open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dubranec

**Dubranec** je naselje smješteno u Vukomeričkim goricama, udaljeno 20 km od glavnog grada Hrvatske, Zagreba. Prema popisu iz 2001. godine ima 338 stanovnika i gustoću naseljenosti od 25,07 stanovnika po km².

*Naselje Dubranec ijako samostalna župa smještena na zapadnim obroncima Vukomeričkih gorica nije dobilo status samostalne općine več je administrativno pripojeno pod područje grada Velika Gorica od kojeg je udaljeno oko 15 km. 

*Veliki turistički potencijal ovoga kraja je očuvana priroda te pogodan položaj u Vukomeričkim goricama na nadmorskoj visini od 200 do 255 metara na kojem se nalazi najviši vrh Vukomeričkog niskog gorja "Režidovka".
Dolina potoka "Kravaršćica" sa novim turističkim naseljem u seoskom duhu veliki su gospodarski pokretač ovoga kraja.
Buševec

**Buševec** je selo koje administrativno pripada gradu Velika Gorica. Smjestilo se u turopoljskoj ravnici na cesti od Zagreba prema Sisku, oko 25&nbsp;km južno od Zagreba. Selo broji oko 1000 stanovnika. Poštanskog je broja 10417.

## Ime

Ime je najvjerojatnije dobilo po plemićkoj obitelji Buševec (Bussewetz de Bussewetz), koja je do kraja 16. stoljeća živjela u selu. Osim plemićke obitelji Turhan, u Buševcu su na kmetskim selištima živjeli u to doba kmetovi plemičke obitelji Berislavić Malomlački, zagrebačkog Kaptola te kasnije Ambroza Gregorjanca (Medvedgradskog).

## Historija

Zbog čestih turskih provala stradavale su mnoge turopoljske obitelji i njihovi posjedi. Kad je 1592. godine Hasan-paša bosanski opustošio Turopolje i odveo u ropstvo oko 35.000 ljudi, iskorijenjene su brojne turopoljske obitelji i nestala čitava sela. Iz Buševca zauvijek nestaju plemičke obitelji Buševec i Turhan. Danas živi obitelj Buševec (u štokavskom narječju Buševac) u Bosni, u mjestu Buševu kod Kladnja i islamske je vjeroispovijedi.

Od 17. stoljeća zabilježene su u Buševcu nove plemičke obitelji, od kojih većina i danas živi u selu. Nije poznato odakle su i kako stigle u Buševec. Tada je bila sagrađena i drvena kapelica sv. Apostola, koja je vjerojatno bila srušena ili izgorjela i stotinu godina kasnije, 1768. godine, u sadašnjem obliku ponovno podignuta. Početkom 20. stoljeća kapelica je iz nepoznatog razloga posvećena sv. Ivanu Krstitelju.

Zbog čestih požara osnovano je 1900. godine dobrovoljno vatrogasno društvo. Godine 1908. otvorena je petogodišnja pučka škola, 1912. godine seoska knjižnica, 1920. godine "Seljačka sloga" a 1934. godine sportski klub "Seljak" (danas "Polet").

## Buševec danas

Danas Buševec ima oko 1.000 stanovnika. U selu se nalazi dječji vrtić, osnovna škola (četiri razreda), novoizgrađena crkva, društveni dom, vatrogasni dom, sportski dom s igralištima, par poduzeća i trgovine. U selu djeluje niz udruga - Ogranak "Seljačke sloge" s folklornom i dramskom sekcijom, sportski klub "Polet" s nogometnom i šahovskom sekcijom, te PoletINFO, Dobrovoljno vatrogasno društvo Buševec, Lovačka udruga "KUNA", Društvo žena Buševec.

## Značajne osobe
*Zvonimir Črnko, glumac

## Sport
* NK Polet Buševec
NK Samobor

**NK Samobor** je nogometni klub iz Samobora i trenutačno igra u IV NL središte Zagreb.

## Historija

**Nogometni klub Samobor** utemeljen je 1. srpnja 1925. godine pod imenom **HŠK Samobor**, a predhodili su mu ŠK Okić iz Samobora 1921. godine.

NK Samobor je prvu utakmicu odigrao u Brežicama koju su i pobijedili. Prvo igralište našlo je svoje mjesto pored stare ciglane u Samoboru. Već 1926 bio je stalni član Zagrebačkog Podsaveza. Još tada HŠK Samobor nije se redovito natjecao do sezone 1934/35.

1996. godine Samoborski prvak se uspio provući kroz 2. HNL i plasirati u 1. HNL. Te godine NK Samobor je prvi put ušao u 1. HNL, ali se nije uspio zadržati. Tražila se karta viška i nije bilo mjesta na popularnoj zapadnoj tribini. Samobor je cijelu sezonu odigrao odlučno ali ne dovoljno odlučno da ostane u društvu najboljih.

## Nastupi u završnicama kupa

### Kup maršala Tita
**1985./86.**
* šesnaestina završnice: NK Samobor - FK Budućnost Titograd 0:1
### Hrvatski nogometni kup

## Vanjske veze

* Službene stranice NK Samobora
Donje Podotočje

**Donje Podotočje** je naselje u Zagrebačkoj županiji, kraj Velike Gorice. Susjeda naselja su Kuče i Rakitovec. Selo danas ima oko 375 stanovnika na površini od 3,10 km². Broj stanovnika u Donjem Podotočju neprekidno raste, što nam govori podatak da je 1991. godine brojilo samo njih 164. Gustoća naseljenosti je oko 121 stanovnika po kvadratnom kilometru.
Muzej Marton

**Muzej Marton** prvi je privatni muzej u Hrvatskoj. Njegov osnivač i vlasnik je Veljko Marton, zagrebački poduzetnik i  sakupljač umjetnina, koji ga je otvorio kako bi omogućio javnosti pristup vlastitoj zbirci umjetnina. Muzej je smješten u samoborskoj kuriji iz sredine 19. stoljeća. Muzej je otvoren 18. svibnja 2003. na Međunarodni dan muzeja.

Sama Zbirka Marton sastoji se od nekoliko cjelina koje obuhvaćaju srednju i zapadnu Europu u vremenu između dviju polovica 18. i 19. stoljeća. Te se cjeline mogu ugrubo podijeliti na umjetničke predmete od stakla, porculana, srebra, slikarstvo, pokućstvo i satove.

Nakon gotovo osam godina djelovanja u Samoboru, Muzej Marton, 2011. pronašao je svoj prostor i u Zagrebu, u gornjogradskoj palači Kulmer na Katarininom trgu 2.

## Vanjske veze

* Muzej Marton
Jagodno

**Jagodno** je jedno od 58 velikogoričkih naselja u području Turopolja. Smješteno je istočno od Grada Velike Gorice između susjednih mjesta Novo Čiče i Ribnica. 

Prostorni smještaj na karti: 45°42'0" sjeverne zemljopisne širine i 16°9'0" istočne zemljopisne dužine. Nadmorska visina na kojoj se nalazi je 105 metara od morske razine.

Prosječne udaljenosti: Jagodno-Velika Gorica iznosi 5 kilometra, Jagodno-Zagreb 15 kilometara.

Poštanski broj naselja je 10415 Novo Čiče.

Izvorište Odre, tj. okolica mjesta Jagodno evidentirana je kao ekološki zaštićeni krajolik zbog nastamba vrlo rijetkih vrsta ptica u ovom dijelu Europe. Područje u okolici je bogato hrastom - jedan od glavnih prirodnih resursa koji je u povijesti Turopolja omogućio i čuvenu gradnju sakralnih i drugih objekata od drva.

## Stanovništvo
Broj stanovnika: 
* 1981. = 227 stanovnika, 
* 1991. = 272 stanovnika, 
* 2001. = 456 stanovnika,
* 2011. = 521 stanovnika.
Zvonko Špišić

**Zvonko Špišić** (Zagreb, 26. veljače 1937. – Zagreb, 17. svibnja 2017.), jugoslavenski i hrvatski skladatelj, interpretator šansone, tekstopisac, aranžer i likovni umjetnik.

U glazbenom opusu najpoznatije su mu skladbe koje se vežu uz Zagreb poput *Zagrebečke španciracije*, *Grič u suncu, Grič u seni*, *Trešnjevačka balada*, *Zagrebačko ljeto*, *Zagreb i ja*, *Zakaj volim Zagreb*, *Od Selske do vječnosti*, *Tango argentino*, *Trešnjevački plac*, *Stari dečki*, *Pisme gosponu J. Prevertu v Pariz* i mnoge druge. Od 1979. do 1980. bio je potpredsjednik, od 1980. do 1984. predsjednik, a od 1984. do 1988. tajnik Hrvatskog društva skladatelja.

Zvonko Špišić po broju izvedenih pjesama i nagrada prvi je na festivalima u Zagrebu i Krapini, a po broju nagrada treći u Splitu. Kao likovni umjetnik priredio je brojne samostalne i skupne izložbe.

## Biografija
Zvonko Špišić rodio se 26. veljače 1937. godine u Zagrebu. Glazbom se profesionalno počeo baviti od 1958. godine. Glazbenu školu nije završio već je samouk. Objavio je preko 320 skladbi, te je za svoj rad primio šezdesetak domaćih i inozemnih nagrada i priznanja.

U svojoj karijeri bio je na mnogim funkcijama pa je tako od 1979. do 1980. bio potpredsjednik, od 1980. do 1984. predsjednik, te od 1984. do 1988. godine tajnik Hrvatskog društva skladatelja. Sedam godina u dva mandata bio je predsjednik Zajednice umjetnika Hrvatske. Direktor zagrebačkog festivala zabavne glazbea bio je 1980., 1981. i 1987. godine. Od 1972. do 1976. godine bio je zastupnik u Hrvatskom saboru, te je od 1982. do 1986. godine bio odbornik u Skupštini grada Zagreba.

Osim brojnih skladbi koje se povezuju s Gradom Zagrebom, Zvonko Špišić napisao je i niz mediteranskih skladbi među kojima su *Šjor Perina*, *Barbara*, *Konoba kod dva ferala*, *Barkarole, barkarole*, *Materina spara*, *Bog nek ti pozlati ruke*, *Zvona moga grada* i mnoge druge. U suradnji s Dragom Britvićem i Vice Vukovom kao interpretatorom, napisao je skladbe *Plavi putevi*, *Na kraju ljeta*, *Zadnji trabakul*, *Zeleni se ruzmarin*, *Dobra večer uzorita*, *Adio mala*, *Zasvirat će jedna mandolina*, *Mom ćaći*, *Tri su puta zvonile gitare*, *Plima* i mnogih drugih. Također je napisao mnoga scenska djela, djela za zbor, te brojne šansone od kojih su neke *Kockar*, *Bicikl*, *Milioner* i mnoge druge.

Kao likovni umjetnik priredio je 18 samostalnih i veliki broj skupnih izložbi. Objavio je tri knjige s tekstovima svojih pjesama, od kojih mnogi spadaju u antologiju hrvatske lirike.

Umro je 17. svibnja 2017. u Zagrebu.

## Nagrade
* Nagrada Josip Slavenski
* Zlatni grb grada Zagreba
* Zlatna nota, Zagrebački festival
* Estradna (savezna) nagrada
* Nagrada Zlatna kamelija, Opatijski festival
* Zlatna ruža Portoroža
* Druga nagrada na festivalu u Poznanju (Poljska)
* Red Danice hrvatske s likom Marka Marulića
* Hrvatski pleter
* Spomenica domovinske zahvalnosti
* Zlatna plaketa Status Hrvatske glazbene unije povodom 40 godina umjetničkog rada (1998)
* Porin za životno djelo (2008)

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Discogs.com'' - Diskografija Zvonka Špišića
Bapča

Bapča je naseljeno mjesto u sastavu Grada Velike Gorice u Turopolju. Bapča se nalazi na površini od 1,68 kvadratnih kilometara, a prema popisu stanovništva iz 2001. godine u selu stanuje 151 stanovnik. Gustoća naseljenosti je 89,88 stanovnika po kilometru kvadratnom. Bapča ima 41 kućanstvo.
Bukovčak

**Bukovčak** je naseljeno mjesto u Zagrebačkoj županiji u sastavu grada Velike Gorice u Turoplju. Prema popisu stanovništva iz 2001. godine naselje broji 77 stanovnika na površini od 3,41 kvadratnih kilometara. Gustoća naseljenosti je 22,58 stanovnika po kilometru kvadratnom. Bukovčak ima 23 domaćinstva.
Cerovski Vrh

**Cerovski Vrh** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj. Nalazi se u sastavu grada Velike Gorice u Turopolju. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine u naselju živi 97 stanovnika, a proteže se na površini od 3,58 kilometara kvadratnih. Gustoća naseljenosti iznosi 27,09 stanovnika po kvadratnom kilometru. Cerovski Vrh ima 28 domaćinstava.
Cvetković Brdo

**Cvetković Brdo** je naseljeno mjesto u Turopolju. Administrativno pripada Velikoj Gorici, a nalazi se u Zagrebačkoj županiji. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine ima 45 stanovnika. Proteže se na 2,90 kilometara kvadratnih. Gustoća naseljenosti iznosi 15.52 stanovnika po kvadratnome kilometru. Cvetković Brdo ima 17 domaćinstava.
Drenje Šćitarjevsko

**Drenje Šćitarjevsko** je naseljeno mjesto u Zagrebačkoj županiji u Republici Hrvatskoj. Jedno je od manjih turopoljskih naselja. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine Drenje Šćitarjevsko broji 212 stanovnika, koji žive na površini od 2,23 kilometra kvadratna. Gustoća naseljenosti iznosi 95,06 stanovnika po četvornom kilometru.
Maja Šuput

**Maja Šuput** (Zagreb, 22. rujna 1979.) je hrvatska pjevačica. Pjevala je i sa grupom Enjoy. Do sada je izdala 5 albuma, a nastupala je i u plesnom showu državne televizije - Ples sa zvijezdama. U tom showu plesni partner joj je bio plesač Ištvan Varga.

## Diskografija

* *[[Enjoy (album)|Enjoy]]*  (2000.)
* *[[Uzmi me]]* (2001.)
* *[[Čista 5-ica]]* (2003.)
* *[[Obori me s nogu]]* (2006.)
* *[[Nevaljala]]* (2011.)

## Vanjske veze
* Službene stranice Maje Šuput
Denis Špoljarić

**Denis Špoljarić** (Zagreb, 20. kolovoza 1979.) je hrvatski rukometaš. Igra na poziciji srednjeg vanjskog, a trenutačno je član Füchse Berlina. Odličan je obrambeni igrač i jedan je od najvažnijih stupova Hrvatske rukometne reprezentacije. Bio je prvak svijeta 2003. godine u Portugalu. Osvajač je zlatne medalje na Olimpijskim igrama 2004. godine u Ateni. Drugi je sa svjetskog prvenstva u Tunisu 2005. i europskog prvenstva u Norveškoj 2008, te dvostruki četvrti na Europskim prvenstvima. (Slovenija 2004., Švicarska 2006.)
Gornja Lomnica

**Gornja Lomnica** je naseljeno mjesto u Turopolju u Zagrebačkoj županiji. Administrativno pripada gradu Velikoj Gorici. Donja Lomnica je jedno od manjih turopoljskih naselja. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje broji 534 stanovnika, a proteže se na 2,49 kvadratna kilometra. Gustoća naseljenosti iznosi 214,46 stanovnika po kilometru kvadratnom. Gornja Lomnica ima 146 domaćinstava.
Gornje Podotočje

**Gornje Podotočje** je naseljeno mjesto koje administrativno pripada gradu Velikoj Gorici. Nalazi se u Zagrebačkoj županiji, točnije u Turopolju, na županijskoj cesti Vukovina-Gornje Podotočje–Kuče. 
Stanovništvo se bavi poljodjelstvom, stočarstvom, trgovinom i obrtima. Do 1880. godine Gornje Podotočje se zvalo samo Podotočje. U mjestu djeluje Udruga volim Podotočje, koja okuplja mještane u nekoliko klubova ili sekcija (Paintball klub, Stolnoteniski klub, Aerobic klub, Dječja sekcija, klub mladih). Gornje Podotočje pripada župi Pohoda Blažene Djevice Marije u Vukovini.
Gradići

**Gradići** su naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji. Naselje administrativno pripada Velikoj Gorici. Jedno je od najnaseljenijih mjesta u Turopolju. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2011. godine, naselje ima 1860 stanovnika na površini od 1,90 kvadratna kilometra. Gustoća naseljenosti iznosi visokih 979 stanovnika po kilometru kvadratnom. Gradići imaju 468 domaćinstava.
U mjestu djeluju DVD Gradići, KUD Gradići, NK Gradići te brojne druge udruge...
DVD Gradići osnovano je 1943 godine te do danas nije prestajalo s radom, drustvo broji 100-tinjak vatrogasaca od cega 30-ak operativnih vatrogasaca. Sami su si priskrbili vozila te se ujedno sami i opremaju.
2013 godine drustvo je obiljezilo 70 godina rada i postojanja, od znacajnih dogadaja su svakako intervencije tijekom poplava 2010 godine kada je drustvo sudjelovalo na obrani mjesta velikogorićkog kraja od poplave, a kasnije i u spasavanju istih sto se nazalost pocelo dogadati svaku godinu.
Gustelnica

**Gustelnica** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji. Administrativno je u sastavu Velike Gorice. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje broji 125 stanovnika. Naselje se proteže na 3,63 četvorna kilometra. Gustoća naseljenosti iznosi 34,44 stanovnika po kilometru kvadratnom.
Iva Šulentić

**Iva Šulentić**, (Zagreb, Hrvatska, 15. svibnja 1983.) hrvatska je radijska i televizijska voditeljica i glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Dnevnik plavuše" kao Morana (2010.-2011.)
* "Stipe u gostima" kao novinarka (2010.)
* "Ples sa zvijezdama" kao Iva Šulentić (2009.)
* "Sve će biti dobro" kao Nika Štajner (2008.-2009.)
* "Lud, zbunjen, normalan" kao Ines (2008.)
* "Luda kuća" kao Mia Voloder (2007.-2009.)
* "Bumerang" kao Nina Kralj (2005.-2006.)
* "Kad zvoni?" kao Ira (2005.)
* "Bitange i princeze" kao Vjekoslava (2005.)
* "Zlatni vrč" kao Nina Hita (2004.)

### Voditeljske uloge
* "Poslijepodne na TFM-u" Totalni FM (2010.*-danas*)
* "Dora 2010." (2010.)
* "Garaža" (2008.)
* "Dora 2007." (2007.)
* "Dječja pjesma Eurovizije" (2004.)
* "Briljanteen" (1996.*-danas*)
* "Dječji tjednik"
* "Zagonetni ulomak"
* "Bljeskalica"

### Sinkronizacija
* "Hotel Transilvanija" kao Mavis (2012.)

## Vanjske veze
*
Emanuel (sastav)

**Emanuel** je hrvatski glazbeni sastav, koji izvodi duhovnu glazbu.

Glazbeni sastav Emanuel započeo je kao sastav župe bl. Alojzija Stepinca u Velikoj Gorici, gdje su nastupali u župnoj crkvi na misnim slavljima te na priredbama, koncertima i gostovanjima.

Prvi put pojavili su se na nekom festivalu 2004. godine. Tada su na Uskrsfestu izveli pjesmu "Emanuel", čime su pobudili pozornost i gostovali na HRT-u u više navrata. Nastupili su na Uskrsfestu i slijedeće godine s pjesmom "On je moj Bog". Izvodili su i pjesmu "Venimus adorare eum" hrvatsku verziju himne svjetskog susreta mladih s papom u Kölnu. Jedno vrijeme nastupali su kao VIS Emanuel (vokalno-instrumentalni sastav), a kasnije su prerasli u band. Od travnja 2005. godine djeluju i humanitarno. Sudjelovali su u akciji za pomoć žrtvama uragana ''Katrina'' 2006. godine objavivši pjesmu "Lati ružice" na kojoj gostuju Massimo i australski gitarist Tommy Emmanuel (koji je surađivao na Gibonnijevom albumu *Unca fibre (vodič za brodolomce i anđele čuvare)*.

Krajem 2006. godine, objavili su svoj prvi autorski album "On je moj Bog". Na albumu je osim već spomenutih Massima i Tommy Emmanuela, gostovala i američka pjevačica Maya Azucena. Objavili su i album "Venimus adorare eum" s božićnim pjesmama. U pripremi je album "Najveći dar". Imali su brojne koncerte u Hrvatskoj i inozemstvu. Nastupali su na brojnim festivalima kršćanske duhovne glazbe te zajednički nastupali s brojnim domaćim i inozemnim sastavima suvremene kršćanske glazbe.

## Članovi
*Marija Berković - vokal
*Domagoj Pavin - vokal, gitara
*Nina Vodal - vokal
*Barbara Išek - vokal
*Lucia Šroler - vokal
*Katarina Barišić - vokal
*Robert Zetković - vokal
*Zvonimir Kalić - vokal
*Nikola Čubelić - bubnjevi
*Miro Berković - bas gitara
*Dražen Pavin - gitara
*Ivan Draganić - gitara
*Danijel Petrac - klavijature

## Diskografija
* *On je moj Bog* (2006.)
* *Venimus adorare eum* (2007.)
* *Najveći dar* (2009.)

## Izvori

## Vanjske veze

**[http://www.emanuel-live.com/ Emanuel-live] 
** Emanuel
Vladan Švacov

**Vladan Švacov** (Zagreb, 27. studenoga 1930. - Zagreb, 28. ožujka 2004.), hrvatski redatelj, teatrolog, dramaturg i sveučilišni profesor.

## Biografija
Dr. Vladan Švacov je bio istaknuti hrvatski intelektualac i poliglot vrsne klasične naobrazbe. Rođen je u Zagrebu, gdje je završio klasičnu gimnaziju te diplomirao i doktorirao filozofiju a potom i režiju na Akademiji dramske umjetnosti gdje je kasnije sa Rankom Marinkovićem utemeljio Odsjek za dramaturgiju, predavao te obavljao dužnost dekana u periodu 1978.-1980.

Režirao je brojne opere (Ero s onoga svijeta, Figarov pir) i drame (osobito djela Brechta i Ionesca). Autor je važne knjige "Temelji dramaturgije" te niza studija i radova s tom temom, među kojima je i "Antička dramaturgija" koja se bavi teorijom srednjovjekovne, predantičke i antičke drame.

Bavio se i prevođenjem s talijanskoga, francuskog i njemačkog jezika te je preveo više od šezdeset libreta.

Bio je u braku sa hrvatskom dramaturginjom i televizijskom urednicom Majom Gregl.

## Izvori
Fran Hrčić

**Fran Hrčić** (Samobor, 7. listopada 1876. — Samobor, 1. studenoga 1953.), hrvatski dramatičar. Po bitnim je značajkama svoga pregalaštva pripadnikom modernizma, kada je i ostvario kazališnu slavu u Zagrebu, Varaždinu i Osijeku.

## Biografija
Hrčić je bio studentom slavistike u Zagrebu, te je 1895. izbačen sa Sveučilišta u Zagrebu zbog spaljivanja madžarske zastave na Trgu bana Jelačića. Potom je bio studentom tehnike u Beču, da bi u konačnici, u Pragu svršio trgovačku akademiju i kasnije radio kao bankarski službenik u Zagrebu i Samoboru. Poslije smrti roditelja bio je ekonomom i ravnateljem štedionice u Samoboru, jedno vrijeme tajnikom Kraljevskoga hrvatskoga zemaljskog kazališta u Zagrebu, te se nakon toga vratio novčarstvu u Samoboru. Kao nestručnjak se je ostvarivao i skladanjem.

## Književno stvaralaštvo
U hrvatskoj književnosti se javlja u svojoj 20. godini, a godine je 1898. objavio u bečkoj »Mladosti« djelo *Hermova osveta*. Pisao je novele, članke o književnosti, kazalištu, umjetnosti, narodoznanstvu, o samoborskim kulturnim i političkim zbivanjima. Pisao je u novinama i časopisima, Mladoj Hrvatskoj (Prag), Mladosti; Životu (Zagreb), Svjetlosti (Karlovac), Savremeniku, Obzoru, Pokretu, Novostima, Narodnoj starini, u zadarskom je Lovoru tiskao novele. U zagrebačkom kazalištu izvedene su tri njegove drame: *U sumraku*, 22. listopada 1904., *More*, 1906., te *Velika žrtva*, 1911.).

Naslov njegove prve drame (*U sumraku*) podsjeća na *Moć tmine* L. N. Tolstoja, koje je vrjelo pružilo Hrčiću značajno nadahnuće. Radnja te socijalne drame je smještena u slavonsko okruženje.

Antun Gustav Matoš je opisao njegovu dramu *Velikoj žrtvi* riječima:

*Enciklopedija* Hrvatskoga narodnoga kazališta u Zagrebu opisuje njegove prve dvije drame riječima: *Oba su teksta pisana vrlo odmjereno i u njima su proračunato naglašeni neki porivi strasti ili pojedine scene u kojima se nazire utjecaj naturalističke dramaturgije. Autor očito bolje poznaje dramsku književnost nego život slavonskog seljaka ili naših ribara o kojima govori u drugoj drami.*

## Djela
: **Drame**:
* *U sumraku*, 1904.
* *More*, 1906.
* *Zapreka*
* *Velika žrtva*, 1910.
* *Bijeg* (preradba ranije drame Zapreka)

: **Komedije**:
* *Ujakova baština*, 1941.
* *Šetnja po krovu*

: **Referati**:
* *O uzajamnosti dramske proizvodnje jugoslavenskih autora*

: **Članci**:
* *Vraz u Samoboru*
* *Ljudevit Šmidhen*
* *O popravku staroga grada*
* *Gdje je Katančićeva Molbica*, Novosti, 10. listopada 1940.
* *Samoborci na književnom polju*, 1942./1943.

: **Sabrana djela**:
* *Drame*, 1936., »po nalogu autorovu« 200 primjeraka tiskanih kod Dragutina Spullera u Samoboru.
* *Komedije*, Samobor, 1997.

## Djela o Hrčiću
* Vanja Radauš, poprsje Frana Hrčića u crkvenom dvorištu u Samoboru.

## Izvori
Milan Lang

**Milan Lang** (Volavje kraj Jastrebarskog, 10. rujna 1863. – Samobor, 6. srpnja 1953.), hrvatski učitelj, pisac, prevodilac i etnograf. Brat je zagrebačkog biskupa Josipa Langa.

## Biografija
Lang je cijeli svoj život proveo u Samoboru, iako se rodio u Jastrebarskom. U Samobor je došao 1883. kada se zaposlio kao učitelj gdje se iskazao u svom poslu. Pismenost je, zahvaljujući njemu, porasla.

Za učitelja i orguljaša imenovan je 1884., a ravnateljem je postao 1895. Utemeljio je školsku knjižnicu te prirodoslovnu zbirku koje su djelovale u sklopu škole. Škola je na Langovu inicijativu 1902. nabavila instrumente za sate glazbenog odgoja.

Lang se iskazao i kao aktivan član u neškolskim udrugama. Bio je član Općinskog odbora, tajnik i zborovođa HPD "Jeka" te tajnik vatrogasne postaje.

Zbog svih ovih zasluga Općinsko poglavarstvo proglasio ga je počasnim građaninom Samobora.

## "Samobor-narodni život i običaji"
U knjizi **"Samobor-narodni život i običaji"** Lang je opisao tadašnji život u Samoboru i njegovoj okolici.
Knjiga je najprije tiskana u "Zborniku za narodni život i običaje" koju je Jugoslavenska akademija znanost i umjetnosti izdavala te je 1915. počela izlaziti kao posebna knjiga.

## Suradnja sa školskim časopisima
Langove su tekstove izdavali brojni školski časopisi: "Smilje", "Mali Hrvat", "Napredak" itd.

## Izvori

## Vanjske veze
* Lang, Milan Hrvatska enciklopedija
Šćitarjevo

nsnananammajsksk
**Šćitarjevo** je mjesto je u Zagrebačkoj županiji na području grada Velika Gorica, 20-ak kilometara od Zagreba. Nastalo je u blizini starorimske *[[Andautonia|Andautonije]]*.

## Znamenitosti
Kako bi se život iz doba osnivanja Andautonije (1. st. pr. Kr.) približio sadašnjost, održavaju se *Dani Andautonije*, manifestacija slavljenja Andautonije, prilikom koje se održavaju degustacije vina, predstave. Stvari pronađene u iskopavanjima Andautonije čuvaju se u arheološkim muzejima u Zagrebu, Sisku, Turopolji te Velikoj Gorici.

## Vanjske veze
*Andautonija 
*Zagrebačka županija: Gradovi i gravitirajuće općine
Lazi Turopoljski

**Lazi Turopoljski** su selo u blizini Velike Gorice, u Zagrebačkoj županiji. Prema popisu iz 2001. godine ima 69 stanovnika, no taj broj stalno pada s obzirom na to da selo još uvijek nije elektrificirano pa tako nema ni telefon.
Lazi su danas naseljeni isključivo romskim stanovništvom, a u prošlosti su žitelji bili mraclinčani koji su svoje nekadašnje posjede na tom području prodali romima. Upravo zbog toga selo se nekada zvalo *Stari Mraclin*.

Prvi se puta u pisanim dokumentima spominje 1688. godine te saznanjemo da je na tome području bila izgrađena kapela Sv. Barbare obgrljena grobljem.
Vukovina

**Vukovina** je naselje u neposrednoj blizini Zagreba, kraj Velike Gorice. Na njezinom se prostoru nalazi župna crkva Pohoda blažene djevice Marije te mjesno groblje. Prema popisu iz 2011. godine ima 947 stanovnika. Nalazi se na glavnoj prometnici Zagreb - Sisak te je autobusnom linijom direktno povezana sa Velikom Goricom. Prvi se puta u pisanim dokumentima spominje 1630. godine, u viziti arhiđakona Martina Bogdana.

## Obrazovanje
OŠ Vukovina je osnovna škola iz naselja Vukovine kraj Velike Gorice sa šest područnih četverorazrednih škola: PŠ Buševec, PŠ Mraclin, PŠ Rakitovec, PŠ Veleševec, PŠ Bukevje i PŠ Novo Čiče. Nastava se održava u pedeset razrednih odjela, s oko 1170 učenika. Ravnatelj škole je prof. Krešimir Matašin. 10. rujna 1976. godine otvorena je nova školska zgrada u Gornjem Podotočju (nakon velikog požara u kojem je izgorjela stara zgrada u Vukovini). Danas je isto ostarjela, prostorni uvjeti u kojima se treba odvijati nastava nisu zadovoljavajući (nedostatak učioničkog prostora), velika je udaljenost područnih škola od matične, (npr. PŠ Veleševec je udaljena 30&nbsp;km). Bez obzira na spomenute teškoće, učitelji ulažu veliki napor da učenicima škole pruže solidno osnovnoškolsko obrazovanje. Učenici OŠ Vukovina s uspjehom se upisuju u srednje škole Velike Gorice i Zagreba, te postižu zamjetne rezultate na gradskim, županijskim i državnim natjecanjima iz svih nastavnih predmeta.

## Sport
* NK Jelačić Vukovina
Kuče

**Kuče** je naselje smješteno u Zagrebačkoj županiji, kraj Velike Gorice uz kanal Sava - Odra i Turopoljski lug. Prema popisu iz 2011. godine ima 1453 stanovnika. Broj stanovnika se znatno povećao za vrijeme i poslije Domovinskoga rata zbog naseljavanja prognanika iz Vukovara, Iloka i Banovine te izbjeglica iz Bosne i Hercegovine.

## Historija
Prvi put se spominje u ispravi iz 1466. godine. Čunčićev list nastao u Kučama 1521. godine najstariji je kajkavski dokument. Pisan je na jednom listu papira koji je oštećen. Počinje riječima: "Ja Štefanuš Čunčić", dalje se spominju "plemenita bratija Kučani" i Štefanuševa žena Margareta Čunčić, a tekst završava na latinskom: "Data in Kuče ab in mea curia, Štefanuš Čunčić, Anno Domini 1521."  - Dano u Kučama, u mojoj kuriji, Štefanuš Čunčić, godine Gospodnje 1521.

U prošlosti se selo dijelilo na Gornje i Donje Kuče, kolokvijalno "Gorence" i "Dolence". Iz knjige Emilija Laszowskog doznajemo da su u to vrijeme u Gornjim Kučama bile obitelji: Držanić, Fabijančić, Majdak, Majdešić, Čunčić, Lučić, Videković, Berković, Paleon i Horvačić (danas Hrvačić), a u Donjim: Pukanić, Puceković, Čunčić, Malčić, Horvačić, Gjuračić (tada prezime Gjurinović, u današnje vrijeme Đuračić), Vihlaj i Novak. Laszowski također piše da je selo već onda bilo brojno i imućno te su nabrojene obitelji spadale pod plemićke.

Prema Laszowkom u Kučama se rodio hrvatski književnik i svećenik isusovac Juraj Habdelić. Kuče je u to vrijeme pripadalo katoličkoj župi Staro Čiče gdje je Juraj Habdelić bio kršten. Kasnije je župna crkva premještena u Vukovinu, pa sada Kuče pripada župi Vukovina. U Kučama se rodio i hrvatski glazbenik, skladatelj, orguljaš, muzikolog i glazbeni pedagog Franjo pl. Lučić.

## Sport
* NK Turopoljac, nogometni klub

## Zanimljivosti
Dan sela Kuča obilježava se 20. siječnja na dan Svetog Fabijana i Sebastijana kojima je posvećena crkva s oltarnom slikom tih svetaca iz 1640. godine. U selu je i manja kapela Svetog Florijana, sagrađena sredstvima Amerikanaca iz Kuča, nogometno i košarkaško igralište sa sportskim domom, nekadašnja osnovna škola izgrađena na kat od hrastovine, zadružni dom i Park hrvatskih branitelja.

Selo Kuče dalo je 167 branitelja u Domovinskom ratu. Jedan je poginuo, a tri su ranjena u borbama u Dubrovniku, Vukovaru i na Pokupskom.

U selu djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo Kuče, Nogometni klub Turopoljac, Hrvatsko pjevačko društvo Kučani, Udruga veterana domovinskoga rata, Udruga umirovljenika i Udomiteljska udruga sa sjedištem u Kučama.

Nekad je Kuče, osim vrijednih poljoprivrednika i stočara, imalo mlinare, užare, kolare, kovače, brijače, pekare i druge zanate. Danas se tu nalazi limarija, parketar, građevinarstvo, voćarstvo, pilana, bravarija, autolimarija, tri trgovine i tri ugostiteljska objekta.

## Vanjske veze
*Udomiteljska udruga Toplo srce
Ogulinec

**Ogulinec** je naselje u Zagrebačkoj županiji, a nalazi se na glavnoj prometnici Zagreb - Sisak. Povezan je autobusnom linijom sa Velikom Goricom, a prema popisu iz 2001. ima 215 stanovnika i gustoću naseljenosti od 57,21 st./ km². U selu je izgrađena kapelica Srca Isusova i Marijina.
Velika Mlaka

**Velika Mlaka** je naselje otprilike na pola puta između Zagreba i Velike Gorice. Prema popisu iz 2001. godine, ima 3306 stanovnika te je tako najmnogoljudnije naselje u Turopolju, odmah iza Velike Gorice. Ima površinu od 6,07&nbsp;km².

Iako je mnogi doživljavaju kao novo prigradsko naselje, jer se takvim čini gledajući s brze prometnice na putu prema zagrebačkoj zračnoj luci, Velika Mlaka je naselje staro preko 680 godina. U selu se nalazi drvena kapela sv. Barbare, prvotno sagrađena 1642. godine te obnovljena krajem 19. stoljeća, a koja slovi kao jedna od najstarijih crkava na ovom području.

## Značajne osobe
* Drago Trumbetaš, ilustrator, crtač i hrv. romanopisac

## Izvori

## Vanjske veze

* Župa Velika Mlaka
Lukavec (Velika Gorica)

**Lukavec** je naselje u blizini Velike Gorice, Turopolju i Zagrebačkoj županiji. Prema popisu iz 2001. godine ima 1023 stanovnika i nalazi se na površini od 11,34&nbsp;km². Selo je poznato po dvorcu. Prvotni drveni dvorac bio je izgrađen za obranu turopoljskog plemstva u vrijeme osmanske invazije na Hrvatsku. Prvi put se spominje 1256. godine kao *caput Lukavez*, no točna godina kao ni mjesto izgradnje nisu poznati. Godine 1481. utvrda dolazi u ruke medvedgradskog gospodara Ivana Tuza. Današnji dvorac građen je 1755. godine u baroknom stilu.

## Vanjske veze
* Dvorac Lukavec
Okuje

**Okuje** je naselje u neposrednoj blizini Zagreba, kraj Velike Gorice. Prema popisu stanovnika iz 2001. godine ima 437 stanovnika. Okuje ima 125 kućanstava.
Rakitovec

**Rakitovec** je naselje u neposrednoj blizini grada Zagreba, kraj Velike Gorice, a nalazi se u Zagrebačkoj županiji. Smjestio se tik uz državnu cestu, željezničku prugu Zagreb - Sisak i Zagrebačku zračnu luku te je tako vrlo dobro povezan s ostatkom države.

Ime sela izvedeno je od  *rakita*, kojom se riječi označava stanovita vrsta vrbe (Bachweide). Dakle, znači mjesto gdje ima mnogo rakite (ili je barem nekada bilo). Najstarija vijest o Rakitovcu dolazi iz prve polovice 14. stoljeća.

Rakitovec je danas mjesto gdje se sve više napušta poljoprivredni tj. seoski i okreće se urbanom načinu života. Najveći uzrok tome je najvjerojatnije blizina (10 kilometara) danas sedmog po broju stanovnika grada u Hrvatskoj Velike Gorice, koja ima 63,517 stanovnika.

Prema poslijednjem popisu stanovništva 2011. godine selo je brojilo 577 stanovnika. Zaštitnici Rakitovca su Sveti Petar i Pavao, te se stoga 29. lipnja svake godine uz svečanu svetu misu ispred kapelice održava proslava.
Zablatje Posavsko

**Zablatje Posavsko** je malo selo u blizini Velike Gorice, a nalazi se u Zagrebačkoj županiji. Prema popisu iz 2001. ima 48 stanovnika uz gustoću naseljenosti od 10,17 stanovnika po kilometru kvadratnom. Površina mjesta iznosi 3,83 km².
Kobilić

**Kobilić** je naselje kraj Velike Gorice i grada Zagreba. Prema popisu iz 2001. godine ima 533 stanovnika i gustoću naseljenosti od 342 stanovnika na površini od 1,56 km². U selu djeluje niz udruga, a posebno je zastupljen Nogometni klub Vatrogasac sa sjedištem upravo u Kobiliću.
Sasi (Velika Gorica)

**Sasi** su selo u neposrednoj blizni grada Zagreba, kraj Velike Gorice, a smjestili su se u turopoljskoj ravnici te Zagrebačkoj županiji. Prema popisu iz 2001. godine naselje ima 172 stanovnika na površini od 1,67 km².
Crkva sv. Vida u Mraclinu

Naselje Mraclin kraj Velike Groice od svojih početaka bilježi crkvu u svome središtu - prvo posvećenu Sv. Spasitelju, potom Božanskoj Mudrosti, odnosno Sv. Sofiji i na poslijetku 1695. godine Sv. Vidu. Prijašnje titulare navodi vizitacija drvene kapele iz veljače 1678. godine. Nije se mijenjao samo titular crkve i glavnoga oltara nego i bočnih. Bili su posvećeni sv. Trima kraljevima, sv. Katarini, Sv. Obitelji, a potom su se u novoj, zidanoj kapeli smjestili sv. Vid na glavnome oltaru i u bočnim kapelama sveti Florijan te sveta Ana s malom Marijom. Usporedno s brigom za vlastitu kapelu u prošlosti se Mraclinčani često javljaju kao majstori, donatori ili župnikovi saveznici u obnovi župne crkve, pa čak i u vrijeme gradnje vlastite, nove kapele.

Današnju crkvu Sv. Vida projektirao je Kosta Tomac (Sisak, 1854. - 1945.), a njegov je projekt odobren 31. srpnja 1893. godine. Gradnja je počela u srpnju 1894. godine. Prema izvještajima Župne spomenice, koja bilježi da je iste godine crkva bila pokrivena, 

## Poveznice
* Mraclin
Pleso

**Pleso** je gradska četvrt u sastavu Grada Velike Gorice. Pleso je poznato po tome što je u neposrednoj blizini smještena Zračna luka Zagreb.


Datoteka:Gradska četvrt Pleso Velika Gorica.jpg|Ploča na ulazu u gradsku četvrt
File:Spomenik Pleso Velika Gorica.jpg|Spomenik poginulim braniteljima. U pozadini se vidi kontrolni toranj Zračne luke
Črnkovec

**Črnkovec** je naseljeno mjesto u Zagrebačkoj županiji u Republici Hrvatskoj. Administrativno se nalazi u sastavu grada Velike Gorice. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. naselje broji 334 stanovnika na površini od 4,62 kvadratna kilometra. Gustoća naseljenosti iznosi 72,29 stanovnika po kilometru kvadratnom. Črnkovec ima 94 domaćinstva.
Ključić Brdo

**Ključić Brdo** je naselje u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji, točnije u Turopolju. Nalazi se na površini od 4,42 četvorna kilometra. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine selo ima 195 stanovnika i 67 kućanstava. Gustoća naseljenosti iznosi 44,12 stanovnika po km². Naselje je poznato po velikom izletištu i ribnjaku.
Kozjača

**Kozjača** je naseljeno mjesto u sastavu grada Velike Gorice u Turopolju. Nalazi se u Zagrebačkoj županiji. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje ima 330 stanovnika raspoređenih u 110 kućanstava. Kozjača se proteže na 6,23 kvadratna kilometra. Gustoća naseljenosti iznosi 52,97 stanovnika po km².
Lazina Čička

**Lazina Čička** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj. Nalazi se u Turopolju u Zagrebačkoj županiji. Administrativno pripada gradu Velikoj Gorici. Proteže se na površini od 6,97 četvornih kilometara. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje ima 566 stanovnika koji su raspoređeni u 124 kućanstva. Gustoća naseljenosti u Lazini Čičkoj iznosi 81 stanovnika po km².
Nova graba (Mraclin)

**Nova graba** naziv je za novo igralište NK Mraclina. To je mjesto prije izgradnje poligona bilo obraslo grmljem, no naporima tadašnje uprave kluba pod vodstvom Mladena Galekovića, Mladena Štubana i Marijana Vinetića, pretvoreno je u jedno od najljepših travnjaka na području Turopolja. *Nova graba* samo je dio cjelokupnog objekta koji je u vlasništvu NK Mraclina. Tu se još nalazi jedno pomoćno igralište, betonsko igralište za mali nogomet i košarku te dvije manje zgrade u kojima su svlačione i prostorije namijenjene održavanju sastanaka uprave kluba. Iako naziv *graba* nipošto ne odgovara današnjem izgledu terena, vodstvo kluba odlučilo ga je zadržati i na taj način očuvati tradiciju dugogodišnjeg igranja nogometa u naselju.

## Poveznice
* NK Mraclin
* Mraclin
KUD Dučec Mraclin

**Kulturno-umjetničko društvo ''Dučec'' Mraclin** je udruga sa ciljem očuvanja starih narodnih plesova i običaja, prvenstveno sa prostora Turopolja, ali i šire. Sjedište društva je u naselju kraj Velike Gorice, Mraclinu. Mnogi stanovnici Mraclina bili su kroz povijest članovi KUD-a, te je tako *Dučec* postao jednim dijelom zaštitni znak sela. Osnovan je 20. srpnja 1952. godine pod imenom Kulturno - prosvjetno društvo Ivan Goran Kovačić, a prvi predsjednik je bio Antun Galeković Pepičov. Danas KUD *Dučec* nastupa na brojnim natjecanjima po cijeloj Hrvatskoj, ali i Kanadi, SAD-u, Makedoniji i mnogim državama svijeta. 2007. godine društvo je proslavilo 85. obljetnicu postojanja.

## Historija

20. srpnja 1952. godine na incijativu nekih studenata, učenika gimnazije i seoske mladeži osnovano je Kulturno - prosvjetno društvo Ivan Goran Kovačić (danas KUD *Dučec*). Prvi predsjednik je bio Antun Galeković Pepičov, student tehnike. Društvo održava predavanja za javnost.

1961. godine KPD Ivan Goran Kovačić je prestalo djelovati.

29. siječnja 1966. godine održana je obnavljačka skupština KPD-a Ivan Goran Kovačić u *Općinskoj hiži* u Mraclinu. Za predsjednicu je izabrana Božica Zrnčić - Krznarić.

2. srpnja 1968. godine KUD Ivan Goran Kovačić je preimenovan u KUD Dučec. Predsjednicom je postala Ana Galeković Načelnikova.

1968. godine Josip Galeković Joškec otvara Međunarodnu smotru folklora u Zagrebu, na kojoj sudjeluju i mraclinci.

1971. godine buknućem Hrvatskog proljeća stvara se grupa žestokih *proljećara* u Mraclinu. KUD Dučec je žarište Proljeća.

18. veljače 1973. godine društvo je u krizi jer članovi ne dolaze na probe, a 1974. je ponovno prestalo djelovati.

U lipnju 1979. godine KUD je obnovljeno pod imenom KUD Josip Galeković. Predsjenik je Josip Matanović Joska.

Za vrijeme Domovniskog rata 90-ih godina 20. stoljeća za društvo skrbi Sandra Crnić.

1996. godine KUD Josip Galeković ponovno postaje KUD Dučec, a to ime zadržava do danas.

2002. godine KUD Dučec proslavlja 80. obljetnicu kulturno - umjetničkog stvaralaštva u Mraclinu.

10. i 11. lipnja 2008. godine velikom manifestacijom proslavljena je 85. godišnjica KUD-a Dučec. Događaj je svojim nastupom dodatno uveličao Folklorni ansambl LADO iz Zagreba.

## Poveznice
* Mraclin
* Crkva sv. Vida, Mraclin

## Vanjske veze
* Web stranice KUD-a "Dučec" Mraclin
Lekneno

**Lekneno** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji. Nalazi se u Turopolju, a administrativno je u sastavu grada Velike Gorice. Proteže se na površini od 3,12 četvornih kilometara. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje broji 373 stanovnika koji su raspoređeni u 104 kućanstva. Gustoća naseljenosti iznosi 119,55 stanovnika po km².
Mala Buna

**Mala Buna** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji. Nalazi se u Turopolju, a administrativno pripada gradu Velikoj Gorici. Proteže se na površini od 2,01 km². Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine Mala Buna ima 274 stanovnika koji su raspoređeni u 77 kućanstava. Gustoća naseljenosti iznosi 136,32 st./km².
Mala Kosnica

**Mala Kosnica** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji. Nalazi se u sastavu grada Velike Gorice u Turopolju. Proteže se na površini od 1,01 km². Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine Mala Kosnica ima 58 stanovnika koji stanuju u 20 kućanstava. Gustoća naseljenosti iznosi 57,43 st./km².
Novaki Šćitarjevski

**Novaki Šćitarjevski** su naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji. Selo se nalazi u Turopolju, a administrativno je u sastavu grada Velike Gorice. Proteže se na površini od 2,65 km².  Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje ima 170 stanovnika koji žive u 45 domaćinstava. Gustoća naseljenosti iznosi 64,15 st./km².
Petravec

**Petravec** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji.

## Geografija
Nalazi se u Turopolju, a administrativno je u sastavu grada Velike Gorice. Proteže se na površini od 1.65 km².

## Stanovništvo
Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine Petravec ima 90 stanovnika koji žive u 29 domaćinstava. Gustoća naseljenosti iznosi 54,55 st./km².

## Historija
Izvor: “Povijest plemenite općine Turopolja nekoć zvane Zagrebacko polje”. Emilij Laszowski, Zagreb, Tiskom Antuna Sholza, 1910.

Malo turopoljsko selo Petravec (Petravci)se prvi put spominje pod ovim imenom sredinom XVI stoljeća.  Prvobitno ime toga sela bilo je Ratkov vrh ili Radkovac (Ratkow Wrh, Radthkox Verh), vjerojatno po Ratku, ocu Lovrinom, koji se u pismima spominje još 1333g. Ali,po svemu sudeći, nije se smatralo posebnim selom sve do pocetka XVI vijeka. Zna se da se već godine 1645.zove Ratkov vrh ili Petravski vrh.
Godine 1549. i 1551. zivio je u Ratkovom vrhu plemic Marko Prvonožec, čija porodica potjeće iz Jerebića. 
God. 1552.spominje se tamo plemić Toma Petravić, sin Tome Petravića iz Jerebića. Taj isti spominje se i u kraljevskoj darovnici (Ferdinand I) 1561., kojom je kralj njemu i nekim drugima potvrdio posjede Jerebića i Cvilkova. Godine 1560. spominje se tamo i Martin Prvonožec, i to prigodom obnove turopoljskoga bratstva. Godine 1569. živio je tamo Fabijan Petravić. Popis plemića turopoljskih iz g. 1632. spominje tamo slijedece plemićke porodice : Petravić, Kos, Bručak, Ostoić, Kerhnijević I Gomogojac, koji je dobio tamo posjed od Petra Mikšića. Tek polovinom XVI. vijeka pocelo se to selo nazivati Petravcima, i to kako iz gornjega vidimo po porodici Petravić.

## Gospodarstvo

## Spomenici i znamenitosti

## Kultura

## Vanjske veze
Poljana Čička

**Poljana Čička** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji.

## Geografija
Nalazi se u Turopolju, a administrativno je u sastavu grada Velike Gorice. Proteže se na površini od 8 km². Naselje se smjestilo uz rijeku Odru i u blizini oteretnog kanala Sava-Odra.

## Stanovništvo
Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2011. godine Poljana Čička ima 688 stanovnika koji žive u 183 domaćinstva. Gustoća naseljenosti iznosi 86 st./km².

## Historija

U rujnu 2010. godine Poljana Čička teško je stradala u poplavi rijeke Save. Poplave su ponovno pogodile selo u travnju 2013. i veljači 2014.

## Gospodarstvo

## Spomenici i znamenitosti

## Kultura

## Vanjske veze
Staro Čiče

**Staro Čiče** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji. Nalazi se u Turopolju, a administrativno je u sastavu grada Velike Gorice. Proteže se na površini od 3,02 km². Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2011. godine Staro Čiče ima 790 stanovnika koji žive u 240 domaćinstava. Gustoća naseljenosti iznosi 260,59 st./km². Ovdje je bio rođen Juraj Habdelić kajkavski pisac.
Čiče

** Čiče** je jezero smješteno u Novom Čiču, 4&nbsp;km južno od grada Velike Gorice.

Eksploatacijom šljunka nastalo je više umjetnih jezera od kojih je najveće i najdublje jezero **Novo Čiče**. Površina jezera je 0,9 kilometara četvornih, a dubina jezera je oko 50 metara. Nastankom jezera pala je razina podzemnih voda što je dovelo do isušivanja močvara. Koncesija za eksploataciju šljunka na jezeru Čiče ističe 2015. godine, a tada bi koncesionar trebao sanirati obale koje su sada vrlo strme.

Gradska uprava Velike Gorice planira izgraditi sportsko rekreativni centar na jezeru. Predočen je nacrt kako bi trebalo izgledati jezero Čiče kada se na njemu napravi sportsko rekreativni centar, višedesetljetni san Velikogoričana o jezeru Čiče kao uređenom gradskom kupalištu i sportsko-rekreacijskom centru na vodi.

Planom se u južnom dijelu jezera predviđa vodeni park s bazenima i wellness centrom. Tu je i prostor za jedriličarski i streličarski centar, sportska igrališta te parkovi za odmor i piknik. Zapadni dio rezerviran je za adrenalinske sportove s karting stazom te veslačkim centrom dok je sjeverni dio jezera namijenjen za opuštenije aktivnosti uz ribolov i ronjenje. Smještajni kapaciteti s hotelom i kampovima smjestili bi se u istočnom dijelu jezera, a ovdje su predviđena i tri kupališta te ugostiteljski sadržaji koji će zaokružiti turističku ponudu.

Jezero ima potencijal da postane regionalni centar s obzirom na blizinu velikih gradova - Zagreba, Velike Gorice i Siska, kao i zračne luke. Atraktivna lokacija s prometnog aspekta, ali i s obzirom na veliku vodenu površinu. Radi se o velikom vodenom licu kojega nema u bližoj okolici, površini obuhvata od 160 hektara, a sama vodena površina zauzima 60 posto površine.

Jezero Čiče se nalazi neposredno istočno od Velike Gorice, a nastalo je dugogodišnjom eksploatacijom šljunka. Njegove južne obale godinama su bile glavno kupalište velikogoričana i zagrebčana, sve dok nije zatvoreno od strane nadležnih inspekcija.

## Izvori

## Povezano

* Ježevo
Kurilovec

Kurilovec je gradska četvrt u gradu Velika Gorica.

Kurilovec je nekada bio samostalno naselje, 1971. propojeno je Velikoj Gorici kao mjesna zajednica, a od 2001. i kao gradska četvrt.

Iz Kurilovca je NK Udarnik Kurilovec koji trenutno igra u 3. HNL - Središte.

Kordinate Kurilovca su: 45°42'3"N   16°3'58"E
Pojatno

**Pojatno** je naselje u Zaprešiću s približno 1160 stanovnika, koje je većinom smješteno uz glavnu ulicu Matije Gupca. Naselje je udaljeno 25&nbsp;km od Zagreba, glavnog grada Hrvatske, i proteže se uz rijeku Krapinu.

Poštanski broj pripada uredu Zaprešić, broja 10290.

Zahvaljujući dobrim vezama sa Zagrebom, Zaprešićem, Krapinom te ostalim okolnim mjestima i vrlo bogatim sadržajima u okolici, stanovništvo se iz godine u godinu bilježi brojčani porast.

Uz osnovnu školu Pojatno, nalazi se i vrtić te stomatološka ambulanta.

Svake godine slavi se dan Pojatna na blagdan srca Isusova.

Do Pojatna je moguće doći javnim prijevozom iz Zagreba i Zaprešića, ZET-ovim autobusom iz Zaprešića ili vlakom HŽ-a iz Zagreba, te automobilom po Zagorskoj magistrali.

## Udruge
U Pojatnu djeluje nekoliko udruga:
* Pojatno wireless (www.pojatnowireless.hr)
* Dobrovoljno vatrogasno društvo Pojatno
* Pjevački zbor Pojatno

## Sport
* Nogometni klub "Croatia"

## Vanjske veze
* Pojatno
Matija Skurjeni

**Matija Skurjeni** (Veternica kraj Golubovca , Hrvatsko zagorje, 14. prosinca 1898. - Zaprešić, 4. listopada 1990.), hrvatski slikar naive, jedan od suosnivača Društva naivnih likovnih umjetnika Hrvatske.

Poznati hrvatski slikar naive (primitivna umjetnost). Završio zanat za soboslikara, radio kao pastir, rudar i ličilac. Za vrijeme Prvog svjetskog rata vojnik na ruskom i talijanskom frontu.

Njegove prve slike nastaju 1924. godine, a 1948. ima svoju prvu izložbu. U mirovinu odlazi 1956. godine i tada se u potpunosti posvećuje slikarstvu, te 1957. počinje surađivati s Galerijom primitivne umjetnosti u Zagrebu. Skurjenijev europski uspjeh započinje 1960. godine, kada izlaže u galeriji La Nuova Pesa u Rimu. Dvije godine kasnije postavlja prvu samostalnu izložbu u Parizu, gdje upoznaje Andre Bretona i druge nadrealiste. Dio slika, crteža i grafika 1984.godine daruje Skupštini općine Zaprešić kao temelj Galerije Matija Skurjeni. Galerija je otvorena tri godine kasnije, 1987. godine, u obnovljenom spremištu za plodine u Novim dvorima u Zaprešiću. Galerija 2000. godine prerasta u Muzej Matija Skurjeni sa stalnim postavom koji obuhvaća cjelokupni Skurjenijev opus: slike-ulja na platnu, crteže i grafike.
Josip Pankretić

**Josip Pankretić** (Gaj, Vrbovec, 15. siječnja 1933. - Gaj, Vrbovec, 10. siječnja 1998.)

Rođen u poljoprivrednoj obitelji u Gaju, završio je četiri razreda pučke škole, te se bavio uzgojem goveda i svinja, poznat kao "najjači proizvođač mesa u Hrvatskoj". 

Tradicionalni duh HSS-a je u maloga Jože njegovan u obitelji zbog oca Andrije, kao predsjednika HSS-a za Vrbovec i ujaka Andrije Papa, koji je pobijedio kao HSS-ov zastupnik za križevački i zelinski kotar 1935. i 1938.

Josip Pankretić odgojen u duhu HSS-ove obitelji za vrijeme Socijalističke Jugoslavije biva izabran kao narodni zastupnik u tadašnji Sabor šezdesetih. Ali pravu političku afirmaciju doživljava tek početkom devedesetih, kad kao saborski zastupnik HSS-a u nepuna tri mandata postaje poznat široj javnosti kao "narodni tribun", čija se riječ sve više uvažava u borbi za običnog "selaka i radnika". 

Postaje jedan od vodećih ljudi HSS-a devedesetih, te preko svojih govora podiže popularnost stranke, koji su nakon njegove smrti 1998. sabrani u djelu "Glejte jenu stvar".

Bio je oženjen i imao dvoje sinova. Sin Božidar bio je ministar poljoprivrede.
Kaj su jeli naši stari?

**Kaj su jeli naši stari?** je godišnja kulinarska manifestacija u Vrbovcu pokraj Zagreba. Održava se svake godine u zadnjem vikendu kolovoza (a u slučaju lošeg vremana prvog rujanskog vikenda) (od petka do nedjelje).

Pokrenuta 1980., prerasla je iz male manifestacije u glavni godišnji kulturno-svjetovni događaj grada Vrbovca.

Uz recepte starih jela i starih narodnih jela, gotovo svake godine održava se i natjecanje u pripremanju najboljeg tradicionalnog jela.

Tijekom vikenda kad se održava manifestacija Vrbovec je idealno mjesto susreta i zabave za posjetitelje, kojih je svake godine sve veći broj.

"Kaj su pili naši stari?" je dio manifestacije, koji se održava u vinskom podrumu tržnice u Vrbovcu od 2009.g. u organizaciji udruge vinara i vinogradara Grada Vrbovca.

## Vanjske veze
O manifestaciji na stranicama Vrbovca