open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
What's Eating Gilbert Grape

***Što muči Gilberta Grapea*** je američki dramski film iz 1993. godine kojeg je režirao Lasse Hallström. Glavni glumci su Johnny Depp, Juliette Lewis i Leonardo DiCaprio. Peter Hedges je napisao scenarij, preuzeto iz njegovog istoimenog romana. Film se snimao u Texasu, u gradovima Manor, Elgin i Lockhart. Dobio je izuzetno dobre kritike, a često se navodi da je mladom DiCapriju, koji se pojavljuje u sporednoj ulozi, pomogao da postane velika hollywoodska zvijezda.

## Radnja

Gilbert Grape (J. Depp) je mladić koji živi u prilično izoliranom mjestu od tek tisuću stanovnika, gdje se svi međusobno poznaju, pa tako prilično normalno prihvaćaju i njegovu neobičnu obitelj koja bi vjerojatno negdje drugdje bila potpuno izolirana. Nakon očeva samoubojstva on zapravo preuzima njegovu ulogu. Majka Bonnie, nekadašnja ljepotica sada je teška preko dvjesto kilograma i godinama nije izašla iz kuće, starija sestra je domaćica, a mlađa je tinejdžerica kojoj svi idu na živce.
Gilbert je jedini zaposlen - kao pomoćnik u trgovini kojoj ozbiljno konkurira novootvorena velika samoposluga, ali mu je glavna briga mlađi brat - retardirani Arnie (L. DiCaprio) kojeg svuda vodi sa sobom i mora paziti na njega, tako da se stresa ne rješava niti u trenucima kratkih erotskih susreta s udatom Betty (M. Steenburgen). Iako ga sve to muči, njegova dobrota, toplina i odgovornost prema obvezama uspijevali bi beskonačno održavati jednaku situaciju, da se u mjestu zbog kvara na motoru kuće na kotačima ne zaustavi zgodna djevojka Becky (J. Lewis) koja na odmoru putuje s bakom širom SAD-a. Ona u osobama koje sreće traži prvenstveno ljudske kvalitete, pa joj je drag i Arnie, a zaljubljuje se u Gilberta koji se u početku boji uzvratiti osjećaje zbog straha da neće takvu vezu moći uskladiti sa svojim mnogobrojnim obvezama...

## Uloge
* Johnny Depp kao Gilbert Grape
* Juliette Lewis kao Becky
* Leonardo DiCaprio kao Arnie Grape
* Mary Steenburgen kao Betty Carver
* Darlene Cates kao Bonnie Grape
* Laura Harrington kao Amy Grape
* Mary Kate Schellhardt kao Ellen Grape
* Kevin Tighe kao Ken Craver
* John C. Reilly kao Tucker Van Dyke
* Crispin Glover kao Bobby McBurney
* Penelope Branning kao Beckyenina baka

## Objavljivanje filma
Film je objavljen 17. prosinca 1993., a u svijetu je izašao 4. ožujka 1994. godine. Svijetska zarada je bila 2.104.938 dolara tijekom prvog vikenda. Sveukupna zarada bila je 10.032.765 dolara.

## Nagrade
Nominacije:
* Oskar za najboljeg glumca u sporednoj ulozi: Leonardo DiCaprio
* Zlatni globus za najboljeg glumca u sporednoj ulozi: Leonardo DiCaprio
Osvojene:
* CFCA nagrada za najviše obećavajućeg glumca: Leonardo DiCaprio
* Guild Film Award - Silver za najbolji strani film: Lasse Hallström 
* Golden Aphrodite: Lasse Hallström 
* NBR nagrada za najboljeg sporednog glumca: Leonardo DiCaprio
* NSFC nagrada 2. mjesto za najboljeg sporednog glumca: Leonardo DiCaprio

## Izvori

## Vanjske veze
*
Les Dimanches de Ville-d'Avray

***Les Dimanches de Ville-d'Avray*** () ili ***Sonntage mit Sybill*** () je francusko-austrijski crno-bijeli igrani film snimljen 1962. u režiji Sergea Bourguignona. Po žanru je drama, i predstavlja adaptaciju romana Bernarda Eschassériauxa. Protagonist, koga tumači Hardy Krüger, je bivši vojni pilot koji je zbog traumatičnog incidenta tokom rata u Indokini doživio potpuni duševni slom nakon koga se ponaša poput djeteta. Radnja prikazuje kako se njegovo duševno zdravlje popravi kada se upozna i sprijatelji sa djevojčicom (čiji lik tumači Patricia Gozzi) koja živi u sirotištu, ali i kako okolina ne razumije njihov odnos što će dovesti do tragičnog nesporazuma. *Les Dimanches de Ville-d'Avray* je osvojio niz prestižnih nagrada, a među kojima se ističe Oscar za najbolji strani film.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Sundays and Cybele'' at The Criterion Collection
Erino Hazuki

japanska je glasovna glumica koja radi za Aksent.

## Anime serije ili filmovi

;2002
**[[Seven of Seven]]* - Erino Kogarashi
**[[Princess Tutu]]* - Malen and Uzura
;2004
**[[SD Gundam Force]]* - Core
;2005
**[[Aria (manga)|Aria the Animation]]* - Akari Mizunashi
;2006
**[[Aria (manga)|Aria the Natural]]* - Akari Mizunashi
**[[Kiba]]* - Aisha, Elmeyda, Frea, Jure, Mia
**[[Tonagura!]]* - Marie Kagura
;2007
**[[Aria (manga)|Aria the OVA ~Arietta~]]* - Akari Mizunashi
**[[Blue Dragon]]* - Kluke
**[[Darker than Black]]* - Mayuko 
**[[Night Wizard#Anime|Night Wizard the Animation]]* - Longinus 
;2008
**[[Aria (manga)|Aria the Origination]]* - Akari Mizunashi
;2009
**[[Maria Holic]]* - Maki Natsuru
**[[Akaneiro ni Somaru Saka]]* - Mikoto Tachiban
**[[Kyo no Gononi]]* - Haruka Tanaka
;2010
**[[Hanamaru Kindergarten]]* - Nanako Yamamoto
**[[Uragiri wa Boku no Namae wo Shitteiru]]* - Shiori Yoshino

## Reference

## Vanjske veze
*
Sayaka Ōhara

japanska je glasovna glumica. Njen poslodavac je Haikyō. Njeni najpoznatiji animei su *[[Space Pirate Mito]]*, *[[Kaleido Star]]*, *[[xxxHolic]]*, *[[Aria (manga)|Aria]]*, *[[Code Geass]]*, *[[Cowboy Bebop]]*, *[[Fairy Tail]]*, *[[Fate/Zero]]* i *[[School Rumble]]*. 2013. dobila je nagradu za najbolju glasovnu glumicu na sedmim Seiyu nagradama.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Vojska Srbije i Crne Gore

**Vojska Jugoslavije** (skraćeno **VJ**) je bila oružana sila Savezne Republike Jugoslavije nastala 20. V. 1992. godine. Nastala je od onih dijelova Jugoslavenske narodne armije koji su se nakon raspada SFRJ (i završetka vojnih povlačenja iz bivših jugoslovenskih republika) zatekli na teritoriji Savezne Republike Jugoslavije. Vojska Jugoslavije je, neposredno posle proglašenja Državne Zajednice Srbija i Crna Gora, preimenovana u Vojsku Srbije i Crne Gore. Vojska Jugoslavije je sudjelovala u borbama sa albanskim separatistima na Kosovu i Metohiji, a potom i na jugu Srbije. Tokom NATO-ovog bombardiranja SRJ, VJ se sukobila sa jedinicama sjevernoatlanstkog pakta na prostoru SRJ.

Proglašenjem Državne zajednice Srbije i Crne Gore 2003. godine postala je **Vojska Srbije i Crne Gore** (skraćeno **VSCG**). Iste je godine VSCG krenula da se usklađuje sa NATO standardima. Vojska Srbije i Crne Gore je prestala postojati 8. VI. 2006. nakon proglašenja nezavisnosti Crne Gore.

## Povezano
* Vojska Crne Gore
* Vojska Srbije
* Svetozar Radišić

## Vanjske veze
* Vojska Srbije i Crne Gore na vojska.net
Žakerija

**Žakerija** je ustanak seljaka 1358. u Francuskoj, tokom Stogodišnjeg rata. Pobuna je poznata pod nazivom Žakerija po nadimku vođe seljačke pobune Žaku Bonomu ili Kaleu.
Kasnije se reč žakerija koristi kao sinonim za pobunu francuskih seljaka, a plemstvo se plašilo vekovima posle toga ponavljanja žakerije.

## Socijalna i politička pozadina
Nakon bitke kod Poatjea 1356., u kojoj je zarobljen francuski kralj Jovan II Dobri, vlast preuzima skupština staleža. Izostanak kralja u periodu unutrašnje nestabilnosti bio je poguban za državu.
Skupština staleža je bila previše podeljena da bi obezbedila efikasnu vlast. Da bi osigurali svoja prava privilegovani slojevi Francuske prisilili su seljake da plaćaju sve veće poreze i da popravljaju ratom uništena imanja bez kompenzacija.

Obični ljudi su već krivili plemstvo da je svojom korupcijom izazvalo poraz kod Poatjea. Pored ostalog bande engleskih, gaskonjskih, nemačkih i španskih razbojnika pljačkale su, silovale i palile po severnoj Francuskoj, gotovo gde su hteli, a da francuska skupština staleža nije bila sposobna da ih zaustavi. Seljaci su se počeli pitati zašto da rade za vlast i plemstvo, ako ono ne može zaštititi svoje građane. Kombinacija tih problema dovodi do pobune 1358. godine.

## Pobuna

Pobuna je počela 21. maja 1358. i raširila se po Remsu i Ruanu. Pobuna je bila koncentrisana oko doline Oazo severno od Pariza.
Pobunjeni seljaci su verovatno bili bez prave organizacije. Delovali su kao bezlična masa. Želeli su da se reše plemstva, koje su okrivljavali za sve svoje nevolje. Palili su kuće i dvorce i ubijali su plemiće na zastrašujuće načine. Vođu seljačke pobune Žaka Bonoma ili Kalea seljaci su proglasili svojim kraljem.

Seljaci se udružuju sa pariskim pobunjenicima pod vodstvom plemića Etjena Marsela. Pariski pobunjenici su poraženi 9. juna 1358., tako da seljaci više nisu imali saveznika.

## Gušenje pobune

Pobunu su krvavo ugušili francuski plemići predvođeni Karlom II od Navare. Vođu pobune Kalea su pozvali na pregovore 10. juna i tu ga zarobili, prekršivši viteška pravila. Smatrali su da viteška pravila ne važe za seljake.
Kaje je mučen do smrti užarenim gvozdenim šipkama.
Njegova vojska od 20.000 seljaka pregažena je od strane vitezova. Posle toga sledila je krvava osveta nad seljacima Buve područja. Hiljade seljaka je pobijeno u osveti, koja je usledila.

## Povezano
* Stogodišnji rat
Josip Abramović

**Josip Abramović** (rođen: ***Julije Abrahamsohn***) (Temišvar, Austro-Ugarska Monarhija, 15. 1. 1882 - Koncentracijski logor Jasenovac, 1942), jugoslavenski advokat, filantrop, predsjednik Židovske općine Brod na Savi tj. Slavonski Brod i protivnik cionističkog pokreta na području hrvatskih zemalja unutar Austro-Ugarske Monarhije i kasnije Kraljevine Jugoslavije. Ubijen je za vrijeme Holokausta.

## Biografija
Dr. Josip Abramović je rođen 15. 1. 1882 u Temišvaru za vrijeme Austro-Ugarske Monarhije u porodici Zaharije i Jeanette Abrahamsohn. Dr. Abramović je sudjelovao na zasjedanju Prvog cionističkog kongresa u Osijeku 1904 godine kao dio skupine "Osječki hrvatski akademičari Mojsijeve vjere". Dr. Abramović je u svom govoru cionizam označio kao izraz slabosti utopističkih ljudi koji nemaju snage za borbu s antisemitizmom te da on ne zna drugu domovinu osim Hrvatsku. U svom govoru je također istaknuo da se svaka nacionalna težnja kosi s drugim narodom: "*Vi gojite židovski jezik, a hrvatski narod hrvatski. Tu mora doći do sukoba. Sijonizam je šport i to vratoloman. Vašim radom dovesti će te i u Hrvatskoj do [[Kišinjev|Kišnjeva]]. Hrvatska je naša majka, a mi smo njezini sinovi. Budimo Hrvati i ništa drugo i riješili smo židovsko pitanje u Hrvatskoj.*". Zbog ove izjave nastala je velika graja u dvorani, tako da je predsjednik nakon toga oduzeo riječ tada mladom pravniku dr. Abramoviću. Dr. Abramović je na tom kongresu bio optužen da je kao asimilant neprijatelj cionizma među Židovima. 1927 bio je izabran za gradskog zastupnika u Brodu na Savi s posebne Židovske liste. 1930 bio je izabran za predsjednika Židovske općine Brod na Savi. Tu je dužnost obnašao do 1934 godine. Za vrijeme njegovog mandata sazidana je kapela na groblju, a također je izvršena adaptacija stare zgrade iza sinagoge u kojoj su stanovali rabin i kantor. Od 1934 bio je član Rotari kluba Brod na Savi. 1935 godine, na Božić, dr. Abramović je uz Maksa Bosnića sudjelovao u darivanju školske djece slabijeg imovinskog stanja. Dobitnik je zlatne knjige Keren Kajemet Le Israel. Dr. Josip Abramović je bio oženjen za Jelisavu Abramović sa kojom je imao dvojicu sinova; Đuru i Zlatka. Ubijen je u januaru 1942 od strane ustaša u koncentracijskom logoru Jasenovac za vrijeme marionetske Nezavisne Države Hrvatske (NDH).

## Reference

## Literatura
*
Državni univerzitet Luizijane

**Državni univerzitet Luizijane** (; ; ) je javni univerzitet u Baton Rougu u Luizijani, saveznoj državi u Sjedinjenim Američkim Državama. Institucija je osnovana 1853. godine.

## Reference

## Povezano
*Akreditacija institucija za visoko obrazovanje u SAD-u

## Vanjske veze
* Državni univerzitet Luizijane
Visingsö

**Visingsö** je najveći otok u Jezeru Vättern u švedskoj Grofoviji Jönköping (Općina Jönköping).

## Karakteristike
Visingsö ima površinu od 25 km², vrlo je izdužen 14&nbsp;km i uzak na njužem dijelu svega 600 m, a na najširem 3&nbsp;km. 
Šumovit je i nizak, najviša točka na otoku ima samo 33 m.

Na njemu živi 800 stalnih stanovnika, od Jönköpinga je udaljen 30&nbsp;km, a od Gränna svega 6&nbsp;km.
## Historija
Visingsö je legendarni kraljevski otok, jer su na njemu tokom 12 i 13. vijeka živjeli i umrli brojni švedski monarsi. Tad je na južnoj strani podignut prvi švedski kraljevski dvorac, - Magnus III bio 
je jedan od vladara koji je živio u njemu.

Za 17. vijeka dvorac Visingsborg bio je politički centar zemlje.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Visingsö''
Knut I od Švedske

**Knut I** rođen kao **Knut Eriksson** (?, oko 1150. - Eriksberg, oko 1196.), bio je švedski kralj od negdje 1167. (1172.) do 1195.

Knut Eriksson je rođen kao sin kralja Erika Svetog i danske princeze Kristine Björnsdotter.
## Biografija

Kad mu je ubijen otac, Knut je najvjerojatnije pobjegao iz zemlje. Vratio se oko 1167. ubio kralja Karla VII Sverkerssona 
na otoku Visingsö i proglasio se novim monarhom.

Od tada se godinama borio protiv brojnih aspiranata na tron, koji su se također proglašavali kraljevima, od kojih su se naročito isticali Karlovi nećaci Kol i Burislev (Boleslav), nakon što je i njih porazio i ubio - 1169. priznat je kao jedini monarh.

Knut je sa jarlom Birger Brosom kao pomoćnikom vodio efikasnu politiku, sklopivši trgovačke ugovore 
sa Heinrichom Lavom i Lübeckom, što je rezultiralo jakim njemačkim utjecajem u zanatsvu i trgovini, pored toga 
otvorio je zemlju i drugim zemljama Zapadne Evrope i nastavio kovati vlastiti novac.

Negdje između 1180. - 1190. Mälaren je postao jezero jer se izdiglo dno prevlake kojim je bio spojen sa Baltikom pa se roba morala pretovarivati iz manjih brodica u veće brodove kod Stadsholmena, 
na tom mjestu je Knut dao izgraditi zamak sa skladištima. Iz tog nukleusa izrastao je današnji Stockholm, pa se Knut drži za njegovog osnivača.

Knut Eriksson bio je jedan od najsposobnijih švedskih srednjovjekovnih vladara, umro je 
prirodnom smrću u Eriksbergu u tadašnjem Häradu Gäsene (Västergötland), pokopan je u Varnhemu.

Kako je iza sebe ostavio četiri maloljetna sina, za novog monarha je izabran Sverker Karlsson.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Knut >> Eriksson'' na portalu Historiska Personer
Sverker II od Švedske

**Sverker II** rođen kao **Sverker Karlsson**, poznat po nadimku **Sverker den yngre** (Sverker Mlađi) (?, 1164. - Gestilren 1210.), bio je švedski kralj od 1196. do 1208.

Sverker je bio sin kralja Karla VII Sverkerssona.
## Biografija

Nakon što mu je otac Karl Sverkersson umro 1167. na otok Visingsö, Sverker je odveden u Dansku, gdje je odrastao i 
oženio se kćerkom velikaša Benediktom Ebbesdotter.

Nakon smrti Knuta I Erikssona Sverker je 1196. proglašen švedskim kraljem. Njegova vladavina protekla je u dobrim odnosima sa crkvom prema kojoj je bio naklonjen. On je 1200. dao najraniju poznatu donaciju i povelju u Švedskoj katedrali iz Uppsale.

Kad je Sverker imenovao svog novorođenog sina Johana - jarlom 1204., rasplamsale su se stare svađe sa Erikovim klanom koji je digao bunu. 
Sverker ih je sljedeće godine 1205. uspio pobijediti Bitci kod Älgaråsa (Västergötland), u kojoj su izginula 3 sina Knuta Erikssona ali ne i četrvrti Erik koji je uspio pobjeći.

Godinu dana kasnije 1206. ratna sreća okrenula je leđa Sverkeru pa je on pobjegao u Dansku. U Švedsku se vratio 1208. sa namjerom da povrati tron, ali je poražen 31. januara 1208. u Bitci kod Lena (današnja Kungslena) od članova Erikova klana.

Ponovno se pokušao domoći krune u julu 1210. ali je još jednom poražen u Bitci kod Gestilrena.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Sverker d y Karlsson (Unge)'' na portalu Historiska Personer
Folkung

**Folkung** (švedski: *Folkungarna*) bio je oružani pokret srednjovjekovne Švedske 
raširen po Upplandu, zabilježen u Erikovim kronikama, poznat po nekoliko buna protiv 
švedskih monarha između 1210 . - 1280.

Dok je švedsku unutrašnju politiku tokom 12. vijeka obilježio rivalitet između dinastija Sverker i 
Erik, čiji su se lideri smjenjivali na tronu. Pokret Folkunga u 13. vijeku bio je daleko više 
ideološko - politički motiviran, protivnik formiranja jedinstvene, centralno organizirane monarhije, koju je na kraju mimo 
njihovih težnji Birger jarl ostvario.

Stariji historičari vezivali su taj pokret uz Dinastiju Bjelbo jer se ona sve do 17. vijeka zvala 
**Folkung** (Folkungaätten). ali su novija istraživanja pokazala da to ne stoji.

Politički motivi tog pokreta, bili su težnja lokalnog plemstva za većom pokrajinskom autonomijom, protiv snažne centralizirane kraljevske vlasti. Njihov centar bio je Uppland i Istočni Östergötland.
## Historija

Pokret Folkunga imao je na samom početku dosta uspjeha i brzo se širio, sredinom 13. vijeka njihov vođa postao je 
mladić - Holmger Knutsson, sin nekadašnjeg lidera Folkunga - Knuta Holmgerssona i 
potomak Erika Svetog. .

Nakon poraza kod Sparrsätre od vojske kralja Erik XI od Švedske on bježi i pokušava se sakriti, ali ga kraljevi ljudi love po čitavom Upplandu, na kraju završava u Gästriklandu, gdje ga je uhvatio i pogubio Birger jarl desna ruka kralja Erika.

Novi vođa Folkunga postao je Holmgerov brat Filip, on se zajedno s nekim plemićima sukobio sa vojskom Birger jarla kod Herrevadsbroa pored Västeråsa 1251. Kad je uvidio da je poražen, pristao je zajedno sa svojim 
suborcima položiti oružje u zamjenu za obećani siguran prolaz, kad su ga predali na licu mjesta su im odrubili glavu.

To je bio i kraj Pokreta Folkunga, koji odtad nema takvu snagu, zemljom je čvrstom rukom vladao Birger jarl.

## Izvor

## Vanjske veze
* Projekt Runeberg Erikskrönikan 
* ''De äkta folkungarna'' na portalu Historia
Mudéjar

**Mudéjar** je skupni naziv za Maure, ili općenito muslimane iz pokrajine Al-Andalus koji su nakon rekonkviste odlučili ostati na teritoriju kršćanske Španjolske. Riječ je grubi prijevod arapske riječi *Mudajjan مدجن*, u značenju "udomaćeni, pripitomljen".

U 16. st. su bili prisiljeni prijeći na katoličanstvo, a oni koji su optuženi da su prikriveni muslimani prozvani su *[[Moriski|Moriscos]]* (Mali Mauri).

## Umjetnički stil

Umjetnički stil **mudéjar** (izgovor: *mu'dehar*), španjolski: *estilo mudéjar*, stil je u umjetnosti kršćanskih država na Pirinejskom poluotoku i kasnije Španjolske u 12.-16. st.

Nastaje pod utjecajem islamske maurske umjetnosti i uz sudjelovanje maurskih umjetnika, koji su djelovali i u kršćanskim zemljama.

Stil se dalje razvija i u 16. st, nakon uspjeha kršćanske rekonkviste i protjerivanja Maura, te stvaranja španjolske države.

Maurski elementi se u razvoju stila mudéjar spajaju s utjecacajima romanike, gotike i renesanse, napose u primjeni bogate arhitektonske dekoracije.

Vrijedna arhitektonska ostvarenja toga stila nalaze se u Toledu, Sevilli (Alcázar, Casa de Pilatos) i Zaragozi.

Od proizvoda umjetničkog obrta ističu se sagovi, tkanja i keramičke pločice (azulejos).

## Veze
* Mudéjar arhitektura u Aragonu
* Neo-maurski stil
* Islamska umjetnost
* Islamska arhitektura

## Izvori
* *Opća enciklopedija JLZ*, sv. 5, Zagreb: 1979.
Majolika

**Majolika** je vrsta keramike (poluporcelan) koja je glazirana kalajnom belom glazurom (kalaj-oksid) i koja je dobila naziv po najvećem ostrvu Majorka u Sredozemnom moru koje je deo Balearskih ostrva gde je u 15. veku bila koncentrisana velika proizvodnja keramike i odakle se ona uvozila u Italiju i istorijski je pojam.

Danas se ovaj izraz upotrebljava za dekorativnu keramiku koja je glazirana i ukrašena.

## Literatura
* Přehledný kultúrní slovnik, Mlada Fronta, Praha 1964

## Povezano
* fajans
* keramika

## Vanjske veze

* Majolikaherstellung  in der Porzellanmanufaktur Nymphenburg
* Staatliche Majolika Manufaktur Karlsruhe
Cvećara

**Cvećara** (ek.) ili **cvjećara** (ijek.), ili **cvećarnica** (ek.) ili **cvjećarnica** (ijek.), je trgovačka radnja, odnosno poduzeće koje se bavi prodajom i aranžiranjem cveća. Djelatnost cvjećara može uključivati i umjetničko aranžiranje i ukrašavanje cveća, a što je aktivnost poznata kao floristika.

## Povezano
*Cvećarstvo

## Vanjske veze

*
*
FK Prva iskra Barič

**FK Prva iskra Barič** je fudbalski klub iz Bariča, naselja u opštini Obrenovac u Srbiji. Trenutno se takmiči u Prvoj beogradskoj ligi, petom takmičarskom nivou srpskog fudbala. FK Prva Iskra nosi crne dresove iako je amblem belo-plavi.

## Navijači
Navijačka grupa FK Prva Iskra Barič zove se „Nepoželjni“, i broji 405 članova. Ovim navijačima uskoro će biti omogućene tribine sa 1000 mesta.

## Povezano
* Spisak fudbalskih klubova u Srbiji

## Vanjske veze
* Stranica kluba na srbijasport.net
Univerzitet Sjeverne Dakote

**Univerzitet Sjeverne Dakote** () je javni istraživački univerzitet u Grand Forks u saveznoj državi Sjevernoj Dakoti u Sjedinjenim Američkim Državama. Institucija je ustanovljena 1883. godine, šest godina prije no što je Sjeverna Dakota postala jedna od saveznih država. Prva predavanja na univerzitetu započela su 8. rujna 1884. godine. Knjižnica Univerziteta Sjeverne Dakote omogućuje posudbu među 1,6 milijuna svezaka kao i 28,000 pretplata na elektronske akademske časopise.

## Reference

## Povezano
*Akreditacija institucija za visoko obrazovanje u SAD-u

## Vanjske veze
* UND.edu
Federalno sveučilište na Uralu

**Federalno sveučilište na Uralu** (; ) jedno je od vodećih sveučilišta u cijelom širem Uralskom federalnom okrugu. Sveučilište djeluje kao glavni istraživački centar uralske regije i ostvaruje blisku suradnju sa *Ruskom akademijom znanosti*. Institucija je osnovana 1920. godine i smještena je u Jekaterinburgu.

## Historija

Uralsko sveučilište osnovano je 1920. godine kao prvo sveučilište u široj regiji dekretom koji je potpisao Vladimir Lenjin. Institucija je u početnom razdoblju doživjela brojne organizacijske izmjene i izazove koji su bili posljedica Ruskog građanskog rata. Na posljetku je sveučilište podijeljeno na Državno sveučilište na Uralu i manje Tehničko sveučilište na Uralu. Bez obzira na podjelu, dvije su nove institucije nastavile blisku suradnju u predstojećem razdoblju. Sveučilišta su ostala podijeljena sve do 2008. godine kada je sprovedena sveobuhvatna reforma ruskih sveučilišta kada su postojeća sveučilišta u najvažnijim centrima u državi reorganizirana u federalna sveučilišta u gradovima (Južno federalno sveučilište, Sibirsko federalno sveučilište, Kazanjsko privolško federalno sveučilište, Baltičko federalno sveučilište i nekoliko drugih). Ponovno sjedinjenje dva sveučilišta u gradu u potpunosti je okončano 2011. godine. Najslavniji bivši student današnjeg sveučilišta i njegovih institucija prethodnica je Boris Jeljcin.

## Izvori

## Vanjske veze

* urfu.ru
Primorski univerzitet u Sloveniji

**Primorski univerzitet u Sloveniji** (slovenački: *Univerza na Primorskem*; italijanski: *Università del Litorale*) je javni univerzitet u slovenačkom Primorju u gradovima Koper, Izola i Portorož. Univerzitet je osnovao *Državni zbor Republike Slovenije* svojom odlukom od 29. januara 2003, a upis u registar Okružnog suda u Kopru izvršen je 17. marta čime je institucija stekla pravnu osobnost. Od 2011. rektor univerziteta je Dragan Marušič.

## Povezano
* Lista univerziteta u Sloveniji

## Izvori

## Vanjske veze
* www.upr.si
David Ignatius

**David R. Ignatius** (26. maj 1950 -) je američki književnik i novinar, koji trenutno radi kao pomoćnik urednika *[[Washington Post]]a*, a koji je najpoznatiji po autor  niza špijunskih romana, kao i po kolumnama koje se bave međunarodnim odnosima i američkom vanjskom politikom.

Rođen je kao sin Paula Roberta Ignatiusa, ministra mornarice u administraciji predsjednika Johnsona. Tokom novinarske karijere je nekoliko godina proveo kao dopisnik na Bliskom istoku, prateći libanonski građanski i iračko-iranski rat, te se sreo i sprijateljio sa operativcima CIA-e koji će mu kasnije poslužiti kao inspiracija za romane. Dio kritičara mu, međutim, zamjera da je zbog toga postao nekritički CIA-in apologet, odnosno u svojim kolumnama opravdavao njene kontroverzne postupke poput mučenja osumnjičenika za terorizam.

Njegov roman *[[Body of Lies (roman)|Body of Lies]]* je godine 2008. adaptiran u istoimeni film sa Leonardom DiCaprijom u glavnoj ulozi.

## Bibliografija

### Romani
*
*
*
*
*
*
*
*
*

### Publicistika
*

## Izvori

## Vanjske veze

*The Official Website of David Ignatius
*Profile  at The Washington Post Writers Group
*Column archive  at *[[The Washington Post]]*
*Column archive at *[[Daily Star (Lebanon)|The Daily Star]]*
*Column archive at *[[The Harvard Crimson]]*
*
*
*
*
*Video: [//www.youtube.com/watch?v=16bsQqmPBc8 David Ignatius discusses how he helped Leonardo DiCaprio prepare for the *Body of Lies* film].
*Video (and audio) of debate/discussion with David Ignatius at Bloggingheads.tv
Body of Lies (roman)

***Body of Lies*** () je špijunski roman američkog književnika Davida Ignatiusa objavljen 2007. godine. Protagonist je Ferris, operativac CIA-e koji nastoji uhvatiti vođu radikalne bliskoistočne islamističke organizacije odgovorne za niz terorističkih napada po Evropi. Radnja prikazujje kako je za to smislio plan prema kome stvara leš fiktivnog CIA-inog operativca koji je navodno regrutirao krticu unutar terorističke organizacije, a što za cilj ima isprovocirati terorističku reakciju. Roman je Ignatius temeljio na svom dobrom poznavanju CIA-inog rada kao i Bliskog Istoka. Godine 2008. je adaptiran u istoimeni film sa Leonardom DiCaprijem u glavnoj ulozi.

## Vanjske veze
* ''Body of Lies'' (book details and author's note) - The Official David Ignatius website
* David Ignatius discusses how he helped Leonardo DiCaprio prepare for the role of Roger Ferris in the film ''Body of Lies'' at YouTube
Elektrin kompleks

**Elektrin kompleks** je koncept koji je razvio Carl Gustav Jung, prema teorijama svog učitelja Sigmunda Freuda, kako bi objasnio podsvjesnu seksualnu privlačnost djevojčica u dobi između 3 do 7 godina, prema ocu. Često je korišten pojam u psihoanalizi.

Kompleks je dobio ime po starogrčkom mitološkom liku Elektri, koja se zajedno s bratom Orestom pokušava osvetiti majci Klitemnestri i očuhu Egistu, za ubojstvo njihovog oca Agamemnona.

Pandan Elektrinom kompleksu u psihoanalizi u kojem se objašnjava razvoj dječaka kroz identifikaciju s ocem i željom prema majci naziva se Edipov kompleks.

## Vanjske veze
*
Megumi Hayashibara

japanska je glasovna glumica i pjevačica. Njeni najpoznatiji animei su *[[Love Hina]]*, *[[Saber Marionette J]]*, *[[Ranma ½]]*, *[[Neon Genesis Evangelion]]*, *[[Cowboy Bebop]]*, *[[Slayers]]*, *[[Case Closed|Detective Conan]]*, *[[Pokémon]]*, *[[All Purpose Cultural Catgirl Nuku Nuku]]*, *[[Video Girl Ai]]* i *[[Shaman King]]*.
## Izvori

## Vanjske veze
*
Međunarodna gotika

**Međunarodna gotika** je razdoblje i faza u gotskoj umetnosti koja se razvijala u Burgundiji, Bohemiji i Francuskoj kao i severnoj Italiji od kasnog 14. veka do ranog 15. veka.

## Karakteristike i neki od najznačajnijih predstavnika

Slikarstvo u doba pozne gotike i rane renesanse razvijalo se glavnim centrima u Italiji; Đoto, Čimabue, Domeniko Girlandajo, Fra Anđeliko, Nizozemskoj; Jan van Ajk, Hijeronimus Boš, Rohir van der Vejden i njegov učenik Hans Memling kao i drugi poznati slikari iz doba gotike i rane renesanse.

Slikarstvo kasne gotike ili kako se još zove i međunarodna gotika ili, gotika „mekog stila“ kao i „lepog stila“ karakteriše se odlikama opšte važećeg stila, smislom za anegdotu, ljubavlju prema prirodi i studijama životinja i bilja, jevljaju se težnje za osetljivošću i prefinjanošću a pregibi na odorama postaju mekani, plastični tako da plastičnost prožima celu figuru koja se komponuje u blago povijenom „S“obliku dok su lica mekano modulisana a u figuri sveca dominira ljubazni izraz lica sa pogledom koji je zagledan u posmatrača ili u daljinu . Javljaju se sledeće karakteristike;
* mekani prelazi na odorama,
* smireni pokreti i gestovi figura,
* pojavljuje se ornamentalnost i
* fantastičnost forme,
* bogatstva formi i suptilnosti
* interes za prirodu.
* preciznost,
* javlja se lirički naboj.
Od slikara koji su bili predstavnici internacionalnog stila u poznoj gotici treba pomenuti;
* Braću Limburg i druge njima slične flandrijske minijaturiste
* Majstora oltara iz Oltenberga u Nemačkoj,
* Malstora oltara iz Trebonja iz Češke
* Đentile da Fabrijana i drugi slikari rane renesanse u Italiji

## Povezano
* Gotika
* Gotska arhitektura
* Gotsko slikarstvo
* Jagelonska gotika

## Reference

## Literatura
* Priručni slovnik naučni ČS Akademia vied, Praha 1966.
* Prehledny kulturni slovnik Mlada Fronta, Praha 1964.

## Vanjske veze

* Metropolitan exhibition ''Prague, The Crown of Bohemia, 1347–1437''
TV Tokyo

je televizijski program čije je sjedište Toranomon, Minato, Tokio, Japan. Osnovan je 1951., a sa emitiranjem je započeo 1964.

Ključni je kanal za TX Network. Jedan je od glavnih tokijskih TV kanala, osobito za anime serije i filmove. Nihon Keizai Shimbun ima udio u vlasništvu TV Tokija..

## Izvori

## Vanjske veze
* Corporate Information 
*
Skijalište Masikryŏng

**Skijalište Masikryong** (korejski: 마식령 스키 리조트) je skijalište u Sjevernoj Koreji koje se nalazi na vrhu 1,360 metara visokog vrha Taehwa, udaljeno 20-ak kilometara od grada Wŏnsana. Prema službenom izvedbenom planu, prva faza izgradnje tog 2,430km velikog skijališta koštala je €25,500,000, a uključivala je izgradnju luksuznog hotela, klizališta, bazena i restorana. Službena predviđanja navodila su brojku od oko 5,000 posjetitelja dnevno, što bi donijelo godišnje prihode od €13,500,000.  Izgradnju skijališta organizirala je Korejska narodna armija, a ono je dovršeno u nevjerojatnom roku od samo 10 mjeseci, postavši tako simbol nacionalnog ponosa. 

Skijalište je dio plana vođe Kim Jong-una da se godišnja brojka od 200,000 turista od 2016. godine poveća na 1,000,000. Krajolik je izrazito pogodan za zimski turizam; prosječna godišnja temperatura kreće se oko 10.4 °C, zimska oko −3.6 °C, dok je prosjetna ljetna temperatura oko 22.5 °C. Snijeg je prisutan od sredine studenog do početka travnja.
Univerzitet jevrejskih studija u Budimpešti

**Univerzitet jevrejskih studija u Budimpešti** (hebrejski: הסמינר הרבני של בודפשט; mađarski: *Országos Rabbiképző–Zsidó Egyetem, or Országos Rabbiképző Intézet*) je verski univerzitet u Budimpešti u Mađarskoj. Institucija je osnovana 1877. godine kao rabinska škola, i danas je najstarija institucija na svetu sa kontinuisanim radom u kojoj se obrazuju rabini.

## Izvori

## Povezano
*Lista univerziteta u Mađarskoj

## Vanjske veze
* or-zse.hu
Sveučilište svetog Ištvana u Gödöllu

**Sveučilište svetog Ištvana** () je javno sveučilište u Gödöllu koji se nalazi 30&nbsp;km istočno od Budimpešte, u Peštanska županija u Mađarskoj. Sveučilište je specijalizirano u agronomskim i veterinarskim studijima i pohađa ga oko 16,000 studenata. Institucija je osnovana 1. siječnja 2000. spajanjem nekoliko postojećih visokih učilišta u gradu.

## Izvori

## Povezano
*Lista univerziteta u Mađarskoj

## Vanjske veze
* www.szie.hu
Boro Ivanović

**Boro Ivanović** (?, 1944.), jugoslavenski oficir. Kao pukovnik Jugoslovenske narodne armije (JNA) optužen za ratni zločin tokom rata u Hrvatskoj.

## Biografija
Pukovnik Boro Ivanović je prije rata u Hrvatskoj imao boravište u Osijeku gdje je bio zapovjednik osječke bijele kasarne tj. kasarne JNA "Narodni heroj Milan Stanivuković". Na početku rata u Hrvatskoj, prema priznanju regruta JNA koji su bili svjedoci događanja, pukovnik Ivanović je 2. 9. 1991 u kasarni naredio Mevludinu Kuliću i još trojici regruta da ubiju četvoricu zarobljenih hrvatskih civila. Sva četvorica regruta su odbila naređenje. Pukovnik Ivanović je potom dan kasnije, 3. 9. 1991, svu četvoricu regruta ubio iz pištolja na spavanju. Da bi se prikrilo ubojstvo regruta, porodicama nije dostavljen nikakav dokument osim izvoda iz matične knjige umrlih.

Županijsko državno odvjetništvo u Osijeku je 2013 godine optužilo pukovnika Ivanovića za ratni zločin protiv civilnog stanovništva, počinjen od 7. 7. do decembra 1991, na području Tordinaca, Ćelija, Orlovnjaka, Ernestinova, Laslova, Antunovca i Palače. Kao zapovjednik 12. proleterske mehanizirane brigade JNA te zapovjednik pripadnika teritorijalnih obrana iz tih mjesta i dobrovoljaca s područja SR Srbije, zapovijedao je da, "protivno odredbama međunarodnog ratnog i humanitarnog prava, napadnu i okupiraju mjesta koja nisu bila pod vojnom vlasti agresorske vojske, uz prethodne neselektivne topničke i minobacačke napade na ta mjesta." Tereti ga se i da je bio svjestan opasnosti da osobe koje su mu podređene mogu počiniti zločine, ali nije učinio ništa da ih spriječi. U osvajanju i okupaciji Tordinaca ubijena su 22 civila. Iz istog je mjesta iz svojih obiteljskih kuća odvedeno 11 stanovnika nesrpske nacionalnosti te psihički i fizički zlostavljano, a potom prebačeno u logor Begejci u Srbiji. Također, pukovnik Ivanović je zapovjedio 7. 7. 1991 opći neselektivni topnički i minobacački napad na selo Ćelije. Nakon što su mještani napustili selo, pripadnici teritorijalne obrane iz susjednih srpskih sela opljačkali su njihovu imovinu te palili i rušili njihove kuće, a nakon toga su se postrojbe JNA i TO koristile kućama i gospodarskim zgradama u selu kao ciljevima za uvježbavanje svojih artiljerijsko-raketnih postrojbi. Ćelije su tada bile sravnjene sa zemljom. Pukovnika Ivanovića se tereti, kako stoji u optužnici, i da je, od 4. 9. do decembra 1991, u okupiranom Laslovu, Orlovnjaku, Ernestinovu i Antunovcu propustio spriječiti zatvaranje, zlostavljanje i ubijanje civila te zarobljenih pripadnika Zbora narodne garde (ZNG). Tako su pripadnici njemu podređenih postrojbi ubili 21 civila, a još petero zlostavljali i mučili.

Pukovnika Ivanovića se još sumnjiči da je tokom rata u Bosni i Hercegovini učestvovao u zločinima nad civilnim stanovništvom u Zvorniku i Vlasenici.

## Reference

## Literatura
*
Hamhŭng

**Hamhŭng** (korejski: 함흥시) je drugi po veličini grad u Sjevernoj Koreji i središte provincije Južni Hamgyong. Grad se nalazi na lijevoj obali rijeke Sŏngch'ŏn te na istočnom dijelu Hamhŭnške visoravni, nedaleko od Istočnokorejskog zaljeva. Prema podacima iz 2008. godine, imao je 768,551 stanovnika na površini od 330 km. Za vrijeme japanske okupacije (1910. - 1945.) bio je znan kao **Kankō**, a Crvena armija ga je oslobodila 22. kolovoza 1945. godine. Tokom Korejskog rata, grad je pretrpio enormne štete te je od 1955. do 1962. godine bio objekt masovne rekonstrukcije kojoj je potpomogla Istočna Njemačka. 

Danas je Hamhŭng važno industrijsko središte Sjeverne Koreje te važna luka u sjevernokorejskoj vanjskoj trgovini. U gradu postoje postrojenja za proizvodnju tekstila, metala, strojeva, rafiniranog ulja te hrane, a razvijena je i kemijska industrija. U gradu se nalazi nacionalni muzej, nekoliko univerziteta te Veliki teatar, najveće kazalište u državi. Izuzev ovoga, u blizini grada nalaze se i dva reedukacijska kampa.
Karl VII od Švedske

**Karl VII** rođen kao **Karl Sverkersson**  (?, oko 1130. - Visingsö, 12. april 1167.), bio je švedski kralj od oko 1161. do 1167.

On je bio prvi poznati švedski vladar koji je nosio titulu  *Kralja [[Sveji|Sveja]] i [[Goti|Gota]]*.

Karl je bio sin kralja Sverkera II Karlssona i njegove žene Kristine Stigsdotter, kćerke velikaša iz Skanije.

## Biografija
Vjerojatno se odmah nakon što mu je otac ubijen 1155. (ili 1156.) - proglasio kraljem, ali je njegova pozicija bila čvrsta samo u Götalandu gdje je bio jarl, ali ne i u ostatku zemlje mu je to pravo osporavao rival na tron danski princ Magnus II Henriksson. 
Karl ga je u borbi za Örebro 1161. pobijedio i ubio i tako postao jedini monarh Sveja i Gota.

Prema ruskim izvorima Karl je putovao u Novgorod 1164.

Nakon odlaska sa mise na Veliki četvrtak iz crkve Ströja na putu prema svom dvorcu na Visingsöu, u aprilu 1167., ubio ga je rival iz Dinastija Erik - Knut I Eriksson, sin kralja 
Erika Svetog.

Iza sebe je ostavio najstariji švedski dokument, ovjeren kraljevim pečatom. Za njegove vladavine dovršene su građevine koje počeo graditi još njegov otac na otoku Visingsö; dvorac Näs i crkve Ströja i Kumlaby.

Tako je taj otok na Jezeru Vättern postao srednjovjekovna prijestolnica švedskih vladara.

Za vladavine Karla engleski cistercitski monah Stefan iz Alvastra postao je prvi nadbiskup Uppsale.
Prije tog je švedska delegacija otputovala papi tražiti dozvolu da taj nadbiskup bude jedinstven za Svealand i Götaland i tako okupi sve vjernike bili oni Sveji ili Goti, kako bi kraljevstvo imalo jedinsvenog crkvenog lidera.

Odluku je donio papa Aleksandar III u francuskom gradu Sensu, Stefan je proglašen nadbiskupom u nedjelju, 5. augusta 1164. na svečanosti uz prisustvo danski nadbiskup Eskil.

To ujedinjenje crkvene organizacije - 1164. postavilo je temelje za stvaranje švedske nacionalne države.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Karl Sverkersson'' na portalu Historiska Personer
Sverker (dinastija)

**Sverker** je bila srednjovjekovna Švedska dinastija, koja je zemlji dala četiri 
vladara.

## Historija

Kad je izumrla Dinastija Stenkil osnivač dinastije Sverker Stariji zauzeo je švedski tron i postao kralj 
oko 1130.

Nakon njegove smrti 1156. - rasplamsale su se dinastičke borbe za švedsku krunu sa rivalskom 
Dinastijom Erik koja je uporište imala u Västergötlandu, dok su Sverkeri imali uporište u 
Östergötlandu.

Te borbe potrajale su punih 60 godina , sve dok na švedski tron nije zasjeo Valdemar Birgersson iz 
Dinastije Bjelbo.

## Vladari Dinastije Sverker

*Sverker (stariji) (oko 1130. - 1156.)
*Karl VII Sverkersson (oko 1161. - 1167.)
*Sverker II Karlsson (oko 1195. - 1208.)
*Johan I Sverkersson (1216. - 1222.)
 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Släktträd Sverkerska ätten'' na portalu Historiska Personer
Johan I od Švedske

**Johan I** rođen kao **Johan Sverkersson**  (?, 1201. - Visingsö, 10. mart 1222.), bio je švedski kralj od 1216. do 1222.

Sverker je bio sin kralja Sverkera II Karlssona i njegove druge žene Ingegerd Birgesdotter, otac ga je još 1204. proglasio jarlom, što je u ono vrijeme bila titula ravna prestolonasljedniku.

## Biografija

Kad je 10. april 1216. umro od tuberkuloze stari kralj Erik X Knutsson, njegov sin Erik Eriksson nije se još ni rodio, pa je izbor pao na Johana.

Prve  tri godine dok je Johan bio maloljetan kraljevstvom su vladali regenti. Okrunjen je tek kad je navršio 18 godina - 1219. u Linköpingu.

Danski kralj Valdemar II pokušavao je na sve moguće načine spriječiti krunidbu, u želji da ona pripadne njegovom nećaku Eriku Erikssonu, pozivajući se i na papu, pa je njegova žalba stvorila probleme Kraljevskom savjetu.

Folkungzi koji su pomogli u njegovom izboru, imali su i veliki utjecaj na Johana, kao njegovi savjetnici. 
Njegovu kratku vladavinu obilježilo je nekoliko mjera protiv centralistički organizirane crkve, tako da mu je i papa Honorije III pisao kritička pisma, žalivši se na imenovanje biskupa mimo Vatikana. Pored toga on je uveo još jednu novinu, tražio je da feudi darovani biskupima za njihovo uzdržavanje, pripadnu nakon njihove smrti ponovno 
monarhiji. Za papu jednom poklonjeno imanje, bilo je neotuđiva imovina jednom za svagda, pa je mladom Johanu uputio oštre kritike i na račun toga, pozivajući se na svog prethodnika Lucija III. koji još za vremena 
nadbiskupa Johannesa 1185. izdao poslanicu o zaštiti ostavinske imovine.
 
S druge strane Folkungzi koji nisu bili tako odani i potčinjeni papi, htjeli su da Šveđani budu ti koji biraju svoje kraljeve i biskupe. Željeli su stvoriti švedsku nacionalnu crkvu, u kojoj će utjecaj papa biti ograničen.

Kao kontrapunk tome Johan je 1220. poduzeo uspješni križarski rat po Finskoj i Estoniji. 
Tamo je staru estonsku utvrdu Lihulu koju je zauzeo, pretvorio u centar iz kojeg se trebao širiti daljnji misionarski rad, pa se vratio u Švedsku.

Tu misiju su rano ujutro 8. augusta 1220. napali nepokršteni Estonci sa otoka Saaremaa i pobili gotovo sve švedske vojnike, među njima i jarla Karla i biskupa od Linköpinga.

Johan je obolio i naglo umro, navršivši jedva 21 godinu, kako se nije oženio, bio je posljednji vladar od Dinastije Sverker.

Pokopan je u Samostanu Alvastra u Östergötlandu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Johan I Sverkersson'' na portalu Historiska Personer
Rodong Sinmun

***Rodong Sinmun*** (korejski: 로동신문; srpskohrvatski: *Radničke novine*) su sjevernokorejske novine koje se izdaju kao službene novine Centralnog komiteta Radničke partije Koreje. Novine su prvi put izdane 1. studenog 1945. godine pod nazivom ***Chǒngro*** (korejski: 정로; srpskohrvatski: *Pravi put*), a služile su kao komunikacijski kanal sjevernokorejski ured Komunističke partije Koreje. Svoje današnje ime novine su dobile u rujnu 1946. godine, a sve nakon što je Radnička partija Koreje konsolidirala svoju moć. Korejska centralna novinska agencija i međunarodni mediji često citiraju *Rodong Sinmun* kao službeni izvor za stajališta Sjeverne Koreje po mnogim pitanjima. 

*Rodong Sinmun* izlazi dnevno i uglavnom sadrži samo šest stranica, s tim da bi posebna novogodišnja izdanja, koja su izlazila od 1996. do 2013., uglavnom bila osjetno veća jer bi donosila pregled godišnje politike Sjeverne Koreje. Od siječnja 2012., *Rodong Sinmun* izlazi i na engleskom jeziku.
Korejska centralna novinska agencija

**Korejska centralna novinska agencija** (korejski: 조선중앙통신) je državma novinska agencija Sjeverne Koreje koja je službeno uspostavljena 5. prosinca 1946. godine. Agencija je zadužena za emitiranje službene politike Radničke partije Koreje i vlade Sjeverne Koreje za strance. Vlada Južne Koreje zabranila je pristuo službenim web stranicama Korejske centralne novinske agencije. Kao jedina novinska agencija u državi, KCNA je zadužena za dnevno izvještavanje svih medija u Sjevernoj Koreji te redovito emitira iste preko Korejske centralne televizije. U prosincu 1996., KCNA je započela s objavljivanjem vijesti na Internetu preko svojih servera, koji su smješteni u Japanu. 

Osim na korejskom, KCNA objavljuje vijesti i na engleskom, ruskom i španjolskom. Među najčešćim temama vijesti koje objavljuje KCNA su izvještaji s kulturnih manifestacija, poticanje animoziteta prema neprijateljskim državama (Sjedinjene Države, Japan, Južna Koreja, ...), pozivanje na reunifikaciju Koreje pod *[[Juche]]* idejom te promoviranje kulta ličnosti vrhovnih vođa (Kim Il-sung, Kim Jong-il, Kim Jong-un).
Body of Lies

***Body of Lies*** () je američko-britanski špijunsko-akcioni film snimljen 2008. godine u režiji Ridleya Scotta. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Davida Ignatiusa. Protagonist, koga tumači Leonardo DiCaprio, je terenski operativac CIA-e u Iraku koga nastojanje da uhvati opasnog vođu islamističkih terorista vodi u Jordan. Tamo smišlja obmanu kojom bi ga natjerao da se razotkrije, ali njegove planove otežavaju njegov pretpostavljeni u Washingtonu (čiji lik tumači Russell Crowe) i šef jordanske tajne službe (čiji lik tumači Mark Strong). *Body of Lies* je Scott režirao dijelom i zato što se tematski oslanjao na njegov raniji film *[[Kingdom of Heaven (film)|Kingdom of Heaven]]*, odnosno bavio odnosom Zapada i arapskog svijeta. Kritike su, međutim, bile podijeljene, a i komercijalni rezultati relativno skromni, što se često tumači time da se u vrijeme premijere publika već umorila od filmova koji su podsjećali na sve nepopularnije ratove u Iraku i protiv terorizma.

*Body of Lies* je u Srbiji prikazan pod naslovom ***Krug laži***.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
* Official website
* 
* 
*
Body of Lies (razvrstavanje)

***Body of Lies*** može označavati:

*''Body of Lies'' (roman), špijunski roman Davida Ignatiusa objavljen 2007. godine;
**''Body of Lies'' (film), njegova filmska adaptacija iz 2008. godine, rež. Ridley Scott
***''Body of Lies'' (soundtrack), muzički soundtrack za film
**Body of Lies*, roman Iris Johansen iz 2002. godine
Iris Johansen

**Ajris Džohansen** (; , 7. april 1938) je američka spisateljica. Najčešće piše romane čije su teme kriminal i ljubav. Živi u Džordžiji i udata je. Njen sin, Roj Džohansen je scenarista i pisac, dobitnik nagrade Edgar. Njena kćerka Tamara je njen asistent.

## Bibliografija

### Suvremeni ljubavni romani
* *Touch the Horizon* (1984)
* *Capture the Rainbow* (1984)
* *The Trustworthy Redhead* (Louis Benoit) (1984)
* *The Golden Valkyrie* (1984)
* *White Satin* (1985)
* *Blue Velvet* (1985)
* *The Forever Dream* (1985)
* *Til the End of Time* (1987)
* *Everlasting* (1986)
* *Always* (1986)
* *The Spellbinder* (Louis Benoit) (1987)
* *Last Bridge Home* (1987)
* *Strong, Hot Winds* (1988)
* *Blue Skies and Shining Promises* (1988)
* *Man From Half Moon Bay* (1988)
* *An Unexpected Song* (1990)
* *Tender Savage* (1990)
* *Notorious* (1990)
* *A Tough Man to Tame* (1991)
* *Winter Bride* (1992)
* *Star Spangled Bride* (1993)
* *And the Desert Blooms* (1986)

#### Ciklus o Delaneyima
# *York, the Renegade* (1986)
# *Matilda, the Adventuress* (1987)
# *This Fierce Splendor* (1989)
# *Wild Silver* (1988)
# *Satin Ice* (1988)

### Historijski ljubavni romani
* *The Golden Barbarian* (1992)
* *Last Bridge Home* (1992)
* *The Tiger Prince* (1993)
* *The Magnificent Rogue* (1993)
* *The Beloved Scoundrel* (1994)
* *Midnight Warrior* (1994)
* *Dark Rider * (1995)
* *Lion's Bride* (1996)
* *The Treasure* (2008)

### Trilogija Wind Dancer
# *The Wind Dancer* (1991)
# *Storm Winds* (1991)
# *Reap the Wind* (1991)

### Romani o Eve Duncan

#*The Face of Deception* (1998)
#*The Killing Game* (1999)
#*The Search* (2000)
#*Body of Lies* (2002)
#*Blind Alley* (2004)
#*Countdown*  (2005)
#*Stalemate* (2006)
#*Quicksand* (2008)
#*Blood Game* (2009)
#*Eight Days to Live* (2010)
#*Chasing the Night* (2010)
#*Eve* (2011)
#*Quinn* (2011)
#*Bonnie* (2011)
#*Sleep No More* (2012)
#*Taking Eve* (2013)
#*Hunting Eve* (2013)
#*Silencing Eve* (2013)
#*Shadow Play* (September 29, 2015)
# *Hide Away* (April 26, 2016)
# *Night and Day* (July 2016)

### Sa Catherine Ling
#*What Doesn't Kill You* (2012)
#*Live to See Tomorrow* (2014)
# *Your Next Breath* (2015)

### Pojedinačni romani
* *The Ugly Duckling* (1996)
* *Long After Midnight* (1997)
* *And Then You Die...* (1998)
* *Final Target* (2001)
* *No One to Trust* (2002)
* *Dead Aim* (2003)
* *Fatal Tide* (2003)
* *Firestorm* (2004)
* *On The Run* (2005)
* *Killer Dreams* (2006)
* *Pandora's Daughter* (2007)
* *Dark Summer* (2008)
* *Deadlock* (2009)
* *The Perfect Witness* (2014)

### ko-autor: Roy Johansen

#### sa Hannah Bryson
# *Silent Thunder* (2008)
# *Shadow Zone* (2010)

#### sa Kendrom Michaels
#*With Open Eyes* (2012) [E-knjiga]
#*Close Your Eyes* (2012)
#*Sight Unseen* (2014)
#*The Naked Eye* (14. jul 2015)

#### pojedinačni romani
* *Storm Cycle* (2009)

## Vanjske veze

* Zvanični vebsajt
Carry On Jack

***Carry On Jack*** () je britanska filmska komedija snimljena 1963. u režiji Geralda Thomasa. Radnja, kojoj kao prolog služi bitka kod Trafalgara 1805. godine i posljednje riječi admirala Nelsona da "Britanija treba više pomoraca i brodova", prikazuje kako nekoliko godina kasnije nespretni mornarički kadet (čiji lik tumači Bernard Cribbins) dobije službu na brodu *HMS Venus* sa kojim će doživjeti niz pustolovina na svjetskim oceanima. *Carry On Jack*, čijim je autorima kao inspiracija poslužio američki spektakl *[[Mutiny on the Bounty (film, 1962)|Pobuna na brodu Bounty]]*, predstavljao je prvi film iz serije *[[Carry On (filmska serija)|Carry On]]* filmova sa radnjom smještenom u prošlost.

## Uloge
*Kenneth Williams ... Kapetan Fearless
*Bernard Cribbins ... Kadet Albert Poop-Decker
*Juliet Mills ... Sally
*Charles Hawtrey ... Walter Sweetley
*Percy Herbert ... Mr Angel
*Donald Houston ... Prvi časnik Jonathan Howett
*Jim Dale ... Nosač
*Cecil Parker ... Prvi lord Admiraliteta
*Patrick Cargill ... Španski guverner
*Ed Devereaux ... Hook
*Peter Gilmore ... Patch
*George Woodbridge ... Ned
*Ian Wilson ... Drevni nosač
*Jimmy Thompson ... Nelson
*Anton Rodgers ... Hardy
*Michael Nightingale ... Gradski glasnik
*Frank Forsyth ... Drugi lord Admiraliteta
*John Brooking ... Treći lord Admiraliteta
*Barrie Gosney ... Vozač kočije
*Jan Mazurus ... Španski kapetan
*Vivian Ventura ... Španska sekretarica
*Marianne Stone ... Djevojka u Dirty Dicks
*Sally Douglas ... Djevojka u Dirty Dicks
*Dorinda Stevens ... Djevojka u Dirty Dicks
*Jennifer Hill ... Djevojka u Dirty Dicks
*Rosemary Manley ... Djevojka u Dirty Dicks
*Dominique Don ... Djevojka u Dirty Dicks
*Marian Collins ... Djevojka u Dirty Dicks
*Jean Hamilton ... Djevojka u Dirty Dicks

## Vanjske veze
* 
*''Carry On'' Films at The Whippit Inn