open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anna-Maria Ravnopolska-Dean

**Anna-Maria Ravnopolska-Dean** (*Анна-Мариjа Равнополска-Дин*) je bugarska harfistkinja i kompozitorka.

## Biografija
Anna-Marija Ravnopolska-Din je rođena u Sofiji. Studirala je u Rumuniji (kod Liane Paskuali) i u SAD gdje je pohađala Indiana University (kod Suzan MakDonald) i dobila Artist Diploma .
1992. godine je debitovala u Carnegie Hallu.
2003. godine je napisala svoju prvu kompoziciju – *Imrovizacija*.

## Diskografija
* Bulgarian Harp Favorites, Arpa d’oro, CD 2003 
* Legende: French Music for Harp, Gega compact disc, 1999 
* Harpist at the Opera (honoring the Donizetti bicentennial), Arpa d'oro CD, 1997 
* Harps of the Americas (Paraguayan and pedal harps), Arpa d'oro CD, 1996 
* Erich Schubert Pop Harp Festival, Gega CD, 1994 
* A Harpist's Invitation to the Dance, Gega CD, 1992 
* http://home.aubg.bg/faculty/amrdean/
Stanišić

**Stanišić** može da se odnosi na:
* Stanišić (Sombor), naselje u opštini Sombor
* Saša Stanišić, srpski pisac
* Bajo Stanišić, crnogorski četnički pukovnik
* Slobodan Stanišić, njemački pisac bosanskog porijekla
Stanišić (Sombor)

**Stanišić** (mađ. *Őrszállás*) je naselje u opštini Sombor u Zapadno-bačkom okrugu i udaljeno je 22 km od Sombora. Prema popisu iz 2002. bilo je 4808 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 5131 stanovnika).

## Historija

Stanišić je staro bačko naselje. Prvi put se pominje 1366. godine kao *Pariš*, selo koje se nalazi na srednjovekovnim kartama XV i XVI veka. Krajem XVII veka, posle austro-turskih ratova, selo je opustelo. Ubrzo je obnovljeno i u njega se vraćaju srpske izbeglice i doseljenici iz Mađarske i Nemačke. U selu je 1772. godine podignuta pravoslavna crkva koja je obnovljena 1910. godine posle velikog požara. 1815. godine podignuta je katolička crkva, visoka preko 45 m.

1786. godine u selo je naseljeno preko 100 porodica nemačke nacionalnosti. Sve do 1811. godine selo je bilo podeljeno na dva dela - nemački i srpski Stanišić. Veliki broj naseljenih Mađara iz 1904. godine, posle austrougarske nagodbe, menjaju naziv sela u *Ersalaš* (Őrszállás). Po završetku Prvog svetskog rata vraćeno je ime Stanišić.

Stanišić je poljoprivredno naselje. Zemljište je izuzetno kvalitetno, 87% čine oranice.

## Demografija
U naselju Stanišić živi 3906 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 41,5 godina (39,3 kod muškaraca i 43,6 kod žena). U naselju ima 1631 domaćinstvo, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,95.

Ovo naselje je u uglavnom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Oficijalni sajt mesta Stanišić 
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain) 
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Rogotin

**Rogotin** je mjesto nedaleko od grada Ploče u Hrvatskoj.

Poštanski broj za Rogotin je 20343.

## Sport

U mjestu djeluje boćarski klub Rogotin, a u obližnjoj *Šarić Struzi* (koja se vodi pod Rogotin), boćarski klub Šarić Struga.

U Rogotinu djeluje i vaterpolski klub "Rogotin".

## Vanjske veze
* http://www.rogotin.hr
Firentinski koncil

**Firentinski koncil** (originalno **Bazelski koncil**) bio je ekumenski koncil biskupa i ostalih velikodostojnika Rimokatoličke crkve. Počeo je godine 1431. u Baselu, a kasnije postao poznat kao **Koncil u Ferrari** nakon što je papa Eugen IV. dekretom odredio da se nastavi u Ferrari . Koncil se godine 1439. preselio u Firenzu zbog prijetnje kuge i financijske podrške dinastije Medici. Prvotna lokacija u Baselu odražavala je želju reformski nastrojenih sudionika da se sretnu van teritorija Papske države, Svetog rimskog carstva ili kraljeva Aragona i Francuske, čiji se utjecaj nastojao izbjeći. Ambrogio Traversari je prisustvovao Bazelskom koncilu kao legat pape Eugena IV..

Koncil se sazvao u periodu kad je koncilski pokret bio snažan, a autoritet pape slab. Pod pritiskom zahtjeva za crkvenom reformom papa Martin V. odobrio je dekret Koncila u Konstanzu (9. oktobra 1417.) kojim se pape obavezalo da periodički sazivaju koncile. Na isteku prvog roka određenog tim dekretom, papa Martin V. je postupio u skladu s njim i sazvao koncil u Paviji. Zbog epidemije na tom području koncil se gotovo odmah preselio u Sienu (v. Koncil u Sieni) i raspustio—zbog još uvijek potpuno nerazjašnjenih okolnosti—upravo u trenutku kada je počeo raspravljati o reformama(1424).

Sljedeći je koncil sazvan tek nakon sedam godina (1431) u Baselu, po naredbi pape Martina, koji je za predsjedavajućeg odredio Juliana Cesarinija, vrlo poštovanog prelata. Sam Martin je međutim umro prije otvaranja koncila.

Koncil se raspadao i selio nekoliko puta. Reformatori su smanjivali ovlasti pape i sebe proglašavali višim autoritetom. Jedna je frakcija izabrala antipapu Feliksa V koji se deset godina predstavljao kao pravi papa.

Koncil je uspješno izglasao ponovno ujedinjenje sa Istočnim crkvama. Usuglašeni su stavovi o papinom primatu, čistilištu, i i spornoj riječi Nikejskog kreda. Dekret međutim nije imao odjeka po Bizantu i drugim pravoslavnim zemljama, pa tamo nije zaživio.

## Vanjske veze

* Catholic Encyclopedia: Council of Basle
* Catholic Encyclopedia: Ferrara
* Catholic Encyclopedia: Council of Florence
Lega, ne kužiš!

**Lega, ne kužiš!**, roman prvijenac Zdravka Odorčića, koji je izdala Matica hrvatska - Ogranak Osijek 2008. godine.

## Nastanak romana
Roman je poslan na 2. anonimni Natječaj za prozu koji je 2006. raspisala Matica hrvatska - Ogranak Osijek. Ušao je u finale konkursa i postao drugoplasirani rukopis, što je za autora bio veliki uspjeh. Iako na takvim konkursima Matica hrvatska - Ogranak Osijek izdaje samo prvoplasirani rukopis, ovaj je put, uz pomoć Općine Bilje i nekih biljskih kafića, izdan i Odorčićev roman. Promocija je održana osječkoj knjižari Nova 17. I. 2008. godine.

## Sadržaj

Tema romana je ljubavna, a oko glavnih likova događa se sve ono što se u Osijeku događalo od 1971. do 1991. godine. Iako je u romanu opisan Osijek i Osječani, jednako ga mogu razumjeti i u ostalim dijelovima Hrvatske. Likovi i radnja su fikcija, ali neki događaji su tadašnja realnost. Autor je htio podsjetiti na već pomalo zaboravljeni Osijek iz vremena Hrvatskog proljeća, ludih 80-ih, ali i ratnih 90-ih godina. Roman se može čitati kao fikcijski s neobičnom ljubavnom pričom Lucije i Deve, prožetom čežnjom i strepnjom, ali s tragičnim završetkom, ali i kao ratna dokumentarna proza jer radnja romana završava uoči početka Domovinskog rata 1991. godine

## Šatro-riječi
Lega, treska, tapkaroš, Ćingoš, Radnjak, Mađa samo su neki od osječkih izraza i šatro-riječi koje autor koristi u romanu te na taj način stvara osječku priču.

## Izvori
* Lidija Bajić: *"Promocija romana 'Lega, ne kužiš!'"*, Glas Slavonije, 86, 27.652, 17 - Osijek, 17. I. 2008.
* Nevenka Bošnjak: *"Predstavljen roman Zdravka Odorčića : 'Lega ne kužiš'"*, "Glas Slavonije", 86, 27.654, 78 - Osijek, 19. I. 2008.
Svi šahovi ljudi

***All the Shah's Men*** () je knjiga iz 2003. na engleskom jeziku koju je napisao američki novinar Stephen Kinzer. Tema djela je puč u Iranu iz 1953. godine iza koga stoji CIA. Pučem je sa vlasti svrgnut demokratski izabran premijer Muhamed Mosadek odnosno postavljen Muhamed-Reza Pahlavi, a glavni inženjer puča bio je operativac CIA-e Kermit Roosevelt). Knjiga je 2005. prevedena na srpskohrvatski u izdanju Samizdata B92.

## Veze
* Iranski puč 1953.

## Vanjske veze
*  ''All the Shah's Men''  na stranicama CIA-e
*  ''Svi šahovi ljudi'' na stranicama Samizdata B92
Spiritizam

**Spiritizam**, okultni nauk kojim se nastoji uspostaviti komunikacija s preminulim osobama.
Kao pokret razvija se u 19. stoljeću kada je Allan Kardec izložio njegove osnove u "Knjizi duhova" (1858.).

U spiritističkim seansama doziva se, podsredstvom medija, duh umrlog. Česte su prijevare i zloupotrebe lakovjernih ljudi od strane raznoraznih navodnih medija i drugih šarlatana.

## Historija

Moderna povijest spiritizma započela je 1848. godine prvim dokumentiranim događajem o natprirodnim fenomenima koji su se zbili nakon što se obitelj Fox uselila u kuću u selu Hydeville u američkoj saveznoj državi New York. Slučaj je izazvao senzaciju, a obitelj koju su navodno opsjedali duhovi, morala se preseliti rođacima u obližnji grad Rochester. Međutim, obitelj je i tamo prijavila čudne događaje, što je u javnosti izazvalo sustavno zanimanje za taj slučaj. Tijekom 1849. održao se niz seansi u kući obitelji Fox, gdje su primječeni neobjašnjivi fenomeni, poput pokretanja predmeta u sobi, levitacije stola i slično. Članovi obitelji Fox iskoristili su taj događaj za samopromociju i javno prakticiranje spiritizma, što je potaknulo skeptike da vjeruju kako je u pitanju bila prijevara.

Sve veća popularnost spiritističkih seansi, navela je znanstvenike da pokušaju pronaći racionalno objašnjenje tih fenomena. Tako je dr. James Baird 1853. godine iznio teoriju koja implicira da se stolovi pokreću tijekom seanse pod utjecajem iščekivanja onih koji sjede oko njih, dok je engleski fizičar i kemičar Michael Faraday tvrdio da su pokreti koje stol izvodi uzrokovani rukama prisutnih.

## Povezano
* Nekromancija
* Parapsihologija

## Napomene

## Literatura
* *Faust, Viktoria, Parapsihologija, Zagrebačka naklada, Zagreb, 2002.* 

## Vanjske veze

* Catholic Encyclopedia
Diplomatsko priznanje

**Diplomatsko priznanje** u međunarodnom pravu označava jednostrani politički akt s unutrašnjim i vanjskim posljedicam kojim država priznaje određeni čin ili status druge države ili vlade. Priznanje može biti de facto ili de jure, najčešće u obliku posebne izjave o priznanju.

## Vrste diplomatskog priznanja
Razlikuje se nekoliko vrsta diplomatskog priznanja
* priznanje države 
** de facto
** de iure
* priznanje pojedine vlade u nekoj državi;
* priznanje zaraćene strane.

Priznanje neke države *de facto* se u odnosu na priznanje *de iure* smatra slabijim, jer njime neka država ne priznaje drugu državu kao takvu, nego priznaje činjenicu da neka vlada suvereno upravlja određenom teritorijom. Klasični primjer *de facto* priznanja se zbilo kada je Velika Britanija godine 1921. nakon završetka građanskog rata u Rusiji de facto priznala sovjetsku vlast - protiv koje se bila borila - kao de facto državu. Tri godine kasnije Britanija je de iure priznala formalnog nasljednika Sovjetske Rusije - Sovjetski Savez.

Priznanje nove vlade u već priznatoj državi nije potrebno, jer se u međunarodnopravnoj praksi automatski podrazumijeva. Međutim, to važi za slučajeve kada do promjene vlade dolazi normalnim i ustavnim putem, dok se nova vlada mora posebno priznati ako na vlast dođe putem državnog udara ili revolucije. Opcija nepriznavanja tako stvorene vlade često zna biti sredstvo političkog pritiska na neku državu, a kao primjer za to se navodi talibanski režim u Afganistanu od 1996. do 2001. godine, koga su priznale samo tri zemlje svijeta, dok su ostale države i dalje priznavale raniju vladu na čelu s Burnahuddinom Rabanijem, iako je ona kontrolirala tek oko 10 % teritorija zemlje.

Priznanje neke države i vlade često ne mora biti u obliku formalne izjave, nego može biti u obliku akta kojim se države i vlade posredno priznaju. Takvim bi se mogli ocijeniti službeni posjeti šefa neke države nepriznatoj državi uz korištenje odgovarajućeg protokola, odnosno sklapanje međunarodnih ugovora.

## Izvori
* Tozun Bahcheli, Barry Bartmann, and Henry Srebrnik; *De Facto States: The Quest for Sovereignty ,* Routledge, (2004) online edition 
* 
* 
* 
* Stefan Talmon; *Recognition of Governments in International Law: With Particular Reference to Governments in Exile* Clarendon Press, (1998) online edition 
* Gregory Weeks; "Almost Jeffersonian: U.S. Recognition Policy toward Latin America," *Presidential Studies Quarterly,* Vol. 31, 2001 online edition
Teritorijalne vode

**Teritorijalno more** ili **teritorijalne vode** je morski pojas širok 12 morskih milja, računajući od polazne crte u smjeru pučine. Vanjska granica teritorijalnoga mora jest crta kojoj je svaka točka udaljena 12 morskih milja od najbliže točke polazne crte. Svi strani brodovi i drugi plovni objekti imaju pravo neškodljivog prolaska teritorijalnim morem

Zajedno s unutrašnjim morskim vodama čini obalno more neke države.

## Poveznice
* Isključivi gospodarski pojas
Eksluzivna ekonomska zona

**Ekskluzivna ekonomska zona** ili **isključivi gospodarski pojas** je područje koje se nalazi izvan teritorijalnog mora i uz njega, podvrgnuto je posebnom pravnom režimu na temelju kojega obalne države ima pravo vršiti svoja suverena prava.

Isključivi gospodarski pojas ne smije se prostirati preko 200 morskih milja od polaznih crta od kojih se mjeri širina teritorijalnog mora.

## Poveznice
* Zaštićeni ekološko-ribolovni pojas
* Konvencija Ujedinjenih naroda o pravu mora
Saint-Martin, Francuska

**Saint Martin** (francuski: *Saint-Martin*), službeno **Kolektiv Saint Martin** (francuski: *Collectivité de Saint-Martin*), je prekomorski kolektiv Francuske smješten u Karibima. Nastao je 22. 2. 2007. i sačinjava sjeverni dio otoka Sveti Martin i obližnjih otočića, od kojih je najveći Île Tintamarre. Južni dio otoka, pod nazivom Sint Maarten, predstavlja dio Nizozemskih Antila.
Saint-Barthélemy

**Sveti Bartolomej** (fr. *Saint-Barthélemy*, *St. Barts*) je ostrvo na Malim Antilima. Ostrvo je pod suverenitetom Francuske i pripada Francuskim prekomorskim teritorijama. Od jula 2007. ostrvo ima status prekomorskog kolektiviteta (*collectivité d'outre-mer*).

Sveti Bartolomej ima površinu od 24&nbsp;km² i 7000 stanovnika. Gustina naseljenosti je 280 stanovnika po km². Gotovo sve stanovništvo je poreklom iz Normandije i Bretanje.

Ostrvo je deo Evropske unije. Zvanična valuta je evro. Glavna privredna aktivnost je luksuzni turizam.

## Historija
Ostrvo Sveti Bartolomej je 1493. Otkrio Kristifor Kolumbo i nazvao po imenu svoga brata. Francuski doseljenici su se 1648. naselili na ostrvo.

Kralj Luj XVI je 1785. ostrvo predao Šveđanima u zamenu za trgovinska prava u Geteborgu. Glavni grad ostrva, Gustavija, ime je dobilo po švedskom kralju Gustavu III. Grad je prosperirao kao trgovačka luka, dok nije uništen u požaru 1852.

Dana 10. avgusta 1877, Francuska je otkupila nazad ostrvo za 80.000 franaka.

## Reference

## Vanjske veze

* Sveti Bartolomej on-lajn
Epikontinentalni pojas

**Epikontinentalni pojas** obalne države obuhvaća morsko dno i njegovo podzemlje izvan njezinoga teritorijalnog mora preko čitavoga prirodnog produžetka njezinoga kopnenog područja (tzv. kontinentalna ravnina) do vanjskog ruba kontinentalne orubine, ili do udaljenosti od 200 morskih milja od polaznih crta od kojih se mjeri širina teritorijalnog mora, tamo gdje vanjski rub kontinentalne orubine ne seže do te udaljenosti. 

## Prava obalne države na epikontinentalnom pojasu
Obalna država ostvaruje nad epikontinentalnim pojasom suverena prava radi njegova istraživanja i iskorištavanja njegovih prirodnih bogatstava. Prava obalne države isključiva su u tom smislu da, ako obalna država ne istražuje epikontinentalni pojas ili ne iskorištava njegova prirodna bogatstva, nitko ne može poduzeti te djelatnosti bez izričitog pristanka obalne države.

Prava obalne države na epikontinentalni pojas ne zavise o stvarnoj ili fiktivnoj okupaciji, niti o bilo kakvom izričitom proglasu (za razliku od isključivog gospodarskog pojasa kojeg obalna država mora proglasiti).

Prirodna bogatstva na koja obalna država polaže suverena prava obuhvaćaju rudno i drugo neživo bogatstvo morskog dna i podzemlja kao i živa bića koja pripadaju vrstama od dna, tj. bića koja su u stadiju u kojem se mogu loviti bilo nepomična na morskom dnu ili ispod njega ili su nesposobna pomicati se ako nisu u stalnom fizičkom dodiru s morskim dnom ili podzemljem.

## Pravni položaj voda i zračnog prostora iznad epikontinentalnog pojasa
Prava obalne države na epikontinentalnom pojasu ne diraju u pravni položaj voda iznad njega, niti zračnog prostora iznad tih voda. Dakle, ukoliko obalna država nije proglasila svoj gospodarski pojas, ona nema nikakva suverena prava na stupu vode iznad epikontinentalnog pojasa, kao i na zračnom prostoru.

Ostvarivanje prava obalne države na epikontinentalnom pojasu ne smije povrijediti, niti na bilo koji neopravdan način ometati plovidbu i druga prava i slobode drugih država.

## Linkovi
* Kontinentalna ravnina

## Izvori
* Konvencija Ujedi­njenih naroda o pravu mora
Zračni prostor

**Vazdušni** ili **zračni prostor** je dio atmosfere iznad kopna i teritorijalnog mora koji kontrolira pojedina država. Podijeljen je u dva osnovna tipa:
* *Kontrolirani zračni prostor* u kojem se odvija promet zrakoplova kontroliran od strane kontrole leta.
* *Nekontrolirani zračni prostor* u kojem kontrola leta ne vrši kontrolu i nema utjecaj, ali može davati savjete.

Zračni prostor može biti unaprijed podijeljen u razne zone uključujući i one u kojima postoje ograničenja letenja ili potpune zabrane leta.

Prema odluci od 12. ožujka 1990. godine koju je donijela Organizacija međunarodnog civilnog zrakoplovstva (ICAO) zračni prostor podijeljen je na klase od A-G:
:**Klasa A** je zračni prostor na velikim visinama (iznad 6000 m nadmorske visine). U nekim zemljama u taj prostor je uključena i zona oko velikih zračnih luka. U prostoru se leti isključivo po IFR pravilima, poštujuću naputke kontrole leta. Ograničenja brzine nema (osim zabrane probijanja zvučnog zida nad kopnom).
:**Klasa B** uključuje zonu između 4000 i 6000 m u koji je također uključen zračni prostor oko prometnih zračnih luka. Ulaz u ovu zonu mora odobriti kontrola leta, zrakoplov mora imati ugrađen uređaj (transporder) koji automatski šalje podatke o visini i smjeru leta. U ovom području dozvoljeno je i VFR letenje. Svi zrakoplovi moraju poštivati upute kontrole leta.
:**Klasa C** je zona oko zračnih luka na kojoj se odvija srednje gusti promet. Kontrola leta kontrolira zrakoplove koji lete po IFR pravilima (po potrebi i ona koja lete po VFR pravilima) te im daje i sigurnosne upute i zahtjeve. Za ulazak u ovu zonu nije potrebna dozvola kontrole leta nego samo najava ulaska.
:**Klasa D** se odnosi uglavnom na zonu uzlijetanja i slijetanja zrakoplova i obuhvaća zonu od oko 10 km oko zračne luke. U ovoj je zoni dozvoljeno letenje po IFR a po VFR pravilima kada je dobra vidljivost. Svi zrakoplovi moraju poštivati naloge Kontrole leta.
:**Klasa E** je zona u kojoj upute Kontrole leta moraju poštivati zrakoplovi koji lete po IFR pravilima.
:**Klasa F** je nekontrolirani zračni prostor. U njemu se može letjeti po IFR pravilima ali to nije preporučljivo radi mogućih "bliskih susreta" sa zrakoplovima koji lete po VFR. U ovoj zoni nije neophodna komunikacija s Kontrolom leta.
:**Klasa G** je također nekontrolirana zona u kojoj Kontrola leta ne daje nikakva uputstva niti preporuke.
Grb Austrije

**Austrijski grb** se kao simbol Austrije koristi od kraja Prvog svjetskog rata. Dvoglavi orao, koji je dotada predstavljao staru Austro-Ugarsku, zamijenjen je jednoglavim orlom.
    
Na prsima orla nalazi se stari štit Austrijskog vojvodstva, a isti je uzorak poslužio kao predložak austrijske zastave. Orao lijevom pandžom drži zlatan srp, a desnom zlatan čekić. Na prvi pogled to bi se moglo dovesti u vezu s komunističkom simbolikom, no kada zlatnom srpu i čekiću pridružimo zlatnu krunu u obliku gradskih zidina na orlovoj glavi, dobivamo jedinstvo svih triju slojeva austrijskog društva - radnika, seljaka i građana.

Slomljeni željezni okovi na orlovim pandžama simboliziraju oslobođenje Austrije od fašizma i taj se detalj na grb pridodao po svršetku Drugog svjetskog rata.
Međunarodni odbor Crvenog križa

**Međunarodni komitet Crvenog krsta ** je privatno humanitarno društvo osnovano 1863.g. u Ženevi Švicarska. Društvo je utemeljitelj je Međunarodnog pokreta Crvenog krsta i jedna je od njegovih sastavnica.
Glavni cilj društva je "zaštititi život i dostojanstvo žrtava rata i unutarnjeg nasilja te im osigurati pomoć." .

## Historija
Društvo je nastalo 17. veljače 1963.g. kada je održana prvi sastanak "„Međunarodnog odbora za pomoć ranjenicima“, poznatog kao i "Odbora petorice" , na kojem su (petorica) odabrani članovi ženevskog „Društva javne koristi“ ispitivali mogućnost provedivosti ideje Henri Dunanta o poboljšanju skrbi ranjenim vojnicima.

## Wiki poveznice
* Ženevske konvencije
* Međunarodni Crveni križ

## Reference
Ženevske konvencije

**Ženevske konvencije** sastoje se od četiri sporazuma, koji su potpisani u Ženevi, (Švicarska), koji su postali osnovu za međunarodni zakon za humanitarna pitanja. Konvencija se uglavnom odnosi na postupak prema neborbenom osoblju i ratnim zarobljenicima.

## Historija

Do nastanka Konvencije došlo je zahvaljujući naporima Henri Dunanta, švicarskog poslovnog čovjeka, koji je svjedočivši strahotama rata u Bitka kod Solferina 1859.g., došao na ideju stvaranja neutralne organizacija koja bi brinula o ranjenim vojnicima.
Svoja sjećanja i razmišljanja opsao je u knjizi "Sjećanje na Solferino" (izvorni naziv: "Un Souvenir de Solferino"). Dunant je svoju knjigu tiskao o vlastitom trošku 1862.g. i poslao primjerke na adrese vodećih politički i vojnih ljudi različitih europskih zemalja.

Nakon što je razmotrilo Dunantove ideje, ženevsko "Društvo javne koristi" čiji je Dunant bio član, imenuje petoricu članova u odbor koji bi trebali ispitati provedivost ideja. 
Tako nastaje „Međunarodni odbor za pomoć ranjenicima“, poznat kao i „Odbor petorice“ koji širi ove ideje svijetom. 
Članovi tog odbora osim samog Dunanta bili su Gustave Moynier, Henri Dufour, Louis Appia i Théodore Maunoir. Prvi sastanak ovog odbora 17. veljače 1863.g. i taj datum se smatra osnutkom Međunarodnog odbora Crvenog križa.

U listopadu 1863.g. Odbor organizira kongres predstavnike četrnaest država kako bi raspravili poboljšanje skrbi o ranjenim vojnicima.

Godinu dana, kasnije 1864.g. Švicarska vlada službeno poziva vlade svih europskih država, te SADa, Brazila i Meksika da pošalju svoje predstavnika na službenu diplomatsku konferenciju. Ukupno 26 delegata iz 16 država došlo je na konferenciju i 22. kolovoza dvanaest država potpisuje prvu Ženevsku konvenciju.

## Konvencije i dopunski protokoli
### Prva ženevska konvencija
Konvencija za poboljšanje položaja ranjenika i bolesnika u oružanim snagama u ratu - štiti ranjene i bolesne vojnike i osoblje koje ih njeguje, zgrade u kojima su smješteni i opremu koja se koristi za njihove potrebe. Uređuje uporabu znakova: crvenog križa i crvenog polumjeseca

### Druga ženevska konvencija
Konvencija za poboljšanje položaja ranjenika, bolesnika i brodolomaca oružanih snaga na moru - Proširuje zaštitu na mornare brodolomce i uređuje uvijete pod kojima im se može pružiti pomoć
### Treća ženevska konvencija
Konvencija o postupanju s ratnim zarobljenicima - štiti pripadnike oružanih snaga koji su zarobljeni, sadrži pravila o postupanju prema njima i ustanovljuje prava i obaveze sile u čijoj su vlasti
### Četvrta ženevska konvencija
Konvencija o zaštiti građanskih osoba u vrijeme rata - Ustanovljuje pravila o zaštiti civilnog stanovništva, posebice o postupanju prema civilima na okupiranom području, prema onima lišenima slobode, te okupaciji općenita.

### Dopunski protokoli Ženenvskim konvencijama
Postoje i tri dopunska protokola konvencijama (Protokol I, Protokol II i Protokol III) prva dva potpisana 12. siječnja 1977.g., a treći 12. kolovoza 2005.g.
Države i teritorije Australije

**Države i teritorije Australije** (engleski: **[[Australija|Commonwealth of Australia]]** prevedeno Zajednica naroda Australije) je naziv za države i teritorije Australije kojima upravlja federalna vlada u Canberri a formalni suveren im je britanski monarh.

## Države

## Teritorije
### Kopnene

Između 1926. - 1931. postojala je Centralna Australija kao odvojena teritorija između 20. i 26. paralele, dok nije spojena sa Sjevernom teritorijom.

## Vanjske teritorije (izvan [[Australija|australskog]] [[kontinent]]a

*  Otoci Ashmore i Cartier
*  Australijska antarktička teritorija
*  Otok Norfolk
*  Božićni otok 
* Kokosovi otoci
*  Otoci Koraljnog mora 
*  Otok Heard i otočje McDonald

### Nekadašnje teritorije
* Teritorija Sjeverna Australija (1927-31)
* Teritorija Centralna Australija (1927-31)
* Teritorija Papua (1902-49)
* Teritorija Nova Gvineja (1920-49)
* Teritorija Papua i Nova Gvineja (1949-72)

## Statistike
Sarduri I

**Sarduri I** (*vladao* - 834. pne. - 828. pne.) također poznat kao **Sarduris** bio je kralj drevne armenske kraljevine Urartu u Maloj Aziji. Bio je sin Lutiprija, drugog vladara kraljevine Urartu. Sarduri I je najpoznatiji po tome što je premjestio prijestolnicu Urartua u Tushpa (Van). To je bilo važno jer je Tushpa postala značajno političko središte Bliskog Istoka. Naslijedio ga je sin Ishpuinis od Urartua koji je nastavio ekspanziju kraljevstva.

## Reference

* Boris Piotrovsky, *The Ancient Civilization of Urartu*, London, 1969.
Argištis I od Urartua

**Argištis I** (urartski: *Argištiše*, , Argishti) bio je šesti poznati kralj drevne države Urartu (u istočnoj Anadoliji) od 785. pne. do 763. pne.. Osnovao je citadelu Erebouni godine 782. pne., a koja danas predstavlja glavni grad Armenije Jerevan. 

Bio je sin i nasljednik kralja Menuasa, te nastavio niz osvajanja započet od strane njegovih prethodnika. Pobijedio je Asiriju, te osvojio sjeverni dio Sirije te tako od Urartua napravio najmoćniju državu post-hetitskog Bliskog Istoka. Također je proširio svoje kraljevstvo na sjever do Jezera Sevan osvojivši doline Diauehi i Ararat. Argištis je sagradio tvrđavu Erebuni godine 782. pne., isto kao i tvrđavu Argishtikhinili godine 776. pne.

Neki vjeruju da ime *Argištiše* ima indoevropsku etimologiju (armensku, frigijsku ili luvijski). Uspoređuje se grčka riječ Άργέστης – “svijetli” i armenska riječ արեգ (translit. *areg*) – “sunčevo božanstvo”, “sunce”. 

## Reference
* N. Adontz, *Historie d'Arménie, les origines*, Paris, 1946

## Vanjske veze
* Erebouni at Armenica.org 
* Erebuni - Cuneiform Foundations
Lutipri

**Lutipri** je bio kralj Urartua iz 9. vijeka pne.. O njemu se vrlo malo zna osim vanskog natpisa koji tvrd da je bio Sardurijev otac.

Po svemu sudeći vladao je između 844. i 834. pne., u mračnom periodu nakon što je bivša prijestolnica Arzashkun uništena od strane Shalmanesera III, i prije nego što je Sarduri podigao novu prijestolnicu pod nazivom Tushpa.

## Izvori
* The Kingdom of Armenia By Mack Chahin - str. 68
Kralj You od Zhoua

**Kralj You od Zhoua** (vladao 781. pne. - 771. pne.) (ch. 周幽王 zhōu yōu wáng) bio je dvanaesti po redu vladar kineske dinastije Zhou, odnosno posljednji vladar Zapadne dinastije Zhou.

Godine 780. pne., potres je pogodio Guanzhong. Osoba po imenu Bo Yangfu (伯陽甫) smatrala je to znamenjem propasti dinastije Zhou. Godine 779. pne., Baosi (:zh:褒姒) je ušla u palaču, postala ljubavnicom kralja Youa, i roodila mu sina po imenu Bofu (伯服). Kralj You je zbog toga otjerao kraljicu Shen (申后) i princa Yijiua. Baosi je proglasio novom kraljicom, a Bofua novim princom.

Baosi se nije imala običaj smijati. To je mučilo kralja Youa, i nakon nekoliko neuspjelih pokušaja da je nasmije uobičajenim metodama, You je pokušao tako da je postavio signalnu vatru kako bi pozvao plemiće u pomoć zbog navodng napada neprijatelja. Kada su plemići došli u zamak, tamo nije bilo neprijatelja, a Baosi se počela smijati. Jednom kada je kralju Youu uspjelo nasmijati Baosi, počeo je stalno postavljati signalnu vatru, pa su je plemići s vremenom počeli ignorirati.

Tjeranje kraljice Shen i princa Yijiua naljutilo je njenog oca koji je počeo prikupljati snage van kraljevstva kako bi napao kralja Youa. Na kraju, kada su se neprijateljske snage zbilja približile palači, kralj You je pozvao plemiće u pomoć preko signalne vatre, ali su oni mislili da je opet u pitanju šala. Na kraju su kralj You i Bofu ubijeni, a Baosi zarobljen. Smrt kralja Youa označava završetak Zapadne dinastije Zhou.

Nakon što je kralj You umro, plemići su proglasili svrgnutog princa Yijiua za kralja po imenu Ping, kako bi se nastavila dinastija Zhou. Pošto je nacionalna prijestolnica bila teško oštećena, novi kralj Ping od Zhoua je premjestio prijestolnicu na istok i tako započeo Istočnu dinastiju Zhou.

King Youova ludost je nekoliko stotina godina prethodila klasičnoj Ezopovoj basni o dječaku koji je vikao "evo vuka".

## Osobna informacije

  
    Porodično ime
    Ji (姬 jī) na kineskom
  
    Osobno ime
    Gongsheng (宮湦 gōng shēng) ili Gongnie (宮涅 gōng niè) na kineskom
  
    Ime ere
    nema
  
    Otac
    Kralj Xuan od Zhoua
  
    Majka
    nepoznata
  
    Supruge
    1) Kraljica Shen, kći Markiza od Shena
        2) Konkubina Baosi 
  
    Djeca
    Kralj Ping od Zhoua s kraljicom Shen i princ Bofu sa Baosi
  
    dužina vladavine
    781. pne.-771. pne.
  
  Grob
    nepoznat
  
    Hramsko ime
    nepoznat
  
    Kurtoazno ime
    nepoznato
  
    Posthumno ime
    You 幽 (pinyin yōu), doslovno znači: "sjajan"


## Izvori
Sima Qian, *[[Zapisi Velikog Historičara]]*, Vol. 4
Išpuini od Urartua

**Ishpuinis od Urartua** (također: **Ispuini**) bio je kralj drevne države Urartu (Armenija). Naslijedio je svog oca Sardurija I, koji je bio premjestio prijestolnicu u drevni grad Tushpa (Van). Ishpuinis je osvojio manejski grad Musasir, a od koga je tada napravio vjersko središte carstva. U Musasiru je sagradio glavni hram za ratnog boga Haldija. Ishpuinisa je napao asirski vladar Shamshi-Adad, suprug kraljice Shammuramat. Ishpuinis se borio i porazio Shamshi-Adada. Ishpuinis je nakon toga počeo koristiti titule kao što su "kralj zemlje Nairi", "Slavni kralj" i "Kralj univerzuma".

Ishpuinisa je naslijedio njegov sin Menuas od Urartua.
Menua od Urartua

**Menua** je bio peti poznati kralj Urartua, drevne države na Armenskoj visoravni.

Bio je mlađi sin prethodnog kralj Ishpuinisa, a otac ga je imenovao su-vladarom pred kraj svoje vladavine. Menua je znatno proširio kraljevstvo u brojnim pohodima protiv susjeda te ostavio niz natpisa na širokom području. Postavio je temelje carstva, organizirao centralnu upravnu strukturu, utvrdio gradove i sagradio tvrđave, među njima i Menuakhinil na planini Ararat. Bitno je razvio sistem navodnjavanja i kanala u kraljevstvu, a jedan od kanala se koristi i danas. 

Naslijedio ga je sin Argishtis I.
783. pr. n. e.

__NOTOC__

## Događaji
* Shalmaneser IV nasljeđuje svog oca Adad-nirarija III kao kralj Asirije.

## Rođenja
*

## Smrti
*

## Izvori
782. pr. n. e.

__NOTOC__

## Događaji
* Osnivanje grada Erebuni (Էրեբունի) po naredbi kralja Argishtisa I na mjestu današnjeg Jerevana.

## Rođenja
*

## Smrti
* Zhou xuan wang, vladar kineske dinastije Zhou.

## Izvori
781. pr. n. e.

__NOTOC__

## Događaji
* Zhou you wang postaje vladar kineske dinastije Zhou.
* 4.6. – Prva historijska pomrčina Sunca je zabilježena u Kini.

## Rođenja
*

## Smrti

## Izvori
770-e pr. n. e.

## Događaji i trendovi
* 778. pne. – Agamestor, kralj Atene, umire nakon vladavine od 17 godina i nasljeđuje ga sin Eshil.
* 776. pne. – Prve Olimpijske igre, prema Diodoru Sikulu (1. vijek pne.). 
* 774. pne. – Završetak vladavine kralja Pigmaliona od Tira.
* 773. pne. – Smrt Shoshenqa III, kralja Egipta.
* 773. pne. – Ashur-Dan III nasljeđuje brata Shalmanesera IV kao kralj Asirije.
* 772. pne. - Osnovana Istočna dinastija Zhou.
* 771. pne. – Kraj zapadne dinastije Zhou u Kini nakon "zapadna" barbarska Rong plemena zajedno sa Zhou vazalima napadaju i uništavaju prijestolnicu Hao. Kralj Zhou you wang je ubijen. Krunski princ Ji Yijiu bježi, a kasnije će vladati kao kralj Zhou ping wang.
* 771. pne. - Tradicionalni rođendan Romula i Rema.
* 770. pne. – Početak Istočne dinastije Zhou u Kini nakon što Zhou ping wang postaje prvi kralj Zhoua koji će vladati iz nove prijestolnice Chengzhou (današnji Luoyang).

## Značajne osobe
*
Mladen Delić

**Mladen Delić** (Sinj, 15. siječnja 1919 – Zagreb, 22. veljače 2005.), jugoslavenski sportski novinar.

Kao sportski radio i televizijski komentator, poznat po svojim temperamentnom prenošenja sportskih utakmica, zbog kojih je stekao ogromnu popularnost u bivšoj Jugoslaviji. Rečenica »Ljudi moji, ma je li to moguće? Ludnica!« s kojom je popratio dramatični završetak kvalifikacijske utakmice Jugoslavije i Bugarske na Poljudu 1983. je ušla u vokabular širom Jugoslavije.

## Vanjske veze
* BBC-jev nekrolog na hrvatskom jeziku
Ašur-Dan III

**Ashur-dan III** bio je kralj Asirije od 773. do 755. pne.

Ashur-dan III je bio sin Adad-nirarija III, te je naslijedio svog brata Shalmanesera IV godine 773. pne. Ashur-danova vladavina je bila teško doba za asirsku monarhiju. Vlast su mu ozbiljno ograničavali utjecajni dvorski službenici, pogotovo Shamshi-ilu, koji je bio vrhovni komandant vojske (*turtanu*). Prema kanonskom popisu kraljeva, godine 765. pne. Asiriju je pogodila kuga, te sljedeće godine kralj nije mogao (kao što je bio običaj svake godine) pokrenuti vojni pohod. Godine 763. pne. je izbila pobuna koja je trajala do godine 759. pne., kada je zemlju pogodila još jedna kuga. Vladavina njega i njegovih prethodnika je astronomski datirana zahvaljujući provjerljivoj referenci na pomrčinu Sunca u asirskim ljetopisima, Pomrčini Bur Sagale. Ashur-dana je naslijedio još jedan brat, Ashur-nirari V.

### Povezano
* Asirska pomrčina Sunca
Narod Rong

**Rong** () je izraz kojim se opisuje drevno ne-kinesko stanovništvo koje je živjelo zapadno od države Zhou u suvremenim provincijama Shaanxi, Gansu i Ningxia te koje je često bilo neprijateljski raspoloženo prema Kinezima.

Izraz Rong također označava drevne dijalekte iz Jiangsua, Anhuia i Zhejianga. Izraz Rong se nakon dinastije Zhou, počeo u Kini upotrebljavati kao zajednički za različite narode koji su živjeli na zapadu od Kine.

Tako Yan Shiguov komentar Hanshua iz 7. vijeka navodi: "Među različitim Rongovima u Zapadnim oblastima, oblik Wusuna je najčudniji; trenutni barbari koji imaju zelene oči i crvenu kosu, a izgledaju kao makakiji, pripadaju istoj rasi kao i Wusun."

## Reference

## Reference
* *Grand dictionnaire Ricci de la langue chinoise*. 7 volumes. Instituts Ricci (Paris – Taipei). Desclée de Brouwer. 2001. Vol. III, p.&nbsp;555.
* *A Hypothesis about the Source of the Sai Tribes*. Taishan Yu. Sino-Platonic Papers No. 106. September, 2000. Dept. of Asian and Middle Eastern Studies, University of Pennsylvania.
Zhou

**Zhou** može označavati:

* Dinastija Zhou, drevna kineska dinastija koja se dijeli na dvije ere - Zapadnu i Istočnu (1122. pne. - 256. pne.)
* Sjeverni Zhou, kineska dinastija (557 - 581)
* Wu Zhao, jedina carica Kine
* Zhou (administrativna jedinica), politička/administrativna jedinica u Kini
* Rižin kondži (kineski: 粥 *zhōu*), tip rižine kaše
* Zhou (prezime), latinski ispis kineskog prezimena 周 (Zhōu)
* Zhou (lik iz 24), televizijski lik
Vazal

**Vazal** ili *[[Leno|lenski]] gospodar* bio je srednjovjekovni plemić i feudalac koji se nalazio u dvostrano obvezujućem odnosu sa svojim nadređenim lenskim gospodarem i feudalcem. Taj dvostrano obvezujući odnos nazivao se vazalsko-seniorski odnos. Riječ **vazal** potječe od keltske riječi *gwas* koja je označavala mladog muškog roba i od njene latinske izvedenice *vassus*.

## Pojam i sadržaj
Vazalsko-seniorski odnos bio je doživotni odnos vjernosti dvoje slobodnih ljudi, nadređenog i podređenog, u kojem je svaka strana preuzimala određene obveze.

*Senior* ili nadređeni lenski gospodar obvezivao se svom vazalu pružati zaštitu što je podrazumijevalo fizičku zaštitu od napada sa strane, zaštitu na sudu, davanje zemljišnog posjeda (feuda), a često i hrane, odjeće ili stana. 
Vazal je bio u obvezi biti podređen i poslušan gospodaru, te za njega vršiti razne službe kao što je na primjer vojna služba u slučaju da je gospodar u ratu. Vazal je također mogao biti u vazalsko-seniorskom odnosu prema nižem feudalcu, ovog puta u svojstvu gospodara. Sve te obveze bile su utvrđene vazalskim ugovorom a odnos je nastajao vazalskom prisegom koja je uključivala i religiozne sadržaje.

Vrhovni gospodar i senior na određenom području bio je monarh koji je bio vrhovni feudalac i koji je svojim vazalima dodjeljivao najveće zemljišne posjede u zamjenu za vjernost kruni. Najmanje zemljišne posjede imali su najniži vazali u hijerarhiji, sitni plemići koji su ponekad na sitnom zemljoposjedu imali samo nekoliko kmetova, a bilo je i mnogo vazala, takozvanih vitezova – ratnika bezemljaša, koji su bili na dnu plemićke i vazalske hijerahije.

## Korijeni i razvoj vazalstva

Razvoj vazalskog odnosa počinje u ranom srednjem vijeku a korijeni mu se nalaze u germanskim plemenskim društvima koja je opisao Tacit u svom djelu „*[[Germanija|Germania]]*”. Osnovna jedinica tog društva je bilo pleme na čijem čelu je bio poglavica, a ratnici tog plemena imali su zadaću biti lojalni svom poglavici.

Sustavno se počinje razvijati u 7. stoljeću kada se slobodni ljudi (budući vazali) počinju grupirati oko plemenskog vođe (koji su bili začetak novih srednjovjekovnih monarha) očekujući distribuciju plijena koji je nastao pljačkom i ratovanjem, a sve kako bi se mogli hraniti, odijevati i naoružavati za nove pljačkaške akcije. Svi ti vazali bili su poglavičini zakleti tjelohranitelji čiji je status ovisio o statusu poglavice.

Karlo Veliki je vazalstvo i lojalnost počeo nagrađivati zemljoposjedima, a samo vazalstvo se različito razvijalo u pojedinim dijelovima sredjovjekovne Europe.

Razvojem novčarstva, trgovine i gradova, te zamiranjem srednjovjekovnog načina života i gospodarstva, ukidanjem kmetstva i feudalizma te ovisnosti društva o zemljoradnji, vazalstvo postepeno počinje nestajati. Kao anakronizam vazalstvo se u ponekim dijelovima Europe zadržalo i do 18. stoljeća.

## Reference
MACO

Mayer & Co Beschläge GmbH (MACO) danas se uvrštava među najznačajnije proizvođače okova na međunarodnom tržištu. Sjedište poduzeća nalazi se u Salzburgu, Austrija. MACO proizvodi u četiri proizvodna pogona i distribuira okove u preko 35 zemalja svijeta, od kojih 14 ima svoje neovisno predstavništvo. Od razvoja do prodaje, MACO  međunarodno zapošljava preko 2300 zaposlenih. Uspjehe MACO grupe vodi vlasnik Ernst Mayer, a podršku mu pružaju voditelji poslovanja Jürgen Pratschke, Ewald Marschallinger, Guido Felix i Ulrich Wagner.

Sigurnost funkcije okova osiguravaju certificirani procesi proizvodnje prema DIN EN ISO 9001:2008 (Sustav upravljanja kvalitetom). MACO je član europskog klimatskog udruženja „Climate Alliance“. Sve tvornice, kao i sama proizvodnja građevinskog okova podliježu mjerama štednje resursa i energije, kao i zaštite okoliša. MACO je certificiran prema DIN EN ISO 14001 - sustav upravljanja okolišem, te prema OHSAS 18001 - sustav upravljanja zdravljem i sigurnošću na radu.

U austrijskim tvornicama Salzburg, Trieben i Mauterndorf, MACO školuje praktikante za 13 različitih zanimanja.

## Historija
Poduzeće je osnovao Lorenz Mayer 1947. u Altenmarktu. 1952. poduzeće se seli iz Altenmarkta u Salzburg. 1971. Lorenz Mayer umire u svojem poduzeću, a njegov sin dipl.ing. Ernst Mayer preuzima vodstvo. Od 1972 – 1992 poduzeće raste postepeno na 25.400 m² i 590 zaposlenih. 1995. otvara se tvornica u Triebenu, a završna izgradnja uslijedila je 2007.g.

## Mjesta
### Tvornice

MACO okovi se trenutno proizvode u tri austrijske tvornice:
* Salzburg
* Trieben
* Mauterndorf
Također postoji i montažna tvornica u Kalugi, Ruska federacija, a opskrbljuje isključivo rusko tržište.

MACO okovi se godišnje ugrađuju u oko 25 milijuna prozora.

### Predstavništva
Predstavništva se nalaze u:
* Austriji (matična tvrtka)
* Italiji (pod imenom MAICO)
* Velikoj Britaniji
* Nizozemskoj
* Njemačkoj
* Poljskoj
* Rusiji
* Češkoj
* Slovačkoj
* Francuskoj
* Španjolskoj
* Rumunjskoj
* Ukrajini
* Hrvatskoj

## Proizvodi
* Okovi za zaokretne i otklopno-zaokretne prozore
* Brave za ulazna vrata
* Spojnice za ulazna vrata
* Okovi za podizno-klizne i otklopno-klizne elemente
* Okovi za grilje
* Prozorske ručke
* Elektronski sustavi za nadzor vanjske stolarije
* Sustavi za neovisno prozračivanje prostorije
* Sustavi za protuprovalnu sigurnost

Proces proizvodnje certificiran je prema DIN EN ISO 9001:2008. Proizvodi su stalno podvrgnuti ispitivanjima, npr. u ispitnom institutu ift Rosenheim.

## Linkovi
* MACO web stranica
* MAICO web stranica
Italy Records

**Italy Records** je diskografska kuća koju je godine 1997. u Detroitu osnovao samozvani rock-fanatik Dave Buick. Prva ploča - odnosno razlog zbog kojeg je kuća uopće osnovana - bio je singl grupe Rocket 455, izdan je 31.10. 1997. Do godine 2000. Italy Records je izdala ukupno 12 singlica, uglavnom pjesme detroitskih garažnih rock bendova. Među njima su se našle prije dvije singlice grupe The White Stripes - "Let's Shake Hands" i "Lafayette Blues" - kao i debi grupe Soledad Brothers, "Soledad". Jack White je sudjelovao u izradi šest pjesama.

Godine 2000. je Italy Records izdao "Glaxefusion", pjesmu grupe Whirlwind Heat, a 2007. godine pjesmu grupe The Go. 

## Povezano
* Popis diskografskih kuća
Third Man Records

**Third Man Records** je američka diskografska kuća čiji je vlasnik Jack White. 

Osim što je izdala 6 albuma Whiteove grupe The White Stripes, kuća je izdala materijale grupe Whirlwind Heat iz Grand Rapidsa, te jedan od albuma supergrupe The Raconteurs, čiji je White član. Third Man Records bi također trebao izdati album grupe The Muldoons, čiji je vođa Brian Muldoon stari Whiteov suradnik. 

White je ime dao na osnovu svoje opsesije briojem tri, kao i kao referencu na poznati film *[[The Third Man|Treći čovjek]]* Carola Reeda. 

Filmska kompanija koja je napravila DVD Under Blackpool Lights nosi naziv 'Third Man Films'.

## Povezano
* Lista diskografskih kuća
Ian Montone

**Ian Montone** je američki muzički menadžer, odnosno vlasnik menadžerske firme Monotone Inc. Njegovi klijenti uključuju grupe i izvođače kao što su The White Stripes, M.I.A., The Shins, The Raconteurs, Vampire Weekend, Autolux and Dredg. Bio je kum Jacku Whiteu prilikom njegovog vjenčanja za Karen Elson.

Prije nego što je bio menadžer, radio je kao advokat u losanđeleskoj, advokatskoj firmi Davis Shapiro Lewit Montone & Hayes, LLC, koja ima podružnice na Beverly Hillsu, San Franciscu i New Yorku, a čiji su klijent bili izvođači kao Linkin Park, Britney Spears, Tool, Lil’ Kim, System of a Down, Usher, D12, Missy Elliott, White Stripes i Black Eyed Peas.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Ian Montone bio and photo , by Max Gerber
* http://www.msgphoto.com/business2/ianmontone.html
Sympathy for the Record Industry

**Sympathy for the Record Industry** (također poznata kao: Sympathy Records or Sympathy 4 the R.I.) je američka diskografska kuća specijalizirana garage rock and indie rock. Osnovao ju Long Gone John godine 1988. Sympathy je otada stvorila katalog od preko 750 izdanja. Sjedište joj je u Long Beachu u Kaliforniji.

Sympathy je poznata kao kuća koja je laansirala karijere poznatih i kontroverznih muzičara. U Sympathy su svoje karijere započeli The White Stripes, The Electrocutes (prva inkarnacija grupe Donnas) i Hole.

Vlasnik, glavni direktor i jedini trajni zaposlenik tvrtke je Long Gone John. On je zaslužan i za ime tvrtke, koje je referenca na pjesmu Rolling Stonesa "Sympathy for the Devil" (*suosjećanje s Vragom*). Long Gone John, poznat kao svojevrsni buntovnik protiv muzičkog establishmenta je njome izrazio ambivalentni odnos prema muzičkoj industriji, s obzirom da naslov doslovno znači *suosjećanje s industrijom*.

20. jula 2007. Long Gone John je na svom Myspace blogu objavio kako tvrtku prodaje za "625.000,00 $ ili 700.000,00 $ ako mi se ne sviđate" https://web.archive.org/web/20071213201018/http://www.pitchforkmedia.com/article/news/44352-sympathy-for-the-record-industry-label-for-sale.

## Povezano
* Lista diskografskih kuća
* Lista izvodača Sympathy for the Record Industry

## Vanjske veze
* Službena stranica
Tajfun

**Tajfun** je izraz za tropski ciklon koji se javlja na području sjeverozapadnog Pacifika, između 180. i 100. meridijana istočne geografske dužine. Za sjeverozapadni Pacifik je karakteristično da ne postoje službene sezone tropskih ciklona, te se tajfuni mogu javiti tokom cijele godine. Većina tajfuna pogađa Filipine, te Japan i obalu Kine.

## Etimologija
Izraz tajfun dolazi iz kineskog jezika odnosno riječi "Veliki vjetar" (大風; "Dai-fung"), koje se na Hakka i kantonskom dijalektu izgovaraju kao "tajfun". Postoji i alternativna teorija, prema kojoj je riječ "tajfun" nastala od grčke riječi τύφειν (typhein) za "dimiti", a koja je potom prešla u arapski (ن Tufân) i koristila se za ciklone na Indijskom oceanu.

## Reference

## Vanjske veze

* Japan Meteorological Agency
* China Meteorological Agency 
* National Weather Service Guam
* Hong Kong Observatory
* Korea Meteorological Administration
* Philippine Atmospheric, Geophysical and Astronomical Services Administration
* Taiwan Central Weather Bureau
* Taiwan Typhoon Information Center 
* Thai Meteorological Department 
* Vietnam's National Hydro-Meterological Service 
* Joint Typhoon Warning Center
Prihod

**Prihod** u ekonomiji i financijama označava svako primanje u novcu i robi. Može se ostvarivati privrednom djelatnošću (proizvodnja, razmjena i sl) ili vršenjem nekog prava (vlasništvo, plodouživanje, renta, penzija i sl).

## Povezano
* Rashod

## Vanjske veze
* Markets & Stocks: Investor Research Center - Earnings Warnings
* http://web.worldbank.org/WBSITE/EXTERNAL/DATASTATISTICS/ 
* CBSalary — Careerbuilder's Free Salary Calculator 
* US Corporate Earnings Calendar
Marina Brkić

**Marina (Brkić) Petranović** (Valpovo, 1. V. 1965), novinarka, novinska i radijska urednica, izdavačica novina i multimedijalnih CD-ova, turistička djelatnica i poduzetnica. Jedno vrijeme radila je u Batini kao kustos u Spomen-kompleksu Batinske bitke. Četiri godine radila kao tajnica u Udruženju obrtnika Baranje u Belom Manastiru.

## Školovanje
Osnovnu i srednju školu završila je u Valpovu, a Pravni fakultet u Osijeku. Za vrijeme studija bila je glavna urednica Omladinskog novinara (novina za mlade tadašnje Općinske organizacije omladine u Valpovu), urednica "Plave ptice" (emisije za mlade Radio-Valpova) te honorarna suradnica Glasa Slavonije.

## Rad u medijima
Nakon diplomiranja zaposlila se kao novinarka i glazbena urednica Radio-Valpova, a radila je i u Ministarstvu financija u Valpovu. Od 2004. do 2005. godine bila je urednica i izdavač baranjskog časopisa Baranja na dlanu. Autorica je i izdavačica multimedijalnih CD-ova "Grad Valpovo", "Općina Bizovac", "Općina Petrijevci", "Općina Čeminac" i "Općina Bilje".

## Knjiga o [[Batinska bitka|Batinskoj bitki]]
Početkom godine 2008. izdala je knjigu Kratka povijest Batine i Batinske bitke i CD Batinska bitka.

## Izvor
* Anonim: *"O autorici"*, u: Kratka povijest Batine i Batinske bitke, str. 156.