Zakon o zabrani diskriminacije (Srbija)

**Zakon o zabrani diskriminacije** je zakonski akt koji je usvojila Narodna skupština Republike Srbije 26. marta 2009. na predlog Vlade Republike Srbije. Predlog zakona vladi je uputilo *Ministarstvo za rad i socijalnu politiku* na čijem je čelu tada bio Rasim Ljajić.

Zakonom se uređuje „*opšta zabrana [[diskriminacija|diskriminacije]], oblici i slučajevi diskriminacije, kao i postupci zaštite od diskriminacije*“. Zakonom se takođe uspostavlja nezavisni državni organ, *Poverenik za zaštitu ravnopravnosti* koji, između ostalog, ima ovlašćenja da prima i razmatra pritužbe zbog povreda odredaba zakona i daje mišljenja i preporuke u konkretnim slučajevima.

Predlog zakona je, pre nego što je poslan u skupštinsku proceduru, pripreman 4 godine, te je dobio podršku u Vladi, ministarstvima i skupštinskim odborima, međutim, 16 sati pre zakazane rasprave u Narodnoj skupštini, Vlada je povukla predlog iz skupštinske procedure. Predlog zakona povučen je nakon telefonske sjednice Vlade o kojoj nije bio obavešten Ministar za rad i socijalnu politiku Rasim Ljajić.

Kako je kasnije objašnjeno, predlog zakona je povučen na zahtev Srpske Pravoslavne Crkve, koji su podržale ostale „*tradicionalne*“ verske zajednice u Srbiji.

Srpska Pravoslavna Crkva i druge verske zajednice su imale primjedbe na članove 18. i 21. zakona, te su tražile da ti članovi budu uklonjeni iz predloga zakona. Član 18. predloga regulisao je slobodu ispoljavanja vere ili uverenja, dok je član 21. zabranjivao diskriminaciju na osnovu seksualne orijentacije i rodnog identiteta. Nakon višednevnih „*konsultacija*“, predlog zakona je vraćen u skupštinsku proceduru. Promene su pretrpela četiri člana prvobitnog predloga, i to članovi 3, 18, 21, i 56. Najsporniji članovi 18. i 21. su, umesto brisanja, izmenjeni i dopunjeni. U članu 18. dopisan je treći stav, dok je iz člana 21. izbačen dio koji se odnosi na diskriminaciju u pogledu rodnog identiteta, dok je ostao dio kojim se zabranjuje diskriminacija na osnovu seksualne orijentacije.

Ovakav zakon je ponovo upućen u skupštinsku proceduru, te je usvojen 26. marta 2009. Zakon je objavljen u Službenom glasniku 30. marta, a stupio je na snagu 8 dana nakon toga, osim članova 21 do 40, koji su stupili na snagu 1. januara 2010.

Povlačenje predloga zakona iz skupštinske procedure 16 sati pre zakazane rasprave izazvalo je oštre reakcije pojedinih političkih partija, državnih službenika, i nevladinog sektora kao i međunarodnih organizacija i institucija. Ministar Rasim Ljajić se zapitao „*da li će ubuduće za svaki zakon koji se donosi morati da zatraži mišljenje različitih crkava*“.
## Priprema zakona
### Promene u predlogu zakona
Sredinom marta, Vlada je utvrdila novi predlog zakona i prosledila ga skupštini na usvajanje po hitnom postupku. Iz Vlade je saopšteno da su usvojene same neke od primjedbi Srpske Pravoslavne Crkve i „*tradicionalnih*“ verskih zajednica, a ministar za rad i socijalnu politiku Rasim Ljajić izjavio je da su *odbačene primedbe verskih zajednica koje bi promenile suštinu i karakter zakona*. Sa ovim predlogom nije se saglasio ministar vera Bogoljub Šijaković, koji nije ni prisustvovao sednici vlade na kojoj je predlog usvojen. U odnosu na prvobitni predlog, promenjena su četiri člana, a izbačen je dio koji se odnosi na zabranu diskriminacije na osnovu rodnog identiteta.
#### Član 3
U odnosu na prvobitni predlog, član 3 je dopunjen u trećem stavu.

Tekst člana 3 pre promene:

Tekst člana 3 nakon promene:

#### Član 18
U odnosu na prvobitni predlog, član 18 je takođe izmenjen i dopunjen.

Tekst člana 18 pre promene:

Tekst člana 18 nakon promene:

#### Član 21
U odnosu na prvobitni predlog, iz člana 21 je izbačen dio koji se odnosi na zabranu diskriminacije na osnovu rodnog identiteta. Srpska pravoslavna crkva i druge „*tradicionalne*“ verske zajednice koje su je podržale, tražile su i uklanjanje odredaba o zabrani diskriminacije na osnovu seksualne orijentacije, ali su ove odredbe ipak ostale u zakonu.

Tekst člana 21 pre promene:

Tekst člana 21 nakon promene:

#### Član 56
Odražavajući promene koje su načinjene u članu 21, promenjen je i član 56 zakona.

Tekst člana 56 pre promene:

Tekst člana 56 nakon promene:

## Usvajanje zakona
Zbog činjenice da nisu prihvaćene sve primedbe Srpske Pravoslavne Crkve i „*tradicionalnih*“ verskih zajednica kod formulisanja novog predloga zakona, odnosno što nije izbačen član 18 koji reguliše verske slobode, i član 21 koji zabranjuje diskriminaciju na osnovu seksualne orijentacije,, iako je iz ovog člana izbačen rodni identitet, njegovo usvajanje u Narodnoj skupštini je bilo neizvesno. Opozicija je najavila podnošenje velikog broja amandmana na zakon koji se podudaraju sa onim što je traženo od strane SPC i „*tradicionalnih*“ verskih zajednica. Podršku zakonu najavili su poslanici vladajuće koalicije, osim Jedinstvene Srbije, kao i poslanici opozicione Liberalno-demokratske partije, dok je opozicija najavila da će ukoliko ne budu usvojeni njihovi amandmani, glasati protiv zakona.

Poslanici nekoliko opozicionih partija najavili su podnošenje i do nekoliko stotina amandmana na tekst predloga zakona., a ukupno je podnešeno oko 500 amandmana. Predsednik Administrativnog odbora Skupštine Nenad Konstantinović je u podnošenju velikog broja amandmana video nameru da se opstruiše rad parlamenta.

Nakon dvodnevne rasprave, tokom koje je obrazloženo preko 400 amandmana, zakon je usvojen 26. marta 2009. Za zakon su, kako je i najavljeno, glasali svi poslanici vladajuće koalicije osim poslanika Jedinstvene Srbije i jednog poslanika Partije ujedinjenih penzionera Srbije, a zakon je podržala i Liberalno-demokratska partija. S druge strane, protiv su bili Srpska radikalna stranka, Demokratska stranka Srbije i Nova Srbija, dok poslanici Srpske napredne stranke nisu učestvovali u glasanju.

## Zakonske odredbe
Zakon je podeljen na devet poglavlja i ima ukupno 63 člana:
* **I** Osnovne odredbe (članovi 1-3);
* **II** Opšta zabrana i oblici diskriminacije (članovi 4-14);
* **III** Posebni slučajevi diskriminacije (članovi 15-27);
* **IV** Poverenik za zaštitu ravnopravnosti (članovi 28-34);
* **V** Postupanje pred poverenikom (članovi 35-40);
* **VI** Sudska zaštita (članovi 41-46);
* **VII** Nadzor (članovi 47-49);
* **VIII** Kaznene odredbe (članovi 50-60); 
* **IX** Prelazne i završne odredbe (članovi 61-63).
 
Zakon eksplicitno određuje pojam *diskriminacije* ili *diskriminatorskog postupanja* već u drugom članu. Ovi pojmovi, kako je definisano u zakonu, imaju sledeće značenje:

### Poverenik za zaštitu ravnopravnosti
Zakonom se uspostavlja Poverenik za zaštitu ravnopravnosti, koji ima ovlašćenja da prima i razmatra pritužbe zbog povreda odredaba zakona i daje mišljenja i preporuke u konkretnim slučajevima. Poverenika bira Narodna skupština većinom glasova narodnih poslanika, a na predlog odbora nadležnog za ustavna pitanja.

Mandat na koji se bira Poverenik je pet godina, a isto lice može biti birano za poverenika najviše dva puta. Odredbe o Povereniku stupile su na snagu nešto kasnije nego ostale odredbe zakona, 1. januara 2010.

Za prvog Poverenika za zaštitu ravnopravnosti Narodna skupština izabrala je 5. maja 2010. Nevenu Petrušić, dekana Pravnog fakulteta u Nišu.
## Reference

## Povezano
* Diskriminacija
* Rodna ravnopravnost
* Rodni identitet
* Seksualna orijentacija
* Sloboda izražavanja
* Sloboda veroispovesti

## Vanjske veze
* Tekst usvojenog zakona  
* Tekst predloga zakona pre povlačenja iz skupštinske procedure