Stevan Radić

**Stevan Radić** (Mohač, 1863. - Irig, 1917), književnik, pedagog, društveni i kulturni radnik. U rodnom mjestu završio je srpsku osnovnu i mađarsku višu narodnu školu. Učiteljsku školu s odličnim uspjehom završio je u Karlovcu.

## Pedagoški rad
Nakon završetka preparandije 1882. godine dobija mjesto učitelja u komunalnoj školi u Trpinji kod Vukovara. Došavši u to mjesto, zatekao je školu u vrlo lošem stanju, "nepatosanu i s propalom trskom pokrivenu". Na njegovu inicijativu mještani, mahom seljaci, sazidali su novu školu. U istom mjestu je zatim osnovao i *Pevačko društvo* te je zaveo *svetosavske besede*. U Trpinji je proveo deset godina, podigavši društveni i kulturni život na zavidan nivo.

U Irig, "prestolnicu Fruške gore", došao 1892. godine kad je izabran za učitelja i upravitelja *opštinske osnovne škole "[[Sveti Sava]]"*.

## Kulturni rad
I u Irigu, kao vispreni učitelj, osnovao je *Pevačko društvo* i bio mu, punih sedam godina, besplatno horovođa. Kad se 1903. godine stvorila u Irigu *"Dobrotvorna zadruga Srpkinja"*, našao se u tom društvu da bi 1905. bio izabran za njenog sekretara. S tom zadrugom osnovao je zabavište i *"Krajcarsko društvo"*, postigavši s tim lokalnim institucijama dobre rezultate. U međuvremenu radio je na ideji da se u Austro-Ugarskoj stvori *Savez Srpkinja*, a to mu je pošlo za rukom 1910. godine kad je u Sremskoj Mitrovici, na prvom sastanku okolnih dobrovoljačkih zadruga Srpkinja u Austro-Ugarskoj, uspio postići da se usvoji statut i formira savez. Za pregalački rad na stvaranju saveza njemu je, kao priznanje, dodijeljen status počasnog člana u Nadzornom odboru. Godine 1912. ostvarila se dugo očekivana ideja, koja je potekla od ženskih zadruga, da se podigne spomenik srpskoj pjesnikinji i književnici Milici Stojadinović Srpkinji. Čast da ga svečano, uz pozdravni govor, u prisustvu nekoliko hiljada ljudi, u blizini manastira Ravanice u Vrdniku, na Vidovdan, preda u amanet svojim sunarodnicima, pripala je tom čovjeku i humanistu. Bio je zagovornik i ideje da se Jovanu Jovanoviću Zmaju podigne dostojan spomenik na Iriškom vencu, najvišem dijelu Fruške gore, no ta je ideja ostalo samo zamisao.

## Književni rad
Svoj je književni rad Stevan Radić, za ono vrijeme veoma obrazovan, počeo još 1883. godine humoreskama i šalama u Zmajevom *Starmalom*. Zatim je, u *Srbobranu* 1895, a kasnije i u *Zastavi* i *Braniku*, u periodu od 1898. do 1904, objavljivao svoje putopise iz Baranje, Crne Gore i Srema, kao i mnoštvo modernih i poučnih tekstova u istim listovima pod nazivom *Popisna praksa*. Pisao je i pripovijetke u *Javoru* i *[[Stražilovo|Stražilovu]]* u periodu od 1895. do 1909, kad se posljednji put javlja u *Braniku*, opisujući svoj put po Češkoj i boravak u Pragu, gdje je kao delegat zastupao srpsko učiteljstvo na Sveslovenskom kongresu u "zlatnom gradu", te 1909. godine, kad je postao dopisni član Saveza čeških učiteljskih društava.

## Književna djela
Sudeći prema elektronskom katalogu Biblioteke Matice srpske, Stevan Radić je 1898. godine u Sremskim Karlovcima izdao knjigu *"[[Baranjčice]] : priče iz života Srba Baranjaca"*, godine 1910. u Rumi pripovijetku *"Ni iz čega"* (136 str.) te esej *"Srpska žena"* (1910, 2 str., bez oznake mjesta i izdavača), u kome "poziva srpske žene da prikupe ručne radove za izložbu u Pragu 1910. godine" i "kratko govori o tradiciji ručnog rada u nas".

## Pozorišni amaterizam
Pored svog velikog uticaja na narod u Irigu i okolini živom riječju, kad je koristio svaku priliku da ga pouči svemu korisnom, bavio se i "daskama koje život znače". Naime, kad se *"Diletantsko pozorišno družestvo"* izdvojilo iz iriške *Srpske čitaonice*, bio je od 1894. do 1901. godine njegov neposredni rukovodilac, a samim tim i režiser. Režirao je u tom amaterskom ansamblu predstave *Monastarliju* i *Boj na Kosovu* i s njima gostovao diljem Srema, šireći ljubav prema još jednoj "sporednoj stvari" na tim prostorima.

## Smrt
Oronulog zdravlja, iznenada umire relativno mlad u 54. godini, ostavljajući iza sebe mnoge neostvarene lucidne ideje, na žalost mještana Iriga i tog dijela Fruškogorja. Sahranjen je na Nikolajevskom groblju u Irigu 1917. godine.

## Izvori
* "Nezvanični sajt Opštine Irig" (Stevan Radić)