open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zarf

**Zarf** (tur. *zarf*; ar. ظَرْف *ẓarf*; - "posuda") je držač, napravljen od ukrašenog metala, za posude za kahvu koje nemaju držača (fildžan). Služi kao zaštita od toplote i kao estetski element. Zarf je obično izrađen od srebra, zlata, bakra ili bronze. Postoje i drugi, izrađeni od kokosa, slonove kosti, ebanovine ili drugog tvrdog drveta, roga ili kornjačinog oklopa.

## Historija
Iako je kahva najvjerovatnije otkrivena u Etiopiji, u Turskoj je oko 13. vijeka postala popularna kao piće.  Dok je serviranje čaja u Kini i Japanu bilo popularno, serviranje kahve u Turskoj je bio složen, ritualiziran proces. Serviralo se u malim šoljicama bez držača (poznato kao *fincan*), koje su postavljane u držače poznate kao *zarf* (od arapske riječi ظرف *ẓarf*, što znači posuda, koverta) radi zaštite šoljice i prsta onoga ko pije od vrućeg napitka. Šoljice su pravljene obično od porculana, ali i od stakla i drveta. Ipak, obzirom da je držač bio vidljiviji, obično je bivao ukrašavan.

## Stilovi
Zarf je obično pravljen od metala, poput srebra, zlata, bakra i mesinga kao najčešće korištenih materijala. Od drveća se koristio kokos, ebanovina i ostala tvrda drva, ili od slonovače, kostiju, rogova ili oklopa kornjače.

Metalni zarfovi su ponekad filigranski rad, ponekad dekorisani kucanjem i cizeliranjem, urezivanjem, graviranjem, ili ukrašavanje draguljima ili ostalim dragim kamenjem.

Drveni zarfovi, od kojih vrlo malo, su favorizirani zbog prirodnih aroma drveta od kojih su napravljeni. Bili su veoma lomljivi.

Oklopi kornjače, rogovi i kosti su zahtjevali specijalne obrade. U prva dva slučaja, listovi materijala su omekšavani u toploj vodi, a onda stegnut u kalup radi kreiranja potrebnog oblika. Slonova kost je klesana na isti način kao i drvo; Međutim, njegova veća vrijednost je značila da je potrebno voditi više računa da se izbjegnu greške.

Mornarica SAD-a također ima zarf, obično je napravljen od prostih trgovačkih metala (novac), koji je pričvršćen na pregrade i konzole za držanje šalice za kahvu. Mornarički zarf nije ukrašen.

Kahva u čašama za jednokratnu upotrebu se često služi u restoranima brze hrane u nosiocima od hamer-papira. Ovo su također zarfovi.

## Povezano
* Kahva

## Reference

## Vanjske veze
* Zarf na engleskom Wikirječniku
Metodije II Carigradski

**Metodije II** (; ? - 1240) bio je carigradski patrijarh koji je nekoliko mjeseci stolovao u egzilu u Nikeji 1240. godine.

Prije imenovanja je bio iguman Jakintskog manastira u Nikeji. Imenovan je poslije smrti svog prethodnika Germana II. Umro je nakon nekoliko mjeseci.

## Literatura
* Vitalien Laurent, « La chronologie des patriarches de Constantinople au XIIIe s. (1208-1309) », dans *Revue des études byzantines*, tome 27, 1969, p. 129-150.
* Nicolas Viton de Saint-Allais, *L'art de vérifier les dates*, tome premier, Paris, 1818, p. 488.
Manojlo II Carigradski

**Manojlo II** (: ? - 3. novembar 1254) bio je carigradski patrijarh koji je stolovao u Nikeji od 1243. do smrti.

Na mjesto patrijarha je imenovan nakon sedisvakancije koja je trajala od 1240. godine, odnosno smrti njegovog prethodnika Metodija II. Razlog za nju je bio u tome što nikejski car Jovan III Duka Vatac nije uspio pronaći adekvatnog kandidata. Georgij Akropolit ga opisuje kao "čestitog, ali neobrazovanog" svećenika.
Masakr u Beisfjordu

**Masakr u Beisfjordu** () je masovna likvidacija političkih i ratnih zarobljenika sa područja bivše Jugoslavije koje su 18. jula 1942. u Norveškoj, za vrijeme okupacije u Drugom svjetskom ratu izvršile njemačke vlasti u koncentracionom logoru Beisfjord. Tom prilikom je ubijeno najmanje 288 ljudi.

Tokom rata su njemačke vlasti u okupiranu Norvešku dovele oko 5000 zatvorenika sa područja  bivše Jugoslavije kako bi služili kao radna snaga pri izgradnji fortifikacijskih objekata za obranu norveške obale od mogućeg savezničkog iskrcavanja, te ceste Većina zatvorenika je bila smještena u 31 logoru između Bergena i Hammerfesta na krajnjem sjeveru Norveške.

Prvi zatvorenici su u logor Beisfjord došli 24. juna 1942. godine. Ukupno je u logoru bilo smješteno 895 zatvorenika, od kojih će samo njih 96 živi dočekati kraj rata. Većina je bila upućena na rad na "Krvavom putu" kojim se u Norvešku, a preko nje u Njemačku, trebala dopremati željezna ruda i druge strateške sirovine iz Kirune u susjednoj Švedskoj, odnosno iz Petsama u tadašnjoj Finskoj.

U logoru je 12. jula izvršena inspekcija prilikom koje je ustanovljeno da među zatvorenicima vlada epidemija tifusa. Odlučeno je da se svi bolesni ili zatvorenici koje se sumnjalo da su zaraženi stave u dvije barake opkoljene bodljikavom žicom. 17. jula je ostatak od 588 zatvorenika upućen na marš u 30&nbsp;km udaljeni Bjørnfjell, gdje je organiziran improviziran logor. Tamo su zatvorenici stigli 20. jula. Stavljeni su karantenu a potom su dva dana podvrgavani testu fizičke spremnosti - morali su optrčati logor šest puta; oni koji to nisu mogli su strijeljani. Tokom sljedećih pet tjedana je na taj način ubijeno 242 zatvorenika.

Prije toga su u samom Beisfjordu preostali zatvorenici natjerani da sami iskopaju vlastitu grobnicu te strijeljani u grupama po 20-ak ljudi. Zatvorenici koji su bili previše slabi da stoje na nogama su ostavljeni u barakama, koje su potom zaključane i zapaljene.

Nakon rata je oko 20-ak stražara, pripadnika SS-a, izručeno Jugoslaviji i odvedeno u Beograd gdje im se sudilo zbog ratnih zločina, te su svi osuđeni na smrt i strijeljani.

Godine 1949. je na mjestu pokolja podignut spomenik.

## Izvori

## Literatura
*Mladjenovic, Ljubo *Beisfjordska tragedija* (1988)
*Nygaard, Paal *Store drømmer og harde realiteter* ["great dreams and tough reality"] (2014)

## Vanjske veze
*Her er Eirik Veums liste over de 20 verste torturistene i Hirden: [Here is Erik Veum's list of the 20 worst torturers in Hirden]
*Photo of the unveiling (in 2011) of a monument dedicated to the victims of the massacre
* Photos (from 2006) of a monument 
* Photo of buildings of the Beisfjord Camp
Moj dilbere

***Moj dilbere*** je bosanskohercegovačka tradicionalna narodna pjesma - sevdalinka. Pjesma se pjeva iz trećeg lica ženskog roda, bez obzira na spol pjevača.

## Porijeklo
Tekst pjesme vuče korijene iz Bosne iz perioda Osmanlijskog carstva. Autori su nepoznati, pjesma se prenosila "sa koljena na koljeno", te se *Moj dilbere* smatra tradicionalnom pjesmom.

## Tekst
Pjesma je otpjevana iz perspektive ženske osobe iz perioda Osmanlijskog carstva.

## Popularnost
*Moj dilbere* je godinama često pjevana pjesma. Prepjevavanje vrše pjevači iz Bosne, Makedonije, Crne Gore, Srbije i drugih zemalja. Neki od njih su:

| width="50%" align="left" valign="top" style="border:0"|
*Alma Subašić
*Bele Višnje
*Divlje jagode
*Donna Ares
*Elvira Rahić
*Esma Redžepova
*Hanka Paldum
*Haris Džinović
*Indira Radić
*Lepa Brena
*Merima Njegomir
*Mostar Sevdah Reunion
| width="50%" align="left" valign="top" style="border:0"|
*Nada Mamula
*Neda Ukraden
*Safet Isović
*Saša Matić
*Sead Lipovača
*Silvana Armenulić
*Sofka Nikolić
*Toše Proeski
*Vasilija Radojčić
*Vesna Zmijanac
*Zehra Deović
*Željko Joksimović

## Povezano
*Sevdalinka

## Reference
Arsenije Avtorijan

**Arsenije Avtorijan** (), latiniziran kao **Arsenius Autorianus**; o. 1200 - 1273) bio je vaseljenski patrijarh Carigrada koji je stolovao u dva navrata - od 1255. do 1260. u Nikeji te od 1261. do 1267. u Carigradu.

Bio je rodom iz Carigrada, a obrazovao se u nikejskom manastiru gdje je kasnije postao iguman. Neko vrijeme se odao asketskom načinu života. On je prekinut kada ga je 1255. godine patrijarhom imenovao nikejski car Teodor II Laskaris.

Nakon careve smrti Arsenije se našao upetljan u borbu za nasljedstvo, izazvanu time što je Teodorov sin Jovan IV bio premlad da pruzme prijestolje. Dio bizantskih historičara navodi da je upravo Arsenije bio imenovan regentom, odnosno skrbnikom mladog cara, uz Georgija Mouzalona koji je nedugo potom ubijen. Novi je regent, pak, postao Mihailo VIII Paleolog, a pri čemu se Arsenije trudio zaštititi mladog cara i tek nakon dugih pregovora pristao na dvostruku krunidbu održanu u januaru 1259.

Arsenijev sukob sa Mihailom, koji je na kraju postao car, je na kraju eskalirao do te mjere da se sam Arsenije povukao u manastir. Mihajlo je za novog patrijarha imenovao Nikifora Efeškog. 

Nikifor je umro 1260. godine, a u međuvremenu je Mihajlo zauzeo Carigrad, srušio Latinsko Carstvo te obnovio bizantsku vlast. Mihajlo je pozvao Arsenija da ponovno preuzme mjesto patrijarha, a na što je Arsenije pristao. Arsenije je, međutim, ponovno sukobio sa carem, ovaj put zbog Mihajlove odluke da oslijepi svrgnutog Jovana IV. Car je nakon toga sazvao poseban sinod na kome je 1265. godine Arsenije svrgnut.

## Literatura
* Nicolas Oikonomidès, "Cinq actes inédits du patriarche Michel Autôreianos", *Revue des études byzantines*, **25** (1967), pp. 113-145
Södertälje (kanal)

**Södertälje** čita se **Sedertelje** je kanal na istoku Švedske, koji povezuje Jezero Mälaren sa Baltičkim morem kod grada Södertälje.

## Karakteristike i historija gradnje
Kanal je dug svega 5.2 km, a kako je visinska razlika između jezera i mora mala (svega 0.6 metara), na njemu je izgrađena samo jedna ustava.

U vikinško doba Jezero Mälaren bilo je spojeno sa Baltičkim morem ali je kasnije zbog uzdizanja morskog dna došlo do odvajanja jezera od mora, pa brodovi više nisu mogli doploviti do njega.

Iskapanje kanala započelo je 1806., nakon trinaest godina konačno je dovršen 1819. Kanal je proširen 1924. tada je proširena i ustava koja je i danas u upotrebi. Ona je najveća u Švedskoj, duga 135 m, široka 
19,6 m i duboka 7,8 m.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Södertälje kanal''  }
Södertälje (općina)

**Općina Södertälje** (švedski: *Södertälje kommun*) čita se **Komuna Sedertelje** je jedna od švedskih općina od 86,246 stanovnika na istoku Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Södertälje od 64,619 stanovnika.

## Geografija
Općina Södertälje prostire se po Grofoviji Stockholm, jugozapadno od Stockholma, od Jezera Mälaren do Baltičkog mora na površini od 525.57 km².
## Historija
Općina Södertälje formirana je od 1967 do 1971. ujedinjenjem tadašnjeg grada Södertälje sa okolnim ruralnim općinama.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Södertälje''
Alingsås

**Alingsås** čita se **Alingsos** je grad od 24,482 stanovnika na zapadu 
Švedske, on je i administrativni centar istoimene općine od 37,796 
stanovnika.

## Geografija
Alingsås leži u Grofoviji Västra Götaland, na ušću rijeke Säveån u Jezero Mjörn, udaljen oko 50 km sjeveroistočno od Göteborga.
## Historija
Grad su osnovale izbjeglice iz Lödöse kog su spalili danski vojnici. 
Alingsås je dobio povelju o statusu grada 1619., a već 27. januara 1895. održani su prvi izbori za Gradsko vijeće, koje je 1896. započelo s radom.

Za grad je bio značajan Jonas Alströmer, koji je rođen u Alingsåsu 1685. on se pročuo kao veliki promotor sadnje krumpira po Švedskoj, a osnovao i veliku tekstilnu manufakturu u gradu - koja ga je učinila slavnim. 
Ona je međutim zatvorena 1779. zbog loših investicija i učestalih požara.
## Znamenitosti
Pored grada na jezeru Anten nalaze se ruševine dvorca Gräfsnäs, kog je 1550. podigao knez Sten Eriksson.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Alingsås''
Alingsås (općina)

**Općina Alingsås** (švedski: *Alingsås kommun*) čita se **Komuna Alingsos** je jedna od 
švedskih općina od 37,796 stanovnika na zapadu Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Alingsås od 24,482 stanovnika.

## Geografija
Općina Alingsås prostire se po Grofoviji Västra Götaland, sjeveroistočno od 
Göteborga, na površini od 1,471.61 km².
## Historija
Općina Alingsås formirana je 1971. ujedinjenjem tadašnjeg grada Alingsås sa okolnim ruralnim naseljima.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Alingsås''
Mjörn

**Mjörn** je jezero na jugozapadu Švedske, koje leži u Grofoviji Västra Götaland.
## Geografija
Jezero Mjörn pokriva površinu od 55 km², leži na 58 metara nadmorske visine. 
Dugo je 16 a široko 7 km, prosječne dubine od 16, a najveće dubine od 48 metara

Jezero pune svojim vodama rijeke Ålandasjön, Anten i Säveån, a odječe rijekom Säveån.
Na Istočnoj obali jezera leži grad Alingsås, na ušću rijeke Säveån.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Karta över Mjörn'' na portalu Svenskgeografi
Amblydectes

***Amblydectes*** je poznat na osnovu djelića čeljusti. Imao je čeljust koja se spljoštavala prema vrhu i bila trougaona u presjeku. Bio je sinonimiziran sa rodovima *[[Coloborhynchus]]*, *[[Criorhynchus]]*, *[[Lonchodectes]]* ili *[[Ornithocheirus]]*. Jedno istraživanje iz 2013. pokazalo je da su *A. crassidens* i *A. eurygnathus* nomina dubia, a da *A. platystomus* možda pripada zasebnom, do sada neimenovanom rodu.

## Izvori
Aerotitan

***Aerotitan*** je rod velikih pterosaura aždarkida sa područja kasnokredske Patagonije (Argentina).

Nomenklaturni tip, *Aerotitan sudamericanus*, 2012. su imenovali i opisali Fernando Emilio Novas, Martin Kundrat, Federico Agnolína, Martín Ezcurra, Per Erik Ahlberg, Marcelo Isasi, Alberto Arriagada i Pablo Chafrat. Naziv roda potiče od grčkih riječi ἀήρ, *aer*, "zrak" i Titan, što se odnosi na činjenicu da ta vrsta predstavlja velikog letećeg gmaza. Naziv vrste odnosi se na njegovo južnoameričko porijeklo.

Holotip, **MPCN-PV 0054**, otkriven je blizu nalazišta Bajo de Arriagada u Patagoniji, u jednom sloju gornje Formacije Allen. Sastoji se od nepotpune njuške sa očuvanom dužinom od 264 milimetra. Njuška je izdužena i poprečno zbijena. U čeljusti nije bilo zuba. Raspon krila procjenjuje se na barem 5 metara.

*Aerotitan* je priključen porodici Azhdarchidae. Ukoliko je to svrstavanje ispravno, on bi bio prvi sa sigurnošću potvrđen aždarkid iz Južne Amerike.

## Reference
Säveån

**Säveån** je rijeka na zapadu Švedskoj duga 129.8 km. velika pritoka rijeke Göta älv.

## Geografija
Säveån izvire iz jezera Säven, od tamo teče prema jugozapadu preko nekoliko jezera i grada 
Alingsås do ušća u Zaljev Kattegat kod grada Göteborga.

Sliv rijeke velik je 1475 km² i proteže se preko grofovije Västra Götaland.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Säveån'' na portalu Nationalencyklopedin
Kiruna (općina)

**Općina Kiruna** (švedski: *Kiruna kommun*, laponski: *Girona gielda*) čita se **Komuna Kiruna** je jedna od 
švedskih općina od 22,944 stanovnika na zapadu Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Kiruna od 24,482 stanovnika.

## Geografija
Općina Kiruna prostire se po Grofoviji Norrbotten, na krajnjem sjeveru zemlje na površini od 19,371 km².
Ona je po svojoj površini najveća u Švedskoj, a - 1948. kad je imala 20,669 km², bila je najveća na svijetu.
## Historija
Općina Kiruna u svom današnjem obliku formirana je 1971. na osnovu tadašnje administrativne reforme zemlje.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Kiruna''
Luossajärvi

**Luossajärvi** je malo jezero na sjeveru Švedske, koje leži u Grofoviji Norrbotten.
## Geografija
Jezero Luossajärvi ima površinu od 1.1 km², leži na 499 metara nadmorske visine.

Na Istočnoj obali jezera leži grad Kiruna.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Karta över Luossajärvi'' na portalu Svenskgeografi
Twin Peaks (San Francisco)

**Twin Peaks** su dva brda visine 282 m blizu geografskog centra San Franciska, u saveznoj državi Kaliforniji. Najveće su tačke grada, neračunajući planinu Davidson.

## Lokacija i klima
Sjeverni i južni Twin Peaks se nalaze na razdaljini od 200 m. Bulevar Twin Peaks obilazi, odnosno ima oblik broja 8 oko njih. Vrhovi prave razliku ljeti kada nadolazi magla sa Tihog okeana. Padine sa zapadne strane će često imati više magle i jače vjetrove, dok će padine sa istočne strane imati više sunca i toplote. Visina vrhova je malo veća od 270 m. Tanko i pjeskovito tlo su česta pojava na Twin Peaksu, što ih čini podložnim eroziji.

## Historija

Prije dolaska Evropljana, vjeruje se da su domorodački Ohlone narodi koristili Twin Peaks brda za nadgledanje i za pomoć pri lovu. Ekološka raznovrsnost je omogućila razne ceremonijalne biljke, žitarice i bobice. Kada su španski konkvistadori i doseljenici došli na ovo mjesto u početku 18. vijeka, nazvali su područje "Los Pechos de la Chola", odnosno "Grudi Indijke" i koristili su područje za stočarstvo. Kada je San Francisco ponovo došao pod američku vlast tokom 19. vijeka, područje je preimenovano u "Twin Peaks".

## Atrakcije
Svaki vrh ima vlastito ime: Vrh Eureka ili North Peak (odnosno Sjeverni vrh) i Vrh Noe ili South Peak (ili Južni vrh). 21 m ispod Eureke je vidik poznat pod imenom "Christmas Tree Point", odnosno vidik Božićnog drveta koji nadgleda San Francisco i oblast zaliva San Franciska. Pogled ka sjeveru se širi sve do Cobb planine (38.807°S 122.741°Z) koja je udaljena 120 km, dok se tokom vedrog dana, jugoistočno ka dolini Santa Clare može vidjeti planina Santa Ana (36.8782°S 121.2637°Z) koja je udaljena 143 km.

Ka sjeveru se nalazi jedan od glavni rezervoara grada. Izgrađen je nakon zemljotresa i požara 1906. godine, te ga posjeduje vatrogasna služba San Franciska kojoj pruža vodu za gašenje požara.

Vrh Twin Peaksa je nerazvijen. Dio je područja koji se naziva "prirodno područje", odnosno "Twin Peaks Natural Area". Pokriva površinu od 13 ha i posjeduje ga odjel za rekreaciju i parkove San Franciska. Ova zaštićena područja udomljavaju razne prirodne resurse i divlje životinje. Twin Peaks je jedan od posljednjih staništa za ugrožene vrste. Mnoge vrste ptica, insekata i biljaka znatno napreduju u ovim područjima.

Tunel Muni Metro Twin Peaks prolazi ispod Twin Peaks i povezuje centar San Franciska sa West Portalom i jugozapadnim dijelom grada. Nema javnog prijevoza koji dovodi do samog vrha Twin Peaks, mada linja 37 Corbett Muni staje na adresi Crestline Drive koja nije daleko udaljena od pješačkog puta ka vrhu brda.

Akademija vatrogasne službe San Franciska se takođe nalazi na brdima.

Naziv "Twin Peaks" se koristi i za okolna susjedstva.

## Povezano
* 49-Mile Scenic Drive
* Spisak brda San Franciska

## Reference

## Vanjske veze

* "Twin Peaks" , GNIS, Američki geološki zavod.
* Coffey, Geoffrey (27. mart 2004). "Treasures in the curves and swells of Twin Peaks" . San Francisco Chronicle.
Nikifor II Carigradski

**Nikifor II** ili  **Nićifor II** (? - 1261) bio je patrijarh Carigrada koji je nakratko stolovao u Nikeji do 1260. do smrti. 

Prije nego što je postao patrijarh, služio je kao arhiepiskop Efeza. Na mjesto patrijarha ga je postavio nikejski car Mihajlo VIII Paleolog, a nakon što je bio progano njegovog prethodnika Arsenija Avtorijana. Umro je nakon nekoliko mjeseci. Uslijedila je kratka sedisvakancija tokom koje je Mihajlo zauzeo Carigrad od križarskog Latinskog Carstva i ponovno uspostavio bizantsku vlast; tada je pozvao Arsenija da ponovno postane patrijarh, a što je on i prihvatio.

## Literatura
* Kratka biografija na vebsajtu Patrijaršije
German III Carigradski

**German III** (; ? - 1278) bio je patrijarh Carigrada od 1265. do 1266. godine.

Prije 1235. godine je bio pravoslavni monah u Antiohiji. Potom je služio u Jeruzalemu kod patrijarha Atanazija II, gdje je postao zagovornik ujedinjenja pravoslavne i Katoličke crkve. Poslije se preselio u Nikeju gdje mu je mentor bio patrijarh German II. Godine 1259. je imenovan za arhiepiskopa Adrianopolja.

Iste je godine podržao puč kojim je Mihajlo VIII Paleolog uzurpirao vlast u Nikejskom Carstvu. Tome, ali i osljepljivanju malodobnog cara Jovana IV Laskarisa, se suprotstavljao patrijarh Arsenije Avtorijan koji je na Mihajla bacio anatemu, prije nego što je prognan. German III je imenovan za njegovog nasljednika, ali se nije usudio skinuti anatemu. Zbog toga ga je već 1266. Mihajlo smijenio i imenovao Josifa I. German se povukao u manastir.

Nešto kasnije se ponovno aktivirao u javnom životu. Mihajlo ga je 1274. poslao kao svog izaslanika na Drugi lionski sabor gdje se pod pokroviteljstvom pape Grgura X bez uspjeha pokušao dogovoriti uniju Katoličke sa pravoslavnom crkvom.
Čuvarkuća

**Čuvarkuća** (*Sempervivum tectorum*) je višegodišnja biljka iz porodice Crassulaceae. Zovu je brojim imenima: Gromovna trava, Gromovik, Vazdaživ, Cmilić, Glavotoć. Uzgaja se uglavnom kao ukrasna biljka, a ima i ljekovito djelovanje. Sok čuvarkuće se često upotrebljava kao zaštita od sunca. Postoji veliki broj sorti. Vrlo je otporna na sušu i visoke temperature. Poznata je od davnina, čak se spominje u dokumentima Karla Velikog kao "biljka koju svi moraju uzgajati...na krovovima kuća", jer se smatrala da štiti od vatre i udara groma. Zbog tog mita (lat. *tectorum* - na krovu) dobila je i svoj latinski naziv *tectorum*.

## Opis
Čuvarkuća je zeljasta prizemna biljka, promjera 10 do 20&nbsp;cm, s snažim korijenskim sistemom. Razmnožava se vegetativno putem izdanaka, vrlo rijetko preko sjemena. Ima ružičasto-bijele cvjetove. Lišće joj je mesnato, sočno, elipsasto, sa zašiljenim vrhom.Biljka cveta od jula do septembra.

## Rasprostranjenost
Rasprostranjena je širom južne Evrope, naročito na Pirinejima, Alpama i Dinarskim planinama.U nasoj zemlji je rasprostranjena na planinama,narocito sa krecnjackim tlom

## Hemijski sastav
Čuvarkuća iako nije dovoljno hemijski proucena,poznato je da  sadrži jabučnu i mravlju kiselinu, soli, vosak, sluz, šećer, gumu i mineralne sastojke i tragove alkaloida.

## Lekovita svojstva
Upotrebljava se sok od ove biljke i to ili iz cele sveže biljke (Sempervivum tectori succus) ili se upotrebljava samo list (Sempervivum tectori folium).U narodnoj medicini sok se koristi kod upala koze i slizokoze,narocito kod upale srednjeg uha, upaljenih hemoroida i smirivanje bolova.Sok se sve vise koristi u medicinskoj kozmetici.

U medicini se upotrebljava kao sok protiv opekotina, herpesa, čireva.

Tinktura od čuvarkuće se koristi kao homeopatski preparat protiv upale grla.

Postoji narodna poslovica: *bolje čuvarkuća na kući nego dva psa pred kućom*.

## Vanjske veze
* Pale Green, Sempervivum tectorum, Hen & Chicks 

## Reference

3.V.Stamenkovic,D.Stamenkovic:Nase neskodljive lekovite biljke,III dopunjeno izdanje
Lešnik

**Lešnik** može označavati:

*plod obične lijeske (leska)
*August Lešnik (1914 - 1992), hrvatski nogometaš
*Robert Lešnik (1971 -), slovenski dizajner automobila
Borgholm

**Borgholm** je grad i luka od 3,071 stanovnika na jugoistoku Švedske, on je i administrativni centar 
Općine Borgholm od 10,676 stanovnika.

## Geografija
Borgholm leži u Grofoviji Kalmar, na otoku Ölandu u Baltičkom moru, udaljen oko 20 km sjeverno od Ölandskog mosta kojim je otok povezan sa Kalmarom i švedskim kopnom.
## Historija
Između 750. - 1250. najveće naselje u tom dijelu otoka bilo je trgovište - *Kopingsvik* (danas dio Borgholma) koji je imao lošu luku. Od kad je na brdu iznad borgholmskog zaljeva krajem 13. vijeka izgrađen 
zamak počelo je rasti naselje iz kog je izrastao današnji Borgholm.

Za srednjeg vijeka taj zamak bio je jedna od najznačajnijih švedskih utvrda, i bio je to sve do 1806. kad je izgorio u požaru. 
Borgholm  je povelju o statusu grada dobio - 1816. kao prvi i jedini na otoku.

## Znamenitosti
Pored ostataka zamka Borgholm, atrakcija je i dvorac Solliden ljetna rezidencija švedskog 
kralja Carla XVI Gustafa.

## Privreda
Danas je Borgholm ladanjski gradić koji živi od turizma.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Borgholm''
Ölandski most

**Ölandski most** (švedski: *Ölandsbron*) je most na jugoistoku Švedske, koji povezuje otok Öland u Baltičkom moru sa švedskim kopnom, odnosno gradove Kalmar i Färjestaden.

## Karakteristike i historija gradnje
Ölandski most je ukupno dug  6 072 m, širok 13 m, visok od 6,65 m do 41,69 m. To je automobilski most sa četiri trake, izgrađen od armiranog betona. Od mosta se zapravo vidi samo 1/3 jer ostatak konstrukcije leži pod vodom, na pojedinim dijelovima temelji stupova leže 22 metra ispod morskog dna. Planovi za izgradnju mosta između kopna i Öland postojali su odavno, ali ništa nije poduzeto sve do 30. decembra 1967. kad je postavljen prvi od stupova nosača. Most je dovršen četiri godine i devet mjeseci kasnije, odnosno 30. septembra 1972. U to vrijeme bio je najduži evropski most, danas je samo najduži u Švedskoj, ako se uzme u obzir da se Eresundski most ne nalazi čitavom dužinom u Švedskoj. Biciklistima i pješacima je zabranjen prelaz preko mosta.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica Ölandskog mosta }
Hanlonova britva

**Hanlonova [[britva (filozofija)|britva]]** je eponimna maksima koja glasi:

Ovaj konkretan oblik je pripisan Robertu Dž. Hanlonu. Međutim, poznati su i raniji citati koji prenose slične ideje.

## Poreklo i slični citati
Po Džozefu Bigleru, citat potiče od Roberta Dž. Hanlona iz Skrantona, Pensilvanija, i nastao je kao doprinos knjizi-kompilaciji raznih šala u vezi sa Marfijevim zakonom objavljenoj 1980 pod naslovom „Marfijev zakon, knjiga druga: Još razloga zašto stvari idu naopako“. Ime je inspirisano Okamovom britvom.

Sličan citat se javlja u kratkoj priči „Logika carstva“ Roberta A. Hanlajna iz 1941. („Pripisali ste zločinaštvu ono šta je prosto rezultat gluposti“); ovo je uočeno 1996. (pet godina pre nego što je Bigler identifikovao Roberta Dž. Hanlona kao autora citata) i referencirano u verziji 4.0.0 Žargon fajla, uz spekulaciju da *Hanlonova britva* možda u stvari predstavlja iskrivljenje *Hajnlajnove britve*. „Hajnlajnova britva“ je u međuvremenu definisana u vidu varijacija na *Nikad ne pripisuj zlobi ono šta se adekvatno može objasniti glupošću, ali ne odbacuj zlobu.* Još jedan sličan epigram („Nikad ne pripisuj zlobi ono šta se adekvatno može objasniti nesposobnošću“) je često pripisivan Napoleonu Bonaparti. Još jedan sličan citat se javlja u Geteovim *[[Jadi mladog Vertera|Jadima mladog Vertera]]* (1774): „...nesporazumi i nemar stvaraju više konfuzije u ovom svetu nego prevare i zloba. U svakom slučaju, potonja dva su svakako mnogo manje česta.“

Česta (i lakonskija) varijacija u britanskom engleskom koju je skovao ser Bernard Ingam glasi „brljotina pre zavere“ i potiče iz ovog citata:

## Povezano
* Klarkov zakon
* Finaglov zakon
* Okamova britva
* Sturdženov zakon
* Spisak eponimnih zakona
* britva (filozofija)

## Reference

## Vanjske veze
*  - MeatballWiki
* Žargon fajl unos za „Hanlonovu britvu“
Borgholm (općina)

**Općina Borgholm** (švedski: *Borgholm kommun*) je jedna od 
švedskih općina od 10,676 stanovnika na jugoistoku Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Borgholm od 3,071 stanovnika.

## Geografija
Općina Borgholm prostire se po sjevernom dijelu otoka Öland, na površini od 680.19 km².
## Historija
Općina Borgholm nastala je nakon administrativne reforme provedene kasnih 1960-ih i početkom 1970-ih.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Borgholm''
Josif I Carigradski

**Josif I Galesiotes** (; ? - 23. mart 1283) bio je bizantski monah koji je u dva navrata - od 1266. do 1275. te od 1282. do 1283. godine - stolovao kao vaseljenski patrijarh Carigrada. Najpoznatiji je po žestokom otporu koga je pružio planovima bizantskog cara Mihajla VIII Paleologa da se pravoslavna crkva ujedini sa Katoličkom crkvom, a zbog čega se pravoslavnim crkvama slavi kao svetac.

## Biografija
Josif je bio osam godina u braku prije nego što se zamonašio. Od 1222. do 1254. je služio kao *anagnostes* (lektor), a 1259. je postao iguman manastira Lazaros na planini Galesios. Ubrzo nakon toga je postao ispovjednik nikejskog, a potom i bizantskog cara Mihajla VIII. Car je došao u sukob sa patrijarhom Arsenijem Avtorijanom koji je na njega bio bacio anatemu zbog osljepljivanja prethodnog cara Jovana IV. Nakon što je Arsenije svrgnut, na njegovo mjesto je imenovan German III koji se, iako je bio simpatizer cara, nije usudio skinuti anatemu. Zbog toga je i on smijenjen te je Josif imenovan za novog patrijarha i preuzeo dužnost 28. decembra 1266. godine.

Josif je odmah skinuo anatemu, a što je izazvalo burne reakcije kod dijela vjernika, te stvorilo "arsenijsku šizmu" u bizantskoj crkvi koja će trajati sljedećih nekoliko decenija. Josif je prvih godina bio u dobrim odnosima sa carem, te je godine 1272. službeno okrunio njegovog sina Andronika II Paleologa za cara.

Patrijarh se, međutim, vrlo brzo okrenuo protiv cara, i to zbog religijskih razloga. Mihajlo je bio suočen sa planovima napuljskog kralja Karla I Anžujskog za pokretanje križarskog rata sa ciljem zauzimanja Carigrada i obnove Latinskog Carstva; kako bi ih preduprijedio, odlučio je Bizant i njegovu pravoslavnu crkvu podrediti papi, odnosno učiniti je dijelom katoličkog svijeta. Josif se tome javno suprostavio, a 1273. godine dao javnu zakletvu da nikada neće prihvatiti uniju sa katolicima. Usprkos tome su Mihajlovi predstavnici, uključujući njegovog prethodnika Germana, 1274. otišli na Drugi lionski sabor. Zbog toga se Josif povukao  u manastir, a početkom 1275. godine i sa mjesta patrijarha.

Josif je sljedećih nekoliko godina boravio u naselju Anaplus, potom u Heli na obali Crnog mora, te konačno u manastiru Kosmidion gdje je došao u ljeto 1280. godine. Nakon što je 1282. godine Mihajlo umro, Andronik je zavlado sam i odlučio prekinuti sa njegovom unijatskom politikom. Pro-unijatski patrijarh Jovan XI Vek je svrgnut, te je Josif 31. decembra 1282. ponovno postavljen za patrijarha. Josif je, međutim, na mjestu patrijarha ostao tek nekoliko mjeseci, s obzirom da ga je zdravlje natjeralo da podnese ostavku. Nedugo potom je umro.

## Izvori

## Literatura
* 
* 
*
Arnavutköy

**Arnavutkoj** (, što znači: albansko selo) je naselje u turskom gradu Istanbulu, poznatom po brojnim spomenicima osmanske arhitekture i prestižnom Robert koledžu iz 19. veka. Nalazi se u gradskoj opštini Bešiktaš na evropskoj obali Bospora. Prema proceni iz 2009. u gradu je živelo 171.523 stanovnika.

## Stanovništvo
Prema proceni, u gradu je 2009. živelo 171.523 stanovnika.
Teodora Raoulaina

**Teodora Palaiologina Kantakouzene Raoulaina** (Θεοδώρα Κομνηνή Καντακουζηνή Παλαιολογίνα Ραούλαινα) (o. 1240. – 1300.) bila je grčka plemkinja iz dinastije Paleolog, koja je vladala Bizantom.

Bila je kći plemića Ivana Kantakuzina i njegove supruge Irene Paleolog te sestra Marije i šogorica Aleksija Philesa.

1256. Teodora se udala za plemića Georgija Mouzalona. Brak je dogovorio car Teodor II Laskaris. Nakon smrti cara Teodora, Georgije je ubijen, a iza ubojstva je stajao Teodorin ujak Mihael, koji je poslije postao car.

1261. Teodora se udala za Ivana Raoula Petraliphasa, koji je bio *[[protovestiarios]]*. Bili su roditelji Irene i Ane.

Nakon Ivanove je smrti Teodora postala redovnica, ali je baš tada postala poznata diljem Bizanta jer su se ona i njezina majka javno sukobile s carem Mihaelom, zbog čega je Irena pobjegla u Bugarsku k Mariji, svojoj kćeri.

Sin cara Mihaela, Andronik II Paleolog, bio je blaži prema Teodori te je ona postala "duhovna kći" patrijarha Grgura II. od Carigrada.

## Izvori
Georgije Mouzalon

**Georgije Mouzalon** (Γεώργιος Μουζάλων, *Geōrgios Mouzalōn*) (o. 1220. – 25. kolovoza 1258.) bio je grčki plemić.
## Biografija
Georgije je rođen oko 1220. u Adramytteionu (Άδραμύττειον; Edremit). Njegovi su roditelji nepoznati, ali se njegova obitelj spominje već u 11. st. Bio je „skromna podrijetla“, brat Andronika i Teodora. Oni su postali prijatelji cara Teodora II. Laskarisa. Odgojeni su s njim u njegovoj palači kao njegovi paževi (*paidopouloi*). Imali su barem dvije sestre.

Car Teodor je stupio na tron 1254. te je uzdigao Georgija i njegovu braću na visoke položaje. Teodor je veoma volio Georgija, nazivajući ga bratom i iznimno ga cijeneći, što su mnogi zamijetili. Moguće je da je njihova ljubav sadržavala i homoromantične elemente, poput ljubavi engleskog kralja Edvarda II. i Piersa Gavestona.

Georgije je podržavao cara u svemu. Kad je car jednom otišao na put, upravo je Georgije bio njegov regent. Car je Georgija učinio *prōtosebastosom* i *protovestiariosom*, a smislio je i poseban naslov za njega – *megas stratopedarchēs*.

Iznimna Teodorova ljubav prema Georgiju jako je zasmetala plemićima koji su patili pod carevom vladavinom. Kako bi još više uzdigao Georgija, Teodor ga je oženio plemkinjom Teodorom Paleolog, koja je bila nećakinja plemića Mihaela, koji je poslije postao car Mihael VIII. Paleolog. Čini se da Georgije nije imao djece.

Nakon Teodorove smrti, Mihael je naredio ubojstvo Georgija, što se i zbilo, premda je Teodora pokušala spriječiti ujaka, koji joj je rekao da joj je najbolje da šuti.

## Izvori
Jovan Kantakuzin (pinkernes)

**Ivan Kantakuzin Komnen Angelos** (Ιωάννης Καντακουζηνός Κομνηνός Ἄγγελος) bio je grčki plemić, *doux* i *[[pinkernes]]*. Bio je guverner teme Thrakēsiōna te je zapovijedao ekspedicijom koju je 1249. poslao car Ivan III. Duka Vatac protiv stanovnika Genove koji su okupirali Rodos. 

Oženio je plemkinju Irenu Paleolog, sestru Mihaela VIII. Paleologa. Irena je Ivanu rodila Teodoru, Mariju, Anu i Eugeniju. Moguće je da su imali još jednu kćer.

Marija je postala carica Bugarske; Ivanovi su zetovi preko nje bili Aleksije Philes, car Konstantin Tih i car-seljak Ivajlo. 

Ivan je postao redovnik **Joanikije**.

## Izvori
* Donald MacGillivray Nicol, *The Byzantine family of Kantakouzenos (Cantacuzenus) ca. 1100-1460: a genealogical and prosopographical study*
Aleksije Philes

**Aleksije Philes** (Ἀλέξιος Φιλῆς) bio je srednjovjekovni grčki plemić i general.

Bio je sin Teodora Philesa i nepoznate žene; Teodor je bio guverner Soluna.

Aleksije je oženio plemkinju Mariju Paleolog, čiji je ujak bio car Mihael VIII. Paleolog, koji je Aleksija učinio *[[megas domestikos|megasom domestikosom]]* (μέγας δομέστικος).

1262. god. – ili iduće godine – Aleksije je poslan u Moreju. Zarobljen je u bici kod Makryplagija te je umro u zatočeništvu.

## Izvori
*
*
*
Jovan Raul Petralifas

***Iōannēs*** (***Ioannis***) ***Komnenos Raoul Doukas Angelos Petraliphas*** (Ἱωάννης Κομνηνός Ῥαούλ Δούκας Ἄγγελος Πετραλίφας) bio je grčki plemić. Živio je tijekom vladavine cara Mihaela VIII. Paleologa.

Njegovo se ime može kroatizirati kao **Ivan Komnen Raul Duka Anđeo Petralifas**.
## Biografija
Ioannis je bio sin plemića Aleksija Raula (Ἀλέξιος Ῥαούλ) i njegove žene, koja je bila nećakinja cara Ivana III. Duke Vataca (Ιωάννης Γ΄ Δούκας Βατάτζης). Ioannis je bio brat Izaka i Manuela, koji je bio *epinkernes*.

Tijekom vladavine cara Teodora II. Laskarisa Rauli su jako patili jer je on volio ljude „skromna podrijetla“. Mnogim plemićima su bila oduzeta prava.

Nakon što je plemić Mihael postao car, on je učinio Iōannēsa *protovestiariosom*.

1259. Mihael je poslao Iōannēsa s Ivanom Paleologom i Aleksijem Strategopoulosom u Makedoniju.
## Obitelj
 
Iōannēs je oženio plemkinju Teodoru Paleolog, a ona mu je rodila Irenu i Anu.

Irenin je muž bio Konstantin Paleolog (sin Mihaela VIII.) te je Iōannēs bio predak kraljice Marije Paleolog.
## Izvori
Atanasije I Carigradski

**Atanasije I Carigradski** (; 1230—1310) je hrišćanski svetitelj i carigradski patrijarh u periodu od 1289. do 1293. i od 1303. do 1310.

Rođrn je 1230. godine u Jedrenu. Kao mlad se zamonašio u manastiru u Solunu i uzeo ime Akakije. Nakon toga je živeo u svetogorskom manastiru Esfigmen. Deset godina je proveo na Galisijskoj gori. Za carigradskog patrijarha izabran je 14. oktobra 1289. godine, u vreme vizantijskog cara Andronika II Paleologa. Upamćen je po svom svom protivljenju unije sa Rimokatoličkom crkvom m pokretanju crkvene reforme, koja je izazvala protivljenje među episkopima. Zbog toga je u oktobru 1293. godine svrgnut sa patrijaršijskog prestola od strane Sinoda, ali bez saglasnosti cara. Nakon deset godina provedenih u manastiru na gori Ganu, vraćen ja na čelo Carigradske patrijaršije 1303. godine.

Umro je 28. oktobra 1310. godine.

Pravoslavna crkva proslavlja patrijarha Atanasija 28. oktobra po Julijanskom kalendaru.

## Izvori



## Vanjske veze

* Crkveni kalendar, 28. oktobar
* Arhimandrit JUSTIN Popović, ŽITIJA SVETIH 28. OKTOBAR, SPOMEN SVETOG OCA NAŠEG ATANASIJA, patrijarha Carigradskog
Jovan XI Carigradski

**Jovan XI Vek** (; također poznat i kao *Bek* ili *Bekos*; ? - mart 1297) bio je vaseljenski patrijarh Carigrada koji je stolovao od 1275. do 1282. godine i koji je poznat kao zagovornik ujedinjenja pravoslavaca sa Katoličkom crkvom, odnosno *Lionske unije*.

Jovan se rodio u Nikeji, odnosno kao potomak bizantskih izbjeglica iz Carigrada nakon pada pod križarsku vlast. Prvi put se spominje 1273. godine, kada je bizantski car Mihajlo VIII Paleolog, bojeći se planova Karla I Anžujskog za križarski rat sa ciljem obnove Latinskog Carstva, odlučio bizantsku crkvu podvrći autoritetu rimskog pape. Slično kao i njegov prethodnik Josif I, Jovan se tome usprotivio, pa ga je neko vrijeme car dao staviti u zatvor.

Kada je, pak, Josif protjeran, car, koji je u međuvremenu poslao izaslanike papi na Drugi lionski sabor, ga je 2. juna 1275. postavio za novog patrijarha. Jovan XI je dotada promijenio mišljenje te ne samo podržao uniju, nego započeo i intenzivnu propagandnu djelatnost, pišući niz tekstova gdje je nastojao pronaći teološke argumente za uniju sa Rimom, odnosno supremaciju rimskog pape nad Bizantom. Ti su tekstovi kasnije prevedeni na latinski i često korišteni od katoličkih teologa na Zapadu.

Unija, čija je glavna svrha bila političke prirode, nije bila popularna među bizantskim svećenstvom i narodom. Kada je 1282. umro Mihajlo, sa njom je nestao njegov glavni zagovornik. Mihajlov sin i nasljednik Andronik II Paleolog je odlučio od nje odustati, kao i žrtvovati nepopularnog patrijarha Jovana. Krajem 1282. je Jovan prisiljen na povlačenje u manastir i javno odricanje od svojih stavova kao heretičkih. Usprkos toga, Jovan je iz kućnog pritvora nastavio spisateljsku djelatnost, nastojeći opravdati svoje stavove i postupke.

## Vanjske veze
* Catholic Encyclopedia Article
* Peter Gilbert, ''Not an Anthologist: John Bekkos as a Reader of the Fathers''
Grigorije II Carigradski

**Grgur II. od Cipra** (Γρηγόριος ο Κύπριος) (1241. – 1290.) bio je patrijarh Konstantinopola.

Rođen je na Cipru u mjestu zvanom Lapithos. Prvotno mu je ime bilo **Georgije** (**Đuro**), a roditelji su mu bili plemenitaši.

Kao tinejdžer se preselio u Nikoziju. Putovao je i u Palestinu te u Efez. 

Čuo je mnogo o učenjaku Nikiforu Blemmydesu te je htio učiti od njega, ali je bio razočaran njime te je rađe učio od Georgija Akropolita.

Postao je patrijarh 1283. Kad su 1274. Rimokatolička i pravoslavne crkve proglasile ujedinjenje na Drugom lionskom saboru, Georgije je odbio prihvatiti „filioque“ jer je imao svoju definiciju Svetog Trojstva.

Umro je 1290., a naslijedio ga je Atanazije I. od Carigrada.

„Duhovna kći“ patrijarha Grgura bila je plemkinja Teodora Raoulaina.

## Izvori

## Vanjske veze
*Myriobiblos
*Tomos of the Blachernae Council
Jonah Hill

**Jonah Hill Feldstein** (Los Angeles, Kalifornija; 20.12. 1983. - ) je američki filmski glumac i komičar. Dva je puta nominiran za Oscara za najboljeg sporednog glumca, za filmove *[[Moneyball (film)|Moneyball]]* (2011) i *[[The Wolf of Wall Street (2013 film)|The Wolf of Wall Street]]* (2013). Poznat je uglavnom po komedijama za široku publiku, kao što su *[[Accepted (film)|Accepted]]* (2006), *[[Superbad (film)|Superbad]]* (2007), *[[Knocked Up]]* (2007), *[[Funny People]]* (2009), *[[Get Him to the Greek]]* (2010), *[[21 Jump Street (film)|21 Jump Street]]* (2012), *[[This Is the End]]* (2013) i *[[22 Jump Street]]* (2014).

2011., nakon uporne dijete, dramatično je smršavio za 20&nbsp;kg, te je od tada u mršavijem izdanju.

## Vanjske veze

*
Dodatak (računarstvo)

U računarstvu, **dodatak** ([eng.](http://en.wikipedia.org/wiki/Plug-in_(computing)) **plug-in**) je softverska komponenta koja dodaje specifično svojstvo na već postojeću aplikaciju. Kada aplikacija podržava dodatke, onda odobrava prilagođavanje prema korisničkim potrebama. Najčešći primeri su dodaci korišćeni u veb pregledačima, da dodaju nova svojstva kao što su veb pretraživači, virus skeners, ili mogućnost da upotrebimo novi tip datoteke kao što je novi video format. Poznati dodaci pregledačima uključuju Adobe Flash Player, QuickTime Player, i Java dodatak, koji može da pokrene Java apleti na stranice koje se izvršavaju na lokalnoj Java virtuelnoj mašini.

Teme su paketi koji sadrže dodatne ili promenjene grafičke detalje, koje smo postigli korišćenjem grafičkog korisničkog interfejsa, koje mogu biti primenjene na specifičan softfer i veb stranice, i time omoguće korisniku da promeni izgled u skladu sa korisničkim potrebama i željama.

## Svrha i primeri
Aplikacije podržavaju dodatke iz mnogo razloga. Neki od glavnih razloga uključuju:
* omogućavanje third-party developers koji proširuju aplikaciju
* podržavanje lakog dodavanja novih svojstva
* redukovanje veličina aplikacija
* odvajanje izvornog koda od aplikacija zbog nekompatibilnih softverskih licenci

Tipovi aplikacija i zašto koriste dodatke:

* Audio editor koristi dodatke da generiše, procesuira i/ili analizira zvuk (Ardour, Audacity)
* Klijenti elektronske pošte koriste dodatke da šifruju i dešifruju elektronksu poštu(Pretty Good Privacy)
* Grafički softver koriste dodatke da podrže formate dadoteka i procesuira slike (Adobe Photoshop, GIMP)

## Povezano

## Reference
Uddevalla

**Uddevalla** čita se *Udevala* je grad i luka od 31,212 stanovnika na jugozapadu Švedske, on je i administrativni centar Općine Uddevalla od 51,868 stanovnika.

## Geografija
Uddevalla leži u Grofoviji Västra Götaland, na ušću rijeke Bäveån u zaljev Byfjorden (dio Skagerraka). Uddevalla je udaljena oko tridesetak km zapadno od Vänersborga i Jezera Vänern i oko 83 km sjeverno od Göteborga.

Pored grada prolazi evropski autoput **E6**, koji vodi za Norvešku.

## Historija
Uddevalla je izrasla za srednjeg vijeka kao norveško trgovište.

Povelju o statusu grada dobila je 1498 kao norveški grad.

Zbog svog tadašnjeg graničnog položaja, grad je često bio opsjedan; - 1612. spalili su ga švedski vojnici pod zapovjedništvom Jespera Mattsona Krusa. Nakon tog ponovno su ga zapalili Šveđani - 1644. ovaj put pod zapovjedništvom Haralda Staka.

Nakon potpisivanja Sporazuma iz Roskilde - 1658., grad je pripao Švedskoj.

Godinu dana kasnije Norvežani su ga ponovno zauzeli, ali je 1660. nakon potpisivanja mirovnog sporazuma u Kopenhagenu ponovno pripao Švedskoj. I nakon tog je Norveška pokušala u nekoliko navrata zauzeti - Uddevallu, posljednji put 1788.

Tokom 18. i 19. vijeka za grad je bio značajan ribolov, naročito za haringe, za kojima je tad vladala velika potražnja.

Od 19. vijeka grad se stao razvijati kao industrijski centar, tad je osnovana tvornica šibica i poznato brodogradilište - *Uddevallavarvet*, koje je dugo vremena bilo najveći poslodavac u gradu i pomoglo u 
njegovoj ekspanziji.

## Privreda
Od kad je zbog recesije - 1985. zatvoreno brodogradilište, grad proživljava krizu.

## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice općine Uddevalla''
Solomon Adanja

**Solomon Adanja** (Beograd, 23. 3. 1905 &ndash; Beograd, 8. 10. 1978), istaknuti jugoslavenski hirurg-urolog, učesnik Narodnooslobodilačke borbe (NOB), pukovnik Jugoslavenske narodne armije (JNA) i profesor na Vojnomedicinskoj akademiji JNA.

## Biografija
Prof. dr. Solomon Adanja je rođen 23. 3. 1905 u Beogradu u jevrejskoj porodici Mike Adanje. Diplomirao je 1929 na Medicinskom fakultetu u Beču, specijalizovao hirurgiju 1935, a zatim urologiju 1938 na Urološkoj klinici Medicinskog fakulteta Univerziteta u Beogradu, kod dr. Leona Koena. U periodu od 1931 do 1941 godine, bio je lekar na ІІ hirurškom odeljenju Opšte državne bolnice u Beogradu i na Urološkoj klinici u Beogradu. Od 15. 7. do 11. 9. 1941 prof. Adanja je bio šef hirurškog odeljenja Jevrejske bolnice u Beogradu. Nakon okupacije Kraljevine Jugoslavije, 1941, prebegao je u Kraljevinu Mađarsku. Roditelji su mu ubijeni početkom 1942, dok je jedan od dvojice braće, Marsel Adanja, poginuo u partizanima u januaru 1944. Vratio se iz izbeglištva u maju 1945 i postao član NOB-a. Do 17. 7. 1945 radio je u Glavnoj vojnoj bolnici u Beogradu, a potom je prešao u Sarajevo gde je vršio dužnost šefa hirurškog odeljenja Vojne bolnice VI armije. Od marta 1946 do januara 1947 radio je kao urolog na ІІ hirurškom odeljenju Glavne vojne bolnice i u isto vreme bio postavljen za asistenta na Urološkoj klinici Medicinskog fakulteta u Beogradu. Po osnivanju Klinike za hirurške bolesti, 1950, formirano je Urološko odeljenje gdje je bio postavljen za prvog načelnika. Tokom 1951/52 godine bio je na usavršavanju u Sjedinjenim Američkim Državama (SAD). Prof. Adanja je 1959 bio izabran za vanrednog profesora na predmetu Urologija, a redovni profesor Vojnomedicinskoj akademiji JNA postao je 1962.

Penzionisan je 1969, ali je nastavio da radi kao savetnik do 1972 godine. Prof. Adanja se smatra utemeljivačem urološke službe u JNA, a posebne rezultate ostvario je u oblasti dijagnostike. Bio je član Međunarodnog urološkog društva, Francuskog udruženja za urologiju, Evropskog urološkog društva i Balkanske medicinske unije, predsednik Kongresa urologa SFR Jugoslavije, Jugoslovenskog urološkog društva Urološke sekcije Srpskog lekarskog društva od 1961 do 1962. Tokom karijere u JNA prof. Adanja je bio dobitnik mnogobrojnih odlikovanja. Bio je oženjen za Katarinu (Baruh) Adanju sa kojom je imao kćerke Miru Adanju-Polak, Gordanu Grujić i sina Đorđa Adanju. Prof. dr. Solomon Adanja je umro 8. 10. 1978 u Beogradu.

## Činovi
*  čin majora.
*  čin pukovnika.

## Odlikovanja
*  Orden za vojne zasluge II reda
*  Orden narodne armije III. reda
*  Orden rada sa zlatnim vijencem 
*  Orden narodne armije II. reda

## Djela
* *Slučaj stranog tela u uretri*, (1956)
* *Prilog lečenju urogenitalne tuberkuloze: naše iskustvo za 15 godina*, (1967)
* *Kongenitalne anomalije, Zbornik prvog jugoslovenskog kongresa o kongenitalnim anomalijama*, (1970)

## Reference

## Literatura

* 
*
Ängelholm (općina)

**Općina Ängelholm** (švedski: *Ängelholm kommun*) čita se **Komuna Engelholm** je jedna od švedskih općina od 39,394 stanovnika na jugu Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Ängelholm od 23,240 stanovnika.

## Geografija
Općina Ängelholm prostire se po Grofoviji Skåne, sjeverozapadno od Malmöa, na površini od 422.55 km².
## Historija
Općina Ängelholm formirana je 1971. ujedinjenjem tadašnjeg grada Ängelholm sa okolnim ruralnim općinama; Ausås, Barkåkra, Hjärnarp i Munka-Ljungby.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Ängelholm''
Landskrona

**Landskrona** je grad i luka od 30,499 stanovnika na jugu 
Švedske, on je i administrativni centar istoimene općine od 41,724 
stanovnika.

## Geografija
Landskrona leži u Grofoviji Skåne, u tjesnacu Øresund sjeverozapadno od Malmöa, u jedinoj 
dobroj prirodnoj luci Øresunda.
## Historija
Landskronu je osnovao Erik Pomeranski tadašnji kralj Danske, Švedske i Norveške, 
1413. dobio je povelju o statusu grada. Iako je bio dobro 
utvrđen spalili su ga neprijtelji iz Hanzeatskog saveza - 1428.

Još je nekoliko puta orobljen za ratova vođenih tokom 16. i 17. vijeka.
## Znamenitosti
Najveća znamenitost je citadela sa dvorcem iz 16. vijeka na otoku Ven, opasana zemljanim bedemima, koji spadaju u najbolje očuvane u Evropi.Pored tog tu su i ostatci nekadašnjeg opservatorija astronoma Tycho Brahea.
## Privreda
Današnja Landskrona je industrijski grad, poznat po brodogradnji, obradi metala, štavljenju 
kože, proizvodnji strojeva, gnojiva i hrane.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Landskrona'' 
* ''Landskrona'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ängelholm

**Ängelholm** čita se **Engelholm** je grad od 24,482 stanovnika na jugu 
Švedske, on je i administrativni centar istoimene općine od 37,796 
stanovnika.

## Geografija
Ängelholm leži u Grofoviji Skåne, nedaleko od ušća rijeke Rönne å u Kattegat, udaljen oko tridesetak km sjeveroistočno od Helsingborga.
## Historija
Za srednjeg vijeka naselje se zvalo Rynestad.
Ängelholm je dobio povelju o statusu grada 15. oktobra 1516., od danskog kralja Christiana II.

Ta privilegija mu je uskoro uskraćene, pa je 1547. je građanima naređeno da se presele u Landskronu. 
Bivši grad je nakon tog teško razaran za Sjevernog sedmogodišnjeg rata, a nakon tog i za Skanijskog rata kad je 1678. izgorio do temelja.

Ängelholm se polako oporavio kao trgovište pa je - 1767 ponovno dobio status grada.

Nova luka izgrađena je 1856., a 1876. do grada je došla željeznica, nakon tog je Ängelholm izrastao u industrijski grad, u kom su tad dominirale kožara *Grönvalls*, šećerana *Sydläder* i ciglana *Villans*.

Iza tog se počeo profilirati i kao turističko naselje, naročito nakon 1918. kad je uređeno kupalište.
## Privreda
Današnji Ängelholm je i nadalje industrijski grad, poznat po proizvodnji sladoleda i svojoj dugoj pješčanoj plaži.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Ängelholm''