open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lakovernost

**Lakoverna** je ona osoba, koju je lako obmanuti ili prevariti. Kovanica *lakovernost*, dovoljno dobro oslikava na šta se odnosi,tako da definicija skoro nije ni potrebna. Ključni pojmovi za određivanje pojma lakovernosti su *obmanuti* i *prevariti*. Obmanjivanje je zavaravanje lažnom pojavom ili izjavom. Prevara je isto to, samo vuče drugačije korene. Reč prevara je nastala u 14. veku. Lako je prevariti svaku osobu koja odbija da misli, da razmisli u šta se upušta, šta propušta, koja jednostavno ne misli. Prevara je ljudska inovacija. Mišljenje je ono što nas definiše, mi jesmo ono što i kako mislimo.Onoga trenutka kada se odreknemo toga prestajemo da budemo mi, postajemo nešto čime drugi upravljaju. Lakovernost je poznata i od ranije. Još je Phineas Taylor Barnum (1810-1891) američki šoumen, zabavljač, vlasnik cirkusa i muzeja frikova, biznismen bio poznat kao prvi *showbiz millionaire*, promovišući na svojim predstavama hoax-ove. Ništa manje nije poznat,ni po svojoj izreci: *There's a sucker born every minute*.

### Primer lakovernosti kod ljudi

Voda je opasna... Jedan klinac je izuzetno upotrebio svoje znanje, maštu kako bi stvorio iluziju, da je voda opasna. I navodeći argumente za svoju tvrdnju, ništa nije slagao. Stvarno može izazvati preterano znojenje i povraćanje, glavni je sastojak kiselih kiša, može izazvati jake opekotine u gasovitom stanju, udisanje vode izaziva smrt (davljenje), doprinosi eroziji, smanjuje efikasnost automobilskih kočnica i nalazi se u tumorima kod neizlečivo obolelih. Vešto je upotrebio latinski naziv *dihydrogen monoxide* (dva atoma vodonika i jedan kiseonika) i najobičniju vodu je predstavio kao hemikaliju apokalipsu. Još je zanimljivije da je 43 od 50 ljudi dalo podršku da se “opasna” hemikalija zabrani. Šestoro je bilo indiferentno, a samo jedna osoba(2%uzorka)je znala o čemu se radi. Ovo se dogodilo u USA. No globalizacija je u moderne medijske tehnike tu istu povodljivost i lakovernost donela u kuće i mozgove narodnih masa širom planete. Slični rezultati bi se verovatno ponovili u bilo kojoj srednje razvijenoj zemlji. Samo je jedna osoba razmislila o *dihydrogen monoxide*, a to je verovatno bio profesor tog klinca. Nameće se pitanje, zašto smo postali tako lakoverni, i zašto odbijamo da mislimo svojom glavom.

### Korišćenje lakovernosti

Ljudi se koriste lakovernosću da bi stekli neke praktične prednosti i ostvarili neke opipljive cilljeve, da bi došli do novca, zadovoljstva, položaja, uticaja i moći.

### Lečenje lakovernosti

Da bi se izlečiči od lakovernosti, moramo konstatovati da ona postoji.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* . Reprinted from 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Iza-ogledala
* Blogspot
Priča o kmetu Simanu

**Priča o kmetu Simanu** je pripovetka Ive Andrića objavljena u delu „Priča o kmetu Simanu i druge pripovetke” Kada bi radnju priče smestili u današnje vreme mogli bismo reći da je ovde reč o sukobu radnika i današnjeg poslodavca. Radnja pripovetke je smeštena u 1878. godinu, kada su austrijske trupe ušle u Sarajevo. Andrić je u pripovetci kroz kmeta Simana, opisao sve one kojima je nešto oduzeto, a kroz agu Ibraga Kološa predstavio je sve one koji su nešto oteli, izurpirali i sada kao da je to njihovo bilo vekovno, polažu pravo na to. Kmet Siman predstavlja sve one napaćene radnike koje šefovi svakodnevno na poslu zakidaju, a oni, radi očuvanja plate i golog života, moraju da cute i trpe. Vekovna borba između kmetova i turskih feudalaca kroz sukob kmeta Simana Vaskovića i age Ibraga Kološa, napisana je kao podsetnik da se i danas ništa nije promenilo, iako više nema kmetova i feudalaca.

Godine 1978. je u produkciji TV Sarajevo po pripovetci snimljen istoimeni televizijski film.

## Reference
Mozirje

**Mozirje** (njemački: *Prassberg*) je grad u Sloveniji od 2.048 stanovnika, on je i administrativni centar Občina Mozirje.

Mozirje je danas poznato kao polazna točka za Skijalište Golte.
## Geografija
Mozirje leži 17 km zapadno od Velenja, u dolini rijeke Savinje, iznad koje se uzdiže visoravan Golte.
## Historija
Mozirje je naselje koje se počelo oblikovati za srednjeg vijeka, prvi put se spominje u jednoj darovnici iz 1146. koju je izdao akvilejski patrijarh Palegrin, pod imenom **Mosir**. U jednom drugom dokumentu iz 1231. kao ime mjesta navodi se **Prossberch** (Prassberg), ono je tokom 12. vijeka postalo trgovište, jer se kao takvo navodi (*marchet Prausperch*) u dokumentu iz 1318.
Župna crkva sv. Jurija izgrađena je 1241., a u 16. vijeku mjesto je utvrđeno.

Prva tvornica boja i predmeta od drva osnovana je 1884. u selu Ljubija, ona se nakon Drugog svjetskog rata proširila i podigla još pogona po Obćini Mozirje.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Mozirje
Ankirinsko ponavljanje

**Ankirinsko ponavljanje** je 33 dug motiv proteina koji se sastoji od dva alfa heliksa razdvojena petljama. Privi je otkriven u signalnim proteinima kvašćanom Cdc10 i *[[Drozofila|Drozofilinim]]* ''Noč'' proteinima. Ankirinsko ponavljanje posreduje protein-protein interakcije. Ono se ubraja u najčešće strukturne motive kod poznatih proteina. Ovi motivi su javljaju kod proteina bakterija, arheja, i eukariota, ali su najprisutniji kod eukariota. Proteini sa ankirinskim ponavljanjima uglavnom nisu zastupljeni kod virusa. Oni je javljaju među poksvirusima. Većina proteina koji sadrže ovaj motiv imaju četiri do šest ponavljanja, mada protein po kome je motiv dobio ime, ankirin, sadrži 24. Najveći poznati broj ponavljanja je 34, u proteinu koji izražava *[[Giardia lamblia]]*.

Ankirinska ponavljanja su jedan od najčešćih prirodnih motiva u protein–protein interakcijama. Ona se javljaju u velikom broju funkcionalno različitih proteina kod eukariota. Postoji mogućnost je da je nekoliko poznatih primera kod prokariota i virusa rezult horizontalnog transfera gena.

## Ljudski proteini koji sadrže ovaj motiv
ABTB1; ABTB2; ACBD6; ACTBL1; ANK1; ANK2; ANK3; ANKAR;
ANKDD1A; ANKFY1; ANKHD1; ANKIB1; ANKK1; ANKMY1; ANKMY2; ANKRA2;
ANKRD1; ANKRD10; ANKRD11; ANKRD12; ANKRD13; ANKRD13A; ANKRD13B; ANKRD13C;
ANKRD13D; ANKRD15; ANKRD16; ANKRD17; ANKRD18A; ANKRD18B; ANKRD19; ANKRD2;
ANKRD20A1; ANKRD20A2; ANKRD20A3; ANKRD20A4; ANKRD21; ANKRD22; ANKRD23; ANKRD25;
ANKRD26; ANKRD27; ANKRD28; ANKRD30A; ANKRD30B; ANKRD32; ANKRD33; ANKRD35;
ANKRD36; ANKRD36B; ANKRD37; ANKRD38; ANKRD39; ANKRD40; ANKRD41; ANKRD42;
ANKRD43; ANKRD44; ANKRD45; ANKRD46; ANKRD47; ANKRD49; ANKRD5; ANKRD50;
ANKRD52; ANKRD53; ANKRD54; ANKRD55; ANKRD56; ANKRD57; ANKRD58; ANKRD6;
ANKRD7; ANKRD9; ANKS1A; ANKS3; ANKS4B; ANKS6; ANKZF1; ASB1;
ASB10; ASB11; ASB12; ASB13; ASB14; ASB15; ASB16; ASB2;
ASB3; ASB4; ASB5; ASB6; ASB7; ASB8; ASB9; ASZ1;
BARD1; BAT4; BAT8; BCL3; BCOR; BCORL1; BTBD11; C20orf12;
C20orf86; C21orf99; C7orf7; CAMTA1; CAMTA2; CASKIN1; CASKIN2; CCM1;
CDKN2A; CDKN2B; CDKN2C; CDKN2D; CENTB1; CENTB2; CENTB5; CENTG1;
CENTG2; CENTG3; CLIP3; CLIP4; CLPB; CTGLF1; CTGLF2; CTGLF3;
CTGLF4; CTGLF5; CTTNBP2; DAPK1; DDEF1; DDEF2; DDEFL1; DGKI;
DGKZ; DP58; DYSFIP1; EHMT1; EHMT2; ESPN; FANK1; FEM1A;
FEM1B; GABPB2; GIT1; GIT2; GLS; GLS2; HACE1; HECTD1;
IBTK; ILK; INVS; KIDINS220; KRIT1; LOC348840; LOC554226; LRRK1;
MAIL; MGC26718; MGC29891; MIB1; MIB2; MPHOSPH8; MTPN; MYO16;
NFKB1; NFKB2; NFKBIA; NFKBIB; NFKBIE; NFKBIL1; NFKBIL2; NOTCH1;
NOTCH2; NOTCH3; NOTCH4; NRARP; NUDT12; OSBPL1A; OSTF1; PLA2G6;
POTE14; POTE15; POTE8; PPP1R12A; PPP1R12B; PPP1R12C; PPP1R13B; PPP1R13L;
PPP1R16A; PPP1R16B; PSMD10; RAI14; RFXANK; RIPK4; RNASEL; SHANK1;
SHANK2; SHANK3; SNCAIP; TA-NFKBH; TEX14; TNKS; TNKS2; TNNI3K; TP53BP2; TRP7; TRPA1; TRPC3; TRPC4; TRPC5; TRPC6; TRPC7; TRPV1; TRPV2; TRPV3; TRPV4; TRPV5; TRPV6; UACA; USH1G; ZDHHC13; ZDHHC17;

## Reference

## Povezano
* Ankirini

## Vanjske veze
* 
*
ANK3

**Ankirin 3** (ANK3), isto poznat kao **ankirin-G**, je protein iz ankirin familije koji je kod čoveka kodiran *ANK3* genom.

## Funkcija
Protein kodiran ovim genom je imunološki različit genski proizvod od ankirina ANK1 i ANK2. On je originalno otkriven u aksonskom inicijalnom segmentu i Ranvijerovim čvorovima neurona u centralnom i perifernom nervnom sistemu. Alternativno spojene varijante mogu biti izražene u drugim tkivima. Mada su višestruke transkripcione varijante koje kodiraju nekoliko različitih izoformi nađene za ovaj gen, some su dve bile potpuno karakterisane.

U okviru nervnog sistema, ankirin G ja specifično lociran u neuromišićnom spoju i Ranvijerovim čvorovima. U Ranvijerovim čvorovima gde su akcioni potencijali aktivno prenošeni, za ankirin G se dugo mislilo da je posredni vezujući partner neurofaskinu i naponski-kontrolisanim natrijumskim kanalima. Genetičko brisanje ankirina G sa više neuronskih tipova ja pokazalo da je ankirin G neophodan za normalnu raspodelu naponski-kontrolisanih natrijumskih kanala na aksonskim humkama i za oslobađanje akcionih potencijala.

## Povezanost bolesti

ANK3 protein se združuje sa srčanim natrijumskim kanalom Na<sub>v</sub>1.5 (). Oba proteina su visoko izražena na ventrikularnom umetnutom disku i membrani T-cevčice u kardiomiocitima. Mutacija na Nav1.5 proteinu blokira vezujuću interakciju sa ANK3 i na taj način poremećava površinsko izražavanje Nav1.5 na kardiomiocitima, što dovodi do Brugada sindroma, tipa srčane aritmije.

Pojedine mutacije na ANK3 genu su vezane za bipolarne poremećaje.

## Ankirin familija

Protein koji kodira ANK3 gen je član ankirin familije of proteina koja povezuje integralne membrane proteina sa potpornim spektrin-aktin citoskeletonom. Ankirini igraju ključnu ulog u aktivnostima kao što su ćelijska pokretljivost, aktiviranje, proliferacija, kontakt i održavanje specijalizovanih membranskih domena. Većina ankirina se tipično sastoji of tri strukturna domena: amino-terminalni domen koji sadrži višestruka ankirin ponavljanja; centralin region sa visoko konzervisanim spektrin vezivajućim domenom; i karboksi-terminal regulatorni domen koji je najmanje konzerviran i koji je subjekat varijacije.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
*
ANK1

__NOTC__

**Ankirin 1**, koji je poznat kao **ANK1**, je protein koji je kod ljudi kod ljudi kodiran *ANK1* genom.

## Distribucija u tkivu
Protein kodiran ankirin 1 genom je prototip ankirinske familije. On je prvo otkriven u eritrocitima, ali je od tog vremena isto tako pronađen u mozgu i mišićima.

## Genetika
Kompleksni struktura alternativnog splajsovanja u regulatornom domenu, stvara različite izoforme ankirina 1, međutim precizna funkcija tih brojnih izoformi nije poznata. Alternativna poliadenilacija koja dovodi do niza eritrocitnih ankirin 1 iRNK molekula različitih veličina je primećena. Skraćene izoforme ankirina 1 specifične za mišiće, koje su proizvod primene jednog alternativnog promotora, su isto tako bile identifikovane.

## Povezanost bolesti
Mutacije eritrocitnog ankirina 1 su bile asocirane u skoro polovini svih pacijenata sa naslednom sferocitozom.

## Funkcija
ANK1 protein pripada ankirinskoj familiji koja povezuje integralne membranske proteine sa potpornim spektrin-aktin citoskeletonom, i igra ključnu ulogu u aktivnostima kao što su ćelijska pokretljivost, aktiviranje, proliferacija, kontakt i održavanje specijalizovanih membranskih domena. Više izoformi ankirina sa različitim afinitetima za brojne proteine su izraženi u tkivno-specifičnom razvojno-regulisanom maniru. Većina ankirina se tipično sastoji of tri strukturna domena: amino-terminalni domen koji sadrži višestruka ankirin ponavljanja; centralin region sa visoko konzervisanim spektrin vezivajućim domenom; i karboksi-terminal regulatorni domen koji je najmanje konzerviran i koji je subjekat varijacije.

sAnk1 () varijanta proteinskog spajanja uspostavlja kontakte sa obskurin proteinom, gigantskim proteinom koji okružuje kontraktilni aparat u izbrazdanom mišiću.

## Interakcije
ANK1 pokazan da ima protein-protein interakciju sa Tiam1 proteinom koji promoviše propagaciju Rac1 signala i tim putem razvoj raka dojke. ANK1 isto tako uspostavlja interakcije sa nizom drugih proteina, kao što su: Titin, RHAG i OBSCN.

## Povezano
* Ankirini

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
*
ANK2

**Ankirin 2, neuronski**, koji je poznat kao **ANK2**, je protein koji je kod ljudi kodiran genom *ANK2*.

## Funkcija
Protein kodiran ovim genom je neophodan za osposobljavanje i stabilnost Na<sup>+</sup>/Ca<sup>++</sup> izmenjivača u kardiomiocitima. Mutacija ovog gene uzrokuje sindrom produženog QT tip 4. Brojne transkriptne varijante koje kodiraju različite izoforme su opisane.

## Ankirin familija
Protein kodiran ANK2 genom je član ankirin familije proteina koji povezuje integralne proteine sa potpornim spektrin-aktin citoskeletonom. Ankirin igraju esencijalnu ulogu u aktivnostima kao što su ćelijska pokretljivost, aktiviranje, proliferacija, kontakt i održavanje specijalizovanih membranskih domena. Većina ankirina se tipično sastoji of tri strukturna domena: amino-terminalni domen koji sadrži višestruka ankirin ponavljanja; centralin region sa visoko konzervisanim spektrin vezivajućim domenom; i karboksi-terminal regulatorni domen koji je najmanje konzerviran i koji je subjekat varijacije.

## Literatura

## Vanjske veze
*
Metabolizam ugljenih hidrata

Gladak endoplazmatični retikulum je ćelijska organela u kojoj se odvija omanji broj reakcija metabolizma ugljenih hidrata. U jetri, na primer, polisaharid se pretvara reakcijom u glikogen, koji će biti transformisan u glukozu, koja će zatim naću put do krvotoka. Međutim jedan korak između glikogena i glukoze je fosfatna glukoza, jon, koji može dovesti do fatalnih problema ukoliko bi se kao takav našao u krvotoku. Da bi se izbegao ovaj problem, endoplazmatični retikulum uklalja ovaj jon, i omogućava glukozi odlazak u krvotok.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Sugar4Kids
Katabolizam ugljenih hidrata

**Katabolizam ugljenih hidrata** je proces u kome se krupni ugljeni hidrati razlažu na manje i prostije jedinice. Empirijska formula ugljenih hidrata je CX(H2YOY). Prilikom sagorevanja ugljenih hidrata dolazi do oslobađanja velike količine energije. 

Ugljeni hidrati se dele na: 
* polisaharide (kao što su dekstrin, amilopektin, glikogen, celuloza) 
* monosaharide (kao npr. glukoza, galaktoza, fruktoza, riboza)
* disaharide (kao npr. maltoza, laktoza)

Glukoza reaguje sa kiseonikom u sledećoj oksido-reduktivnoj reakciji: 
: C6H12O6 + 6O2 &rarr; 6CO2 + 6H2O
gde su ugljen dioksid i voda nusproizvod i hemijska reakcija je egzotermna.

## Reference
Lipidni metabolizam

**Lipidni metabolizam** je skup procesa koji učestvuju u formiranju i degradaciji lipida.

Tipovi lipida obuhvaćeni lipidnim metabolizmom su:
* Žučne kiseline
* Holesteroli
* Eikozanoidi
* Glikolipidi
* Ketonska tela
* Masne kiseline 
* Fosfolipidi
* Sfingolipidi
* Steroidi 
* Triacilgliceroli (masti)

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Ophardt, Charles E. (2003) Lipidni katabolizam 
* King, Michael W. Sinteza i metabolizam masnih kiselina, omega-3 i omega-6 masnih kiselina, triglicerida, fosfolipida
Metabolizam masnih kiselina

**Metabolizam masnih kiselina** se sastoji od kataboličkih procesa kojima se generiše energija i primarni metaboliti iz masnih kiselina, i anaboličkih procesa koji formiraju biološki važne molekule iz masnih kiselina i drugih prehrambenih izvora ugljenika.

Masne kiseline su važan izvor energije (adenozin trifosfata) za mnoge ćelijske organizme. Suvišne masne kiseline, glukoza, i druge hranljive materije se mogu efektivno skladištiti kao masti. Trigliceridi proizvode više od dvostruke količine energije po jedinici mase od ugljenih hidrata ili proteina. Ćelijske membrane su formirane od fosfolipida, u kojima svaki molekul sadrži dve masne kiseline. Masne kiseline se takođe koriste za modifikovanje proteina.

## Pregled
* Lipolizu izvode lipaze.
* Nakon odvajanja od glicerola, slobodne masne kiseline mogu da ulaze u krvotok i mišićna vlakna difuzijom.
* Beta oksidacija deli dugačke ugljovodonične lance masnih kiselina u acetil CoA, koji vremenom ulazi u Krebsov ciklus.

## Reference

## Vanjske veze
* Hemijska logika iza metabolizma masnih kiselina
Proteinski metabolizam

**[[Protein]]ski metabolizam** obuhvata brojne biohemijske procese odgovorne za sintezu proteina i aminokiselina, i razlaganje proteina (i drugih velikih molekula) putem katabolizma.

## Proteinska sinteza

Proteinska biosinteza se sastoji od četiri procesa
* sinteza aminokiselina
* RNK sinteza
* transkripcija
* translacija

Proteinski anabolizam je proces kojim se proteini formiraju iz aminokiselina (aka anabolička aminokiselinska sinteza).

## Proteinsko razlaganje

Proteinski katabolizam je proces kojim se proteini razlažu u aminokiseline. On se zove proteoliza. Njemu može da sledi degradacija aminokiselina

## Reference
Proteinski katabolizam

**Proteinski katabolizam** je razlaganje proteina u aminokiseline i jednostavne derivate, za transport u ćeliju kroz ćelijsku membranu i ultimatno za polimerizaciju u nove proteine korišćenjem ribonukleinskih kiselina (RNK) i ribozoma. Proteinski katabolizam je esencijalno proces varenja.

Proteinski katabolizam se najčešće odvija putem nespecifičnih endo- i ekso-proteaza. Međutim specifične proteaze se koriste za presecanje proteina za regulatorne i sortirajuće svrhe. Jedan primer je potklasa proteolitičkih enzima zvana oligopeptidaza.

Aminokiseline nastale katabolizmom mogu da budu direktno reciklirane, korištene za pravljenje novih aminokiselina, ili podležu katabolizmu aminokiselina da be se konvertovale u druga jedinjenja Krebsovim Ciklusom.

## Povezano
* Anabolizam
* Metabolizam

## Reference
Oksidativna dezaminacija

**Oksidativna dezaminacija** je forma dezaminacije kojom se formiraju oksokiseline u jetri.

U prisustvu azotaste kiseline da dođe do tranzicione mutacije, konvertovanjem citozina u uracil. Do prvenstveno dolazi u jetri i bubrezima.

## U ciklusu uree
Glutamat je jedina aminokiselina koja podleže brzoj oksidativnoj deaminaciji koristeći glutamat dehidrogenazu koja koristi NAD ili NADP kao koenzim. Taj proces proizvodi dva toksična proizvoda:
* Vodonik peroksid
* Amonijak.

## Povezano
* Monoaminska oksidaza

## Literatura

## Vanjske veze
* Oksidativna dezaminacija
* Reakcija oksidativna dezaminacije
HGF

Termin **HGF** ima više značenja.

* Interleukin 6
* Faktor rasta hepatocita, faktor rasta hepatocita.
Bisulfit

**Bisulfitni** jon (IUPAC-preporučena nomenklatura: **hidrogen sulfit**) je jon HSO3−. Soli koje sadrže HSO3− jon se nazivaju bisulfitima, a takođe su poznate kao sulfitne lužine. Na primer, natrijum bisulfit je NaHSO3.

## Reakcije
Bisulfitne soli se tipično pripremaju reakcijom alkalnih rastvora sa viškom sumpor dioksida:
:SO2 + NaOH → NaHSO3

HSO3− je konjugovana baza sumporaste kiseline, H2SO3:
:H2SO3  HSO3− + H+
Sumporasta kiselina se ne može izolovati. Ravnoteža koja je znatno konzistentnija sa spektroskopskom evidencijom je:
:SO2 + H2O  HSO3− + H+

HSO3− je slaba kiselina sa p''K''<sub>a</sub> od 6.97. Njena konjugovana baza je sulfitni jon, SO32−:
:HSO3−  SO32− + H+

Bisulfiti su redukujući agensi, kao što su i svi sulfiti i sumpor dioksid, koji sadrže sumpor u istom oksidacionom stanju (+4).

## Struktura
 

Eksperimentalni podaci sugerišu da je proton bisulfitnog jona lociran na sumporu, što mu daje ''C''<sub>3v</sub> simetriju. Međutim isto tako postoje dokazi sa <sup>17</sup>O NMR spektroskopije koji sugerišu da dve tautomerne forme HSO3− postoje u dinamičkoj ravnoteži, gde jedna ima *C*3v simetriju (protonacija sumpora) i druga *C*s simetriju (protonacija kiseonika). *C*3v struktura je potvrđena kristalografski i, u rastvoru Ramanovom spektroskopijom (ν(S–H) = 2500&nbsp;cm−1).

## Medicina
Bisulfitne soli su uobičajeni aditivi leka epinefrin, gde sprečavaju oksidaciju u adrenohrom i rezultujuću inaktivaciju. Bisulfiti mogu u nekim slučajevima da izazovu alergijske reakcije.

## Reference
Beta globulin

**Beta globulini** su grupa globularnih proteina u plazmi koji su mobilniji u alkalnim ili električno naelektrisanim rastvorima od gama globulina, a manje pokretni od alfa globulina.

Primeri beta globulina su: 
* beta-2 mikroglobulin
* plazminogen
* angiostatini
* properdin
* transferin

## Reference

## Vanjske veze
* Primeri razdvajanja proteina 
*
Faktor rasta hepatocita

**Faktor rasta hepatocita** (HGF/SF) je morfogeni faktor koji utiče na parakrini ćelijski rast i motilitet. Njega izlučuju mezenhimalne ćelije. On prvenstveno deluje na epitelne i endotelne ćelije, ali i na hematopoietske progenitorne ćelije. Pokazano je da ima značajnu ulogu u embrionskom razvoju organa, u regeneraciji organa kod odraslih osoba i zarastanju rana.

## Interakcije
Za faktor rasta hepatocita je pokazano da interaguje sa C-Met.

## Povezano
* Faktor rasta
* Receptor faktora rasta hepatocita (HGFR)

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
*
TF

Termin **TF** ima više značenja.

* Transferin, transportni protein gvožđa u plazmi.
* Teaflavin, polifenolni flavan-3-ol
Alfa globulin

**Alfa globulini** su grupa globularnih proteina u plazmi koji su visoko mobilni u alkalinim ili električno naelektrisanim rastvorima. Oni inhibiraju pojedine krvne proteaze.
 
## Primeri
### Alfa 1 globulini
* α<sub>1</sub>-antitripsin
* Alfa 1-antihimotripsin
* Orosomukoid (kiseli glikoprotein)
* Serumski amiloid A
* Alfa 1-lipoprotein
 
### Alfa 2 globulini
* Haptoglobin
* Alfa-2u globulin
* α<sub>2</sub>-makroglobulin
* Ceruloplasmin
* Tiroksin-vezujući globulin
* Alfa 2-antiplazmin
* Protein C
* Alfa 2-lipoprotein
* Angiotenzinogen
 
## Reference
Transferin

**Transferin** (*siderofilin*) je transportni protein gvožđa u plazmi. Kod ljudi je kodiran *TF* genom. Transportuje ga od mjesta apsorpcije i mesta razgradnje do mesta eritropoeze (koštana srž). Normalno je oko 30 % transferina zasićeno gvožđem.

Transferin ima relativnu molekulsku masu 77 000. Sintetiše se najviše u jetri, manjim delom retikuloendotelnom sistemu i endokrinim žlezdama (testisi, ovariji). Poluživot mu je 7,5 dana, a mesto katabolizma je nepoznato. Osim katjona gvožđa transferin vezuje i katjone bakra, cinka, kobalta i kalcijuma. Fiziološki značaj ima jedino vezanje gvožđa i bakra. Određivanje sadržaja transferina bitno je za diferencijalnu dijagnozu anemija i za praćenja efekta terapija pri lečenju anemija.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 

## Vanjske veze
*
Danira Gović

**Danira Gović** (Šibenik), je hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica, najpoznatija po ulozi spremačice u britanskoj TV-seriji *[[Hotel Babylon]]*.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Loza" kao Tonka (2011.-2012.)
* "Mamutica" kao Irena Grgić (2010.)
* "Zabranjena ljubav" kao Angelina Kovač (2007.-2008.)
* "Hotel Babylon" kao Tanya Mihajlov (2006.-2009.)
* "Manchild" kao Karina (2002.)

### Filmske uloge
* "Sex Traffic" kao hrvatska djevojka (2004.)
* "The Mother" (2003.)

## Vanjske veze
*
Hrapavi endoplazmatični retikulum

**Hrapavi (granularni, granulisani) endoplazmatični retikulum** (gER/gER) je vrsta endoplazmatičnog retikuluma koju odlikuje prisustvo ribozoma na površini membrane koja je okrenuta ka citosolu. Izgled je opisan nazivom –  = zrno. Membrane granularnog endoplazmatičnog retikuluma obrazuju ploče koje su najčešće postavljene paralelno. Ovaj oblik endoplazmatičnog retikuluma je u kontinuumu sa spoljašnjom membranom jedarnog ovoja. Na ribozomima vezanim za membrane granularnog endoplazmatičnog retikuluma odvija se sinteza proteina.

Proteini koji se sintetišu u granularnom endoplazmatičnom retikulumu transportuju se vezikulama koje se od njega odvajaju i putuju ka Goldžijevom aparatu, radi dalje obrade, „sazrevanja”.

## Literatura
* Šerban, M, Nada: Ćelija - strukture i oblici, ZUNS, Beograd, 2001
* Grozdanović-Radovanović, Jelena: Citologija, ZUNS, Beograd, 2000
* Pantić, R, V: Biologija ćelije, Univerzitet u Beogradu, beograd, 1997
* Diklić, Vukosava, Kosanović, Marija, Dukić, Smiljka, Nikoliš, Jovanka: Biologija sa humanom genetikom, Grafopan, Beograd, 2001
* Petrović, N, Đorđe: Osnovi enzimologije, ZUNS, Beograd, 1998

## Povezano
* Endoplazmatični retikulum
* Glatki endoplazmatični retikulum

## Vanjske veze

* BioNet Škola 
* Bioskolos
Limfotoksin beta receptor

**Limfotoksin beta receptor** je receptor za limfotoksin koji je kod ljudi kodiran *LTBR* genom.

## Funkcija

Protein kodiran ovim genom je član TNF familije receptora. On je izražen na površini većine ćelijskih tipova, uključujući ćelije epitelnog i mijeloidnog porekla, ali ne na T i B limfocitima. Ovaj protein specifično vezuje limfotoksin membransku formu (kompleks limfotoksina-alfa i limftoksina-beta se formira). Limftoksin-beta i njegov ligand učestvuju u razvoju i organizaciji limfoidnog tkiva. Aktivacija ovog proteina može da podstakne apoptozu.

Ne samp da LTBR pomaže u podsticanju apoptoze, on može da dovede do oslobađanja citokina interleukin 8. Prekomerno LTBR izražavanje u HEK293 ćelima povećava IL-8 promotorsku aktivnost, i dovodi do IL-8 oslobađanja. LTBR je takođe esencijalan za razvoj i organizaciju sekundarnih limfoidnih organa i oslobađanje drugih hemokina.

## Struktura

Ramačandranov dijagram pokazuje da je 64.6% ostataka u poželjnom regionu. Ova structura je ustanovljena putem difrakcije X-zraka. Njena rezolucija je 3.50 Å. Alfa i beta uglovi su 90 stepeni, dok je gama ugao 120 stepeni.

## Interakcije

Za limfotoksin beta receptor je bilo pokazano da interaguje sa Dijablo homologom i TRAF3.

## Reference

## Literatura

## Vanjske veze
*
Limfotoksin

**Limfotoksin** (takođe poznat kao **[[Faktori nekroze tumora|faktor nekroze tumora]]-beta**) je limfokin. On je citokin koji proizvode "ubice" CD8+ T ćelije koje ubijaju viralno inficirane ćelije putem stvaranja otvora na njihovoj ćelijskoj membrani.

## Povezano
* Limfotoksin beta receptor
* Faktor nekroze tumora-alfa

Limfotoksin je homologan sa faktorom nekroze tumora alfa, ali ga luče T-ćelije. On je parakrin usled male proizvedene količine. Njegovi efekti su slični TNF-alfa efektima, mada je TNF-beta takođe važan za razvoj limfoidnih organa.

## Reference

## Vanjske veze
*
Limfotoksin alfa

**[[Limfotoksin]]-alfa** je protein koji je kod ljudi kodiran *LTA* genom.

## Interakcije

Za limfotoksin alfa je bilo pokazano da interaguje sa LTB.

## Reference

## Literatura

## Povezano
* Limfotoksin
LTA

Termin **LTA** ima više značenja.

* Lipoteihoinska kiselina, značajni sastojak ćelijskog zida Gram-positivnih bakterija.
* Limfotoksin alfa, protein koji je kod ljudi kodiran LTA genom.
LT

Termin **LT** ima više značenja.

* Limfotoksin alfa, protein koji je kod ljudi kodiran LTA genom.
* Laplasova transformacija, oznaka za Laplasovu transformaciju.
* Lorencova transformacija, oznaka za Lorencovu transformaciju.
OX40L

**OX40L** je ligand za CD134. On je izražen na ćelijama poput DC2s (pod-tip dendritskih ćelija) i omogućava amplifikaciju Th2 ćelijske diferencijacije. OX40L se takođe obeležava sa **CD252** (klaster diferencijacije 252).

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Glatki endoplazmatični retikulum

**Glatki endoplazmatični retikulum** ne sadrži ribozome. U obliku je cevčica i vezikula. Uloge ove vrste retikuluma su mnogobrojne:
* sinteza lipida, holesterola i fosfolipida (izgrađuju ćelijske membrane);
* sinteza steroidnih hormona iz holesterola;
* detoksikacija mnogih štetnih supstanci (pesticidi, konzervansi, lekovi, kancerogene materije i dr.) koju vrše ćelije jetre, pluća, bubrega, creva;
* u mišićnim ćelijama ima posebnu ulogu u magacioniranju jona Sa++ koji je neophodan za mišićne kontrakcije; u ovim ćelijama se glatki ER naziva sarkoplazmatični retikulum.

## Literatura
* Šerban, M, Nada: Ćelija - strukture i oblici, ZUNS, Beograd, 2001
* Grozdanović-Radovanović, Jelena: Citologija, ZUNS, Beograd, 2000
* Pantić, R, V: Biologija ćelije, Univerzitet u Beogradu, beograd, 1997
* Diklić, Vukosava, Kosanović, Marija, Dukić, Smiljka, Nikoliš, Jovanka: Biologija sa humanom genetikom, Grafopan, Beograd, 2001
* Petrović, N, Đorđe: Osnovi enzimologije, ZUNS, Beograd, 1998

## Povezano
* Endoplazmatični retikulum
* Hrapavi endoplazmatični retikulum
Vitanje (općina)

**Općina Vitanje** (slovenski: *Občina Vitanje*) je jedna od **212** slovenskih općina od 2.267 stanovnika., administrativni centar općine je selo Vitanje.
## Geografija
Općina Vitanje prostire se na sjeveroistoku Slovenije, zapadno od Zreča u gornjem toku rijeke Hudinje i po obroncima Pohorja, na površini od 59.4 km², na kojoj leži 8 naselja.
## Naselja Općine Vitanje
Brezen, Hudinja, Ljubnica, Paka, Spodnji Dolič, Stenica, **[[Vitanje]]**, Vitanjsko Skomarje
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Vitanje
CD153

**CD153**, ili *Klaster diferencijacije 153*, je ligand za CD30.

CD30, je član TNFR familije, i izražen je aktiviranim CD4+ i CD8+ T ćelijama i B ćelijama. On je maker Hodžkinsovog limfoma. Ligand ovog receptora, CD30L (CD153), je izražen u aktiviranim CD4+ i CD8+ T ćelijama, B ćelijama, i makrofagama. Signaliziranje kroz CD30 možed da dovede do proliferacije ili ćelijske smrti. CD30-deficitarni (-/-) miševi imaju sputanu timičnu negativnu selekciju i povećanu autoreaktivnost.

## Povezano
* Klasteri diferencijacije

## Reference

## Vanjske veze
*
CD154

**CD154**, takođe poznat kao CD40 ligand ili CD40L, je protein koji je prvenstveno izražen u aktiviranim T ćelijama. On je član TNF superfamiliji molekula. CD154 se vezuje za CD40 na antigen-prezentirajućim ćelijama (APC), posledica čega su mnogobrojni efekti koji zavise of tipa ciljne ćelije. CD40L igra ulogu kostimulišućeg molekula, i on inducira APC aktivaciju putem stimulacije T ćelijskih receptora. CD40L može da se veže za tri molekula: CD40, α5β1 integrin i αIIbβ3.

CD154 je lociran na površini T ćelija. On reguliše B ćelijske funkcije putem interakcija sa CD40 na površini B ćelija. Deficit ovog gena rezultuje u onemogućavanju promene imunoglobulinske klase i vezan je za hiper IgM sindrom.

## CD154 ekspresija

CD40 ligand je prvenstveno izražen na aktiviranim CD4+ T limfocitima, ali se takođe može naći u rastvornom obliku. Dok je CD40L bio originalno opisan na T limfocitima, njegova ekspresija je od tada ustanovljena na širokom varijetetu ćelija, kao što su trombociti, mast ćelije, makrofage, bazofili, NK ćelije, B limfociti, kao i non-hematopoetske ćelije (glatke mišićne ćelije, endotelijalne ćelije, i epitelijalne ćelije).

## Specifični efekti na ćelije

### Makrofage
U makrofagama, primarni signal za aktivaciju je IFN-γ iz Th1 tipa CD4 T ćelija. Sekundarni signal je CD40L na T ćelijama, koji se vezuje za CD40 na ćelijskoj površini makrofaga. Kao rezultat, makrofag izražava CD40 i TNF receptore u većoj meri na svojoj površini, što pomaže u povećanju nivoa aktivacije. Aktivirani makrofag može onda da uništi bakterije putem fagocitoze, i da proizvede dodatne citokine.

### B ćelije
B ćelija može da prezentira antigene pomoćnom T ćelijama. Ako T ćelija prepozna peptid prezentiran B ćelijom, T ćelija sintetiše CD40L. CD40L se vezuje za B ćelijski CD40 receptor, prouzrokujući zaustavljanje B ćelijske aktivacije. T ćelija takođe proizvodi IL-4, koji se direktno vezuje za B ćelijske receptore. Kao rezultat ove interakcije, B ćelija je u mogućnosti da deli, menja izotip antitela, i da se diferencira u plazma ćelije. Krajnji-rezultat je B ćelija koja je sposobna da masivno proizvodi specifična antitela protiv antigenske mete.

### Endotelijalne ćelije

Aktivacija endotelnih ćelija sa CD40L (npr. iz aktiviranih trombocita) dovodi do produkcije reaktivnih kiseonikovih molekula, kao i hemokin i citokin produkcije, i ekspresije adhezionih molekula kao što je E-selektin, ICAM-1, i VCAM-1. Ova inflamatorna reakcija u endotelnim ćelijama promoviše regrutovanje leukocita na lezijama i može potencijalno da promoviše aterogenezu.

## Interakcije
Za CD154 je bilo pokazano interaguje sa RNF128.

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
*
Vitanje

**Vitanje** (njemački: *Weitenstein*) je selo u Sloveniji od 859 stanovnika, ono je i administrativni centar Občina Vitanje.
## Geografija
Vitanje leži 10 km zapadno od Zreča i 23 km istočno od Velenja, u dolini riječice Hudinje, iznad koje se uzdiže Pohorje.
## Historija i znamenitosti
Vitanje je naselje koje se počelo oblikovati za srednjeg vijeka, ispod Starog ili Donjeg grada - burga, koji se prvi put spominje - 1140., on se srušio 1680. (razvaline se vidljive još i danas). Novi ili Gornji grad, koji je podignut na jugu naselja, prvi put se spominje - 1322., i on je doživio sličnu sudbinu kao njegov stariji predhodnik - urušio se nakon požara 1790.

U svakom slučaju srednjovjekovni *Weitenstein* bio je važno naselje, koje je još 1306. imalo status trgovišta. Zaostajanje i stagnacija otpočela je u 19. vijeku, kad su ga sve željezničke pruge potpuno zaobišle, pa je ostao potpuno izoliran.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Vitanje
Hudinja

**Hudinja** je rijeka na sjeveroistoku Slovenije duga 32 km, desna pritoka rijeke Voglajne.
## Geografija
Rijeka Hudinja izvire iz više izvora iznad sela Vitanje, ispod Rogle na Pohorju na nadmorskoj visini od 1380 metara. Od izvora Hudinja teče prema jugu do Vojnika i dalje do svog ušća u Voglajnu na periferiji Celja kod kompleksa Cinkarna Celje i groblja Teharje.

Sliv Hudinje velik je oko 207 km², i proteže se najvećim dijelom po brdovitom kraju a manjim dijelom po Celjskoj ravnici.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Reka Hudinja'' na portalu Ribiške karte
Haplotip

**Haplotip** u genetici je kombinacija alela (DNK sekvenci) na susednim lokacijama (lokusima) na hromozomu koji se prenose zajedno. Haplotip može da bude jedan locus, nekoliko lokusa, ili celokupni hromozom u zavisnosti od broja rekombinacija koje su se odvile između datog seta lokusa.

U drugom značenju, haplotip je set jednonukleotidnih polimorfizama (SNP-ova) u jednom hromozomu iz hromozomskog para koji su statistički asocirani. Smatra se da te asocijacije, i identifikacija nekoliko alela haplotipnog bloka, mogu nedvosmisleno da identifikuju sva druga polimorfna mesta u datom regionu. Takva informacija je veoma korisna u ispitivanju genetičke osnove bolesti, i bila je istraživana za ljudsku vrstu o okviru Međunarodnog HapMap projekta.

Mnoge kompanije za genetičko testiranje koriste termin 'haplotip' za označavanje individualne kolekcije kratkih tandemnih ponavljanja (STR) alelnih mutacija unutar genetičkog segmenta, dok se termin 'haplogrupa' koristi za SNP/polimorfizam jedinstvenih osobina (UEP) mutacije koje označavaju grupu kojoj kolekcija potencijalnih haplotipa pripada.

Specijalizovana primena termina *haplotip* je za označavanje gena koji se ne rekombinuju i nemaju svoj par na drugom hromozomu. Svi takvi geni na Y hromozomu i mitohondrijskoj DNK (mtDNK) se nazivaju haplogrupama. Analize gena na Y hromozomu i gena mitohondrijske DNK, zajedno sa utvrđivanjem vremena i mesta njihovog ispoljavanja, omogućuju izvođenje zaključaka o mestima i periodima seoba današnjeg stanovništva. Te informacije pomažu u razumevanju istorije događaja, migracija stanovništva, brojnosti i genetičkog porekla populacija. Y hromozom s genima koji se ne rekombinuju imaju samo muškarci, te se on prenosi se sa oca na sina. Mitohondrijski geni ne podležu rekombinuciji i nasleđuju se samo od majke. Širenje Y hromozomnih i mitohondrijskih haplogrupa se može znatno razlikovati tokom dužeg istorijskog perioda.

## Reference

## Povezano
* Genealoški DNK test
* Haplogrupa

## Vanjske veze
* HaploGroups.com 
* HapMap
Kratko tandemno ponavljanje

**Kratko tandemno ponavljanje** (*STR*, *mikrosatelit*) se javlja u nekodirajućem regionu DNK kad se obrazac sa dva ili više nukleotida ponavlja i kad su ponavljajuće sekvence direktno jedna pored druge. Dužina pojedinačnog ponavljanja može da varira u opsegu od 2 do 5 baznih parova (bp) (na primer (CATG)n u genomskom regionu) i tipično se nalaze u intronima. **Polimorfizam kratkih tandemnih ponavljanja** (*STRP*) se javlja kad se homologni STR lokusi razlikuju po broju ponavljanja između pojedinaca. Putem identifikovanja ponavljanja u specifičnoj sekvenci na specifičnim lokacijama genoma, moguće je kreirati genetički profil osobe. Veliki broj STR sekvenci ljudskog genoma je poznat. STR analiza je postala preovladavajući metod analize za određivanje genetičkih profila u forenzičkim slučajevima.

## Forenzička analiza

STR analiza je relativno nova tehnologija u polju forenzike, koja je zadobila popularnost tokom 1990-tih. Ona se koriti za uzimanje genetičkih otisaka prstiju pojedinaca. STR sekvence koje se korite u forenzičkoj analizi su tetra- ili penta-nukleotidna ponavljanja (4 ili 5 ponavljajućih nukleotida), jer ona daju pouzdane podatke i jer su dovoljno robusna da prežive degradaciju u neidealanim uslovima. Kraća ponavljanja sekvence mogu da budu posledica laboratorijskih artifakata, kao i činjenice da je nekoliko genetičkih bolesti asocirano sa trinukleotidnim ponavljanjima, npr. Hantingtonova bolest. Duže ponavljajuće sekvence su podložnije degradaciji i teže se pojačavaju primenom PCRa, slično kraćim sekvencama.

Analiza se izvodi ekstrahovanjem DNK iz jedra ćelija u forenzičkom uzorku. Zatim se pojačavaju specifični polimorfni regioni DNK primenom polimerazne lančane reakcija. Nakon amplifikacije tih sekvenci, one se razdvajaju bilo putem gel elektroforeze ili kapilarne elektroforeze, koja omogućava određivanje broja ponavljanja u STR sekvenci.

## Reference

## Vanjske veze
* Baza podataka frekvencija ljudskih STR alela 
* Y-DNK testiranje
Fas ligand

**Fas ligand** (*FasL* ili *CD95L*) je tip II transmembranski protein koji pripada TNF familiji. Njegovo vezivanje za FasR receptor indukuje apoptozu. Fas ligand/receptor interakcija igra važnu ulogu u regulaciji imunskog sistema i progresiji raka.

## Struktura

Fas ligand je homotrimerni tip II transmembranski protein. On signalizira putem trimerizacije FasR, koji je lociran u membranama ciljnih ćelija. Ova trimerizacija obično dovodi do apoptoze, ili ćelijske smrti.

*Rastvorni Fas ligand* se generiše odvajanjem za membranu vezanog FasL na konzervisanom mestu odsecanja putem spoljašnje serin matriks metaloproteinaze MMP-7.

## Receptori
* **[[FasR]]**: Fas receptor, ili CD95, je najintenzivnije studirani član familije receptora ćelijske smrti. Gen ovog receptora je lociran na ljudskom hromozomu 10 i hromozomu 19 kod miševa. Do sada je identifikovano osam splajsovanih varijanti, koje su translirane u sedam izoformi proteina. Mnoge od tih izoformi su retki haplotipi koji su obično vezani za stanje bolesti. Fas receptor koji indukuje apoptozu se naziva izoforma 1 i on je tip 1 transmembranski protein. On se sastoji od tri cistein-bogata pseudo-ponavljanja, transmembranskog domena, i intracelularnog domena smrti.

* **[[DcR3]]**: Mamac receptor 3 (DcR3) je nedavno otkriven receptor za superfamiliju Faktora nekroze tumora koji vezuje FasL, LIGHT, i TLA1. DcR3 je rastvoran receptor koji nema sposobnost prenosa signala (zato se naziva mamac). On funkcioniše tako što sprečava FasR-FasL interakciju putem kompetitivnog vezivanja za ligand koji je fiksiran na membrani, čime ga inaktivira.

## Uloga u bolesti

Defektivna Fas posredovana apoptoza može da dovede do onkogeneze, kao i otpornosti postojećih tumora na lekove. Fas mutacije su bile vezane za autoimuni limfoproliferativni sindrom (ALPS).

## Interakcije

Za Fas ligand je bilo pokazano da interaguje sa FADD, Grb2,  Kaspazom 8, Fas receptorom, FYN, EZR, PACSIN2, FNBP1 i TNFRSF6B.

## Reference

## Literatura

## Vanjske veze
* 
*
Vojnik (općina)

**Općina Vojnik** (slovenski: *Občina Vojnik*) je jedna od **212** slovenskih općina od 8.510 stanovnika., administrativni centar općine je grad Vojnik.
## Geografija
Općina Vojnik prostire se sjeverno od Celja po dolini rijeke Hudinje, na površini od 75.3 km², na kojoj leži 67 naselja.
## Naselja Općine Vojnik
Arclin, Beli Potok pri Frankolovem, Bezenškovo Bukovje, Bezovica, Bovše, Brdce, Dol pod Gojko, Čreškova, Črešnjevec, Črešnjice, Frankolovo, Gabrovec pri Dramljah, Globoče, Gradišče pri Vojniku, Homec, Hrastnik, Hrenova, Ilovca, Ivenca, Jankova, Kladnart, Koblek, Konjsko, Landek, Lemberg pri Novi Cerkvi, Lešje, Lindek, Lipa pri Frankolovem, Male Dole, Nova Cerkev, Novake, Podgorje pod Čerinom, Polže, Pristava, Rakova Steza, Razdelj, Razgor, Razgorce, Rove, Selce, Socka, Straža pri Dolu, Straža pri Novi Cerkvi, Stražica, Tomaž nad Vojnikom, Trnovlje pri Socki, Velika Raven, Verpete, Vine, Vizore, Višnja vas, **[[Vojnik (Slovenija)|Vojnik]]**, Zabukovje, Zlateče, Želče

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Vojnik
Genealoški DNK test

**Genealoški DNK test** analizira genetički kod osobe na specifičnim lokacijama. Rezultati sadrže informacije o genealogiji ili precima ličnosti. Generalno, ti testovi porede rezultate jedne osobe sa drugima iz istog roda, ili sadašnje grupe sa istorijkim etničkim grupama. Rezultati testa nisu namenjeni medicinskoj upotrebi. Oni ne određuju specifičnu genetičku bolest i poremećaj. Njihova namena je ograničena na pružanje genealoške informacije.

## Povezano
* Arheogenetika
* Elektroferogram
* Genetička genealogija
* Genetičko testiranje

## Literatura

* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Y-DNK STR testovi 
* Y-DNK SNP testovi
* -{mtDNA}- testovi
GGT1

**Gama-glutamiltransferaze 1**, (**GGT1**) koja je takođe poznata kao **CD224** (**K**laster **D**iferencijacije 224 ), je ljudski gen.

## Reference

## Literatura

## Povezano
* Klaster diferencijacije

## Vanjske veze
*
GTG

Termin **GTG** ima više značenja.

* GGT1, gama glutamil transferaza 1, je membranski enzim iz grupe peptidaza koji katalizuje prenos hidrolizom oslobođenog ostatka glutaminske kiseline na neku aminokiselinu ili peptid.
* Geofizička Tomografska Grupa, Geofizička Tomografska Grupa (), je bivše ime dela Parizkog Instituta za fiziku ().
* Genetički kod za valin
Vojnik (Slovenija)

**Vojnik** (njemački: *Hohenegg*) je grad u Sloveniji od 2.363 stanovnika, on je i administrativni centar Občine Vojnik.

Grad je u Sloveniji poznat po psihijatrijskoj bolnici koja je tu snještena od 1962.
## Geografija
Vojnik leži udaljen oko 7 km sjeverno od centra Celja, duž obala rijeke Hudinje.
## Historijai
U pisanim izvorima se prvi put navodi - 1165. kao burg **Hohenecke** / Hohenegg (Visoki ugao) ispod kojeg se razvilo mjesto koje je dobilo status trgovišta 1306. Ono je kao i dvorac, od 1363 feud Celjskih grofova, a nakon njihove propasti Habsburga. Od 1613. Hohenegg je postao sjedište istoimene župe.
Danas je Vojnik zapravo samo periferija obližnjeg Celja.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Vojnik
Gama-glutamiltransferaza

**Gama glutamil transferaza** (GGT) ili **gama glutamil transpeptidaza** (GGTP), takođe *γ-glutamiltransferaza*, *gama-GT*, (), je membranski enzim iz grupe peptidaza koji katalizuje prenos hidrolizom oslobođenog ostatka glutaminske kiseline na neku aminokiselinu ili peptid. Takođe je uključen u metabolizam glutationa. U organizmu se javlja pretežno vezan na ćelijske membrane. Najviše gama glutamil transferaze ima u bubrezima, prostati, jetri, epitelu tankog creva i mozgu, nalazi se na mestima intenzivne apsorpcije aminokiselina. GGT je veoma osetljiv indikator za oboljenja jetre, mada je prisutan i u pankreasu i bubrezima. 
 
Porast katalitičke aktivnosti GGT u serumu je najosetljiviji pokazatelj oštećenja jetre, a naročito je izražen ako su oštećenja uzrokovana alkoholom. Dobar je pokazatelj u diferencijalnoj dijagnostici hepatocelularne i opstruktivne žutice.

Aktivnost je povišena kod ciroze jetre, akutnog virusnog hepatitisa, hroničnog hepatitisa, pankreatitisa, infarkta miokarda, postojanja opstrukcije (prepreke) u žučnim putevima, primarnih ili metastatskih tumora jetre, oštećenja jetre izazvanog alkoholizmom, dekompenzovane srčane bolesti i zloćudnog tumora pankreasa.

Budući da se povišen nivo GGT nalazi kod bolesnika sa alkoholnom cirozom jetre i kod ljudi koji su teški alkoholičari, GGT je značajan u otkrivanju alkoholizma, alkoholnih oštećenja jetre i praćenju alkoholne apstinencije. 
  
Snižene vrednosti nisu klinički značajne.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
*
TRAIL

**TRAIL**, *TNF-srodni apoptoza-indukujući ligand*, je protein koji funkcioniše kao ligand koji indukuje proces ćelijske smrti (apoptozu). TRAIL je takođe naziva **CD253** (klaster diferencijacije 253).

## Gen

Kod ljudi, gen koji kodira TRAIL je lociran na hromozomu 3q26. On nije u blizini drugih članova TNF familije. Genomska struktura TRAIL gena se sastoji od aproksimativno 20 kb i formirana je od pet eksonskih segmenata 222, 138, 42, 106, i 1245 nukleotida i četiri introna sa aproksimativno 8.2, 3.2, 2.3 i 2.3 kb. TRAIL genu nedostaju TATA i CAAT kutije, i promotorski region sadrži putativne response elemente za GATA, AP-1, C/EBP, SP-1, OCT-1, AP3, PEA3, CF-1, i ISRE.

## Struktura

TRAIL pokazuje homologiju sa drugim članovima faktor nekroze tumora superfamilije. On se sastoji od 281 aminokiseline i ima karakteristike tipa II transmembranskog proteina (i.e. nema vodeću sekvencu i unutrašnji transmembranski domen). N-terminalni citoplazmatični domen nije konzerviran među članovima familije. U kontrastu s njim, C-terminalni ekstracelularni domen je konzerviran i može biti proteolitički odsečen sa ćelijske površine. TRAIL formira homotrimer koji vezuje tri molekula receptora.

## Funkcija

TRAIL se vezuje za receptore smrti DR4 (TRAIL-RI) i DR5 (TRAIL-RII). Proces apoptoze je zavistan od kaspaze-8. Kaspaza-8 aktivira nizvodne efektorske kaspaze uključujući prokaspaze-3, -6, i -7, što dovodi do aktivacije specifičnih kinaza. TRAIL se takođe vezuje za receptore DcR1 i DcR2, koji ne sadrže citoplazmatični domen (DcR1), ili koji imaju skraćeni domen smrti (DcR2). DcR1 funkcioniše kao TRAIL-neutrališući mamac-receptor. Citoplazmatični DcR2 domen je funkcionalan i aktivira NFkapaB. U ćelijama koje izražavaju DcR2, TRAIL vezivanje aktivira NFkapaB, što dovodi do transkripcije gena za koje se zna da antagoniziraju signalni put smrti i/ili da promovišu inflamaciju.

## Interakcije

Za TRAIL je bilo pokazano da interaguje sa TNFRSF10B.

## Povezano
* Mapa proteolize

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
* Apoptoza, Trail & Kaspaze 8 - Mapa proteolize-animacija
* 
*
Redoks titracija

**Redoks titracija** (*oksidaciono-redukciona titracija*) je tip titracije baziran na redoks reakciji između analita i titranta. U redoks titraciji se mogu koristiti redoksni indikator i/ili potenciometar.

## Primeri
Jedan primer redoks titracije je tretiranje rastvora joda sa redukujućim agens i koristeći skrob kao indikator. Jod formira intenzivno plav kompleks sa skrobom. Jod (I2) se može redukovati do jodida (I&minus;) npr. tiosulfatom (S2O32&minus;), i kad se sav jod potroši plava boja nestaje. Ovo se naziva jodometrijskom titracijom.

## Literatura

## Povezano
* Titracija
* Oksidacioni agens
* Redukujući agens
* Redoksni indikator
* Jodometrija
* Cerimetrija
Redoksni indikator

**Redoksni indikator** (*oksidaciono-redukcioni indikator*) je indikator koji menja boju na specifičnom elektrodnom potencijalu. Relativno mali broj klasa organskih sistema se mogu koristiti kao indikatori. Ograničavajuće svojstvo je brzina uspostavljanja hemijske ravnoteže redoks sistema pri promeni potencijala.

Redoksni indikatori se dele u dve grupe:
* metalni organski kompleksi (npr. fenantrolin)
* organski redoks sistemi (npr. metilen plavo)
 
Ponekad se obojeni neorganski oksidansi ili reduktansi (npr. kalijum manganat, kalijum dihromat) *inkorektno* nazivaju redoks indikatorima. Oni se ne mogu klasifikovati kao redoks indikatori zato što ireverzibilno reaguju.

Skoro svi organski redoks sistemi koriste proton u elektrohemijskim reakcijama. Iz tog razloga se redoks indikatori takođe mogu podeliti u: nezavisne i zavisne od pH vrednosti.

## Redoksni indikatori koji su nezavisni od pH

## Redoksni indikatori koji su zavisni od pH

## Reference

## Povezano
* pH indikator
* Redoks titracija
Gravimetrijska analiza

**Gravimetrijska analiza** obuhvata skup metoda analitičke hemije za kvantitativno određivanje sastojaka na osnovu mase.

U većini slučaja, uzorak se prvo mora pretvori u čvrsto stanje precipitacijom sa odgovarajućim reagensom. Talog se može sakupiti filtracijom, oprati, osušiti da bi se odstranila vlaga i imeriti. Količina materijala u originalnom uzorku se zatim može izračunati iz mase taloga i njegove hemijske kompozicije.

U drugim slučajevima, jednostavnije je da se analizirani sastojak ukloni isparavanjem. On se može sakupiti u kriogenoj klopci, ili u nekom apsorbujućem materijalu kao što je aktivni ugalj—i direktno meriti. Alternativno, uzorak se može meriti pre i posle sušenja. Ovo je posebno korisno u određivanju sadržaja vode kompleksnih materijala kao što je hrana.

## Literatura

## Vanjske veze
* Određivanje fosfata