open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daniel Costantini

**Daniel Costantini** (Marseille, 31. listopada 1943.) je umirovljeni francuski rukometaš i reprezentativac te bivši trener te izbornik rukometne reprezentacije Francuske.

Costantinijeva rukometna karijera bila je obilježena s 25 godina igranja u klubu Stade Marseillais Université Club, za kojg je potpisao još 1949. kao junior, a umirovio se 1973. S klubom je osvojio jedno juniorsko prvenstvo i tri seniorska, a zaradio je i ukupno 10 nastupa za reprezentaciju. 

Nakon umirovljenja 1973., Costantini je ostao u Marseilleu kao trener svog kluba i to punih 12 godina, kada je, 1985. godine, preuzeo reprezentaciju. U gotovo 20 godina na mjestu izbornika, Costantini je uspio etablirati Francusku kao rukometnu silu i uspio je složiti reprezentaciju u kojoj su igrale igračke legende kao što su Jackson Richardson, Stéphane Stoecklin i Bruno Martini, ali i dio kasnije Onestine generacije - Omeyer, Bertrand Gille, Jérôme Fernandez. Nakon samo 7 godina rada, Cnstantini je 1992. u Barceloni uspio osvojiti prvu medalju na međunarodnom natjecanju za Francusku. Radilo se o brončanoj medalji s Olimpijskih igara. Upravo po tome, reprezentacija je dobila nadimak *Les Bronzés*. Sljedeće godine, Costantini je osvojio i srebro na svjetskom prvenstvu u Švedskoj. 

Ipak, 1995. godina bila je prekretnica kako za Constantinija tako i za reprezentaciju. *Les Barjots* (*Luđaci*), koji su nadimak dobili po stilu igre, a okosnicu istih činili su Denis Lathoud, Jackson Richardson i Frédéric Volle, osvojili su svjetsko zlato u Islandu 1995. i tako započeli uspješnu seriju francuske reprezentacije. Costantini je u sljedećih 6 godina osvojio još jedno 4. mjesto na Olimpijadi i jednu svjetsku broncu, a kulminacija njegova mandata na klupi bilo je Svjetsko prvenstvo 2001. u Francuskoj. Costantinijeva momčad furiozno je iskoristila domaći teren i na turniru ostvarila sve pobjede i sa stopostosnim učnikom osvojila svoje drugo svjetsko zlato. 

Ipak, to je označilo i smjenu generacija (dobar dio Costantinijevih *Barjotsa* se reprezentativno umirovio), a sa svojim igračima otišao je i Costantini, kog je zamijenio Claude Onesta, koji će još više unaprijediti francuski rukomet. Nakon odlaska iz reprezentacije, Costatini se povukao iz rukometa te danas radi kao novinar i komentator specijaliziran za rukometne analize.
Zdravko Zovko

**Zdravko Zovko**, (Kolibe Gornje, 28. svibnja 1955.) hrvatski je rukometaš i rukometni trener.

Kao igrač osvajač je zlatne medalje na Olimpijskim igrama u Los Angelesu 1984. godine, srebrne medalje na Svjetskom prvenstvu u SR Njemačkoj 1982., te brončane medalje na Svjetskom prvenstvu u DR Njemačkoj 1974.

Kao trener vodio je Hrvatsku rukometnu reprezentaciju na njenim prvim međunarodnim natjecanjima i osvojio prva odličja, brončanu medalju na Europskom prvenstvu u Portugalu 1994., te srebrnu medalju na Svjetskom prvenstvu na Islandu 1995.

Sa RK Zagrebom bio je europski prvak 1992. i 1993. godine.
Abas Arslanagić

**Abas Arslanagić ** (Derventa, BiH, 2. listopada 1944.) je umirovljeni bosanskohercegovački rukometni golman, trener, profesor tjelesne kulture i sportski novinar. Donedavno je bio trener banjalučkog Borca. Otac je hrvatske rukometne reprezentativke Maide Arslanagić.

## Igračka karijera
Počeo se baviti rukometom s 14 godina, 1958. godine u svom rodnom gradu, da bi tek četiri godine kasnije u Beogradu počeo profesionalnu karijeru. Nedugo zatim, odlazi u Banja Luku gdje se stvarala jedna nova generacija i momčad, s kojom će osvojiti mnoge naslove, između ostalog i naslov europskog prvaka 1976. godine. Službeno je za Borac odigrao 232 utakmice, gdje je kao vratar postigao 18 golova. S klubom je osvojio 4 nacionalna prvenstva i 5 kupova u bivšoj državi. Za reprezentaciju Jugoslavije je prvi put zaigrao 1969. u Ljubljani protiv Njemačke, za koju će ukupno odigrati 125 utakmica. S reprezentacijom je osim zlatne medalje na olimpijadi u Münchenu 1972. osvojio i dvije bronce na svjetskim prvenstvima 1970. i 1974. godine. Imao je dva nastupa za selekciju Svijeta. 

Arslanagić je poznat po tome što je uveo neke novine u načinu kako se brani rukometni gol. Pri branjenju sedmeraca prvi je počeo izlaziti s crte na tri metra gdje bi digao ruke iznad glave. Isto je primijenio pri branjenju udaraca s krila kako bi smanjio kut pod kojim se može uputiti lopta. Bio je specijalist u branjenju sedmeraca. I ostali vratari su primijenili neke njegove tehnike koje su u upotrebi i dan danas. Roditelji Abasa Arslanagića su rodom iz Trebinja.

## Trenerska karijera
Poslije blistave igračke karijere bio je i trener Borca u nekoliko navrata, pa jedno vrijeme izbornik jugoslavenske seniorske i juniorske reprezentacije. Poslije rata je bio izbornik Hrvatske, Katara i Bosne i Hercegovine, a kratko je radio kao trener u sarajevskoj Bosni gdje je u jednoj godini osvojio i Prvenstvo i Kup. Osim Bosne trenirao je i Badel iz Zagreba, Medveščak, Lokomotivu iz Zagreba, Metaloplastiku iz Šapca, Bosnamontažu iz Prijedora, West Wien iz Austrije, Sport Lisboa e Benfica iz Portugala, te Laško i Krško iz Slovenije. Donedavno je bio trener banjalučkog Borca i živi na relaciji Zagreb - Banja Luka.

## Vanjske veze
* Abas.com.hr 
* Interviju u BH Danima 
* Biografija
Manastir Miljkovo

**Miljkov manastir**, ranije poznat kao **manastir Bukovica** (do 18. veka). Prvi pisani dokument o manastiru Bukovica datira iz 1374. godine. Te godine knez Lazar svojom Hrisovuljom daruje metohe manastiru Ravanici. Između ostalih se pominje i 'Bukovica Brod na Gložanah na Moravi'. 
 
Ima istorijskih podataka koji govore da je u manastiru Bukovica oko 1420. radila prepisivačka škola.
 
U 16. i 17. v, u vreme turske vladavine nama podataka o manastiru. U vreme austrijske okupacije Srbije, na geografskoj karti je ucrtan manastir Bukovica, a pretpostavlja se da je ponovnom okupacijom od Turske manastir porušen i spaljen.
 
Godine 1787. manastir obnavlja Miljko Tomić, trgovac iz Gložana, po kome dobija sadašnje ime - Miljkov Manastir. Miljko je u starijim godinama živeo i umro u manastiru i sahranjen u porti.

Od 1787. preko Miljkovog manastira održavana je veza sa ustanicima Koče Anđelkovića (Kočina krajina).
 
Resavski knez Petar Erčić - Jakovljević je 1793. na osnovu turskog fermana izabran za Vrhovnog kneza 12 srpskih nahija i počinje obnovu manastira spaljenog posle propasti Kočine krajine.
 
Krajem 18. veka dolazi iz Lapova sveštenik Miljko Ristić i delotvorno nastavlja sa započetom obnovom. Obnavlja se rad manastirske škole za opismenjavanje i obrazovanje budućih popova, pisara, učitelja. Ovde je školu nešto ranije - 1780-85. pohađao kao mladić kasniji vojvoda Stevan Sinđelić.

U periodu preiprema za podizanje ustanka, Miljkov manastir postaje mesto okupljanja resavskih i šumadijskih ustanika.
 
Godine 1803. u manastiru se sastaju nahijske starešine i za vođu biraju kneza Petra Dobrnjca, ali on to odbija.
 
Godine 1808. u znak zahvalnosti manastir dobija od Karađorđa zvono na kome je pisalo 'Liveno za vlade Verhovnog vožda naroda serbskog Georgija Petroviča'. Zvono je 1830. skinuto, odneto u Kragujevac i prvo zazvonilo u slobodnoj Srbiji. Kasnije je poslato u Ravanicu, a od kneza Miloša manastir dobija novo zvono.
 
Slomom Prvog srpskog ustanka manastir je za odmazdu spaljen i opljačkan. Oko 1820. je delimično obnovljen i nastavlja sa duhovnim radom.
 
Godine 1926. u manastir su došli ruski emigranti - monasi na čelu sa jeromonahom Amvrosijem Kurganovim, do sada najobrazovanijim duhovnikom u istoriji manastira koji je puno doprineo u obnovi manastira. 
 
Godine 1952. manastir je pretvoren u ženski opštežiteljni, a od dolaska igumanije Doroteje 1967. počinje procvat manastira. 1968. završen je konak sa južne strane, a 1996. sa jugoistočne - bliže crkvi. Obližnji Manstir Dobreš, koji je proglašen za metoh Miljkovog manastira, u obnovi je od 2003.
 
Manastirska slava je Vavedenje presvete Bogorodice (4. decembar) a tradicionalno se održava proslava Sv. Preobraženja Gospodnjeg (19. avgust) kao zavetina nekadašnjeg naselja u blizini manastira i opštenarodni sabor.

## Vanjske veze

* Manastir Miljkovo na sajtu pravoslavlje.nl 
* Manastir Miljkovo na sajtu spc-altena.de
* Manastir Miljkovo na sajtu 381info.com
* Manastir Miljkovo - manstir eparhije braničevske 
* Manastir Miljkovo na sajtu zdravstveniturizam.com
Agarovići

**Agarovići** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Rogatica koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 161 stanovnika.

## Geografija

## Istorija. Agarovići su se zvali za vrijeme turaka Takta to jest stopa,stepenica ili daska po istoimenom obliku sela .A kasnije su dobilo ime po Agi Roviću.

## Stanovništvo

## Privreda

## Reference

## Vanjske veze
3. ŽNL Osječko-baranjska

**3. županijska nogometna liga (ŽNL) Osječko-baranjska** predstavlja sedmi stupanj nogometnih natjecanja u Hrvatskoj. U sezoni 2012/2013. Ligu čini 60 klubova podijeljenih u šest skupina po nogometnim središtima: Osijek (9), Našice (8), Beli Manastir - Baranjska liga (11), Đakovo (12), Valpovo (11) i Donji Miholjac (9).

## Sustav natjecanja
Prvoplasirani klubovi odigravaju kvalifikacije za ulazak u viši rang - 2. ŽNL Osječko-baranjska, dok posljednjeplasirani ne ispadaju jer **ne postoje niže lige** za navedenu županiju.

## Klubovi u 3. ŽNL Osječko-baranjskoj u sezoni 2012/2013.
Zagajevi

**Zagajevi** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Rogatica koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 14 stanovnika. Najpoznatije je kao rodno mjesto i prebivalište znamenitog travara Jove Mijatovića o kome je Puriša Đorđević 1964. godine snimio istoimeni dokumentarni film.

## Geografija

## Historija

## Stanovništvo

## Privreda

## Značajne osobe
*Jovo Mijatović (1886 - 1986), travar

## Reference

## Vanjske veze
Žepa

**Žepa** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Rogatica koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 462 stanovnika.

## Geografija

## Historija

## Sport
U Žepi je postojao FK Žepa, KK Žepa, AK Žepa, RK Žepa i Šahovski Klub Žepa (ŠK Žepa je prenesen u Sarajevo i takmiči se pod imenom Šahovski klub Sabrija Tabaković). Poznatiji šahisti su Zijad Bajić, Alil Cesko Hlebac, Hajrudin Cesko Sahkonja/Životinja, Huso Kulovac, Dizdarević Ibraim, Huso Cesko, Hazim Štitkovac, Medo Jahić, Samir Cocalić, Beno Kudrovac, Salim Cesko i mnogi drugi. Poznati atletičari Žepe su: Hamza Alić (bacač kugle i diska, višestruki prvak BiH), Edhem Kacevic (bacač kugle i diska, višestruki prvak BiH)... Žepa je imala i Ragbi klub Union koja je igrala Drugu jugoslovensku ligu! Postojao je i rvački, bokserski i karatški klub Žepa. Treba napomenuti da je Odbojkaški klub Žepa bio prvak regionalne/međuopštinske lige i regionalnog kupa (16 trofeja): 1985-1992, ali nisu nastupili nikad u republickoj ligi BiH zbog slabe ekonomske situacije.... Poznatiji odbojkaši su bili Radenko Radović, Velemir Đurivić Veljo, Obren Ciprigić Debeljko, Salman Ruždija, Saria Cesko, Ago Podzic, Juso Hodzic, Marko Mamic, Zdravko Boksic, Ramiz Dedaic i...
Žepa je bila prvak regije u navlačenju konopca 11 puta (tri puta druga i pet puta treća), U navlačenju konopca su bili prvaci BiH 10 puta (doprvaci dva i dva treća mjesta) i prvaci SFRJ su bili sedam puta i prvaci Evrope tri puta... U navlačenju konopca su čak imali ligu od osam klubova.

Žepski fudbalski stadion se zvao "Zaoble lave" kapacitet 5000 sjedecih mjesta, a dvorana se zvala Carska Arena sa kapacitetom od 3500 sjedećih mjesta.

## Stanovništvo

## Privreda

Ribarstvo, turizam, mala privreda (trgovina), sumarstvo, poljoprivreda i textilna industria.

## Reference

## Vanjske veze
Šišići

**Šišići** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u općini Trnovo koja pripada entitetu Federacija Bosne i Hercegovine. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 40 stanovnika.
Danas je u ovome selu je samo jedno domaćinstvoa stalno naseljeno.
Prije rata u BiH u ovom selu su živjele porodice Kovačević,Golijanin i mali broj Vlačića.

## Geografija

## Historija

## Stanovništvo

## Privreda

## Reference

## Vanjske veze
Umoljani

**Umoljani** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Trnovo (FBiH) koja pripada entitetu Federacija Bosne i Hercegovine. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 92 stanovnika.

## Ime
Postoje dvije verzije kako su Umoljani dobili ime. Po jednoj je da su stočari Humljani iz Hercegovine dolazili ljeti na ispašu sa stokom i tu su neki ostali da stalno žive. Po drugoj legendi aždaja je izašla iz kanjona Rakitnice, koji je udaljen 3 km od sela, i prošla kroz Studeni potok vijugajući sa namjerom da poždere stanovništvo. Kada su je primjetili, stanovništvo se povuklo na brdo Pošiljak i počeli moliti i umolili su da se aždaja okameni. Sada se na tom mjestu može vidjeti oblik te okamenjene nemani.

## Geografija

Selo je smješteno na planini Bjelašnici. Selo je smješteno na nadmorskoj visini od 1353 m.

## Stanovništvo

## Znamenitosti

Na samom ulazu u selo nalazi se džamija sa specifičnom munarom prilagođenom vremenskim prilikama na ovom području. Ne postoje pisani tragovi kada je džamija sagrađena, ali se vjeruje da je od nje starija samo Turhan Emin-begova džamija u Ustikolini. Postoje još naznake da bi mogla biti sagrađena na nekim od stećaka. Proglašena je za nacionalni spomenik BiH. 

Dolina Studenog polja je malo mjesto iza ljetnog pastirskog sela Gradina koje se nalazi u neposrednoj blizini Umoljana.

Karl Patsch je zabilježio predaju koja se sačuvala kod stanovnika sela Umoljani o postojanju crkve ispod sela, na mjestu nazvanom Crkvina. Na tom lokalitetu arheolozi su zabilježili obrađeno kamenje kako strši iz ledine. 

Ostaci drevnih naselja razbacani su oko sela, sa velikim brojem srednjovjekovnih nadgrobnih spomenika smještenih visoko na hridinama. **Nekropola Dolovi** sa stećcima, starim nišanima i ostaci srednjovjekovne građevine proglašena je za nacionalni spomenik BiH.  Nacionalni spomenik čine: nekropola sa 47 stećaka, nekropola sa 11 starih nišana, zemljom prekriveni ostaci objekta na lokalitetu Crkvina, osamljeni stećak, nekropola sa pet stećaka.

Većina stećaka izrađeni su od lokalnog kamena, imaju oblik ploče, sanduka i sljemenjaka. Znatan broj stećaka ukrašavaju realistička i simbolička obilježja (tordirana vrpca, dvostruka vrpca od cik-cak linija, linije rađene u vidu reljefnih ispupčenja i udubljenja, loza sa trolistom, loza sa spiralama, stilizirani križ, latinski križ, štit, mač, krug i figuralna predstava kola, tj. posmrtnog kultnog plesa, zatim predstava stiliziranog stabla sa dva para spiralnih zavoja koji se simetrično povijaju te ukras rozete). 

**Nekropola Dolovi**, nalazi se na listi 30 srednjovjekovnih nekropola stećaka koje su 2016. godine proglašene Svjetskom baštinom UNESCO-a. Na listi su 22 nekropole u Bosni i Hercegovini, po 3 u Srbiji i Crnoj Gori, a 2 u Hrvatskoj. 

## Literatura
* Šefik Bešlagić, Sarajevo: “Veselin Masleša“, 1982. STEĆCI – KULTURA I UMJETNOST
* Šefik Bešlagić, Sarajevo: Veselin Masleša, 1971. STEĆCI, KATALOŠKO-TOPOGRAFSKI PREGLED
* Dubravko Lovrenović, Sarajevo, 2009 -STEĆCI BOSANSKO I HUMSKO MRAMORJE SREDNJEG VIJEKA

## Reference

## Vanjske veze
Bovan (razvrstavanje)

**Bovan** može biti:

## Prezime
* Slavko Bovan, enigmatičar

## Naselje
* Bovan (Kruševac), naselje u Opštini Kruševac, Rasinski okrug, Srbija
* Bovan (Aleksinac), naselje u Opštini Aleksinac, Nišavski okrug, Srbija
* Bovan (Rudo), naselje u Opštini Rudo, Republika Srpska, BiH

## Ostalo
* Bovan (tvrđava), tvrđava u blizini Aleksinca, Srbija
* Bovansko jezero, jezero na Sokobanjskoj Moravici između Aleksinca i Sokobanje, Srbija 
* Bovanska klisura, klisura uz Sokobanjsku Moravicu između Aleksinca i Sokobanje, Srbija
FIFA Svjetsko prvenstvo 2002.

**Svetsko prvenstvo u fudbalu 2002.** (služebni naziv: **2002 FIFA World Cup Korea/Japan**) je bilo 17. svetsko fudbalsko prvenstvo koje se održalo u Japanu i Južnoj Koreji od 31. maja do 30. juna 2002. godine. Titulu je osvojila reprezentacija Brazila pobedivši reprezentaciju Nemačke sa 2:0. Reprezentacija Turske je osvojila treće, pobedom nad reprezentacijom Južne Koreje rezultatom 3:2.

Dana 31. maja 1996. godine Japan i Južna Koreja su na izboru za domaćina pobedile u konkurenciji sa Meksikom.

Glavni organizator prvenstva je bila svetska fudbalska federacija FIFA.

## Kvalifikacije

U kvalifikacijama za to svetsko prvenstvo učestvovalo je 199 reprezentacija, od koji su samo 32 reprezentacije sveta uspele da učestvuju na završnom turniru. Kvalifikacije su trajale od septembra 2000. do novembra 2001. Od svih reprezentacija koje su se kvalifikovale na završni turnir prvenstva, reprezentacije Japana, Južne Koreje su bile automatski kvalifikovane kao domaćini prvenstva, dok se reprezentacija Francuske direktno plasirala kao prvak sa prethodnog Svetskog prvenstva 1998, što je bio poslednji put da se prvak direktno kvalifikuje za sledeće prvenstvo. Prvi put na svetskom prvenstvu su se pojavile i reprezentacije Senegala, Slovenije, Kine i Ekvadora.

## Žreb
Žreb je održan 28. novembra 2001.

} SAD  
|}

## Takmičenje po grupama
### Grupa A

### Grupa B

### Grupa C

### Grupa D
} SAD
|3||1||1||1||5||6||-1||**4**
|-
|align="left"|
|3||1||0||2||6||4||+2||**3**
|-
|align="left"|
|3||1||0||2||3||7||-4||**3**
|}

### Grupa E

### Grupa F

### Grupa G

### Grupa H

## Eliminaciona faza

## Vanjske veze
* Svetsko prvenstvo 2002. na FIFA sajtu 
* RSSSF arhiva - Japan i Južna Koreja 2002.
* RSSSF arhiva kvalifikacionih kola
Karel Appel

**Karel Apel** (25. april 1921 – 3. maj 2006) bio je holandski slikar i vajar, poreklom iz Amsterdama. Slikarstvo je studirao od 1940. do 1943., a već godine 1946. imao je svoju samostalnu izložbu. Na njegov rad naviše su uticali slikari Pablo Pikaso i Anri Matis. Apel se ubrzo pridružio jednoj eksperimentalnoj grupi stvarajući avangardni pokret KOBRA godine 1948, zajedno sa slikarima Kornej Gijom van Beverlo - zvan Kornej, i Konstantom Nijenhajsom - zvani Konstant. Najpoznatiji rad Apela je freska koju je nacrtao 1949. u amsterdamskoj skupštini, Freska je izazvala razne kontroverzne komentare i zbog toga je bila prekrivena sve do 1959. godine.

Godine 1950. preselio se u Pariz, zatim razvio internacionalnu reputaciju putujući po Meksiku, SAD, Jugoslaviji i Brazilu. Njegova popuralnost je rasla i zbog sve veće potrebe za muralima. Živeo je, bukvalno, između Njujorka i Firence. Umro je u Cirihu, gde je do tada živeo, a sahranjen je u Parizu.

## Vanjske veze

* Trenutne izložbe u muzejuma i galerijima
* Memorijalna stranica (na nemačkom jeziku)
Richard Diebenkorn

**Richard Diebenkorn** (22. april 1922 – 30. mart 1993) bio je američki slikar čije se djelo povezuje uz pokret apstraktnog ekspresionizma, odnosno Figurativni pokret Zalivske oblasti 1950-ih i 1960-ih. Najpoznatija djela su mu slike iz zbirke *Ocean Park*.

## Vanjske veze
* Richard Diebenkorn Catalogue Raisonné
* Richarddiebenkorn.net

* Richard Diebenkorn Artwork Examples on AskART.
* NY Times obituary
Lucian Freud

**Lucian Michael Freud**, OM, CH (8. decembar 1922 – 20. jul 2011) bio je britanski slikar rodom iz Njemačke, koji je zahvaljujući portretima i aktovima stekao reputaciju jednog od najpoznatijih britanskih umjetnika 20. vijeka. Jedna od njegovih najpoznatijih slika je akt *[[Benefits Supervisor Sleeping|Nadzornica socijalne pomoći spava]]* iz 1995. godine, koja je 2008. godine prodana Romanu Abramoviču za 17,2 mil. funti, postavivši rekord za najskuplju sliku živog umjetnika.

Freud se rodio u Berlinu kao sin austrijsko-jevrejskog arhitekta Ernsta L. Freuda i Lucie Brasch; po ocu mu je djed bio znameniti psihijatar Sigmund Freud. Mlađi brat mu je bio britanski pisac i političar Clement Freud. Zajedno s porodicom se 1933. iz Berlina nakon dolaska nacista na vlast preselio u London, gdje je 1939. dobio britansko državljanstvo. Slikanjem se profesionalno počeo baviti 1940-ih, a 1950-ih je zajedno sa američkim slikarom R. B. Kitajem stvorio "Londonsku školu". Freudov opus se gotovo u potpunosti sastojao od portreta ili aktova pri čemu su mu kao modeli gotovo uvijek služili prijatelji, članovi porodice i ljubavnice. S vremenom je postao jedan od najpopularnijih umjetnika u Britaniji, te su od njega svoje portrete naručivali mnogi celebrityji kao što je manekenka Kate Moss. Godine 2001. je izradio jedan od službenih portreta kraljice Elizabete II, što je izazvalo kontroverze zbog stila koji je dio javnosti smatrao "neprimjerenim", odnosno uvredljivim po monarha.

Freud je bio poznat po izuzetno burnom ljubavnom životu. Njegova prva supruga Kathleen Garman je bila nećaka njegove ranije ljubavnice Lorne Garman; s njom je bio u braku od 1948. do 1952. i imao dvoje djece. Također je imao brojnu vanbračnu djecu; neki izvori navode da ih je imao preko četrdeset, ali su biografi do sada identificirali tek njih dvanaest. Među njima se nalazi spisateljica Esther Freud, čija je majka bila Bernardine Coverley.

## Literatura
* "NPG", National Portrait Gallery, Exhibition booklet for *Lucian Freud Portraits*, 2012
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  

## Vanjske veze
* Article on Lucian Freud's crossing of the Atlantic during World War II  Apollo Magazine
* Lucian Freud in Literal – features images from Freud's work
* WebMuseum: Lucian Freud – features images of a selection from Freud's work
* 2002 exhibition at Tate Britain  including a chronology 
* Interior at Paddington (1951), Freud's portrait of his friend, Harry Diamond
* BBC Four Radio Interview Freud talks to William Feaver on 7 February 1988
* Abbot Hall Exhibition 1996
* Essay by Kelly Grovier on Lucian Freud in The Observer 2006
* Lucian Freud Controversy 05/12/06 
* Charles Finch on Lucian Freud – MOMA: Museum of Modern Art, New York City
* Lucian Freud. Critical analysis
* Interview with Lucian Freud (1988) 
*  Lucian Freud – Centre Pompidou, Paris
* Lucian Freud: L'Atelier (The Studio) / Centre Pompidou, Paris Video 2010
* 
* Channel Four News Interview with Lucian Freud on the campaign to keep Titian paintings in Britain 2008 
* Lucian Freud Online Memorial
Richard Hamilton

**Richard Hamilton** se može odnositi na:

* Richard Hamilton (košarkaš), američki profesionalni košarkaš
* Richard Hamilton (likovni umjetnik), britanski slikar
* Richard Hamilton (glumac), američki glumac (1920.-2004.)
* Richard Hamilton (profesor), profesor matematike na sveučilištu Columbia
Roy Lichtenstein

**Roj Liktenstajn** (), američki slikar, rođen je 27. oktobra 1923, a umro je 29. septembra 1997. Bio je jedan od osnivača pop-arta, pokreta koji predstavlja protivtežu tehnikama i konceptima apstraktnog ekspresionizma i koji veliča tehnike masovnih medija i ikone popularne kulture.

Kao mladić, Liktenstajn je jedno vrijeme studirao sa slikarem Redžinaldom Maršom (). Poslije odsluženja vojnog roka u Drugom svjetskom ratu, završava studije umjetnosti na univerzitetu u Ohaju, gdje 1946. do 1951. godine predaje kao profesor. Bio je profesor i na koledžu Njujorškog državnog univerzitetska Ozvego (1957—1960) () i koledžu Daglas na univerzitetu Radžers u Nju Branzviku, Nju Džersi (1960—1963) ().

Na početku karijere Liktenstajn slika teme sa američkog Zapada u različitim modernističkim stilovima. Godine 1957. počinje da slika u stilu američkog ekspresionizma, ali ga vrlo brzo napušta. Po engleskom istoričaru umjetnosti, E. H. Gombriku, Liktenstajnovo interesovanje za vinjete i likove iz stripova najvjerovatnije dolazi od momenta kada 1960. godine za svoju djecu naslikao Mikija Mausa i Paju Patka. U početku nezadovoljan ovom tehnikom i ne baš oduševljen konceptom direktnog prisvajanja, Liktenstajn ubrzo otkriva skrivene mogućnosti kognitivne i estetske interpretacije, koje se nameću premještanjem ikona masovnih medija u kontekst lijepih umjetnosti.

## Reference

## Vanjske veze
* Bečka retrospektiva Roja Lihtenštajna („Politika“, 1. maj 2011)
Larry Rivers

**Larry Rivers** (17. august 1923 - 14. august 2002) bio je američki likovni umjetnik, muzičar i sineast koji se smatra jednim od osnivača Pop arta. Njegovo najpoznatije djelo je *Washington prelazi Delaware* u kome je na vlastiti način obradio jedan od najpoznatijih prizora historije SAD.

## Vanjske veze
* Marlborough Gallery
Antoni Tàpies

**Antoni Tàpies i Puig, 1. markiz od Tàpiesa** (; 13. decembar 1923 – 6. februar 2012) bio je katalonski slikar, kipar i likovni teoretičar koji je postao jedan od najvećih evropskih likovnih umjetnika svoje generacije. Tradicionalno se povezuje sa apstraktnim ekspresionizmom i tašizmom. Najveći dio života je proveo u Barceloni, te bio jedan od osnivača pokreta Dau al Set. Odrastao je u republikanskoj porodici i za vrijeme Francove vlasti bio njen protivnik, nastojeći kroz svoja djela izraziti proskribirani katalonski identitet, a 1974. je svoje ogorčenje zbog pogubljenja mladog militanog anarhista Salvadora Puiga Anticha izrazio kroz litografiju *Ubice*.

## Izvori

## Literatura
* Antoni Tàpies and Michel Tapié. ''Antonio Tapies'' [sic], New York, G. Wittenborn, 1959. OCLC 1090149
* Solomon R. Guggenheim Museum. ''Antoni Tàpies'' New York [©1962] OCLC: 2272922
* Mor Antoni Tàpies
* La premsa internacional destaca la mort “d'un dels grans artistes europeus”

## Vanjske veze

* Artist Biography 
* Obituary in The Independent by Marcus Williamson
* The Pace Gallery
* The UNESCO Works of Art Collection
* Artcyclopedia on Antoni Tàpies
* Britannica article

|-
Josip Milković

**Josip Milković** (Zagreb, 30. listopada 1942.), bivši je hrvatski rukometaš. Danas je rukometni trener.

Igrao je za zagrebački Medveščak, s kojim je 1964. i 1965. osvojio naslove prvaka, a 1965. i 1970. kup. Sezone 1965. je došao do završnice Kupa europskih prvaka, gdje ih je zaustavio rumunjski predstavnik Dinamo iz Bukurešta; Medveščak je izgubio 11:13.

Za jugoslavensku reprezentaciju je odigrao 103 susreta na kojima je postigao 310 pogodaka. Na SP-u 1970. je osvojio brončano odličje. Na SP-u 1964. je postigao 32 pogotka i podijelio naslov najboljeg strijelca s mađarskim igračem Andreasom Fenyőm i rumunjskim Ioanom Moserom.

Nakon što je prestao aktivno igrati rukomet, prešao je u trenere. Trenirao je Medveščak, a onda je otišao u inozemstvo, u Njemačku. Ondje je trenirao VfL Günzburg, MTSV Schwabing, Bayera iz Leverkusena a 1989. godine THW Kiel. 2000. godine je trenirao hrvatsku rukometnu reprezentaciju. . Nastupio je za Reprezentaciju svijeta.

## Reference

## Vanjske veze
* THW Kiel
Kevin Anderson (teniser)

**Kevin Anderson** (, Johanesburg, Južnoafrička Republika, 18. maj 1986.) je južnoafrički teniser, koji je profesionalnu karijeru započeo 2007. godine. Osvojio je šest ATP turnira. Takođe je igrao i dva grend slem finala na US Openu 2017. i na Vimbldonu 2018.

## Vanjske veze

* Kevin Anderson na internet stranici ATP 
* Kevin Anderson  na internet stranici ITF 
* Kevin Anderson  na sportskoj internet stranici Univerziteta u Ilinoisu
Velimir Kljaić

**Velimir Kljaić** (Danilo Gornje kraj Šibenika, 10. veljače 1946. – Zagreb, 12. kolovoza 2010.), hrvatski je rukometni trener, osvajač zlatne medalje na Olimpijskim igrama u Atlanti 1996. godine, koja je bila prva olimpijska zlatna medalja za hrvatski šport.

Kao rukometaš igrao je za RK Medveščak od 1963. do 1976. godine te za Klagenfurt od 1976. do 1980. godine. Kao rukometni trener, osvojio je dva naslova prvaka Hrvatske i dva hrvatska kupa s RK Zagrebom. Bio je trener u Njemačkoj 15 godina te izbornik rukometnih reprezentacija Egipta i Kuvajta. S njemačkim klubom SG Wallau-Massenheim osvajio je njemački kup i prvenstvo 1992. godine, te primio nagradu za trenera godine. Njegov sin Nenad Kljaić, poznati je hrvatski rukometaš i trener.

Umro je od raka pluća.

## Izvori
Richard Hamilton (košarkaš)

**Richard "Rip" Hamilton** (, 14. veljače 1978.) američki je profesionalni košarkaš. Igra na poziciji bek šutera, a može igrati i nisko krilo. Trenutačno je član NBA momčadi Detroit Pistonsa. Izabran je u 1. krugu (7. ukupno) NBA drafta 1999. od strane Washington Wizardsa.

## Sveučilište
Pohađao je svečilište Connecticut. Proglašen je najboljim igračem završnice te je odveo svoju momčad do osvajanja NCAA natjecanja. Nakon četiri godine sveučilišta odlučio se prijaviti na NBA draft.

## NBA karijera
Izabran je kao 7. izbor NBA drafta 1999. od strane Washington Wizardsa. Međutim nakon tri sezone u dresu Wizardsa, Hamilton je mijenjan u Detroit Pistonse zajedno sa Hubertom Davisom i Bobbyem Simmonsom u zamjenu za Jerry Stackhousea, Briana Cardinala i Ratka Vardu. Ubrzo nakon zamjene, Hamilton je postao jedan od najboljih šutera u ligi te je odveo momčad do osvajanja NBA naslova 2004. preko favoriziranih Lakersa rezultatom 4-1. U sezoni 2003./04. Hamilton je čak tri puta slomio nos te od onda nosi zaštitnu masku koja mu je neki put i donijela sreću. 27. prosinca 2006. u utakmici New York Knicksima, Hamilton je postigao učinak karijere od 51 poena te odveo momčad do pobjede 151:145 nakon tri produžetka. 6. veljače 2008. sudjelovao je u natjecanju u tricama gdje je poražen od branitelja naslova Jasona Kapona. 13. svibnja 2008. Hamilton je postao najbolji strijelac Pistonsa u doigravanju, prestigavši na tom mjestu Isiaha Thomasa, a 3. studenog 2008. potpisao je trogodišnje produženje ugovora u vrijednosti od 34 milijuna dolara.

## NBA statistika
### Regularni dio

### Doigravanje

## Vanjske veze
* Službena stranica
* Profil na NBA.com
* Profil  na Basketball-Reference.com
Nenad Kljaić

**Nenad Kljaić** (Zagreb, 21. prosinca 1966.), hrvatski je rukometaš, osvajač zlatne medalje na Mediteranskim igrama 1993. u Languedoc-Roussillonu i na Olimpijskim igrama u Atlanti 1996. godine. 1. veljače 2011. smijenjen je sa mjesta trenera u klubu RK Croatia Osiguranje Zagreb.

### Biografija
Rodio se je u obitelji Velimira Kljaića i Jasenke Kljaić rođene Neralić. Preci su mu Tomislav Neralić, (djed) i Franjo Neralić, koji su bili operni pjevači, te Milan Neralić, mačevalac. Supruga mu je Sandra Mejovšek-Kljaić, te ima jednoga sina (podatak iz 1993. g.).

## Reference
Eduardo Chillida

**Eduardo Chillida Juantegui** ili **Eduardo Txillida Juantegi** na baskijskom, (10. januar 1924 &ndash; 19. august 2002) bio je španski baskijski kipar poznat po monumentalnim apstraktnim djelima. 

## Vanjske veze

* www.eduardo-chillida.com: Museum Chillida-Leku (Hernani)
* Eduardo Chillida  at arteseleccion.com
* Galerie Lelong, Paris
Anthony Caro

**Sir Anthony Alfred Caro**, OM, CBE (New Malden, tadašnji Surrey, 8. mart 1924 – 23. oktobar 2013) je engleski apstraktni kipar čija djela obično čine nakupine metala pri čemu se koriste "pronađeni" industrijski predmeti.

## Literatura
* Busch, Julia M., *[http://www.worldcatlibraries.org/wcpa/ow/4ed0b0bd878eaf2a.html A Decade of Sculpture: the New Media in the 1960s] * (Philadelphia: The Art Alliance Press & London: Associated University Presses , 1974). .
* Whelan, Richard, *Anthony Caro* (New York: E. P. Dutton & Co., Inc., 1975). .....
* Barker, Ian, *[http://www.lundhumphries.com/isbn/9780853319108 Anthony Caro: Quest for the New Sculpture] * (Aldershot: Lund Humphries, 2004) .
* Reid, Mary, *[http://www.lundhumphries.com/isbn/9781848220300 Anthony Caro: Drawing in Space] * (Farnham: Lund Humphries, 2009) .
* Wilkin, Karen, *[http://www.lundhumphries.com/isbn/9781848220317 Anthony Caro: Interior and Exterior] * (Farnham: Lund Humphries, 2009) .
* Julius Bryant, Julius, *[http://www.lundhumphries.com/isbn/9781848220324 Anthony Caro: Figurative and Narrative Sculpture] * (Farnham: Lund Humphries, 2009) .
* Westley Smith, H.F., *[http://www.lundhumphries.com/isbn/9781848220515 Anthony Caro: Small Sculptures] * (Farnham, Lund Humphries, 2010) .
* Moorhouse, Paul, *[http://www.lundhumphries.com/isbn/9781848220539 Anthony Caro: Presence] * (Farnham, Lund Humphries, 2010) .
* Saunders, Wade, Anthony Caro Recent Sculptures (Baltimore, C. Grimaldis Gallery, 1987).
* Millard, Charles, Anthony Caro Works of the 1980's (Baltimore, C. Grimaldis Gallery, 1989).
* Payton, Neal, "Anthony Caro Sculpture: Towards Architecture, Recent Bronzes" (Baltimore, C. Grimaldis Gallery, 1994) ASIN B0006RO25G.
* Adams, Virginia K., "Anthony Caro A Survey " (Baltimore, C. Grimaldis Gallery, 2004) ASIN B003X59K3C.

## Vanjske veze

* 
* Anthony Caro  at Sculpture.org.uk
* Portfolio 
* Anthony Caro in the National Gallery of Australia's Kenneth Tyler Collection
* Sir Anthony Caro video at Web of Stories
* Exhibition  at the Tate Britain, 2005
* Leading sculptors mark school's 75th birthday, *[[The Guardian]]*, 2 June 2003
* Anthony Caro at Mitchell-Innes & Nash
* Caro's work in focus  on Tate Online
* Sir Anthony Caro on his metal, The Independent, 2008
* Represented by C. Grimaldis Gallery, Baltimore, Maryland
Marcel Broodthaers

**Marcel Broodthaers** (28. januar 1924 – 28. januar 1976) bio je belgijski pjesnik, sineast i likovni umjetnik poznat po konceptualnoj umjetnosti kojom je na duhovit način komentirao društvo.

## Vanjske veze
* http://www.broodthaersmp.be
* http://www.michaelwerner.com
* http://www.mk-g.org/index.php?id=364 Marcel Broodthaers events at Milton Keynes Gallery (UK) February 2008 supported by the Open University http://www.open.ac.uk
* http://www.mk-g.org/index.php?sectionmenu=2 Marcel Broodthaers exhibition at Milton Keynes Gallery (UK) 26 January - 30 March 2008.
* Haidu, Rachel, "On Décor: a Conquest by Marcel Broodthaers," ''ArtForum'', Summer, 2007.
* MARCEL BROODTHAERS, The Living Mirror Valery Oişteanu writes about Broodthaers for The Brooklyn Rail, published in October 2010
Umetničke knjige

**Umetničke knjige** su pojedinačna umetnička dela koja imaju knjigu kao medijum i objekat i gde se radi o originalnom radu ili o malim brojevima izdanja knjiga u autorskom broju izdanja koje se reprodukuju u umetničkim tehnikama ili u tehnici koja može da daje samo ograničen broj primeraka.

## Vanjske veze
* Englische Version 
* Deutsche Version 
* Guy Bleus, The Administration Centre, Wellen/Belgiam, kurzer Essay (englisch). Abgerufen am 7. Oktober 2010
* Archiv für künstlerische Bücher 
* Portal für Künstlerbücher 
* Joan Flasch Artists' Book Collection 
* Otis College of Art and Design 
* Victoria & Albert Museum
Lino Červar

**Lino Červar** (Delići kod Vrsara, Hrvatska, 22. rujna 1950.) je bivši izbornik hrvatske rukometne reprezentacije, trener RK Metalurga iz Skoplja i političar (HDZ). S Linom Červarom na čelu je hrvatska reprezentacija, koja je bila posljednja na europskom prvenstvu 2002. za nepune dvije godine postala svjetskim prvakom i olimpijskim pobjednikom.

Godine 1971. diplomirao je na Pedagoškoj akademiji u Puli te stekao zvanje nastavnika hrvatskoga jezika. Trenersku rukometnu karijeru počeo je u Rukometnom klubu Triko iz Novigrada 1974. godine. Godine 1980. trenirao je Istraturist iz Umaga s kojim se iz pete lige tijekom pet sezona plasirao u prvu Saveznu ligu Jugoslavije. 

Od 1991. godine radio je kao trener u Klagenfurtu, Austrija. Od 1994. do 2000. godine bio je trener, odnosno izbornik Talijanske rukometne reprezentacije i direktor svih talijanskih rukometnih selekcija. 1998. u Italiji objavljuje knjigu "Moje viđenje rukometa".

Od 2000. bio je trener Badel 1862, a 2002. je imenovan izbornikom Hrvatske rukometne reprezentacije, s kojom je paralelno vodio i talijanski RK Papilon Conversano. Od 2004. je ponovo u R.K. Croatia Osiguranje Zagreb. 29. srpnja 2010. odlučio se povući s mjesta hrvatskog izbornika.

Dvostruki je dobitnik Državne nagrade za šport "Franjo Bučar", 2003. godine osobne, te kao član reprezentacije 2004. godine. 

Bio je zastupnik u petom sazivu Hrvatskog sabora (2003. - 2007.).

## Sportski uspjesi

* 1991. Imenovan je članom stručnog stožera na prvoj službenoj utakmici s Japanom
* 1997. Pobjeda na kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo u Japanu s Rukometnom reprezentacijom Italije i prvi nastup Italije na SP 
* 1997. osvaja drugo mjesto s talijanskom reprezentacijom na Mediteranskim igrama
* 1998. Prvo sudjelovanje Italije na europskom prvenstvu
* 2001. Prvak Hrvatske s RK Badel 1862. Zagreb
* 2003. Prvak s hrvatskom reprezentacijom na svjetskom prvenstvu
* 2003. Osvajač talijanskog kupa s RK Papilon Conversano
* 2003. Prvak Italije s RK Papilon Conversano
* 2004. Četvrto mjesto s hrvatskom reprezentacijom na Europskom prvenstvu
* 2004., 2005., 2006., 2007., 2008. i 2009. Prvak Hrvatske i osvajač kupa s RK Zagrebom
* 2004. Olimpijski pobjednik s hrvatskom reprezentacijom
* 2005. Srebrno odličje na SP-u održanom u Tunisu.
* 2006. Četvrto mjesto na EP-u održanom u Švicarskoj.
* 2007. Peto mjesto na SP-u održanom u Njemačkoj, uz jedan jedini poraz u četvrtzavršnici i devet pobjeda.
* 2008. Srebrna medalja na europskom prvenstvu u Norveškoj s hrvatskom reprezentacijom
* 2008. Četvrto mjesto na Olimpijskim igrama s hrvatskom reprezentacijom
* 2009. Srebrna medalja na Svjetskom prvenstvu u Hrvatskoj s hrvatskom reprezentacijom
* 2010. Srebrna medalja na europskom prvenstvu u Austriji s hrvatskom reprezentacijom

## Vanjske veze
* Lino Červar
Slavko Goluža

**Slavko Goluža** (Stolac, BiH, 17. rujna 1971.), hrvatski rukometni reprezentativac i trener, odrastao je u Metkoviću, gdje je završio osnovnu i srednju školu, kratko je trenirao u Nogometnom klubu Neretva iz Metkovića, a poslije prelazi u rukomet počevši karijeru u Rukometnom klubu Mehanika (danas RK Metković). Obnašao je dužnost izbornika hrvatske rukometne reprezentacije.

### Klupska karijera
Igrao je za RK Mehanika Metković, poslije i RK Meković Jambo, RK Badel 1862 Zagreb, mađarski KC Fotex Veszprem, njemački Tus Nettelstatdt Lübeeke, te francuski Paris Saint Germaine.

S RK Badel 1862 Zagrebom po devet je puta osvajao nacionalno prvenstvo i kup, osvojio je Kup europskih prvaka 1992. i 1993. godine, i superkup IHF, 1992. 
S RK Metković Jambo osvojio je KUP EHF, 2000., Hrvatski kup 2001.i 2002.

### Reprezentativna karijera
Nastupio na Olimpijskim igrama u Atlanti 1996. i Atena 2004. i oba puta osvojio zlatnu medalju, kao i na Svjetskom prvenstvu u Portugalu 2003., a na slijedećem Svjetskom prvenstvu u Tunis 2005. osvojio je srebrnu medalju. Prvu medalju ne velikim natjecanjima osvojio je na Europskom prvenstvu u Portugalu 1994., brončanu medalju.

Osvojio je i zlatne medalje na Mediteranskim igrama u osvojio je u Tunis 2001., te u francuskom Languedoc-Roussilon 1993.

Izborom Sportskih novosti proglašen je rukometašem godine 2001. i član je ekipe godine: 1992., 1993., 1996. i 2003.

Dvostruki je dobitnik Državne nagrade za šport "Franjo Bučar", 1996. i 2004. kao član Hrvatske rukometne reprezentacije.

Trenutno u Hrvatskom rukometnom savezu obnaša dužnost instruktora za muški rukomet i trenera nacionalnih selekcija. Kao izbornik, osvojio je brončanu medalju s hrvatskom rukometnom reprezentacijom na EP u Srbiji 2012., te brončanu medalju na OI 2012. u Londonu.

2008. godine izabran je za dopredsjednika Hrvatskog olimpijskog odbora.

## Politička angažiranost

Za vrijeme aktivne igračke karijere a i poslije Slavko je podržavao HDZ. Nastupao je na njihovim predizbornm spotovima, bio član liste HDZ-a za Metković. Na predsjedničkim izborima 2009. podržavao je Andriju Hebranga pojavivši se na popisu potpore slavnih osoba.

## Reference
Umetnička instalacija

**Umetničke instalacije** su intervencije umetnika u konkretnom prostoru preko kojih se modifikuje perceptivno iskustvo posmatrača i prostor obogaćuje novim značenjima i sadržajem. Iako je ovaj način razmišljanja i stvaranja umetnosti oduvek postojao, tek od šezdesetih godina 20. veka počinje da se smatra umetničkom disciplinom ravnopravnom sa slikarstvom i vajarstvom. Pre imena pod kojim je danas poznata, ova disciplina se nazivala projektna umetnost ili temporalna umetnost. U stvari jedna od glavnih karakteristika umetničke instalacije jeste perceptivno iskustvo i manipulacija prostora sa ograničenim vremenskim trajanjem, tako da se i danas smatra vidom temporalne umetnosti.

Pojam umetnička instalacija se razvija u savremenoj umetnosti 1970. godine kao pojava koja je posezala za prostorom u spoju sa mestom odnosno prostorom u organizaciji umetničkih dela koje je ostvarivala kao oblike asamblaža.

## Karakteristike

Za razliku od environmenta 1950.-tih godina i šezdesetih godina ona se sastoji od uzajamno sastavljenih stvari iz svakodnevne upotrebe koje pruža robna proizvodnja a njene inscenacije nemaju narativni karakter. Uzajamni spoj međusobno divergentnih umetničkih ostvarenja jeste konceptualna i spiritualna zavisnost kao polazišna tačka u umetničkom stvaranju dela.

Umetnost instalacija je u srodstvu sa lend-artom, kao prostornom trodimenzionalnom umetnošću u prostoru ili unutar njega i omogućava primenu različitih materijala, i zavisi takođe od vremena, svetlosti, zvuka i pokreta u prostoru i u okviru toga se javlja umetnost svetlosti, umetnost zvuka, medija umetnost i kinetička umetnost.

Prve radove u smislu današnje umetnosti instalacije radili su Kurt Šviters (1933. godine), El Lisicki (1928. godine) i Oskar Šlemer (1940. godine) i oni se mogu smatrati pionirima ove umetnosti.

Umetnost instalacija se može redovno pratiti na grupnim izložbama kao što su Venecijanski bijenale i dokumenta u Kaselu.

## Umetnici koji su stvarali instalacije

* Jozef Bojs (Joseph Beuys)
* Alison Nouls (Alison Knowles)
* Karoli Šneman (Carolee Schneemann)
* Juniči Kakizaki (Junichi Kakizaki)
* Iv Klajn (Yves Klein)
* Danijel Buren (Daniel Buren)
* Kristijan Boltanski (Christian Boltanski) link
* Nam Jun Pajk (Nam June Paik)
* Hristo & Žan-Klod (Christo & Jeanne-Claude)
* Kiki Šmit (Kiki Smith)
* Kurt Flekenštajn (Kurt Fleckenstein)

## Reference

## Povezano
* Savremena umetnost
* Lend-art

## Vanjske veze

* Installation artists and art...the-artists.org 
* Open Directory: Installation artists 
* Open Directory: Sculpture Installation

;Contemporary installation organizations and museums
* The Canadian Clay & Glass Gallery
* WarFire Public Art and Placemaking 
* The Mattress Factory Art Museum
* Dia-Beacon Riggio Galleries 
* Medicine Factory

;Installation art
* Media art center, Karlsruhe Germany one of the biggest center with a permanent collection of interactive installations. 
* Electronic Language International Festival Interactive art installations and New media art.
Asamblaž

**Asamblaž** ( - spajanje, sklapanje) je vajarska tehnika koja podrazumeva kolažiranje različitih predmeta i stvaranje trodimenzionalne kompozicije od tih predmeta.

Asamblaž se, u zamisli, nadovezuje na kolaž, ali dok je kolaž vezan za vertikalnu površinu, asamblaž zauzima mesto u prostoru. Asamblaž predstavlja delo koje se sastoji od raznih predmeta za svakodnevnu upotrebu i može se opisati kao prostorni kolaž.

Poreklo reči se može pratiti unazad od ranih 1950-ih kada je Žan Dibife () napravio seriju kolaža krila leptira nazvavši ih *assemblages d'empreintes* (asamblaži otisaka). Međutim, asamblaž ima svoju istoriju koja se može pratiti od početka 20. veka, počev od kubističkih kolaža, preko Pikasovih ranih konstrukcija, dadističkih predmeta, pa sve do asamblaža nove realnosti šezdesetih godina 20. veka. Žan Dibife se može smatrati samo tvorcem imena ove tehnike.

Starežna skulptura je ogranak asamblaža koji namerno traži starež, otpatke urbane civilizacije i pretvara ih u umetničko delo selekcijom, reorganizacijom ili prezentacijom bez komentara.

## Literatura
* Prehledny kulturni slovnik *Mlada Fronta*, Prag 1964.

## Dodatna literatura
* William C. Seitz: *The Art of Assemblage*. Exhib. October 4 - November 12, 1961, The Museum of Modern Art, New York, 1961.
* Stephan Geiger: *The Art of Assemblage. The Museum of Modern Art, [[1961]]. Die neue Realität der Kunst in den frühen sechziger Jahren*, (Dissertation Universität Bonn 2005), München 2008, .

## Povezano
* Kolaž
* Nadrealizam
* Dadaizam

## Vanjske veze
Novi dadaizam

**Novi dadaizam** (takođe i **novi realizam**; francuski *Nouveau Réalisme*) je naziv umetničke grupe koja je 1960. godine formirana u Parizu. Ova grupa postojala je istovremeno sa američkim novim realistima. Grupi su pripadali između ostalih i N. De Sad Fal, I. Klajn i Ž. Tingeli. Odbijali su čistu apstrakciju i prikazivanje „sociološke realnosti“ na osnovu *[[Objets trouvés]]*. Njihova objekatska umetnost temeljila se delom na principima dadaizma pa je to razlog zašto se ovaj pokret označava kao neodadaizam. Dela ovih umetnika izvedena su delom u obliku asamblaža, dekolaža i *[[Ready made]]*.
Joan Mitchell

**Joan Mitchell** (12. februar 1925 – 30. oktobar 1992) bila je američka slikarka i grafičarka koja se obično smješta u "drugu generaciju" apstraktnih ekspresionista. Smatra se jednom od najvažnijih ličnosti tog pokreta u SAD, iako je najveći dio karijere provela u Francuskoj. Zajedno sa Lee Krasner, Grace Hartigan i Helen Frankenthaler je jedna od rijetkih žena-slikara koja je priznata od strane likovne kritike.

## Literatura
* Marika Herskovic, ''American Abstract Expressionism of the 1950s An Illustrated Survey'' , (New York School Press, 2003.) . p.&nbsp;226–229.
* Marika Herskovic, ''New York School Abstract Expressionists Artists Choice by Artists'' , (New York School Press, 2000.) . p.&nbsp;8; p.&nbsp;16; p.&nbsp;38; p.&nbsp;254–257.
* Helen Molesworth, *Joan Mitchell: Leaving America – New York to Paris 1958–1964* (Hauser & Wirth, London) 
* Joan Mitchell, Interview with Yves Michaud (1986) in: *Theories and Documents in Contemporary Art*, edited by K. Stiles and P. Selz (Berkeley: University of California Press, 1996.) . pp.&nbsp;31–34.
* Jane Livingston, Yvette lee, Linda Nochlin, *The Paintings of Joan Mitchell* (New York: Whitney Museum of American Art, 2002.) 
* Patricia Albers, *Joan Mitchell, Lady Painter*, New York, Alfred Knopf, 2011, 

## Reference

## Vanjske veze
* The Joan Mitchell Foundation 
* Joan Mitchell in Artcyclopedia
* Joan Mitchell – University of California Press 
* Joan Mitchell documentary film
* Oral history interview with Joan Mitchell, 1986 April 16- Archives of American Art
* Joan Mitchell in the National Gallery of Australia's Kenneth Tyler collection
Fred Williams

**Frederick Ronald (Fred) Williams** OBE (23. januar 1927 - 22. april 1982) bio je australski slikar i grafičar. Poznat je po pejzažima i smatra se jednim od najvažnijih pejzažnih slikara 20. vijeka.

## Reference

## Literatura
* 
*  
* 
* 
* 
*  
* 
* 

## Vanjske veze
* Fred Williams Image Gallery 
* Fred Williams, The Later Landscapes, 1975 - 1981, LA Louver gallery 
* Fred Williams in Queensland: Exhibition review by Grafico Topico's Sue Smith
* ''Infinite Horizons'' - Major retrospective, National Gallery of Australia
Alex Katz

**Alex Katz** (24. jul 1927) je američki likovni umjetnik koji se obično povezuje sa Pop art pokretom. Poznat je po slikama, skulpturama i crtežima. Uglavnom je slikao pejzaže New Yorka i države Maine, kao i portrete, pri čemu mu je obiljeni model bila supruga Ada.

## Literatura
* Mark Rappolt, Face The Music, Galerie Thaddaeus Ropac, 2011, 
* Klaus Albrecht Schröde,ALEX KATZ: PRINTS, Hatje Cantz, 2010, 
* Roland Mönig, Guy Tosatto, Timo Valjakka, Eric de Chassey, ALEX KATZ: AN AMERICAN WAY OF SEEING, 2010, 
* David A. Moos, ALEX KATZ: SEEING, DRAWING, MAKING, Windsor Press, 2008, 
* Luca Cerizza, ALEX KATZ: FACES AND NAMES, JRP|Ringier, 2008, 
* Enrique Juncosa, Juan Manuel Bonet, Rachael Thomas, ALEX KATZ: NEW YORK, Charta / Irish Museum of Modern Art, 2007, 
* Barry Schwabsky,ALEX KATZ: THE SIXTIES,Charta, 2006, 
* David Cohen, Sharon Corwin, ALEX KATZ: COLLAGES, Colby College Museum of Art, Waterville, Maine, 

## Vanjske veze

* 
* Alex Katz interviewed by Richard Prince
* Alex Katz Collection at the Colby College Museum of Art
* Biography on Magical-Secrets.com
* Artist Alex Katz Featured in J.Crew Catalog 
* "Ada with Sunglasses" tapestry by Alex Katz 
* Alex Katz in Conversation with Phong Bui (May 2009)