open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Škotska nacionalna stranka

**Škotska nacionalna stranka** (SNP) (gel. *Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba*, ) je škotska nacionalistička i socijaldemokratska politička partija. SNP podržava i vodi kampanje za nezavisnost Škotske od Ujedinjenog Kraljevstva i za članstvo Škotske u Evropskoj uniji, s platformom temeljenom na takozvanom građanskom nacionalizmu.

SNP je najveća politička partija u Škotskoj, gde ima najviše mesta u Škotskom parlamentu kao 45 od 59 škotskih mesta u donjem domu Britanskog parlamenta što ju čini i trećom najvećom partijom u Ujedinjenom Kraljevstvu. Sadašnja čelnica Škotske nacionalne stranke, Nicola Sturgeon, obnaša dužnost prve ministarke Škotske od 20. novembra 2014. godine.

Partija je osnovana 1934. godine spajanjem Nacionalne partije Škotske i Škotske stranke, a u britanskom je parlamentu prisutna bez prekida još od 1967. godine. Uspostavom Škotskog parlamenta 1999. godine SNP je postala druga najveća stranka gde je dva mandata provela u opoziciji. SNP je osvojila vlast pod vodstvom Alexa Salmonda na izborima za škotski parlament 2007. godine formirajući manjinsku vladu. Posle izbora 2011. godine partija je uspela da formira prvu većinsku vladu. Nakon što je Škotska glasala protiv neozavisnosti na referendumu 2014. godine Salmond je podneo ostavku, a nasledila ga je Nicola Sturgeon. SNP je na izborima 2016. vraćena na položaj manjinske vlade, da bi na izborima 2021. godine osvojila još jedno mesto i sklopila sporazum o podeli vlasti sa škotskim Zelenima.

SNP je najveća politička partija u Škotskoj po broju mesta u parlamentima UK-a i Škotske kao i po broju članova. 31. decembra 2021. partija je imala 103.884 člana. Stranka nema niti jednog člana Doma lordova jer se protivi postojanju gornjg doma Parlamenta i traži njegovo ukidanje.

## ŠNP u Evropi
Članica je Evropske stranke zelenih (EGP) u Evropskom parlamentu.

## Istaknuti članovi ŠNP
* Aleks Salmond - predsednik stranke i premijer Škotske od 2007. godine
* Keni Makaskil - ministar pravde od 2007. godine
* Alin Smit - poslanik u Evropskom parlamentu od 2004. godine
* Ian Hadžton - poslanik u Evropskom parlamentu od 1998. godine
* Neil Makkormik - poslanik u Evropskom parlamentu (1999. - 2004.)
* Alan Makartni - poslanik u Evropskom parlamentu (1994. - 1998.), osnivač škotske *Federacije nacionalističkih studenata*
* Vinifred Eving - poslanica u Evropskom parlamentu (1979. - 1999.)

## Reference

## Vanjske veze
* Službena stranica
Centar za porodične evidencije

**Centar za porodične evidencije** (, akr. FRC) je bivši britanski arhiv u kojem su se mogle dobiti infomacije o porodičnoj historiji Engleske i Walesa. Bio je u nadležnosti Nacionalnih arhiva i Glavnog prijavnog ureda. 

Nalazio se u 1 Myddelton Streetu (Clerkenwell, London), nedaleko od Londonskih metropolitanskih arhiva. Glavne informacije bile su civilne evidencije o rođenjima, vjenčanjima i smrtima (koje opskrbljuje GPU u prizemlju) i Viktorijanski popisi (koje opskrbljuje NA na prvom katu).

Informacije o rođenjima, vjenčanjima i smrtima nalazile su se u velikim debelim knjigama raspoređenim po datumima na velikim policama. Koristeći te indekse mogli su se dobiti kopije potvrde rođenja, vjenčanja i smrti. Ostali indeksi koji su se ovdje čuvali su konzularna rođenja van države i posvajanja. 

Popisi od 1841. do 1891. dostupni su na mikrofilmu, a oni od 1901. na mikrofišu. Dostupna je bila i selekcija indeksa. U uredu su se nalazile i neke oporuke, bilješke o porezu za nasljedstvo i neki nekonfromistički registri.

## Vanjske veze
* Family Records Centre (FRC)
HOLMES2

U Ujedinjenom Kraljevstvu, **HOLMES 2**, nasljednik **HOLMES**-a (**H**ome **O**ffice **L**arge **M**ajor **E**nquiry **S**ystem), je IT sistem koji policija koristi kao pripomoć za rješavanje slučejave koji uglavnom obuhvaćaju ubojsto i prevaru.
Alex Salmond

**Alexander Elliot Anderson "Alex" Salmond** MSP, 31. decembar 1954 -) je škotski nacionalistički političar i trenutni Prvi ministar (premijer) Škotske. On je četvrti po redu Prvi ministar koji je na to mjesto došao u maju 2007. Također je i vođa Škotske nacionalne stranke (SNP), kojoj je služio kao član Škotskog parlamenta (MSP) za izbornu jedinicu Gordon. Od 1987. do 2010. je služio kao zastupnik u Donjem domu britanskog Parlamenta za Banff and Buchan in the UK. Salmond je bio vođa SNP od 1990. do septembra 2000.

Rodom je iz Linlithgowa u West Lothianu. Salmond je studirao na University of St Andrews, gdje je dobio diplome Joint Honours MA iz ekonomnije i historije. Karijerun je započeo Government Economic Service (GES), a potom se zaposlio u Royal Bank of Scotland kao energetski ekonomist odakle je pisao članke i komentirao tekuća zbivanja za domaće i strane medije.

Nakon što je 1999. devolucijom uspostavljen Škotski parlament, izabran je u njegovog zastupnika za Banff and Buchan, zastupajući istu jedinicu i u britanskom i u škotskom Parlamentu. Salmond je podnio ostavku na mjesto vođe SNP 2000. te se ispočetka nije kandidirao za škotski Parlamenta. Međutim, zadržao je svoje mjesto u britanskom Parlamentu nakon izbora 2001. godine. Salmond je ponovno izabran za mjesto vođe SNP godine 2004. a sljedeće godine je na izborima zadržao i svoje mjesto u britanskom Parlamentu. Godine 2006. se ponovno kandidirao za Škotski parlament i na izborima za Škotski parlament 2007. godine je porazio svog prethodnika u izbornoj jedinicia, a SNP postala najjača pojedinačna stranka. Salmond je 16. maja 2007 izabran za Prvog ministra.

Salmond je nakon toga vodio manjinsku škotsku vladu. Salmond je poznat kao jedan od najgorljivijih zagovornika škotske nezavisnosti, te je nekoliko puta tražio da se po tom pitanju održi referendum. Salmond je poznat i kao jedan od najgorljivijih zagovornika borbe protiv globalnog zatopljenja i pod njegovom je vlašću Škotska donijela neke od najradikalnijih zakona usmjerene na smanjenje emisija fosilnog goriva i provela energetsku politiku usmjerenu na obnovljive izvore energije. Također je poznat kao vatreni zagovornik nuklearnog razoružanja kao i po žestokom protivljenju savezničkoj invaziji Iraka 2003. godine.

19. septembra 2014. godine, dan nakon što su građani Škotske na referendumu odbacili nezavisnost, Salmond je objavio kako će se povući sa mjesta premijera i šefa stranke.

## Reference
501.

__NOTOC__
Godina **501.** (**[[rimske brojke|DI]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Avijena i Pompeja ** (ili, rjeđe, **godina 1254. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 501. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Svrgnut Qi Dong Hun Hou, vladar kineske dinastije Južni Qi, a na njegovo mjesto postavljen mlađi brat Qi He Di.
* Muryeong postaje kralj korejske države Baekje.
* Ahkal Mo' Naab' I dolazi na vlast u majanskom gradu Palenque.
* Papa Simah je od strane ostrogotskih vlasti, koje podržavaju njegovog suparnika Laurencija, optužen za niz zločina. Simah na optužbe odgovara tvrdnjom da svjetovne vlasti nad njim nemaju nikakvu nadležnost.


## Rođenja
* Carica majka Lou Zhaojun
* Xiao Tong, kineski princ iz dinastije Liang

## Smrti
* Icel, pradjed Creode od Mercije
* Ravina II, rabin
* Su Xiaoxiao, kineska pjesnikinja i kurtizana
* Kralj Dongseong od Baekjea, kralj države Baekje, jednog od Tri kraljevstva Koreje
* Xiao Baojuan, car kineske dinastije Južni Qi
* Supruga Pan Yunu, omiljena priležnica Xiao Baojuana

## Reference
Ahkal Mo' Naab' I

**Ahkal Mo' Naab' I** (5. jul 465 – 29. novembar  524), također poznat i kao Cauac-uinal I, bio je vladar majanskog grada Palenque. Vladao je od 3. juna 501 do svoje smrti.

Ahkal Mo' Naab' I je prvi vladar Palenquea kome su poznati točni datumi rođenja, dolaska na prijestolje i smrti. Moguće je da je bio mlađi brat svog neposrednog prethodnika B'utz Aj Sak Chiika.

Zbog nepoznatih razloga Ahkal Mo' Naab' I se nekoliko puta spominje u službenim zapisima Pacala Velikog, koji je Palenqueom vladao vijek kasnije. Vjeruje se da je Pacal smatrao Ahkal Mo' Naaba' I važnom historijskom ličnošću.

## Napomene

## Vanjske veze
* Name glyph of Ahkal Mo' Naab' I
Kirchhoffovi zakoni

**Kirchhoffovi zakoni** su fizikalni zakoni koje je otkrio Gustav Robert Kirchhoff, njemački znanstvenik. Ima ih više ih više a oni su:

# Kirchhoffovi zakoni o struji i naponu
# Kirchhoffovi zakoni spektroskopije
# Kirchhoffovi zakoni termalne radijacije
Kirchhoffovi zakoni spektroskopije

** Kirchhoffovi zakoni spektroskopije** su zakoni o spektroskopiji koje je formulirao Gustav Robert Kirchhoff. Oni glase:

# *Vruć, čvrst objekt stvara svjetlost u neprekidnom spektru*
# * Vruć, razrijeđen plin stvara svjetlost sa spektralnim linijama na diskretnim valnim duljinama (npr. određene boje) koje zavise od energetskih razina atoma u plinu. (v. [[spektar emisije]])
# *Zagrijan, čvrst objekt okružen hladnim razrijeđenim plinom (tj. hladnijim nego zagrijani objekt) stvara svjetlost skoro neprekidnog spektra koji ima razmake na diskretnim valnim duljinama zavisno od energetskih težina atoma u plinu. (v. spektar absorbacije)
Mendeljejevljevi predviđeni elementi

Kada je Dmitrij Ivanovič Mendeljejev radio periodni sustav elemenata ostavio je mjesta za tada nepoznate elemente kojima je i predvidio njihova karakteristična svojstva. Privremeno ih je nazvao koristeći prefikse *eka-*, *dvi-* i *tri-* iz sanskrta koji su označavali koliko su mjesta udaljeni od postojećih elementa sa sličnim svojstvima.

Za četiri takva elementa lakša od lantanoida: **ekaaluminij** (**El**), **ekabor** (**Eb**), **ekamangan** (**Em**) i **ekasilicij** (**Es**), predviđena svojstva su se dobro slagala sa svojstvima galija, skandija, tehnecija i germanija, elemenata koji su naknadno popunili mjesta koja je Mendeljejev predvidio. 

## Ekabor i skandij
Skandij je kao oksid izolirao Lars Fredrick Nilson u proljeće 1879. godine. Sličnost je prepoznao Per Teodore Cleve koji je kasnije te godine obavijestio Mendeljejeva. Mendeljejev je za ekabor predvidio atomsku masu od 44, a atomska masa skandija je 44,955910. 

## Ekamangan i tehnecij
Tehnecij su izolirali Carlo Perrier i Emilio Segrè 1937., dugo nakon Mendeljejevove smrti, na uzorcima molibdena koji je bio bombardiran jezgrama deuterija iz Lawrenceovog ciklotrona. Mendeljejev je za ekamangan predvidio atomsku masu od 100, a atomska masa najtežeg izotopa tehnecija-98 je 97,907215.

## Ekasilicij i germanij
Germanij je izoliran 1882. i dao je najbolju potvrdu teorije u to doba zbog veće razlike svojstava u odnosu na susjedne elemente nego što je ona bila kod prethodno otkrivenih predviđenih elemenata.
Veber (jedinica)

U fizici **Veber** (**Wb**) je jedinica magnetskog toka. Dobila je ime po njemačkom fizičaru pod imenom Wilhelm Eduard Weber (1804.-1891.).

Veber se može objasniti pomoću Faradayevog zakona kao magnetski tok koji prolazi kroz vrh kruga. Ako tok bude na 1 Wb/s daje elektromotivnu snagu od jednog volta.

U SI sustavu veber iznosi kg&middot;m2&middot;s-2&middot;A-1. To je jednako volt-sekundi (V&middot;s).

Veber je snažna jedinica jednaka 1 T m2 = 10^8 maxwella.

## Sustav vebera
Galgenhumor

**Galgenhumor** (njem. "šale na vješalima") je vrsta humora koja se smije smrti i ostalim nesretnim događajima. Slična je crnom humoru, no postoji razlika.
Dongseong od Baekjea

**Dongseong od Baekjea** (?-501, vl.. 479-501) je bio 24. po redu kralj države Baekje, jednog od Tri kraljevstva Koreje.

Bio je sin Gonjija, mlađeg brata kralja Munju koji se u državu Baekje vratio godine 477. nakon vijesti da je tadašnja prijestolnica Baekjea pala pod vlast države Goguryeo. Gonji je iste godine umro, i pretpostavlja se, da je isto kao i brat Munju, ubijen od strane generala Hae Gua. Historičari pretpostavljaju da je Dongseong na prijestolje došao nakon što je klan Jin porazio Hae Gua; prethodni kralj Samgeun je umro bez djece.

Dongseong je za vrijeme svoje vladavine nastojao ojačati državu oslabljenu nakon gubitka prijestolnice. U tu je svrhu sagradio nekoliko tvrđava, predstavnike lokalne aristokracije doveo na dvor. Godine 484. je, pak, poslao tributarnu misiju na dvor kineske dinastije Južni Qi. Godine 493. je ženidbom za plemkinju iz države Silla 493. sklopio savez s kojim je godine 495. ratovao protiv Goguryeoa. Godine 498. je anektirao kraljevstvo Tamna na otoku Jeju koristeći kao izgovor neplaćanje vazalskog danka.

Prema *[[Samguk Sagi]]ju* godine 499. je zemlju pogodila velika glad, ali je kralj to ignorio, odavši se rasipničkom životu na dvoru. Međutim, pokušaj da slomi moć lokalnih klanova protjerivanjem plemića po imenu Baek Ga je izazvao pobunu u kojoj je ubijen. Naslijedio ga je kralj Muryeong.

## Reference
Primordijalni elementi

**Primordijalni elementi** su elementi koji su u svom sadašnjem obliku nađeni na zemlji, a formirali su se još prije zemljinog nastanka po teoriji Velikog praska. To znači da poluživot zadanih atoma mora biti veći od 1X106 godina. Atomska masa je također važna. Teži atomi trebali bi duži poluživot jer se lakši atomi lakše formiraju pomoću reakcija. 

Vodik, helij (i helij-3 i helij-4), većina deuterija i neki litij-7 su primjeri ovih elemenata.

## Reference
Arsenatna kiselina

**Arsenatna kiselina ili H<sub>3</sub>AsO<sub>4</sub> ** je kiselinski oblik arsenatnog iona AsO43-, trovalentong iona. Arsenatne soli se kemijski jako slično ponašaju kao i fosfati. Arsenična kiselina nalazi se samo u soluciji (tekućini), no njezin hemidratni oblik (H3AsO4·0.5H2O) formira krute kristale.

## Korištenje
Arsenatna kiselina korsti se u premazivanju drva, kao posljednji premaz kod stakla i metala, u proizvodnji organskih arsenovih komponenta i kao sterilant zemlje. Može biti korišten i kao herbicid, insekticid i deraticid.

## Osobine
Kristali arsenatne kiseline imaju tetraedralnu simetriju C3v sa dužinom As-O veza u rasponu od 1.66 do 1.71&nbsp;Å.

Ona je triprotonska kiselina, te se njena kiselost opisuje sa tri ravnoteže:
:H3AsO4  H2AsO + H+ (K1 = 10−2.19)
:H2AsO  HAsO + H+ (K2 = 10−6.94)
:HAsO  AsO + H+ (K3 = 10−11.5)

Ove Ka vrednosti su blizo vrednosti fosforne kiseline. Visoko bazni arsenatni jon (AsO) je proizvod treće jonizacije. Za razliku od fosforne kiseline, arsenatna kiselina je oksidujuća. To se može ilustrovati njenom sposobnošću da konvertuje jodid u jod.

## Upotreba
Arsenatna kiselina se koristi za zaštitu drveta, kao premaz stakla i metala, i u proizvodnji organskih arsenovih jedinjenja.

## Reference

## Povezano
* Arsenitna kiselina - H3AsO3

## Vanjske veze
De Stijl

**De Stijl** je umjetnički pokret nastao tijekom 1920-ih godina. Pokret se također naziva i **neoplasticizam** ili **nova plastična umjetnost**. Naziv *De Stijl* dolazi od nizozemske riječi *stil*.

Zagovornici De Stijla, od kojih je najistaknutiji Piet Mondrian, su nastojali izraziti utopijske ideale duševne harmonije i reda. Težili su ka čistoj apstrakciji i univerzalnosti sa svođenjem na osnovne forme i boje. Pojednostavnili su vizualne kompozicije na horizontalne i vertikalne smjerove te su koristili osnovne boje, crvenu, plavu i žutu kao i bijelu i crnu.

U mnogim radovima iz ovog stila vertikalne i horizontalne linije se mimoilaze bez preklapanja.
Islamej

***Islamej: Orijentalna fantazija*** je fantazija za klavir koju je u rujnu 1869. napisao vođa *[[Petorica|Petorice]]* Milij Aleksejevič Balakirev. *Islamej* je danas zadobio reputaciju zloglasnog, ali neodoljivog djela za klavir. Jedno vrijeme, *Islamej* je smatran jednim od tehnički najtežih djela za klavir.

Nastala pod utjecajem istočne orijentalne glazbe, *Islamej* je djelo u 3 čina. Uvodni motiv predstavlja glavni tematski materijal fantazije, koja je uljepšana korištenjem duplih trećina, oktavnih figuracija i drugih klavisrkih sredstava kroz djelo. Prvi dio djela ponajviše je izveden iz uvodnog motiva. Drugi dio djela je možda najorijentalniji od sva tri dijela. Polagano, sneno i egzotično pisanje u drugom dijelu je u snažnom kontrastu sa bombastičnim i vatrenim ostalim dijelovima. Ljepota srednjeg dijela je često preskočena od onih koji odbacuju *Islamej* kao djelo sa malo ili čak ništa glazbene supstancije. Treći dio se ponovno vraća na uvod, eventualno stižući do kode koja oduzima dah i pijanistu i publici.

*Islamej* je premijerno izveo Nikolaj Rubinstein, a izvodili su je i mnogi poznati pijanisti kao što su Franz Liszt i Vladimir Horowitz. *Islamej* je zadobio reputaciju izazovnog djela za pijaniste. Pisanje je pijanističko i prirodno u većini djela, puno oktava, skala i duplih nota.

Izvedba ovog djela u živo izazovna je i riskantna čak i za najveće majstore klavira, no ljepota djela i njegova važnost vrijedni su riskiranja.

## Vanjske veze
* Note za ''Islamej''
Ravina II

:*Za [[Amora|Amoru]] iz ranije generacije v. [[Ravina I]].*

**Ravina II** ili **Rabina II** (hebrejski: **רב אבינא בר רב הונא** ili **רבינא האחרון**) bio jevrejski talmudist i rabin, koji se slavi kao Amora 8. generacije. Godine 475. je završio uređivanje Gemara sekcije ''Talmud Bavlija'' ("Babilonski Talmud") čime je dovršen posao njegovog učitelja Rav Ashija. Bio je nećak Ravine I. Navodi se kako je 22 godine bio vođa jevrejske zajednice u tadašnjoj Babiloniji.
Žar-ptica

***Žar-ptica*** (francuski *L'Oiseau de feu*, ruski *Жар-птица*) je balet Igora Stravinskog iz 1910. Balet je baziran na ruskom folkloru i magičnoj sjajećoj ptici istog imena koja je i sreća, ali i nesreća onome koji je uhvati.

Glazbu je premijerno izveo Dijagiljevljev *[[Ballets Russes]]* u Parizu 25. lipnja 1910. pod dirigentskom palicom Gabriela Piernéa. Bila je to prva njihova produkcija u kojoj je glazba skladana baš za njih. Glazbu za balet je u početku trebao skladati Anatol Liadov (1855. - 1914.), no kada je on ostao bez inspiracije, Dijagiljev je zadatak prebacio na tada dvadesetosmogodišnjeg Stravinskog. Balet ima povijesno značenje ne samo kao djelo koje je Stravinskog učinilo poznatim (*"Dobro ga zapamti"* - rekao je Dijagiljev Tamari Karsavinoj, koja je plesala glavnu ulogu: *"on je čovjek na rubu slave."*), nego i kao djelo koje je započelo suradnju između Stravinskog i Dijagiljeva iz koje su izašli *[[Petruška]]* i *[[Posvećenje proljeća]]*.

## Radnja

Stravinskijev balet centrira se na putovanju glavnog junaka, princa Ivana. Ivan ulazi u čarobni kraj Koščeja Besmrtnog. Lutajući njegovim vrtom, Ivan susreće i lovi Žar-pticu. Žar-ptica, nakon što je Ivan uhvati, počne moliti za vlastiti život i pristaje pomoći Ivanu u zamjenu za eventualnu slobodu.

Nakon ovoga, Ivan ugleda 13 princeza, te se zaljubi u jednu. Sljedećeg dana, Ivan odluči pitati Koščeja za ruku jedne od princeza. Njih dvojica pričaju, te eventualno izbije svađa. Kada Koščej pošalje magična stvorenja na Ivana, Žar-ptica, koja drži do svoje riječi, začara ta stvorenja te one počnu plesati energičan ples (*"inferno ples"*). Stvorenja i Koščej tada zaspu, no Koščej se probudi samo da bi bio ubijen od strane Žar-ptice. Kako je Koščej umro, njegova čarolija je prestala djelovati te su sva magična stvorenja i mjesta nestala, a sva "prava" mjesta i osobe su se probudile i sa zadnjim nastupom Žar-ptice proslavila svoju pobjedu.
Petruška

***Petruška*** (francuski: *Pétrouchka*, ruski*: Петрушка*) je balet Igora Stravinskog iz 1911. Govori o tradicionalnoj ruskoj lutki, Petruški, koja je napravljena od slame i nosi vreću piljevine, čije tijelo oživi i ima mogućnost voliti, time podsjećajući na Pinokija.

Stravinski je skladao balet tijekom zime 1910/11. za Dijagiljevljev *[[Ballets Russes]]*. Premijera je održana u pariškom *Théâtre du Chatelet* 13. lipnja 1911. pod dirigentskom palicom Pierrea Monteuxa. Dok je produkcija okvirno bila uspješna, glazba djela nije zapanjila veliku većinu.

Kada je jedan kritičar prišao Dijagiljevu, pitao ga je: *"Pozvao si nas da slušamo *ovo* ?"*, a Dijagiljev je odgovorio: *"Upravo tako"*. Značajna je i anegdota iz 1913. kada je Dijagiljevljeva družina putovala u Beč gdje su im iz prve odbili postaviti balet zbog, kako su oni rekli, njegove *schmutzige Musik* (*prljave glazbe*).

## Vanjske veze

* [Public Domain Scores of ''Petrushka'' at IMSLP](http://www.imslp.org/index.php?title=Petrushka_(Stravinsky,_Igor))
* Recordings of Stravinsky's Three Movements of Petrushka -piano version- by Alberto Cobo
Ballets Russes

***Ballets Russes*** je baletna kompanija koju je 1909. osnovao Sergej Dijagiljev. U početku je svoje predstave izvodila u pariškim *Théâtre Mogador* i*Théâtre du Châtelet*, a kasnije u Monte Carlu. *Ballets Russes* je ogranak Carevog Carskog batela iz Sankt Peterburga, iz kojeg dolaze svi plesači, i odakle su trenirani pod utjecajem slavnog koreografa Mariusa Petipe. Stvorio je senzaciju u Zapadnoj Europi zbof velike razlike između ruskog baleta i onoga što je bilo popularno u Francuskoj u to doba. Postala je najutjecajnija baletna kompanija u XX. stoljeću, a taj utjecaj, u jednom ili drugom obliku, traje i danas.

## Baletna kompanija i njezini skladatelji
Među plesačima i koreografima koji su radili za *Ballets Russes* bili su George Balanchine, Mathilde Kschessinska, Michel Fokine, Vera Karalli, Tamara Karsavina, Serge Lifar, Alicia Markova, Léonide Massine, Vaclav Nižinski, Ana Pavlova, Ida Rubinstein i Lidia Lopokova. 

Među dizajnerima koji su radili za *Ballets Russes* bili su Léon Bakst, Alexander Benois, Georges Braque, Natalia Gončarova, Pablo Picasso, Salvador Dalí, Ivan Bilibin, Pavel Čeličev, i Maurice Utrillo. 

Među skladateljima koji su radili za *Ballets Russes* bili su Claude Debussy, Darius Milhaud, Francis Poulenc, Sergej Prokofjev, Maurice Ravel, Erik Satie, Ottorino Respighi, Richard Strauss, i, najvažnije, Igor Stravinski, koga je Dijagiljev uočio kada je bio potpuno nepoznat i svojim uočavanjem je lasnsirao njegovu karijeru.

## Važnije produkcije

## Kraj Dijagiljevljeve ere
Nakon Dijagiljevljeve smrti 1929., prava na kompaniju uzeli su kreditari, a plesači su se rastali. U sljedeći godinama kompanija je oživljena (samo imenom) kao *[[Ballet Russe de Monte Carlo]]*.

## ''Ballets Russes'' u Australiji
Ogranci *Ballets Russesa* izvodili su i u Australiji izmešu 1938. i 1946. Max Dupain, australski fotograf, slikao je važnije plesače za vrijeme izvedbi.

## Vanjske veze

* Ballets Russes Australian tours (1936 - 1940)  / AustraliaDancing
* The Ballets Russes in Australasia, 1936-1940 / National Library of Australia performing arts collection
* Ballets Russes project / National Library of Australia
* The Ballets Russes in Australasia, 1936-1940 - a list of holdings from the National Library of Australia (including links to digitised collection items)
* Max Dupain's Dancers 1938-1946 Collection, National Library of Australia
Supruga Pan Yunu

**Suoruga Pan Yunu** (潘玉奴) (? -501) bila je supruga, odnosno konkubina kineskog cara Xiao Baojuana iz dinastije Južni Qi. Opisivana je kao žena izuzetne ljepote, a usprkos toga što joj je otac Pan Baoqing (潘寶慶) bio pučanin, car joj je dao titulu *Guifei* (貴妃), čime je dobila rang viši od običnih priležnica. Car joj je odao počast i tako što je pod carske palače popločao zlatom u obliku lotusa. Njen otac je, pak, brzo stekao veliki uticaj te ga iskoristio da mnoge carske i državne velikodostojnike lažno optužuje za zločine, te poslije njihovog pogubljenja preuzima konfisciranu imovinu. Između ostalog, to je bio razlog za brojne pobune, od kojih je, posljednja, pod generalom Xiao Yanom dovela do carevog svrgavanja i smrti. Xiao Yan je ispočetka mislio uzeti Pan Yunu za svoju priležnicu, ali ga je od toga odgovorio Wang Mao (王茂) obrazloživši to da je upravo ona odgovorna za propast dinastije. Xiao Yan je umjesto toga naredio da je zadave.

Neki historičari smatraju da je upravo Pan Yunu zaslužna za kinesku tradiciju vezivanja ženskih stopala, ali za to ne postoje jasni dokazi. Književni kritičari, pak, smatraju da je njena biografija poslužila kao podloga za Pan Jinlian, ključni lik kineskih romana *[[Rub rijeke]]* i *[[Jin Ping Mei]]*.

## Reference
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 143, 144.
Telefon sa slušalicom od jastoga

***Telefon sa slušalicom od jastoga*** (francuski: ***Téléphone-homard***) je nadrealistički objekt koji je 1936. napravio Salvador Dalí u suradnji s Edwardom Jamesom. Tema za objekt razjašnjena je u Dalíjevoj knjizi *Tajni život* gdje Dalí postavlja pitanje zašto, kada bi u restoranu naručio jastoga, nikad nije dobio telefon.

Ova kompozicija sastoji se od pravog i ispravnog telefona i jastoga napravljenog od žbuke. Dimenzije objekta su otprilike 15 x 30 x 17 cm.

Dalí je ovaj objekt stvorio s ciljem da jastogove genitalije budu spojene na žicu i na kraj slušalice tako da bi onaj tko priča na telefon svoja usta morao prisloniti uz jastogove genitalije i pričati u njih. 

Postoje četiri kopije kipa u boji i šest kopija u bijeloj boji, a original se čuva u Muzeju Boymans-van Beuningen u Rotterdamu.

## Izvori
Su Xiaoxiao

**Su Xiaoxiao** (蘇小小, ? - cca. 501), također poznata kao Su Xiaojun a ponekad i po nadimku "Little Su", bila je znamenita kineska kurtizana i pjesnikinja iz doba dinastije Južni Qi.

Rodila se u Qiantangu (današnji Hangzhou, u provinciji Zhejiang), a imala je sestru po imenu Su Pannu. Bila je poznata po izuzetnoj ljepoti, ali i po intelektu. O njenom životu postoje brojne anegdote, u kojima se uglavnom slavi njena velikodušnost, odnosno sklonost da materijalno pomaže siromašnima, pa čak i da im pruža seksualne usluge. Vrlo mlada je oboljela, ali je pred smrt izjavila kako su joj nebesa ispunila želju, jer će biti pamćena po ljepoti. Sahranjena je u grobnici kraj mosta Xilin na obali Zapadnog jezera. Grobnica je uništena za vrijeme kulturne revolucije 1960-ih, ali je 2004. obnovljena.

Lik Su Xiaoxiao je inspirirao pjesnike dinastije Tang kao što su Bai Juyi, Li He, Wen Tingyun, te pisca Zhang Daija iz doba dinastije Ming. Kasnije je o njoj u Kini snimljena i TV-serija.

## Napomene

## Reference

* Zhang Dai: 西湖梦寻(*Search The West Lake in Dreams*) 
* Melangzhi : 西湖佳话 (*Fine Stories of West Lake*) /I

## Vanjske veze
* Tomb of Su Xiaoxiao, a poem by Li He
La Pléiade

***La Pléiade*** ili ***Plejada*** je bilo ime grupe francuskih pjesnika XVI. stoljeća, koje je okupljao predvodnik Pierre de Ronsard.

Nazvali su se po grupi od sedam helenističkih pjesnika iz Aleksandrije iz III. stoljeća pne., a koji su ime preuzeli iz grčke mitologije.

Pored Ronsarda, pjesnici *Plejade* bili su: Joachim du Bellay, Pontus de Tyard, Jacques Peletier du Mans, Rémy Belleau, Jean Dorat, Jean-Antoine de Baïf, Étienne Jodelle i Jean de la Péruse. Točan sastav ove grupe nikad nije bio definiran. U svim kombinacijama se spominju samo Ronsard, du Bellay i de Baïf.

Svoj manifest ovi pjesnici su objavili 1549. pod imenom* „Obrana i ilustracija francuskog jezika“* (*Deffence et illustration de la langue françoyse*). Koristili su uglavnom poetske forme aleksandrijaca, oda, himni i soneta.

Članovi ovog društva pjesnika su cijenili klasične uzore, kao i ljepotu francuskog jezika. Na zahtjev kralja Franje I., pjesnici *Plejade* posvetili su se širenju i standardizaciji francuskog jezika.

## Povezano
* Plejade (mitologija)
* Pierre de Ronsard
Sofa u obliku usta Mae West

***Sofa u obliku usta Mae West*** je nadrealistički objekt (sofa) kojeg je 1936./37. napravio Salvador Dalí. Ova drvena sofa, tapecirana i presvučena tamno i svijetlo ružičastim pustom, modelirana je prema ustima glumice Mae West, koja je navodno fascinirala samog Dalíja. Sofa ima dimenzije 92 x 213 x 80 cm. Ovo djelo naručio je tijekom 1930-ih Edward James u čijoj se privatnoj zbirci, do nedavno, objekt i nalazio, a danas se čuva u Brightonu u Engleskoj.

## Izvori
 

## Vanjske veze
* ''Sofa u obliku usta Mae West'' na web stranici ''Olga's Gallery''
Kupači kod Asnièresa

***Kupači kod Asnièresa*** (francuski: ***Une Baignade, Asnières***) je slika poentilista Georgesa Seurata. Uz *[[Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte]]*, ova slika se smatra najznačajnijim djelom Georgesa Seurata. Svoju specifičnost slika je stekla zbog svojih elemenata koji su raspoređeni prema pravilu zlatnog reza.
Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte

***Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte - 1884.*** (francuski: ***Un dimanche après-midi à l'Île de la Grande Jatte - 1884***) je najpoznatija slika francuskog poentilista Georgesa Seurata koju mnogi kritičari smatraju jednom od najznačajnijih slika XIX. stoljeća iz perioda postimpresionizma.

Otok la Grande Jatte, koji se nalazi u naslovu slike, nalazi se na rijeci Seinei u Parizu. Iako je prije bio industrijsko zemljište, danas je otok javni vrt. Godine 1884., otok je bio bukoličko mjesto za odmor od gradskog života.

Seurat je proveo dvije godine slikajući sliku, najviše se fokusirajući na krajolik. Preradio je original, a napravio je mnoge skice i uljane crteže. Seurat je znao satima sjediti u parku i skicirati posjetitelje kako bi im savršeno uhvatio formu. Ponajviše se bavio problemima boje, svjetline i forme. Slika je visoka otprilike 2 (207,6&nbsp;cm), a široka 3 metra (308&nbsp;cm).

Motiviran svojom studijom o optičkoj teoriji i teoriji boje, Seurat je kontrastirao minijaturne točkice koje, pomoću optičke unifikacije, u oku gledatelja stvaraju jedinstven lik. Vjerovao je da će taj način slikanja, danas znan kao poentilizam, boje učiniti ljepšima nego što ih čine obični potezi kistom. Kako bi doživljaj slike bio živopisniji, Seurat je slici dodao okvir napravljen od točkica, a na koncu je takvu sliku uokvirio bijelim drvenim okvirom. Slika se danas nalazi na izložbi u Chicagu.
Guggenheimov muzej u Bilbau

**Guggenheimov muzej u Bilbau** je muzej moderne i suvremene umjetnosti kojeg je dizajnirao kanadsko-američki arhitekt Frank Gehry, a izgradio Ferrovial u baskijskom gradu Bilbau. Izgrađen je uz rijeku Nervión, koja prolazi kroz Bilbao i ulijeva se u Atlantik. Ovaj je muzej jedan od mnogih muzeja koji pripadaju Fundaciji Solomona Guggenheima. U muzeju se može vidjeti stalni postav, ali i mnoge gostujuće izložbe kako španjolskih, tako i svjetskih umjetnika.

## Galerija vanjskog izgleda

Guggenheim Bilbao Museoa, Euskal Herria.jpg|Total prema jugozapadu
Bilbao 05 2012 Guggenheim 2008.jpg|Total prema istoku
Guggenheim de Bilbao.jpg|Severozapadni ugao
Guggenheim f (3832636311).jpg|Zapadni deo
Bilbao - Guggenheim 41.jpg|Jugozapadni deo
Bilbao - Guggenheim 40.jpg|Jugozapad + plavi deo (najjužniji) i Koonsov *Puppy* ispred
Bilbao - Guggenheim 53.jpg|Južni deo gledano s istoka
Bilbao 05 2012 Guggenheim 1969.JPG|Istočni deo gledano prema severu
Bilbao - Puente de la Salve y Museo Guggenheim.jpg|Najistočniji deo, gledano s juga
Bilbao-Guggenheim-11 376.jpg|Najistočniji deo, gledano prema zapadu
Bilbao.Guggenheim08.jpg|Severni deo, prema zapadu
Bilbao - Guggenheim 43.jpg|Severni deo, prema jugozapadu
Guggenheim 4 (3798488142).jpg|Severni deo, prema jugoistoku
Bilbao - Guggenheim 46.jpg|Severozapadni ugao
Krik (slika)

***Krik*** (91 × 73,5&nbsp;cm) najpoznatija je slika norveškog ekspresionista Edvarda Muncha koja prikazuje užasnutu, pomalo demonsku figuru kako stoji na mostu nasuprot krvavocrvenog neba. Slika bi trebala simbolizirati ljudsku vrstu nadjačanu osjećajem egzistencijalnog straha i tjeskobe. Pejsaž u pozadini je Oslofjord, gledan s jednog brda nedaleko od Osla.

Sam Munch stvorio je nekoliko verzija slike koje se nalaze u raznim muzejima i privatnim zbirkama. *Krik* je također bio meta mnogih krađa. Prva krađa bila je 1994., kada je ukraden original iz Osla, no slika je ubrzo vraćena. Godine 2004. slika je, zajedno s *Bogorodicom*, ponovo ukradena, ovaj put iz Munchovog muzeja i nađena je tek 2006. godine. Nakon uspješne restauracije, slika se nalazi u stalnom postavu muzeja od svibnja 2008.

## Reference
Sreća (Hari Mata Hari)

***Sreća*** je jedanaesti album bosanskohercegovačkog benda pop-rock Hari Mata Hari izdan u lipnju 2009. godine od strane Hayat Productiona i City Recordsa.

Prvi najavni singl, objavljen početkom 2009., bio je duet s Ninom Badrić "Ne mogu ti reći šta je tuga", pjesma s kojom je Hari 2009. godine na 14. Hrvatskom radijskom festivalu osvojio "Grand Prix". Ostali gosti na albumu su Arsen Dedić (duet "Sve smo podijelili"), ljubljanska i zagrebačka filharmonija, zagrebački Big Band i Eldin Huseinbegović (duet "Tvoje je samo to što daš").

Među pjesmama se nalaze i obrada pjesme Nedžada Murića "Stope da ti ljubim" i tradicionalna pjesma "Jutros mi je ruža procvjetala".

## Popis pjesama

# "Azra" – 4:15
# "Sreća (Gitara)" – 4:52
# "Ljubav" – 4:20
# "Uplakanooka" – 3:15
# "Tvoje je samo to što daš" – 4:37
# "U znaku djevice" – 3:02
# "Ne mogu ti reći šta je tuga" – 3:49
# "Zaigra srce moje" – 3:47
# "Sve smo podijelili" – 3:49
# "Bomba" – 4:05
# "Stope da ti ljubim" – 3:10
# "Jutros mi je ruža procvjetala" – 3:16
Kad pogledaš me preko ramena

***Kad pogledaš me preko ramena*** je trinaesti studijski album Zdravka Čolića objavljen tijekom ožujka 2010. godine. Ovaj album izašao je nakon četverogodišnje stanke, kada je 2006. izdan album *[[Zavičaj]]*. Pjesme su snimane i izvođene tijekom 2009. godine, a snimanje se odvijalo u Beogradu, Zagrebu, Novom Mestu i Londonu. Album su producirali V. Aralica i Nikša Bratoš, a izvršni producent bio je Adis Gojak.

Album sadrži 13 pjesama, među kojima je i singl *[[Manijači]]*, duet kojeg je Čolić napravio s Goranom Bregovićem, a ujedno i prvi sing albuma. Od ostalih pjesama ističu se balada *[[Pamuk (pjesma Zdravka Čolića)|Pamuk]]*, pjesma *[[Lili (pjesma Zdravka Čolića)|Lili]]* koju je na njemačkom napisao Nikola Čuturilo i naslovna pjesma *[[Kad pogledaš me preko ramena (pjesma)|Kad pogledaš me preko ramena]]*.

## Pjesme
# "Kad pogledaš me preko ramena" – 3:42
# "Manijači" – 3:52
# "Autoput" – 4:27
# "Pamuk" – 5:28
# "Dajte nam svega" – 3:30
# "Lili" – 4:06
# "Javi se, javi se" – 4:04
# "Pričaj mi brate" – 4:30
# "Obmana" – 4:14
# "Meni niko ne treba" – 3:55
# "Ljubavnici" – 5:00
# "Prolaze neke slike" – 4:13
# "Poplava" – 4:03
Cnebba

**Cnebba** (- 566?) je bio plemić iz naroda Angla, odnosno sin poglavice Icela, praosnivača države Mercije i vladarske kuće Icelinga. O njegovom životu se ne zna ništa osim imena oca, kao i imena sina koji se zvao Cynewald. Neke ga srednjovjekovne genealogije nazivaju kraljem Mercije, iako je tom titulom prvi put označen tek njegov unuk Creoda.
Icel

**Icel** (fl. rani 6. vijek), poznat i kao **Icel od Mercije**, je bio poglavica Angla koji se tradicionalno smatra praosnivačem, odnosno prvim kraljem Mercije, jednim od sedam kraljevstava anglosaksonske Heptarhije. Prema predaji je bio posljednji kralj Angla u Angelnu, njihovoj pradopostojbini u današnjoj sjevernoj Njemačkoj. Upravo je on svoj narod vodio u velikoj seobi preko Sjevernog mora na obale tadašnje Britanije, a po njemu je nazvana Iclingi ili Icelingi, prva od vladarskih dinastija Mercije. Većina historičara vjeruje da je vladao u periodu 510-535, a što odgovara datumima koje navodi knjiga *[[Flores Historiarum]]* Roger of Wendover i Matthew Parisa, odnosno navodi za 527. godinu u kojoj se tvrdi da su *"...pagani došli iz Njemačke i okupirali Istočnu Angliju... a od kojih su neki napali Merciju i vodili borbe sa Britima..."* Neki historičari kao precizniji datum navode godinu 515. Icelov sin se zvao Cnebba.

## Napomene

## Izvori

*
Vrijeme je

***Vrijeme je*** je deseti studijski album bosanskohercegovačke rock skupine Regina. Izdan je 5. lipnja 2009. godine u Srbiji. Ovaj album, najavljen 2008., izdan je 3 godine nakon devetog Regininog albuma *[[Sve mogu ja]]*.

Album sadrži 13 pjesama, među kojima su singlovi "Vrijeme je" i "Zvaću te pile moje", te Reginina uspješnica sa Eurosonga 2009. "Bistra voda", čije se ruska (*Чистая вода*) i engleska (*Clear Water*) verzija također mogu naći na CD-u. Isto tako, album je sadržavao i intimnu verziju pjesme "Ružo moja", koju je bend objavio još ranije. Autor pjesama je Aleksandar Čović.

## Sastav

* Davor Ebner - vokali
* Aleksandar Čović - gitara
* Denis Čabrić - gitara
* Bojan Miličević - bubnjevi

## Pjesme

# "Zvaću te pile moje" – 3:55
# "Bježi dok sam mlad" – 4:21
# "Bistra voda" – 3:06
# "Bijele zore" – 5:20
# "Pazi gdje spavaš" – 3:51
# "Snijeg" – 3:43
# "Vrijeme je" – 4:22
# "Sve što imam" – 4:15
# "Koji ti je sad" – 3:48
# "Spavaj" – 4:28
# "Ružo moja" – 4:30
# "Чистая вода (Bistra voda - ruska verzija)" – 3:06
# "Precious Morning (Bistra voda - engleska verzija)" – 3:06

## Reference
Manijači

***Manijači*** je duet Zdravka Čolića i Gorana Bregovića iz 2010. godine. Izdan je kao prvi singl s Čolinog albuma *[[Kad pogledaš me preko ramena]]*, te kao prvi singl s albuma za kojeg je snimljen spot. Izdan je u ožujku 2010. godine, nekoliko dana prije izlaska samog albuma.

## Nastanak
Pjesma je nastala kao zajednički autorsko projekt dugogodišnjih prijatelja, Zdravka Čolića i Gorana Bregovića, na Čolićevu inicijativu. Sam Čolić napisao je i glazbu, a Bregović je bio zadužen za tekst pjesme kojeg je, kasnije, doradila Marina Tucaković. Pjesma govori o njihovom zajedničkom prijateljstvu i druženju tijekom studentskih dana u Sarajevu.

Ovo je Čolićev prvi duet u njegovoj višegodišnjoj uspješnoj karijeti i prva suradnja s Bregovićem nakon punih 13 godina. Ovo je ujedno bio i prvi Bregovićev duet s nekim glazbenikom i prvi pjevački nastup nakon dugo godina. Glazba je obilježena Bregovićevim karakterističnim stilom, a riječi na humorističan način govore o studentskim danima dvojice pjevača u Sarajevu. 

## Snimanje
Snimanje je započelo početkom ožujka 2010. godine u Sarajevu, što je, kako je Bregović rekao, bio prvi međusobni susret dvojice pjevača u Sarajevu nakon dugo godina. Čolić je nekoliko dana prije snimanja u Sarajevu dovršio snimanje cjelokupnog materijala za svoj novi album u prestižnom londonskom studiju *Metropolis*. Snimanje je trajalo jedan dan, a nakon toga je uslijedilo snimanje spota za pjesmu.

## Spot
Obavezu snimanja spota preuzeo je, kao redatelj, Ahmed Imamović, a ideje u izradi spota dali su i Brega i Čola, što je ujedio bio prvi put da Bregović radi spot. Nakon brzog jednodnevnog snimanja, post-produkcijski posao odradio je Midhat Mujkić. Ono što je zanimljivo uz ovaj spot je da u velikoj mjeri podjeća na spot pjesme Paula Simona i Chevyja Chasea za pjesmu *"[[You Can Call Me Al]]"*. Kao i tu, spot se odvija u jednoj omalenoj bijeloj prostoriji sa samo dvije stolice. U sobu ulaze Brega i Čola i postepeno počinju koristiti i donositi raznorazne instrumente (truba, bubanj...), što su isto radili i Simon i Chase u spotu. Ideja o spotu potekla je od uspješnog dizajnera Bojana Hadžihalilovića koji je smatrao da bi bilo zabavno sminiti novu verziju Simonovog spota. Spot je sniman u studiju televzije Pink BH, a javnosti je predstavljen dan nakon snimanja.

## Reference
Anthony Kennedy

**Anthony McLeod Kennedy** (23. jul 1936 -) je američki sudija koji od 1988. vrši dužnost pridruženog sudije Vrhovnog suda SAD. Nakon povlačenja Sandre Day O'Connor, Kennedy je često bio odlučujući faktor u slučajevima kada je sud bio podijeljen na konzervativno i liberalno krilo. Iako se češće priklanjao konzervativnom nego liberalnom krilu suda, mnogi konzervativni autori ga optužuju da je izdao konzervativna načela. 
 
## Vanjske veze

* "Kennedy's Benchmarks"  autor Mark Trapp, *American Spectator* (14. jul 2004.).
* Transcript of Senate Confirmation Hearing , 1987.
* Jonah Goldberg, "Justice Kennedy's Mind: Where the Constitution resides," 2005.

;Biografija
* Supreme Court Research Guide and Bibliography: Anthony M. Kennedy 

|-

|-
Cynewald

**Cynewald** (fl. sredina ili druga polovica 6. vijeka) je bio plemić Angla iz roda Iclinga, sin Cnebbe i unuk poglavice Icela. O njegovom životu se ne zna doslovno ništa osim predaka i potomaka, odnosno toga da je bio sin Creode, prvog kralja Mercije.
Creoda od Mercije

**Creoda** (ili **Crida**) (cca. 540  - 593) je bio prvi vladar Mercije, jednog od sedam država anglosaksonske Heptarhije, koji je vladao od 583. do 593.

Creoda je bio sin Cynewalda, unuk Cnebbe i praunuk Icela, poglavice Angla koji je svoj narod doveo iz današnje Njemačke na obale Britanije. Creoda je zbog toga bio poznat kao član kraljevske loze Iclinga. Usprkos svog kraljevskog porijekla, stari izvori izričito navode da je bio prvi kralj Mercije. Historičari su za to ponudili objašnjenje u špekulaciji da su prvi Inclinzi svoju državu osnovali nešto istočnije, na obalama, a da je Mercija nastala tek nakon njihove seobe u unutrašnjost otoka.

O njegovom životu se, kao i mnogim ranim anglosaksonskim vladarima, ne zna gotovo ništa. *[[Anglosaksonska kronika]]* bilježi da je umro 593.

## Povezano
 

## Napomene
Xiao Tong

**Xiao Tong** (蕭統) (501–531), kurtoazno ime **Deshi** (德施), formalno **Krunski princ Zhaoming** (昭明太子, doslovno "postižući i razumijevajući krunski princ"), kasnije posthumno **Car Zhaoming** (昭明皇帝), bio je krunski princ, odnosno nasljednik prijestolja kineske dinastije Liang. Bio je njastariji sin njenog osnivača cara Wua (Xiao Yan).

Rodio se u zimu 501. nedugo nakon što mu je otac svrgnuo cara Xiao Baojuana iz dinastije Južni Qi. Sljedeće je godine Xiao Yan svrgnuo i Xiao Baojuanovog nasljednika Hea te sebe proglasio carem. Tako je i jednogodišnji Xiao Tong postao prezumptivni nasljednik; krunskim princom je formalno postao tek sa punoljetnošću 515. godine. Historijski izvori ga opisuju kao poslušno dijete. Kao i otac, bio je gorljivi budist i često vodio filozofske rasprave na dvoru. Također se zanimao i za književnost te su dvorski činovnici pod njegovim rukovodstvom sastavili *[[Wenxuan]]* (文選,) znamenitu zbirku drevnih kineske poezije i proze koji bi inače bili izgubljeni za potomstvo. Bio je također izuzetno vezan za majku, Suprugu Ding. Njena je smrt 526. pak, dovela do raskola s ocem; Xiao Tongova namjera da majku sahrani uz taoističke amulete je protumačena kao pokušaj vračanja, odnosno bacanja uroka na cara. Iako ga je otac oslobodio optužbi, izgubio je njegovu naklonost. Kada je umro 531. godine, za novog krunskog princa je odabran njegov mlađi brat Xiao Gang. Njegov unuk Xiao Dong će kasnije nakratko postati car.
Carica majka Lou Zhaojun

**Carica majka Lou Zhaojun** (婁昭君) (501–562), formalno **Carica Ming** (明皇后, doslovno "razumijevajuća carica"), bila je carica majka kineske dinastije Sjeverni Qi. Bila je supruga generala Gao Huana, vrhovnog komandanta trupa države Sjeverni Wei i njene države-nasljednice Istočni Wei, te je još za njegovog života stekla izuzetni politički uticaj. Nakon Gao Huanove smrti je nastavila vladati preko svog sina i tadašnjeg carskog regenta Gao Chenga, a potom kao carica mjaka nakon što je njen sin Gao Yang preuzeo prijestolje od cara Xiaojinga i pod imenom car Wenxuan uspostavio dinastiju Sjeverni Qi. Nastavila je služiti kao carica majka u doba vladavine Gao Yangovog sina cara Feija, a potom i kao carica majka za vrijeme vladavine dvojice vlastitih sinova cara Xiaozhaoa i cara Wuchenga.

## Izvori
* *[[Knjiga Sjevernog Qija]]*, vol. 9.
* *[[Historija Sjevernih dinastija]]*, vol. 14.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 149, 157, 159, 163, 166, 167, 168.
Srbija na Ljetnim olimpijskim igrama 2008.

**[[Srbija]] na [[Peking 2008|Olimpijskim igrama u Pekingu 2008.]]** sudjeluje drugi put kao samostalna država. Prvi nastup Srbije bio je na Olimpijskim igrama u Stockholmu 1912.

Srbija je na Olimpijskim igrama u Pekingu 2008. imala 92 predstavnika u 11 sportova, 8 pojedinačnih i 3 ekipna. Zastavu Srbije na svečanom otvaranju Olimpijskih igara 2008. nosila je Jasna Šekarić. 

### [[Atletika]]

#### Muškarci

#### Žene

### [[Biciklizam]]

### [[Hrvanje]]

#### Grčko-rimski stil

### [[Nogomet]]

**Napomena**: Tri igrača rođena prije 1. siječnja 1985. imaju dozvolu nastupa. Ti igrači su napisani *kosim slovima*.

;Prvi krug

----

----

### [[Odbojka]]

#### Muškarci

;Prvi krug - Skupina B

----

----

----

----

----

----

;Četvrtfinale
----

----

#### Žene

;Prvi krug - Skupina B

----

----

----

----

----

----

;Četvrtfinale
----

----

### [[Plivanje]]

#### Muškarci

#### Žene

### [[Streljaštvo]]

#### Muškarci

#### Žene

### [[Stolni tenis]]

### [[Tenis]]

#### Muškarci

#### Žene

### [[Vaterpolo]]

**Prvi krug**

----

----

----

-----

**Četvrtfinale**

**Polufinale**

**Utakmica za broncu**
----

----

### [[Veslanje]]

#### Muškarci

#### Žene
Elena Kagan

**Elena Kagan** (28. april 1960 -) je pridruženi sudija Vrhovnog suda SAD. Imenovana je 7. avgusta 2010. godine kao 112. sudija i četvrta žena u istoriji Vrhovnog suda. Barack Obama ju je nominovao 10. maja 2010. godine, nakon što je pridruženi sudija John Paul Stevens objavio da se povlači. Njenu nominaciju podržalo je svojim potpisom ukupno 69 dekana pravnih škola i fakulteta u Sjedinjenim Američkim Državama. U senatu je njeno imenovanje potvrđeno sa 63 glasa *za* i 37 *protiv*.

Kagan, prije imenovanja na mjesto pridruženog sudije, nije imala nikakvo iskustvo kao sudija. Poslednji pridruženi sudija koji je bez ikakvog sudskog iskustva imenovan je bio William Rehnquist.

## Reference

## Vanjske veze

* Elena Kagan Through the Years – *[[ABC News]]*
* Greenwald, Glenn (2010-04-13) The case against Elena Kagan, *Salon.com*
* The Progressive Case For Elena Kagan *Thinkprogress.com* (2010-05-10)

|-

|-

|-

|-
Ruth Bader Ginsburg

**Ruth Joan Bader Ginsburg** (15. mart 1933 - 18. Septembar 2020) je bila pridruženi sudija Vrhovnog suda SAD. Ginsburg je na to mjesto imenovana od strane predsjednika Billa Clintona te je dužnost preuzela 10. augusta 1993. Smatra se dijelom liberalne manjine u trenutnom sastavu Suda. Predstavljala je drugu ženu u historiji Suda (nakon Sandre Day O'Connor).

Rođena je u jevrejskoj porodici u Brooklynu, a nakon diplome na Cornell University se upisala na Pravni fakultet u Harvardu. Poslije se premjestila na Pravni fakultet u Columbiji, postavši prva studentica čiji su radovi objavljivani u prestižnim stručnim časopisima *[[Harvard Law Review]]* i *[[Columbia Law Review]]*. Diplomirala je 1959. godine kao prva u klasi.

Nakon toga je stekla reputaciju kao jedna od vodećih aktivistica u borbi za izjednačenje prava žena sa muškarcima, nastojeći ga učiniti dijelom američkog ustavnog prava. Kao volonter je vodila sudske sporove za Američku uniju građanskih sloboda (ACLU) a 1970-ih bila u upravnom odboru te organizacije. Također je bila profesorica na Pravnom fakultetu Rutgers i Columbiji. Godine 1980. ju je tadašnji predsjednik Jimmy Carter imenoivao u Žalbeni sud SAD za sudski okrug Distrikta Columbia.

## Reference

## Literatura
* 
* 

## Ekstreni linkovi

* ''Voices on Antisemitism'' Interview with Ruth Bader Ginsburg  from the U.S. Holocaust Memorial Museum

|-

|-