open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Milka Trnina

**Milka Trnina** (Vezišće u Općini Križ pokraj Ivanić-Grada, 19. prosinca 1863. - Zagreb, 18. svibnja 1941.), najveća hrvatska operna umjetnica i jedna od najutjecajnijih opernih diva svog vremena.

Nazivali su je pjevajućom Eleonorom Duse. Premda je u prvom redu bila wagnerijanska pjevačica, veličanstveno je interpretirala i Beethovenovu Leonoru u Fideliju ili prpošnu Fiordiligi u Mozartovoj operi Cosi fan tutte, a Puccini je rekao da se nijedna Tosca ne može usporediti s Trninom. Najbolji kritičari njezina doba smatrali su da je Wagnerove junakinje pjevala onako kako je to Wagner zamišljao.

Nastupala je u Njemačkoj, Rusiji, Engleskoj, SAD-u i mnogim drugim europskim zemljama.

Pjevanje je učila u Zagrebu i Beču. Prvi put nastupila je 1882. kao Amelia u Verdijevu "Krabuljinu plesu". Djelovala je u Leipzigu, Grazu, Bremenu i Münchenu, gdje dobiva počasni naslov bavarske dvorske komorne pjevačice, a pjevala je i u Bayreuthu, Wagnerovoj Meki. Gostovala je diljem Europe i SAD-a, gdje je neko vrijeme predavala pjevanje u New Yorku. Prva je pjevala *Toscu* u londonskom Covent Gardenu i newyorškom Metropolitenu i tu je interpretaciju Puccini smatrao najboljom uopće. Zbog bolesti povukla se sa scene 1906., a kao iznimno kritična dala je uništiti sve svoje snimke.

### Zanimljivosti
Njezinim imenom nazvan je jedan slap na Plitvičkim jezerima, kao i nagrada Hrvatskog udruženja glazbenih umjetnika. 
U Križu i Ivanić-Gradu održava se više kulturno-umjetničkih i zabavnih događanja u čast ovoj opernoj pjevačici.

Milka Trnina proslavila se u domovini i svijetu kao jedna od najvećih interpretatorica Wagnerovih tragičnih junakinja. Veliki zaljubljenik u Wagnerova djela, bio je poduzetni švicarski tvorničar čokolade Carl Russ-Suchard, inače zet osnivača Suchard's company-a Philippea Sucharda. To oduševljenje, naklonost, a možda i pritajena ljubav iznjedrilo je priču da je poznata i ukusna čokolada "Milka" dobila ime u čast Milke Trnine.

### Vanjske veze
* Milka Trnina i Royal Opera House 
* Vokalni ansambl "Milka Trnina"
* Vijenac  Hrvatski operni pjevači 1945.-2002.
Lijevi fašizam

**Ljevičarski** ili **lijevi fašizam** je izraz koji se koristi u političkoj teoriji i, daleko češće, u propagandne svrhe, kako bi se opisale nasilne, represivne i totalitarne tendencije kod ljevičarskih pojedinaca, organizacija i režima, a koje komprotiraju njihov progresivizam. Nešto rjeđe se koristi za opisivanje socijalističkih, odnosno "socijalnih" i antikapitalističkih tendencija u pojedincima i pokretima koje se smatraju fašističkim ili tradicionalno smještaju među radikalnu desnicu.

Izraz se prvi put počeo koristiti u Evropi u međuratnom periodu, a za što je najbolji primjer Weimarska Republika gdje su dvije vodeće, ali zavađene ljevičarske stranke - Socijaldemokratska partija Njemačke (SPD) i Komunistička partija Njemačke (KPD) - pripadnike suparničke stranke nazivali "crvenim fašistima", odnosno "socijal-fašistima". 

Iza drugog svjetskog rata je izraz popularizirao njemački filozof Jürgen Habermas kako bi Frankfurtsku školu ogradio od ljevičarskog terorizma.

Danas je izraz popularan među dijelom američkih i zapadnih intelektualaca koji dio radikalnih ljevičara, pogotovo onih koji kritiziraju izraelsku politiku, smatraju antimsemitima, odnosno, koji po njihovom mišljenju, iz oportunizma i drugih razloga nisu skloni kritizirati islamski fundamentalizam.

## Povezano
* Fašizam kao epitet
* Liberalni fašizam
* Štraserizam
* Novi antisemitizam
Vladavina prava

**Vladavina prava** () rjeđe **nomokracija**, je naziv pravni i politički koncept, odnosno oblik društvenog uređenja prema kojima bi se svi dijelovi društva, a prije svega predstavnici vlasti u svome postupanju morali voditi isključivo zakonima i običajima. Koncept se obično vezuje uz anglosaksonski svijet, odnosno tamošnje pravne sisteme, te se smatra širim oblikom, odnosno sinoninimom ili ekvivalentom koncepta pravne države karakterističnog za zemlje kontinentalnog prava.

## Vanjske veze
* *[http://www.journals.cambridge.org/rol Hague Journal on the Rule of Law]*, includes academic articles, practitioner reports, commentary, and book reviews.
* International Network to Promote the Rule of Law, United States Institute of Peace.
* Rule of Law Resource Center, LexisNexis
* "The Rule of Law Inventory Report" , Hague Institute for the Internationalisation of Law (HiiL), Hague Academic Coalition (2007-04-20).
* The World Justice Project A multinational, multidisciplinary initiative to strengthen the rule of law worldwide.
* World Justice Map  Map-based information exchange platform facilitating networking among Rule of Law promoters globally.
* *[http://wikis.fu-berlin.de/display/SBprojectrol/Home "Understandings of the Rule of Law in various Legal Orders of the World"] *, Wiki-Project of Freie Universitaet Berlin.
* Eau Claire County Bar Association rule of law talk 
* Frithjof Ehm ["The Rule of Law: Concept, Guiding Principle and Framework"](http://www.venice.coe.int/docs/2010/CDL-UDT(2010)022-e.pdf)
* 
* The World Engagement Institute  (WEInstitute)
* The International Development Law Organization  (IDLO)
Winnetou

**Winnetou** je izmišljeni indijanski poglavica iz plemena Apača. Njegov je lik u svojim romanima stvorio njemački književnik Karl May.

Winnetou se pojavljuje i u drugim književnim djelima Karla Maya, kao što su "Old Shatterhand", "Old Surehand", "Old Firehand" i dr.

## Radnja romana o Winnetouu
Radnja se odvija na Divljem zapadu; pripovijeda je njemački pripovjedač po imenu "Charley" (Karl May), koji kasnije, zbog svoje snage dobiva nadimak Old Shatterhand. Karl je na početku zaposlen kao nastavnik u gradu St. Louisu, gdje se sastaje s proizvođačem oružja Mr. Henryjem. Nakon što Mr. Henry vidi Karlove vještine s oružjem, zaposli ga kao geodeta za mjerenje trase željeznice.

Budući da se željeznička pruga nalazi na indijanskom teritoriju plemena Apača, Karl doživljava indijanski napad, u kojem su ubijeni gotovo svi geodeti, a preživljava tek četiri lika: Sam Hawkens, Dick Stone, Will Parker i Old Shatterhand.

Old Shatterhand se vremenom sprijatelji s Winnetouom. Njihove su zajedničke pustolovine opisane u mnogim Mayevim djelima.

## Originali nemačkih knjiga o Vinetuu
* Winnetou I-III (1893)
: Karl May - Gesammelte Werke, Bd.7, "Winnetou I" - 
: Karl May - Gesammelte Werke, Bd.8, "Winnetou II" - 
: Karl May - Gesammelte Werke, Bd.9, "Winnetou III" - 
* Winnetous Erben (Winnetou IV) (1910)
: Karl May - Gesammelte Werke, Bd.33, "Winnetous Erben" - 

## Filmski serijal
Snimljeno je deset filmova o Winnetouu od 1962. do 1968. godine. Snimili su ih zapadnonjemački filmaši u koprodukciji s hrvatskom filmskom kućom Jadran filmom, u divljini nedirnute hrvatske prirode: Nacionalni parkovi Paklenica, Plitvička jezera i Krka, Velebit, kanjon Zrmanje i Vrlika i drugdje.
* Blago srebrnog jezera, 1962. 
* Winnetou 1, 1963.
* Old Shatterhand, 1964.
* Winnetou 2, 1964.
* Winnetou među jastrebovima, 1964.
* Winnetou: Kralj petroleja, 1965.
* Winnetou 3, 1965.
* Old Surehand, 1965.
* Winnetou i Apanači / Mješanke, 1966.
* Winnetou i njegov prijatelj Old Firehand, 1966.
* Winnetou u Dolini smrti, 1968.

1998. je snimljen Winnetouov povratak (Winnetous Rückkehr), s Pierreom Briceom, glavnim glumcem u serijalu o Winnetouu 1960-ih.

## Zanimljivosti
* Glumac Gojko Mitić, poreklom iz Leskovca proslavio se igrajući Vinetua u istočnonemačkoj kinematografiji, kao i tumačeći likove indijanskih poglavica u preko četrdeset vestern filmova.
* Vinetu simbolizuje, na neki način, romantičnu želju jednostavnijeg života i bliže veze sa prirodom. U Nemačkoj se održavaju *Festival Karl Maja* tj. *Igre Karl Maja* ().
* Neki delovi filmova o Vinetuu su snimani u bivšoj SFRJ na Plitvičkim jezerima.
* U Puli je 1986. bila osnovana popularna muzička grupa *Gori uši Vinetu* čiji je lider bio Franci Blašković.

## Povezano
* Old Šeterhend

## Izvori
* Nijemci su čak deset filmova o Winnetouu snimili u Hrvatskoj 
* IMDB
* mojtv.hr
* Filmski-programi WINNETOU – njemački vesterni
Kuterevo

**Kuterevo** je planinsko naselje u uskoj uvali na obroncima sjevernog Velebita, 14 kilometara jugozapadno od Otočca kome administrativno i pripada.

## Geografija
Nalazi se na nadmorskoj visini od 559 m, a prostire se na 31,72&nbsp;km². Lokalnom cestom spojen je s Otočcem i Krasnom.

## Historija
Kuterevo se prvi put spominje 1219. godine. U 16. stoljeću stanovnici su se iselili pred najezdom Turaka. Godine 1690. naselili su ga doseljenici iz Kranjske i Gorskog kotara, u čijem govoru je i danas sačuvan poseban poddijalekt kajkavskog narječja.

## Gospodarstvo
Stanovništvo se bavi ratarstvom i stočarstvom.

## Stanovništvo
* 2001. - 634
* 1991. - 808 (Hrvati - 805, Srbi - 1, ostali - 2)
* 1981. - 852 (Hrvati - 844, Srbi - 7, ostali - 1)
* 1971. - 941 (Hrvati - 924, Srbi - 6, Jugoslaveni - 2, ostali - 9)

## Spomenici i znamenitosti

Očuvana je ruralna arhitektura i narodne domaće tradicije, kao što su izrada predmeta od drva: lička tamburica dangubica u Kuterevu poznata kao kuterevka, bačve, stolice, itd. Prva crkva u Kuterevu izgrađena je 1707. a Župna crkva Majke Božje Karmelske 1724.

## Vidi još i:
* Utočište za medvjediće Kuterevo
* Kuterevka (žičano glazbalo)

## Izvori

## Vanjske veze
Pokrajinski park Tatshenshini-Alsek

**Pokrajinski park Tatshenshini-Alsek** (engleski: *Tatshenshini-Alsek Wilderness Provincial Park*) je nacionalni park i rezervat prirode na sjeverozapadu Kanade.

## Historija

Park je osnovan 1993. kako bi se spriječilo otvaranje novog velikog otvorenog rudnika bakra, pored izvora potoka Tats (Windy Craggy), danas je upravo tu središte parka. Tatshenshini-Alsek je 1994. uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Americi. On zajedno s nacionalnim parkovima Wrangell–St. Elias, Glacier Bay i Kluane funkcionira kao Međunarodni sistem parkova, oni su i najveće zaštićeno područje na svijetu.

## Geografija
Nacionalni park Tatshenshini-Alsek je prostor planinske divljine, koji leži na krajnjem sjeverozapadu Britanske Kolumbije, u procjepu između kanadskog Yukona na sjeveru i američkog Panhandla sa juga i zapada. Park se prostire na površini od 9580 km², Sa sjevera graniči sa jukonskim nacionalnim parkom Kluane, a sa sjeverozapada i jugoistoka sa američkim nacionalnim parkovima Wrangell–St. Elias i Glacier Bay u Aljasci. Isočna granica parka je magistrala Haines.

Zapadnim dijelom parka dominira planinski masiv Saint Elias sa svojim ledenim poljima i glečerima. Južnim dijelom parka dominira planina Fairweather, visoka 4663 metara, koja se prostire nešto malo izvan granica parka. Istočnim dijelom parka dominira niski masiv Alsek sa alpskom tundrom. Kroz južni dio parka protječe rijeka Alsek, a jedna od njenih najvećih pritoka Tatshenshini presijeca centralni dio parka, u kom formira široke doline u obliku slova **U**. Upravo po tim rijekama je i dobio svoje ime, one kasnije formiraju veliku deltu u Zaljevu Dry u Panhandlu.

### Flora i fauna
Po nižim predjelima parka rastu šume smreka, a po višim patuljasto grmlje i alpska tundra. Od životinja po parku su najbrojnije aljaške ovce (*Ovis dalli*) i grizliji, a ima i rijetkih primjeraka endemske podvrste američkih crnih medvjeda, zvanih plavi ili glečerski medvjedi, zbog plavo-sivog krzna. Po parku živi i velik broj raznovrsnih ptica, a po rijekama lososi. Posjetiteljima parka dopušten je rafting, kajakarenje i ribolov po rijekama parka.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene starnice parka 
* ''Tatshenshini-Alsek Wilderness Provincial Park'' na portalu Encyclopædia Britannica
Lista mjesta svjetske baštine u Australiji i Okeaniji

Ovo je UNESCO-ov popis mjesta Svjetske baštine u Australiji i Oceaniji. 

### Australija

* 1981. – Veliki koraljni greben
* 1981. – Nacionalni park Kakadu
* 1981. – Jezerska područja Willandra
* 1982. – Nacionalni parkovi zapadne Tasmanije
* 1982. – Lord Howe
* 1987. – Nacionalni park Uluru Kata Tjuta
* 1987. – Australska kišna šuma Gondwana
* 1988. – Vlažni tropi Queenslanda
* 1991. – Shark Bay
* 1992. – Fraserov otok
* 1994. – Riversleigh i Naracoorte
* 1997. – Otok Heard i otočje McDonald‎
* 1997. – Macquarie Island
* 2000. – Blue Mountains
* 2003. – Nacionalni park Purnululu
* 2004. – Kraljevska izložbena galerija i Carltonovi vrtovi u Melbourneu
* 2007. - Sydneyska opera
* 2010. - Australski kažnjenički lokaliteti
* 2011. - Ningaloo obala
* 2019. - Buđ Bim
* 2025. - Kulturno područje Murujuga 

### Fidži
* 2013. - Levuka 

### Kiribati
* 2010. - Otočje Phoenix 

### Maršalovi Otoci
* 2010. –  Područje nuklearnih testova na atolu Bikini

### Novi Zeland
* 1990. – Nacionalni parkovi područja Te Wahipounamu
* 1990. – Nacionalni park Tongariro
* 1998. – Novozelandski subantarktički otoci (Snares, Bounty, Antipodes, Auckland i Campbell)
 

### Papua Nova Gvineja
* 2008. - Arheološko nalazište Kuk

### Palau
* 2012. - Otočje Chelbacheb

### Solomonski Otoci
* 1998. – Istočni Renell 

### Vanuatu
* 2008. - Područje Roija Mate 

## Povezano
* Popis mjesta svjetske baštine u Americi
* Popis mjesta svjetske baštine u Aziji
* Popis mjesta svjetske baštine u Africi
* Popis mjesta svjetske baštine u Europi

## Vanjske veze
* UNESCO Svjetska baština - službene stranice
Smrča

**Smrča**, **smreka**, rijetko **omorika** ili **omarika**, je ime za oko 40 vrsta crnogoričnih drveća umjerenih predjela sjeverne hemisfere iz roda Picea iz porodice borovki.

## Karakteristike
To su drva pravilne piramidalne krošnje, pravilno raspoređenih grana, sa tankom ljuskavom korom.

Umjesto lišća rastu im iglice, koje su blago spiralno zavijene, svaka iglica ima malu strukturu koja se zove sterigmata. Iglice se mijenjaju nakon 4-10 godina, nakon čega ostavljaju sterigmate na granama. Plod smreke su češeri ili šišarke, jajolikog ili cilindričnog oblika, koji vise sa grana. Dok ne sazriju imaju pretežno zelenu ili crvenu boju. Nakon zrenja i ispadanja sjemena, same otpadaju sa stabla.

Drvo smreke se zbog odlične rezonancije koristi za izradu klavira i violina, ali i za izradu bačava i brodova i kao sirovina za dobijanje celuloze.

## Vrste
Vjerojatno je najpoznatija i najraširenija vrsta smreke - obična smrča, zvana i evropska ili norveška smrča (latinski: *Picea abies*), porijeklom iz Sjeverne Evrope, koja se danas koristi za pošumljavanje i po Sjevernoj Americi.
Crna smrča (*Picea mariana*) i bijela smrča (*Picea glauca*) rastu po većem dijelu sjevernih krajeva sjevernoameričkog kontinenta, od Velikih jezera do Arktičkog kruga. Obje vrste koriste za dobijanje celuloze, od drva bijele prave se i dobre i višenamjenske daske, a od crne smreke guma. Bijele smrče obično izrastu od 18 do 21 metara, to je sorta izuzetno otporna na sušu. **Crnoplaninska smrča** (*Picea glauca*), danas se koristi kao dekorativno drvo u hortikulturi, ali se sade i šumarci radi zaštite od jakih oluja. Češeri crne smrče su ljubičasti, dok su oni od bijele smeđi. **Engelmanova smrča** (*Picea engelmannii*) koja raste po prostorima zapadne obale Sjeverne Amerike je važan izvor drvene građe, isto se može reći i za **plavu smrču** (*Picea pungens*), koju zovu i - **koloradoska smrča** (*Picea pungens*), njeno drvo se naročito koristi za izradu dekorativnih elemenata, jer ima neobično pravilno deblo.

Na prostorima istočne Bosne i zapadne Srbije raste endemična vrsta smreke Pančićeva omorika.

## Popis vrsta smreka

## Reference

## Vanjske veze

* ''Spruce'' na portalu Encyclopædia Britannica
Nacionalni park Kakadu

**Nacionalni park Kakadu** je nacionalni park koji se nalazi 171&nbsp;km istočno od grada Darwina u australskoj pokrajini Sjeverni teritorij. Smješten je u području Aligatorskih rijeka i pokriva područje od oko 19.804&nbsp;km², tj. 200&nbsp;km u pravcu sjever-jug i 100&nbsp;km u pravcu istok-zapad. Nazvan je po pogrešnom izgovoru naziva za aboridžinski jezik *Gagadžu* kojim govore domoroci u sjevernom dijelu parka.

Nacionalni park Kakadu je osnovan 1981. godine, a zbog svoje jedinstvene flore i faune velike bioraznolikosti, ali i kulturnih vrijednosti za autohtono domorodačko stanovništvo, prepoznat je kao jedan od najljepših u Australiji. Zbog toga je 1981. godine upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Australiji i Oceaniji.

U parku se nalaze neke od najstarijih i najvećih kolekcija prapovijesnih petroglifa na svijetu (starih i do 40000 godina), koje su dokaz povezanosti domorodačkog stanovništva s ovim okolišem. Domoroci su na njima prikazali vjerovanje o nastanku svijeta kojeg su stvorili njihovi "duhovni preci". Oni su naime u svojim putovanjima stvorili ovaj krajolik, biljke i životinje, te su naučili domoroce ( Bininj / Mungguy) kako da žive u skladu s prirodom.

Park je također izrazito slikovit s grubom pješčenjačkom visoravni koja se nastavlja u velika područja pod šumama i prostranim močvarama. Kroz park, gotovo u cijelosti, prolazi velika tropska rijeka South Aligator River, u čijoj okolici se izmjenjuju svi ekosustavi australskog poluotoka Top End. Njegova flora je najraznovrsnija u sjevernoj Australiji s 46 ugroženih i rijetkih vrsta i 9 endema. Zbog jedistvenog krajolika ovo područje je dom za trećinu vrsta ptica i četvrtinu vrsta slatkovodnih riba Australije, ali i 55 vrsta termita i 200 vrsta mrava (10% svjetskih vrsta), kao i veliki broj vrsta malih sisavaca. Također je važno mrijestilište za dvije vrste ugroženih reptila, morskog krokodila i dugonose kornjače.

U duhu očuvanja tradicija i kulturne baštine parka, pored prirodnih ljepota, uprava parka je povjerena Aboridžinima, ali i zaposlenicima "Parkova Australije", koji djeluju zajedno.

U parku djeluje i Rudnik uranija Ranger koji je najveći rudnik uranija na svijetu.


file:Kakadu 2488.jpg|*Nourlangie Rock*
file:Kakadu 2411.jpg|Pogled na močvare Kakadua s pješčenjaka
file:Anbangbang gallery Mimi rock art cropped.jpg|*Mimi*, duh predaka u galeriji stijene Anbangbang
file:Aboriginal Art Australia.jpg|Prapovijesne slikarije na lokalitetu Ubirr
file:Kakadu YellowWaters Croc.jpg|Morski krokodil u Žutoj rijeci
file:Kakadu 2432.jpg|Slap u parku Kakadu
file:Termite cathedral mounds in a bushfire blackened tropical savanna.jpg|Veliki termitnjaci u parku Kakadu
file:Kakadu 2455.jpg|*Dvojni slap*
file:Kakadu brumbies.jpg|Divlji konji (*Brumby*) u močvarama Mamukala
file:Kakadu 2427.jpg|*Krokodilski hotel*, Jabiru


## Reference

## Vanjske veze

* Kakadu National Park  Službene stranice parka 
* Kakadu National Park tourism website  Iscrpne informacije
* Kakadu - fotografije
Divlji konj

**Divlji konj** () je vrsta roda *[[Konj (rod)|Equus]]*, čija je podvrsta i domaći konj (*Equus ferus caballus*), kao i tarpan (*Equus ferus ferus*) i Prševalskijev konj (*Equus ferus przewalskii*). 

Prševalskijev konj spašen je od izumiranja i ponovno uspješno živi u divljini. Tarpan je izumro u 19. stoljeću. Lutao je stepama Euroazije u vrijeme pripitomljavanja domaćega konja. Od izumiranja tarpana, bilo je pokušaja, da se rekonstruira njegov fenotip, što je rezultiralo novim pasminama konja, kao što su konik i Heckov konj. Ove pasmine posjeduju osobine pripitomljene pasmine, a ne divljih konja.

Izraz "divlji konj" također se koristi kolokvijalno za lutajuća krda divljih konja kao što je mustang u Sjedinjenim Američkim Državama, brumby u Australiji i mnogi drugi. Ovi divlji konji su neukroćeni domaći konji, a ne istinski divlji konji.

## Izvori
Božidar Ćosović-Javorski

**Božidar Ćosović** (poznat kao **Boža Javorski** ili **Boža Javorac**) je bio samoproglašeni četnički vojvoda u drugom svetskom ratu.

Prema tome kako mu je odgovaralo, iskazivao se kao vojvoda Koste Pećanca i kao vojvoda Draže Mihailovića, a najviše je dejstvovao u sopstveno ime, samostalno. Ubijen je jula 1943. od četnika Draže Mihailovića.

## Biografija

Rođen je u selu Brezova kod Ivanjice. Pre rata je bio seoski trgovac.

Posle aprilskog sloma, Boža Javorski formira svoju grupu, a sebe proglašava za Vojvodu Javorskog. Grupa je vršila otimačine i pljačkanje sela u moravičkom srezu. U leto 1941. Boža Javorski pristupa organizaciji Koste Pećanca. Ravnogorski četnici nastojali su da pridobiju Božu Javorskog i sa njim je dogovoreno da prizna vlast pukovnika Dragoljuba Mihailovića. Kako bi regulisali pitanje savozvanog vojvode Javorskog, 1. novembra 1941. sporazumom lokalnih partizana i četnika garantovano je da će Boža Javorski biti potčinjen četničkim odredima Jugoslovenske vojske koji stoje pod komandom Draže Mihailovića:

Istog dana kada je sporazum potpisan o potčinjavanju Javorskog potpisan, četnici Draže Mihailovića i Bože Javorskog su napali partizane u Ivanjici. Ovaj napad je bio deo opšteg četničkog napadu na Užičku republiku.

Kao Pećančev čovek i nepouzdan elemenat za organizaciju JVuO, prekio sud JVuO ga je tajno osudio na smrt. Crna trojka ga je pronašla jula 1943. na Goliji i na spavanju ubila.

## Izvori
Žabiru

**Žabiru** (lat. *Jabiru mycteria*) ptica iz porodice roda. Obitava na prostoru od Meksika do Urugvaja. Najveće populacije su u Pantanalu u Brazilu i Gran Chacu u Paragvaju.

Najviša je ptica koja može letjeti u Sjevernoj i Južnoj Americi. U tom području ima drugi najveći raspon krila nakon kondora. Žabiru je barska ptica, ima goli vrat crne boje, crven pri dnu. Perje je bijelo, a noge su crne. Može narasti do 140 cm i težiti do osam kg. Kljun je dug 25-35 cm, crn i vrlo jak. Ženka je obično manja od mužjaka. Zbog svoje ljepote, privlači pozornost turista, koji zalaze u Pantanal.

stanište su joj rubovi rijeka, gdje ima ležećih stabala. Tamo se i gnijezdi u skupinama, ponekad u društvu čaplji i drugih ptica. Ženka polaže dva do pet bijelih jaja.

Njihova hrana sastoji se od ribe, mekušaca, gmazova, kukaca, pa čak i malih sisavaca. Također se hrani mrtvom ribom, pomaže kako bi se spriječilo truljenje ribe, koja umire od nedostatka kisika u vrijeme suše.
Dugonosa riječna kornjača

**Dugonosa riječna kornjača** (*Charettochelys insculpta*) je kornjača duljine do 75 cm koja naseljava jug Nove Gvineje i sjever Australije.

Iako živi u slatkim vodama, vrlo je slična kornjačama koje žive u moru. Udovi su joj široki, u obliku peraja, s relativno malo pandži, a sivozeleni ili zelenkasti leđni oklop prekriven je slojem mekane kože. Površina oklopa ima udubljena ili izbočine. Dugonosa riječna kornjača aktivan je lovac koji se hrani puževima, malim ribama i voćem. Izduženu njušku, koja podsjeća na svinjsku, rabi za disanje kad je ispod vodene površine. Ženke polažu jaja tanke ljuske, kojih može biti do 22, u plitke rupe uz riječnu obalu.

## Drugi projekti
Australski kažnjenički lokaliteti

**Australski kažnjenički lokaliteti** su jedanaest ostataka kaznionica koje je izvorno izgradilo Ujedinjeno Kraljevstvo tokom 18. i 19. stoljeća na plodnoj australskoj obali od Sydneya, Tasmanije, otoka Norfolka i Fremantlea. Oni su individualno upisani kao nacionalna baština Australije, a zajedno na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Australiji i Oceaniji 2010. godine kao:

## Popis zaštićenih lokaliteta

## Reference

## Vanjske veze

* Australian convict sites  Iscrpne informacije na stranicama Australskog ministarstva okoliša, održivosti, vode, populacije i zajednica
Gasteria

***Gasteria*** sadrži oko 20 vrsta sukulenata koji potječu iz južne Afrike.

Cvjetovi imaju karakterističan oblik koji je vrlo važan kod razvrstavanja *Gasteria*. Kada pokušavamo raspoznati Gasterie,važno je primjetiti da mlade Gasterie imaju vrlo drugačije oblike i boje od starijih članova svoje vrste.

Mnoge vrste dobro podnose malu količinu svjetla, i mogu se uzgajati kao kućne biljke.

## Vrste i varijeteti

* Gasteria acinacifolia
* Gasteria batesiana var. batesiana
* Gasteria batesiana var. dolomitica
* Gasteria baylissiana
* Gasteria bicolor var. bicolor
* Gasteria bicolor var. liliputana
* Gasteria brachyphylla var. bayeri
* Gasteria brachyphylla var. brachyphylla
* Gasteria carinata var. carinata
* Gasteria carinata var. glabra
* Gasteria carinata var. retusa
* Gasteria carinata var. thunbergii
* Gasteria carinata var. verrucosa
* Gasteria croucheri
* Gasteria disticha
* Gasteria ellaphieae
* Gasteria excelsa
* Gasteria glauca
* Gasteria glomerata
* Gasteria nitida var. armstrongii
* Gasteria nitida var. nitida
* Gasteria pendulifolia
* Gasteria pillansii var. ernesti-ruschii
* Gasteria pillansii var. pillansii
* Gasteria polita
* Gasteria pulchra
* Gasteria rawlinsonii
* Gasteria vlokii
Australska kišna šuma Gondwana

**Australska kišna šuma Gondwana** (engleski: *Gondwana Rainforests of Australia*) ili **Srednjoistočni šumski rezervati** su najveće područje suptropske kišne šume na svijetu. Ovaj lokalitet uključuje 50 odvojenih nacionalnih rezervata ukupne površine od 3.665&nbsp;km², koji su uglavnom smješteni na granici dvije australijske pokrajine, New South Wales (3.108&nbsp;km²) i Queensland(592&nbsp;km²).

Ovi rezervati su dobili ime jer fosili pronađeni na ovom području potječu iz vremena kada je ovo područje bilo dijelom kontinenta Gondvana, a svjedoče o vezama s danjašnjim živim svijetom koji još uvijek ovdje obitava. Ovo područje ima veliku bioraznolikost, uključujući više od 200 ugroženih vrsta biljaka i životinja. Zbog toga je 1986. godine Australska kišna šuma Gondwana upisana na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Australiji i Oceaniji.

Prosječna nadmorska visina rezervata je oko 1.600 m. Rezervat godišnje posjeti oko 2 milijuna posjetitelja.

## Popis područja
Australske kišne šume Gondwana su podijeljene u osam odvojenih područja od kojih u svakom ima više povezanih nacionalnih rezervata i parkova.

## Reference

## Vanjske veze

* Gondwana Rainforests of Australia  Iscrpne informacije
Ballova piramida

**Ballova piramida** (engl. *Ball's Pyramid*) stijena je u obliku piramide, ostatak kaldere 600&nbsp;km uz istočnu obalu Australije.

## Geografija
Nalazi se 20 kilometara jugoistočno od otočja Lord Howea, kojemu pripada i koji je pod UNESCO-vom zaštitom. Ballova piramida visoka je 563 metra što je dvostruko veće od Eiffelova tornja, a široka svega oko 400 metara. U Guinnessovoj knjizi rekorda kao najviši kameni toranj na svijetu. Udaljena je oko 700 kilometara sjeveroistočno od Sydneya. Ona je ostatak jednog od ugaslih vulkana koji je prestao biti aktivan prije 7 milijuna godina. Danas je vidljivo tek tri posto prvobitne mase, a djelovanje mora ju je smajilo na lanac otoka i hridi.

## Otkriće

Prvi čovjek za kojeg se zna da ju je vidio bio je Henry Lidgbird Ball, zapovjednik broda *Supply* koji je ovuda prolazio 1788. prevozeći doseljenike na otok Norfalk. Ball je piramidalnu stijenu nazvao po sebi. Za tisuće ptica ova je stijena idealan dom za podizanje mladih. Ispod mora stijena je dom za više od 400 vrsta tropskih riba, a neke od njih su endemske i ne mogu se naći nigdje drugdje kao što je npr. *Coris bulbifrons*. Dva je stolječa ova stijena bila neosvojiva za alpiniste zbog toga što na njoj nema uvala ni pristaništa. Činilo se da će Ballova piramida ostati neosvojena, ali 1965. Bryden Allen i John Davis su je osvojili.

## Izvori
* *Sva čuda svijeta*, 2004.

## Vanjske veze

* Lord Howe Island Marine Park
* Lord Howe Island and Ball's Pyramid Nautical Chart 
* World Mountain Encyclopedia - Ball's Pyramid
Kermadecka burnica

**Kermadecka burnica** (lat. *Pterodroma neglecta*) je vrsta morske ptice iz porodice zovoja. 

Živi u Australiji, Čileu, Japanu, Meksiku, Mikroneziji, Novom Zelandu, Norfolku, otočju Pitcairn i SAD-u. Prirodno stanište su joj otvorena mora.

Ova ptica je pelagična i najčešće izbjegava kopno, osim kad se nalazi u koloniji. Malo je poznatih stvari o prehrani, ali mnogi misle da se hrani lignjama i rakovima. Sezona parenja promjenjiva je, ovisno o lokaciji.
Mesnatonogi zovoj

**Mesnatonogi zovoj** (lat. *Puffinus carneipes*) je vrsta morske ptice iz porodice zovoja. 

Manje je veličine. Ima blijedo-ružičasta stopala i blijedi kljun s crnim vrhom. Zajedno s ružičastonogim zovojom čini supervrstu. Usko je povezan s crnokapim zovojom. Gnijezdi se u kolonijama.
Crnokrila burnica

**Crnokrila burnica** (lat. *Pterodroma nigripennis*) je vrsta morske ptice iz porodice zovoja. 

Živi u Australiji, Francuskoj Polineziji, Japanu, Novoj Kaledoniji, Novom Zelandu, Norfolku i SAD-u.

Pelagična je, uglavnom izbjegava kopno, osim za vrijeme sezone parenja i podizanja mladih. Malo je poznato o njezinoj prehrani, samo se zna da se hrani glavonošcima i škampima, koje uglavnom lovi na površini vode. Gnijezdi se na oceanskim otocima.
Klinastorepi zovoj

**Klinastorepi zovoj** (lat. *Puffinus pacificus*) je vrsta morske ptice iz porodice zovoja. Srednje je veličine.

Najveći je od tropskih zovoja. Pojavljuje se u dvije boje: tamnoj i blijedoj. Blijeda boja dominira u sjevernom Tihom oceanu, a tamna drugdje. Kod blijedog oblika perje na leđima, glavi i gornjem dijelu krila je sivo-smeđe boje, a ispod je bijelo perje. Kod tamnog oblika cijelo tijelo je sivo-smeđe. Klinastorepi zovoj, kako mu ime kaže, ima rep klinastog oblika. Kljun je taman, a noge su boje mesa.

Pelagičan je. Hrani se ribama, lignjama i rakovima. Najveći dio prehrane čine ribe, (oko 66 %), posebno one iz porodice trlja (*Mullidae*).
## Vanjske veze
* Opis ptice
Solanderova burnica

**Solanderova burnica** (lat. *Pterodroma solandri*) je vrsta morske ptice iz porodice zovoja. Ime je dobila po Danielu Solanderu.

Srednje je veličine. Duga je 40&nbsp;cm. Tamne je, sivosmeđe boje. Spolni dimorfizam dosta je izražen. Mužjak je veći od ženke. Hrani se lignjama i ribama, a ponekad i rakovima, koji su manje važni u prehrani. 
## Vanjske veze
* Opis ptice
Južni mali zovoj

**Južni mali zovoj** (lat. *Puffinus assimilis*) je vrsta morske ptice iz porodice zovoja.

Duga je 25-30 cm, s rasponom krila 58-67 cm. 

Hrani se ribama i mekušcima, a rijeđe rakovima. Gnijezdi se u kolonijama na oceanskim otocima, većinom sezona parenja započinje ljeti. Opasnost im stvaraju ogromni galebovi. Jako je druželjubiva ptica. Često se viđa u velikim kolonijama, najčešće za vrijeme seobe ptica u jesen.
Maumoon Abdul Gayoom

**Maumoon Abdul Gayoom** (29. 12. 1937.), treći predsjednik države Maldivi, od 1978. do 2008. godine.

Rodio se u mnogobrojnoj obitelji. Otac mu je sa osam žena imao 25-ero djece. On je bio deseto dijete u obitelji. Školovao se u inozemstvu, došavši do titule magistra.

Doktorat nije uspio dobiti zbog problema s novcem. Dok je studirao, umrla mu je majka. Na studiju je slušao mnoge govornike, a tamo je upoznao i svoju suprugu. Njemu je bilo 27, a njoj samo 15 godina. Oženio se četiri godine kasnije i ima četvero djece. Vlada autokratski i poput diktatora. Optužen je za nepotizam, jer mu Vladu sačinjavaju rođaci, rodbina i prijatelji.

Zbog kritike prethodnika na mjestu predsjednika, imenom Ibrahim Nasir, često je zatvaran i proganjan. Izvan domovine je proveo 24 godine. Na šesti mandat od 5 godina izabran je 2003. godine. Godine 2008. izgubio je u drugom krugu predsjedničkih izbora.
Aulos

**Aulos** (grčki: αὐλός, latinski: *tibia*, nalik fruli) jeste duvački instrument starih Grka, koji je orijentalnog porekla, najverovatnije iz Frigije. Aulos je nalik današnjem klarinetu ili oboi. U Grčkoj je postojalo nekoliko vrsta jednostrukih i dvostrukih aulosa na kojima su se mogli izvesti glavni tonaliteti. Aulos je bio omiljeni instrument satira.

Aulos se sastojao od cevi (koje su na kraju otvorene) sa rupicama. Na gornjem kraju aulos je imao dvostruki jezičak. Aulos je izrađivan od trske, šimšira, obične ili slonove kosti, ali nikada od metala. Klasični aulos se zapravo sastojao od dve potpuno odvojene cevi iste ili različite dužine (*diaulos* = dvostruki aulos), koje je svirač istovremeno držao u ustima. Verovatno je istovremeno sviranje na dvostrukom aulosu proizvodilo nekakvu vrstu heterofonije. Na desnom, dubljem aulosu, izvodila se melodija, a na levom, višem, pratnja. Broj rupica na aulosu nije bio stalan. Vremenom se taj broj povećavao: od četiri, na dvanaest, pa petnaest rupica.

## Izvori
* Josip Andreis, *Historija muzike*, (1966.).

## Vanjske veze

* "Aulos i drama: Izvođački pregled", Filip Numen 
* "Starogrčka muzika - Aulos, tonski primeri"
Rašković

**Rašković** je naselje u Srbiji u opštini Knić u Šumadijskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 226 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 259 stanovnika).

## Demografija
U naselju Rašković živi 192 punoletna stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 46,2 godina (44,7 kod muškaraca i 47,7 kod žena). U naselju ima 69 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,28.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (-{Fallingrain}-)
* Satelitska mapa (-{Wikimapia}-)
* Gugl satelitska mapa (-{Maplandia}-)
* Plan naselja na mapi (-{Mapquest}-)
Karan

**Karan** je naselje u Srbiji u opštini Užice u Zlatiborskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 582 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 666 stanovnika).

## Demografija
U naselju Karan živi 506 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 45,1 godina (43,2 kod muškaraca i 47,0 kod žena). U naselju ima 180 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,23.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Bela crkva

U Karanu postoji Bela crkva, čiji je ktitir lokalni župan Petar, čiji je nadimak Brajan. Podignuta je 1332. godine kao porodična grobnica. Pripada raškoj arhitektonskoj školi. u njoj se nalaze očuvani portreti Brajana i njegove familije, kao i cara Dušana.

## Reference

## Vanjske veze
Ravna gora (Srbija)

**Ravna gora** je visoravan koja se prostire na zapadnim i jugozapadnim obroncima planine Suvobor u zapadnoj Srbiji. Ravna Gora pripada opštini Požega.

U današnje vreme Ravna gora je poznata kao mesto na kojem se održavaju *Dani Ravne gore*. Tu se između 8. i 12. svibnja okupljaju sljedbenici četništva i jugoslovenstva (nekad i više desetina hiljada) da se poklone generalu Dragoljubu Mihailoviću i proslave godišnjicu njegovog dolaska tu.

## Geografija

Predstavlja zaravnjen prostor, obrastao prilično bujnim livadama i pašnjacima. Ivični delovi su obrasli gustim šumama, pretežno bukovim. Zbog ovih osobina Ravna gora je u prošlosti veoma pogodovala stočarstvu, pa je do 1941. na njoj bilo mnoštvo koliba, kojih je danas znatno manje. Na zaravni, u blizini Damjanovog kamena izgrađena je šumska kuća, koja je vremenom postala vlasništvo lovačkog društva. Duboko u dolini nalazi se Mokra pećina koja je važna osobenost Ravne gore. Pećina je usečena u strmu krečnjačku stenu. Ulaz u pećinu je širok oko 15 metara a tavanica na ulazu je visoka 4,5 metara. Iz pećine izbija snažan potok, po kojem je pećina i dobila ime. Oko 200 metara nizvodno a levo od potoka, dva metra od obale izbija iz krečnjačke stene jak izvor u nivou vodotoka.

## Historija

Ravna gora je poznata kao sedište Draže Mihailovića u drugom svetskom ratu, i po njoj je četnički pokret nazvan ravnogorskim. Partizani su dva puta osvajali Ravnu goru nakon bitke sa četnicima - prvi put nakon četničkog napada na Užice 1941, a drugi put nakon bitke na Jelovoj gori 1944. godine.

## Četnički spomen-kompleks
Na Ravnoj gori 1990-ih godina sagrađeni su neki objekti sa ciljem da se očuva uspomena na Jugoslavensku vojsku u otadžbini (četnike) i Dražu Mihailovića, koji je tu boravio u drugom svetskom ratu. Maja 1992. otkriven je spomenik Draži Mihailoviću, izgrađen je u bronzi. Potom je izgrađena crkva naspram spomenika, za pokoj duša "svih Srba  izginulih u građanskom ratu 1941-1945". Godine 1998. završena je crkva, koju je osveštao episkop šabačko-valjevski Lavrentije.

U isto vreme, 1998. godine, do Ravne gore je stigao prvi asfaltni put, iz pravca Valjeva. Godine 2005. asfaltiran je i put koji do Ravne gore vodi iz Gornjeg Milanovca (preko sela Brajići).

Izgradnja ravnogorskog spomen doma trajala je od 1998. do 2000. godine, prema projektu arhitekte Spasoja Krunića. U domu se nalaze muzej, biblioteka sa čitaonicom, kao i sala za predavanja i kongrese sa 200 mesta.

## Literatura
* *[[Mala enciklopedija Prosveta]]*, Treće izdanje (1985); Beograd: „Prosveta“; 
* Jovan Đ. Marković (1990): *Enciklopedijski geografski leksikon Jugoslavije* Sarajevo: „Svjetlost“; 

## Vanjske veze

* Časopis Horizont - Ravna gora
Ljubomir Cuculovski

**Ljubomir Cuculovski** (1. septembar 1948, Bitolj, FNR Jugoslavija) je makedonski filozof, profesor na Filozofskom fakultetu u Skopju. Doktorirao je 1992 godine na temu *[[Karl Marks]]: Rađanje istorijskog materijalizma (1841-1848)*. U zvanju redovnog profesora izabran je 2000 godine. Iste godine, bio je izabran za predsednika Univerzitetskog senata Univerziteta Sv. Kiril i Metodij u Skopju. Bio je član političke organizacije Udruženje za jugoslovensku demokratsku inicijativu (skraćeno UJDI) i predsednik njezine podružnice u Makedoniji. Član je Redakcijskog odbora Novi Plamen i član redakcije časopisa Filozofija, koji izlazi u izdanju Filozofskog društva Makedonije.

U svojoj univerzitetskoj karijeri držao je predavanja i seminare iz više predmeta. Među ostalim to su bili Istorija marksizma, Filozofija religije, Teorije o religiji, Uvod u filozofiji.

U centru njegovih filozofskih interesovanja nalaze se problemi neposredno povezani sa metafizičkim pitanjima o Bogu i njegovoj prirodi, o božjoj egzistenciji, o mogučnostima njegovog saznanja, kao i pitanje postojanja Dobrog i Zlog, pod pretpotavkom da je dobri, mudri i svemogući Bog stvorio svet, smatrajući da je problem teodikeje ključni problem kako u teologiji, tako i u filozofiji religije uopšte. Na planu socijalne filozofije blizak je Marksovim analizama i saznanjima o strukturi i funkcioniranju kapitalizma. Posebno je zainteresovan za različite oblike ljudskog otuđenja, smatrajući da se proces globalizacije svodi na vesternizaciju, odnosno na amerikanizaciju, koji reducira (subsumira) sve kulture i sve ljudske vrednosti na samo jedan oblik - američki.

## Objavljene knjige
* *Marksov koncept čoveka, rada i otuđenja*, Skopje, 1981;
* *Svedoštva i komentari*, Skopje, 1999, http://stabikat.sbb.spk-berlin.de:8080/DB=1/FKT=54/FRM=3+B+6265/IMPLAND=Y/LNG=DU/LRSET=1/MAT=/SET=1/SID=d2e88ff7-3/SRT=YOP/TTL=1/SRCH?IKT=5040&TRM=19841994http://stabikat.sbb.spk-berlin.de:8080/DB=1/LNG=DU/SID=115ad6a0-0/CLK?IKT=46&TRM=makedonija&RIKT=5004&RTRM=89.00
* *Razne priče*, Skopje, 2002 10_9989322929_ISBN 13_9789989322921_W0QQfvcsZ1388QQsoprZ58670099;
* *Političke priče*, Skopje, 2002 10_9989322929_ISBN 13_9789989322921_W0QQfvcsZ1388QQsoprZ58670099;
* *Marksova antropološka kritika kapitala*, Skopje, 2007. http://74.125.39.104/search?q=cache:kURIYagkUIkJ:multizin.com/index.php%3Foption%3Dcom_content%26task%3Dview%26id%3D93%26Itemid%3D31+%22marksovata+antropolo%22&hl=en&ct=clnk&cd=1&client=firefox-a
* *Roman u jednoj noći*, ViG Zenica, Skopje, 2011.
## Vanjske veze
* Филозофски Факултет - Скопје
Atenej

**Atenej iz [[Naukratija|Naukratije]]** (grčki: Ἀθήναιος Nαυκρατίτης / *Athḗnaios Naukratítēs*, latinski: *Athenaeus Naucratita*) bio je grčki pisac iz rimskog perioda, čije stvaralaštvo pada u kraj 2. i početak 3. veka. *[[Suda]]* kaže samo to da je živeo "u vreme Marka" (ἐπὶ τῶν χρόνων Μάρκου), što se najverovatnije odnosi na Marka Aurelija (vladao 161–180), premda je i Karakalino ime bilo Marko Antonin (vladao 198–217). S obzirom na to s kakavim prezirom Atenej spominje cara Komoda, koji je umro 192. godine, verovatno je nadživeo tog cara, pa je moguće da je rođen u doba Marka Aurelija i da mu vrhunac stvaralaštva pada u vreme njegovih naslednika.

## ''Deipnosophistae''

Jedino Atenejevo delo koje je sačuvano zove se *[[Deipnosophistae]]* ili *Gozba sofista* (Δειπνοσοφισταί) i danas se sastoji iz 15 knjiga, premda su prva, druga i deo treće knjige sačuvane samo u izvodima iz poznijeg vremena. To je polihistorsko delo koje pripada simpozijskoj književnosti, koju su ranije pisali Aristoksen i Didim. U tom delu pisac prenosi svome prijatelju šta se događalo na višednevnoj gozbi koju je ugledni Rimljanin Larensije priredio za dvadeset devetoricu svojih prijatelja, među kojima su pravnici, pesnici, filolozi, retori, filozofi, lekari, muzičari. Premda je ovom delu uzor svakako bila Platonova *[[Gozba (Platon)|Gozba]]*, nedostaje mu živosti i dramatike Platonovog dijaloga. I pored povremene iskričavosti duha, u delu preovlađuju dugi monolozi i učeni govori i citati, koji mogu poslužiti za gozbene prilike. Ti su citati uzeti iz ogromnog broja grčkih autora, većinom iz pesnika srednje i nove atičke komedije, čija su nam dela danas gotovo u potpunosti izgubljena. Upravo u ovim izvodima i leži ogroman značaj ovog dela za istoriju grčke književnosti: Atenej ukupno citira nekih 800 autora, daje naslove više od 1.000 komedija i iz njih navodi više od 10.000 stihova.

## Prvi patent

Atenej opisuje nešto što bi se moglo ubrojiti među prve patente, u smislu garantovanja ekskluzivnog prava nekome da proizvodi svoj izum u zamenu za obelodanjivanje tog izuma. Naime, Atenej spominje da su na prelazu sa 6. na 5. vek pne. u grčkom gradu Sibarisu u južnoj Italiji svake godine održavana kulinarska takmičenja. Pobednik je dobijao ekskluzivno pravo da tokom godinu dana spravlja jelo po svom (pobedničkom) receptu.

## Reference

## Izvori

* 
* 
*
Vis Mladi

**Vis Mladi** (poznati i kao **The Mladis**) bio je poznati zagrebački rani rock sastav osnovan 1962.
## Historija
Sastav je osnovala grupa srednjoškolaca iz Zagreba 1962. godine, kao jedan od prvih pop/rock sastava u Jugoslaviji, to se onda zvalo - **električarski sastav**, zbog dominirajućeg zvuka električnih gitara. 
Njegovi osnivači i prvi članovi bili su; Željko Kovačević - Pes (gitara/vokal), *Krešimir Radić* (bas gitara/vokal), *Branko Pečkaj - Korna* (ritam gitara), Brane Živković (klavir), *Željko Ćupić - Čup* (pjevač), *Miroslav Goreta - Čok* (vokalni solist) i Predrag Drezga - Dodo (bubnjevi).

Od jeseni 1963. u grupi nastupa Walter Neugebauer - Neno (piano/menadžer), a od 1963. i 1964. u grupi nastupaju; *Ranko Bačić - Rana*, Vladimir Rubčić - Rubac, *Zlatan Kopajtić - Zec* (kao pjevač) te *Omerbegović - Omica* (bubnjevi).

U samome početku bili su inspirirani zvukom i muzikom Shadowsa, a kasnije Beatlesa i Stonsa, kako se već evropski rock - odnosno beat u to vrijeme razvijao. Svoje prve snimke - čiste instrumentale, snimaju za Radio Zagreb 1963. To su bile snimke; "Južno od granice (South of the Border", "Vrati se" (autor: Jurica Sauh) i "Zvjezdana noć" (Cozy). Tad su snimili i svoje verzije "Mustanga" i "Bongo Bluesa" (od Shadowsa), i instrumental - **Pipeline** od američkog sastava Chantays. Bili su među prvim jugoslavenskim sastavima koji se pojavio uz Bijele strijele u popularizaciji beata, ali dok je *Strijelce* to značio kraj, za Mlade bio početak .

Mladi su u razdoblju od 1965. do 1966. uspješno pod nazivom - **The Mladis** nastupali po zapadnonjemačkim klubovima za američke vojnike. Na prostore bivše Jugoslavije vraćaju se u ljeto 1965. godine, te postaju jedan od najpopularnijih sastava tog vremena. Za Novu 1966. ponovo odlaze u inozemstvo, i nastupaju s Fats Dominom u hamburgškom Star-Clubu, ali se tad i raspadaju.

Mladi su bili prvi **domaći čupavci**, iako nisu ostavili nekog velikog traga u diskografiji ili tonskim zapisima po radio stanicama, utjecaj te grupe na razvoj pop i rock muzike u Zagrebu i Jugoslaviji bio je daleko veći nego što se to može danas i zamisliti.

Njihov uticaj iako se to površno gledajući, svodio samo na odabir repertoara, izbor instrumenata, scenski nastup i modu, koji je bio više nego **up to date**, bio je daleko značajniji. Željko Kovačević - Pes postao je uzor svim kasnijim gitaristima, a Drezga - bubnjarima.
## Tonski zapisi
* Zvjezdana noć (Radio Zagreb)
* Južno od granice (Radio Zagreb)
* Bongo Blues (Radio Zagreb)
* Mustang (Radio Zagreb) 
* Slavica i Mendo (TV Zagreb)
* Tema iz filma kapetan Leši (Slavija film)
* Mona (Jugoton) 
## Izvori

## Vanjske veze
* O mladima na stranicama Hrvatske glazbene unije I dio 
* O mladima na stranicama Hrvatske glazbene unije II dio
Star-Club

**Star-Club** je bio muzički klub iz Hamburga u Njemačkoj, otvoren u petak 13. aprila, 1962. nastupom grupe *[[The Beatles]]*.

## Historija kluba
Kako je tih godina Hamburg i čitava Donja Saska bila britanska okupaciona zona puna njihovih mladih vojnika, željnih zabave i provoda (sa relativno dosta novaca), bilo je sasvim logično da mladi njemački posljeratni poduzetnici *Manfred Weissleder* i *Horst Fascher* nešto urade za njih. Tako je nastao i *Star-Club* nešto između bordela i plesnjaka, u najužem centru grada na adresi, *Große Freiheit 39*, u kvartu St. Pauli, odprije poznatom po burnom noćnom životu. U tom klubu su 1960-ih godina prošlog vijeka nastupali mnogi velikani rock muzike.

*Star-Club* je prestao sa radom 31. novembra 1969., a zgrada u kojoj se nalazio izgorila je u požaru 1987. Klub je stekao svjetsku slavu kao odskočna daska sastava The Beatles, koji su u klubu nastupali od 13. aprila, 1962. - 31. maja 1962., pa zatim još jednom od 1, novembra 1962. do 31. novembra, 1962. Ovaj posljednji nastup je snimljen i izdan kao album 1977. pod nazivom *Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962*.
Inače Beatlesi su prvi put nastupili u Hamburgu, već 18. septembra 1960. u klubu *Indra* (u istoj ulici - Große Freiheit).

## Poznati muzičari koji su nastupali u Star-Clubu
* Britanski izvođači; The Beatles, Black Sabbath (pod tadašnjim imenom *Earth*),Cream, Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick & Tich, The Remo Four, The Searchers, Richard Thompson, Soft Machine.
* Američki izvođači: Ray Charles, Bo Diddley, Fats Domino, Everly Brothers, Bill Haley, Jimi Hendrix, Johnny and the Hurricanes, Brenda Lee, Jerry Lee Lewis (koji je snimio album u živo "Live at the Star Club", i Little Richard.

## Diskografija Star-Cluba
Pod okriljem velike izdavačke kuće Philips Records, vlasnici kluba su šesdesetih godina izdavali ploče sa pop i rock muzikom pod imenom Star-Club.

## Vanjske veze
* Informacije o Star-Clubu ( sa engleskih muzičkog portala - beat)  
* Der legendäre Starclub in Hamburg - Eine Fanseite 
* My Star Club Zoo! Part 3
Oldboy

**Old boy** ili **Oldboy** može značiti:

* ''Old Boy'' (manga), manga serija
** ''Oldboy'' (film, 2003), južnokorejski film snimljen prema mangi, režija Park Chan-wook
** ''Oldboy'' (film, 2013), američki remake kojeg je režirao Spike Lee
* Reginald "Old Boy" Wilmot (20. stoljeće), australski novinar

## Povezano
*
Atenej (razvrstavanje)

**Atenej** (grčki: Ἀθήναιος) je grčko ime koje se može odnositi na ove osobe:

* Atenej, oficir u vojsci Antigona I Monoftalma u trećem ratu dijadoha, koji je vodio pohod protiv Nabatejaca 312. pne.
* Atenej, sin pergamskog kralja Atala I
* Atenej (muzičar), čije vrhunac stvaralaštva pada u 128. pne.
* Atenej Mehanik, peripatetički pisac iz 1. veka pne., autor dela *O spravama*
* Atenej iz Atalije, lekar, pripadnik Pneumatske škole, koji je živeo u Rimu, 1. vek nove ere
* Atenej iz Naukratisa u Egiptu, grčki polihistor s kraja 2. i početka 3. veka, autor dela *[[Gozba sofista]]*

Vidi i **[[Atheneum]]**.