bangladešu Etiopiji, Rusiji, Indiji, Kini, Kanadi i u SAD-u. Rusija je najveći proizvođač lanenih tekstilnih vlakana sa 70% učešća u svjetskom tržištu.

Lanena vlakna su izuzetno jaka, čvrsta i istegljiva. Upotrebljavaju se za izradu lanenog sukna, konca, grubog platna, kvalitetnog papira, izolacionih materijala.

## Historija
Lan je nekada bio najvažnija tekstilna biljka, a sada je po značaju iza pamuka. Porijeklo lana nije sasvim jasno jer je poznat kao kulturna biljka još od prahistorije. Stari Egipćani su nosili odjeću od lana, uvijali mumije u laneno platno, a slike biljke lana se mogu vidjeti na zidovima u grobnicama. Stari Grci su uvozili lan davno prije kršćanstva.
Farmakognozija

**Farmakognozija** (grč. pharmakon = lijek; gnosis = poznavanje) je prirodna znanost u sklopu farmakologije koja je bavi prirodnim lijekovima, odnosno, drogama biljnog, životinjskog ili rjeđe mineralnog porijekla. Najznačajnije droge su one biljnog porijekla. Predstavlja jednu od najstarijih farmaceutskih disciplina.

## Vanjske veze

* BioNet škola
Farmakopeja

**Farmakopeja** (grč. pharmakopoiia) čini zvanične spise jedne države (Ph.Jug.IV- Jugoslovenska Farmakopeja 4. izdanje) i u njima se nalaze podaci o lekovitim supstancama koje ulaze u sastav lekova i preparata kao i sami recepti odredjenih farmaceutskih preparata i lekova, koji nisu oficilni tj. prave se za odredjenog pacijenta - (poput čajeva ( čaj za upalu bešike ), melema ( mast cveta nevena ), praškova ( prašak protiv bolova za unutrašnju upotrebu) itd.). Postoji takozvana 5. farmakopeja koja je prevod poslednje evropske farmakopeje. U samom opisu lekovitih supstanci se nalaze podaci poput doziranja, kompatibilnosti sa drugim supstancama, njihove koncentracije…

U cilju poboljšanja prometa i proizvodnje lijekova, kao i kontrole njihovog kvaliteta u čitavoj Evropi 1964. godine u Rimu je donijeta Konvencija o izradi Evropske farmakopeje (European Pharmacopoeia), koja bi predstavljala zvanični standard za sve države. Posljednje izdanje ove farmakopeje iz 2005. godine do danas je pretrpjelo šest dopuna kojima se neprekidno prati razvoj i pojava novih lijekova.

## Vanjske veze
* BioNet škola 
* Pliva
Fan Kuan

**Fan Kuan** (范寬 pinyin: Fàn Kuān; fl. 990-1020) bio je kineski slikar pejzaža koji je živio u doba dinastije Song (960&ndash;1279). Fan je naveden kao 59. od 100 najvažnijih osoba prošlog milenijuma po izboru časopisa *[[Life]]*.

## Napomene

## Izvori
* Ebrey, Patricia Buckley (1999). *The Cambridge Illustrated History of China*. Cambridge: Cambridge University Press.  (paperback). 
* Liu, Pingheng (1989). Shui mo yin yun, qi yun sheng dong de Zhongguo hui hua (水墨絪縕, 氣韻生動的中國繪畫) = Misty and Lively Chinese Painting. Taibei Shi: Guo li li shi bo wu guan (國立歷史博物館).

## Vanjske veze

* Painting Gallery of Fan Kuan at China Online Museum
* Other paintings by Fan Kuan at the Museum of Fine Arts, Boston 
* Fan Kuan, A Bilingual Study of His Life & Works (English & Chinese)
Ma Yuan

**Ma Yuan** se može odnositi na:
* Ma Yuan (dinastija Han), kineski vojskovođa iz doba dinastije Han
* Ma Yuan (slikar), kineski slikari iz doba dinastije Song
* Ma Yuan (sudija), bivši potpredsjednik Vrhovnog narodnog suda Kine
Ma Yuan (slikar)

:*Za ostale ličnosti s istim imenom v. [[Ma Yuan]]*.

**Ma Yuan** (kineski: 马远; Pinyin: Mǎ Yuǎn (1160 ili 1165 - 1225) bio je uticajni kineski slikar pejzaža, čiji je opus, zajedno s opusom Xia Guija, stvorio temelje za slikarsku školu Ma-Xia.

Ma Yuan je rođen u Qiantangu (današnji Hangzhou u Zhejiangu). Ponekad je slikaro cvijeće, ali je najpoznatiji po pejzažima, koji su kansije postali uzor za mlade slikare.

## Literatura
* Ronald Ossory Dunlop *Landscape Painting: Ma Yuan to [[Pablo Picasso|Picasso]]* (London 1954)

## Vanjske veze

* Ma Yuan: “Walking on a mountain path in spring”
Cimabue

**Cimabue** [tʃimaˈbuːe] (pravo ime **Cenni di Pepo**, **Bencivieni di Pepo**; Firenca, oko 1240. – Pisa, 1302.), talijanski slikar. Prvi majstor talijanskog slikarstva koji se pokušao osloboditi formalizma bizantskog slikarstva i likovima dati individualna obilježja te ih prikazati u pokretu. Utemeljitelj ideja ranoga *trecenta* i prethodnik mlađeg suvremenika Giotta.

U ono vrijeme bio je najveći slikar oltarnih slika. Trudio se životnijem prikazu ljudi i objekata. 
Svete Cimabueove slike imaju veliku izražajnu snagu, a u njima se osjeća bizantinski utjecaj, kako to odaje način prikazivanja draperije i likova. Crtež prevladava nad plastičnim oblikom, a svjetlucavost zlata (svjetlosni učinak) podsjeća na blještavilo mozaika.

Cimabue je slikao freske u objema crkvama sv. Franje u Assisiu (*Majka Božja s Djetetom, anđelima i sv. Franjom*; *Raspeće* i dr.).

U mozaiku je izradio *[[Sv. Ivan Krstitelj|Sv. Ivana Krstitelja]]* u apsidi pizanske prvostolnice.

Tehnikom tempere na dasci na zlatnoj pozadini naslikao je nekoliko kompozicija *Majke Božje s Djetetom*.

*Majka Božja s Djetetom* koja se čuva u firentinskoj galeriji Uffizi ima mnogo detalja koji svoje korijene vuku iz bizantske umjetnosti – zlatna pozadina, zlatni detalji na Gospinoj haljini i njihove duge, tanke figure. Bogato ukrašeni tron nema vidljive potpore straga nego nam se doima kako se cijeli uzdiže u vis, potpuno poništavajući svoju stvarnost i težinu. Poput prizora Krista u bizantskoj i romaničkoj umjetnosti i ovaj je naslikan s gestama i proporcijama odrasla čovjeka.

## Izvori
* Gina Pischel, *Opća povijest umjetnosti 2.*, Mladost, Zagreb, 1975. god.
* Više autora, *Opća povijest umjetnosti*, Mozaik Knjiga, Zagreb, 2003. god.
* *Enciklopedija likovnih umjetnosti*, Matica Hrvatska, Zagreb, 1975. god.
* H. W. Janson, ‘’Art History’’, Thames & Hudson, London, 1997.
* Several Authors, ‘’History Of Western Art’’, McGraw Hill, New York, 2001.

## Poveznice
* Slikarstvo gotike
* Gotika

## Vanjske veze
Dong Yuan

**Dong Yuan** (董源) ()(cca. 934-c. 962) bio je kineski slikar.

Rođen je u Zhonglingu (钟陵) (suvremeni Jinxian (进贤) u provinciji Jiangxi). Dong Yuan je djelovao u Kraljevstvu Južni Tang za vrijeem periodu Pet dinastija i Deset kraljevstava.

Poznat je po slikama likova i pejzažima, ustanovivši elegantni stil koji će dominirati kineskim slikanjem slijedećih devet vijekova. On i učenik Ju Ran (巨然) su bili osnivači južne škole pejzaža, a zajedno s Jing Haom i Guan Tongom iz sjeverne škole su predstavljali četiri najvažnija slikara perioda.

## Napomene

## Izvori
* Ci hai bian ji wei yuan hui (辞海编辑委员会）. Ci hai （辞海）. Shanghai: Shanghai ci shu chu ban she （上海辞书出版社）, 1979.

## Vanjske veze
* Dong Yuan and his Painting Gallery at China Online Museum
The Adventures of Ozzie and Harriet

***The Adventures of Ozzie and Harriet*** je američki televizijski sitcom koji se originalno prikazivao na TV-mreži ABC od 3. oktobra 1952. do 3. septembra 1966, a u kome je glavnu ulogu imala zabavljačka porodica Nelson - Ozzie Nelson, njegova supruga Harriet Nelson (rođ. Hilliard) te sinovi David Nelson i Eric Nelson, poznatiji kao Ricky. Serija je bila izuzetno popularna, te se smatra najdugovječnijijim ne-animiranim sitkomom u historiji američke televizije. Također se često navodi kao oličenje ideala američke nuklearne porodice 1950-ih i tadašnjih konzervativnih vrijednosti.

Serija je nastala 1944. godine na kada je popularni radio-zabavljač Red Skelton za vrijeme drugog svjetskog rata bio regrutiran, pa je mreža CBS pristala Ozzieja Nelsona i njegovu suprugu angažirati za radio-seriju koja se emitirala sve do 1954. godine. Serija, u kojoj su Nelsonovi glumili istoimeni bračni par, stekla je veliku popularnost, a sinovi David i Ricky su od 1949. godine glumili alternativne verzije sebe.

Godine 1952. je snimljen igrani film *Here Come the Nelsons*, svojevrsni TV-pilot, čiji je uspjeh Ozzieja Nelsona uvjerio da može napraviti scensku verziju. Ona se brzo pretvorila u jedan od najpopularnijih serija 1950-ih. Ozzie Nelson je kao njen kreator stvorio običaj miješati fikciju i stvarnost; tako su za eksterijere korišten pravi dom Nelsonovih, a kada su se David i Ricky oženili, njihove supruge - June Blair i Kristin Harmon - su se pridružili glumačkoj postavi. Serija je također poslužila kao odskočna daska za Rickyja Nelsona koji je otkrio pjevački talent i 1950-ih postao tinejdžerski pop idol.

Serija se prestala snimati 1966. godine, a 1973. godine je Ozzie Nelson snimio nastavak zvan *Ozzie's Girls* - u kome su fiktivni otac i majka bili stanodavci dvjema studenticama - a koji se na programu održao jednu sezonu.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Encyclopedia of Television 
* The Nelson Brothers
* ''The Adventures of Ozzie and Harriet'' website from Vintage TV & Movies
Duccio

**Duccio Di Buoninsegna**, talijanski slikar (vjerojatno Siena, oko 1255. – Siena, prije 3. kolovoza 1319.). Zadnji majstor sienske slikarske škole koja čuva bizantsku tradiciju, a prvi predrenesansni slikar koji se nastoji osloboditi krutih shema bizantskog slikarstva.

U sakralnim kompozicijama slika idealizirane likove oko kojih, još uvijek na zlatnoj pozadini, nastoji stvoriti atmosferu i dublji prostor na prizorima krajolika i vedutama gradova.

Glavna djela su mu: ***Madonna Rucellai*** za firentinsku crkvu *Sta. Maria Novella* i veliki poliptih s brojnim prizorima iz Biblije od kojih je najvažnija središnja kompozicija Majka Božja na prijestolju okružena anđelima i svecima za prvostolnicu u Sieni.

## Povezano
* Gotičko slikarstvo
* Gotika

## Izvori
* Gina Pischel, *Opća povijest umjetnosti 1.*, Mladost, Zagreb, 1975. god.
* Više autora, *Opća povijest umjetnosti*, Mozaik Knjiga, Zagreb, 2003. god.
* *Enciklopedija likovnih umjetnosti*, Matica Hrvatska, Zagreb, 1975. god.
* H. W. Janson, *Art History*, Thames & Hudson, London, 1997.
* Several Authors, *History Of Western Art*, McGraw Hill, New York, 2001.

## Vanjske veze

* Duccio u Panopticon virtualnoj galeriji umjetnosti
Pietro Lorenzetti

**Pjetro Lorenceti** () (oko 1280—oko 1348), je bio italijanski slikar. Ostavio čuvene freske u Asiziju. Njegov brat Ambrođo je poznat po svojim madonama i velikim freskama u Opštinskoj kući u Sijeni.
Simone Martini

**Simone Martini**(**Simone di Martino**), talijanski slikar (Siena, oko 1248. – Avignon, VII. 1344.). Uz Duccia utemeljitelj sienske slikarske škole.

Oslobodivši se bizantske likovne tradicije, slikao je svijetlim rafiniranim bojama kasnogotičkog stila biblijske scene (*Maestà*) i svjetovne kompozicije (kao ***Konjanički portret kondotjera Guidoriccia da Fogliana***).

U donjoj crkvi sv. Franje u Assisiju izveo je ciklus fresaka ***Život sv. Martina***.
Zajedno s *Lippom Memmijem* naslikao ***[[Navještenje]]***, remek-djelo sienskog *trecenta*.

Na poziv pape došao u Avignon gdje je prijateljevao s Petrarcom (ilustrirao njegov *Virgilijev kodeks*). Iz tog su razdoblja sačuvana djela izrazito dramatičnog akcenta kao ***[[Pietà]]*** i ***poliptih Stefaneschi***.

Utjecao je na razvitak internacionalnog gotičkog stila (poglavito na ranorenesansne francuske i flamanske iluminatore).

## Izvori

* Gina Pischel, **Opća povijest umjetnosti 1.**, Mladost, Zagreb, 1975. god.
* Dr. Jadranka Damjanov, **Likovna umjetnost 2.**, Školska Knjiga – Zagreb, 1997. god.
* Više autora, **Opća povijest umjetnosti**, Mozaik Knjiga, Zagreb, 2003. god.
* **Enciklopedija likovnih umjetnosti**, Matica Hrvatska, Zagreb, 1975. god.
* Gilles Plazy & Jean Lacouture, **Povijest umjetnosti u slikama**, Leo-Commerce, d. o. o. Rijeka, 2000. god.
* H. W. Janson, **Art History**, Thames & Hudson, London, 1997.
* Several Authors, **History Of Western Art**, McGraw Hill, New York, 2001.

## Poveznice

* Slikarstvo Gotike
* Gotika

## Vanjske veze

* Simone Martini u Panopticon virtualnoj galeriji umjetnosti
Ambrogio Lorenzetti

**Ambrogio Lorenzetti** ili **Ambruogio Laurati** (Siena, oko 1290. – Siena, 1348.) bio je talijanski slikar gotike; mlađi brat Pietra Lorenzettija.

## Biografija i djela

Dvadeset sedam godina nakon trijumfalne procesije Ducciovog oltara *Maestà*, inovativni sienski slikar Ambrogio Lorenzetti naslikao je svoje glavno djelo *“[[Alegorija efekata dobre i loše vladavine|Alegorija dobre i loše vladavine]]”* u sienskoj gradskoj vijećnici (*Palazzo Pubblico*). Njegova alegorija je profana i pokazuje novi humanistički interes za republikansku vlast i upravu.

Na *”Učinci dobre vladavine“* narativnim načinom prikazao je realističke prizore iz svakodnevnog gradskog i seoskog života. Od lijeva prema desno, žene nose odjeću po najnovijoj modi dok plešu i pjevaju slaveći dobru vladavinu, ljudi na konjima jašu između zgrada čiji otvoreni lukovi pokazuju školu, trgovinu i konobu; na krovovima se vide ljudi koji nose korpe i slažu cigle; dok seljaci ulaze u grad da prodaju svoju robu.

Novina na ovoj slici je čuveni panoramski prikaz Siene iz ptičje perspektive. Na dnu, grupa seljaka obrađuje zemlju, dok kultivirani pejzaž u pozadini odvlači gledateljevo oko u nepreglednu daljinu. 

Iznad scene lebde alegorijske figure *“Sigurnosti”* koja u jednoj ruci drži svitak s natpisom u kojemu podsjeća gledatelja da mir vlada po njenim pravilima; a u drugoj ruci drži vješala s obješenim kriminalcem pokazujući što se dešava kada netko ne bi slijedio pravila.

## Galerija odabranih djela

Datoteka:Ambrogio Lorenzetti 024.jpg|*Maestà*, 1330., tempera na dasci, 150 × 205 cm, *Palazzo Comunale*, Siena.
Datoteka:Ambrogio Lorenzetti 002.jpg|*Učinci dobre vladavine*, lijevi dio freske sa zborom svetaca.
Datoteka:Ambrogio Lorenzetti 015.jpg|*Učinci dobre vladavine*, oko 1340., freska u *Palazzo Pubblico*, Siena.
Datoteka:Ambrogio Lorenzetti 011.jpg|*Učinci dobre vladavine*, desni dio freske s pejsažom.
Datoteka:Ambrogio Lorenzetti 003.jpg|*Učinci dobre vladavine*, detalj s Concordijom.
Datoteka:Ambrogio Lorenzetti 022.jpg|*[[Gospa]]*, 1325.-1350., tempera na dasci, galerija Uffizi, Firenca.
Datoteka:Ambrogio lorenzetti, storie di san nicola 01 1332.jpg|*Priča o sv. Nikoli*.
Datoteka:Ambrogio lorenzetti, storie di san nicola 02 1332.jpg|*Priča o sv. Nikoli*.


## Vanjske veze

* Ambrogio Lorenzetti u Panopticon virtualnoj galeriji umjetnosti
Ferrer Bassa

**Jaume Ferrer Bassa** (cca. 1285 - Barcelona, 1348) je bio španski slikar, najpoznatiji po minijaturama i freskama. Smatra se jednim od prvih predstavnika Međunarodna gotika|Međunarodne gotike. Najpoznatije djelo su mu freske u kapeli San Miguel samostana Pedralba. Radio je aragonskog kralja. Umro je od bubonske kuge.
Andrej Rubljov

**Andrej Rubljov** (rus. *Андрей Рублёв*, 1360 - 29. januar 1430) bio je značajni ruski ikonopisac, kanonizovan je kao svetitelj 1988.

## Život

Tačan datum njegovog rođenja nije poznat. Godine oko 1360. se uzimaju kao verovatna godina rođenja, po tome što se u zapisima o njegovoj smrti (1430) pominje da je umro u dubokoj starosti, što je tada značilo posle 60-e godine života. 

Andrej Rubljov je postao monah pre 1405. i uzeo ime Andrej. Živeo je u manastiru Sergijevska lavra blizu Moskve u zajednici slikara, među kojima su poznati Teofan Grk i Prohor iz Gorodeca. O ovome se zna, jer se njegovo ime pominje u listi slikara ikona i fresaka u ''Blagoveštenskom saboru'' u Moskvi. Ime mu je na dnu liste, što znači da je tada bio najmlađi i najmanje iskusan slikar u grupi. 

Pisani zapisi svedoče da je 1408. slikao (zajedno sa Danilom Černim) zidove *Uspenjske katedrale* u Vladimiru i 1425–1427 *Katedralu Svetog Trojstva* u Sergijevskoj lavri. Posle Danilove smrti, Andrej je u moskovskom ''Andronikovom manastiru'' naslikao freske u *Katedrali Spasitelja*. 

Umro je u Andronikovom manastiru 29. januara, 1430.

## Umetnost Andreja Rubljova
Godine 1904. otkrivena je njegova ikona *Sveto trojstvo starog zaveta* (ili *Gostoprimstvo Avramovo*, nastala verovatno oko 1411.) i time je počela epoha istraživanja njegovog dela. To je jedino delo koje mu se sa sigurnošću može pripisati. Danas je ova ikona izložena u Tretjakovskoj galeriji u Moskvi.

Kompozicija ikone prikazuje scenu iz Biblije, kada su tri anđela posetili Saru i Avrama (1. knjiga Mojsijeva 18,1-33). Rubljov se koncentrisao na prikazivanje figura tri gosta. Poruka dela je mnogostruka. To je, između ostalog, apel za jedinstvo u vreme sukoba među knezovima. U isto vreme, to je izraz religijskog jedinstva u trojstvu (Otac, Sin, Sveti duh). 

Umetnost Andreja Rubljova je kombinacija dve tradicije: srednjevekovnog manastirskog asketizma i klasične harmonije vizantijskog slikarstva. Likovi na njegovim slikama su uvek spokojni. Vremenom, način na koji je slikao, postao je ideal crkvenog slikarstva i ikonoslikarstva. 

Na *Stoglavom saboru* (1551) ikonografija Andreja Rubljova je proglašena za ideal u izradi crkvenih slika. Crkva ga slavi 4. jula.

Od godine 1959. postoji muzej Andreja Rubljova u Andronikovom manastiru. 

Ruski režiser Andrej Tarkovski je 1966. napravio film *[[Andrej Rubljov (film)|Andrej Rubljov]]*, delimično baziran na Andrejevom životu, koji je svojevrsni spomenik ovom umetniku.

## Vanjske veze

* Odabrana dela Andreja Rubljova
Lorenzo Ghiberti

**Lorenzo Ghiberti** (pravog imena **Lorenzo di Cione di Ser Buonaccorso**), talijanski kipar, zlatar, graditelj, slikar i pisac (Firenca, 1375. – Firenca, 1. prosinca 1455.). Značajan majstor firentinske brončane plastike u prvoj polovici 15. st., te sinteze gotike i renesanse inspirirane antikom.

## Biografija i djela

Za krstionicu u Firenci realističkom modelacijom izveo *Sjeverna vrata* (28 reljefa s temama iz života Krista i evanđelista). Na vratnicama istočnih vrata (Michelangelo ih je prozvao *Porta del Paradiso* – *[[Rajska vrata]]*, 1424.-1452.) mekom modelacijom i harmoničnim rasporedom figura oblikovao 10 velikih reljefa. To je prvo veliko djelo talijanskog kiparstva *quattrocenta* (rane renesanse) uz koje je povezano ime mladog Ghibertijevog šegrta za kojeg se vjeruje da je uradio i sam nacrt za ova vrata – Donatella.

Za crkve u Firenci i Sieni izveo niz brončanih kipova i reljefa. Slikarska i zlatarska djela nisu očuvana.

Kao svestran umjetnik, skupljač antičke mramorne plastike, pisac traktata (*Commentarii*) o arhitekturi, optici i proporcijama, jedan je od prvih predstavnika univerzalnog čovjeka renesanse.


Datoteka:Saabaghiberti.jpg|*Sastanak [[Solomon]]a i Bat Šebe* s Rajskih vrata, bronca, 80 x 80&nbsp;cm.


## Vanjske veze

* Članak katoličke enciklopedije
Andrea Pisano

**Andrea Pisano** (Pontedera, 1290 &ndash; Pontedera, 1348), također poznat i kao **Andrea da Pontedera**, bio je italijanski vajar i arhitekt.

Školovao se za zlatarstvo|zlatara, ali se, postavši učenik Mina de Giovannija, posvetio vajarstvu. Najpoznatije djelo mu je reljef na vratima Firentinske krstionice.

Imao je dva sina - Nina i Tommasa. Obojica su ga naslijedili kao majstori katedrale u Orvietu.

Giorgio Vasari je uključio biografiju Andree Pisanu u svoje *[[Životi najodličnijih slikara, vajara i arhitekata|Živote]]*.

Najpoznatiji učenici su mu bili Andrea di Cione, bolje poznat kao Andrea Orcagna te Giovanni di Balduccio.

## Reference

## Vanjske veze

* Andrea Pisano Works at Artst.org
Braća Limbourg

Trojica braće: **Pol**(*Paul*), **Jan** (*Jehannequin*) i **Hermant** (*Hermann*), znani kao **Braća Limbourg**, bili su flamanski minijaturisti s kraja 14. st. i početka 15. st. 

## Časoslov vojvode od Berryja

Zlatarski nauk izučili su u Parizu, a od 1405. u službi su *vojvode Jeana de Berryja*, velikog mecene i sakupljača umjetnina. Za njega su minijaturama oslikali dva časoslova u duhu internacionalne gotike s elementima rane renesanse. Puni naslov časoslova je *Très Riches Heures du Duc de Berry* (Veoma sretni sati vojvode od Berryja). Ta remek-djela francuske iluminacije sadrže velike i male kompozicije, dijelom biblijske teme i prizore iz seoskoga i dvorskog života sa scenama karakterističnima za pojedine mjesece u godini (Žetva = mjesec srpanj itd.).

U prizorima 12 mjeseci, gotičkim naturalizmom, braća Limburg su uspjeli uvjerljivo prikazati razmjerno dubok prostor krajolika sa genre scenama u prednjem planu, dok su u pozadini na svakoj slici po jedan od vojvodinih dvoraca. Dvorci su slikani s takvom preciznošću da se danas može pouzdano rekonstruirati kako su izgledali oni koji su kasnije izmijenjeni ili srušeni.

Jedino što nije bilo u dosegu renesanse jeste dvostruko motrište: polja, livade i šume u prednjem planu prikazani su redovito odozgo, dok je dvorac u pozadini gledan frontalno.

Na minijaturi koja predstavlja **mjesec siječanj** vidimo veliku dvoranu i vojvodinu gozbu; iza je zidna tapiserija na kojoj je prikaz neke bitke. Lik vojvode je u profilu i izrazito prepoznatljiv i karakteran; jedan od najstarijih portreta u umjetnosti na zapadu.

## Vanjske veze

* Web stranica izložbe u Nijmegenu 2005.
* Web stranica anualnog srednjovjekovnog festivala posvećenog braći Limburg.
Rak maglina

**Messier 1** (M1) ili **Maglica Rakovica** (katalogizirana još kao *NGC 1952* i *Taurus A*) je ostatak supernove iz 1054. godine u zviježđu Bika. Maglicu je prvi promatrao 1731. godine John Bevis, a 1758. Charles Messier uvrstio ju je kao prvi objekt u svoj katalog (*[[Messierov katalog]]*).

## Podrijetlo

Maglica je nastala kada je 4. srpnja 1054. eksplodirala supernova u zviježđu Bika. Kineski astronomi opisali su supernovu kao 4 puta sjajniju od Venere što znači da je imala prividnu magnitudu od -6. Supernova je bila 23 dana vidljiva po danu i još 653 dana po noći. Prema tim podacima pretpostavlja se da je *SN 1054* (oznaka te supernove) bila Tip-2 supernova.
Vjeruje se da je masa zvijezde koja je eksplodirala u *SN 1054* bila između 8 i 12 sunčevih masa.

Messier ju je zamijetio 1758. godina kada je promatrao sjajan komet. Kad ju je ugledao mislio je da se radi o još jednom kometu. Prateći njen položaj kroz više noći uvidio je da se maglica ne pomiče što je dokazivalo da se ne radi o kometu. Da bi izbjegao daljnje zabune odlučio je izraditi katalog maglica koje je mogao vidjeti svojim teleskopom.

## Svojstva

Supernova je iza sebe ostavila oblak užarenog plina koji se polako širi. Taj ovalni oblak plina ima dimenzije od 6' dužine i 4' širine. Na udaljenosti od 6,300 ly to odgovara dimenzijama od 11 ly. Plin koji danas vidimo se većinom sastoji od ioniziranog helija ili vodika s primjesama ugljika, kisika, neona, dušika, željeza i sumpora. Fotografije otkrivaju njenu vlaknastu strukturu, specifičnu za ostatke supernova, sjajnije središe i optički pulsar. Uspoređujući s prijašnjim fotografijama, otkrivena je i brzina širenja od 1500&nbsp;km/s. Temperatura plina je od 11,000 K do 18,000 K.

Prvi radiovalovi iz M1 otkriveni su 1949. godine. X-zrake otkrivene su 1963., a pravo iznenađenje je bilo otkrivanje pravilnih pulseva elektromagnetskog zračenja iz središta. U početku su znanstvenici mislili da se radi o izvanzemaljskoj civilizaciji. Dodatna istraživanja potvrdila su postojanje pulsara 1968. godine.

Vjeruje se da je pulsar u M1 tijelo promjera 28–30&nbsp;km koje svake 33 milisekunde odašilje puls zračenja. Period pulsiranja se polako usporava zbog interakcije magnetnog polja s okolnom materijom. Danas se zna da su pulsari brzo rotirajuće neutronske zvijezde koje imaju snažna magnetna polja iz kojih u dva smjera probija tanka zraka zračenja.

Zbog zračenja i blizine ekpliptike, M1 se često koristi prilikom okultacija. Tako je otkriveno da Titan ima atmosferu debelu 880&nbsp;km.

## Vanjske veze ==triuglum galaksija

* Filip Lolić
* Skica M1
Messier 2

**Messier 2** (M2) (katalogiziran još kao NGC 7089) je kuglasti skup u zviježđu Vodenjaka. Otkrio ga je Jean-Dominique Maraldi 1746. godine.

Charles Messier otkrio ga je 1760. godine i opisao kao maglicu bez ijedne zvijezde. William Herschel je prvi koji ga je razlučio u pojedine zvijezde 1794. godine.

## Svojstva
Skup ima prividne dimenzije od 16' u promjeru. Na udaljenosti od 37,500 ly to odgovara stvarnim dimenzijama od 175 ly u promjeru. Prividna magnituda skupa je + 6.5 što znači da ga je moguće vidjeti u tamnim noćima, daleko od rasvjete i velikih gradova. Njegov ukupan sjaj je oko 340,000 puta veći od sjaja Sunca, a sastoji se od 150,000 zvijezda.

Skup posjeduje veoma gustu jezgru i poprilično je eliptičan. Starost mu je procijenjena na 13 milijardi godina i pripada među najstarije kuglaste skupove u našoj galaksiji.
M2 posjeduje 21 poznatu promjenjivu zvijezdu. Najsjajnije zvijezde skupa pripadaju u crvene i žute divove.

## Amaterska promatranja

Zbog velikog prividnog sjaja, M2 se može u vidjeti u tamnim noćima, daleko od rasvjete i velikih gradova. Kroz dvogled ga je moguće uočiti kao sjajnu mutnu zvijezdu. Teleskop s objektivom od 150mm u stanju je razlučiti najsjajnije zvijezde ovog skupa. Za potpuno razlučivanje potrebno je imati barem 250mm objektiv i stabilne atmosferske uvijete.

## Vanjske veze

* Skica M2
Messier 3

**Messier 3** (M3) (NGC 5272) je kuglasti skup u zviježđu Lovački psi. Otkrio ga je Charles Messier 1764. godine, a prvi u zvijezde razlučio William Herschel 1784. godine.

## Svojstva
M3 je jedan od najspektakularnijih kuglastih skupova. Sastoji se od gotovo pola milijuna zvijezda od čega ih je 212 promjenljivog sjaja.
Prividna magnituda ovog skupa je + 6.2, a kutni promjer je 18'. Na udaljenosti od 33,900 ly to odgovara sjaju 300,000 puta većem od Sunčeva
i stvarnom promjeru od 180 ly. Procjenjuje se da je masa kuglastog skupa oko 245,000 puta veća od Sunčeve.
Starost skupa je procijenjena na 11.4 milijarde godina.

## Amaterska promatranja
Zbog velikog prividnog sjaja, **M3** je moguće vidjeti i golim okom u tamnoj noći, daleko od rasvijete i gradova. Kroz dvogled izgleda kao mutna
zvijezda, a gledan teleskopom sa 76&nbsp;mm objektivom, M3 pokazuje naznake razlučivanja. Teleskop od 150&nbsp;mm u stanju je razlučiti vanjske dijelove skupa.
Za potpuno razlučivanje skupa M3 i njegove jezgre, potreban je teleskop s 300&nbsp;mm objektivom.

## Vanjske veze

* SEDS.org
* Filip Lolić
* Skica M3
Messier 4

**Messier 4** (M4 ili NGC 6121) je kuglasti skup u Škorpionu, kraj zvijezde Antares. Otkrio ga je Philippe Loys de Chéseaux 1746. godine, a prvi u katalog uveo Charles Messier 1764. godine.

## Svojstva
Messier 4 je kuglasti skup na udaljenosti od 7,200 ly. Njegov prividni promjer na nebu iznosi 0.6° što odgovara stvarnom promjeru od 75 ly.

Najsjajnije zvijezde u skupu su crveni divovi prividne magnitude +10.8, također, poznate su i 43 promjenjive zvijezde, članice skupa. Messier 4 nije gust kao većina kuglastih skupova. Klasificiran je kao tip IX skup što ga čini jednim od najrjeđih poznatih skupova.

Posebnost je skupa centralna prečka, uočljiva na priloženoj fotografiji. M4 se od nas udaljava brzinom od 70.4&nbsp;km/s.

## Amaterska promatranja
Messier 4 pripada među nama najbliže kuglaste skupove,i to je razlog što je bio prvi kuglasti skup razdvojen na pojedine zvijezde.

Zbog velikog prividnog sjaja od magnitude +5.6, vidljiv je golim okom u tamnim noćima kao mrljica ispod Antaresa.

Najsjajnije zvijezde u skupu vidljive su već u teleskopu sa 100&nbsp;mm objektivom. Veći teleskopi mogu u cijelosti razlučiti ovaj skup.

## Vanjske veze

* Skica M4