open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
7th Heaven (film, 1927)

***7th Heaven*** ili ***Seventh Heaven*** () je američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Franka Borzagea. Temelji se na istoimenoj kazališnoj drami Austina Stronga, a po žanru je melodrama. Radnja je smještena u Pariz pred izbijanje prvog svjetskog rata, a protagonistica, čiji lik tumači Janet Gaynor, je mlada prostitutka Diane koju dobronamjerni ulični čistač (čiji lik tumači Charles Farrell) spašava od policijskog progona lažno se izdajući za njenog supruga. Naslovnoj protagonisti je posvećena pjesma *[[Diane (pjesma)|Diane]]* koja je iste godine izdana kao ploča s kojom se promovirao film. *Seventh Heaven* je postigao izuzetan uspjeh i postao 13. film po zaradi među svim nijemim filmovima. Bio je nominiran za prvog *[[Oscari|Oscara]]*, a Janet Gaynor je za nastup u njemu (i još dva filma) ga je osvojila. Godine 1937. su snimljena dva zvučna remakea - američki *[[Seventh Heaven (1937 film)|Seventh Heaven]]* i kineski *[[Ulični anđeo (film, 1937)|Ulični anđeo]]*.

## Uloge
* Janet Gaynor ... Diane
* Charles Farrell ... Chico
* Ben Bard ... Puk. Brissac
* Albert Gran ... Boul
* David Butler ... Gobin
* Marie Mosquini ... Madame Gobin
* Gladys Brockwell ... Nana
* Emile Chautard ... Otac Chevillon
* Jessie Haslett ... Tetka Valentine
* Brandon Hurst ... Tetak George
* George E. Stone ... Podrumski štakor
* Lillian West ... Arlette

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* ''Seventh Heaven'' at Virtual History
* ''Sedmo Nebo'' Ceo Film Sa Prevodom
Diane (pjesma)

**Diane** je američka zabavna pjesma koju su 1927. godine napisali Erno Rapee i Lew Pollack kako bi promovirali hollywoodski nijemi film *[[Seventh Heaven (1927 film)|Seventh Heaven]]*. Godine 1928. je postala hit u izvedbi *The [[Nat Shilkret]] Orchestra*, a godine 1956. ju je kao instrumental snimio Miles Davis Quintet i izdao na svom albumu *[[Steamin' with The Miles Davis Quintet|Steamin']]* 1961.

Vjerojatno najpopularnija verzija je ona izdana od irskog benda *[[The Bachelors]]*, koja je došla na prvo mjesto britanske top-liste Record Retailer.

## Izvori
Berlin – Die Sinfonie der Großstadt

***Berlin – Die Sinfonie der Großstadt*** () je njemački crno-bijeli nijemi dokumentarni film snimljen 1927. u režiji Waltera Ruttmana. U njemu se prikazuje svakodnevni život u Berlinu od zore do večeri. Ruttmann je film snimao preko godinu dana, a inspiraciju mu je dao francuski film *[[Rien que les heurs]]* koji je koristio sličnu ideju kao i sovjetska montažna teorija; Ruttmannove tehnike su, pak, inspirirale Dzigu Vertova za njegov klasični film *[[Čovjek s kamerom]]*. Ruttmanovo ostvarenje je, pak, postalo jedan od klasika dokumentarnog podžanra gradske simfonije, odnosno sličnih filmova koji su uživali popularnost na prijelazu iz 1920-ih u 1930-e. Danas je prilično zanimljiv historičarima kao svojevrsna vremenska kapsula, odnosno autentični prikaz weimarskog Berlina kao i brojnih građevina i znamenitosti koje su nestale u drugom svjetskom ratu.

## Vanjske veze
*  (u.a. zeitgenössische Rezensionen, Uraufführungsplakat, Zensurkarte, Fotos)
* 
* 
* Der Film zum Download bei Archive.org
* Verlag für Stummfilmmusik Ries & Erler
La Revue des revues

***La Revue des revues*** () je francuski crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Joea Francisa. Po žanru je komedija, a protagonistica, koju tumači Hélène Hallie, je mlada siromašna djevojka koja pobjeđuje na natječaju za "najmanja stopala Francuske" te dolazi u Pariz pokušati ostvariti karijeru u tamošnjoj industriji zabave. Zaplet filma je, u stvari, izgovor za prikaz spektakularnih muzičkih točaka u elitnim pariškim klubovima kao što su Moulin Rouge i Folies Berger, a među njima se ističe nastup američke plesačice Josephine Baker. Iako je po žanru i temi muzički film, *La Revue des revues* kao nijemi film nije imao soundtrack; dobio ga je tek u modernoj verziji iz 2005. godine.

## Vanjske veze
*
Fudbalska reprezentacija Kostarike

**Fudbalska ili nogometna reprezentacija Kostarike** je nacionalna nogometna reprezentacija Kostarike koju vodi Federación Costarricense de Fútbol. Kostarika je treća najuspješnija momčad u CONCACAF-u, iza Meksika i Sjedinjenih Država. Ujedno su i najuspješnija momčad Srenje Amerike, uspjevši se čak tri puta kvalificirati na Svjetska prvenstva, došavši do osmine finala u svom prvom nastupu u Italiji 1990. godine. Njihov nastup 2006. godine, kada su završili na 31. mjesto od 32 momčadi, ujedno je i njihov najgori na međunarodnim natjecanjima.

## Historija

Kostarikanski nogometni savez osnovan je 1921. godine. Prva utakmica nacionalne momčadi bila je senzacionalna pobjeda 7-0 nad reprezentacijom El Salvadora, iste te, 1921. godine. Međutim, to nije i najveća pobjeda reprezentacije, jer je sa 12-0 pobijeđen Portoriko, 1946. godine. Na CONCACAF Gold kupu sudjelovali su 14 puta, prvi put 1963. godine. Isto natjecanje osvojili su 3 puta, 1963, 1969. i 1989. Reprezentacija je sudjelovala na 3 Svjetska prvenstva, prvi put 1990. godine u Italiji, gdje su ispali u osmini finala od tadašnje Čehoslovačke, drugi put u Koreji i Japanu 2002. godine, gdje su ispali u skupini u kojoj su osim njih bili još i Brazil, Kina i Turska. Ispali su s četiri osvojena boda, koliko je imala i Turska, ali zbog bolje gol-razlike, Turska je prošla dalje. Na tim turnirima Kostarika je često znala zadiviti atraktivnom igrom, kojoj je često nedostajalo discipline, te potezima vještih pojedinaca. Međutim, pokazalo se da to nije dovoljno za pravi rezultat. U Njemačkoj 2006. također su ispali u skupini, u kojoj su igrali s domaćinom Njemačkom, Poljskom te Ekvadorom. Svjetsko prvenstvo 2010. u Južnoj Africi izgubili su u posljednjim minutama kvalifikacijskog dvoboja, kada je SAD postigao pogodak koji mu nije puno značio, s obzirom da se već plasirao na natjecanje. Jedan od najboljih, ako ne i najbolji igrač Kostarike je Paulo Wanchope, koji je igrao u nekolicini većih europskih klubova. Kostarikanski i hrvatski nogomet povezuje ime Hernana Medforda, bivšeg igrača zagrebačkog Dinama i legende nogometa te srednjoameričke države.

## Aktualni sastav
Ažurirano: *25. lipnja 2014.*

## Igrački rekordi
:**Ažurirano:** 21. srpnja 2013.
:**Podebljani** igrači su još uvijek aktivni.

## Izbornici

## Reference

## Vanjske veze

* Costa Rican FA Official
* Costa Rican FA Unofficial
* 1921 to 2009 Costa Rica match results by *Marcos Romero* at RSSSF
Sava Očinić

**Sava** (*Savatije Kaluđerović*; umro 1697) bio je crnogorski mitropolit.

Na položaj crnogorskog mitropolite/vladike umesto mitropolita Visariona III Borilovića, došao je Sava Kaluđerović (1692—1697). Sava je bio iz mesta Očinići, nadomak Cetinja. na tom položaju zadržao se do 1697. godine, kada ga zamenjuje novoizabrani mitropolit Danilo Šćepčević, rodonačelnik vladičanske kuće Petrović-Njegoši.
Bufo periglenes

**Zlatna žaba** (latinski: *Bufo periglenes*) je bila malena, sjajna žaba iz porodice *[[Bufonidae]]* koja je nekoć živjela na uskom tropskom području (oko 10 kvadratnih kilometara) sjeverno od grada Monteverde u Kostariki. Iz tog razloga se nerijetko naziva i **monteverdska zlatna žaba** i **monteverdska žaba**. Drugi česti nazivi su **[[Alajuela|alahuelska]] žaba** i **narančasta žaba**. Vrstu je prvi put opisao herpetolog Jay Savage 1966. godine. Dana 15. svibnja 1989. pronađen je jedan mužjak i od tog dana nije pronađen više nijedan primjerak *B. periglenes*, zbog čega je te godine vrsta proglašena izumrlom. Postoji mogućnost da su iznenadno izumiranje te vrste uzrokovali gubitak staništa i gljivice *[[Chytridiomycota]]*.
Taras Trjasilo (film)

***Taras Trjasilo*** (; ) je sovjetski crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Pjotra Čardjinjina. Po žanru je historijski film, a radnja mu je smještena u Ukrajinu 1630-ih. Naslovni protagonist, koga tumači Amvrosij Kučma je kozački hetman Taras Fedorovič koji diže ustanak protiv poljske vlasti.

## Vanjske veze
* ''Taras Triasiło'' na kino-teatr.ru 
* ''Taras Triasiło'' na russiancinema.ru
Visarion Borilović Bajica

**Visarion III Borilović** (†Cetinje, 1692) bio je crnogorski mitropolit.

Visarion III Borilović potiče iz ugledne crnogorske porodice iz Bajica, Cetinje. Za crnogorskog mitropolita/vladiku rukopoložio ga je u Peći patrijarh srpski Arsenije III Čarnojević (1674—1690).

Odmah po povratku iz Peći 1685. kreće u akciju učvršćenja saradnje s Venecijom u pogledu vojnih akcija u daljem toku Morejskog rata (1684—1699). Na tom planu vodi u Kotoru 1686. pregovore sa tamošnjim providurom Batistom Kalbom. Saradnja je ostavrena pa je pod vladičinom zapovešću poslato 300 ratnika koji su se 1687. borili protiv Topal-paše na Kamenom iznad Herceg-Novog, koja je uspešno završena. U vremenu borbe za osvajanje Herceg-Novog, Vladika Visarion je morao je da sa preostalim snagama pruži otpor snažnoj kaznenoj ekspediciji koju je uputio skadarski sandžak Sulejman Bušatlija, koja je uspešno odbijena.

Ugled vladike Visariona je porastao nakon ovih akcija pa je Bušatlija odlučio da sa svim raspoloživim sredstvima napadne Crnu Goru. Tako vladika i 24 narodnih prvaka odlazi u Herceg-Novi na sastanak sa Kornarom da mu predoče opasnost koja preti zemlji i zatraže vojnu pomoć. Na Opštecrnogorskom zboru u Gradcu 1688. godine, odlučeno je da Crna Gora stupi pod mletačko podanstvo. Vladika Visarion umro je 1692. godine a na mestu crnogorskog vladike nasledio ga je Savatije Kaluđerović (1692—1696).
Hernán Medford

**Hernán Medford** (San José, 23. svibnja 1968.) bivši je kostarikanski nogometaš i trener.

Na Svjetskom prvenstvu u Italiji 1990. godine postigao je gol u utakmici protiv Švedske. Nakon talijanskog mundiala nastupao je i za zagrebački Dinamo.
Akrofobija

**Akrofobija** je strah od visine. Akrofobija može da bude veoma opasna ukoliko se osoba koja boluje od ove bolesti nađe na visokom mestu jer u takvoj situaciji osoba koja pati od akrofobije postaje previše uzrujana da bi sišla. Ponekad se meša sa vertigom. Vertigo je fizičko stanje koje uzrokuje nesvesticu ili dezorijentaciju kad osoba gleda odozgo sa neke visoke tačke.

## Povezano
* Fobija
New Delhi

**Nju Delhi** (hindi: नई दिल्ली, Naī Dillī) je glavni grad države Indije. Prema nezvaničnim rezultatima popisa 2011. u gradu je živelo 249.998 stanovnika. Čini zajedničku aglomeraciju s starim delom Delhija koji se nalazi nešto severnije i ima 17 753 087 stanovnika (staNje: 1. januara 2006.). Nalazi se na administrativnoj teritoriji glavnog grada koji je samostalna upravna jedinica u indijskoj federaciji. Važno je upravno sedište, industrijski grad, saobaćajno čvorište i kulturni centar. Kako Nju Delhi i grad Delhi čine jedinstvenu upravnu celinu, oba grada zajedno Indijci najčešće zovu jednostavno **Delhi**.

## Geografija
 
Smešten je na severu Indije, uz obalu reke Jamuna, na prelazu iz doline Inda u dolinu Ganga. Predstavlja značajno saobraćajno, političko, upravno i trgovačko središte.

## Historija
Engleski kralj Džord V i car Britanske Indije zadužio je 1911. godine britanske ahitekte Edvina Lutinsa i Herberta Bejkera da isplaniraju novi administrativni deo grada. Ovaj planski građeni glavni grad smešten je na tadašnjem južnom kraju Delhija završen je 1929. i svečano preuzet 1931. godine. Nju Delhi sa velikim parkovima i kolonijalnom arhitekturom je od tada glavni grad Indije (u međuvremenu je upravljanje bilo izmešteno u Kalkutu.

## Stanovništvo
Prema nezvaničnim rezultatima popisa, u gradu je 2011. živelo 249.998 stanovnika.

## Gradovi pobratimljeni
*  Čikago
*  London
*  Ulan Bator
*  Moskva
*  Sankt Peterburg
*  Johanezburg

## Reference

## Vanjske veze

* New Delhi Hotels
* New Delhi Information
* New Delhi Municipal Council
Ksenofobija

**Ksenofobija** označava strah ili anksioznost prema strancima ili nepoznatom, etimološki riječi dolazi od grčkih riječi ξένος (ksenos), što znači *stranac* i φόβος (fobos) - strah. Pojam se općenito rabi za opisivanje straha ili mržnje prema stranicima ili općenito, prema ljudima drugačijim od samoga sebe. Na primjer, rasizam se ponekad opisuje kao oblik ksenofobije.

Ksenofobija implicira vjerovanje (bez obzira na njenu istinitost) da je objekt straha (mržnje) na neki način stran. Predrasude protiv žena ne mogu se smatrati oblicima ksenofobije u ovom smislu, osim u ograničenim slučajevima ekskluzivno muških društava (institucija). Pojam *ksenofilija* odnosi se na suprotnu pojavu, simpatiziranju stranaca.

"DSM-IV" pravilnik u opisu ove fobije spominje "intenzivnu anksioznost" koja slijedi izlaganju objektu fobije, bilo u stvarnom životu ili putem mašte ili video zapisa. 

Postoje dva glavna objekta ove fobije:
* prvi je grupa građana u društvu, koja se po nekom kriteriju smatra izdvojenom, to su često nedavni doseljenici, no ksenofobija može biti usmjerena i prema grupi koja je dio društva već stoljećima. Ovaj oblik ksenofobije može uzrokovati (potaknuti) nasilne reakcije, a krajnji vid mu je genocid. Šovinizam je agresivni oblik nacionalizma koji iskazuje ksenofobiju. 

* drugi oblik ksenofobije je primarno kulturalni, a objekti fobije su kulturalni elementi koje smatramo stranima. Sve kulture su podložne stranim utjecajima, no kulturalna ksenofobija je često vrlo usmjerena, na primjer prema posuđenicama iz stranih jezika. Ovaj oblik ksenofobije rijetko izaziva nasilje prema ljudima, no može uzrokovati političke kampanje za kulturnu ili jezičnu čistoću (rabi se izraz *[[purizam]]*). Izolacionizam, opća odbojnost prema svemu stranom ne može se opisati kao oblik ksenofobije.
Belgrade Theatre

**Belgrejd teatar** () je pozorišna hala sa 866 sedišta u gradu Koventriju u Engleskoj.

Pozorište je dobilo ime po glavnom gradu Srbije (tada i Jugoslavije), Beogradu, u znak zahvalnosti za poklonjenu drvnu građu koja je intenzivno korištena u izgradnji auditorijuma. Od otvaranja 1958. godine, teatar se smatra centrom nove i inovativne produkcije.

Teatar je renoviran i ponovno otvoren septembra 2007. godine. Renoviranje i dodatna izgradnja 7 novih spratova je koštala £12 miliona. Petog februara 2008, na pedesetogodišnjicu postojanja, princ Endru je otvorio preuređeni studio B2 u okviru ovog pozorišta.

## Zanimljivosti
31. januara 1971. godine u ovom teatru komičarska grupa "Leteći cirkus Montija Pajtona" (), koja je već stekla popularnost emitovanjem nekoliko serijala svog programa preko britanske televizijske mreže BBC, nastupila je prvi put na pozorišnoj bini. Uspeh tri predstave koje su se održale 31.1.1971, 1.2.1971. i 2.2.1971, u okviru Lančester art festivala () je bio uvod u niz njihovih brilijantnih pojavljivanja na pozorišnoj sceni širom Engleske, Kanade i Sjedinjenih Američkih Država.

## Reference

## Vanjske veze

* Belgrejd teatar - zvanični sajt
Belgrade

**Belgrade** je engleski naziv za Beograd. Također može označavati:

## Gradovi i naselja u [[SAD]]

* Belgrade, Maine
* Belgrade, Minnesota
** Belgrade, Stearns County, Minnesota
* Belgrade, St. Louis County, Minnesota
* Belgrade, Missouri
* Belgrade, Montana
* Belgrade, Nebraska
* Belgrade, North Carolina
* Belgrade, Texas

## Ostalo
* Belgrade Theatre, pozornica u britanskom gradu Coventryju
Kraj Sankt-Peterburga

***Kraj Sankt-Peterburga*** () je sovjetski crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Vsevoloda Pudovkina. Predstavljao je jedan od dva filma koje je sovjetska vlada naručila kako bi prigodno obilježila desetu obljetnicu oktobarske revolucije, a snimljen je nedugo prije nešto poznatijeg i spektakularnijeg Ejzenštejnovog *[[Oktobar (film)|Oktobra]]*. Protagonist filma, čiji lik tumači Ivan Čuveljev, je anonimni seljak koji godine 1913. gonjen siromaštvom dolazi u tadašnju rusku carsku prijestolnicu Sankt Peterburg kako bi se zaposlio, ali umjesto toga pronalazi još više siromaštva, društvene nepravde, ali i najboljeg prijatelja koji je postao boljševički agigator. Radnja prikazuje kako sticajem okolnosti bude uhapšen, a potom nakon izbijanja prvog svjetskog rata na frontu kao vojnik, odakle će se vratiti kako bi sudjelovao u revolucionarnim zbivanjima. Iako je Pudovkin sa svojim bliskim prijateljem Ejzenštejnom dijelio ideologiju i načela sovjetske montažne teorije, kritičari su kasnije upravo na temelju usporedbe *Kraja* i *Oktobra* primijetili kako je Pudovkin u svom opusu daleko skloniji prikazivati zbivanja iz perspektive pojedinca nego kolektiva. *Kraj Sankt-Peterburga* se često navodi kao jedan od klasika sovjetske i svjetske kinematografije 1920-ih; zajedno s ranijim filmom *[[Mati (film, 1926)|Mati]]* i kasnijim filmom *[[Bura nad Azijom]]* se smatra dijelom Pudovkinove trilogije.

## Vanjske veze

*
1313 Berna

**1313 Berna** je asteroid glavnog asteroidnog pojasa sa srednjom udaljenošću od Sunca koja iznosi 2,655 astronomskih jedinica (AJ). 
Apsolutna magnituda asteroida je 11,8 a geometrijski albedo 0,064.

## Povezano
* Asteroid
* Asteroidni pojas

## Vanjske veze
* JPL stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard
* JPL podaci o asteroidu
Xixiang ji

***Priča iz Zapadnog krila*** (), također prevođena i kao ***Romansa Zapadnog paviljona***, je kazališni komad kineskog književnika Wang Yifua napisan oko 1300. godine. Predstavlja adaptaciju priče *[[Biografija Yingying]]* kineskog autora Yuan Zhena. Radnja se događa u vrijeme vladavine dinastije Tang prikazuje tajnu ljubavnu vezu između mladog budističkog učenjaka Zhang Shenga i Cui Yingying, kćeri dvorskog ministra, odnosno napore dvoje ljubavnika da se vjenčaju usprkos društvenih razlika. *Romansa* je postala jedna od najpopularnijih, ali i najkontroverznijih dramskih djela u kineskoj književnosti, najviše zbog toga što njen zaplet nije bio usklađen sa služebnim konfucijanskim načelima, ali i zbog toga što protagonisti konzumirali svoju ljubav prije braka. Za razliku od originalnog predloška, *Romansa* je imala sretan kraj. Dugo vremena se smatrala nepriičnom za izvođenje u "pristojnom" društvu, ali su je u 17. vijeku počeli hvaliti vodeći književni kritičari i učenjaci dinastije Qing. *Romansa* je dva puta ekranizirana u obliku igranog filma - u nijemoj verziji iz 1927. i zvučnoj verziji iz 1940. godine, a 2007. kao hongkonškja TV-serija *[[Lost in the Chamber of Love]]*.

## Vanjske veze

*  
* ''Secret Edition of the Northern Western Wing Corrected by Mr. Zhang Shenzhi'' from the World Digital Library
Arsenije Plamenac

**Arsenije Plamenac** je bio mitropolit cetinjski sa sedištem na Cetinju, i vladao je kao mitropolit Crne Gore od 1781. do 1784. godine, za vrijeme Šćepana Malog.

Njegov prethodnik Sava Petrović Njegoš favorizuje ga od 1766. kao naslednika, kao vikarnog episkopa, pouzdanog saradnika, a posebno nakon smrti njegovog brata Vasilija Petrovića Njegoša u Petrogradu. Dio crnogorske vlastele je bio za imenovanje Petra I Petrovića Njegoša za mitropolita Crne Gore. Nakon smrti vladike Save, imenovanje Arsenija Plamenca za mitropolita 1781. godine uzrokovalo je podelu u crnogorskoj vlasteli.

Arsenije nije bio naročito popularan među vlastelom u Crnoj Gori. Živeo je prilično povučeno i bavio se uglavnom crkvenim poslovima. Posebno su protiv njega bili crnogorski plemići koji su se borili za proširenje uticaja Venecije u Crnoj Gori i smanjenje ruskog uticaja.

Umro je 1784. godine. Nasledio ga je Petar I Petrović Njegoš na tronu cetinjske mitropolije.

## Literatura
* Pravoslavlje u Crnoj Gori, Mitropolija crnogorsko-primorska, 2006.
Black Lagoon

japanska je humorna kriminalističko pustolovna manga serija koju je napisao i ilustrirao Rei Hiroe. Objavljena je u Shogakukanovom *Monthly Sunday Gene-X* časopisu 2002., a nakon devet objavljenih svezaka strip još traje. Kasnije je adaptiran u istoimenu anime seriju koja je objavljena 2006. i imala 12 epizoda. Druga sezona, nazvana *The Second Barrage*, objavljena je također 2006. te isto imala 12 epizoda. Obje sezone režirao je Sunao Katabuchi. Petodijelna OVA serija, nazvana *Roberta's Blood Trail*, objavljena je od 2010. do 2011.

Radnja se odvija oko uredskog zaposlenika Rocka kojeg poduzeće pošalje na ispostavu pošiljke na Tihom oceanu jer očekuju da će možda biti smaknut prilikom dostave. Međutim, gusari koji su ga oteli - Dutch, Revy i Benny - ga odluče prihvatiti kao svojeg člana. Pri tom Rock prođe kroz transformaciju od smušenog i pokornog zaposlenika do hrabrog gusara uzdignute glave. *Viz Media* je licencirao engleski prijevod za Sjevernu Ameriku 2008., a prevedena je i manga.

## Radnja
Okajima Rokuro je japanski biznismen. Živi prosječnim životom u velegradu a na poslu se stalno boji šefova te drži pognutu glavu. Jednog dana, poduzeće ga pošalje negdje u Borneo kako bi dostavio jedan disk, ali njegov brod otme skupina gusara/plaćenika zvana *Crna laguna* koji su unajmljeni ukrasti isporuku. Gusari se sastoje od crnoputog Dutcha, plavokosog Bennyja i ratoborne ruske djevojke Revy. Oni ga otmu jer ga misle držati kao taoca, ali se ispostavi da je poduzeće unaprijed računalo na tu opciju te je odlučilo jednostavno riješiti se Rokura. Dutchu se on smili, da mu nadimak "Rock" te ga odluči primiti su svoju skupinu. Pošto ga je poduzeće proglasilo nestalim, Rock odluči ostati u *Crnoj laguni*, koja se često mota oko područja Tajlanda. Njih četvero prima razne zadatke krijumčarenja ili pljačkanja brodova po moru, a uglavnom rade kao klijenti ruske mafije.

## Glasovne uloge
* Daisuke Namikawa - Rock
* Megumi Toyoguchi - Revy
* Hiroaki Hirata - Benny
* Mami Koyama - Balalaika
* Tsutomu Isobe - Dutch
* Akiko Takeguchi - Sestra Yolanda 
* Akimasa Ohmori - Leigharch
* Houko Kuwashima - Yukio Washimine

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Black Lagoon'' na Anime News Network
* ''Black Lagoon'' na Internet Movie Databaseu
* ''Black Lagoon'' na MyAnimeList
Romansa Zapadnog paviljona (film, 1927)

***Romansa Zapadnog paviljona*** () je kineski crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Hou Yaoa. Predstavlja adaptaciju popularne istoimene drame Wang Shifua. Radnja se događa za vrijeme vladavine dinastije Tang i prikazuje kako se mladi učenjak zaljubi u kćer carskog uglednika i potom nastoji a nju vjenčati. Danas je očuvano oko 40 minuta od originalnih 90 minuta filma. Godine 1940. je snimljena istoimena zvučna verzija.

## Uloge
Glavne uloge:
* Lin Chuchu - Ying Ying, kćer umrlog premijera
* Li Dandan - Hung Niang, sluga Ying Ying
* He Minzhuang (M. C. Noo) - Gospa Cui, majka Ying Ying
* T. K. Kar - mudri student Chang Kung
* Tsao Yao Dein - stari redovnik Fa Pen
* Lee Wha Ming/Li Huamin - Sung Fei Fu (Tiger Sun), kralj bandita
* Lu Ying Lang/Li Yinlan - redovnik Wei Hing, glasnik sa bō štapom
* Ge Cijiang - Zhang Gong
* Wang Longxi - pametni redovnik
* Hu Chichang - general Bijelih konja
* Zhu Yaoting - glupi redovnik
* Huang Ke - dječak sluga

## Reference

## Literatura
* Harris K. (1999) "The Romance of the Western Chamber and the Classical Subject Film in 1920s Shanghai." In: Zhang Y. (ed.) *Cinema and Urban Culture in Shanghai, 1922-1943*. Stanford, CA: Stanford University Press, 1999. pp.&nbsp;51–73.

## Vanjske veze
* 
* http://www.dvdtalk.com/silentdvd/romance_of_the.html
Usporedba srpskohrvatskih standardnih varijanti

Srpskohrvatski standardni jezik se poput drugih policentričnih standardnih jezika uvijek ostvaruje u jednoj od svojih standardnih varijanti. Postoje četiri varijante vezane za nacije odnosno države: srpska, hrvatska, bosanska (ili bošnjačka) i crnogorska. Srpskohrvatski kao i njemački jezik nikada nije bio ujednačeno standardiziran, nego je otkako je standardiziran u 19. stoljeću čitavo vrijeme imao svoje prepoznatljive i normirane varijante kao i danas.  Razlike među njima su čak manje od razlika između varijanti drugih policentričnih jezika. Npr. manje su od razlika između kanadske varijante engleskog i ostalih varijanata engleskog jezika. Također su manje od razlika  između varijanata standardnog španjolskog u Španjolskoj i Latinskoj Americi, portugalskog u Portugalu i Brazilu, francuskog u Francuskoj, Belgiji, Kanadi i Africi, ili između hindske i urdske varijante hindustanskog. Manje su i od razlika između njemačke i austrijske varijante njemačkog jezika. Također su manje od razlika između ’holandske’ (sjevernonizozemske) i ’flamanske’ (južnonizozemske) varijante nizozemskog jezika.

## Razlike

Kao i u drugim policentričnim jezicima, u srpskohrvatskom su razlike između varijanata najprimjetnije na leksičkoj razini, a manje u gramatici (morfologiji, sintaksi). Budući da su razlike male, radi se i dalje o jednom te istom jezičnom sistemu. Neznatnost razlika omogućava da govornici različitih varijanata s lakoćom međusobno komuniciraju.

### Pravopis

U hrvatskoj varijanti koristi se latinica, a u srpskoj i bosanskoj koriste se ravnopravno latinica i ćirilica. Novi crnogorski pravopis ima dva slova više u svojoj latinici i ćirilici.

Srpski pravopis drukčije provodi transkripciju i transliteraciju stranih imena: pišu se ne kao u originalu, nego onako kako se izgovaraju (fonetski).

Pisanje futura se također razlikuje:

* hrvatska i bosanska varijanta: *Uradit ću to.*
* srpska i crnogorska varijanta: *Урадићу то.*/*Uradiću to.*

### Fonetika

### Morfologija

Javljaju se razlike u rodu pojedinih imenica.

### Sintaksa

U hrvatskoj varijanti se češće koristiti infinitiv, a u srpskoj da+prezent:

* hrvatska varijanta: *Ja ću to učiniti.*
* srpska varijanta: *Ja ću to da učinim.*

### Rječnik

Nazivi mjeseci:

Imenice:

Glagoli:

## Povezano
* Serbokroatistika
* Srpskohrvatski jezik
* Policentrični standardni jezik

## Izvori
Kubura

**Kubura** je starinsko vatreno oružje koje se puni barutom i ispaljuje jednom iz ruke. Nalik je pištolju. Prvi put se na ovim prostorima spominje 1476. kao oružje koje se koristilo za obranu od Turaka. Upotrebljavale su se u Uskrsno vrijeme za čuvanje straže Isusova groba kao i pradavni običaji pucanja za Uskrs što se održalo do današnjeg dana.

## Izvori
The King of Kings (film, 1927)

***The King of Kings*** () je američki crno-bijeli nijemi historijski film snimljen 1927. u režiji i produkciji Cecila B. DeMillea. Radnja se temelji na Novom zavjetu i prikazuje Isusov život. Za DeMillea je predstavljao dotada najambiciozniji projekt u njegovoj karijeri, kojim je nastojao ponoviti uspjeh svog ranijeg biblijskog epa *[[The Ten Commandments (film, 1923)|The Ten Commandments]]* iz 1923. godine. Za potrebe filma su izgrađeni raskošni setovi (kasnije korišteni u *[[King Kong (film, 1933)|King Kongu]]* i *[[Gone with the Wind (film)|Prohujalo s vihorom]]*). DeMille je, s druge strane, inzistirao na svojoj provjerenoj formuli kojom se pod izgovorom promoviranja moralnih judeokršćanskih vrijednosti prikazuju "pikantni" sadržaji, pa je tako lik Marije Magdalene, koji tumači Dorothy Cumming pretvoren u elitnu kurtizanu, okruženu s gomilom oskudno odjevenih robinja. Prikaz Isusa se, pak, nastojao učiniti autentičnim, pa se međutitlovi filma sastoje od citata iz same Biblije. Nastojeći izbjeći komplikacije s negativnim publicitetom, DeMille je natjerao članove glumačke ekipe da potpišu ugovore kojim se tokom snimanja obavezuju na uzdržavanje od "grijeha"; iako je, prema tadašnjim svjedočanstvima, to izuzetno teško palo alkoholu sklonom glavnom glumcu H.B. Warneru, obaveze su ispunjene. Kao dodatna atrakcija je završna scena Uskrsnuća snimljena u boji, koristeći tehniku Technicolor. *The King of Kings* je postao prvi film koji je premijerno prikazan u elitnom losanđeleskom kinu Grauman's Chinese Theatre, te je poslije postigao veliki uspjeh.

Godine 1961. je snimljen remake *[[King of Kings (1961 film)|King of Kings]]* u režiji Nicholasa Raya.

## Uloge
* H.B. Warner ... Krist
* Dorothy Cumming ... Marija
* Ernest Torrence ... Petar
* Joseph Schildkraut ... Juda
* Jacqueline Logan ... Marija Magdalena
* Leon Holmes ... slaboumni dječak

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* ''The King of Kings'' at TCM Database
* Criterion Collection essay by Peter Matthews
TCL Chinese Theatre

**TCL Chinese Theatre**, ranije poznat kao **Grauman's Chinese Theatre** () ili **Mann's Chinese Theatre** je kino-dvorana koja na Hollywoodskoj stazi slavnih, odnosno Hollywood Boulevardu u Los Angelesu. Sagradio ju je Sid Grauman, nekoliko godina nakon obližnjeg Grauman's Egyptian Theatre, a tokom svečanog otvaranja je 18. maja 1927. prikazan film *[[The King of Kings (film, 1927)|The King of Kings]]*. Chinese Theatre se ubrzo nametnula kao jedna od najelitnijih kino-dvorana u Los Angelesu i postala omiljeno mjesto za razne prestižne događaje kao što su ceremonije dodjele Oscara i premijere najambicioznijih filmova, pri čemu se najviše ističe *[[Star Wars Episode IV: A New Hope|Star Wars]]* iz 1977. godine. U januaru 2013. ga je otkupila kineska kompanija TCL Corporation i počela radove na preuređivanju za sistem IMAX koji bi trebali biti dovršeni do 15. septembra.

## Vanjske veze

* 
* Classic Movie Actors and Actresses with imprints at Grauman's Chinese Theatre (sortable by name and ceremony date at Classic Movie Hub)
* Clickable Map of star handprints & footprints
* Map and list of celebrity handprints 
* (Photo History)
London After Midnight (film)

***London After Midnight*** (, također poznat kao ***The Hypnotist***) je bio američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Toda Browninga. Po žanru je kombinacija kriminalističkog i horor filma, i temelji se na Browningovoj priči "The Hypnotist". Radnja je smještena u London i prikazuje ubistvo bogatog aristokrata, koje je nakon istrage proglašeno za samoubistvo, ali nakon koga njegovu kuću preuzima tajanstveni čovjek grotesknog izgleda. U filmu je nastupio Lon Chaney u dvostrukoj ulozi i za njega ponovno primijenio svoju vještinu filmske šminke kako bi sebi potpuno izmijenio izgled. *London After Midnight* je postigao ogromnu gledanost te zaradio oko 500.000 US$, postavši komercijalno najuspješnijom kolaboracijom između Browninga i Chaneya. Njegov uspjeh se odrazio i u novelizaciji koju je 1928. objavila Marie Coolidge-Rask, ali i na suđenje za ubistvo u londonskom Hyde Parku, kada je optuženik bez uspjeha pokušao okriviti film da ga je učinio privremeno neuračunljivim. Godine 1935. je Browning snimio zvučni remake pod naslovom *[[Mark of the Vampire]]*.

13. maja 1967. je posljednja kopija filma izgorjela u požaru MGM-ovog trezora u Culver Cityju nakon čega se film uživa reputaciju jednog od najpoznatijih izgubljenih filmova. Godine 2002. je TV-kanal Turner Classic Movies u produkciji Ricka Schmidlina napravio 45-minutnu fotografsku rekonstrukciju filma. The following year, the reconstructed version was released as a part of *The Lon Chaney Collection* DVD set released by the TCM Archives. Sačuvana kopija filma predstavlja jedan od motiva zapleta treće sezone britanske TV-serije *[[Whitechapel (TV serija)|Whitechapel]]*.

## Uloge
* Lon Chaney - Profesor/(ili Inspektor) Edward C. Burke/Čovjek sa šeširom
* Marceline Day - Lucille Balfour
* Henry B. Walthall - Sir James Hamlin
* Percy Williams - Williams, Balfourov batler
* Conrad Nagel - Arthur Hibbs
* Polly Moran - Miss Smithson, nova sobarica
* Edna Tichenor - Luna, djevojka šišmiš
* Claude King - Roger Balfour
* Andy MacLennan - Pomoćnik Djevojke šišmiša

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* Spanish-language poster for London After Midnight
London After Midnight

***London After Midnight*** može označavati:
* ''London After Midnight'' (film), znameniti izgubljeni američki nijemi film iz 1927. godine, ul. Lon Chaney, rež. Tod Browning
* London After Midnight (bend), američki bend koji djeluje od 1990. godine.
La proie du vent

***La proie du vent*** () je francuski crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Renéa Claira. Protagonist filma, čiji lik tumači Charles Vanel, je pilot aviona koji prisilno slijeće na veleposjedničko imanje. Radnja prati kako se zaljubi u vlasnicu zamka, ali i otkrije da se u zamku krije oteto dijete. *La proie du vent* je predstavljao svojevrsnu prekretnicu u Clairovoj karijeri, odnosno početak napuštanja avangardnih eksperimenata u korist nešto konvencionalnijeg stila. Rezultat toga je bio komercijalni uspjeh na blagajnama.

## Reference

## Vanjske veze
* ''«Dobыča vetra»'' na saйte AlloCiné
*  
*
Le Voyage imaginaire

***La voyage imaginaire*** () je francuski crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Renea Claira. Po žanru je fantastična komedija, a protagonist je skromni i plahi bankovni službenik zaljubljen u sekretarricu. Radnja prikazuje kako počne sanjati i doživljava razne bizarne pustolovine. *La voyage imaginarie* se često navodi kao Clairov svojevrsni hommage Georgesu Meliesu i njegovom *[[Putovanje onkraj nemogućeg|Putovanju onkraj nemogućeg]]*, ali i kao tipični film iz rane faze njegovog opusa, kada je bio čvrsto vezan uz filmsku avangardu i sklon eksperimentiranju sa stilom.

## Vanjske veze
* 
* http://www.cinematheque.fr/fr/dans-salles/rendez-vous-reguliers/fiche-manifestation/voyage-imaginaire,8752.html
S. V. D.

***Savez velikog djela*** () ili ***S. V. D.*** je sovjetski crno-bijeli nijemi historijski film snimljen 1927. u režiji Grigorija Kozinceva i Leonida Trauberga. Radnja se događa u Rusiji 1825. godine i prati aktivnosti revolucionarnih oficira uključenih u dekabristički ustanak protiv cara Nikolaja I. *S. V. D.* sadrži scene progona i bijega revolucionara, u kojima se koriste inovativne tehnike snimanja, a zbog čega je dobio status jednog od nijemih klasika sovjetske kinematografije.

## Uloge
* Sergei Gerasimov - Medoks
* Andrej Kostričkin - Medoksov slugfa
* Pjotr Soboljevski - Sukhanov
* Konstantin Hohlov - General Višnjevski
* Sofija Magarill - Višnjevskaja
* Ljudmila Semjonova
* Nikolaj Mičurin
* Oleg Zhakov - Mladi vojnik
* Yanina Zhejmo - Cirkuska artistica
* Mikhael Mishel - General Weismar
* Emil Gal - Kockar
* Aleksandr Melnikov (van špice)

## Vanjske veze
*
1326 Losaka

**1326 Losaka** je asteroid glavnog asteroidnog pojasa sa prečnikom od približno 22,47 km.
Afel asteroida je na udaljenosti od 3,262 astronomskih jedinica (AJ) od Sunca, a perihel na 2,072 AJ.

Ekscentricitet orbite iznosi 0,222, inklinacija (nagib) orbite u odnosu na ravan ekliptike 15,993 stepeni, a orbitalni period iznosi 1591,290 dana (4,356 godine). 
Apsolutna magnituda asteroida je 10,92 a geometrijski albedo 0,149.

Asteroid je otkriven 14. jula 1934. godine.

## Povezano
* Asteroid
* Asteroidni pojas

## Vanjske veze
* JPL stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard
* JPL podaci o asteroidu
Armine von Tempski

**Armine von Tempski** (ili **Armine von Tempsky**; Maui, 1892 - Fresno, 2. decembar 1943) bila je američka spisateljica. Rodila se i odrasla na havajskom otoku Maui kao unuka njemačkog pustolova i istraživača Gustavusa von Tempskog. Na pisanje ju je susret sa slavnim književnikom Jackom Londonom koji je 1907. posjetio Havaje. Njeni romani su uglavnom bili autobiografskog karaktera i pružali detaljan opis života na Havajima. Prvi od njih je bila *Hula* iz 1927. koja je iste godine adaptirana u popularni istoimeni film sa Clarom Bow u glavnoj ulozi. Godine 1932. se u Kaliforniji udala za trgovca nekretninama Alfreda Lathropa Balla, a tamo je i umrla.

## Bibliografija

;Autobiografije
* 1940. *Born in Paradise.* (Bestseller.) Paperback: .
* 1946. *Aloha.* (nastavak) Paperback: . Hardcover: .

;Beletristika
* 1927. *Hula.* Paperback: . Hardcover:  (the 1927 silent film *[[Hula (film)|Hula]]* was based on it)
* 1928. *Dust.* Paperback: . Hardcover: .
* 1929. *Fire.* Paperback: .
* 1933. *Hawaiian Harvest.* (prikaz početaka uzgoja ananasa na Mauiju) Paperback: . Hardcover: .
* 1935. *Ripe Breadfruit.* Paperback: .
* 1940. *Pam's Paradise Ranch.* (For younger readers.) Paperback: .
* 1941. *Judy of the Islands.* Paperback: .
* 1942. *Thunder in Heaven.* Paperback: . Hardcover: .
* 1946. *Bright Spurs.* Paperback: .

## Izvori
Hula (film)

***Hula*** je američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1927. u režiji Victora Fleminga. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Armine von Tempski, a po žanru je romantična komedija. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Clara Bow, je kćer američkog rančera na Havajima koja je usvojila način života i običaje domaćeg havajskog stanovništva. Radnja prikazuje kako sticajem okolnosti spašava život britanskom inženjeru i u njega se zaljubi, nesputana činjenicom da je on već oženjen. Film je postigao izuzetan uspjeh. Danas je najpoznatiji po scenama u kojima se Clara Bow pojavljuje gola, a što je predstavljala priličnu rijetkost za zvijezde tadašnjeg Hollywooda.

Uspjeh filma je potakao Gloriju Swanson da sljedeće godine producira i nastupi u filmu slične tematike pod naslovom *[[Sadie Thompson]]*.

## Reference

## Vanjske veze

*
Titanoceratops

***Titanoceratops*** ("divovsko rogato lice") bio je rod dinosaura biljojeda, koji je spadao u ceratopse. Bio je divovski pripadnik Chasmosaurinae koji je tokom perioda kasne krede (kasni kampanij, prije između 74,5 i 73,7) živio na području današnjeg Novog Meksika. Također je i najstariji poznati triceratopsin. Poznat je samo prema holotipnom primjerku OMNH&nbsp;10165, nepotpunom skeletu koji se sastojao od nepotpune lubanje i čeljusti. Na osnovu terenskih zapisa i litologije sredine koja je okruživala skelet smatra se da potiče iz formacije Fruitland ili iz donje formacije Kirtland, ali tačna lokacija nalazišta više nije poznata. Toj vrsti je naziv dao Nicholas R. Longrich (2011), a tipičnom vrstom se smatra *Titanoceratops ouranos*. Prije toga su njegovi fosili bili priključeni rodu *[[Pentaceratops]]*.

## Opis
*Titanoceratops* je bio vrlo velik ceratopsid, sa krupnom lubanjom, koja je bila za 15% veća od najvećih primjeraka roda *Triceratops*. Imao je dužinu od 6,8 metara, a lubanja je činila 2,65 m od toga. To ga vjerovatno čini kandidatom za kopnenog kičmenjaka sa najvećom lubanjom. Okovratnik (tek nedavno rekonstruisan) ličio je na onog kod *Triceratopsa*. Rogovi iznad očiju su bili usmjereni prema gore i krivili su se prema naprijed; dužina im je iznosila oko 106 cm. Pri njihovoj osnovi nalazile su se šupljine ispunjene zrakom. Na obraznim kostima nalazile su se kvrge slične rogovima, dužine 12 cm. Rog na nosu bio je prilično malen. Njuška je činila relativno velik dio lubanje. I u gornjoj i u donjoj čeljusti nalazio se 31 zub. 

S druge strane, rep mu je bio vrlo kratak. U kuku je imao visinu od 2 i po metra. Dostizao je težinu od 6,5 tona; Lehman ju je procijenio na 9877 kg. Podlaktica mu je bila relativno duga u odnosu na nadlakticu. Bedrena kost je bila duga oko 108 cm i bila je prilično prava. Goljenična kost imala je dužinu od 78 centimetara. Tom Holtz (2010) je primijetio da je taj rod izrazito sličan svojim srodnicima, *[[Eotriceratops]]u* i *[[Ojoceratops]]u*, koji su živjeli u isto vrijeme, te je moguće da je u pitanju jedan te isti rod.

## Galerija

File:PentaceratopsSamnoble.JPG|Glava holotipnog primjerka, Oklahoma Museum of Natural History
File:Titanoceratops.jpg|Holotipni primjerak


## Izvori
Anurognatidi

**Anurognatidi** (lat. **Anurognathidae**) bili su grupa malenih pterosaura sa kratkim repom ili bez njega, koji su tokom jure i kasne krede nastanjivali Evropu, Aziju i moguće Sjevernu Ameriku. U tu porodicu spadaju četiri roda: *[[Anurognathus]]* iz kasnojurske Njemačke, *[[Jeholopterus]]* iz srednjo- i kasnojurske Kine, *[[Dendrorhynchoides]]* iz srednjojurske i ranokredske Kine, te *[[Batrachognathus]]* iz kasnojurskog Kazahstana. Bennett (2007) je tvrdio da holotipni primjerak roda *[[Mesadactylus]]*, BYU 2024, zapravo pripada nekom anurognatidu. *[[Mesadactylus]]* potiče iz kasnojurske formacije Morrison u SAD-u. U srednjojurskoj formaciji Bakhar Svita u Mongoliji također su pronađeni ostaci nekog neutvrđenog anurognatida.

## Naziv i filogenija
Franz Nopcsa von Felső-Szilvás je 1928. dao nazive porodici Anurognathidae i potporodici Anurognathinae, sa rodom *[[Anurognathus]]* kao tipičnim rodom. Naziv Anurognathidae prvi je iskoristio Oskar Kuhn 1967. godine. I Alexander Kellner i David Unwin su 2003. definirali tu grupu kao čvorni kladus: posljednjeg zajedničkog pretka rodova *Anurognathus* i *Batrachognathus* i svih njegovih potomaka.

Filogenija porodice Anurognathidae nije sigurno utvrđena. Prema nekim analizama, poput Kellnerovih, svrstavaju ih na vrlo bazalno mjesto na evolutivnom stablu pterosaura. Međutim, oni imaju i neke zajedničke osobine sa naprednijom skupinom Pterodactyloidea, poput kratkih i sraslih repnih kostiju. Analiza Briana Andresa iz 2010. ukazala je na to da su Anurognathidae i Pterodactyloidea sestrinski taksoni. To bolje odgovara situaciji sa njihovim fosilnim ostacima, budući da rani anurognatidi nikada nisu otkriveni i da nedostaju ostaci koji bi pokrili prazninu od preko 60 miliona godina.

## Osobine
Za razliku od svih ostalih pterosaura, anurognatidi su imali kratku glavu sličnu žabljoj, sa zaobljenom njuškom i velikim otvorima na lubanji. Parna premaksilarna kost bila je spojena i sa oštro uspinjućim okoštanjem činila je prednji kraj nosnih otvora. Njihovi malobrojni zubi bili su maleni, špicasti i postavljeni okomito u čeljusti sa velikim razmakom među sobom. Anurognatidi su vjerovatno bili insektojedi. Na fosilu jednog *[[Jeholopterus]]a* pronađene su strukture slične koži.

Kao i svi primitivni pterosauri, anurognatidi su imali relativno kratke kosti zapešća. Raspon krila iznosio je najviše pola metra. Za usporedbu, dimofrodontidi su u usporedbi sa tijelom imali duža krila. Peti nožni prst bio je tanak, dug i mogao se postaviti okomito ostalim prstima. Rep im je bio kratak, srastao i kod *[[Anurognathus]]a* se sastojao od samo jedanaest pršljena.

## Napomene
Dimorfodontidi

**Dimorfodontidi** (lat. **Dimorphodontidae**) bili su porodica ranih "ramforinkoidskih" pterosaura, nazvana po *[[Dimorphodon]]u*, koji je živio u periodu od kasnog trijasa do rane jure.

Harry Govier Seeley je 1870. prvi dao naziv porodici Dimorphodontidae (kao "Dimorphodontae"), sa rodom *Dimorphodon* kao jedinim pripadnikom.

2003. godine je David Unwin definirao kladus Dimorphodontidae kao čvorni kladus koji se sastoji od posljednjeg zajedničkog pretka vrsta *Dimorphodon macronyx* i *[[Peteinosaurus|Peteinosaurus zambellii]]* i svih njegovih potomaka. Te dvije vrste tada su bile jedini poznati dimorfodontidi. Ta grupa bila bi najprimitivniji kladus među pterosaurima, sa izuzetkom *[[Preondactylus]]a* i sestrinske grupe Caelidracones unutar Macronychoptera.

Prema Alexanderu Kellneru, *Dimorphodon* nije u bliskom srodstvu sa *Peteinosaurusom*, pa je taj koncept prema tome izlišan.

## Izvori
* Seeley, H. G., 1870, "Remarks on Prof. Owen's Monograph on Dimorphodon", *Annals and Magazine of Natural History*, Series 4, 6:129

## Napomene
Ramforinkidi

**Ramforinkidi** (lat. **Rhamphorhynchidae**) su bili grupa ranih "ramforinkoidnih" pterosaura, nazvana prema rodu *[[Rhamphorhynchus]]*, koji je živio tokom kasne jure. Harry Govier Seeley je bio taj koji je toj porodici 1870. godine dao naziv Rhamphorhynchidae.

## Osobine

Te životinje bile su malene i srednje velike. Lubanja im je bila niža i izduženija nego kod anurognatida i dimorfodontida. Otvori na lubanji bili su, u odnosu na one kod ostalih porodica, prilično maleni. Očna duplja bila im je najveći takav otvor. Zubi su im bili špicasti i bilo dugi, tanki i usmjereni prema naprijed, ili kratki i uspravno postavljeni u čeljusti. Vrh čeljusti mogao je biti bez zuba, a kod nekih takvih vrsta bio je pokriven rožnatom tvari.

Kao i svi primitivni pterosauri, ramforinkidi su imali relativno kratke kosti zapešća. Krsna kost se sastojala od tri ili četiri srasla kičmena pršljena. U zdjelici su *os ischii* i preponska kost bili srasli u jedinstvenu cjelinu, a kod manjih vrsta su bili razdvojeni jednim rezom.

Na kraju repa se kod *Rhamphorhynchusa* nalazilo uspravno "jedro" u obliku romba. Kod roda *[[Sordes]]* došlo je do zadebljanja kraja repa, dok kod ostalih pripadnika ramforinkida nisu pronađeni tragovi jedra na repu.

## Klasifikacija
Spisak prema Unwin 2006. osim ako nije drukčije naznačeno.
* Porodica **Rhamphorhynchidae**
** Potporodica **Rhamphorhynchinae**
*** *[[Angustinaripterus]]*
*** *[[Bellubrunnus]]*
*** *[[Dorygnathus]]*
*** *[[Nesodactylus]]*
*** *[[Qinglongopterus]]*
*** *[[Rhamphocephalus]]*
*** *[[Rhamphorhynchus]]*
*** *[[Sericipterus]]*
** Potporodica **Scaphognathinae**
*** *[[Cacibupteryx]]*
*** *[[Fenghuangopterus]]*
*** *[[Harpactognathus]]*
*** *[[Jianchangnathus]]*
*** *[[Jianchangopterus]]*
*** *[[Pterorhynchus]]?*
*** *[[Scaphognathus]]*
*** *[[Sordes]]*

## Reference
Dekabristi

**Dekabristi** su bili ruski časnici, koji su tražili promjenu režima u Rusiji i ustavne oblike vlasti.

Njihova pobuna dogodila se, kada se skupina mladih plemića i časnika okupila se na Trgu Senata u St. Petersburgu, 26. prosinca 1825. godine. Prosinac je na ruskom: "декабрь" [dekabr]). Ruski car Aleksandar I. umro je taj dan, a novi car Nikola I. imao je prisegu. Dekabristi su planirali poduzeti vojnu zavjeru, kako bi svrgnuli cara i politički preoblikovali Rusiju u ustavnu monarhiju ili čak republiku.

Čelnici pobune bili su sljedbenici francuske revolucije. Ideološki vođa, pukovnik Pavel Pestel, čak je otvoreno zagovarao ubojstvo kraljevske obitelji, uključujući i žene i djecu. Mnogi redovni vojnici, međutim, nisu znali za radikalne političke ciljeve i ambicije njihovih lidera. Car Nikola I. tri je puta predlagao pregovore s pobunjenicima, ali oni su odbili takve pokušaje. Neuspjeh u pregovarima, naveo je carsku vladu, da pobunu uguši silom.

Pobunjenici nisu bili dobro organizirani. Nisu imali saveznike u drugim gradovima izvan glavnog grada. Pobuna je slomljena i pet vođa pobune su pogubljeni, a drugi su bili prognani u Sibir i lišeni činova. Mnoge od pobunjenika su na putu u izgnanstvo pratile njihove žene, zbog čega je izraz *dekabristička supruga* u ruskoj kulturi postao sinonim za vjernost i požrtvovnost. Obični vojnici međutim, nisu bili kažnjeni, jer su samo slušali zapovijedi svojih pretpostavljenih.

## Izvori
Dekabristički ustanak

**Ustanak dekabrista** () je naziv za oružani sukob koji se 26. decembra 1825. (po gregorijanskom kalendaru) zbio u ruskoj carskoj prijestolnici Sankt Peterburg tokom neuspjelog pokušaja državnog udara kojim su, pretežno liberalni oficiri Carske garde, okupljeni u tajno društvo Savez spasa, pokušali svrgnuti cara Nikolaja I i na njegovo mjesto postaviti velikog kneza Konstantina. Do puča je došlo tokom ustavne krize izazvane smrću cara Aleksandra I, odnosno odbijanja Konstantina, koji je tada kao namjesnik vladao Kongresnom Poljskom, preuzme rusku carsku krunu. Pobunjenici su okupili 3000 vojnika Carske garde na Senatskom trgu i takvom demonstracijom snage natjerati Nikolaja da odustane od preuzimanja prijestolja. Slaba organizacija, kao i oklijevanje i odustajanje pobunjeničkih vođa, je omogućilo Nikolaju da prikupi tri puta više sebi odanih trupa iz drugih jedinica peterebruškog garnizona. Nakon višesatnih pregovora o mirnom rješenju, kao i smrtnog ranjavanja generala Mihaila Miloradoviča koji je pobunjenike pokušao smiriti svojim autoritetom, Nikolaj je naredio napad na njih. Pobunjenici su razbijeni, a potom pohvatani. Nekoliko dana kasnije je na jugu Rusije ugušen pobuna Černigovskog puka, koju su vodili istomišljenici peterburških pobunjenika. Nakon gušenja ustanka su pobunjenici prozvani dekabristima (po ruskoj riječi za decembar).Uslijedila su masovna suđenja pobunjenicima, nakon kojih je došlo do pogubljenja i izgona u Sibir. Dekabristički ustanak je za posljedicu imao gušenje liberalizma u redovima ruske elite, odnosno jačanje konzervativne carske autokracije, koja će se u Rusiji održati do početka 20. vijeka.

## Vanjske veze

* Восстание декабристов и программные документы
* Музей декабристов 
* Сенатская площадь со спутника. *Можно увеличить*
* ''Николай Троицкий'' Декабристы: Восстание // Россия в XIX веке. Курс лекций. М., 1997.
* Тайные организации декабристов 
* Приговор Верховного уголовного суда и другие документы
Četrdesetprvi (film, 1927)

***Četrdesetprvi*** () je sovjetski nijemi film snimljen 1927. u režiji Jakova Protazanova. Temelji se na istoimenoj priči Borisa Lavrenjova koji je napisao scenario. Radnja je smještena u pustinjska područja Centralne Azije za vrijeme ruskog građanskog rata, a protagonistica, čiji lik tumači Ada Vojcik je crvenoarmejska snajperistica koja je ubila četrdeset neprijateljskih vojnika, a koja se mora brinuti o zarobljenom belogardejskom oficiru. Film je sniman na lokacijama u Turkmenistanu, a Protazanov je tamo koristio avionske motore u nastojanju da snimi scene pješčane oluje; na kraju je u tu svrhu koristio snimke stvarnih pješčanih oluja. *Četrdesetprvi* je godine 1956. snimljen u novoj i daleko poznatijoj verziji Grigorija Čuhraija.

## Vanjske veze
*