Louis XII od Francuske

**Louis XII** (Dvorac Blois, 27. jun 1462. - Pariz, 1. januar 1515.) bio je od 1465. do 1498. Vojvoda od Orléana, a od 1498. do svoje smrti francuski kralj.

*Louis* je u historiji ostao upamćen po svojim neuspješnim invazijama na Apeninski poluotok i velikoj popularnosti u Francuskoj.
## Biografija

*Louis* je rođen kao dijete vojvode od Orléana Charlesa i Marie od Clevesa, - 1465. naslijedio je svog oca na vojvodskom tronu. Zbog pritisaka se 1476. oženio pobožnom ali hendikepiranom Jeanne od Francuske, kćerkom svog rođaka kralja Louis XI.. Mladi *Louis* bio je pravdoljubiv, pa je podigao bunu protiv kralja Charlesa VIII., nakon čeg je uhapšen i zatvoren - 1488. Pomilovao ga je sam kralj i postavio za komandanta snaga koje su zauzele Asti u vrijeme njegove invazije na Apeninski poluotok i Napuljsko kraljevstvo od 1494. do 1495.

Nakon smrti kralja - Charlesa VIII., postao je francuski kralj kao predstavnik grane Valois-Angoulême iz Dinastije Valois. Prva stvar koju je učinio nakon ustoličenja, bila je da je poništio svoj dotadašnji ​​brak, kako bi se mogao oženiti sa udovicom kralja Charlesa - Anom od Bretanje i time osnažili personalnu uniju njezinog Vojvodstva i svog kraljevstva.

Njegov slijedeći potez bio je proširenje vlasti na Milansko Vojvodstvo, na osnovu nasljednih prava koje su mu preko oca kao vojvode od Orléana pripadala. Provalio je u Sjevernu Italiju sa vojskom koja je namjerno terorizirala krajeve kroz koje je prolazila i istjerao u ljeto 1499. iz Milana svog suparnika Ludovica Sforzu, ali ga je Sforza već sljedeće zime ponovno zauzeo.

I on se zanio idejama svog predhodnika - Charla VIII. da mu Napuljsko kraljevstvo pripada po anžuvinskoj liniji, zbog tog je 1500. sklopio sporazum sa Fernandom II. Aragonskim u 
Granadi o podjeli Napuljskog kraljevstva. Oni su ga 1501. i zauzeli, ali su se već godinu dana kasnije, posvadili i zaratili oko podjele, na kraju tih sukoba u martu 1504. Francuzi su protjerani iz Napulja.

Na poticaj svoje žene Ane, *Louis* je sklopio novi sporazum u septembru 1504. u Bloisu sa
habsburgškim carem Maksimilijanom I., ovaj put se ponovno radilo o Milanskom Vojvodstvu. Dogovor je bio slijedeći - *Louis* će biti milanski Vojvoda uz obećanje da će Milansko Vojvodstvo i Burgundija pripasti Maksimilijanovom unuku (budućem caru Charlesu V) i njegovoj zaručnici Claude od Francuske (koja je bila kći *Louisa* i Ane), osim ako *Louis* ne dobije u međuvremenu - sina. Claude je prirodna nasljednica Bretanje, uz to su se Francuzi naljutili i na samu pomisao da bi mogli izgubiti Bretanju. Zbog tog je organiziran novi sastanak u Toursu u maju 1506. na kom je presjedao *Louis*, uz prisustvo sve tri strane, na njemu se uglavnom inzistiralo da se Claude mora zaručiti sa *Louisovim* budućim nasljednikom - Françoisom Angoulêmom  kako bi Bretanja ostala Francuska.

Nakon tog dogovora je *Louis* ponovno krenuo u invaziju Apeninskog poluotoka, nakon prelaska Alpa zauzeo je
Genovu. U nedalekoj Savoni se u junu 1507. sastao sa Fernandom II. i dogovorio novu koaliciju protiv Mletačke Republike, koja je 1508. formalizirana kao - Cambrajska liga. U nju su ušli i Maksimilijan I. i papa Julije II..

Lukava venecijanska diplomacija vremenom je rastočila tu ligu. Teritorijalnim ustupcima papi Juliju II., prvo su njega smirili i uvjerili da su zapravo Francuzi neprijatelji. Na kraju se sve okrenulo protiv - *Louisa* kad je 1511. organizirana velika anti - francuska koalicija Sveta liga u kojoj su bili Švicarci, Španjolci, Englezi, Papinska Država, brojne apeninske kneževine i republike, uključujući naravno i Mletačku Republiku. Na kraju se *Louis* poražen morao povući iz Apenina.

Iako nije uspio u svojim talijanskim ambicijama, Francuzi su ga ipak voljeli, tako su ga od povjesnog sastanka u Toursu (1506. zvali - **otac naroda** (francuski: *Père du peuple*). Bio je omiljen i među običnim narodom, jer je pojednostavio i poboljšao sudsku praksu, nastojeći 
time zaštititi upravo najniže slojeve društva od ugnjetavanja, uz to je sve svoje ratove financirao sve do 1509., bez povećanja izravnih poreza (što je u to doba bilo pravo čudo). Njegova vladavina protekla je i bez građanskih ratova i buna, a nitko je nije ni napao - što je opet u ono vrijeme bilo rijetko.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Louis XII'' na portalu Encyclopædia Britannica 
* ''Luigi XII re di Francia, detto il Padre del popolo (fr. le Père du peuple)'' na portalu Treccani