open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kormakitis (rt)

**Kormakitis** (grčki: Ακρωτήριο Κορμακίτη. turski: *Koruçam Burnu)*) je rt u Sredozemnom moru) na sjeverozapadu  Kipra.koji 
zatvara Zaljev Morfu.

## Karakteristike
Rt se nalazi 4 km sjeverozapadno od sela Livera, i oko 11 km jugoistočno od istoimenog sela po kom je dobio ime.

Taj specifični rt svoj nastanak i opstanak duguje relativno otpornom šljunku i vapnenačkim pješčenjacima koji ga okružuju i koji su izdržali erozijske udare valova. 
Do rta vodi betonska cest]]a iz sela Livera koja završava kod svjetionika na rtu.

Za antikei tadašnji geografi Strabon i Klaudije Ptolemej spominju rt kao Cromion (Κρομμύων), čak se i kartama iz 19. vijeka rt navodi pod tim imenom.

## Reference

## Vanjske veze

*''Kormakitis (Cape) in Kerynia (District)''  
*''Cape Kormakitis'' (na portalu Mapcarta)
Kormakitis

**Kormakitis** (grčki: Κορμακίτης, turski: *Kormacit* ili *Koruçam*) je selo od 309 na sjeverozapadu Kiparskog otoka.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974. selo je dio Turske Republike Sjeverni Kipar, službeno ime mu je *Koruçam*.

## Karakteristike

Selo se nalazi oko 11 km jugoistočno od Rta Kormakitis, koji je ime dobio upravo po selu.
Poznato je i  kao jedno od rijetkih naselja na Kipru, čiji su pripadnici članovi Maronitske crkve.
## Izvori
Livera

**Livera** (grčki: Λιβερά, turski: *Sadrazamköy*) je selo od 170 na sjeverozapadu Kiparskog otoka.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974. selo je dio Turske Republike Sjeverni Kipar, službeno ime mu je *Sadrazamköy*.

## Geografske karakteristike

Selo se nalazi oko 4 km jugoistočno od Rta Kormakitis i Zaljeva Morfu.

## Izvori
Tiliria (poluotok)

**Tiliria** (grčki: Τηλλυρία, turski: *Dillirga*) je poluotok u Sredozemnom moru) na sjeverozapadu  Kipra.koji na jugozapadu
zatvara Zaljev Morfu.

## Karakteristike
Poluotok je dug 30 i širok 6 km, prilično je brdovit jer se tu spuštaju posljednji obronci Masiva Trodos.
Građen je najvećim dijelom od magmatskih i manjim od sedimentnih stijena.

Nadmorska visina varira od obale prema jugu gdje se penje do 600 metara
Najviša točka poluotoka je planina Lorovunos (669 m), koja se nalazi na granici sa Distriktom Pafos.
Sa te planine izviru brojni potoci koji ispresjecaju poluotok.

Klimu duž obale karakteriziraju blage zime i relativno topla ljeta, dok preostali viši dio na jugu, koji ima hladnije zime i svježija ljeta. 
Prosječna godišnja količina padavina varira između 350 i 550 mm.
Najviše šuma ima na jugu gdje pada i najviše kiša.

Na poluotoku postoji 23 sela od kojih je najveće Kato Pirgos. Nakon Turske invazije na Kipar - 1974. poluotok je podjeljen na turski 
Sjeverni Kipar i manji južni grčki Kipar, izeđu kojih se proteže demarkaciona zona Ujedinjenih naroda

Poljoprivreda je bila glavno zanimanje stanovnika Tillirije od davnina, a danas se najviše sade agrumi.
## Ime
Postoje brojne hipoteze o porijeklu imena poluotoka, a sve su iz antike. Tako Plinije Stariji u svojoj Naturalis Historia spominje neki otok *Illyris*, čiji su kolonisti možda naselili poluotok, a ime se premetnulo u *Tiliria*.

Po crkvenoj predaji poluotok je ime dobio po otoku Tilos u Dodekanezu čije je stanovnike u 4. vijeku dala naseliti Sveta Helena (majka Konstantina Velikog).

Neki smatraju da je ime dobio po Ilirima iz Epira ili Albanije koji su ga koloniziralii, ili od riječi tiliros (slab, siromašan) jer je bio oskudan.

Postoji i hipoteza da potječe od imena *Tirias*, o čemu je pisao Aristotel, opisujući Kipar, da na njemu postoji lijek - *Tirían* za kožne bolesti, a vjerojatno se radilo o vrsti divlje 
djeteline - *tilis*.

## Reference

## Vanjske veze

*''Τηλλυρία ή Τηλλυρκά''  
*''Tilliria'' (Karta Tilirije na portalu Mapcarta)
Filip Kuzmanovski

**Filip Kuzmanovski** (makedonski: Филип Кузмановски; Bitola, 3. srpnja 1996.), sjevernomakedonski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog vanjskog. Trenutno igra za RK Eurofarm Pelister.

## Klupska karijera

Kuzmanovski je počeo trenirati nogomet u omladinskim kategorijama nogometnog kluba Pelister u rodnoj Bitoli, ali je zbog zdravstvenih problema bio prisiljen napraviti pauzu od nogometa; nakon povratka, Kuzmanovski prelazi u rukometni klub Pelister. Prošao je sve dobne kategorije u klubu te je sa 17 godina prebačen u prvu momčad RK Pelistera.

Prije početka sezone 2015./2016. potpisao je trogodišnji ugovor sa skopskim Metalurgom, čiji je trener tada bio Lino Červar. Iako je bio jedan od glavnih igrača Metalurga u domaćem prvenstvu i Ligi prvaka, zbog financijskih problema kluba bio je prisiljen napustiti Metalurg i vratiti se u Bitolu, u Eurofarm Rabotnik. Nakon završetka sezone 2018./2019., Kuzmanovski je prešao u redove njemačkog bundesligaša Magdeburga s kojim je već prije početka sezone potpisao predugovor.

U ožujku 2020. godine, Kuzmanovski je potpisao trogodišnji ugovor s Hannoverom, pridruživši se novom klubu na početku sezone 2020./2021. U svojoj prvoj sezoni s Hannoverom zabio je 65 golova u Bundesligi, uz stopu konverzije od 59%. Tijekom 2023. godine odigrao je polusezonu za HSG Wetzlar, nakon čega se vraća u Pelister.

## Reprezentativna karijera

Kuzmanovski je prošao sve dobne kategorije u dresu makedonske reprezentacije, a za seniorsku momčad je prvi put debitirao 2015. godine. Bio je dio sastava juniorske reprezentacije Makedonije koja je osvojila 6. mjesto na Svjetskom juniorskom prvenstvu 2017. u Alžiru, završivši kao drugi najbolji strijelac Makedonije sa 35 golova.

Kuzmanovski je svoj debi na velikom međunarodnom natjecanju imao na Europskom prvenstvu 2016. u Poljskoj. Trenutno je kapetan reprezentacije.

## Vanjske veze

* Kuzmanovski in der Datenbank der Handball Bundesliga 
* Kuzmanovski na handball-world.news
* Kuzmanovski na portalu EHF-a
Lefka

**Lefka** (grčki: Λεύκα, turski: *Lefke*) je grad od 3,009 na sjeverozapadu Kiparskog otoka.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974. grad je dio Turske Republike Sjeverni Kipar, službeno ime mu je *Lefke*, a od 2016. je i administrativni centar novoosnovag Distrikta Lefke 

## Geografske karakteristike

Grad se nalazi na sjeverozapadu Kipra u Zaljevu Morfu, udaljen 62 km od Nikozije, i 68 od Kerineje 

## Historija
Lefka kao naselje postoji od neolita (4. milenij pne.)
Iako postoje brojne hipoteze o porjeklu imena Lefka, pretpostavlja se da je najtočnija ona da je ime dobio u 3. vijeku pne. kad je dat kao vjenčani dar Lefkonu, sinu 
ptolomejskog kralja iz Egipta, koji su tad vladao Kiprom.

U okolici se iskapa bakar od antičkih vremena, a najintenzivnije kad je kompanija Cyprus Mining 1914. otvorila rudnik Karadağ. 

U to vrijeme za Britanske kolonijalne uprave bilo je ideja da postane 7 Distrikt Kipra, čak su zbog tog sredinom 1930-ih izgrađene zgrade za 
administraciju.

Tako da je zlatni period grada bio od 1940-ih do 50-ih, kad je izgrađeno 500 kuća, bolnica i tehnička škola za zaposlenike. 

Rudnik je zatvoren 1975. i otdad traje njegova stagnacija, koja se pojačala nakon Turske invazije na Kipar - 1974. kad se stanovništvo još više osipalo, 

Da se spriječi daljnje osipanje uz pomoć vlade Turske Republike Sjeverni Kipar 1990.osnovan je Evropsko univerzitet Lefke, na kom danas studira 10,000 studenata iz 
različitih zemalja. Pored tog intenzivirana je proizvodnja i prerada agruma, a puno se pažnje posvećuje i turizmu, jer se pored grada nalazi arheološko nalazište 
Soli.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Lefke Belediyesi'' (službene stranice)
Kato Pirgos

**Kato Pirgos** (grčki: Κάτω Πύργος, turski: *Aşağı Pirgo*) je selo od 919 stanovnika na sjeverozapadu Kipra.u Distriktu Nikozija.

## Geografske karakteristike
Kato Pirgos (Donja kula prevedeno) se prostire po posljednjim brdašcima Trodosa na jPoluotoku Tiliria uz Zaljev Morfu,
udaljen oko 70 km zapadno od Nikozije.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974. selo se našlo na granici sa Turskom Republikom Sjeverni Kipar pa se danas do 
Nikozije može doći samo zaobilaznim cestama preko Pafosa dugim 220 km.

Preko sela protiču dva potoka Pirgos (istok) i Katur (zapad), koja ljeti presuše

Stanovnici Kato Pyrgosa bave se ratarstvom (agrumi)-stočarstvom-ribarstvom i u posljednje vrijeme turizmom.
Dobar dio oranica navodnjava se vodom iz bunara i iz akomulacije kapaciteta 285.000 m³, koja se nalazi 5 km jugozapadno od sela.

Turistima Kato Pirgas nudi jedinstvenu kombinaciju mora i planina, helenističke i rimske nekropole i kapelu *Galoktisti* 12-14. vijek.

## Izvori

## Vanjske veze
*''Kato Pyrgos''
Haniel Langaro

**Haniel Vinícius Inoue Langaro** (Umuarama, 7. ožujka 1995.), brazilski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog vanjskog. Trenutno igra za rumunjski Dinamo București. 

Profesionalnu karijeru započinje 2013. godine u EC Pinheirosu, a u siječnju 2016. godine prelazi u Europu. Prvo je igrao za španjolsku La Rioju, nakon čega je tri sezone igrao za francuski Dunkerque HBGL. Godine 2020. prelazi u Barcelonu, s kojom je osvojio tri Lige prvaka. Od 2024. godine nastupa za rumunjski Dinamo București. 

Za reprezentaciju Brazila debitirao je 2015. godine, a sudjelovao je na nizu međunarodnih natjecanja. Dvostruki je kontinentalni prvak s Brazilom, a ima i medalju s Panameričkih igara.
Viggó Kristjánsson

**Viggó Kristjánsson** (Reykjavík, 9. prosinca 1993.), islandski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji desnog vanjskog. Trenutno igra za HC Erlangen u Njemačkoj.

Karijeru je započeo u islandskom klubu Grótti, gdje je igrao do 2016. godine, kada prelazi u danski Randers HH. Nakon samo jedne sezone prelazi u austrijski SG Handball West Wien, a od 2019. godine igra u Njemačkoj. Nakon polusezone u DHfK Leipzigu, igra redom za HSG Wetzlar, TVB 1898 Stuttgart i opet za SC DHfK Leipzig, odakle je 2025. godine prešao u Erlangen. 

Za reprezentaciju Islanda debitirao je 2019. godine, a sudjelovao je na nekolicini međunarodnih natjecanja.
Famagusta (zaljev)

**Famagusta** (grčki: κόλπος της Αμμόχωστου, turski: *Mağusa Körfezi*) je zaljev u Sredozemnom moru na sjeverozapadu  Kipra.

## Karakteristike

Zaljev se prostire od Poluotoka Karpas na sjeveru do rta Greco na jugu u dužinu od 40 km (obalom 60), a širok je 12 km.

Zaljev Famagusta je najveći na Kipru, kao i većina drugih zaljeva,  i on je dobio je ime po gradu kog okružuje Famagusti.
On je i najdublji zaljev na otoku, u koji se mogu sidriti brodovi  gaza do 9,15 metara, dugi 220 metara.

U zaljev uviru dvije najveće kiparske rijeke Pedieos i Gialias.

Zaljev Famagusta je kao i Zaljev Morfui i  čitava centralna ravnica Mesaoria, usko povezan sa centralnim konvektivnim sistemom, koji se proteže od Zaljeva Morfu 
na zapadu preko Mesaorije do Zaljeva Famagusta na istoku.

Formiranje zaljeva Famagusta je zanimljiv geomorfološki fenomen. Tokom pliocena cijela ravnica Mesaoria od zaljeva Zaljeva Morfu do Zaljeva Famagusta bila 
je pod morem. Pred kraj te geološke ere, brojni orogeni procesi uzdigli su ravnicu, iznad mora, ali ne i njezina njezina dva kraja, koja su tad bila mnogo dublje u 
unutrašnjosti, a u slučaju Zaljeva Famagusta zapadnije od njegovih današnjih granica.

Takvo stanje potrajalo je do pleistocena i holocena. Konačna formacija rezultat je aluvijalnih sedimenata, a ne orogeneze. Sedimenti su ispirani sa rubova Kirenijskog masiva. Tako se more postepeno povuklo do današnje granice. U međuvremenu su more i vjetrovi nanijeli velike 
količine pijeska i stvorili veliku pješčanu plažu duž zaljeva. 
Stijene kod Zaljeva Famagusta uglavnom su aluvijalni sedimenti iz holocena i vapnenački pješčenjaci iz pleistocena.

Iskopana antička luka na arheološkom nalazištu Enkomi, dokazuje da se more povuklo otprilike 3&nbsp;km istočno tokom posljednjih 
3 ili 4. hiljada godina.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974. gotovo čitavi zaljev podpao je pod Tursku Republiku Sjeverni Kipar.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Αμμοχώστου κόλπος''
Esteban Salinas

**Esteban Joaquín Salinas Muñoz** (Viña del Mar, 18. siječnja 1992.), čileanski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji pivota. Trenutno igra za španjolski klub Bidasoa Irún. Karijeru je započeo u čileanskom Winterhillu, a 2012. godine odlazi u Španjolsku, gdje provodi većinu svoje profesionalne karijere. 

S reprezentacijom Čilea sudjelovao je na nekoliko međunarodnih natjecanja, a na kontinentalnim turnirma je osvojio i niz odličja. 

Njegov brat, Rodrigo, također je rukometaš i čileanski reprezentativac.
Jututunska juhahaha

"**Jututunska juhahaha**" je satirična pesma Jovana Jovanovića Zmaja objavljena 1864. godine. Pesma je bila usmerena protiv apsolutizma kneza Mihaila Obrenovića.

## Tekst pesme

U kraljevstvu Jutututu
kralj trinesti Balakaha
obećao svom narodu
da će dati juhahaha (ustav).

Samo neka budu verni,
nek vojuju o svom kruhu,
neka ćute i nek žmure,
nek plaćaju juhuhuhu (porez).
 
Poslušni su Jututunci,
plaćali su juhuhuhu,
ćutali su, žmurili su,
vojevali o svom kruhu.
 
A prolećem svakog goda
popne s' na breg Balakaha,
pa poviče gromoglasno:
Dobićete juhahaha!
 
U kralja su jake prsi,
grlat li je Balakaha,
Kad poviče, brda s' ore -
Juhahaha, haha, haha!
 
Svi se grotom smejat stanu,
sve se trese brat do brata,
a od smeha, teška smeha,
za trbuh se i kralj hvata.
 
A šta im je tako smešno?
Il' je smešan Balakaha?
Il' su smešni Jututunci?
Il' je smešno "juhahaha"?
 
Sve troje je dosta smešno,
ponajviše Balakaha,
kad ozbiljno, milostivo
progovori: Juhahaha!
 
Srećni su ti Jututunci,
srećan li je Balakaha,
kad ih tako razveseli
prazna rečca: Juhahaha!
Manastir svetog Ilariona

**Manastir svetog Ilariona** na arheološkom nalazištu Tell Umm el-Amr, je stari hrišćanski manastir u oblasti Gaze, Palestina. Lokalitet se nalazi u krajolicima dina južno od ušća Wadi Ghazzeh, u području izbjegličkog kampa Al Nusairat, oko 8 km. južno od grada Gaze. Udaljenost do obale Sredozemnog mora je oko 500 m. Na istoku i jugoistoku lokaliteta su nasadi palmi koji čine granicu sa susjednim gradom Deir al-Balahom.

Manastir je oko 340. god. osnovao ​​monah Ilariona, rodom iz područja Gaze. Na hrišćanstvo jr prešao u Aleksandriji, a zatim je, postao pustinjak prvo u Egiptu, a potom i u svom rodnom kraju.

Arheološko nalazište otkriveno je 1999. godine. Artefakti potiču iz perioda od 4. do 7. stoljeća, od kasnog rimskog do omejadskog perioda, i pripadaju hrišćanstvu. Na prvom mjestu to je manastir Svetog Iilariona (pet uzastopnih crkvi,  klaustar, geometrijski motivi, prostrana kripta) i svi ekonomski objekti potrebni za život monaha (konak, pomoćne prostorije). Pronađen je i objekat sa kupatilima koji su koristili hodočasnici. 

Hodočasnik iz četrnaestog veka Antonije od Kremone u svom putopisu iz četrnaestog vijeka pominje crkvu svetog Ilariona. Manastir je napušten nakon zemljotresa u sedmom vijeku. Prema lokalnoj tradiciji i zapažanjima zapadnih putnika u 19. vijeku, molitvenu salu manastira Ilarion trenutno zauzima džamija al-Khidr. To je registrovao francuski istraživač Victor Guerin na osnovu dva mermerna stuba u džamiji iz vizantijskog doba.

### Svjetska baština
Manastir svetog Hilariona proglašen je Svjetskom baštinom na zasjedanju komiteta UNESCO-a 2024. god.

## Izvori
Délcio Pina

**Délcio Ricardo Moreno de Pina** (Praia, 27. ožujka 1992.), rukometaš i reprezentativac Zelenortske Republike koji igra na poziciji lijevog vanjskog. Trenutno je član portugalskog kluba C.S. Marítima.

Karijeru je započeo u Desportivo Praiji u rodnom gradu, gdje je igrao od 2010. do 2016. godine. Nakon toga odlazi u Portugal, gdje - osim jedne sezone u Španjolskoj - proveo većinu profesionalne karijere. Od 2022. godine nastupa za C.S. Marítimo.

S reprezentacijom Zelenortske Republike nastupio je na nekoliko međunarodnih natjecanja. 

Njegova sestra, Dulce, također je profesionalna rukometašica.
Ian Hüter

**Ian Hüter** (Neuss, 22. listopada 1997.), njemačko-američki rukometaš i reprezentativac Sjedinjenih Država koji igra na poziciji srednjeg vanjskog. Trenutno igra za ASV Hamm-Westfalen. 

Hüter je rođen u Neussu u Njemačkoj, gdje je 2004. godine započeo juniorsku karijeru. Profesionalnu karijeru započeo je u TSV Bayer Dormagenu, gdje je igrao do 2024. godine, kada prelazi u ASV Hamm-Westfalen. 

Iako je rođen u Njemačkoj, Hüter ima i američko državljanstvo jer mu je majka Amerikanka. Sukladno tome, odlučio je nastupati za reprezentaciju Sjedinjenih Država, čiji je kapetan i s kojom je nastupio na nekoliko velikih natjecanja. 

Njegov brat, Patrick, također je rukometaš i američki reprezentativac.
Lusignan (dinastija)

**Lusignan** je ime francuske porodične dinastije iz Poitoua, koja je dala brojne križare, kraljeve Jeruzalema, Kipra i Armenije.

Prvi poznati član te dinastije bio je Hugues od Lusignana, vazal grofova od Poitiersa u 10. vijeku. Već su prvi članovi porodice sudjelovali su u križarskim ratovimaa, ali su tek sinovi Huguesa VIII. bili ti koji su se domogli  moći i bogatstva.

Najstariji sin i nasljednik Huguesa VIII, - Hugues IX (umro 1219.), postao je grof La Marche. Strašno se naljutio kad je njegov suzereni vladar engleski kralj John 1200. oženio njegovu vjerenicu Isabellu od Angoulêma.
Zbog toga je sklopio savez sa francuskim kraljem Philippeom II, protiv Johna, koji je zbog tog izgubio domene po Francuskoj.
John je pokušao umiriti Huguesa IX , ponudivši mu kćer Joanu za vjerenicu njegova sina Huguesa X (umro 1249.), ali do tog braka nikada nije došlo, jer je on nakon Johnove smrti, 1220. oženio njegovu udovicu Isabellu.

Hugues i Isabella imali su ambivalentni odnos prema Johnovom (i Isabellinom) sinu nasljedniku - Henryu III. 
Kad je Louis IX poklonio Poitou kao grofoviju svom bratu Alphonsu, Hugues isprva nije imao ništa protiv toga, ali ga je Isabellin bijes potakao da promjeni stav, pa se uz pomoć Henrya III pobunio protiv kralja.
Zbog te je bune izgubio većinu domena, ali se Louis IX na kraju ipak smilovao kad su mu se ostali članovi porodice zakleli na vjernost.

Isabella i Hugues X izrodili su devetero djece, od kojih je petero otišlo u Kraljevinu Englesku na poziv svog polubrata Henrya III. Tamo su bili nagrađeni zemljom, bogatstvom i drugim  privilegijama što je izazvalo bijes engleskog plemstva, koji su se pobunili protiv Henrya  i prisilili Lusignance da napuste Englesku 1258.
Hugues XIII (umro. 1303.) predao je svoje  domene na kontinentu La Marchu i Angoulême francuskom kralju Philippu IV. 

Druga dva sina Huguesa VIII postali su kraljevi Jeruzalema i Kipra. 

Guy od Lusignana (oko 1129.-1194.) se ženidbom 1186. sa Sibilom, sestrom Jeruzalemskog kralja Balduina III, domogao titule Jeruzalemskog kralja, ali je nakon poraza od Muslimana 1187., izgubio prijestolnicu pa je 1187. zamjenio svoju nesigurnu kraljevinu za sigurniji Kipar kog je kupio od engleskog kralja Richarda Lavljeg Srca.

Guyev brat Aimery II (umro 1205.) je naslijedio kiparski tron i postao kralj Jeruzalema 1197. ženidbom sa Sibilinom sestrom Isabellom nakon što su joj dva prethodna muža umrla. Tako je Aimery postao osnivač dinastije kiparskih vladara koji su vladali ottokom do 1475., kad je prodan Mletačkoj republici. 
Njegovi nasljednici su nakon 1269. bili i titularni kraljevi Jeruzalema. 

Među poznatijim članovima te dinastije bio je Pierre I  (poginuo 1369.), koji je pokrenuo brojne vojne kampanje u posljednjem pokušaju da zauzme Svetu zemlju. Ubili su ga kiparski nezadovoljni plemići.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Lusignan Family, French royal family''
Gary Hines

**Gary Hines** (Atlanta, GA, 21. ožujka 1984.), američki rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji vanjskog igrača. Trenutno igra za SG Langenfeld. 

Hines je rođen u Atlanti i imao je prilično teško djetinjstvo; majka mu je imala problema s drogom i alkoholom te njegovom ocu nikada nije rekla da ima sina. U dobi od 7 do 14 godina živio je kod nekoliko skrbničkih obitelji, a s 14 godina je dobio obitelj s kojom je ostao do punoljetnosti, što je kasnije opisao kao iznimno važan trenutak u svom životu. U istom periodu u Atlanti počinje trenirati rukomet nakon što mu je rečeno da je prenizak da bi igrao košarku. Kao junior igrao je za Georgiju. 

Godine 2007. odlazi u Europu, gdje isprva igra za španjolski Tolimar Tres de Mayo, ali već krajem 2008. godine odlazi u Njemačku, gdje će provesti većinu svoje profesionalne karijere. Isprva je igrao za bavarski regionalni klub DJK Waldbüttelbrunn. Nakon što je 2010. godine s 300 golova bio rekorder regionalne lige, prešao je u HSC Bad Neustadt, a nakon toga igrao je još i za HSV Solingen-Gräfrath prije prelaska u Langenfeld 2022. godine. 

Godine 2003. debitirao je za reprezentaciju Sjedinjenih Država, s kojom je igrao na nizu međunarodnih natjecanja. U svom debitantskom nastupu za reprezentaciju postigao je 12 golova.

Izvan rukometa, sudjelovao je u njemačkoj i američkoj inačici showa *[[Ninja Warrior]]*, a 2022. godine bio je i kandidat u showu *[[Take Me Out]]*.

## Reference
Turanska nizija

**Turanska nizija** se nalazi u sušnim područjima centralne Azije između Kaspijskog mora i visokih planina Turana u ogromnoj Aralsko-kaspijskoj depresiji. Proteže se i na dijelovima iznad nivoa mora. U prosjeku, prima manje od 380 mm. padavina godišnje. To je i jedno od najvećih pješčano-pustinjskih prostranstava na svijetu, koje pokriva površinu od oko 3 miliona km2. Pustinja Karakum leži u južnom dijelu Turanske nizije.

Nizija se sastoji četrnaest sastavnih dijelova na udaljenosti većoj od 1.500 kilometara od istoka prema zapada koji pripadaju teritorijama triju država: Kazahstan, Turkmenistan i Uzbekistan. Područje je podložno ekstremnim klimatskim uslovima sa veoma hladnim zimama i toplim ljetima. 

Ekstremna klima dovela je i do stvaranja pustinjskih dijelova, dok veći dio nizije raspolaže raznolikom florom i faunom koja se prilagodila teškim uslovima. Svaki od sastavnih dijelova nadopunjuje ostale u smislu bioraznolikosti, tipova pustinja i tekućih ekoloških procesa. Kroz pustinju Karakum prolazi željeznica. Rijeka Amu Darja teče u pravcu jugoistok–severozapad kroz niziju.

U pliocenu i pleistocenu, teritorija područje Turanske depresije bila je dno ogromnog Turanskog mora, od kojeg su nastali Kaspijsko i Aralsko more.

## Svjetska baština
Pustinjski dijelovi Turanske nizije proglašeni su Svjetskom baštinom na zasjedanju komiteta UNESCO-a 2023. god.

## Izvori
İskele (distrikt)

**Distrikt İskele** (turski:: *İskele İlçesi*) je jedan od 6 novih turskih distrikta, na koje je Turska Republika Sjeverni Kipar administrativno 
podjeljena.

## Karakteristike
Distrikt se nalazi na sjeveroistoku otoka, najvećim dijelom po poluotoku Karpas na površinu od 774 km², u kojoj je 2011 živilo 22,492 stanovnika.

Administrativni centar distrikta je grad İskele (Trikomo) koji ima 3,058 stanovnika.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974., sve do 1998. bio dio turskog Distrikta Gazimağusa. 
Zakonom donesenim - 2000. dobio je status distrikta zajedno sa Distriktom Güzelyurt.

Administrativno je podjeljen na 3 poddistrikta; İskele, Mehmetçik i Yialousa.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''İskelet (Boğaz)''
Trikomo

**Trikomo** (grčki: Τρίκωμο, turski: *İskele*) je grad od 3,058 i općina od 7,906 stanovnika.na sjeveroistoku otoka.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974. je dio Turske Republike Sjeverni Kipar, službeno ime mu je promjenjeno u **İskele**.

Od 1. juna 2000. je administrativni centar turskog Distrikta İskele.

## Geografske karakteristike
Iskele se nalazi pored Zaljeva Famagusta na magistralnoj cesti za poluotok Karpas, udaljen 22 km sjeverno od grada Famaguste.  

## Historija

Trikomo je prvi put dokumentiran krajem 12. vijeka kao feud lusignanskih kraljeva.

Sve do kraja 19. vijeka bio je malo selo, tad je zahvaljujući pamuku, počeo ubrzano rasti od 869 1881. do 2,325 1973.
Prva škola osnovana je 1872., policijska stanica 1905., ambulanta 1920., a srednja škola tek 1971.

U Trikomu je 1897. rođen Jorgos Grivas lider grčkih gerilaca

Prije Turske invazije na Kipar, stanovništvo Trikoma sastojalo se gotovo isključivo od kiparskih Grka, koji su protjerani na jug, umjesto njih doselili su se turske izbjeglice iz Larnake.

Današnji stanovnici se bave poljoprivredom, ribarstvom, zanatstvom, turizmom i radom u državnoj administraciji.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Iskele Belediyesi''.(službene stranice)
Sasanidsko arheološko područje

**Sasanidsko arheološko područje u Iranu** je naziv za 8 arheoloških sasanidskih lokaliteta u pokrajini Fars, u južnom Iranu. Smješteni su na tri zemljopisna dijela pokrajine: Firuzabad, Bišapur i Sarvestan. Nalazi potiču iz različitih perioda Sasanidskog Carstva, koje je postojalo na današnjoj teritoriji Irana od 224. do 658. godine. Među ovim nalazištima je glavni grad, utemeljitelja dinastije Ardašira I, kao i gradske i arhitektonske strukture njegovog nasljednika Šapura I. U Sarvestanu je spomenik koji datira iz ranog islamskog perioda kao ilustracija prelaza sa sasanidskog na islamski period.

Na mjestu antičkog grada Gura, Ardašir I. je sagradio novi glavni grad, poznat pod nazivima Hor-Ardašir, Ardašir-Hure, te Šari-Gur. Grad je bio kružnog oblika promjera 2 km, sa kanalom oko grada 50 metara širine. U grad se ulazilo kroz četvoro gradska vrata. Kraljevski dijelovi grada nalaze se na središnjem dijelu u obliku kruga promjera oko 900 m.
## Svjetska baština
Sasanidski arheološki pejzaž područja Fars proglašen je Svjetskom baštinom na zasjedanju komiteta UNESCO-a 2018. god.
## Galerija arheoloških mjesta

File:Irno030-Ardeshir Castle.jpg|Firuzabad, Ardaširova tvrđava
File:Herbertgreg7 (cropped).jpg|Firuzabad, Kale-Dohta (Djevojačka tvrđava), 209. god, Firuzabad
Ardashir i's relief at Firuzabad, Fars, Iran.JPG|Firuzabad, Ardaširov krunidbeni reljef, 209. god, Firuzabad
File:Ardeshir Relief 4 by Hadi Karimi.jpg|Firuzabad, Ardaširov pobjednički reljef, 209. god, Firuzabad
File:Minar of Goor ancient city, Firuzabad by HADI 02.jpg|Firuzabad, Toran iz, 3. vijeka
File:Bishapur by HADI 06.jpg|Bišapur, gradsko naselje
File:The Colossal Statue of Shapur I.jpg|Bišapur, Šapurska pećina sa statuom
File:Both domes of Sarvestan Palace.JPG|Sarvestan, dvorac


## Izvori
Arheološko nalazište Koh Ker

**Arheološko nalazište Koh Ker** udaljeno je oko 120 kilometra od Siem Reapa i drevnog Angkora u sjevernoj Kambodži. Koh Ker je savremeni naziv za stari grad Lingapura (grad pogleda) ili Chok Gargyar (šuma željeznog drveća) koji je bio glavni grad Kmerskog Carstva između 921.-944. god.

Nalazište je površine od 81 km2, skriveno u gustoj šumi širokog lišća, između planinskih lanaca Dangrek i Kulen na blagom brežuljku osamdesetak kilometara sjeveroistočno od Angkora. Na njemu se nalazi glavni hramski kompleks Prasat Thom, sa dvadesetak hramova i svetilišta s pripadajućim skulpturama, natpisima i zidnim slikama i sitnijim arheološkim ostacima. U kompleksu se izdvaja 36. m. visoka ikonična piramida Prasat Prang, koja je najvjerojatnije služila kao glavni hram u vrijeme kralja Jayavarmana IV. Na zapadnoj strani se nalazi velika humka, poznata kao "Grobnica bijelog slona", ​​dok su nešto dalje na istočnoj strane ostaci dva objekta povezana nasipom koji se danas zove Prasat Srot.

Prasat Thom je poravnat sa osom istok-zapad. Na zapadnoj strani je velika kapija koja je poprečno okružena s dvije dugačke dvorane, praćene s dvije monumentalne lateritne kule i hramskim tornjem od cigle, poznat i kao Prasat Kraham, Crveni hram ili Gopura III East. Sadrži statuu Šive koja pleše, 5 m visoku i 7 tona sa pet glava. 

## Koh Ker stil
Pod Jayavarmanom IV. razvijen je stil Koh Kera, a umjetnost skulpture dosegla je vrhunac. Klesan je veliki broj kipova koji se danas nalaze u različitim muzejima, ali i u privatnim zbirkama. 

Prije hiljadu godina, Kmersko carstvo je vladalo većim današnje jugoistočne Azije iz svog glavnog grada Angkora. Tokom svog vrhunca, arhitektonski i umjetnički sofisticirani Kmeri stvorili su neke od najneobičnijih kamenih hramova i statua čovječanstva. Osim nekoliko kamenih natpisa, nisu sačuvani pisani zapisi o civilizaciji. Sve što se zna o civilizaciji Kmera rezultat je analize arheološki nalaza. 

Unutar Prasat Thoma nalazile su se neke od najveličanstvenijih statua koje se mogu naći u antičkom svijetu. Veći dio toga su Francuzi uklonili 1900-ih radi očuvanja, drugi dio je opljačkan i prodan. Napornim radom vlasti, mnogo toga je vraćeno u Kambodžu, a nekoliko komada se sada čuva u Nacionalnom muzeju Pnom Pen. Muzej umjetnosti Metropoliten u Njujorku pristao je 2013. god. da vrati u Kambodžu dvije statue iz desetog vijeka u prirodnoj veličini, poznate kao "Klečeći pomoćnici", na osnovu dokaza da su statue opljačkane iz kompleksa hrama Koh Ker tokom građanskog rata u Kambodži. Muzej je kipove dobio kao poklone između 1987. i 1992. godine.

## Svjetska baština
Arheološko nalazište Koh Ker proglašen je Svjetskom baštinom na zasjedanju komiteta UNESCO-a 2023. god.

## Izvori
Gazimağusa (distrikt)

**Distrikt Gazimağusa** (turski:: *Gazimağusa İlçesi*) je jedan od 6 novih turskih distrikta, na koje je Turska Republika Sjeverni Kipar administrativno podjeljena.

## Karakteristike
Distrikt se nalazi na sjeveroistoku otoka duž Zaljeva Famagusta, ima površinu od 997 km², u kojoj je 2011 živilo 69,741 stanovnika.

Administrativni centar distrikta je grad Gazimağusa (Famagusta) koji ima 37,868 stanovnika.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974., isprva je bio dio podjeljenog grčko- turskog Distrikta Famagusta. 

Nakon odvajanja novoosnovanog Distrikta İskele 2000. dobio je svoje današnje  (manje) granice.

Podijeljen je na 6 općina i 39 sela.
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gazimağusa İlçe Başkanı''
Girne (distrikt)

**Distrikt Girne** (turski:: *Girne İlçesi*) je jedan od 6 novih turskih distrikta, na koje je Turska Republika Sjeverni Kipar administrativno podjeljena.

## Karakteristike
Distrikt se nalazi na sjeverozapadu otoka, ima površinu od 690 km², u kojoj je 2011 živilo 69,163 stanovnika.

Administrativni centar distrikta je grad Girne (Kerineja) koji ima 22,148 stanovnika.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974., izbjegli Grci nastavili su rad dotadašnjeg zajedničkog Distrikta Kerineja, a Turci su osnovali svoj.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Girne İlçe''
Patrick Hüter

**Patrick Hüter** (Neuss, 24. srpnja 1995.), njemačko-američki rukometaš i reprezentativac Sjedinjenih Država koji igra na poziciji srednjeg vanjskog. Trenutno igra za TSV Bayer Dormagen. 

Hüter je rođen u Neussu u Njemačkoj, ali je juniorsku, kao i profesionalnu karijeru (2014.) započeo je u TSV Bayer Dormagenu, gdje igra i danas. U klubu je dugo vremena igrao s mlađim bratom.

Iako je rođen u Njemačkoj, Hüter ima i američko državljanstvo jer mu je majka Amerikanka. Sukladno tome, odlučio je nastupati za reprezentaciju Sjedinjenih Država, zajedno s bratom. 

Njegov mlađi brat, Ian, također je rukometaš i američki reprezentativac.
Strovolos

**Strovolos** (grčki: Στρόβολος, turski: *Strovolos*) je grad i općina od 70,823 stanovnika u sredini Kipra.u Distriktu Nikozija.

Općina Strovolos je osnovana tek 1986. nakon velikog demografskog rasta, danas je nakon Limasola, druga najveća općina u Republici Kipar.

## Geografske karakteristike
Strovolos  se prostire po Mesaoriji duž rijeke Pedieos, udaljen oko 8 km jugozapadno od centra Nikozije.

## Historija

Strovolos je za Kraljevine Kipar bio feud lusignanskih kraljeva.

Naglo se razvio nakon Turske invazije na Kipar - 1974., kad su se brojne izbjeglice sa sjevera otoka naselile u tadašnje predgrađe 
Nikozije.

## Izvori

## Vanjske veze
*''Strovolos Municipality''
Loreto, Sondrio

**Loreto** je naselje u Italiji u provinciji Sondrio, u regiji Lombardija.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* by the CIA Factbook 
* Italian Railways
* Italian National and Regional Parks
* History of Italy: Primary Documents
* List and maps of archaeological sites in Italy
* WWW-VL: History: Italy  at IUE
Wikipedija na panonskorusinskom jeziku

**Wikipedija na panonskorusinskom jeziku** nastala je 17. oktobra 2024. godine.

## Historija
Rusinski kulturni i naučni radnik Gavrijel Kolesar pokrenuo je 2017. godine inicijativu za registraciju rusinskog jezika u Međunarodnoj organizaciji za standardizaciju, u čemu su uz njega učestvovali i Julijan Ramač, Helena Međeši i Mihajlo Fejsa. Deo sudionika ovog procesa došao je sa vodećih rusinskih kulturnih i naučnih institucija u Vojvodini, kao što su Odsjek za rusinistiku Univerziteta u Novom Sadu, Matica rusinska i Kulturno-prosvetno društvo Dok iz Novog Sada. Početna prijava za dodelu ISO standarda odbačena je 2018. godine, ali je nakon drugog pokušaja 20. januara 2022. godine objavljeno da je rusinski jezik iz Vojvodine službeno registrovan u međunarodnom standardu ISO 639-3 sa identifikacionim kodom "rsk".

Po dodeli standarda, Kolesar je aktivno započeo proces rada na pokretanju nove Wikipedije kroz lokalizaciju softwarea prevođenjem oko 4.000–5.000 reči, fraza i izraza koje Wikipedija koristi u interakciji sa posetiocima stranice. Nakon toga, aktiviran je Wikimedijin inkubator u kojem su sakupljani članci pre objave same Wikipedije. U početnim pokušajima izgradnje zajednice urednika budućeg projekta, ideju je Mihajlo Fejsa sredinom oktobra 2022. godine predstavio i učenicima rusinskog odeljenja gimnazije u Ruskom Krsturu. Wikipedija na panonskom rusinskom jeziku postala je dostupna 14. oktobra 2024. godine kada je iz inkubatora u glavni prostor prebačeno tadašnjih 480 članaka.

## Reference
Lefkoşa (distrikt)

**Distrikt Lefkoşa** (turski:: *Lefkoşa İlçesi*) je jedan od 6 novih turskih distrikta, na koje je Turska Republika Sjeverni Kipar administrativno podjeljena.

## Karakteristike
Distrikt se nalazi na sredini otoka, ima površinu od 502 km², u kojoj je 2011 živilo 94,824 stanovnika.

Administrativni centar distrikta je grad Nikozija (Lefkoşa) koji ima 51.836 stanovnika i glavni grad je Turske Republike Sjeverog Kipra.

Distrikt Lefkoşa nastao je nakon Turske invazije na Kipar - 1974., kad je otok administrativno podjeljen na južni.grčki dio i turski 
sjeverni. Današnje smanjene granice dobio je 1998. kad je od njega odvojen kraj oko grada Güzelyurta (Morfu), i formiran Distrikt Güzelyurt.

Distrikt je podijeljen na dva poddistkta: *Lefkoşa* i *Değirmenlik*, i 30 naselja, 17 u Lefkoşi i 13 u Değirmenliku .

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Lefkoşa İlçesi''
Leonel Maciel

**Leonel Sergio Carlos Maciel** (Morón, 4. siječnja 1989.), argentinski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji golmana. Trenutno igra za španjolski klub Bidasoa Irún. 

Karijeru započinje 2005. u Argentini, gdje uglavnom igra do 2015. godine, kada prelazi u Španjolsku (od 2010. do 2012. igrao je za španjolski Octavio Pilotes Posada, ali se nakon toga ponovo vratio u Argentinu). Od 2015. godine uglavnom brani za španjolske klubove, osim perioda od 2022. do 2024. godine, kada je branio za portugalski Sporting CP. 

Maciel je i dugogodišnji član Argentine, isprva u tandemu s prvom golmanom Matíasom Schulzom. Nakon Schulzova umirovljenja, Maciel je postao glavni reprezentativni golman i kasnije i kapetan reprezentacije. S reprezentacijom je osvojio niz kontinentalnih odličja. Godine 2022. proglašen je najboljim golmanom na Prvenstvu Južne i Srednje Amerike.
Lakatamia

**Lakatamia** ili *Lakatámeia* (grčki: Λακατάμια, Λακατάμεια, turski: *Lakadamya*) je grad i općina od 43,111 stanovnika u sredini Kipra.u Distriktu Nikozija.

Danas je jedna od sedam općina metropolske Nikozije...

## Geografske karakteristike
Lakatamia  se prostire duž rijeke Pedieos, udaljena oko 10 km jugozapadno od centra Nikozije, na prosječnoj nadmorskoj visini od 280 metara, na terenu nekadašnjih oranica.

## Historija

Najveći dio Lakatamije prostire se istočno od rijeke Pedieos, gdje su se nekad nalazila sela *Pano Lakatamia* , *Kato Lakatamia*' i *Koulouratos* , koja su se vremenom spojila.
Lakatamia je sve do prvih dekada 20. vijeka, bila selo, nakon lPrvog svjetskog rata postala je lindustrijsko i stanbeno predgrađe Nikozije.

Veliki demografski rast doživila nakon Turske invazije na Kipar - 1974., kad se doselilo puno grčkih izbjeglica sa sjevera 
otoka. Tad se gotovo preko noći od naselja od 5,000 pretvorila u grad. od 40,000 stanovnika.
Nakon tako skokovitog rasta - 1986. je proglašena općinom nakon referenduma, na kojem je 86% stanovnika glasalo za.

Pretpostavlja se da je ime dobila od grčke riječi *alakatia* - čekrk za izvlačenje vode iz bunara, kojih je nekad bilo više od 80. "Alakati" je danas amblem općine Lakatamia.
Po drugoj manje vjerojatnoj hipotezi, njeno orginalno ime bilo *Lakedemon* kao ime antičke Sparte, koje se vremenom pretvorilo u Lakatamia.

## Izvori

## Vanjske veze
*''Lakatamia Municipality''
Rudolph Hackbarth

**Rudolph Geraldo Hackbarth** (Blumenau, 10. ožujka 1994.), brazilski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji desnog krila. Trenutno igra za španjolski REBI Cuenca. 

Profesionalnu karijeru započeo je 2012. godine u Brazilu, gdje je igrao do 2019. godine kada prelazi u Španjolsku. Prvo je tri sezone igrao za Ciudad de Logroño, nakon čega prelazi u Huescu i konačno u Cuencu. 

Redovni je član reprezentacije Brazila, s kojom je sudjelovao na nizu međunarodnih natjecanja. S kontinentalnih prvenstava ima nekoliko odličja.
Samuel Hoddersen

**Samuel Hoddersen** (Offenbach na Majni, 10. lipnja 1997.), njemačko-američki rukometaš i reprezentativac Sjedinjenih Država koji igra na poziciji lijevog krila. Trenutno igra za njemački HSG Rodgau Nieder-Roden, u kojem je proveo većinu svoje profesionalne karijere. Osim za Rodgau, igrao je jednu sezonu u švedskom Lugiju te je bio na posudbi u Ademar Leónu. 

Iako ima dvojno državljanstvo, Hoddersen nastupa za reprezentaciju Sjedinjenih Država, s kojom je sudjelovao na nekoliko međunarodnih natjecanja.
Tugajske šume

**Tugajske šume** su dio rezervata prirode Tigrova Greda (tadžikistanski: Бешаи палангон - ruski: Тигровая балка) smještenog u međurječju rijeka Vahš i Pjanđ u jugozapadnom Tadžikistanu. Protežu se preko 40 km. pravcem jugozapad-sjeveroistok na površini od 460 km2.

Tugaj je oblik obalne šume ili šumskog zemljišta povezanog s riječnim i poplavnim područjima u sušnoj klimi. Ova vrsta šuma u velikoj mjeri zavise od poplava i podzemnih voda, a ne direktno od padavina. Rasprostranjene su pretežno u polusušnim i pustinjskim klimama u centralnoj Aziji. Budući da je stanište tugaja obično linearno, prateći riječne tokove u sušnim krajolicima, zajednice Tugaja često funkcioniraju kao koridori za divlje životinje. Šume se vremenom smanjuju usljed povećane eksploatacije ili su iscjepkane na većem dijelu svog nekadašnjeg prostirenja.

## Prirodni rezervat
Prirodni rezervat Tigrova Greda obuhvata dio doline spoja rijeka Vahš i Pjanđ. Nakon spajanja, rijeke nastavljaju kao Amu Darja, najveća rijeka u centralnoj Aziji, koja teče do Aralskog mora. To je velika ravna površina sa tri riječne terase. Dio doline Vahš nalazi se na nadmorskoj visini od oko 325 m. Neki lokaliteti na lijevoj obali graniče se sa Kaškakumskim pijeskom i uzdižu se do 530 m. Najviša oblast su planine Hoja-Kaziyon koje se nalaze na 1.000-1.200 m nadmorske visine, na zapadu rezervata. 

Tok rijeke Vahš reguliraju hidroelektrane Nurek i Baypazin. Maksimalna dubina jezera u nekadašnjem koritu iznosi oko 1-2 m, rijetko 5-6 m. Pored glavnog branskog jezera nalazi se oko 40 manjih jezera. Sva su obrasla gustom vodenom vegetacijom. Voda ovih jezera ima mineralizaciju od 1,92-4,67 grama po litru. Snabdijevanje jezera vodom je prvenstveno rezultat plavljenja, kada se jezera privremeno spoje sa rijekom, a takođe i kao rezultat filtracije kada su vodostaji u rijeci visoki. Mnoga poplavna jezera su smanjila svoju površinu zbog upotrebe za navodnjavanje i izgradnju hidroelektrana na rijeci Vahš. Poljoprivredni razvoj rezervata započeo je 1930-ih godina. 

Prirodni rezervat sadrži vodootporno i termofilno drveće i grmlje otporno na sol, kao što su azijska topola ili plava topola, džida ili oleaster (kultivisana stabla masline koja su se renaturalizirala, ponekad se tretiraju kao vrsta *Olea oleaster* - divlja maslina, džida), *multiramose tamarix*. Pretrpjele su značajnu eksploataciju. Od životinjskih vrsta, ovdje živi oko 300 baktrijskih jelena, gušava gazela, prugasta hijena i sivi monitor. Nekontrolisani lov i ribolov rezultirali su smanjenjem brojnosti mnogih životinjskih vrsta. 

Kaspijski tigar u prošlosti je nastanjivao dijelove rezervata. Posljednji tragovi i tijelo u prirodnom rezervatu Tigrova Greda viđeni su u ljeto 1954. godine.
## Svjetska baština
Tugajske šume proglašene su Svjetskom baštinom na zasjedanju komiteta UNESCO-a 2023. god.

## Izvori
Seif al-Davani

**Seif al-Davani** (Kuvajt, 17. travnja 2002.), kuvajtski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog vanjskog. Trenutno igra za Al-Kuvajt. 

Redoviti je član reprezentacije Kuvajta, s kojom je nastupio na nekoliko međunarodnih natjecanja. Na Svjetskom prvenstvu 2025. bio je najbolji strijelac Kuvajta sa 47 golova, što je bilo dovoljno da bude među deset najboljih strijelaca turnira.
Rudnik Ombilin

**Rudnik Ombilin** je rudnik ugljena u blizini grada Sawahlunta na ostrvu Sumatri, Indonezija.  Sredinom 19. stoljeća Nizozemci su otkrili prva nalazišta uglja u Indoneziji, a prvi rudnik je otvoren 1876. godine.

Rudnik je bio složena tehnološka cjelina koja se sastoji od dvanaest komponenti smještenih u tri funkcionalno povezana područja: 
* Područje A, koje se sastoji od površinskih kopova, podzemnih rudarskih tunela, postrojenja za preradu uglja i rudarskog naselja u blizini Sawahluntua
* Područje B, planinska željeznica sa mostovima i tunelima na preko 155 km. neravnog planinskog terena; i , koja povezuje rudnike s obalnom morskom lukom, 
* Područje C, stara i novoizgrađena luka u Emmahavenu na obali Indijskog okeana Sumatre odakle se ugalj otpremao širom Holandske istočne Indije i u Evropu.

## Svjetska baština
Rudnik je primjer prvih tehnoloških kompleksa vađenja uglja koji su izgradili evropski inženjeri u svojim kolonijama, oslanjajući se na lokalna znanja u organizaciji rada i zaštiti životne sredine. Predstavlja i primjer dubokog i trajnog uticaja jedne evropske kolonijalne sile na društvene odnose unutar kolonije. Radna snaga je bila lokalno stanovništvo, doseljenici sa Jave i Kine i osuđenici sa područja pod kontrolom Nizozemske unutar današnje Indonezije. Proglašen Svjetskom baštinom na 43. zasjedanju komiteta UNESCO-a 2019. god.

## Izvori
Marin Šipić

**Marin Šipić** (Bad Soden am Taunus, 29. travnja 1996.), hrvatski rukometaš i reprezentativac koji primarno igra na poziciji pivota, iako može igrati i kao lijevo krilo. Trenutno igra za švicarski HC Kriens-Luzern. 

Prije rukometa, Šipić je trenirao nogomet, a jedan od suigrača u djetinjstvu bio mu je i kasniji hrvatski reprezentativac Nikola Vlašić, s kojim je igrao zajedno u Vranjicu. Prve nastupe u rukometnoj ligi Šipić je upisao za MRK Split u sezoni 2011./12. Od 2014. igrao je za GRK Varaždin, s kojim je više puta sudjelovao na EHF Kupu. U ljeto 2017. prelazi u RK Nexe Našice, s kojim zauzima drugo mjesto u prvenstvu i nastupa na međunarodnim natjecanjima u EHF kupu. U sezoni 2019./20. potpisuje je nacionalnog prvaka, RK Zagreb, kojim postaje prvak i pobjednik kupa 2021. i 2022. te se natjecao u EHF Ligi prvaka. Od 2022. godine igra u Švicarskoj za HC Kriens-Luzern.

Šipić je s hrvatskom reprezentacijom osvojio rukometni turnir na Mediteranskim igrama 2018. godine, a sudjelovao je i na nizu drugih međunarodnih natjecanja. Na Svjetskom prvenstvu 2025. godine, u četvrtfinalnoj utakmici protiv Mađarske, Šipić je postigao odlučujući gol (za 31:30) jednu sekundu prije isteka vremena i tako odveo Hrvatsku u polufinale turnira. 

## Reference

## Vanjske veze
* Marin Šipić na stranicama kluba HC Kriens-Luzern
* Marin Šipić u bazi podataka EHF-a 
* Marin Šipić u bazi podataka Premijer lige
Kalat

**Kalat** je naziv starog grada udaljenog 20 km. sjeverno od grada Surna, na istočnoj obali Omana. Prostire se na 35 ha, omeđen svojim unutrašnjim i vanjskim zidovima, kao i područje izvan zidina gdje se nalaze nekropole. 

Grad je bio važna luka na Omanskom moru duž istočne arapske obale i trgovačko središte između Indije, istočne i jugoistočne Azije i Arapskog poluostrva. Procvjetao je u periodu od 11. do 16. vijeka pod vlašću prinčeva od Hormuza, koji su kontrolisali vitalni izvoz konja, hurmi, tamjana i bisera. Nakon portugalskih napada 1507. god, grad je napušten.

## Svjetska baština
Stari grad Kalat je zaštićeno arheološko nalazište koje je proglašeno Svjetskom baštinom na 42. zasjedanju komiteta UNESCO-a 2018. god.

Arheološka ispitivanja počela su 2003. god. Mnoštvo krhotina dokumentuju trgovinske veze sa Azijom i Afrikom. Ruševine porušenih zgrada i puteva nalaze se na obalnom rtu koji se nalazi u podnožju planine na nadmorskoj visini od 0 do 30 m. Lokalitet predstavlja srednjovjekovno naselje ograđeno zidinama, trokutastog oblika, ograničeno i zaštićeno prirodnim karakteristikama (more i strma planinska fronta). Arheološki ostaci jasno identifikuju grad kao značajan i bogat, što je dodatno naglašeno snažno utvrđenim karakterom naselja. Najimpresivnija građevina je grobnica Bibi Miriam sastavljena od koraljnih blokova i iznutra prekrivena gipsanim slojem sa lijepo ornamentiranom štukaturom.

Stanovništvo Kalata bilo je kosmopolitsko. Trgovina je bila moguća zbog monsunskih vjetrova, a trgovački brodovi su plovili prema sjeveru do Makrana uz pomoć obalnih struja. 

## Izvori
Emil Nielsen (rukometaš)

**Emil Nielsen** (Aarhus, 10. ožujka 1997.), danski rukometni golman i reprezentativac. Trenutno brani za Barcelonu.

Emil Nielsen počeo je igrati rukomet s 10 godina, a 2015. je u Århusu odigrao svoje prve profesionalne utakmice sa samo 18 godina. I to u velikom stilu, budući da je na kraju sezone 2015./2016 . izabran za najboljeg golmana danskog prvenstva. Iako mu je karijeru donekle usporio meningitis koji je dobio 2016. godine, u ljeto 2017. potpisao ga je Skjern Håndbold. Zatim se proslavio na međunarodnoj sceni dobrim igrama, posebice u Ligi prvaka. Godine 2018. dobio je i prvi poziv za reprezentaciju Danske.

Dok je još uvijek bio pod dvogodišnjim ugovorom sa Skjernom, HBC Nantes otkupio je njegov ugovor tako da se klubu pridružio u ljeto 2019. godine. Iskoristivši odsutnost Cyrila Dumoulina, koji se oporavljao od teške ozljede u siječnju, Emil Nielsen brzo se dokazao u bojama Nantesa: skupivši 39 obrana u četiri utakmice, Nielsen je brzo postao najbolji golman lige te je dobio nagradu za igrača mjeseca u rujnu.

Nakon zlatne medalje s Danskom na Svjetskom prvenstvu 2021., Nielsen je zaostao u jakoj konkurenciji za mjesto drugog vratara Danske iza kapetana Niklasa Landina Jacobsena, iza iskusnih Kevina Møllera i Jannicka Greena te je sve do 2024. godine morao čekati kako bi sudjelovao na svom drugom međunarodnom natjecanju, Europskom prvenstvu. Turnir je zaključio srebrnom medaljom nakon poraza u finalu od Francuske. Tada je izabran za sudjelovanje na Olimpijskim igrama 2024., ali je dan nakon ulaska u natjecanje saznao za iznenadnu smrt svog oca. Ipak, odlučio je ne napustiti svoje suigrače i na dan sprovoda obranio je osam udaraca u polufinalu protiv Slovenije i poslao svoju momčad u finale Olimpijskih igara, gdje je Danska uvjerljivo pregazila Njemačku za zlatnu medalju.
Kato Polemidia

**Kato Polemidia** (grčki: Κάτω Πολεμίδια, turski: *Aşağı Binatlı*) je grad i općina od  23,174 stanovnika na jugu Kipra u Distriktu Limasol.

 

## Geografske karakteristike

Grad se nalazi u brdimai iznad Limasola, udaljen ni 5 km od njegovog centra i luke, pa je zapravo samo njegovo
stanbeno predgrađe, jer većina njegovih stanovnika radi u Limasolu. 

## Historija

Područje Polemidie bilo je naseljeno još od prahistorije, arheološkim iskapanjima otkrivena je nekropola s kraja brončanog doba.
U srednjovjekovnim dokumentima se spominje kao Polemidia, ali se ne dijeli na Donju i Gornju Polemidiu. 

U 14. vijeku bila feud kiparskih kraljeva iz Dinastije Lusignan. 

Polemidia se spominje i za Kiparskog rata, početkom jula 1570. Turci su nakon što su zauzeli i opljačkali Limasol krenuli u unutrašnjost.
Kod brda Polemidie dočekao ih je mletački kapetan Pallipietro, sa vojnicima iz Pafosa, i u borbi ih natjerao u bijeg. 

Pored Polemidie je Britanska Armija podigla veliki vojni logor, koji je za Drugog svjetskog rata] funkcionirao i kao centar za regrutaciju i obuku kiparskih dobrovoljaca.
U njemu je 1950-ih djelovala i radio-stanica BBC. za istočni Mediteran.

Nakon Turske invazije na Kipar - 1974, dotadašnji stanovnici kiparski Turci, bili su prisiljeni da se 1975. presele na sjever u Tursku Republiku Sjeverni Kipar.
Na njihovo mjesto doseljeni su Grci iz okupiranog sjevera u novoizgrađene stanbene kvartove.

Nakon velikog demografskog rasta - Kato Polemidia je 1986. postala općina.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Δήμος Πολεμιδιών''