Braća Miladinov

**Braća Miladinov**, **Dimitar** (Struga 1810. - Carigrad,  23. siječnja 1862.) i **Konstantin** Miladinov (Struga, 1830. - Carigrad, 18. siječnja 1862.), bili su pjesnici i folkoristi, osnivači su nacionalnog preporoda u Severnoj Makedoniji i Bugarskoj sredinom devetnaestog stoljeća.

## Obitelj Miladinov
Dimitar i Konstantin Miladinov rođeni su u obitelji grnčara **Riste Miladinova** i njegove supruge **Sultane**. To je bila brojna obitelj s osmero djece, od toga šest sinova: *Dimitrij*, *Tane*, *Naum*, *Mate*, *Apostol* i *Konstantin* i dvije kćeri: *Ana* i *Krsta*.

## Biografija

#### Školovanje
*Dimitar* je od 1829. školovan u Janjini i samostanu Sv. Nauma u Ohridu, tako da je 1830. postao učitelj u Ohridu. Ostala braća su osnovno školovanje završila u Strugi, a gimnaziju u Janjini (Grčka). Srednji brat *Naum Miladinov* je završio *Duhovnu akademiju*  na patrijaršijskom univerzitetu **Halki** u Carigradu, gdje je diplomirao na odsjeku za glazbu i gramatiku. *Naum* je 1843. napisao glazbeni udžbenik, prvi takve vrste u Makedoniji. Puno je pomogao braći u skupljanju građe za Zbornika jer je zapisivao i note.

Najmlađi brat *Kostantin* diplomirao je  1852. godine na Filozofskom fakultetu u Ateni, na odsjeku za grčku filologiju.

#### Pedagoški rad
S diplomama školovanih učitelja, braća su se vratila u svoj rodni kraj i otpočela pedagošku karijeru. Radeći u školi u Ohridu Dimitar se susreo s poznatim ruskim slavistom Viktorom Grigorovičem. Taj susret bio je presudan za otkrivanje
ljubavi za skupljanje narodne građe bugarskog naroda u Makedoniji. Nedugo zatim Dimitar je uz pomoć braće počeo prikupljati građu za *Zbornik*.

U tom vremenu Makedonija je pod vlašću Otomanskog carstva i ne samo što njezin narod trpi sluganski položaj u odnosu na vladajuće islamsko stanovništvo, već je u duhovnom pogledu podvrgnut helenizaciji preko crkvenih vlasti koje su bile podčinjene carigradskom patrijarhu, a on je bio Grk.

*Dimitar Miladinov* je bio panslavistički orijentiran i ubrzo je došao u sukob sa grkofilima u Bitoli, osobito s mitropolitom *Venediktom*. Zbog toga je napustio Bitolu i otišao raditi u obližnje selo *Trnovo* među Vlahe. Putovao je po Austro-Ugarskoj (Vojvodina) i upoznao se s idejama ilirizma, za koje se odmah vatreno zagrijao i prihvatio ih kao svoje. U drugom dijelu 50-ih Dimitar Miladinov započeo svoju aktivnu borbu protiv grčkog svećenstva i za uspostavu moderne bugarske obrazovanja i crkve.

Po povratku u rodnu Strugu 1856., Dimitar odlučuje poslati mlađeg brata *Konstantina* na studij slavenske filologije u Moskvu, na tamošnje *Carsko sveučilište*. Ponijevši skupljeni materijal za budući Zbornik, *Konstantin* radi uz studij i na realizaciji Zbornika, priprema materijal za tisak. Usput i sam počinje pisati poeziju. I pored toga što nije napisao puno (svega 15 pjesama), njegova poezija zauzima grandiozno mjesto u makedonskoj lirici, već zbog jednog naslova - **T'ga za jug**. Pjesma je prvi put objavljena u bugarskom listu Dunavskom lebedu, koji je izdavao istaknuti bugarski revolucionar Georgi Rakovski. Ta pjesma je prevedena na 42 jezika u sedamdesetak prepjeva. Teška ruska zima i slabo materijalno stanje *Konstantina* dovode do opake bolesti - tuberkuloze 1859. Nije uspio ni u nakani da u Moskvi objavi *Zbornik narodnih umotvorina*, ponajviše zbog velikog otpora pravoslavnih crkvenih krugova, koji su slušali Carigradsku patrijaršiju.

U lipnju 1860. napušta Moskvu ne završivši studij i vraća se kući preko Beča. Tu se sreće s biskupom Strossmayerom, s kojim je imao kontakte još u Moskvi jer ga je informirao o svojim nastojanjima da tiska Zbornik. Josip Juraj Strossmayer prihvaća ideju da on financira izdavanje zbornika i šalje
*Konstantina* u Zagreb, gdje se *Zbornik* ima tiskati.

#### Bugarske narodne pjesme

Dana 24. lipnja 1861. iz tiskare Ante Jakića iz Zagreba izašao je iz tiska *Zbornik narodnih umotvorina braće Miladinov* - **Bugarske narodne pjesme, sakupljene od braće Miladinov**, djelo od 584 narodnih pjesama iz Makedonije i 76 iz Bugarske (koje je ustupio bugarski folklorist Vasilije Čolakov). Problematiziranje, pa čak i brisanje riječi "Bugarske" je tipično za jugoslavenske i post-jugoslavenskih povjesničara iz suvremene Sjeverne Makedonije. Unatoč toj teoriji Dimitar Miladinov je pisao o "bugarskih pjesama" već u 1846 u svojoj korespondenciji s ruskim prof. Grigorovič. Također Konstantin Miladinov definira folklorne materijale kao "Bugarski" u svojoj predanosti biskupa Strossmayera u početnih dijelova zbirke.

U rječničkom dodatku nalazio se i prvi dio makedonsko-hrvatskog rječnika što ga je *Miladinov* bio spreman objaviti u cijelosti (2000 riječi), ali je odustao zbog veličine Zbornika.

Zbornik je izazvao velik odjek u slavističkim krugovima, kao i u europskoj kulturnoj javnosti.
*Konstantin* je, sretan zbog ispunjenja životnog sna, sredinom srpnja 1861. napustio Zagreb i krenuo za rodnu Strugu. Usput se zadržao u Beogradu, gdje je saznao da mu brat *Dimitar* leži već preko pola godine utamničen u turskom zatvoru. I tako je umjesto za Strugu krenuo put Carigrada, gdje je i on utamničen pod optužbom da je špijun. Pod nikad razjašnjenim okolnostima braća Miladinov su umrla u Carigradskom zatvoru 1862. godine.

## Reference

## Vanjske veze
*"Bugarske narodne pjesme", Zagreb, 1861. godina, fototipija