open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jewel De'Nyle

**Jewel De'Nyle** (5. august 1976 - ) je bivša američka pornografska glumica i režiser. Karijeru je započela kao striptizeta, kada ju je opazila porno-glumica Selena Steele i predložila joj nastupe u porno-filmovima. Godine 2008. se slikala za časopis Hustler, a iste godine imala i debi u filmu *Electric Sex*. Ispočetka je radila za studio New Sensations, a neko vrijeme bila udana za porno-glumca Petera Northa. Godine 2002. se udala za glumca Michaela Stefana sa kojim je, u okrilju studija Red Light District Video osnovala kompanju Platinum Pictures. Veliku pažnju je izazvala kada je potakla vlastitu majku, da u dobi od preko 50 godina, otpočne karijeru pod imenom De'Bella. Spor s makom oko tantijema ju je, međutim, potakao da se povuče iz porno-industrije.

## Nagrade
* 1999 NightMoves Award – Best New Starlet (Editor's Choice)
* 1999 CAVR Award – Star of Year
* 2000 XRCO Award – Best Starlet
* 2000 Hot d'Or – Best New American Starlet
* 2001 AVN Award – Female Performer of the Year
* 2001 AVN Award – Best All Girl Sex Scene, Video – *Dark Angels*
* 2001 XRCO Award – Female Performer of the Year
* 2001 XRCO Award – Best Male/Female Sex Scene – *Xxxtreme Fantasies Of Jewel De'Nyle*
* 2001 CAVR Award – Star of Year
* 2002 XRCO Award – Female Performer of the Year
* 2002 XRCO Award – Orgasmic Analist
* 2002 XRCO Award – Best Girl/Girl Scene – *No Man's Land 33*
* 2002 NightMoves Award – Best Actress/Female Performer (Fan's Choice)
* 2002 CAVR Award – Star of Year
* 2003 AVN Award – Best Anal Sex Scene, Video – *Babes in Pornland 5: Interracial Babes*
* 2004 XRCO Award – Sex Scene, Couple – *Babes in Pornland 14: Bubble Butt Babes*
* 2004 Adam Film World Guide Award – Directrix of the Year
* 2005 Adam Film World Guide Award – Directrix of the Year
* 2007 NightMoves Hall of Fame inductee
* 2009 AVN Hall of Fame inductee
* 2009 XRCO Hall of Fame inductee

## Reference

## Vanjske veze

* Interview  at Adult Industry Press
* Jewel Denyle Bio 
* 
* 
*
Keflavík

**Keflavík** je islandski grad, danas u sastavu općine Reykjanesbær koja ima 14 153 stanovnika.
## Geografija
*Keflavík* leži na jugozapadu Islanda, na početku poluotoka Reykjanesskagi, koji zatvara zaljev Faxaflói, udaljen 50 km zapadno od glavnog grada Rejkjavika.*Keflavík* se 1994. udružio sa naseljima Njarðvík i Hafnir u općinu Reykjanesbær, pa ga od tad i tako zovu.

On je najpoznatiji po međunarodnom aerodromu Keflavíkurflugvöllur (IATA: KEF, ICAO: BIKF) koji je igrao veliku ulogu za Drugog svjetskog rata i u vrijeme Hladnog rata.

Administrativno pripada regiji Suðurnes u izbornom okrugu Suðurkjördæmi.
## Historija
*Keflavík* je osnovan u 16. vijeku, kao malo ribarstvo naselje. On je to bio sve do Drugog svjetskog rata kad su Sjedinjene Američke Države izgradile pored grada veliki aerodrom koji je služio za punjenje gorivom tadašnjih aviona na preletima za Evropu. Od 1951. - 2006., aerodrom je formalno bio baza Sjevernoatlantskog saveza, a od tad je samo civilni aerodrom koji ima nešto manje od dva milijuna putnika na godinu, kao glavni transportni punkt za cijeli Island.

Keflavík je status grada dobio tek 1949., 1960-ih je imao status islandskog beatles grada zbog puno mladih muzičara koji su svirali taj tip muzike.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice općine Reykjanesbær
Slavomir Miletić

**Slavomir Miletić** (Srbija, 3. april 1930. – ), je jugoslavenski vajar srpskog porekla.

## Biografija
Slavomir Miletić se nakon školovanja na pariškoj Académie des Beaux-Arts (1959–1962), oženio za Holanđanku Elisabeth Toutenhoofd i naselio u holandskom Zaandamu. U njemu je još 1963. izradio 4 metra visoku skulpturu De Houtwerker, koja je postavljena ispred tvornice prehrambenih proizvoda u kojoj je radio. Nakon negodovanja nezadovoljnika iz kruga konkurencije, kip mu je uklonjen i uništen. Međutim, budući da su sami građani željeli da se ta skulptura vrati na mjesto, to je na kraju i urađeno na svečanosti 20. juna 2004.

## Reference

## Vanjske veze
* Slavomir Miletić (službene stranice)
A Próxima Vítima

***A Próxima Vítima*** je brazilska telenovela produkcijske kuće Rede Globo, originalno emitovana tokom 1995.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Windows API

**Windows API**, ili kraće **WinAPI** je Microsoftov temeljni skup sučeljâ (interfejsâ) za programiranje aplikacija (API) dostupan u Microsoft Windows operacijskim sustavima. Naziv *Windows API* se skupno odnosi na niz različitih implementacija programskih platformi koje se često nazivaju vlastitim imenima (na primjer, **Win32 API** za 32-bitne verzije Windowsa). Gotovo svi Windows programi koriste Windows API, izuzevši mali broj posebnih programa iniciranih prilikom pokretanja Windows procesa na na Windows NT liniji operacijskih sustava, koji koriste Nativni API.

Podrška razvijateljima aplikacijâ je dostupna u obliku *Windows Software Development Kit* (SDK), koja pruža dokumentaciju i alate potrebne za izgradnju softvera temeljenih na Windows API-jima, te povezanih Windows sučeljâ.

Windows API je implementiran u programskom jeziku C i nije objektno-orijentiran. Novije verzije kao što su Windows 8, pored podrške za takav proceduralni Win32 API također pružaju podršku i za WinRT API koji je implementiran u programskom jeziku C++ i jest objektno-orijentiran.

## Reference
Oskar Aleksander

**Oskar Artur Aleksander** (Zagreb, 20. 2. 1876. - Samobor, 16. 4. 1953.), jugoslavenski akademski slikar i profesor.

## Obitelj
Aleksander je rođen 1876. u poznatoj i utjecajnoj zagrebačkoj židovskoj obitelji Aleksander. Njegov otac Ljudevit Aleksander rodom je iz Gradišća u Austriji, a majka Ida Weiss Aleksander kći je Maksimilijana Weissa iz Karlovca, koji je služio pod banom Josipom Jelačićem. Aleksander je odrastao uz dva polubrata: Viktora i Ericha, dva brata: Artura i Roberta Milana, te dvije sestre: Gizela i Olga. Bratići su mu bili poznati zagrebački industrijalci, Samuel David i Šandor Aleksander. Aleksanderova supruga, sudetska nijemica, Gerda Schneefuss Alexander bila je rodom iz Beča. Imali su kćerku Liselotte, rođenu 25. 1. 1922 godine. Aleksander je živio na relaciji Zagreb-Samobor-Beč. U Beču prvi susjed bio mu je austrijski pisac Hugo von Hofmannsthal.

## Školovanje i karijera
Od 1894 do 1899 godine Aleksander je studirao na bečkoj akademiji likovnih umjetnosti pod Franz Rumplerom i Franz von Matschom. Poslije je studirao na akademiji Julian u Parizu pod Eugène Carrièreom i James Abbott McNeill Whistlerom. Iako bez novaca, živio je izuzetno zanimljiv život u Parizu. Tako je u početku spavao u kutu dvorane za crtanje. U Parizu je upoznao francuskoga romanopisca Émile Zolu kojeg je i portretirao. Portretirao je i Oscar Wildea. U Parizu se družio s Antunom Gustavom Matošem, s kojim je i sobu dijelio. S Vlahom Bukovcem i Viktorom Kovačićem osnovao je Hrvatsko Društvo Likovnih Umjetnika. 1900 godine izložio je svoja djela u Parizu i Minhenu. Od 1908 godine aktivni je član grupe austrijskih umjetnika pod imenom Hagenbund. 1912 godine zemaljska vlada Kraljevine Hrvatske, Slavonije i Dalmacije imenovala ga je profesorom likovne umjetnosti. Aleksander je bio bliski prijatelj hrvatskog političara Slavka Cuvaja. Tijekom Prvoga svjetskog rata mobiliziran je, te je služio kao vojni slikar. Sav vrijedan materijal nastao tijekom rata, na stotine snažnih i efektivnih ulja, pastela i crteža, čuva se u bečkom Vojno povijesnom muzeju. Za slikanje na frontu odlikovan je redom Franje Josipa I. s vojnom oznakom. Među mnogim portretiranim ličnostima su i Engelbert Dollfuß, Vladko Maček i Josip Broz Tito, kojeg je Aleksander portretirao kada je posjetio sestru u Samoboru 1948 godine. U Beču, 12. 5. 1937 godine, Aleksander je predstavio 138 slika na izložbi koju je otvorio Alexander Löhr.

## Smrt
Aleksander je umro 16. 4. 1953 godine u Samoboru, slomljena srca zbog Holokausta i činjenice da je kao židov jedva preživio Drugi svjetski rat. Do svoje smrti bio je ogorčen neukusnim napadima u novinama, te postupcima ljudi (među njima prednjačio je Ljubo Babić) kojima je mnogo u životu pomogao i naučio ih. Aleksander se osjećao zaboravljenim od suvremenika, te je u svojoj oporuci napisao: "*Još se nije nikada u svijetu dogodilo da se jednome, koji je pokazivao toliko patriotizma, ne daje priznanje u svojoj domovini, kako se to meni dogodilo.*"

## Reference

## Literatura
* 
*
API

**Aplikacijsko programsko sučelje** (hrvatski), **aplikacijski programski interfejs** (bosanski) ili **aplikacioni programski interfejs** (srpski), kratica **API**, je skup programskih specifikacija koje određuju kako softverske komponente međusobno interagiraju.

Pored pristupa bazama podataka ili računalnom hardveru, kao što su tvrdi disk ili grafičke kartice, API se može koristiti za olakšavanje programiranja grafičkog korisničkog sučelja. U praksi API najčešće dolazi u obliku biblioteke koja sadrži specifikacije za funkcije, strukture podataka, klase objekatâ i varijable. U nekim drugim slučajevima, pogotovo za SOAP i RESTful usluge, API dolazi kao samo specifikacija udaljenih poziva eksponiranih korisnicima API-ja.

API se može specificirati na razne načine, primjerice kao međunarodni standard (npr. POSIX), kao dokumentacija proizvođača softvera (npr. Microsoftov Windows API), kao biblioteka programskog jezika (npr. Standardna Biblioteka Šablona u C++, ili Java API).

API treba razlikovati od ABI-ja - API je specificiran na osnovu izvornog kôda, dok je ABI binarno sučelje. Na primjer POSIX je API, dok je Linuksova Standardna Baza ABI.

Česta upotreba API-ja je unutar SDK-a (), tako da SDK-ovi uključuju API zajedno sa drugim alatkama poput kompajlera ili linkera. Unutar SDK-a, API funkcije se koriste kao građevinski blokovi iz kojih se pravi računarski program. Npr. SDK za Java programski jezik sadrži J2SE API i javac kompajler, dok J2EE SDK, potreban za razvoj npr. WWW aplikacija, je dodatak Javinom SDK-u i sadrži dodatni API između ostalog za HTTP protokol potreban za web aplikacije.

## Reference
1943. na filmu

## Događaji
* januar - Prethodne godine osnovano Udruženje filmskih novinara Argentine prvi put dodjeljuje Srebrni kondor, najpoznatiju argentinsku filmsku nagradu.
* 17. januar - U okupiranoj Varšavi izvedeni napadi GL na kina za Nijemce, prilikom kojih pripadnici komunističkog pokreta otpora Gwardia Ludowa postavljaju bombe u kino-dvorane *[[Nur für Deutsche]]*.
* 5. februar - U američkim kino-dvoranama premijerno prikazan vestern-film *[[The Outlaw (film)|The Outlaw]]*, koji će iz njih biti povučen nakon tjedan dana po odluci Breenovog ureda, koji je presudio da u njemu prikazan dekolte glavne glumice Jane Russell predstavlja povredu hollywoodskog cenzorskog kodeksa; *The Outlaw*, koji će se u skraćenoj verziji prikazati 1946. tako postaje najkontroverzniji hollywoodski film svog vremena.
* 20. februar - Direktori vodećih hollywoodskih studija pristaju na zahtjev američkog Ureda za ratne informacije prema kome bi on trebao preuzeti cenzuru filmova.
* 16. maj - U Italiji premijerno prikazan film *[[Ossessione]]* Luchina Viscontija, a što je, prema tumačenju mnogih, predstavljalo početak neorealizma u italijanskoj kinematografiji
* 6. jun - U SSSR-u pri pješadijskoj diviziji Tadeusz Kosciusko osnovana filmska sekcija od koje će kasnije nastati poljski filmski studio Wytwórnia Filmowa Czołówka.
* oktobar - U okupiranom Parizu Marcel L'Herbier osniva Institut visokih kinematografskih studija (IDHEC), koji će poslije postati jedna od najuglednijih filmskih škola na svijetu.

## Filmovi
* *[[Ossessione]]*
* *[[The Life and Death of Colonel Blimp]]*
* *[[Shadow of a Doubt]]*
* *[[The Ox-Bow Incident]]*
* *[[I Walked with a Zombie]]*
* *[[The Seventh Victim]]*
* *[[The Man in Grey]]*
* *[[Fires Were Started]]*
* *[[Meshes of the Afternoon]]*
* *[[For Whom the Bell Tolls (film)|For Whom the Bell Tolls]]*
* *[[Münchhausen (film, 1943)|Münchhausen]]*
* *[[The North Star (film, 1943)|The North Star]]*
* *[[Mission to Moscow (film)|Mission to Moscow]]*
* *[[Titanic (film, 1943)|Titanic]]*
* *[[The Song of Bernadette]]*
* *[[The Outlaw (film)|The Outlaw]]*
* *[[Chetniks! The Fighting Guerillas]]*
* *[[Le Corbeau]]*
* *[[O Costa do Castelo]]*
* *[[Besatzung Dora]]*
* *[[Doña Bárbara (1943 film)|Doña Bárbara]]*
* *[[Staljingrad (film, 1943)|Staljingrad]]*
* *[[Kismet (film, 1943)|Kismet]]*
* *[[Hangmen Also Die!]]*
* *[[Sanshiro Sugata]]*
* *[[Nasredin u Buhari]]*
* *[[L'Éternel retour]]*
* *[[Five Graves to Cairo]]*
* *[[Bitka za našu Sovjetsku Ukrajinu]]*

## Filmske nagrade
* Oscar za najbolji film - *[[Casablanca (film)|Casablanca]]*
* Zlatni globus za najbolji film - *[[The Song of Bernadette]]*

## Debiji
* Robert Mitchum - *[[The Human Comedy (film)|The Human Comedy]]*
* Shelley Winters - *[[There's Something About a Soldier (film)|There's Something About a Soldier]]*
* Natalie Wood - *[[The Moon is Down]]*

## Rođenja

## Smrti

## Reference

## Vanjske veze

* 1943  na Internet Movie Database
Poznati konji

Sledi spisak stvarnih ili izmišljenih imena poznatih konja u istoriji i imena ličnosti kojima su pripadali:

* Al Borak - Muhamed
* Arion - Heraklev konj
* Bayard - Renaud de Montauban 
* Babieca - El Cid
* Brego - Aragorn
* Bela Griva - Folko
* Bukefal - Aleksandar Makedonski
* Đogin - Banović Strahinja
* Džoli Džamper - Talični Tom
* Ždralin - Miloš Obilić
* Zelenko - Damjan Jugović
* Incitatus - Kaligula
* Ilči - Vinetuov konj
* Jabučilo - krilati konj Vojvode Momčila
* Jolly Jumper - Lucky Luke 
* Kantaka - Buda
* Kopenhagen - Vojvoda od Velingtona
* Košmar - konj dobrog duha Kaspera
* Kušlja - Hajduk Veljko Petrović
* Lamri - konj kralja Artura
* Magnolija - Džordž Vašington
* Marengo - Napoleon
* Othar - Atila
* Palomo - Simón Bolívar
* Pegaz - Belerofont
* Rocinante - Don Quijote
* Rosinanta - Don Kihot
* Sekretarijat - jedan od najpoznatijih trkačkih konja u istoriji.
* Senka-Shadow - Gandalfov konj
* Sleipnir - osmonogi konj boga Odina
* Strina - konj Jovana Kursule
* Tornado i Fantom - Zoro
* Hidalgo - Frank Hopkins
* Heroj - konj strip junaka Fantoma
* Hipokampus - Neptunov morski konj
* Šarac - konj Marka Kraljevića
* Veillantif - Roland
Hoogeveen

**Hoogeveen** je grad od 54.629 stanovnika i općina u nizozemskoj provinciji Drentheu. 

## Geografija
Hoogeveen leži na istoku Nizozemske, udaljen nekih 155 km sjeveroistočno od Amsterdama. Najveće je naselje u istoimenoj općini, u kojoj su veća naselja još i Hollandscheveld (4428 stanovnika), Elim (2481), Noordscheschut (2018), Pesse (1778), Nieuwlande (1368) i Nieuweroord (922).

## Historija
Sve do početka 17. vijeka taj kraj bio je poznat pod imenom Locus Deserta (Pusti kraj) zbog brojnih močvara i tresetišta. Početak tog grada veže se uz 1625. kada je Roelof van Echten nakupovao puno zemlje, s namjerom da sa nje kopa treset. Ubrzo je taj posao privukao dosta ljudi, pa je naselje službeno osnovano 1636. godine. Nakon Drugog svjetskog rata, gradsko vijeće odlučilo je da zatrpa većinu gradskih kanala, koji su bili iskopani davno prije kad je treset bio glavni izvor prihoda. Tako je Hoogeveen dobio široke ceste, a to je privuklo kompanije kao Philips, Fokker, Standard Electric i Kip Caravans da osnuju svoje pogone u gradu, zbog čega je u drugoj polovici 1960-ih bio najbrže rastući grad u Nizozemskoj. 

## Gradovi prijatelji
*  Martin

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice općine
Abaja

**Abaja** (arap. عباءة, *abaija* ili *aba*) je vrsta ogrtača koji se nosi u arapskom svijetu odnosno Arabiji, Levantu i Sjevernoj Africi. Seže od vrata odnosno ramena do gležnjeva i navlači se preko druge odjeće. Nema kapuljaču, no često se nosi u kombinaciji s raznim vrstama pokrivala za kosu (al-amira, šajla, kimar), a ponekad i nikabom koji prekriva donji dio lica. Abaja je najčešće crne boje, iako postoje i varijante u drugim bojama. Izrađuju se od raznih materijala, tradicionalno od tkanine i svile, a u novije doba i od sintetičkih vlakana. Kod mlađih Arapkinja prevladavaju lakše i poluprozirne varijante, a abaje od debljih tkanina kod starijih konzervativnijih žena. U arapskim zemljama Perzijskog zaljeva, abaje su često dijelom javnog dres-koda i dobile su na popularnosti od 1970-ih godina. Najsličniji odjevni predmeti abaji su također arapski džilbab – najčešće otvoren sprijeda s gumbima, te feredža – turski tamni ogrtač koji je nošen i na Balkanu. U okolici Sinja *abaja* podrazumijeva konjski pokrivač od grubljeg i debljeg sukna, prostirku preko sedla ili podsedlicu koja seže konju do trbuha.

## Veze
* Džilbab
* Feredža

## Reference

## Vanjske veze
* Lockerbie, John (.): ''Women’s dress'', Catnaps: Society 3
;Ostali projekti
Kitara

**Kitara** ili **citara** (starogrčki: κιθάρα, *kithāra*, ) bio je žičani muzički instrument koji se koristio u antičkoj Grčkoj. U novogrčkom jeziku reč κιθάρα znači "gitara" ― ova reč takođe vuče poreklo od reči κιθάρα.

Kitara je bila jedna varijanta lire, no za razliku od jednostavnije lire, koja je imala samo dve žice i bila pučki instrument, kitaru su uglavnom koristili profesionalni svirači, koji su se zvali κιθαροιδοί (*kitharoidoi*), tj. "kitaristi". Kitara kao muzički instrument verovatno potiče iz Azije, premda su grčki pisci kao njenog pronalazača ponekad imenovali pesnika Terpandra, koji je živeo u prvoj polovini 7. veka pne. Kitara koja je prozvodila bas tonove zvala se barbiton, i ta je verzija bila naročito popularna u istočnim egejskim oblastima i Maloj Aziji.

## Konstrukcija

Kitara je imala duboku zvučnu kutiju, napravljenu od drveta i sastavljenu od dve rezonantne ploče, koje su mogle biti ili ravne ili blago zakrivljene, a koje su povezivala rebra ili strane jednake širine. Na vrhu, žice su bile omotane oko prečke, "jarma" (ζυγόν, *zugon*), ili su bile vezane za prstenove nanizane preko prečke, ili su pak bile omotane oko klinova. Drugi kraj svake od žica prelazio je preko jednog ravnog mostića i zatim bio privezan za žičnjak, ili su pak most i žičnjak bili spojeni. Na većini grčkih vaznih slika predstavljene su kitare sa sedam žica, koje i grčki pisci najčešće spominju, no kod njih ima i navoda o tome da bi ponekad neki naročito vešt kitartist zasvirao i na kitari s više od standardnih sedam žica.

Na kitari se sviralo pomoću tvrdog plektruma, tj. trzalice, kako se danas taj predmet najčešće zove. Trzalica se nalazila u desnoj ruci, lakat je bio ispružen, dlan savijen prema unutra, dok su žice s nepotrebnim tonovima bile utišane ispruženim prstima leve ruke.

## Upotreba
 
Kitara se pre svega svirala kao muzička pratnja uz ples i recitale epske poezije i rapsode, uz ode i lirske pesme. Takođe se svirala u svečanim prilikama, na gozbama, igrama i nadmetanjima. Kitara je bila instrument za profesionalce, a i smatralo se da sviranje na njoj zahteva veliku veštinu.

Grčka pesnikinja Sapfo bila je blisko povezana s muzikom, posebno sa žičanim instrumentima kao što su kitara i barbiton. Pripadala je visokim društvenim slojevima i pisala pesme pune snažne osećajnosti. Prema jednoj legendi, popela se uz strmi obronak Parnasa, gde su je dočekale Muze. Šetajući se kroz jedan šumarak, u kome je rastao lovor, naišla je na Apolonovu spilju. Okupala se u vodi obližnjeg Kastalijinog izvora, uzela Apolonov plektrum i zatim zasvirala na kitari. Nimfe su plesale dok je Sapfo svirala najlepšu muziku.

## Reference

## Izvori
* 

## Literatura
* 
* Kathleen Schlesinger, "Cithara", *Encyclopaedia Britannica*, 1911, str. 395&ndash;397.
* 
* 

;Ostali projekti
Meppel

**Meppel** je grad od 32.854 stanovnika i općina u nizozemskoj provinciji Drentheu.

## Geografija
Meppel leži na istoku Nizozemske, na kanalu Meppelerdiepu, udaljen nekih 134 km sjeveroistočno od Amsterdama. Najveće je naselje u istoimenoj općini, u kojoj među veća naselja spada Nijeveen sa 2660 stanovnika.

## Historija
U grad je izrastao u 16. vijeku kao luka na tadašnjim brojnim kanalima, kojima se transportirao treset. Od svih nekadašnjih kanala danas je ostao samo jedan. Status grada dobio je 1644. kao prvo naselje u Drentheu.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice općine
Reykjanesbær

**Reykjanesbær** je općina na Islandu koja ima 14 231 stanovnika..

Zapravo se radi o nekadašnjom gradu - Keflavíku, koji se 1994. udružio sa naseljima Njarðvík i Hafnir u tu novu općinu. Keflavík i Njarðvík su se krajem 20. vijeka toliko približili jedan drugom, da ih je samo ulica dijelila, dok je manji Hafnir udaljen 10 km.
## Geografija
*Reykjanesbær* leži na zapadu zaljeva Faxaflói, na samom početku poluotoka Reykjanesskagi, udaljen 50 km zapadno od glavnog grada Rejkjavika.
## Historija
Općina je poznata po međunarodnom aerodromu Reykjanesbærurflugvöllur (IATA: KEF, ICAO: BIKF) koji je igrao veliku ulogu za Drugog svjetskog rata i u vrijeme Hladnog rata. Aerodrom je izgradila Vojska Sjedinjenih Država na početku Drugog svjetskog rata kao međustanicu za punjenje gorivom tadašnjih aviona na preletima za Evropu. Od 1951. - 2006., aerodrom je formalno bio baza Sjevernoatlantskog saveza.. 
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice općine Reykjanesbær
Kitarista

**Kitarista** ili **kitarist**, ranije i **citarist** (starogrčki: κιθαρῳδός, , doslovno **kitarod**) označava profesionalnog pevača u antičkoj Grčkoj koji je uz pevanje svirao kitaru, jedan od drevnih žičanih muzičkih instrumenata. Grčka reč κιθαρῳδός *(kitharoedós)* spojena je od dve imenice: κιθάρα (*kithára* = "kitara") i ἀοιδός (*aoidós* = pevač). U antici se pravila razlika između **kitaroda**, koji je istovremeno pevao i kitaru svirao, i **kitariste** (κιθαριστής), koji je samo svirao kitaru. U literaturi na srpskohrvatskom sreću se i nazivi: **citarač**, **kitaraš**.

Među najpoznatijim starogrčkim kitaristima bio je Terpandar (7. vek pne.), iz Antise na Lezbosu, koji je putovao po različitim grčkim krajevima i "tako spremao zemljište za rascvat umetničke lirike"; pevao je kitarodičke nome, tj. nome koje se pevaju uz pratnju kitare, pošto je dotad četvorožičnoj grčkoj kitari dodao još tri žice, tako da je sad imala sedam žica, po ugledu na pektidu iz Lidije. Drugi poznati svirač na kitari bio je legendarni Arion, za koga Herodot kaže da je "bio kitaraš, koji se tadašnjega nijednoga nije bojao, i on je prvi, koliko mi znamo, spevao ditiramb, dao mu ime i prikazao ga u Korintu". 

"Kitarod" je bio i jedan od epiteta Apolona *(Apollo Citharoedus)*, boga umetnosti i muzike, koji je često predstavljen s kitarom u ruci. Jedan takav bronzani kip Apolona s kitarom pronađen je u jednoj kući u Pompejima, koja je zato nazvana *Kuća kitariste*. U grčkoj komediji nije bilo neuobičajeno da se pojavi kitarista kao jedan od tipskih likova, kako se vidi po delima komediografa Anaksandrida. Lik kitariste pojavljuje se i u rimskoj komediji, npr. u Terencijevoj *[[Braća (Terencije)|Braći]]* i *[[Formion (Terencije)|Formionu]]* (u oba se slučaja zapravo radi o kitaristicama, ženama koje sviraju kitaru).

## Reference
Ujedinjeni regioni Srbije

**Ujedinjeni regioni Srbije** (skraćeno: **URS**) ime je jedne regionalističke i liberalno-konzervativne političke partije u Srbiji. Nastala je 16. maja 2010. kao koalicija više partija, a kao jedinstvena stranka utemeljena je 21. aprila 2013. URS se zalaže za decentralizaciju, a naročito je usredsređen na ekonomske teme.

Na parlamentarnim izborima 2012. URS je osvojio 5,51% glasova. Nakon ovih izbora URS je sa Srpskom naprednom strankom i Socijalističkom partijom Srbije formirao koalicionu vladu, ali je iz nje izbačen tokom rekonstrukcije u leto 2013.

URS je pridruženi član Evropske narodne partije.

## Predsednici G17+ (2002-2010) i URS (od 2010)

## Izborni uspeh G17+ (2002-2010) i URS (od 2010)

## Reference

## Vanjske veze

* Zvanična internetska stranica
Basilina

**Basilina** (starogrčki: βασιλίννα = "kraljica") bila je titula koju je u drevnoj Atini nosila supruga arhonta basileusa.

Svake godine tokom festivala Antesterija basilina se udavala za boga Dionisa u svečanom verskom obredu "svetog venčanja" *([[hieros gamos]])*, najverovatnije da bi se od boga dobila naklonost i sigurnost za ceo polis. Nije poznato šta je tačno taj obred podrazumevao, no svakako se radilo o važnoj ulozi za jednu ženu, koja bi inače ― prema Plutarhu i Solonu ― svoj život provodila uglavom u kući i u anonimnosti. U tom su obredu pomagale "gerare" (γεραραί / *gerarai*), tj. četrnaest sveštenica boga Dionisa. Basilinu su vozili u kočijama u povorci koja je nalikovala svadbenoj, i koja je išla od svetilišta "Dionisa u Barama" do jedne zgrade na atinskoj agori koja se zvala Bukolej (*Boukoleion*, doslovno = "štala za goveda") i koja je bila sedište arhonta basileusa; u toj zgradi basilina je konzumirala sveti brak s Dionisom, koga je gotovo sigirno predstavljao sam arhont basileus.

Ovaj obred hijerogamije objašnjava se mitom o Tezeju i Arijadni, kad je Tezej (koji će kasnije postati atinski kralj) pobegao sa svojom dragom Arijadnom, ćerkom kritskog kralja Minosa. No Dionis su je odmah zatražio za sebe, odnosno, po drugoj verziji, Arijadna je već ranije bila obećana Dionisu.

## Reference

## Izvori
* Otto, Walter F. *Dionysus, Myth and Cult.* Spring Publications (1989). .

## Vanjske veze
* The Anthesteria  *Bibliotheca Arcana* (1997). 
* Dionysos at Athens: Tragedy, Comedy, and Cult.
Gerare

**Gerare** ( / *Geraraí*) bio je naziv za jednu grupu sveštenica boga Dionisa u antičkoj Atini. One su polagale zakletvu da slave (ili da će slaviti) na uobičajen način i u uobičajeno vreme svetkovine *Theoinia* i *Iobaccheia*, o kojima nemamo drugih podataka, osim da su možda povezane s proslavom Antesterija ili Velikih Dionisija. Bilo je ukupno 14 sveštenica gerara, a zakletvu su polagale ili pred arhontom basileusom ili pred njegovom suprugom, basilinom. Jedna od njihovih glavnih dužnosti bila je da tokom Antesterija proglase sklapanje svetog braka između basiline i boga Dionisa. Prema pučkoj etimologiji, ove su sveštenice nazvane gerarama od grčke reči γηράσκω (*gerasko* = "stariti"), što bi pak značilo da su za tu ulogu birane starije žene.

## Reference

## Literatura
* Otto, Walter F. *Dionysus, Myth and Cult.* Spring Publications (1989). 
* Parke, H.W. "Festivals Of The Athenians" Cornell University Press (1990). 

## Vanjske veze
* Bacchanalia 
* The Anthesteria  Bibliotheca Arcana (1997) 
* The Anthesteria The Hellenic World (2002) 
* Gerarai / The Fourteen  The Advent of Dionysus (1997) 
* Dionysos at Athens: Tragedy, Comedy, and Cult
Húsavík

**Húsavík** (prevedeno *Zaljev kuća*) je gradić u općini Norðurþing na sjeveru Islanda od 2 228 stanovnika.

*Húsavík* zovu evropskim glavnim gradom za promatranje kitova. 
## Geografija
*Húsavík* leži na istočnoj obali zaljeva Skjálfandi, udaljen 476 km sjeveroistočno od glavnog grada Reykjavíka.
## Historija
Iako se navodi da je prvo nordijsko naselje na Islandu - Reykjavík kog je osnovao Ingólfur Arnarson, to je zapravo *Húsavík* kog je osnovao švedski viking Garðar Svavarsson oko 850. On je nakon oplovljavanja otoka, tu proveo zimu i nazvao taj kraj Garðarshólmur (Gardarov otok). Kad je u proljeće otplovio, neki njegovi robovi su odbjegli od njega i ostali u *Húsavíku*.
## Znamenitosti i privreda
Najveća znamenitost tog gradića je njegova drvena crkva iz 1907, koju je projektirao islandski arhitekt - Rögnvaldur Ólafsson. Kako je postao luka iz koje polaze brodovi na promatranje kitova, u gradu je 1997. i osnovan Muzej kitova (Hvalasafnið). Pored tog ovaj mali gradić ima i Gradski muzej i Muzej otkrića (Könnunarsögusafnið).

Pored grada nalazi se nacionalni park - Jökulsárgljúfur.
## Znamenitosti i privreda
Pored ribarstva i trgovine, danas je turizam jedna od glavnih grana privrede, jer grad godišnje posjeti preko 100 000 turista.

Grad ima i mali aerodrom (IATA: HZK, ICAO: BIHU)
## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Húsavíka
Hidžab

**Hidžab** (arap. حجاب, dosl. zavjesa ili plašt) u užem smislu podrazumijeva veo ili maramu koju nose neke žene islamske vjeroispovijesti, a u širem konzervativno odijevanje žena u islamu uopće. Predstavlja ga se kao simbol skromnosti, privatnosti i morala. Hidžab kao predmet ili koncept u Kuranu nije definiran i niti se ne spominje, dok se tumačenja temelje na surama 24:31 i 33:59 gdje stoji da žene „ne bi trebale pokazivati svoje ukrase nikome osim suprugu i članovima uže porodice“. Pravci u islamu i njihovi teolozi pojedinačno „ukrase“ interpretiraju na različite načine, a generalno tri najčešća objašnjenja su da se radi o vanjskoj odjeći, nakitu na glavi i rukama, te samom licu. Daljnja tumačenja količine pokrivenosti i vrsti odjeće nužno ne oblikuju dres-kod već obrnuto, najčešće prilagođavajući se lokalnoj tradiciji odijevanja među kojima brojne vuku i predislamske korjene. Širenjem islama, brojni i raznovrsni odjevni predmeti odnosno stilovi asimilirani su u lokalni koncept hidžaba, što se na regionalnoj razini očituje i dan danas. Pokrivenost tijela žene ovisno o interpretacijama seže od minimalističkih prema kojima pokrivaju ruke i (djelomično) kosu, do maksimalističkih koje nalažu pokrivanje dijela ili čitavog lica. S druge strane, neke države poput Turske u 20. vijeku su se transformirale i u velikoj mjeri su usvojile zapadni kodeks odijevanja. Isti je djelomično usvojen i u određenim državama arapskog svijeta, dok u konzervativnijim zemljama Arabije pokrivenost seže minimalno od marama preko kose (al-amira, šajla, kimar) do obaveznog prekrivanja lica nikabom u svetim islamskim gradovima Meki i Medini, te nekim drugim saudijskim mjestima. Ovaj raspon u Iranu se kreće od rusarija kao marame preko pola kose do čadora koji prekriva sve osim lica i obavezan je u džamijama odnosno na svetim šijitskim lokacijama. Marama preko kose predstavlja minimum kodeksa odijevanja i u Afganistanu, iako u istočnim dijelovima zemlje (kao i susjednom Pakistanu) među Paštunima prevladavaju najzatvoreniji tipovi odjeće – burka i parandža. Najkonzervativniji historijski primjer je upravo Afganistan za vrijeme vladavine talibanskog režima () kada je burka implementirana ne samo u vidu hidžaba nego i nacionalnog dres-koda pa je svim ženama bilo zabranjeno izlaziti u javnost bez tog odjevnog predmeta. U Indiji se kao hidžab često koriste dupatta i sari (u kombinaciji preko glave) koji su široko rasprostranjeni i među hinduistkinjama.

## Veze
* Purda – srodan koncept u iransko-indijskom svijetu
* Pravila odijevanja – generalna tema

## Literatura
*  
*  
*  
;Ostali projekti
Brazdeni kitovi

**Brazdeni kitovi** (lat. *Balaenopteridae*) su jedna od porodica unutar podreda kitova usana. Tu ne spadaju samo najveći kitovi, nego su to istovremeno i najveće danas živuće zivotinje na Zemlji. Postoji devet vrsta tih kitova čija se dužina kreće od 7 do 31 metra. Od glatkih kitova, druge velike porodice kitova usana, razlikuju se sljedećim obilježjima: imaju leđnu peraju, vitkije su tjelesne građe, imaju znatno kraće i šire usi, kao i nabore kože u području grla koje podsjećaju na brazde i dale su ime cijeloj porodici.

Brazde su uzdužni nabori kože koji se protežu s donje strane tijela od grla preko prsiju; Svaka od 10 do 100 brazda je duboka oko 5 cm; kad kit otvori usta, nabori se rašire i tako se značajno poveća zapremina ždrijela.
To omogućuje kitu da u jednom zamahu uzme puno veću količinu vode nego što bi mogao kad ne bi imao te nabore. Kao posljedica toga, kod istiskivanja tako velike količine vode, na kitovim usima ostanu "filtrirane" veće količine hrane nego što bi bio slučaj bez tog povećanja zapremine zahvaćene vode koju omogućuju opisani nabori.

Brazdeni kitovi su brzi plivači. Poduzimaju duga putovanja krećući se između toplih i hladnih klimatskih područja. Rasprostranjeni su u svim svjetskim oceanima, ali izbjegavaju manja mora.

Svi brazdeni kitovi su bili žestoko izlovljavani zbog njihovog ribljeg ulja i mesa. Istina, bili su manje cijenjeni od glatkih kitova jer imaju tanji sloj sala, ali nakon što su glatki kitovi bili uglavnom istrijebljeni, prešlo se i na izlovljavanje brazdenih kitova. Na taj način su prije svega velike vrste, plavi, bubuljičasti, grbavi i Rudolfijev kit, bili dovedeni na rub izumiranja. Od 1986. su zaštićeni, ali patuljaste kitove se i dalje izlovljava.

Brazdeni kitovi su oduvijek imali važnu ekološku ulogu u svom okolišu. Samo u području Antarktika su pojeli godišnje više od 100 milijuna tona račića, odnosno krila. Izostankom najvećeg dijela kitova, masa krila je značajno narasla što je omogućilo ogroman porast populacije drugih životinja koje se hrane krilom. Tako je, primjerice, populacija rakojeda doživjela pravu populacijsku "eksploziju".
Hafnarfjörður

**Hafnarfjörður** je općina i treći po veličini grad na Islandu od 26 808 stanovnika.

## Geografija
*Hafnarfjörður* leži na jugoistoku Islanda, duž obala istoimenog fjorda, udaljen 10 km južno od glavnog grada Reykjavíka.
## Historija
Kako ima odličnu prirodnu luku - Hafnarfjörður se ubrzo nametnuo kao centar trgovine na Islandu, u kojoj su Britanci na početku 15. vijeka imali monopol, a nakon njih Nijemci u 16. vijeku, pa nakon njih Danci u 17. vijeku. Kao uspomena na njih, ostale su brojne lijepe kuće koje su pripadale tim bogatim trgovcima.
Cesta između Reykjavíka i *Hafnarfjörðura* izgrađena je 1898. a status grada dobio je 1908.
## Privreda
U *Hafnarfjörðuru* ima sjedište multinacionalna farmaceutska kompanija Actvis, a najveći industrijski pogon je topionica aluminija izgrađena 1969. u vlasništvu kanadske kompanije Alcan. Kad je kompanija htjela proširiti postrojenje i tako postati četvrta u Evropi, vlasti su joj izdale dozvolu, ali su protiv tog glasali građani 2008. i tako blokirali proširenje. Pored tog za grad je još uvijek značajno ribarstvo i trgovina. 
## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Hafnarfjörðura
Stjenice

**Stjenice** ili **raznokrilci** *(Heteroptera)* su podred malih do velikih većinom sploštenih kukaca reda polukrilaca kojima su prednja krila gornjim dijelom hitinizirana, donjim opnasta i tvore polupokrilje (otuda naziv polukrilci).

## Izgled
Ispod prednjih krila su opnasta stražnja, u mirovanju presložena po duljini. Rilce je člankovito, kad se ne koristi podvinuto pod prsa. Usni je aparat prilagođen bodenju i sisanju. Mnoge stjenice imaju karakteristične smrdljive žlijezde koje se otvaraju između stražnjih nogu. Neke stjenice imaju i organe za stridulaciju. Hrane se biljnim sokovima, love druge kukce, a parazitski oblici krvlju životinja i čovjeka.

## Ličinke
Ličinke su prilično slične odraslima, razvijaju se nepotpunom preobrazbom. Sišu biljne sokove ili su grabežljivci ili nametnici.

## Neke porodice i vrste
Poznato je oko 40 000 vrsta. U porodici vodenih štipavica *(Nepidae)* najpoznatija je vrsta vodena štipavica *(Nepa rubra)*, u porodici *Belostomidae* najpoznatija je golema štipavica *(Belostoma niloticum)*, duga 11&nbsp;cm, najveći kukac u Hrvatskoj, zabilježen je u bočatoj vodi u Jadranskome moru. Od porodice vodenih stjenica *(Naucoridae)* u Hrvatskoj je česta obična vodena stjenica *(Ilyocoris cimicoides)*, u porodici nauznačarke *(Notonectidae)* najrasprostranjenija je modra nauznačarka *(Notonecta glauca)*, koja pliva »leđno«. Od kopnenih porodica najpoznatije su smrdljive stjenice *(Pentatomidae)* s vrstama smrdibuba ili smrdljivi listar *(Pentatoma rufipes)*, porodica vatrene stjenice *(Pyrrhocoridae)* nema krila, a česta vrsta je vatreni opančar *(Pyrrhocoris apterus)*. Na površini voda stajaćica zadržavaju se barske skakalice *(Hydrometridae)*, poput obične skakalice *(Hydrometra stagnorum)*, koje se širokim dlakavim stopalima drže na površini vode i love i isisavaju kukce, u Hrvatskoj žive i stjenice veslačice *(Corixidae)* a najrasprostranjenija je vrsta velika stjenica veslačica *(Corixa punctata)*.

### Parazitske vrste ''(Cimicidae)''
Od parazitskih je oblika najpoznatija obična stjenica *(Cimex lectularius)* koja siše ljudsku krv u svim stadijima razvoja. Danju se zavlači u skrovita mjesta a noću napada (krevetska stjenica), bez hrane može izdržati i pola godine, a na temperaturama nižim od 15&nbsp;°C miruje. Ne uzrokuje i ne prenosi nikakvu bolest. Raširena je po čitavom svijetu. U lastavičja gnijezda zavlači se *[[Cimex hirundinis]]*, a šišmiše napada *[[Cimex pipistreli]]*.

## Reference
Dragiša Mišović

**Dr Dragiša Mišović** (Kulinovci, kod Čačka, 4. mart 1898 — Beograd, 18. januar 1939) bio je srpski lekar i komunista.

## Biografija
Rođen je 4. marta 1898. godine u selu Kulinovci, kod Čačka. Kao sedamnaestogodišnjak, 1915. godine sa srpskom vojskom kojoj je pristupio, mada premlad, prelazi preko Albanije. Godine 1916. u Nici, u Francuskoj, osniva se srpska gimnazija i mladi Mišović već sledeće 1917. godine maturira kao drugi u rangu od 600 učenika.

Francuski đak postaje i na studijama medicine. Tokom studija u Francuskoj postao je član Komunističke partije Francuske i predsednik udruženja „Klarte“ (Svetlost), zbog čega mu je ukinuta stipendija. Ali on ne odustaje i 1925. godine na Karlovom univerzitetu u Pragu biva promovisan u doktora medicine. Nostrifikuje svoju Diplomu na Medicinskom fakultetu u Beogradu, januara 1926. godine.

Najvećem broju svojih privatnih pacijenata doktor Mišović nije naplaćivao preglede, a mnogima je sam plaćao lekove. Iako krhkog zdravlja, istakao se u borbi protiv diktature kralja Aleksandra Karađorđevića i bio veoma aktivan od 1936. do 1938. godine u stvaranju Narodnog fronta. U Čačku je već 1935. godine, po ugledu na Francusku, formiran antifašistički pokret pod nazivom "Narodni front slobode". Dr Dragiša Mišović na čuvenom zboru u hotelu "Kasina" u Čačku 1938. godine, pored ostalog, rekao:

Zbog političkog delovanja Dragiša Mišović biva zatvoren u zatvoru „Glavnjača“ u Beogradu. Prema jednoj verziji, prilikom prevoženja u zatvor, automobil u kojem se nalazio Mišović je udario u tramvaj. Mišović biva primljen u Opštu državnu bolnicu bez svesti, gde umire, dva dana kasnije. Prema drugoj verziji, ubila ga je beogradska policija. Umro je 18. januara 1939. godine.

Sahrani narodnog lekara u Čačku prisustvovalo je više od 15.000 ljudi.

Tokom Narodnooslobodilačkog rata, Čačanski partizanski odred, formiran jula 1941. godine, nosio je njegovo ime. Danas njegovo ime nose kliničko bolnički centar u Beogradu na Dedinju i osnovna škola u Čačku, kao i ulice u Čačku, Beogradu, Nišu, Subotici, Kragujevcu, Skoplju i dr.

## Reference

## Literatura
* **[[Mala enciklopedija Prosveta]]**, Beograd 1959. godina
Staljingrad (razvrstavanje)

**Staljingrad** (na Zapadu **Stalingrad**) je naziv koji se od 1925. do 1961. službeno koristio za današnji grad Volgograd u Rusiji. Grad je najpoznatiji kao poprište znamenite Staljingradske bitke. Pod time se također mogu podrazumijevati:

## Toponimi
* 2250 Staljingrad, asteroid
* Stalingrad (metro), stanica pariškog metroa

## Filmovi
* ''Staljingrad'' (film, 1943), sovjetski dokumentarni film, rež. Leonid Varlamov
* ''Staljingrad'' (film, 1989), sovjetski igrani film, rež. Jurij Ozerov
* ''Staljingrad'' (film, 1993), njemačko-češki igrani film, rež. Joseph Vilsmaier
* ''Staljingrad'' (film, 2013), ruski igrani film, rež. Fedor Bondarčuk

## Ostalo
* Klasa Staljingrad, također poznat i kao Projekt 82, klasa sovjetskih bojnih krstaša planiranih za izgradnju nakon drugog svjetskog rata
* *[[SS Stalingrad]]*, sovjetski teretni brod potopljen kao dio arktičkih konvoja
* ''Stalingrad'' (knjiga), knjiga britanskog historičara Anthonyja Beevora 
* ''Stalingrad'' (album), album njemačkog heavy metal benda Accept iz 2012. godine
* Stalingrad (ratna igra), igra na ploči koju je 1963. izdala kuća Avalon Hill
* Stalingrad (video igra), taktička igra u realnom vremenu iz 2005. godine
Kópavogur

**Kópavogur** je drugi po veličini grad na Islandu od 31 719 stanovnika.
## Geografija
*Kópavogur* leži u zaljevu Faxaflói, udaljen samo 5 km južno od glavnog grada Reykjavíka, pa je u neku ruku njegovo industrijsko stambeno predgrađe.
## Historija
Njegovo ime znači zaljev tuljanskih mladunaca, njihov lik je i na gradskom grbu, a mogu se još uvijek vidjeti u zaljevu grada. Upravo je u gradskoj crkvi *Kópavogura* u 17. vijeku potpisan dokument, kojim je suverenitet nad Islandom dan Norveškoj i Danskoj. Dokument je potpisan uz prisutnost biskupa i drugih prominentnih Islanđana.

U gradu se nalazi najviša zgrada na Islandu - Smáratorg, 20-katni neboder visok 78 metara. 
## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Kópavogura
Neprijatelj pred vratima (razvrstavanje)

**Neprijatelj pred vratima** se može odnositi na:

* *[[Enemy at the Gates]]*, evropsko-američki ratni film iz 2001. godine, rež. Jean-Jacques Annaud, ul. Jude Law
* ''Homefront'', američki akcioni film iz 2013. godine, ul. Jason Statham, u Hrvatskoj distribuiran pod naslovom *Neprijatelj pred vratima*
Akureyri

**Akureyri** je općina i četvrti po veličini grad na Islandu od 17 966 stanovnika.

U suštini on je drugi grad Islanda, jer leži izvan radijusa Reykjavíka, udaljen na sjeveru - pa ga zovu glavnim gradom sjevera.
## Geografija
*Akureyri* leži na dnu fjorda Eyjafjörður, udaljen 385 km sjeveroistočno od glavnog grada Reykjavíka.

Danas je poznat kao jedan od rijetkih gradova na svijetu, koji se koristi tehnologijom geotermalnog grijanja.
## Historija
*Akureyri* se prvi put spominje u 16. vijeku, zna se da su ga danski trgovci koristili kao ljetni kamp u 17. vijeku, ali je trajno naseljen tek 1778.
Za Drugog svjetskog rata korišten je kao saveznička baza.

*Akureyri* je polazišna točka za posjet vodopadima Godafoss, koji se nalaze 52&nbsp;km istočno od grada u brdima, ili geotermalnim izvorima *Vražja kuhinja* kod sela - Hrafnagil, i kraterskom jezeru Viti.
## Privreda
U *Akureyriuju* imaju sjedište najveće islandske ribarske kompanije, jer je ribarstvo i konzerviranje riba osnova ekonomije grada.

Grad ima univerzitet osnovan 1987. i međunarodni aerodrom (IATA: AEY, ICAO: BIAR), udaljen 3&nbsp;km od centra grada
## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Akureyria
Lina Salten

**Lina Salten** (Köln, 1. februar 1890 - koncentracioni logor Auschwitz, januar 1943) bila je njemačka teatarska i filmska glumica. Najpoznatija uloga joj je bila princeza Friederike od Mecklenburg-Strelitza u nijemom historijskom filmu *[[Der Film von der Königin Luise]]* 1913. godine. Iako je nastavila dobijati manje uloge u filmovima, do sredine 1920-ih već je bila zaboravljena. Za vrijeme drugog svjetskog rata su je kao Jevrejku nacističke vlasti 12. januara 1943. uhapsile i u okviru Konačnog rješenju poslale u 26. "transport na Istok", odnosno u logor Auschwitz gdje je pri dolasku likvidirana.

## Filmografija

## Literatura
* Kay Weniger: *Zwischen Bühne und Baracke. Lexikon der verfolgten Theater-, Film- und Musikkünstler 1933 bis 1945*. Metropol, Berlin 2008, , S. 302 f.

## Vanjske veze
* 
* 
* Lina Salten in der Online-Filmdatenbank
Der Film von der Königin Luise

***Der Film von der Königin Luise*** () je njemački crno-bijeli nijemi historijski film snimljen 1913. u režiji Franza Portena. Naslovna junakinja, čiji lik tumači Hansi Arnstaedt, je pruska kraljica Luise od Mecklenburg-Strelitza. Film se sastoji od tri dijela koji prikazuju njen dolazak na pruski dvor, invaziju Napoleona Bonapartea i bolest. Napravljen je za 100. obljetnicu Oslobodilačkih ratova protiv Napoleona, te uz podršku Luisinog praunuka, njemačkog cara Wilhelma II, koji je filmašima "posudio" vojnike za neke od scena. Godine 1922. je prikazan u skraćenoj verziji, da bi se u originalnoj verziji od 105 minuta prikazao na njemačkoj televiziji 2010. godine.

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*
Dora Gerson

**Dora Gerson** (23. mart 1899 – 14. februar 1943) je bila njemačka pjevačica i glumica jevrejskog porijekla. Karijeru je počela u putujućim kazališnim trupama gdje je upoznala svog budućeg muža, režisera Veita Harlana, kasnije poznatog po zloglasnom antisemitskom filmu *[[Jud Süss (film, 1940)|Jud Süss]]*. Prije nego što se udala za Harlana 1922. godine, nastupila je u nekoliko nijemih filmova od kojih su većina danas izgubljeni. Godine 1924. se rastala od Harlana, te nastavila nastupati u kabareima. Nakon dolaska nacista na vlast joj je bilo zapriječeno nastupanje u "arijevskim" filmovima i predstavama, te je za jednu malu diskografsku kuću snimala ploče na jidišu. Godine 1936. je iz Njemačke emigirirala u Nizozemsku. Tamo se udala za Maxa Sluizera kome je rodila dvoje djece. Njenu porodicu je tamo zatekao njemačka invazija 1940. godine. Nakon nekoliko godina pod njemačkom okupacijom, zajedno s porodicom je pokušala je bijeg u Švicarsku. Uhvaćena je, te je zajedno s mužem i djecom odvedena u koncentracioni logor Auschwitz gdje je likvidirana. 

## Reference

## Vanjske veze
*
Conrad Veidt

**Hans Walter Conrad Veidt** (22. januar 1893 – 3. april 1943) bio je njemački filmski glumac, koji se smatra jednom od najvećih filmskih zvijezda u međuratnom periodu. Iako se glumom počeo baviti slučajno, oporavljajući se od rana zadobivenih u prvom svjetskom ratu, brzo je iskoristio novi medij filma i nametnuo se ulogom Cesarea u filmu *[[Kabinet dr. Caligarija]]*, a nakon čega je slijedio niz ključnih ostvarenja njemačkog filmskog ekspresionizma. Veidt se lako prilagodio tranziciji na zvučni film i do 1933. stekao status najbolje plaćenog glumca studija UFA. Međutim, kada su u Njemačkoj na vlasti došli nacisti, odlučio je emigrirati u znak solidarnosti sa svojim jevrejskim kolegama te došao u Veliku Britaniju gdje je na kraju dobio i državljanstvo. Posljednje godine života je proveo koristeći svoj ugled, ali i bogatstvo stečeno glumačkim honorarima, kako bi poticao borbu protiv nacističkom režima; u isto vrijeme je, pak, na filmu tumačio uloge nacista, uključujući možda najpoznatiju - majora Strassera u popularnom filmu *[[Casablanca (film)|Casablanca]]*.

## Izabrana filmografija

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* Pictures  of Conrad Veidt.
* Conrad Veidt - The German-Hollywood Connection
* Pictures of Conrad Veidt
* The Conrad Veidt Home Page
* Conrad Veidt Biography
Ralph Erwin

**Ralph Erwin**, pravim imenom Ralmund Erwin Vogl (Bielitz, Austrijska Šleska, 31. oktobar 1896 - Internacijski logor Beaune-la-Rolande, 15. maj 1943) bio je austrijsko-francuski kompozitor, najpoznatiji kao autor popularne filmske muzike u međuratnom periodu. Nakon što se u prvom svjetskom ratu borio u redovima austro-ugarske vojske, preselio se u Njemačku. Slavu mu je donijela pjesma *[[Ich küsse Ihre Hand, Madame]]* za istoimeni film sa Marlene Dietrich 1929. godine. Nakon dolaska nacista na vlast zbog jevrejskog porijekla emigrirao je u Francusku. Tamo ga je zatekla njemačka okupacija, tokom koje je uhapšen i smješten u internacijski logor Beaune-la-Rolande gdje je i umro.

## Vanjske veze
* 
*  Shoah Victims' Names YadVashem.org
*  Biografija
Harry Baur

**Henri-Marie Rodolphe Baur** (12. april 1880 - 8. april 1943), poznatiji kao **Harry Baur**, bio je francuski glumac koji se smatra jednim od najvećih dramskih umjetnika prve polovice 20. vijeka. Rođen u porodici alzaškog porijekla, u mladosti je pobjegao iz kuće kako bi izbjegao planirano slanje u sjemenište, te se umjesto toga izdržavao igranjem ragbija za Olympique Marseilles prije nego što se odlučio za glumačku karijeru. Iako je prva filmska iskustva stekao relativno rano, sve do 1930. je bio daleko poznatiji na pozornici. Dolazak zvučnog filma ga je, međutim, učinio zvijezdom, odnosno omogućio nekim od najuglednijih francuskih sineasta da ga angažiraju za prestižne uloge kao što su Beethoven, Raspućin i komesar Maigret. Karijeru je nastavio i nakon njemačke okupacije, mada se morao javno braniti od lažnih optužbi da je Jevrej te ishoditi "uvjerenje o arijanstvu". Godine 1942. je zajedno sa suprugom došao u Berlin na poziv nacističkog ministra Josepha Goebbelsa snimati *[[Symphonie eines Lebens]]*, igrani film koji je trebao simbolizirati francusko-njemačku kulturnu suradnju u okviru Novog poretka. Nakon što su iz Pariza stigle "svježe" denuncijacije o njegovom jevrejskom porijeklu, Baura je 30. maja uhapsio Gestapo. Nakon što su Gestapovi isljednici postali uvjereni da Baur ipak nije Jevrej, pušten je 19. septembra 1942. Posljedice zlostavljanja, tokom koga je izgubio preko 40&nbsp;kg težine, pokazale su se preteškima za njegovo zdravlje, te je umro 8. aprila, nedugo pred premijeru svog posljednjeg filma. Baur je pokopan na Montmatreu, na groblju Saint-Vincent gdje se dan-danas na njegov grob polaže cvijeće.

## Vanjske veze
* 
* Photo et biographie
Kurt Lillien

**Kurt Lilien** (6. jun 1882 - 28. maj 1943) bio je njemački glumac. Uglavnom je radio na pozornici, a specijalnost su mu bile operete i uloge "sirovih" negativaca i skorojevića. Nakon dolaska nacista na vlast je zbog jevrejskog porijekla emigrirao u Nizozemsku. Tamo ga je 1940. zatekla njemačka okupacija. Njemačke vlasti su ga uhapsile, te je nakon boravka u logoru Westerbork poslan u Logor za istrebljenje Sobibor gdje je po dolasku likvidiran u gasnoj komori. 

## Filmografija

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* www.filmarchiv.at  Das Vermächtnis der Verfemten