Piogeni streptokok

**Piogeni streptokok**, **streptokokus piogenes** () ili **β-hemolitički streptokok iz grupe A** je gram-pozitivna bakterija loptastog oblika iz roda streptokoka, koja raste u kolonijama u obliku lanca ili niti. Na hranljivoj podlozi krvni agar, stvara zonu β hemolize oko svojih kolonija, a po Lensfildovoj klasifikaciji spada u grupu A (videti streptokoke). Čest je uzročnik gnojnih infekcija kod čoveka, a može pokrenuti neke i autoimune bolesti, kao što su reumatska groznica i poststreptokokni glomerulonefritis.

## Izgled i građa
Ćelijski zid ovih bakterija građen je iz debelog sloja mureina. Na površini ovg sloja nalaze se proteinske niti koje čine M-protein. Na osnovu građe ovog proteina se piogene streptokoke mogu podeliti u podgrupe (serovare). M-protein štiti ove bakterije od fagocitoze ćelija odbrambenog sistema. Piogene streptokoke poseduju u ćelijskom zidu i polimer ugljenih hidrata, C supstancu. Na osnovu građe ove supstance svrstane su u grupu A po Lensfildu (videti streptokoke).

## Patogenost
Pored M-proteina za patogenitet ove bekterije su odgovorni toksini i enzimi koje one luče. 
* Streptolizin O, streptolizin S, uništavaju ćelijske membrane eritrocita i drugih ćelija organizma. Streptolizin-O deluje kao antigen i izaziva odgovor odbrambenog sistema u vidu stvaranja antitela. Merenjem koncentracije ovih antitela može se utvrditi infekcija piogenim streptokokama. 
* Pirogeni toksini streptokoka: A, B i C deluju kao superantigeni, tako što izazivaju preteranu reakciju imuniteta uz oslobađanje mnoštva medijatora zapaljenja, što dovodi do egzantema (osip) i enantema kod šarlaha, septičnog šoka itd.
* Streptokinaza razlaže fibrin. Ovaj enzim koristi se i u fibrinolitičkoj terapiji.
* Hijaluronidaza razlaže međućelijske supstance kao što su glikozaminoglikani u koje spada i hijaluronska kiselina. 
* DNKaza razlaže DNK.

## Bolesti izazvane piogenim streptokokama
Invazivne bolesti nastaju kao posledica prodora i širenja ove bakterije u organizam, dok intoksikacije nastaju kao posledica dejstva toksina ove bakterije, često su oba mehanizma zajedno odgovorna za nastanak bolesti.

Infekcije streptokokama mogu biti lokalne i generalizovane. 
Streptokoke prodiru kroz sitne povreda (ogrebotine, posekotine itd) na koži i počinju da se šire.

U lokalne infekcije spadaju:
* impetigo
* erisipel (crveni vetar)
* streptokokna flegmona
* sinuzitis
* zapaljenje srednjeg uha
* tonsilitis itd.

U generalizovane infekcije spadaju:
* sepsa
* nekrotični fascitis itd.

Lučenjem streptokoknih toksina mogu nastati:
* šarlah 
* septični šok

## Bolesti koje su posledica infekcije streptokokama
Pojedine bolesti kao npr. reumatska groznica i poststreptokokni glomerulonefritis se mogu javiti nedeljama, mesecima, godinama i decenijama posle infekcije *piogenim stafilokoka*, kao posledica autoimunih procesa. Antitela koja organizam stvara u borbi protiv ovih streptokoka mogu se vezati i za neke ćelije organizma kao npr. ćelije endokarda ili se imuni kompleksi antitela i antigena mogu taložiti u bubrežnim glomerulima, zglobovima itd. izazivajući nihovo oštećenje.

## Dokazivanje piogenih streptokoka
Piogene streptokoke se mogu identifikovati dokazivanjem antigena A koaglutinacijom (lateksaglutinacijom).
Bakterija se može uzgajati i identifikovati i u bakterijskoj kulturi.
Takođe može se meriti i koncentracija određenih antitela u serumu kao npr, antistraptolizin antitela.

U terapiji se koriste penicilini, jer su ove bakterije osetljive na njih.

## Epidemiologija
Čovek je jedini rezervoar ovih bakterija. One se prenose putem kontakta ili iskašljanim kapljicama. Vreme inkubacije je par dana. 24 časa nakon početka terapije oboleli nije više infekciozan.

## Povezano
* Streptokoke
* Reumatska groznica
* Poststreptokokni glomerulonefritis
* Šarlah
* Erisipel

## Literatura
* Fritz H. Keyser, Kurt A. Bienz *Medizinische Mikrobiologie* Thieme