open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Europska avenija

**Europska avenija** je ulica u gradu Osijeku. Najreprezentativnija je ulica u tom gradu. Prvi dio sadrži nizove starih secesijskih zgrada.

## Historija

Do kraja 19. stoljeća ova avenija je bila produžetak Kapucinske ulice, sa samo nekoliko zgrada na južnoj strani ulice. Godine 1894. izgrađena je u historicističkom stilu zgrada, tj. palača Gospodarske ili Trgovačko-obrtničke komore. Godine 1897. u stilu talijanske renesanse izgrađena je zgrada Neumann, u čijem se prostoru danas nalazi Galerija likovnih umjetnosti.

Od 1904. do 1906. na sjevernoj je strani ulice izgrađen niz secesijskih zgrada, pa je ona tada nazvana *Chavrakova ulica*. Godine 1919. ulica je preimenovana u *Aleksandrova*, po tadašnjem kralju Kraljevine Jugoslavije, Aleksandru Karađorđeviću. Pružala se od Ulice Stjepana Radića do Ulice kneza Trpimira.

Europska avenija je 1941. ponovno spojena sa Kapucinskom ulicom, pa je cijela ulica od gornjogradskog Trga Ante Stračevića do Ulice kneza Trpimira nazvana *Ulicom dr. [[Ante Starčević]]a*. Od dolaska socijalističkog režima, tj. od 1946. ime je promjenjeno u *Bulevar generalisimusa Staljina*, a 1948. preimenovana je u *Bulevar Jugoslavenske narodne armije*. Nakon osamostaljenja Hrvatske, ovaj potez (od Ulice Stjepana Radića do Ulice kneza Trpimira) je 1993. preimenovan u *Europska avenija*.
AK Slavonija-Žito

**AK Slavonija-Žito** je hrvatski atletski klub iz Osijeka.

## Historija
Atletski klub Slavonija osnovan je 1962. godine. Kroz povijest kluba ostvareni su značajni atletski rezultati, a posebno se isticala ženska ekipa koja je bila jedna od najjačih u Europi. Atletičarke Slavonije ostvarile su najveći uspjeh osvajanjem drugog mjesta na Kupu europskih klupskih prvaka u Zürichu 1985. godine, dok su godinu dana poslije u Amsterdamu zauzele treće mjesto. Ekipni prvak SFRJ bile su 11 puta, a pobjednik Kupa SFRJ 8 puta.

 
Atletičari i atletičarke Kluba osvojili su 45 medalja na prvenstvima Balkana, a osvojeno je i 6 medalja na Mediteranskim igrama. Od 1960. do 1984. godine Klub je 14 puta proglašavan najboljim sportskim kolektivom Slavonije i Baranje, a 2 puta primio je i Nagradu "Oslobođenja Grada Osijeka".

Na Olimpijskim igrama nastupalo je četvero atletičara Slavonije:
* Jelica Pavličić (1976. - Montreal) - kvalifikacije na 400m (54,11)
* Novica Čanović (1984. - Los Angeles) - kvalifikacije u skoku u vis (2,15) 
* Slobodanka Čolović (1988. - Seul) - 4. mjesto u finalu na 800m (1:57,80)
* Ivan Horvat (2012. - London) - 20. mjesto u skoku s motkom (5,35)

Od pregršt uspješnih atletičara i atletičarki posebno treba istaknuti:
 
* **[[Slobodanka Čolović]]**
** 4. mjesto na 800m na Olimpijskim igrama (Seul, 1988.)
** 3. mjesto na 800m na Europskom dvoranskom prvenstvu (Madrid, 1986.)
** 1. mjesto na 800m na Univerzijadi (Zagreb, 1987.)
** još uvijek aktualna hrvatska rekorderka na 800m - 1:56,51 (1987.) i 1500m - 4:09,14 (1987.) te u dvorani na 800m - 1:59,83 (1987.)
* **[[Jelica Pavličić]]**
** 1. mjesto na 400m na Europskom dvoranskom prvenstvu (Göteborg, 1974.)
** 2. mjesto na 400m na Europskom dvoranskom prvenstvu (München, 1976.)
** 3. mjesto na 400m na Europskom dvoranskom prvenstvu (San Sebastián, 1977.)
** još uvijek aktualna hrvatska rekorderka na 100m - 11,1 (1975.) i 200m - 23,14 (1974.) te u dvorani na 200m - 23,86 (1974.) i 400m - 52,47 (1976.)
* **[[Ljiljana Petnjarić]]**
** 1. mjesto na 400m na Europskom juniorskom prvenstvu (Odesa, 1966.)
** 2. mjesto na 100m na Europskom juniorskom prvenstvu (Odesa, 1966.)
** 3. mjesto na 400m na Europskom dvoranskom prvenstvu (Prag, 1967.)
* **[[Novica Čanović]]**
** još uvijek aktualni hrvatski rekorder u skoku u vis - 2,28 (1985.) te u dvorani - 2,28 (1986.)

Pored navedenih, uspjehe su nizali i: Stjepan Kremer, Miljenko Rak, Lahor Marinović, Tomislav Šuker, Siniša Ergotić, Stjepan Puač, Zlatan Saračević, Petar Barišić, Zvonko Hukelj, Ika Maričić, Zdenka Kolenc-Leskovac, Nerimana Kušec, Silvija Moguš, Mirela Šket, Sanja Bečkei, Marica Nađ-Tabori i drugi.

## Danas
* **Ivan Horvat** 
** 2. mjesto u skoku s motkom na Europskom juniorskom prvenstvu (Barcelona, 2012.)
** 20. mjesto u skoku s motkom na Olimpijskim igrama (London, 2012.)
** 8. mjesto na Olimpijskim igrama mladih (Singapur, 2010.)
** aktualni hrvatski rekorder u skoku s motkom - 5,60 (2012.) te u dvorani - 5,35 (2012.)
* **Ivana Vuković**
** aktualna hrvatska rekorderka u bacanju koplja - 56,50 (2007.)

## Vanjske veze
* Službena stranica
Petar Pejačević

**Petar grof Pejačević**, mađarski *Pejacsevich Péter*, (Požun, 20. veljače 1804. - † Beč, 20. travnja 1887.) bio je najstariji sin Ivana Nepomuka Pejačevića. Pripadao je rumsko-retfalačkoj lozi hrvatske plemenitaške obitelji Pejačevića.

Obnašao je mnoge dužnosti, među kojima velikog župana Križevačke županije, zatim velikog župana Virovitičke, odnosno Osječke županije, pa velikog župana Srijemske županije, zastupnika u Hrvatskom saboru, ministra bez lisnice za Hrvatsku, Slavoniju i Dalmaciju u ugarskoj Vladi Kálmána Tisze, te carskog i kraljevskog komornika. U vrijeme burnih događaja koji su uslijedili nakon revolucionarne 1848. godine, dolazio je, kao izrazito mađaronski orijentiran, u sukobe s Hrvatskim saborom.

## Izvori
*http://hr.wikipedia.org/wiki/Pejačevići#-_Rumsko-retfalački
Gornji grad (Osijek)

**Gornji grad** je osječka gradska četvrt. Nalazi se u samom središtu grada. Ima 16.520 stanovnika i 6.210 kućanstava. 

Dan četvrti je 29. lipnja, dan Svetih Petra i Pavla. 

To je jedna od najpoznatijih osječkih četvrti, jer se tamo nalaze neke znamenitosti Osijeka kao što su npr. konkatedrala Svetih Petra i Pavla, hrvatsko narodno kazalište, trg Ante Starčevića, pješački viseći most i sl.
NK Šipovac Našice

**NK Šipovac** je nogometni klub iz Našica u Osječko-baranjskoj županiji.
 
NK Šipovac je član Nogometnog središta Našice te Nogometnog saveza Osječko-baranjske županije. U klubu treniraju dvije kategorije: pioniri i seniori.
Klub je osnovan 1975.

Trenutno se natječe u 2. ŽNL Našice.

## Izvori
*http://nsnasice.blogspot.com/

## Vanjske veze
*http://www.nogos.info/
MNK Našice

**Malonogometni klub Našice** je futsal klub iz Našica u Osječko-baranjskoj županiji.
 
MNK Našice je član Nogometnog središta Našice te Nogometnog saveza Osječko-baranjske županije. Klub ima juniorsku i seniorsku ekipu u natjecanju a osnovan je 2005. Sve utakmice kao domaćin klub igra u dvorani Osnovne škole Kralja Tomislava u Našicama. Najbolji ostvareni rezultat je bio u sezoni 2011/12. kad je klub završio na drugom mjestu sa bodom zaostaka u odnosu na prvaka.

MNK Našice  natječe se u 2. HMNL- istok.

## Izvori
*http://www.mnk-nasice.hr/ 

## Vanjske veze
*http://nsnasice.blogspot.com/
Ribnjak (Našice)

**Ribnjak**  je selo u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.
## Geografija
Ribnjak se nalazi na 101 metar nadmorske visine. Južno od naselja je selo Jelisavac, zapadno Lila, sjeverno Lipine, sjeverozapadno Klokočevci a jugoistočno Lađanska. Selo se nalazi u nizini istočnohrvatske ravnice. Ribnjak se nalazi uz lokalnu cestu koja povezuje Jelisavac (D2)- Klokočevci (D53). Pripadajući poštanski broj je 31225 Breznica Našička, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Ribnjak je 0, 61&nbsp;km a pripada katastarskoj općini Klokočevci.
## Historija
Naselje je osnovano nakon što je grof Pejačević ustrojio prve  ribnjake početkom 20. stoljeća za uzgoj slatkovodne ribe. Naselje je u velikoj mjeri služilo za smještaj radnika koji su radili na ribnjacima. Ukupna površina ribnjaka je 1400 hektara a najveći je ribnjak Kravlje koji nastao 60- tih godina nakon iseljavanja stanovnika sela Kravlje. U ribnjacima se najviše uzgaja konzumni šaran, smuđ i som. Ribnjaci su povezani uskotračnom prugom koja služi za prijevoz ulovljene ribe i hrane za ribe. Uskotračna pruga je bila povezana za željezničkom prugom u Breznici Našičkoj gdje pretovarana riba ali 90- tih godina ta je pruga ukinuta jer se prijevoz danas vrši kamionima. U današnje vrijeme uskotračna pruga služi više u turističke svrhe za prijevoz posjetitelja, ribiča i lovaca. U selu se još nalazi restoran sa ribljim specijalitetima i popratnim sadržajima .  
## Stanovništvo


Samostalno naselje od 1981. Nastalo izdvajanjem dijela područja iz naselja Breznica Našička, općina Koška, i naselja Kravlje koje je prestalo postojati. U 1991. izdvojen je nenaseljeni dio područja u naselje Klokočevci, općina Đurđenovac. Sadrži podatke za bivše naselje Kravlje koje je od 1948. do 1971. iskazivano kao samostalno naselje, a dio podataka sadržan je u naselju Breznica Našička do 1971.
Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Ribnjaku je živio 51 stanovnik u 19 kućanstva.

## Izvor

* http://www.tznasice.hr/
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/

.
Polubaše

**Polubaše**  je selo u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.
## Geografija
Polubaše nalaze se na 45° 23' 38" sjeverne zemljopisne širine i 18° 6' 11" istočne zemljopisne dužine te na 158 metara nadmorske visine i na južnim obroncima Krndije uz rijeku Londžu. Istočno od Polubaša nalazi se selo Granice, južno Rozmajerovac a zapadno Stojčinovac,  jugozapadno sela Mokreš te Stari Zdenkovac i Novi Zdenkovac sela u općini Čaglin u susjednoj Požeško- slavonskoj županiji. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Polubaše je 1, 10&nbsp;km a pripada katastarskoj općini Sibokovac u Požeško- slavonskoj županiji.
## Stanovništvo


Iskazuje se kao naselje od 1948. Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Polubašama je živjelo 17 stanovnika u 6 kućanstva.

## Historija
Selo su naselili doseljenici iz Hrvatskog Zagorja, iz mjesta Bednje te Gornjeg Jesenja koji su se bavili poljoprivredom i proizvodnjom drvenog ugljena pošto je ovaj kraj bogat šumama.
Danas se Polubaše suočavaju s odlaskom stanovništva i mogućnošću nestanka samog mjesta.
## Izvori

*http://zupa-nasice1.hr/index.
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/

.
Rozmajerovac

**Rozmajerovac**  je selo u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.
## Geografija
Rozmajerovac se nalazi na 45° 22' 21" sjeverne zemljopisne širine i 18° 6' 52" istočne zemljopisne dužine te na 152 metara nadmorske visine i na južnim obroncima Krndije uz rijeku Londžu. Sjeverno od Rozmajerovca nalazi se selo Granice,  sjeverozapadno Polubaše, jugoistočno Paučje u općini Levanjska Varoš, a zapadno Mokreš te Stari Zdenkovac i Novi Zdenkovac sela u općini Čaglin u susjednoj Požeško- slavonskoj županiji. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Rozmajerovac je 1, 81&nbsp;km, a pripada katastarskoj općini Granice.
## Stanovništvo


Iskazuje se kao dio naselja od 1910. Do 1931. pod imenom Londža. Od 1948. iskazuje se kao naselje pod imenom Rozmajerovac. 
Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Rozmajerovcu je živjelo 25 stanovnika u 9 kućanstva.
## Historija
U selu postoji zvonik koji je posvećen Sv. Florijanu koji se slavi 4. svibnja i tada se u selu slavi crkveni god ili kirvaj. Rozmajerovac uz susjedne Polubaše najmanja su sela u našičkom kraju koja se suočavaju sa odlaskom stanovništva i u budućnosti mogućnošću nestanka samog mjesta. 
## Izvori

*http://zupa-nasice1.hr/index.
*http://www.glas-slavonije.hr/173528/4/Nece-dopustiti-da-im-rodno-selo-Rozmajerovac-prestane-postojati 
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/

.
Markovac Našički

**Markovac Našički** (slovački **Markovec Našický** [ˈmarkoʋet͡s ˈnaʃit͡skiː]), naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našicama.

## Geografija
Markovac Našički nalazi se istočno od grada Našica i u biti je prigradsko naselje grada Našica. Sjeverno se nalazi naselje Velimirovac, istočno Jelisavac a južno Vukojevci. Sjeverni dio Markovca nalazi se uz državnu cestu D2 (Podravsku magistralu) Našice - Koška- Osijek a južni dio naselja uz državnu cestu D515 Našice- Podgorač- Đakovo te uz željezničku prugu Osijek – Našice- Virovitica. Sjeverni i istočni dio naselja se nalaze u nizini istočnohrvatske ravnice a južni u području gdje sjeverni obronci Krndije prelaze u navedenu nizinu.
## Historija
U drugoj polovici 19. stoljeća, a na poziv grofa Pejačevića selo naseljavaju prvi stanovnici koji dolaze iz sjeverne Slovačke. Uz Markovac tada je naseljen i Jelisavac također Slovacima koji su grofu bili potrebni za krčenje šuma i za stvaranje novih poljoprivrednih zemljišta.
## Crkva
Markovac Našički je sjedište Rimokatoličke župe Sv. Marka (Našice 2.), sa pripadajućim  filijalnim crkvama u Jelisavcu, Breznici Našičkoj, Lađanskoj i Vukojevcima. Župa pripada našičkom dekanatu Požeške biskupije, a crkveni god ili kirvaj (proštenje) slavi se 25. travnja.
## Stanovništvo


Iskazuje se kao dio naselja od 1880., a kao naselje od 1931. Do 1900. iskazivano pod imenom Markovac.
## Gospodarstvo
## Spomenici i znamenitosti
## Obrazovanje
U selu se nalazi područna škola do 4. razreda koja radi u sklopu Osnovne škole Kralja Tomislava iz Našica. 
## Kultura
U selu djeluje SKUD Franjo Strapač osnovan 1973. 
## Sport
NK Željezničar natječe se u 2. ŽNL Osječko-baranjska NS Našice.
## Ostalo
Dobrovoljno vatrogasno društvo Markovac Našički osnovano 1923. U selu se nalazi i Zoološki vrt obitelji Bizik sa stotinjak vrsta životinja.
## Izvori

* http://os-kralja-tomislava-na.skole.hr/ 
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/
* http://www.nasice.com/

.
Zoljan

**Zoljan**  je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našicama.
## Geografija
Zoljan se nalazi uz državnu cestu D53 (Našice– Slavonski Brod) i željezničku prugu Našice- Čaglin- Pleternica, te na približno 130 metara nadmorske visine (dio sela uz navedenu cestu) i na sjevernim obroncima Krndije. Dijelovi naselja su Tajnovac, Štukino brdo, Donja Mala, Poljana, Novi Zoljan, Stari Zoljan (nekad zvan i Švapski Zoljan) i Potok. Sjeverno se nalazi grad Našice i Martin, južno Gradac Našički i Londžica, te zapadno Seona. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Zoljan je 18,77&nbsp;km. Na izlazu iz sela prema Gradcu nalazi se cementara Našicecement d.d. u vlasništvu Nexe grupe.
## Crkva
U selu se nalazi Rimokatolička crkva Sv. Katarine koja je sagrađena 1922., a obnovljena je 1971. Crkva pripada župi Sv. Antuna Padovanskog (Našice 1.) sa sjedištem u Našicama, te našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god ili kirvaj (proštenje) slavi se 25. studenog. 
## Historija
## Spomenici i znamenitosti
Nedaleko sela u šumi na obroncima Krndije sredinom 90- tih godina podignuto je spomen obilježje na lokaciji Crni potok u čast poginulih i nestalih hrvatskih zarobljenika pripadnika Vojske NDH iz okolnih mjesta i kolone Križnog puta. Ovaj brutalni zločin počinili su partizani u lipnju 1945.
## Stanovništvo


Sadrži podatke za bivša naselja Novi Zoljan i Stari Zoljan od 1857. do 1948.
## Sport
NK Zoljan natječe se u 2. ŽNL Osječko-baranjskoj.

## Ostalo
U selu djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo Zoljan osnovano 1983.

## Izvori

* http://zupa-nasice1.hr/index.php
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/
.
Vukojevci

**Vukojevci**  su naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našicama.
## Geografija
Vukojevci se nalaze na 145 metara nadmorske visine (centar sela) u području gdje sjeverni obronci Krndije prelaze u nizinu istočnohrvatske ravnice. Selo se nalazi na državnoj cesti D515 Našice D2 – Đakovo D7. Susjedna naselja: zapadno Markovac Našički i Našice, sjeverno Jelisavac, jugozapadno Makloševac, a istočno Stipanovci i jugoistočno Kršinci naselja u susjednoj općini Podgorač. Površina katastarske jedinice naselja Vukojevci je 12,80&nbsp;km.
## Crkva
U selu je rimokatolička crkva Rane Svetog Franje koja pripada rimokatoličkoj  župi  Sv. Marka Evanđeliste (Našice 2.) sa sjedištem u Markovcu Našičkom i našičkom dekanatu Požeške biskupije.
## Obrazovanje
U selu se nalazi  četverogodišnja škola koja radi u sklopu Osnovne škole Dora Pejačević iz Našica.
## Historija
## Spomenici i znamenitosti
## Stanovništvo

## Sport
NK Omladinac Vukojevci natječe se u 2. ŽNL Osječko-baranjskoj.
## Kultura
Hrvatsko kulturno društvo Vukojevci.
## Ostalo
U selu djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo Vukojevci osnovano 1935., te Konjogojska udruga Dorat Vukojevci

## Izvori

* http://zupa-nasice1.hr/index.php
## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/
.
Partizanski poslijeratni zločini u Crnom potoku kod Našica

**Partizanski poslijeratni zločini u Crnom potoku kod Našica** počinjeni su u lipnju 1945. Lokacija Crni potok nalazi se jugozapadno od Našica između sela Zoljan i Gradac Našički u šumovitom predjelu Krndije neposredno u zaleđu tvornice cementa Našicecement d.d. Tijekom lipnja 1945. jedinice Korpusa narodne odbrane Jugoslavije (KNOJ) i jedinice Jugoslavenske armije iz 17. krajiške brigade  na ovaj su šumski predjel dovodile nekoliko kolona s više stotina žicom vezanih i iznemoglih zarobljenika i bivših vojnika Nezavisne Države Hrvatske, većina iz kolona sa Križnog puta, te nešto civila sa šireg našičkog područja. Zarobljenike knojevci su ubijali vatrenim oružjem, a pucnjava i jauci po usmenoj predaji starijih stanovnika čuli su se do sela Zoljana. Iz svih tih do sada poznatih javnih i anonimnih svjedočenja i istraživanja može se zaključiti da je na Crnom potoku ubijeno oko 1.500 osoba. Tajnu ovoga najtežega zločina u povijesti našičkog kraja komunistička vlast pokušala je očuvati strogom zabranom pristupa na to područje i tek nakon promjene vlasti početkom devedesetih godina izgrađeno je spomen obilježje. U organizaciji više udruga svake godine sredinom lipnja kroz veliki komemorativni skup uz služenje Sv.mise odaje se počast svim žrtvama ovog zločina.

Do danas od strane hrvatskog pravosuđa nisu pokrenute istrage, optužnice ili sudski postupci protiv odgovornih osoba i zločinaca koji žive u Republici Hrvatskoj.

## Ostala ratna i poratna stratišta u našičkom kraju
Nedaleko  naselja Makloševca južno od Našica u šikari zvanoj Abesinija dovedeno je nekoliko skupina ratnih zarobljenika iz Osijeka, te su na tom mjestu poubijani i zakopani.
U Našičkom parku uz potok kod šipovačkog mosta pronađeni su posmrtni ostatci poubijanih i zakopanih civila i vojnika.
U Vukojevcima kod groblja pronađena zajednička grobnica stotinjak osoba pripadnika Vojske NDH i vojnika njemačkog Wermachta. Tokom 2011. ekshumirano je ukupno 92 osobe, a na zahtjev Veleposlanstva Republike Njemačke u Zagrebu.
Kod silosa Papuk d.d. Našice i stovarišta željeznog materijala uz željezničku prugu Našice- Virovitica nalazi se masovna grobnica pripadnika Vojske NDH i vojnika njemačkog Wermachta.
Kod silosa i Vukojevaca, Udruga ratnih veterana Hrvatski domobran Ogranak Našice 2012.  postavila je spomen križeve u počast svim hrvatskim i njemačkim vojnicima, te svim žrtvama komunističkom režima u našičkom kraju.

## Povezano
*Bleiburški pokolj
*Križni put

## Izvori
* Đuro Mikašek "Našička spomenica žrtvama komunizma" Udruga ratnih veterana "Hrvatski Domobran", 2007.
* Branko prof. Kranjčev  "Crnopotočka tragedija" Zavičajni muzej Našice, 2006.
* Crni, crni potok.
* Još četiri grobnice locirane uz našički Crni potok.
* Vukojevci: Ekshumacija njemačkih vojnika iz Drugog svjetskog rata.
* Križevi u počast žrtava komunističkog režima.

## Vanjske veze
* http://www.katolici.org/
Martin (Našice)

**Martin** je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavonija u  Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našice.

## Geografija

Nalazi se uz državnu cestu D2 (Podravsku magistralu), te na  150 metara nadmorske visine, a dio sela uz navedenu cestu na 130 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Istočno se nalazi grad Našice, južno Zoljan, sjeverno Brezik Našički, te jugozapadno Seona i zapadno Donja Motičina naselja u istoimenoj općini. Površina katastarske jedinice naselja Martin je 4,62&nbsp;km.

## Crkva
U selu se nalazi Rimokatolička crkva Sv. Martina koja  pripada župi Sv. Antuna Padovanskog (Našice 1.) sa sjedištem u Našicama, te našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god ili kirvaj (proštenje) slavi se 11. studenog. Crkva se nalazi na kraju sela, na brijegu povrh skretanja sa državne ceste D2 prema Seoni. To je jednobrodna kasno romanička crkva kojoj su prvi vlasnici bili templari pred kraj 12. stoljeća. Pri obnovi crkve pronađeni su kameni templarski grb u obliku štita te kameni blokovi sa natpisima na hrvatskoj ćirilici i latinici. U 14. stoljeću crkvu preuzima red ivanovaca koji je posjeduju do prvih prodora Turaka 1531. Nakon odlaska ivanovaca o crkvi se sve do današnjeg dana brinu franjevci iz crkve i samostana sv. Antuna Padovanskog u Našicama. Crkva je stradala u Domovinskom ratu 1991. kad ju s tri tenkovske granate pogađa Jugoslavenska armija a nakon trodnevnih borbi sa hrvatskim snaga pri zauzimanju vojarne u Našicama. Najviše je stradao rano barokni oltar, iako je crkva bila propisno označena kao spomenik nulte kategorije.

## Historija
Današnje naselje Martin u doba templara i ivanovaca nije postojalo. Naselje nastalo je sredinom 18. stoljeća, a prvi doseljenici bilu su iz Gorskog kotara. Krajem istog stoljeća zabilježeno je i doseljavanje obitelji iz Slovačke. Martinjanima se danas smatraju i stanovnici uz našičku zaobilaznicu i oni koji stanuju u ulici bana Josipa Jelačića uz državnu cestu na ulazu u Našice, 200- tinjak metara od martinske crkve sve do mosta pokraj našičke vojarne.
## Stanovništvo

 
## Sport
NK Martin natječe se u 2. ŽNL Osječko- baranjskoj NS Našice.

## Izvori

* http://zupa-nasice1.hr/index.php

## Vanjske veze
* http://www.nasice.hr/
* Templarska crkva iz 13. stoljeće jedina je očuvana u Hrvatskoj.
Danijel Stojanović

**Danijel Stojanović** (Našice, 18. kolovoza 1984.), hrvatski profesionalni nogometaš. Većinom igra na poziciji lijevog beka ili lijevog krila. 

Nogometnu karijeru započeo je u mlađim uzrastima NK Đurđenovca. Kasnije nastupa i za mlađe uzraste NAŠK-a iz Našica i NK Cibalije.

Prve seniorske minute upisuje u NK Cibaliji, da bi već slijedeće godine igrao za NK Hrvatski Dragovoljac. Pravu priliku dobija prelaskom u bosanskohercegovački nogometni klub Posušje gdje se zadržava 3 sezone upisavši 55 nastupa uz 5 pogodaka. 2008. godine odlazi u HŠK Zrinjski Mostar gdje već u prvoj sezoni osvaja titulu prvaka BiH. U toj sezoni bilježi 29 nastupa u kojima je postigao 6 pogodaka. Zbog ozljede u drugoj sezoni odigrava samo 17 utakmica pa u ljeto 2010. godine potpisuje za portugalskog prvoligaša Nacionala. U dvije sezone upisuje samo 19 nastupa. U ljeto 2012. godine prelazi u splitski Hajduk . Za Hajduk debitira 5. kolovoza u utakmici protiv Zadra, a prvijenac u bijelom dresu postiže u kup utakmici 10. travnja protiv Slaven Belupa.

## Izvori
Fićo gazi tenka!

**Fićo gazi tenka!** ili **Crveni fićo** umjetnička je instalacija u Osijeku. Simbolično prikazuje hrvatsku pobjedu nad JNA.

Na raskrižju Vukovarske i Trpimirove ulice spomenik podsjeća na fiću koji je 27. lipnja 1991. godine uništen pod gusjenicama tenka T-55 Jugoslavenske narodne armije.

Tokom izbijanja rata JNA je tenkovima pokazivala vojnu silu na ulicama grada Osijeka. Televizijski snimak koji je tada snimljen na raskrižju Vukovarske i (danas) Trpimirove ulice obišao je svijet.

Crveni fićo kojega je, tada hrvatski branitelj, Branko Breškić iz Višnjevca ostavio nasred raskrižja tako je postao simbol otpora građana Osijeka.

Umjetnička instalacija nastala je na inicijativu tadašnje gradske vijećnice Marije Medić. U sklopu obilježavanja dana osječkih branitelja službeno je otkrivena kao trajni podsjetnik na rat i bitku na Osijek.

Neimenovana skupina autora koja je okupljena u odboru za branitelje Grada Osijeka smislila je umjetničku instalaciju.

## Vanjske veze
* Članak u danas.net-u 
* Članak u index.hr
* Fićo gazi tenk
OLjM

**OLjM** je kratica za **Osječko ljeto mladih**, kulturnu manifestaciju koja se u Osijeku održava od 1991. godine.

## Vanjske veze
* Osječko ljeto mladih - OLJM 2018. program
Zoološki vrt i akvarij grada Osijeka

**Zoološki vrt i akvarij grada [[Osijek]]a** najveći je  zoološki vrt u Hrvatskoj, prostire se na 11 hektara. U njemu živi više od 100 vrsta životinja. Gepardi, lavovi i tigrovi imaju neke od najvećih nastamba za njih u Europi. Ravnateljica je Tamara Šalika Todorović, a ZOO s 3,5 milijuna kuna uspijeva održati visoke standarde. ZOO ometaju poplave, jer je tik uz lijevu obalu Drave.

Osječki zoološki vrt smješten je na lijevoj obali rijeke Drave, odvojen od grada i buke, pun zelenila i svježeg zraka, što ga čini pravim mjestom za miran život životinja, te odmor i opuštanje čovjeka. Nastao je 1955. godine. U svojih se 50 godina postojanja odlikovao veličinom svog prostora, kao i brojem svojih životinja. Nijedan drugi zoološki vrt u Hrvatskoj ne može se pohvaliti tolikom veličinom vanjskog prostora na kojem borave životinje. Životinjama se nastoji omogućiti što više prirodnog okoliša, od travnatih prostranstava, visoke trave za odmor i skrivanje mladunčadi, pravljenja gnijezda, do šumaraka u čijoj se hladovini životinje mogu sakriti od sunca u ljetnim mjesecima. Pravila o organizaciji u poslovanju osječkog zoološkog vrta od 8. kolovoza 1955. godine donose: I. Osnovne odredbe, II. Imovinu ustanove, III. Organe upravljanja, IV. Organizaciju poslovanja, V. Sistematizaciju radnih mjesta, VI. Odredbe o poslovanju i VII. Fondove (financijske). U Pravilima je jasno navedena javna i prosvjetna svrha ZOO-vrta (čl.2) te su načelno opisani poslovanje i stručni zadaci ustanove (čl.5).  U razdoblju od 1955. do 1962. godine  direktor vrta bio je Ivan Bulant, od 1962. do 1965. godine Stanko Grozdanić, a od 1965. godine Rudolf Kern. Osječki zoološki vrt je kao samostalna ustanova djelovao do 1966. godine, kada je ušao u sastav Komunalnog poduzeća Osijek, današnjeg Unikoma.

U vrtu boravi osamdesetak životinjskih vrsta, a u akvariju dvadesetak. Vrt uzdržava 650-ak jedinka i godišnje ga posjeti stotinjak tisuća posjetitelja. Vrt je otvoren za posjetitelje od 9 h do 20 h.

## Vanjske veze
* Službena stranica Zoološkog vrta u Osijeku
* Galerija zoološkog vrta
* Sjaj i bijeda osječkog zoološkog vrta
* Pohvale Vrta
KK Osječki sokol

**KK Osijek 2006** je hrvatski košarkaški klub iz Osijeka. Osnovan je 1996. kao košarkaški klub "Hrvatski sokol", a početkom 2006. mjenjaju ime u Osijek 2006.. Trenutačno nastupaju u  A-2 ligi - istok.

2005. se Hrvatski sokol spojio s Olimpijom (A2 ligašem) iz Osijeka te promijenio ime u KK Osijek 2006. 2010. je godine opet promijenio ime u KK Osječki sokol

## Izvori
Gradski magistrat u Osijeku

**Gradski magistrat** je naziv za staru gradsku vijećnicu u Osijeku. Zgrada je smještena na Trgu sv. Trojstva br. 6 u Tvrđi. Od 1946./47. u njoj je Muzej Slavonije.

Vijećnica je sagrađena 1702. godine za potrebe gradskog poglavarstva, Carske komore i policije. Nakon ujedinjenja triju osječkih općina 1786. godine u njoj se nalazi samo poglavarstvo, odnosno magistrat.

Zgrada je građena kao ugaona jednokatnica s četiri krila koja zatvaraju unutrašnje dvorište. Prema dvorištu je zgrada rastvorena masivnim zidanim arkadama. Vanjska pročelja izvedena su u jednobojnoj sivoj žbuci s modelacijom detalja u obliku plitko istaknutih prozorskih okvira i izduženih medaljona zasječenih uglova. Na glavnom je pročelju altana s balkonom.

Tijekom vremena zgrada je u unutrašnjosti doživjela značajne preinake. Obnavljana je 1812. godine, od kada su sačuvani i povijesni nacrti, te potom 1836. godine. U jednom vremenu spojena je sa susjednom kućom Nikolantin na Trgu sv. Trojstva 5, te su od tada obje zgrade u jedinstvenoj funkciji. 

## Literatura
* Božica Valenčić, «Stara gradska vijećnica u osječkoj Tvrđi», *Osječki zbornik* br. 27, 2004. ISSN 0473-4882
Kapela sv. Roka u Gornjem gradu (Osijek)

**Kapela sv. Roka** nalazi se na Solarskom trgu u Osijeku.

Sagrađena je 1741. godine u spomen na zavjet protiv kuge koja je pogodila Slavoniju nekoliko godina ranije. Posvećena je sv. Roku, svecu zaštitniku od kuge.

Kapela je longitudinalna jednobrodna građevina, zaključena nešto užim poligonalnim svetištem. Svođena je češkim kapama. Unutrašnjost i vanjštinu kapele raščlanjuju guste profilacije i plitki pilastri koji nose vijenac. Ukrasi su na pročeljima su bili bojani. Na glavnom ulazu je reprezentativan kameni portal iznad kojega je neobična ležeća figura sv. Roka.

Na prijelazu iz 18. u 19. stoljeće kapeli je nadograđen zvonik s lukovicom na glavnom pročelju te sakristija sa stražnje strane. U kapeli se nalazi inventar klasicističkih obilježja i nekoliko grobova.

## Literatura
* Irena Pauk Sili, «Kapela sv. Roka u Gornjem gradu u Osijeku», *Osječki zbornik* br. 27, 2004. ISSN 0473-4882
Crkva arkanđela Mihaela u Osijeku

**Župna crkva sv. Mihaela arkanđela** podignuta je u osječkoj Tvrđi kao crkva isusovaca. nalazi se na zapadnom Trgu Jurja Križanića. Građevina je u smjeru sjeveroistok - jugozapad. Izgledom se uklopila u sklop barokne Tvrđe. Monumentalno crkveno izdanje - 42&nbsp;m dužine, 25&nbsp;m visine, odnosno 47&nbsp;m visine tornjeva. Druga je po prostornosti u Osijeku, odmah iza konkatedrale Sv. Petra i Pavla u Gornjem gradu.

Dovršena je sredinom 18. stoljeća. Prostrana crkva sagrađena je u baroknom stilu sa širokim pročeljem s dva zvonika. Pročelje karakteriziraju nizovi prozora na nekoliko etaža, što je neuobičajeno za sakralnu arhitekturu kontinentalne Hrvatske toga doba.

Na istom se trgu od ranije nalazila i isusovačka rezidencija, sagrađena 1719. godine. Nakon ukinuća isusovačkog reda, u tu su rezidenciju uselili franjevci, a crkva je postala župnom crkvom.

U crkvi se čuva kalež koji ima medaljone od emajla s prikazima iz života sv. Franje Ksavera. Na njemu je mjesni žig Beča iz 1764. godine i inicijali majstora IS u stiliziranom dvolistu.

## Od početka do danas
Isusovci su na zapadnom dijelu temelja porušene Kasimpašine džamije, a ispred svoje rezidencije, 31. srpnja 1725. svečano položili kamen temeljac za gradnju crkve. Mise su se počele održavati u crkvi 1734., iako još nije bila završena. Crkva je 1750. posvećena sv. Mihaelu arkanđelu, pobjedniku i branitelju Crkve. Crkva je u potpunosti završena 1768. Kada je počeo progon isusovaca u crkvu su se uselili petrovci.

## Oltari
Kako je Crkva postupno opremana, tako je u nju postupno postavljano sedam oltara. Promatrajući ih od ulaza u Crkvu - pokrajnji oltar, prvi desno, posvećen je sv. Ivanu Nepomuku iz 1764. Pokrajnji oltar sv. Otilije prvi je lijevo, a potječe iz 1768. Pokrajnji oltar drugi desno od ulaza u crkvu posvećen je Blaženoj Djevici Mariji. Naziva se još i bijelim oltarom. Pokrajni oltar drugi lijevo od ulaza u crkvu posvećen je sv. Križu s likovima Žalosne Gospe i sv. Ivana apostola. Naziva se još i crnim oltarom. U crkvi su još dva manja pokrajnja oltara. Desno od glavnog oltara postavljen je oltar posvećen Blaženoj Djevici Pomoćnici, a lijevo od glavnog oltara je oltar sv. Terezije Avilske. Glavni oltar je posvećen sv. Mihaelu arkanđelu. S obje strane slike se nalaze drevni kipovi u čovječjoj veličini i to sv. Petra i Pavla, sv. Ignacija Loyolskog i sv. Franje Ksaverskog.

## Propovjedaonica i krstionica
Propovjedaonica, s baldahinom kružnog oblika u baroknoj formi, ukrašena je bogatom pozlaćenom dekoracijom reljefnih aplikacija akantusa i voluta.

Krstionica je u svijetlo bojanom drvetu jednostavnih strogih klasicističkih oblika i pomalo odudara od raskošnih baroknih oblika inventara.

## Orgulje
U crkvi postoje orgulje koje je izgradio je Franc Jenko 1937. godine. Pomagala su im jedna slobodna kombinacija, crescendo (valjak), žaluzije, ukidač jezičnjaka; trakture su pneumatske.

## Literatura
* Anđela Horvat: "Barok kontinentalnoj Hrvatskoj", u: *Barok u Hrvatskoj*, Zagreb 1982., str. 44-45 i 179.
* Armano, Emin: Orgulje hrvatskih graditelja. Tragom Ladislava Šabana, ITG, Zagreb 2006.            

## Vanjske veze
Leteći odred

**Leteći odred** je hrvatski glazbeni sastav.

Sastav je 1991. u Osijeku osnovao pjevač Denis Dumančić, ujedno i glavni skladatelj i tekstopisac sastava. Do sada su objavili osam studijskih albuma, te su nastupali na brojnim koncertima i festivalima, kao i na Dori 1993. i 1995.
Svoju glazbenu karijeru je započela 1992. godine, kada ju je otkrio, podržao i lansirao Husein Hasanefendić, poznatiji kao Hus, priznati i renomirani autor i vođa "Parnog valjka". Od 1992. godine do 2012. godine  Leteći odred je izdao  ukupno jedanaest albuma;  osam studijskih, jedan album uživo s koncerta u Domu sportova i  dva kompilacijska best off albuma, te 3 videosnimke sa koncerata u Domu sportova pod nazivom „Zagrebu za Valentinovo“ koji su se održali 1997., 1998. te 2002. godine povodom obilježavanja 10. godišnjice banda. Veliki uspjeh band  je postigao sa autorskim pjesmama frontmana Denisa Dumančića poput „Sanjao sam moju Ružicu“, „Večeras je dušo rođendan tvoj“, „Od Prevlake do Dunava“, „Hej lutkice“, „Daj mi sebe“, „Žao mi je“, „Ja sam mali Mate“, „Kažu“, „Jednu mladost imam“, „Ljubav nije matematika“ „Bez obaveza“, „Studeni“ i mnogim drugima. Tijekom dugogodišnje karijere "Leteći odred" prodao je na desetke tisuća albuma i postigao nekoliko zlatnih i srebrnih tiraža, te tri puta napunio zagrebačku dvoranu Doma sportova. Svoju  punoljetnost na hrvatskoj glazbenoj sceni grupa je obilježila izdavanjem  svog 11. albuma „Best of odreda“ koji je izdan u svibnju 2011. godine u izdanju Dallas recordsa. Na duplom albumu se nalazi 35 najpoznatijih pjesama Letećeg odreda odabranih sa 10 studijskih albuma koje je grupa  izdala do sada te kao bonus tu su se našle i dvije  nove pjesme; pjesma „Studeni“ u kojoj se kao gost pridružuje i Kristijan Kiki Rahimovski te pjesma „Dok se kuneš“. Autor večine pjesama i frontmen Letećeg odreda, Denis Dumančić, se proteklih godina na hrvatskoj glazbenoj sceni nametnuo i kao jedan od  najizvođenijih mladih autora na temelju izvješća Hrvatskog društva skladatelja. Do sada je kao autor intenzivno je surađivao i pisao pjesme mnogim afirmiranim izvođačima poput Ivane Banfić, Jasmina Stavrosa, Jole, Gazde, Massima, Danijele Martinović, Zlatka Pejakovića, Mate Bulića, Maje Šuput, Crvene jabuke, Prve lige itd.

Leteći odred svojih 20 godina karijere slavi velikim koncertom u Tvornici kulture u Zagrebu 25. veljače 2012. godine.

Trenutni sastav: Denis Dumančić; bubnjevi: Dino Bandić; gitara: Alen Opačić-Hrvat; klavijature: Marin Pavlović; basist: Martin Petračić

## Diskografija
* 1992. - *Među zvijezdama*
* 1994. - *Kada odletim
* 1996. - *Od Prevlake do Dunava*
* 1997. - *Kuda ide ovaj vlak
* 1998. - *The Best of Letećeg odreda*
* 1999. - *Vrijeme
* 2001. - *Daj mi sebe
* 2002. - *Uživo Leteći odred*
* 2004. - *Razglednice
* 2007. - *Jutro poslije brijanja
* 2011. - *The Best of Odreda*
* 2013. - *Agent za ljubav*

## Izvori
Prosvjetno-kulturni centar Mađara u Republici Hrvatskoj

**Prosvjetno-kulturni centar Mađara u Republici Hrvatskoj** (mađ. *Horvátországi Magyar Oktatási és Művelődési Központ*) je jedna je od najvažnijih ustanova Mađara u Hrvatskoj. 

Jedina je takva ustanova u RH. 

Sjedište centra je u *Drinskoj ulici 12a*, Osijek.

Sa radom je počeo 1999. godine.

Namijenjen je za pripadnike mađarske nacionalne manjine iz cijele Hrvatske. Temeljna zadaća ove ustanove je obrazovanje na mađarskom jeziku te njegovanje tradicija i kulture Mađara u RH. 

U sklopu Prosvjetno-kulturnog centra djeluju dječji vrtić, osnovna škola i nekoliko srednjih škola. 

Grad Osijek je jedan od financijera ovog Centra.

## Galerija
 	
Image:Prosvjetno-kulturni centar Mađara u Hrvatskoj jugoistok glavni ulaz.JPG|Glavni ulaz
Image:Prosvjetno-kulturni centar Mađara u Hrvatskoj jugA.JPG|Dječji vrtić
Image:Prosvjetno-kulturni centar Mađara u Hrvatskoj istokB.JPG|Istočna strana kompleksa
Image:Prosvjetno-kulturni centar Mađara u Hrvatskoj jugB.JPG|Južna strana kompleksa


## Izvori
*   Službene stranice 
* Osijek  Gradovi prijatelji: Suradnja s Pečuhom/Pecs (Mađarska)
Hotel Osijek

**Hotel Osijek** je hotel u Osijeku. Sa 62 metra visine, to je druga najviša zgrada u Osijeku (poslije konkatedrale) i zasada 14. najviša zgrada u Hrvatskoj.

Hotel je izgrađen 1977. u Zimskoj luci pored Drave. 2004. je obnovljen i moderniziran. Ukupan broj soba je smanjen, ali su ostale proširene. Izgrađena je nova kuhinja, a dodane su i prostorije za poslovne sastanke, kongrese i sl. Također je proširen i parkirališni prostor. 

Nakon obnove 2004. hotel ima 140 soba i 7 apartmana.

## Vanjske veze

* Službene stranice
Eurodom Osijek

**Eurodom** je poslovno-kulturni centar u Osijeku. Ime je dobio po tvrtki osnovanoj 2002., koja i investira u ovaj kompleks.

Cijeli kompleks veličine je 85.000 četvornih metara, a vrijednost je viša od 650 milijuna kuna. Obuhvaćati će veliki trgovački centar s 80 trgovačkih i 16 ugostiteljskih sadržaja, poslovni centar sa visokokvalitetnim prostorijama različitih veličina, kulturni centar sa 330 mjesta te garažu sa 900 parkirnih mjesta. Prostorom će dominirati dva tornja, *"osječki blizanci"* koji će biti spojeni i imati 12 katova.

## Izvori
* O kompleksu 

## Vanjske veze

* Službene stranice tvrtke Eurodom
Klub Mini Teatar

**Klub Mini Teatar** je okupljalište ljubitelja glazbe različite životne dobi u Osijeku koje djeluje u okviru istoimene udruge. Ponajprije je riječ o glazbenicima čije glazbeno stvaralaštvo još nije posve afirmirano ili poznato širem auditoriju. Od glazbenih žanrova najzastupljeniji su bili punk, hardcore, reggae te različiti crossoveri. Kroz svoju djelatnost Klub je ponukao veliki broj lokalnih sastava na ponovno okupljanje ali i obnovio kult živih svirki u Slavoniji ali i u okolici. To se najbolje očituje u novonastalim klubovima ali i onima postojećim. Primjeri za to su u Županji (MKC Županja); Split (Kocka), Slavonski Brod (Rupa), Novi Sad (Crna Kuća), Vinkovci (Kildares Pub; Walkow) i mnogi drugi.

## Historija
Sa radom je Klub počeo i prije službenog datuma otvorenja 31. ožujka 2006. godine. U iduće dvije godine njegovom pozornicom prodefiliralo je nekoliko stotina glazbenika i na desetine sastava, uglavnom iz Europe, koji su u većini slučajeva izvodili vlastite autorske radove. Uslijed financijskih teškoća Klub, a koji se do tada nalazio na osječkoj adresi Vrbaska 1c, se zatvara 31. ožujka 2008. godine. Zahvaljući tadašnjoj gradskoj vlasti i posebnom zagovorništvu zastupnika Drage Ačimovića, koji je tada obnašao dužnost člana Gradskog poglavarstva, udrugi je dodijeljen novi prostor unutar zidina osječke Tvrđe. Zbog birokratskih zavrzlama otvorenje se odužilo te je Klub i službeno otvoren 26. ožujka 2009. godine te od tada do danas nastavlja s mnogobrojnim aktivnostima.

Danas udruga Klub Mini Teatar je jedna od najbrojnijih osječkih udruga, ali svakako i jedna od najaktivnijih udruga na razini Hrvatske koja iza sebe ima više stotina organiziranih koncerata, humanitarnih akcija i radionica. Klub Mini Teatar nije samo glazbeno stjecište osječkih ili stranih umjetnika, već i mjesto gdje se vrednuju kreativne ideje pojedinca i gdje građanska inicijativa dolazi do izražaja te danas slovi kao kulturni centar u kojem se njeguju vrijednosti multikulturalnosti, volonterzima, tolerancije i pluralizma.

### Djelatnosti
* Održavanje i promicanje svih oblika kulture i stvaralaštva
* Promicanje mladih umjetnika, tolerancije i multikulturalnosti
Grupa Prva Liga

**Prva Liga** je hrvatski glazbeni satav iz Osijeka.

## Historija
Ova glazbena grupa, pod imenom Prva Liga djeluje od 2006. godine. Prije toga, naziv grupe je bio Starfish, a još prije toga O.K. Club.

Nakon izdanja svog prvog albuma *Napokon* poznatog po pjesmama *"Žigolo"*, *"Zauvijek mlad"*, *"Ja imam soul"*, *"Sitne laži"*, sastav u suradnji s autorom glazbe Aleksandrom Homokyom, autorom teksta Nedom Zubanom, te autorom aranžmana Željkom Nikolinom 2005. godine snima pjesmu *"Bisernicom dirnut ću ti dušu"*. Tom istom pjesmom predstavljaju se na festivalu Zlatne žice Slavonije u Požegi 2005., gdje su osvojili treću nagradu.

Nakon treće nagrade na Zlatnim žicama Slavonije, Starfish piše pjesmu *"Jedan život malo je"*, koju predstavlja 2006., dakle poslije promijene imena u Prva Liga.

Mnogi poznati hrvatski pjevači, poput Krunoslava Kiće Slabinca, Miroslava Škore, Željka Nikolina, Ivice Murata i mnogih drugih su se, kao suradnici li članovi pojavljivali u ovome sastavu.

## Vanjske veze
* Službena web-stranica Prve Lige
ŽRK Osijek

**Ženski rukometni klub Osijek** je rukometni klub iz Osijeka, osnovan 1949. godine. Klupsko sjedište je na adresi *Kralja Zvonimira 5*, Osijek.

## Historija
Klub je osnovan 1949. godine pod nazivom "Grafičar", pod kojim djeluje do 1968. godine, kada mijenja ime u "Osijek". Pod nazivom "Grafičar" je osvojio jugoslavenski kup 1966. godine. 
Klub je najveće uspjehe postigao dok ga je vodio Ante Kostelić. U Osijeku se zadržao tri godine. Rukometašice je uveo u prvu ligu, osvojio je Kup Jugoslavije, jedno 3. i 4. mjesto u prvenstvu te Kup pobjednica kupova 1981.

U sezoni 1981./82. i 1982./83. osvojio je Kup pobjednica kupova. Tu jaku generaciju vodio je trener Ivica Nikolić a najpoznatije igračice iz tog sastava bile su Katica Ileš, Nada Tanjga, Gajski i druge.

U samostalnoj Hrvatskoj, osječke su rukometašice također postigle uspjehe. U sezonama od 1998./99. do 2003./04., redovito su sudjelovale u Kupu EHF. 1998./99. su ispale u šesnaestini finala od mađarskog Debrecenija. Najuspješnija klupska sezona u Europi je bila sljedeća 1999./2000., kad su došle do poluzavršnice, kad ih je izbacio iz daljnjeg natjecanja bukureštanski Rapid. 2000./2001. su ispale odmah od portugalske Madeire Andebol. Iako su kod kuće izgubile 6 razlike, u uzvratu u gostima su umalo dospjele dostići taj zaostatak, pobijedivši 5 razlike. 2002./2003. su došle do 4. kola, kad su ispale od rumunjske Oltchim Valcee. 2003./2004. su ispale do nizozemskih predstavnica Zeeman Vastgoeda. 2004./2005. su sudjelovale u Kupu pobjednica kupova. Ispale su od norveškog kluba Nordstrand 2000 iz Osla.

Osijek je dao hrvatsku reprezentativku Anitu Gaće.

## Uspjesi
**[[Jugoslavenski rukometni kup za žene|Jugoslavenski kup]]**
* pobjednice: 1966., 1978., 1981.

**Kup pobjednica kupova**
* pobjednice: 1982., 1983.

**[[Popis prvaka Hrvatske u rukometu za žene|Hrvatsko republičko prvenstvo:]]**
* prvakinje: 1970., 1971., 1986.

**[[Prva hrvatska rukometna liga za žene|Hrvatsko prvenstvo]]**
* doprvakinje: 2000.

**[[Prvenstvo Jugoslavije u rukometu za žene|Jugoslavensko rukometno prvenstvo]]**
* doprvakinje: 1980.

## Međunarodna natjecanja
Utakmice ***Osijeka*** u međunarodnim natjecanjima. Rezultati su prikazani:
* **podebljano**, za utakmice kao domaćin
* normalne debljine, za utakmice u gostima
* *kurzivom*, za utakmice na neutralnom terenu.

### [[Liga prvakinja u rukometu|Kup prvakinja]]

### Kup pobjednica kupova

### Kup EHF

### Kup gradova

## Izvori

## Vanjske veze
* Eurohandball  ŽRK Osijek
NK Slavija Osijek

**Slavija** je bivši hrvatski nogometni klub iz Osijeka. Osnovan je 27. lipnja 1916. godine pod nazivom **Športski đački klub Slavija**. Bio je najutjecajniji klub u gradu sve do Drugog svjetskog rata.

## Natjecanje i uspjesi
Sudjelovao je u prvenstvu Jugoslavije 7 puta. Bilo je to 1924., 1925., 1930., 1932./33., 1934./35., 1935./36. i 1936./37. godine. Klub je bio prvak Osječkog nogometnog podsaveza 1924., 1925., 1926., 1930., 1931. i 1936. godine, te prvak provincije Zagrebačkog nogometnog podsaveza 1922. godine.

## Historija
Povod za osnivanje Slavije bilo je odigravanje nogometnih utakmica u korist Crvenog križa u Zagrebu za vrijeme Prvog svjetskog rata. Slaviju su osnovali učenici (đaci) Realne gimnazije u Osijeku V. Hrs, Jelačić, Gasteiger, Petelin i Andučić. Klub je odigrao samo jednu utakmicu (6:0 s jednom đačkom momčadi iz Zemuna) jer je ubrzo većina igrača morala u vojsku. Slavija je ponovo počela djelovati od 1918. godine. U zajednici s osječkim Građanskim izgrađuje vlastito igralište, ograđeno 1923. godine i s tribinama od 1924. godine. Klub se prema nekim izvorima spominje pod nazivima **Športski đački klub Slavija**, **Hrvatski športski klub Slavija** , **Športski klub Slavija**  i  **Jugoslavenski športski klub Slavija** . Kad je uspostavljena NDH 1941. godine, klub je prestao postojati, a kad je 1945. godine na vlast došao komunistički režim, nije obnovio klub.

## Učinak po sezonama

## Slavni igrači
* Franjo Glaser
* Gustav Lechner
* Ernest Dubac

## Reference

* Slavija Osijek EU_Football.info
* Povijest sporta u Osijeku – veslanje i nogomet 
* Službeni portal Grada Osijeka: Dr. Sc. Zlata Živaković-Kerže, Osječki spomendan 11. Siječnja
* Nogometni leksikon: Osijek
* (srpski) Milorad Sijić, ''Fudbal u Kraljevini Jugoslavije'', 2009., Kruševac 
* Hrvatski nogometni savez, 80. Obljetnica, Fredi Kramer, Zageb, 1992.
* Roman Garber, *Zlatni jubilej ZNS: 1919. - 1969.*, Zagreb, Zagrebački nogometni savez, 1969.
Dragan Mrljak

**Dragan Mrljak** (Osijek, 1891. – ?), bio je kulturni radnik vojvođanskih Hrvata. 

Kao mladić doselio se u Suboticu neposredno nakon sklopljenog primirja s Mađarskom, u isto vrijeme kad i ostatak gorljivih mladića koji su poveli i pomagali društveni, kulturni i prosvjetni život bačkih Hrvata: Mihovil Katanec, Matej Jankač, Marin Juras, I. Šercer i dr. Istovremeno su u Sombor došli Ladislav Vlašić, Vinko Žganec, Mato Škrabalo i drugi.

Bio je hrvatski kulturni djelatnik u Subotici. Bio je direktorom štedionice, subotičke podružnice Prve hrvatske štedionice, kao i Miroslav Mažgon. Osim toga, bio je dioničar u nekoliko subotičkih poduzeća. Vojna obavještajna služba Kraljevine Jugoslavije izvijestila je 1934. da su njih dvojica, uz subotičke odvjetnike Mihovila Katanca i Mateja Jankača te uz još nekoliko drugih Hrvata, sustavno radili i organizirali subotičke Hrvate.

## Izvori
Tvornica šećera Osijek

**Tvornica šećera Osijek** je hrvatska šećerana sa sjedištem u Osijeku. Započela je s radom 1906. godine a danas je jedna od najmodernijih šećerana na ovom dijelu Europe.

## Historija
24. rujna 1905. u Osijeku je osnovano **Prvo hrvatsko-slavonsko dioničko društvo za industriju šećera**. Gradnja same tvornice je započela odmah nakon određivanja njene buduće lokacije na periferiji Donjeg grada.

Tvornica šećera je započela s radom već u rujnu 1906. s dnevnim kapacitetom obrade od 700 tona šećerne repe. Kao tehnolozi i osoblje za unapređenje uzgoja šećerne repe, dovedeni su stručnjaci iz Češke.

Prvi svjetski rat utjecao je na stagnaciju poslovanja šećerane a njegovim završetkom provedena je prva rekonstrukcija tvrtke. Tako je 1925. povećan dnevni kapacitet na 1.000 tona repe, a 1930. na 1.500 tona.

Do nove stagnacije dolazi izbijanjem Drugog svjetskog rata a tvornica je oštećena, posebice nakon bombardiranja 14. lipnja 1944. Nakon rata šećerana je nacionalizirana te je nastavila raditi pod nazivom **Tvornica šećera Osijek**. Trećom rekonstrukcijom koja je izvšena 1953. prosječna prerada šećerne repe se približila količini od 2.500 tona na dan. Sam dnevni kapacitet prerade šećera se povećavao s godinama: 1968. je iznosio 4.500 tona a 1974. 7.500 tona.

### Novija povijest
Tijekom Domovinskog rata tvornica je pretrpjela veliku štetu te je na nju 1991. palo 980 granata koje su usmrtile radnike na poslu. Prema procjenama, ratna šteta je iznosila 40 milijuna DEM. Najveći dio sirovinskog područja bio je okupiran još sedam godina sve do mirne reintegracije.

2001. godine započele su nove investicije u šećeranu odnosno u projekte povećanja učinkovitosti proizvodnog procesa. Danas je Tvornica šećera Osijek jedna od najmodernijih šećerana u ovom dijelu Europe.

## Proizvodi
* **[[Šećer|bijeli šećer]]**
** šećer od šećerne repe
** šećer od sirovog šećera
*** obje vrste šećera se isporučuju u ambalaži od 1, 10, 50 i 1.000&nbsp;kg te u rinfuzi.
* **[[karbokalk]]**
** poboljšivač tla
* **[[melasa]]**
** melasa od šećerne repe
** melasa od sirovog šećera
* **[[repin rezanac]]**
** suhi briketirani rezanac
** prešani rezanac

## Vanjske veze
* Službena web stranica Tvornice šećera Osijek