Pristupanje Hrvatske Europskoj uniji

:*Ovaj članak govori o *'tijeku pristupanja Hrvatske u članstvo Europske unije** te razvoju međusobnih odnosa''

Jedan od glavnih ciljeva [[Vanjska politika Republike Hrvatske|vanjske politike]] [[Hrvatska|Republike Hrvatske]] je ulazak u punopravno članstvo [[EU|Europske unije]]. Hrvatska je podnijela zahtjev za punopravno članstvo [[21. veljače]] [[2003]]. godine, a službeni status kandidata za članstvo u EU dobila je [[18. lipnja]] [[2004]]. Pristupni progovori, koji su trebali započeti u ožujku [[2005]]., odgođeni su, a kao uvjet za početak pregovora istaknuta je potpuna suradnja s [[Međunarodni sud za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije|Haškim sudom za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije]]. Pregovori su službeno otvoreni [[3. listopada]] [[2005]]. godine, nakon što je glavna haška tužiteljica potvrdila potpunu suradnju Hrvatske s Haškim sudom.

Pregovori o članstvu u Europskoj uniji podjeljeni su u nekoliko faza. Prva faza, ''analiza usklađenosti zakonodavstva zemlje kandidata s europskim propisima'' (tzv. ''[[screening]]'') započela je nakon otvaranja pregovora ([[20. listopada]] [[2005]]. godine), i trajala je godinu dana (završila je [[18. listopada]] [[2006]].). Nakon screeninga, započeli su pregovori. Republika Hrvatska otvorila je sva poglavlja i već privremeno zatvorila njih trideset. Pregovori se fokusiraju na uvjete pod kojima će država kandidatkinja usvojiti, implementirati i izvršavati ''[[acquis communautaire]]'' (odnosno pravnu stečevinu Europske unije). Inače, o sadržaju pravne stečevine nema pregovora, jer se pregovori temelje na načelu da svaka država kandidatkinja tijekom pregovora mora usvojiti cjelokupnu pravnu stečevinu.

Nakon više od osam godina od podnošenja zahtjeva za članstvo te gotovo šest godina pregovaranja, [[10. lipnja]] [[2011.]] [[José Manuel Durão Barroso|José Manuel Barosso]] je u ime [[Europska komisija|Europske komisije]] predložio zatvaranje pristupnih pregovora s Hrvatskom. Tu odluku je [[24. lipnja]] iste godine podržalo i [[Europsko vijeće]] pozivajući na zatvaranje preostalih pregovaračkih poglavlja do kraja lipnja 2011. te na potpisivanje pristupnog ugovora s Hrvatskom do kraja iste godine. [[Ugovor o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji]] potpisan je u [[Bruxelles]]u [[9. prosinca]] [[2011.]] godine.

[[1. srpnja]] [[2013.]] godine Republika Hrvatska je pristupila Europskoj uniji.

== Kronologija odnosa Republike Hrvatske i Europske unije ==
=== Početci odnosa ===
Hrvatska je uspostavila odnose s Europskom unijom [[15. siječnja]] [[1992.]], na dan kada je većina preostalih zemalja članica priznala Hrvatsku kao neovisnu državu. Od toga dana su se odnosi odvijali postupno, a intenzivirali su se krajem [[1999.]] godine, a svoj zamah su dobili [[24. studenog]] [[2000.]] godine., kada su na Zagrebačkom sastanku na vrhu otvoreni pregovori o [[Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju|Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju]] ''([[engleski jezik|eng.]] Stabilisation and Association Agreement)''. To je uslijedilo godinu i pol dana nakon što je [[Europska komisija]] predložila stvaranje [[Proces stabilizacije i pridruživanja|Procesa stabilizacije i pridruživanja]] ''(eng. Stabilisation and Association process)'' za pet država jugoistočne Europe, među kojima je bila i Hrvatska. Cilj Europske komisije bio je postizanje sveobuhvatne stabilizacije tranzicijskih država na ovom području.

=== Intenziviranje odnosa ===
Odnosi Hrvatske i Europske unije počeli su se intenzivirati krajem [[1999]]. godine, a svoj zamah su naročito dobili [[2000]]. godine. Te je godine došlo do smjene vlasti u Hrvatskoj, a [[predsjednik Republike Hrvatske]] postao je [[Stjepan Mesić]]. Već ranije pri [[Hrvatska Vlada|Vladi RH]] osnovan je Ured za europske integracije ([[1998]].), koji će [[2000]]. godine prerasti u Ministarstvo za europske integracije. U svibnju 1999. godine [[Europska komisija]] predlaže stvaranje [[Proces stabilizacije i pridruživanja|Procesa stabilizacije i pridruživanja]] za [[Albanija|Albaniju]], [[BiH|Bosnu i Hercegovinu]], [[Hrvatska|Hrvatsku]], [[Makedonija|Makedoniju]] i tadašnju [[SR Jugoslavija|SR Jugoslaviju]]. Na inicijativu EU [[10. lipnja]] [[1999]]. usuglašen je tekst [[Pakt o stabilnosti za jugoistočnu Europu|I tako ja se isra.Pakta o stabilnosti za jugoistočnu Europu]], političkog dokumenta kojem je strateški cilj stabilizacija u jugoistočnoj Europi putem približavanja zemalja regije euroatlantskim strukturama te jačanja međusobne suradnje.

=== Od potpisivanja SSP-a do otvaranja pregovora ===
Prekretnicu u odnosima država regije i EU predstavlja ''[[Zagreb]]ački summit'', održan [[24. studenog]] [[2000]]. Tom prilikom započeli pregovori o [[Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju|Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju]] (SSP). Konačno, on je parafiran [[14. svibnja]] [[2001.]] u [[Bruxelles]]u.

Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju je posebna vrsta sporazuma koji Europska unija nudi državama koje su obuhvaćene Procesom stabilizacije i pridruživanja. Ovim sporazumom državi potpisnici se daje status pridruženog člana i potencijalnog kandidata za prijem. Cilj ovog sporazuma je uspostaviti politički dijalog između Europske unije i države kandidatkinje, uskladiti zakonodavstvo, promicati gospodarske odnose, razvijati zonu [[Slobodna trgovina|slobodne trgovine]], te osigurati regionalnu suradnju i suradnju u nizu drugih područja.

Hrvatska je potpisala Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i Privremeni sporazum [[29. listopada]] 2001., no on nije stupio na snagu samim činom potpisivanja. Da bi stupio na snagu, sporazume moraju potvrditi (ratificirati) [[Hrvatski sabor]], [[Europski parlament]] ''(eng. European Parliament)'', te parlamenti svih država članica. U hrvatskom slučaju, oba sporazuma stupila su na snagu [[1. veljače]] 2005. godine. Uz ta dva već potpisana sporazuma, Hrvatska je, u travnju 2004., parafirala i dodatne Protokole čija je glavna svrha adaptiranje odredbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i Privremenog sporazuma koje se odnose na trgovinu poljoprivrednih, prehrambenih i ribarskih proizvoda s ciljem uređivanja trgovinskih odnosa koje je Republika Hrvatska imala sklopljene s nekim od deset država koje su u svibnju 2004. godine postale punopravne članice Europske unije.

=== Podnošenje hrvatskog zahtjeva za članstvom u Europskoj uniji ===
Stupanje na snagu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i njegova provedba nije nužan preduvjet da bi neka zemlja podnijela zahtjev za članstvo, iako se može smatrati važnim u procesu približavanja, pa je tako Republika Hrvatska svoj zahtjev za članstvom u Europskoj uniji podnijela [[21. veljače]] [[2003.]] godine, iako Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju još nije stupio na snagu. Zahtjev je podnesen u [[Atena (grad)|Ateni]], glavnom gradu [[Grčka|Grčke]] koja je tada predsjedala Europskom unijom. Već tada je Hrvatska imala sveobuhvatni program prilagodbe standardima Europske unije. Bilo je vrlo važno čim prije podnijeti zahtjev jer je Hrvatska, kao zemlja u tranziciji, zaostajala za drugim zemljama gotovo čitavo desetljeće. Već je tada bilo jasno da će Hrvatska morati puno brže napredovati od zemalja srednje i istočne Europe koje su kasnije, u svibnju 2004. i siječnju 2007., primljene u Europsku uniju. Dva mjeseca poslije podnošenja zahtjeva, [[Vijeće Europske unije]] ''(eng. Council of the European Union)'' donijelo je odluku o pokretanju postupka predviđenog člankom 49. [[Ugovor o Europskoj uniji|Ugovora o Europskoj uniji]] i pozvalo [[Europska komisija|Europsku komisiju]] da izradi mišljenje (avis) o zahtjevu Republike Hrvatske u Europskoj uniji. U skladu s uobičajenim postupkom, Komisija je u srpnju 2003. Hrvatskoj uputila Upitnik s 4560 pitanja iz različitih područja funkcioniranja države, gospodarstva, institucija i slično, na koje je Hrvatska trebala odgovoriti u roku od tri mjeseca. Ti odgovori su podneseni u roku [[9. listopada]] iste godine, pa je Hrvatska u prosincu 2003. i siječnju 2004. od strane Europske komisije dobila dodatnih 184 pitanja na koje je Vlada RH proslijedila odgovore.

Dana [[20. travnja]] 2004. Republika Hrvatska je, na temelju odgovora na Upitnik, kao i na temelju drugih izvora, dobila pozitivno mišljenje o zahtjevu za članstvom. Europska komisija je utvrdila da Hrvatska napreduje prema Uniji i zadovoljava uvjete definirane [[Kopenhaški kriteriji|Kopenhaškim]] i [[Madridski kriteriji|Madridskim kriterijima]]. Hrvatske institucije ocijenjene su [[demokracija|demokratskima]], a Hrvatska kao zemlja s djelotvornim [[Tržišno gospodarstvo|tržišnim gospodarstvom]]. Hrvatskoj je ohrabrena u nastavljanju povođenja reformi, kao i daljnjem usklađivanju domaćeg gospodarstva s europskim propisima.

[[13. rujna]] 2004. Vijeće Europske unije usvojilo je Europsko partnerstvo za Hrvatsku. Prijedlog Europskog partnerstva za Hrvatsku bio je donesen istodobno s mišljenjem i preporukama, a u njemu su bili razrađeni kratkoročni i srednjoročni prioriteti u integraciji Hrvatske u Europsku uniju. Europsko partnerstvo je za Hrvatsku odražavalo trenutačno stanje njene pripreme i načinjeno je prema njenim potrebama, a prioriteti iz Europskog partnerstva su ugrađeni kasnije u Pristupno partnerstvo. Od Hrvatske se očekivalo da na Europsko partnerstvo odgovori pripremom plana s vremenskim rasporedom i pojedinostima o tome na koji način namjerava pristupiti prioritetima iz Europskog partnerstva. To je i učinjeno, revizijom Nacionalnog programa Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji – 2004. godina, te definiranjem odgovarajućih mjera koje treba provesti u 2005. godini i Nacionalnom programu za tu godinu.

== Hrvatska kao punopravni kandidat za članstvo ==
=== Predpristupna strategija i instrumenti pristupne strategije ===
Europska unija je donošenjem zaključaka Europskog vijeća na sastanku u [[Luksemburg]]u 1997. godine pokrenula proces proširenja Europske unije kojim se određuje i pretpristupna strategija države kandidatkinje. Ona je postala nužna zbog postojanja velikog broja kandidatkinja i sveobuhvatnih reformi koje se morale provesti na putu u Europsku uniju, kao i zbog velikih promjena unutar institucija EU i njenih metoda odlučivanja. Cilj pretpristupne strategije je pružanje podrške državama kandidatkinjama u pripremama za članstvo, a posebno se to odnosi na usklađivanje zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije.

**Pretpristupna strategija uključuje:**
* Sporazume o pridruživanju
* Pristupno partnerstvo ''(eng. Accession Partnership)'' - dopunjuje odluku o [[Europsko partnerstvo|Europskom partnerstvu]]. Europsko je vijeće u [[Solun]]u [[19. lipnja|19.]] i [[20. lipnja]] 2003. prihvatilo uvođenje partnerstva kao načina za ostvarivanje europske perspektive država regije. Prvo europsko partnerstvo s Hrvatskom usvojeno je [[13. rujna]] 2004. godine. Pet mjeseci kasnije, Vijeće je usvojilo Uredbu kojom se omogućava promjena naziva Europskog partnerstva u Pristupno partnerstvo za Hrvatsku. Pristupno partnerstvo nadomješta ranije Europsko partnerstvo kao središnji dokument kojim se mjeri daljnji napredak Hrvatske u integriranju u Europsku uniju. Prijedlog tog pristupnog partnerstva za Hrvatsku donesen je 9. studenog 2005. godine, a usvojen je od strane Vijeća EU [[20. veljače]] 2006. Osim ciljeva u ispunjavanju kriterija za članstvo, Pristupno partnerstvo služi i kao vodič pri programiranju financijske pomoći Hrvatskoj. Hrvatska je pristupila provedbi prioriteta iz Pristupnog partnerstva definiranjem mjera koje treba provesti u 2006. godini. Svako sljedeći program je definiran mjerama koje će se provesti u pripadajućoj godini.
* Pretpristupnu pomoć - obuhvaća pružanje financijske pomoći putem programa [[PHARE]] ''([[francuski jezik|fr.]] Pologne-Hongrie: assistance à la restruration)'' [[ISPA]] ''(eng. Instrument for Structural Policies for Pre-Accession)'' i [[SAPARD]] ''(eng. Special Accession Programme for Agriculture and Rural Development)'', te sudjelovanje u programima EU-a u područjima obrazovanja, strukovnog obrazovanja, istraživanja, zaštite okoliša, malog i srednjeg poduzetništva, javnog zdravstva i programima za mlade. Sudjelovanje u ovim programima traje sve do ulaska zemlje u Europsku uniju.

Stjecanjem statusa kandidata Hrvatskoj su se otvorili pretpristupni programi potrebni za provedbu reformi na putu pristupa Europskoj uniji. Tako je Hrvatska od 2005. godine korisnica ISPA, Phare i SAPARD programa. Hrvatska je već od 2001. godine koristila još jedan program Europske unije, a to je [[CARDS]] koji sadrži sredstva koja su namijenjena za provođenje projekata regionalnog značenja, no prestala je biti korisnica tog programa stjecanjem statusa kandidata za prijem u članstvo u EU. Početkom 2007. godine otvoren je novi integrirani Instrument za pretpristupnu pomoć – [[IPA]] ''(eng. Instrument for Pre-Accession Assistance)'', koji je zamijenio Phare, ISPA i SAPARA programe.

Stjecanjem statusa kandidata Republici Hrvatskoj otvorena je mogućnost sudjelovanja u raznim pretpristupnim programima i drugim oblicima financijsko-tehničke podrške. Europska komisija objavila je pretpristupnu strategiju za Hrvatsku [[6. listopada]] 2004. godine. Njome se na Hrvatsku proširuje pretpristupna strategija koju je za tadašnje države kandidatkinje usvojilo Europsko vijeće na sastanku u Luksemburgu 1997. godine.

Europska unija je tijekom proširenja 2004. godine razvila specifične instrumente za pomoć u ispunjavanju kriterija za članstvo. To su:
* Izrađivanje Komisijinih redovitih izvješća o napretku Hrvatske u procesu pristupanja EU ''(eng. Process Report)'', počevši s 2005. godinom
* Otvaranje Hrvatskoj pretpristupnih financijskih programa: Phare, ISPA i SAPARD
* Uspostava [[Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje|Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje]], te [[Odbor za stabilizaciju i pridruživanje|Odbora za stabilizaciju i pridruživanje]] i njegovih pododbora kao tijela za praćenje primjene i provedbe SSP-a, ali i kao foruma za pitanja vezana uz proces usklađivanja zakonodavstva 
* Mogućnost sudjelovanja u određenim programima Zajednice i agencijama
* Politički dijalog

U skladu s navedenim elementima Pretpristupne strategije započela je i njihova provedba. Europska komisija je [[9. studenog]] 2005. objavila i [[Prvo izvješće o napretku Hrvatske o ulasku u Europsku uniju|prvo izvješće o napretku Hrvatske]] za razdoblje od 18 mjeseci, počevši od travnja 2004. godine, u kojem je ocijenjen napredak na područjima ispunjavanja političkih i ekonomskih kriterija za članstvo, te sposobnost preuzimanja obveza koje proizlaze iz članstva. Što se tiče pretpristupnih financijskih programa, Hrvatska je njihova korisnica od siječnja 2005. godine. Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje počelo je s radom već na prvom održanom sastanku, [[26. travnja]] 2005., dok je Okvirni sporazum o sudjelovanju Hrvatske u programima Zajednice potpisan [[22. studenog]] 2004. godine.

== Pregovori o pristupanju ==
Pregovori o pristupanju su pregovori pod kojima država kandidatkinja pristupa Europskoj uniji i njezinim osnivačkim ugovorima, koji se završetkom pregovora utvrđuju međunarodnim ugovorom između država članica Europske unije i države kandidatkinje takozvanim Ugovorom o pristupanju. Pregovore vode članice EU i država kandidatkinja, a stajališta Europske unije zastupa predsjedavajući Vijeća EU-a. Na strani države kandidatkinje pregovore o pristupanju vodi posebno izaslanstvo za pregovore koje uključuje i glavnog pregovarača i pregovaračku skupinu. Hrvatski pregovori formalno su počeli [[3. listopada]] 2005. na prvoj sjednici međuvladine konferencije između članica EU-a i RH. U okviru priprema za te pregovore, Sabor RH je [[19. siječnja]] 2005. donio [[Deklaracija o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo RH u EU|Deklaraciju o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo RH u EU]] i Odluku o osnivanju Nacionalnog odbora kao radnog tijela Sabora za praćenje pregovora.

=== Pregovaračka poglavlja ===
[[Pravna stečevina Europske unije|Pravna stečevina]] podijeljena je u 35 tematskih poglavlja, koja se ujedno smatraju i poglavljima pregovora. Do ulaska u članstvo Europske unije svaka država kandidatkinja dužna je preuzeti cijelu pravnu stečevinu EU-a i biti i osposobiti se za njihovo učinkovito primjenjivanje. Država kandidatkinja može zatražiti i prijelazno razdoblje ukoliko do njenog ulaska u Europsku uniju, zbog nekakvih opravdanih razloga, nije u mogućnosti u potpunosti primijeniti pravnu stečevinu. Pod tim prijelaznim razdobljem smatra se dodatni vremenski rok koji se daje državi kandidatkinji da uskladi nacionalno zakonodavstvo s pravnom stečevinom, ali da se ne narušavaju slobode tržišnog natjecanja ili ne utječe na djelovanje unutarnjeg tržišta zajednice. Isto tako, prijelazni rok može biti dogovoren i u interesu Europske unije. Iznimno, državama kandidatkinjama mogu biti odobrena i trajna izuzeća od primjene pravne stečevine.

=== Početak pregovora ===
Nakon političke odluke [[Europsko vijeće|Europskog vijeća]] o otvaranju pregovora s državom kandidatkinjom i sazivanju bilateralne međuvladine konferencije o pristupanju, pregovori formalno započinju održavanjem prve sjednice međuvladine konferencije na ministarskoj razini. Na toj sjednici predstavljaju se opća stajališta i ne ulazi se u sadržajne pregovore i pregovore o pojedinim poglavljima.

Hrvatska je pristupne pregovore započela [[3. listopada]] 2005. godine, iako je to bilo predviđeno za [[16. ožujka]] iste godine, no nije postignuta suglasnost o otvaranju pristupnih pregovora, jer je jedan od uvjeta za početak pregovora bila i puna suradnja s [[Međunarodni kazneni sud za bivšu Jugoslaviju|Međunarodnim kaznenim sudom za bivšu Jugoslaviju]]. Hrvatska tada nije zadovoljila taj uvjet, jer se ključnim smatralo uhićenje generala [[Hrvatska vojska|Hrvatske vojske]] [[Ante Gotovina|Ante Gotovine]].

Pregovori o članstvu u Europskoj uniji podijeljeni su u nekoliko faza. Prva faza, ''analiza usklađenosti zakonodavstva'' zemlje kandidata s europskim propisima ''(tzv. screening)'' započela je nakon otvaranja pregovora, [[20. listopada]] 2005. godine, i trajala je do [[18. listopada]] 2006. Osnovna je svrha screeninga utvrditi postojeće razlike u svakom poglavlju pregovora između zakonodavstva države kandidatkinje i pravne stečevine Europske unije s kojom je do trenutka pristupanja u članstvo potrebno uskladiti nacionalno zakonodavstvo. Na temelju analize od države kandidatkinje očekuje se da pokaže hoće li moći u cijelosti prihvatiti pravnu stečevinu Europske unije u pojedinom poglavlju pregovora i uskladiti uočene razlike u zakonodavstvu ili ima namjeru zatražiti odgovarajuća prijelazna razdoblja za potpuno usklađivanje i punu provedbu. Screening se provodi zasebno za svako poglavlje pregovora, a njegovo trajanje po pojedinom poglavlju ovisi o opsegu i količini pravne stečevine. Iskustva pokazuju da screening može trajati od jednoga dana do nekoliko tjedana. Cjelokupan postupak screeninga uobičajeno traje oko godinu dana. Nakon završetka analitičkoga pregleda Odluku o otvaranju pregovora u pojedinom poglavlju, ovisno o ocjeni spremnosti države kandidatkinje, donose države članice u okviru [[Vijeće Europske unije|Vijeća Europske unije]].

Otvaranjem pregovora o pojedinom poglavlju započinje sadržajna faza pregovora tijekom koje se pregovara o uvjetima pod kojima će država kandidatkinja prihvatiti, primijeniti i provesti [[Pravna stečevina Europske unije|pravnu stečevinu Europske unije]] u tom poglavlju, uključujući prijelazna razdoblja koja je eventualno zatražila država kandidatkinja. Nakon postizanja dogovora između Europske unije i države kandidatkinje o pojedinom poglavlju pregovora, uz ispunjenost preduvjeta za njegovo zatvaranje, ono se smatra privremeno zatvorenim. Formalnu odluku o tome donosi međuvladina konferencija na ministarskoj razini. Sve do sklapanja Ugovora o pristupanju, ako se u tom poglavlju pravne stečevine donesu bitno novi propisi ili ako država kandidatkinja ne ispuni preduvjete i obveze koje je preuzela za to poglavlje pregovora, postoji mogućnost njegova ponovnog otvaranja.

Prema sadašnjem tijeku pregovora i predviđanjima, Hrvatska bi pregovore mogla završiti do kraja prve polovine 2010. godine, nakon čega će uslijediti potpisivanje [[Ugovor o članstvu u Europskoj uniji|Ugovora o članstvu]], te sam ulazak. Prema nekim najavama, to bi se najranije moglo dogoditi sredinom 2010., a predviđanja sežu i do 2014. Naime, osim uvjeta koji Hrvatska mora ispuniti da bi ušla u punopravno članstvo, prepreke za njezin ulazak su i aktualni odnosi unutar same Unije i [[Hrvatsko-slovenski odnosi|problemi sa susjednom Slovenijom]], koja blokira ulazak Hrvatske u Europsku uniju zbog neriješenih bilateralnih pitanja, a poseno se to odnosi na razgraničenje na kopnu i moru.

=== Pojedina poglavlja ===
* **Poglavlje 1.** - **Sloboda kretanja roba** ''(otvoreno 25. srpnja 2008., zatvoreno 19. travnja 2010.)'' -
* **Poglavlje 2.** - **Sloboda kretanja radnika** ''(otvoreno 17. lipnja 2008., zatvoreno 2. listopada 2009.)'' - jedno od dva poglavlja koja su otvorena na ovom šestom međuvladinom sastanku na ministarskoj razini. U ovom poglavlju Hrvatska je dobila jedno mjerilo za zatvaranje. Od Hrvatske se traži da dokaže da ima odgovarajuće administrativne strukture za provedbu zakonodavstva u ovom području. Europska unija je u poglavlju Sloboda kretanja radnika zatražila prijelazne odredbe.
* **Poglavlje 3.** – **Pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga** ''(otvoreno 26. lipnja 2007., zatvoreno 21. prosinca 2009.)'' - europska pravna stečevina, koju će Hrvatska morati prihvatiti u svoje zakonodavstvo, predviđa osiguranje jednakih uvjeta za sve državljane EU-a kod započinjanja gospodarskih djelatnosti, bilo kao samostalno zaposlenih osoba bilo kroz osnivanje trgovačkog društva. Restrikcije i iznimke u tom poglavlju, poput zahtjeva da se mora imati neko posebno obrazovanje za obavljanje neke djelatnosti, mogući su samo u strogo određenim slučajevima i moraju vrijediti jednako za sve neovisno o državljanstvu ili prebivalištu.
* **Poglavlje 4.** - **Sloboda kretanja kapitala** ''(otvoreno 2. listopada 2009., zatvoreno 5. studenog 2010.)'' -
* **Poglavlje 5.** - **Javne nabave** ''(otvoreno 19. prosinca 2008., zatvoreno 30. lipnja 2010.)'' - jedino poglavlje od predviđenih osam koje je Hrvatska otvorila na ovom sastanku bilateralne međuvladine konferencije. Ostalih 7 predviđenih poglavlja za otvaranje blokirala je [[Slovenija]], zbog međudržavnog spora oko razgraničenja na kopnu i moru.
* **Poglavlje 6.** – **Pravo trgovačkih društava** ''(otvoreno 26. lipnja 2007., zatvoreno 2. listopada 2009.)'' – Ovo poglavlje sastoji se iz tri dijela: pravo [[trgovačko društvo|trgovačkih društava]] u užem smislu, [[računovodstvo]] i [[revizija|revizije]]. U prvom dijelu, koji se sastoji od pravila o osnivanju, registraciji, spajanju i dijeljenju tvrtki, RH je najviše usklađena. Tijekom 2003. godine kada su izvršene zadnje izmjene hrvatskog zakonodavstva u tom području, usklađenost je bila potpuna, ali se u međuvremenu mijenjala europska pravna stečevina, pa je treba mijenjati neke stvari. U ostala dva dijela ovog poglavlja Hrvatska ima više posla. Morat će prihvatiti međunarodne računovodstvene standarde, na čemu se u EU inzistira jer su bitni za unutarnje tržište. Kod revizije će Hrvatska morati mijenjati odredbe koje diskriminiraju državljane EU-a u odnosu na hrvatske. Diskriminacija se odnosi na hrvatski propis koji nalaže da revizor može biti samo hrvatski državljanin ili da mora nostrificirati diplomu, što se kosi s odredbama o slobodi kretanja radnika. Republika Hrvatska nije tražila trajna izuzeća, niti prijelazna razdoblja za provedbu pravne stečevine EU obuhvaćene ovim poglavljem.
* **Poglavlje 7.** – **Pravo intelektualnog vlasništva** (''otvoreno 29. ožujka 2007., zatvoreno 19. prosinca 2008.)'' – Ovo poglavlje uređuje dio ekonomije koji je zasnovan na znanju i inovacijama. Ovo dosta opsežno poglavlje obuhvaća autorsko pravo u umjetnosti i znanosti, zatim pravo industrijskog vlasništva poput [[patent|patenata]], žigova ili oznaka zemljopisnog podrijetla. Do početka otvaranja ovog poglavlja Hrvatska je već postigla visoku razinu usklađenosti, ali je za zatvaranje ovog poglavlja Hrvatska dobila dva mjerila: dovršetak usklađivanja zakonodavstva i uspostava potrebnih mehanizama za provođenje tog zakonodavstva.
* **Poglavlje 8.** - **Tržišno natjecanje** (''otvoreno 30. lipnja 2010.)'' –
* **Poglavlje 9.** – **Financijske usluge** ''(otvoreno 20. lipnja 2007., zatvoreno 27. sudenog 2009.)'' - Ovo poglavlje obuhvaća područja bankarstva, osiguranja i [[Vrijednosni papiri|vrijednosnih papira]]. U ovom poglavlju ''acquis'' je dosta opsežan, pa Hrvatska ima dosta posla na zakonskom usklađivanju.
* **Poglavlje 10.** – **Informacijsko društvo i mediji** ''(otvoreno 26. lipnja 2007., zatvoreno 19. prosinca 2008.)'' – U ovom poglavlju Europska pravna stečevina sadržava propise o elektroničkim komunikacijama, uslugama informacijskog društva i audiovizualnim uslugama. Kako bi se stvorilo jedinstveno tržište EU-a na kojem djeluju slobodni tržišni operateri, Hrvatska se u području audiovizualne politike mora uskladiti s europskom direktivom o televiziji bez granica. Ta direktiva propisuje minimalne standarde kojima se uređuju pitanja zaštite mladih, ljudskog dostojanstva, reklamiranja i slično. Republika Hrvatska nije tražila trajna izuzeća, niti prijelazna razdoblja za provedbu pravne stečevine EU obuhvaćene ovim poglavljem.
* **Poglavlje 11.** - **Poljoprivreda i ruralni razvitak** ''(otvoreno 2. listopada 2009., zatvoreno 19. travnja 2011.)'' -
* **Poglavlje 12.** - **Sigurnost hrane, veterinarska i fitosanitarna politika** ''(otvoreno 2. listopada 2009., zatvoreno 27. srpnja 2010.)'' -
* **Poglavlje 13.** - **Ribarstvo** ''(otvoreno 19. veljače 2010., zatvoreno 6. lipnja 2011.)'' -
* **Poglavlje 14.** – **Prometna politika** ''(otvoreno 21. travnja 2008., zatvoreno 5. studenog 2010.)'' – jedno od prva dva poglavlja otvorenih za vrijeme slovenskog predsjedanja Europskom unijom. Hrvatska je u poglavlju Prometna politika za liberalizaciju teretnog [[željeznički promet u Hrvatskoj|željezničkog prometa]] zatražila prijelazno razdoblje do [[31. prosinca]] 2012., s tim da bi išla na postupnu liberalizaciju od 33 posto svake godine, počevši od 2010. Europska unija sa svoje strane traži prijelazno razdoblje glede [[kabotaža|kabotaže]] u cestovnom teretnom prijevozu. Hrvatska je za obvezu dobila: uvođenje [[Digitalni tahograf|digitalnih tahografa]] u cestovnom prometu; poboljšanje kakvoće brodova koji plove pod [[Zastava Hrvatske|hrvatskom zastavom]]; uspostavljanje sposobnog i učinkovitog željezničkog regulatora; ratificiranje Sporazuma o zajedničkom europskom zračnom prostoru i primjena prve faze.
* **Poglavlje 15.** – **Energetika** ''(otvoreno 21. travnja 2008., zatvoreno 27. studenog 2009.)'' – jedno od prva dva poglavlja otvorenih za vrijeme slovenskog predsjedanja Unijom. Hrvatska je zatražila dva prijelazna razdoblja. Prvo je da se do [[31. srpnja]] 2012. odgodi obveza čuvanja minimalnih zaliha sirove [[nafta|nafte]] u količini 90-dnevne zalihe, jer Hrvatska mora za to stvoriti logističke pretpostavke. Drugi zahtjev odnosi se na električnu energiju gdje je Hrvatska, zbog svog vrlo specifičnog položaja, tražila prijelazno razdoblje do [[31. prosinca]] 2018. Hrvatska traži privremeno izuzeće od Uredbe 1228/2003, kojom se reguliraju kriteriji za pristup mreži za prekograničnu trgovinu [[električna energija|električnom energijom]]. Hrvatska traži rezervaciju prekograničnog prijenosnog kapaciteta u uvoznom smjeru za potrebe domaćih kupaca u iznosu od 1.000 [[vat|megavata]] na svim granicama. Hrvatska je za obvezu dobila: prihvaćanje novog zakona o [[rudarstvo|rudarstvu]]: primjena direktive EU o unutarnjem europskom tržištu električnom energijom i plinom; usklađivanje s ciljem EU-a da se do 2020. godine 20 posto struje proizvede iz obnovljivih izvora; dokazivanje sposobnosti u provođenju zakona o nuklearnoj sigurnosti.
* **Poglavlje 16.** - **Porezi** ''(otvoreno 2. listopada 2009., zatvoreno 30. lipnja 2010.)'' -
* **Poglavlje 17.** – **Ekonomska i monetarna politika** ''(otvoreno 20. prosinca 2006., zatvoreno 19. prosinca 2008.)'' – U ovom poglavlju obuhvaćena su posebna pravila koja zahtjevaju neovisnost središnjih banaka i zabranu tim bankama da izravno financiraju javni sektor. Hrvatska već u tom trenutku mora početi s pripremama uvođenja [[euro|eura]], iako će od njenog ulaska u EU do uvođena zajedničke [[valuta|valute]] morati proći još neko vrijeme.
* **Poglavlje 18.** – **Statistika** ''(otvoreno 26. lipnja 2007., zatvoreno 2. listopada 2009.)'' – Ovo je vrlo opsežno poglavlje koje sadrži oko 500 propisa. Ovo poglavlje je specifično jer je povezano s ostalim poglavljima, jer producira podatke za njih. U području [[statistika|statistike]] pravna stečevina Europske unije traži prihvaćanje temeljnih načela poput nepristranosti, pouzdanosti, transparentnosti, povjerljivosti individualnih podataka i diseminacije službene statistike. Ovo poglavlje također obuhvaća metodologiju, klasifikacije i postupak prikupljanja podataka u raznim područjima, kao što su statistička infrastruktura, makroekonomska statistika, statistika cijena, poslovna statistika, [[demografija|demografska]] i socijalna politika, poljoprivredna statistika itd. Zakonodavstvo RH u ovom poglavlju je usklađeno do pola. Najveći je nedostatak neovisnost regionalnih statističkih ureda u odnosu na [[Državni zavod za statistiku]] (DZS) i slaba koordinirajuća uloga DZS u statističkom sustavu.
* **Poglavlje 19.** - **Socijalna politika i zapošljavanje** ''(otvoreno 17. lipnja 2008., zatvoreno 21. prosinca 2009.)'' - Ovo poglavlje, uz poglavlje broj 2, prvo je poglavlje koje Hrvatska otvara, a u kojem je bilo postavljeno mjerilo za otvaranje. Da bi zatvorila pregovore u poglavlju Socijalna politika i zapošljavanje, Hrvatska treba ispuniti dva mjerila. U prvom se mjerilu traže manje izmjene Zakona o radu i nešto veće izmjene u Zakonu o zaštiti zdravlja i sigurnosti na radu. U okviru drugog mjerila Hrvatska će morati donijeti krovni antidiskriminicijski zakon i Zakon o ravnopravnosti spolova. Kod svih tih zakona, mora se dokazati i zadovoljavajuća razina provedbe. Ovo je posljednje poglavlje koje je otvoreno za slovenskog predsjedavanja europskom unijom, a ukupno četvrto.
* **Poglavlje 20.** – **Poduzetništvo i industrijska politika** ''(otvoreno 20. prosinca 2006., zatvoreno 25. srpnja 2008.)'' – Industrijska politika EU-a teži povećanju [[konkurencija|konkurentnosti]] u industrijskom sektoru i stope zaposlenosti. Sastoji se uglavnom od političkih načela i komunikacija na horizontalnoj i sektorskoj razini. Bitan element je i državna potpora, te usklađenost pravila pomoći s pravilima EU.
* **Poglavlje 21.** – **Trans-europske mreže** ''(otvoreno 19. prosinca 2007., zatvoreno 2. listopada 2009.)'' – Ovo je novo poglavlje koje nije postojalo u ranijem krugu proširenja , a odnosi se na suradnju unutar Europske unije na razvijanju energetskih i prometnih mreža. To je preduvjet za jačanje socijalne kohezije, ostvarivanja unutrašnjeg tržišta i homogenog razvitka. U zakonodavnom smislu, nema puno posla na usklađivanju ovog poglavlja, jer se europska pravna stečevina svodi na samo jednu uredbu u kojoj su dana osnovna pravila za financijsko sudjelovanje EU-a u razvitku transeuropskih mreža. Od Hrvatske se očekuje da se postupno uključi u programe infrastrukturnog razvitka EU.
* **Poglavlje 22.** - **Regionalna politika i koordinacija strukturnih instrumenata** ''(otvoreno 2. listopada 2009., zatvoreno 19. travnja 2011.)'' -
* **Poglavlje 23.** - **Pravosuđe i temeljna ljudska prava** ''(otvoreno 30. lipnja 2010.)'' -
* **Poglavlje 24.** - **Pravda, sloboda i sigurnost** ''(otvoreno 2. listopada 2009., zatvoreno 22. prosinca 2010.)'' -
* **Poglavlje 25.** - **Znanost i istraživanje** ''(otvoreno 8. lipnja 2006.; zatvoreno 12. lipnja 2006.)'' – Ovo poglavlje, uz poglavlje Obrazovanje i kultura, spada u jedno od najlakših, jer u njima nema puno europske pravne stečevine koje treba preuzeti u nacionalno zakonodavstvo. Upravo zbog toga se poglavlje privremeno zatvori u pravilu na istom sastanku na kojem se i otvori. Jedino što Hrvatska treba učiniti jest osigurati preduvjete za sudjelovanje u okvirnim programima EU-a za znanost i istraživanje.
* **Poglavlje 26.** – **Obrazovanje i kultura** ''(otvoreno 7. prosinca 2006.; zatvoreno 11. prosinca 2006.)'' – Ovo poglavlje otvoreno je i zatvoreno na istoj Međuvladinoj konferenciji za vrijeme finskog predsjedanja Europskom unijom. Smatra se jednim od lakših poglavlja zbog postojanja malog broje europske pravne stečevine koju nacionalno gospodarstvo treba usvojiti. Obrazovanje i kultura u nadležnosti su nacionalnih država. Europska unija nema zajedničku obrazovnu politiku, a njezina se uloga svodi na to da stvori sustav suradnje između država članica. Prema načelu supsidijarnosti , svaka zemlja članica zadržava punu odgovornost za sadržaj i kvalitetu svog obrazovnog sustava. U pravnoj stečevini EU-a postoji direktiva o obrazovanju djece radnika migranata iz članica EU-a, koju je Hrvatska već inkorporirala u svoje zakonodavstvo do stupanja u članstvo. Zatvaranjem ovog poglavlja, Hrvatska je razdvojila svoj process pristupanja EU od turskog, koja je do tada zatvorila samo jedno poglavlje.
* **Poglavlje 27.** - **Okoliš** ''(otvoreno 19. veljače 2010., zatvoreno 22. prosinca 2010.)'' -
* **Poglavlje 28.** – **Zaštita potrošača i zdravlja** ''(otvoreno 12. listopada 2007., zatvoreno 27. studenog 2009.)'' – Prilikom otvaranja ovog poglavlja, Hrvatska je dobila četiri mjerila koje mora ispuniti da bi zatvorila ovo poglavlje. Jedan dio je već u vrijeme otvaranja bio ispunjen, a preostala mjerila odnose se na usklađivanje s pravnom stečevinom u području kontrole duhana, a posebno se to odnosi na veličinu natpisa o štetnosti [[Cigarete|cigareta]] na kutijama, koje će morati zauzimati 30% površine kutije. Hrvatska u ovom poglavlju u potpunosti prihvaća europsku pravnu stečevinu i ne traži nikakova prijelazna razdoblja.
* **Poglavlje 29.** – **Carinska unija** ''(otvoreno 20. prosinca 2006., zatvoreno 2. listopada 2009.)'' – za ovo poglavlje pregovaračko stajalište dostavljeno je u listopadu 2006. godine i u tom poglavlju zakonodavstvo RH u velikoj je mjeri usklađeno s pravnom stečevinom EU, a Republika Hrvatska nastavila je daljnim usklađivanjem i jačanjem administrativne sposobnosti u ovom području. [[Carina|Carinske]] poslove obavljaju države članice koje imaju vanjske granice Europske unije i u trenutku ulaska Hrvatske u EU, taj će dio posla Hrvatska preuzeti od [[Slovenija|Slovenije]] i [[Mađarska|Mađarske]].
* **Poglavlje 30.** – **Vanjski odnosi** ''(otvoreno 12. listopada 2007., zatvoreno 30. listopada 2008.)'' – Prilikom otvaranja ovog poglavlja uvedeno je jedno mjerilo u kojem se traži donošenje akcijskog plana za usklađivanje preostalog gospodarstva. Riječ je o usklađivanju bilateralnih trgovinskih ugovora s europskom pravnom stečevinom. Hrvatska u ovom poglavlju u potpunosti prihvaća europsku pravnu stečevinu i ne traži prijelazno razdoblje.
* **Poglavlje 31.** - **Vanjska, sigurnosna i obrambena politika** ''(otvoreno 30. lipnja 2010., zatvoreno 22. prosinca 2010.)'' -
* **Poglavlje 32.** – **Financijski nadzor** ''(otvoreno 26. lipnja 2007., zatvoreno 27. srpnja 2010.)'' – Ovo poglavlje obuhvaća područja unutarnje revizije u tijelima državne uprave, vanjsku reviziju, zaštitu financijskih interesa EU-a i zaštitu od krivotvorenja EU-a. Cilj je osigurati pravilno korištenje novca poreznih obveznika. O ovom poglavlju Hrvatska je napravila najveći posao u području unutarnje revizije. Republika Hrvatska nije tražila trajna izuzeća, niti prijelazna razdoblja za provedbu pravne stečevine EU obuhvaćene ovim poglavljem.
* **Poglavlje 33.** – **Financijske i proračunske odredbe** ''(otvoreno 19. prosinca 2007.)'' – Ovo poglavlje pokriva uplatu države članice u zajednički europski proračun. U njemu nema direktiva koje je potrebno unositi u nacionalno zakonodavstvo i sastoji se samo od uredbi koje se izravno primjenjuju u svim državama članicama. Do stupanja u članstvo Hrvatska je dužna obaviti sve administrativne i tehničke pripreme za transfer sredstava koja pripadaju Uniji. Ovo se poglavlje u pravilu zatvara posljednje, neposredno prije potpisivanja pristupnog sporazuma.
* **Poglavlje 34.** - **Institucije** ''(otvoreno 5. studenog 2010., zatvoreno 5. studenog 2010.)'' - Ovo je tehničko poglavlje.
* **Poglavlje 35.** - **Ostala pitanja**

==== Tijek pregovora ====

***Izvor informacija:*** [http://www.delhrv.ec.europa.eu/hr/static/view/id/157]

== Izvještaji o napretku ==
=== Prvi izvještaj o napretku ===
Početkom studenog 2005. godine, [[Europska komisija]] je objavila prvo izvješće o napretku Hrvatske o ispunjavanju uvjeta za članstvo. Ovaj izvještaj obuhvaća razdoblje od travnja 2004. do rujna 2005. godine, a u njemu je ocijenjeno da nema velikih teškoća u ispunjavanju političkih kriterija, te da je Hrvatska zemlja s djelotovornim tržišnim gospodarstvom koja će se, ako nastavi s reformama, uspješno nositi s europskom konkurencijom. Pozitivni pomaci utvrđeni su u položaju nacionalnih manjina, sudstva i regionalne suradnje. Naglašeno je i da treba više raditi na suzbijanju korupcije, iako postoje napredak u tom području.

U pogledu ispunjavanja obveza za članstvo, napredak se ocijenjuje u 33 poglavlja. Od tih poglavlja Hrvatska je napredovala u poglavljima: Sloboda kretanja robe, Javne nabave, Informacijsko društvo, Obrazovanje i kultura, Vanjska, sigurnosna i obrambena politika. Područja u kojima je potrebno uložiti dodatne napore podijeljena su u tri skupine:

* **Potreban pojačan napor** – obuhvaća poglavlja: Slobodno kretanje kapitala, Pravo trgovačkih društava, Informacijsko društvo i mediji, Ribarstvo, Promet, Energetika, Zaštita zdravlja i potrošača, Carinska unija i Financijska kontrola.
* **Potreban znatan i neprekidan napor** – obuhvaća poglavlja: Slobodno kretanje roba, Javna nabava, Slobodno kretanje radnika, Pravo poslovnog nastana, Sloboda pružanja usluga, Financijske usluge, Politika tržišnog natjecanja, Poljoprivreda i ruralni razvoj, Sigurnost hrane, Porezi, Socijalna politika i zapošljavanje, Regionalna politika, Pravosuđe i temeljna prava, Pravda, sloboda i sigurnost
* **Potrebno uložiti vrlo velike napore** – obuhvaća područje zaštite okoliša

Spomenut je i slučaj genarala [[Ante Gotovina|Ante Gotovine]], koji još nije bio uhićen i predan međunarodnom sudu za ratne zločine na prostoru bivše Jugoslavije u Haagu i neizravno je dato do znanja da je puna suradnja s ovim sudom uvjet za daljim nastavkom pregovora.

=== Drugi izvještaj o napretku ===
Drugi izvještaj o napretku Hrvatske koji objavljuje Europska komisija, objavljen je [[8. studenog]] 2006. godine. Istaknuto je da Hrvatska napreduje u mnogim područjima, ali da je to napredovanje sporo. Posebno se to odnosi na povratak izbjeglica i prava nacionalnih manjina. Ustanovljeno je da je Hrvatska zemlja s djelotvornim tržišnim gospodarstvom, niskom [[inflacija|inflacijom]] i stabilnim tečajem. Najviše je zamjereno Hrvatskoj sporost u suzbijanju korupcije, veliki vanjski dug, trgovački deficit, te spora strukturna reforma. Sveukupno je ocijenjeno da je Republika Hrvatska unaprijedila sposobnost preuzimanja obveza koje proizlaze iz članstva i da pojačane napore mora uložiti u poglavlja: Slobodno kretanje kapitala, Politika tržišnog natjecanja, Poljoprivreda, Pravda sloboda i sigurnost, Pravosuđe i Okoliš.

=== Treći izvještaj o napretku  ===
Europska komisija je svoje treće izvješće o napretku Hrvatske objavila [[6. studenog]] 2007. godine u kojem je ocijenjeno da pregovori s Hrvatskom dobro napreduju i da dolaze u konačnu fazu. Kao i u prethodnom izvješću, od Hrvatske se traži pojačan napor u poboljšanju statusa manjinskih prava i povratka izbjeglica. Hrvatska je još jednom upozorena na vanjski deficit koji bi mogao utjecati na makroekonomsku stabilnost, koja je označena kao stabilna, uključujući i nisku inflaciju. I u ovom izvješću hrvatskog je gospodarstvo ocijenjeno kao funkcionalno tržišno, koje bi se moglo nositi s europskom konkurencijom, pod uvjetom da se provedu reforme koje će smanjiti strukturne slabosti. Hrvatska još uvijek ne bilježi znatan napredak u području javne uprave i u borbi protiv korupcije.

=== Četvrti izvještaj o napretku  ===
Četvrti izvještaj o napretku Hrvatske, Europska komisija je objavila [[5. studenog]] 2008., a obuhvaćeno je razdoblje od [[1. listopada]] 2007. do [[3. listopada]] 2008. godine. Ocijenjeno je da je ostvaren napredak u reformi državne uprave, ali da su pravni temelji za izgradnju moderne i stručne države još nepotpuni. Reforme u pravosuđu se nastavljaju, ali relativno sporim tempom. Ista situacija je i s korupcijom. Iako je ostvaren određeni napredak, korupcija je i dalje vrlo raširena, a administrativni kapaciteti državnih tijela za borbu protiv korupcije i dalje su nedostatni. Što se tiče ljudskih prava, ocijenjeno je da se u Hrvatskoj poštuje međunarodni zakon o ljudskim pravima, uz neke specifične nedostatke vezane uz dužinu trajanja postupaka i nedostatke pravosudnog sustava. Bilo je i prigovora na provedbu antidiskriminacijskog zakona, jer razina zaštite od diskriminacije i sudsko procesuiranje nije u skladu s normama EU. Ustanovljeno je da postoji napredak kada je riječ o provedbi Ustavnoga zakona o pravima nacionalnih manjina, ali glavni nedostatak i dalje je nedovoljna zastupljenost manjina u državnoj upravi, pravosuđu i policiji. U području regionalne suradnje i međunarodnih obveza ocijenjeno je da Hrvatska i dalje surađuje s Međunarodnim sudom u Haagu, ali da nisu dostavljeni svi spisi koji se od Hrvatske traže. Nije bilo velikih zamjerki za odnose Hrvatske s državama iz okruženja. I u ovom izvješću hrvatsko gospodarstvo je ocijenjeno kao funkcionalno tržišno s ukupnom trgovinom roba i usluga većom od 100% [[BDP]]-a.

=== Peti izvještaj o napretku  ===
Peti izvještaj o napretku Hrvatske objavljen je [[14. listopada]] [[2009.]], a obuhvaća razdoblje od početka listopada 2008. do sredine rujna 2009. godine. Između ostalog, ocijenjeno je provedba Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju bila neujednačena. Hrvatska nije u pojedinim poglavljima napredovala u skladu s planovima, što se prvenstveno odnosi na poglavlja ''Pravosuđe i temeljna ljudska prava'', ''Tržišno natjecanje'' i ''Prometna politika''. Ukazano je i na sporost reforme državne uprave i reformi u pravosuđu, iako su primjetni pomaci. Najveći problemi Hrvatske su i dalje korupcija, koja je i dalje raširena, a instrumenti za njezino suzbijanje ne provode se s dovoljno odlučnosti, osobito kad je riječ o korupciji u politici. Usmjerava se pozornost i na nedovoljno kažnjavanje ratnih zločina, kao i na mnogobrojne probleme manjinskih zajednica, posebice Srba i Roma.

Što se tiče susjedskih odnosa, najbolje su ocijenjeni odnosi s [[Italija|Italijom]] i [[Mađarska|Mađarskom]]. Odnosi s [[BiH]] su stabilni, ali opterećeni raznim trgovačkim odnosima. Najveći napredak ostvaren je u odnosima s [[Crna Gora|Crno Gorom]], a napredak u odnosima sa [[Srbija|Srbijom]] pogoršan je oštrim retorikama vezane za slučajeve pred Međunarodnim sudom pravde u Den Haagu. Najlošije su ocijenjeni odnosi sa [[Slovenija|Slovenijom]], na što je najviše utjecalo neriješeno granično pitanje.

== Prepreke i problemi ==
Hrvatska se, prema Mišljenju Europske komisije (''Avis''), ocjenjuje kao funkcionalna [[demokracija]] sa stabilnim institucijama koje garantiraju [[vladavina prava|vladavinu prava]]. Ne postoje veći problemi vezani uz poštivanje osnovnih prava. Također ocjenjuje se zemljom s djelotvornom tržišnom ekonomijom, koja bi trebala biti u stanju nositi se sa pritiscima konkurencije i tržišnih snaga unutar Unije. S druge strane, prigovori su da administrativni kapacitet nije ujednačen i da je potrebno poboljšati provedbu [[zakonodavstvo|zakonodavstva]]. U vezi s tim, potrebno je nastaviti s usklađivanjem zakonodavstva i u isto vrijeme jačati administrativne i pravosudne strukture potrebne za učinkovitu primjenu i provedbu pravne stečevine Zajednice.

=== Državna uprava ===
Glavne kritike [[Državna uprava u Hrvatskoj|državnoj upravi]] su njezina glomaznost i tromost. Reforma državne uprave teče sporo. Postojeći pravni administrativni sustav u Hrvatskoj složen je i kompliciran, te ga treba pojednostavniti. Veliki diskrecijski raspon dovodi do neučinkovitosti i pravne nesigurnosti te pogoduje [[korupcija|korupciji]]. Upravni sud ne može izvršiti trenutačni opseg posla na revidiranju upravnih odluka. Također jedna od kritika nerazvijenost [[Lokalna i područna (regionalna) samouprava u Hrvatskoj|lokalne i područne samouprave]], te slaba decentralizacija.

=== Stanje u pravosuđu ===
Glavni problemi [[Sudbena vlast u Hrvatskoj|hrvatskog pravosudnog sustava]] su raširena neučinkovitost pravosudnog sustava i puno vremena potrebnog za donošenje i provođenje presuda, kao i slabosti glede odabira i obuke sudaca. Povrh toga, pred sudove se izlazi s previše slučajeva koji bi se u načelu mogli riješiti i drugim sredstvima. Svi ti čimbenici zajedno pridonose vrlo velikom gomilanju neriješenih predmeta. Dodatni je problem taj što sudovi i dijelovi državne uprave ne poštuju uvijek ili ne izvršavaju pravodobno odluke viših sudova. Osim toga, postoje određeni problemi u uspostavi neovisnog sudstva. Ti problemi uzrok su što prava građana još nisu u potpunosti sudski zaštićena u skladu s [[Ustav Republike Hrvatske|ustavnim odredbama]].

Strukturalna reforma hrvatskog pravosudnog sustava započela je [[Vlada Republike Hrvatske|Vladinim]] usvajanjem dokumenta "Reforma pravosudnog sustava" [[2002]]. i Operativnog plana usvojenog u srpnju [[2003]].

U svom Izvješću o napretku za [[2006]]. godinu, Europska komisija konstatira da je reforma tek u početnoj fazi, a pravosudni sustav i dalje trpi ozbiljne nedostatke. Glavne su kritike da treba poduzeti puno više aktivnosti kako bi se smanjio još uvijek velik broj neriješenih predmeta, skratilo trajanje sudskih postupaka, poboljšalo vođenje predmeta, racionalizirala mreža sudova, uključujući i zatvaranje sudova, osiguralo pravilno provođenje sudskih presuda i izvršila reforma pravne pomoći. Kako bi se osigurala nepristranost, potrebno je poboljšati postupke imenovanja, obuke i stegovne postupke za sudske dužnosnike. Hrvatska još nema neovisan, nepristran, transparentan i učinkovit pravosudni sustav, čija će uspostava biti važan pokazatelj hrvatske spremnosti za eventualno članstvo i preduvjet za uspješnu provedbu pravne stečevine.

=== Korupcija ===
Korupcija predstavlja ozbiljan problem. Mnoge optužbe za korupciju ostaju
neistražene, a slučajevi korupcije obično prolaze nekažnjeno. Provedba antikorupcijskog
programa nalazi se tek u početnoj fazi. Potrebna je potpuna provedba programa i snažna
politička volja za jačanjem aktivnosti, posebno kada je riječ o korupciji na visokoj razini.

U svom Izvješću o napretku za 2006. godinu Europske komisije stoji da je potrebno jačanje aktivnosti na proaktivnom sprječavanju, otkrivanju i djelotvornom gonjenju korupcije. Potrebno je podići svijest o korupciji kao o ozbiljnom [[kazneno djelo|kaznenom djelu]], dok [[USKOK]] i ostala tijela uključena u antikorupcijski program trebaju dodatno ojačati i poboljšati međusobnu koordinaciju.

=== Suradnja sa sudom u Haagu ===
Jedna od glavnih prepreka za otvaranje pregovora, a time i ulazak u punopravno članstvo Europske unije bila je suradnja s Međunarodnim kaznenim sudom za bivšu Jugoslaviju (Haaški sud). Hrvatskoj se nametnula krivnja za [[Domovinski rat]] s kraja [[20. stoljeće|20. stoljeća]] i izjednačavalo ju se s agresorom, što je politički vrh, kao i sam narod teško prihvaćao. Da bi se Hrvatska pridružila europskoj obitelji, morala je predati ratnu dokumentaciju, spise s oznakom “vojna tajna” i izručiti cjelokupan zapovjedni lanac koji je sudjelovao u ratnim operacijama. Dugo se Hrvatskoj spočitavala nesuradnja s Haaškim sudom, uzrokovana ponajviše neizručivanjem generala Ante Gotovine. Nakon njegovog izručivanja, Hrvatskoj je upaljeno zeleno svjetlo i [[3. listopada]] 2005. godine ustanovljeno je da Hrvatska u potpunosti surađuje s Haškim sudom. Slijedom toga, istoga dana i službeno su otvoreni pregovori s Hrvatskom o punopravnom članstvu, ali ovo pitanje će praktički do kraja povlačiti [[Velika Britanija]] i [[Nizozemska]] blokirajući tako završetak pregovora sve do [[SAD|američkog]] političkog pritiska na [[London]] zbog tamošnjih nerealnih stajališta  što rezultira uspješnim završetkom pregovora Hrvatske s Europskom unijom

=== Prava nacionalnih manjina ===
Jedna od kritika je spora provedba [[Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina|Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina]]. Najveći problemi su premala zastupljenost manjina u državnoj upravi, pravosuđu i [[Hrvatska policija|policiji]].

U svim donesenim Mišljenjima, jedna od kritika Hrvatskoj je spora provedba Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Ratni sukobi, etnonacionalizam i tranzicijski problemi hrvatskog društva učinili su praktično problematičnom temu pozicioniranja nacionalnih manjina u hrvatskom društvu. Najveći problemi su premala zastupljenost manjina u državnoj upravi, pravosuđu i policiji. Postoje i stvarne prepreke za povratak srpskih izbjeglica, trajno neprijateljstvo u određenim područjima, izraženi nacionalistički sukobi u kojima su Srbi bili većinsko stanovništvo prije Domovinskog rata, kao i pitanja stambenog zbrinjavanja, koja se uglavnom odnose na bivše nositelje stanarskog prava koji ne mogu još uvijek ostvariti povrat svoje, prije rata, stečene imovine. Pozitivan pomak se primjećuje u položaju romske nacionalne manjine u Hrvatskoj iako se Romska populacija susreće se s brojnim problemima u Hrvatskoj. Dva najveća, ujedno i međusobno povezana, su problem državljanstva i problem zapošljavanja. Oni Romi koji bi mogli raditi, ukoliko nemaju državljanstvo ne mogu se zaposliti, a njihova djeca ne mogu pohađati školu, nemaju pravo na socijalnu skrb i zaštitu.

Polako se popravlja položaj [[Romi|romske manjine]].

=== Odnosi sa Slovenijom ===


Jedan od problema koji je trebao biti sporedan u procesu pregovora pokazao se kao jedna velika kočnica na hrvatskom putu. Problemi sa susjednom Slovenijom u vezi razgraničenja na kopnu i moru jačali su vremenom kako su tekli preogovori. Ključan problem za Sloveniju je bila granica Hrvatske u [[Savudrijska vala|Savudrijskoj vali]] ''([[slovenski jezik|sl.]] Piranski zaliv)'' za koji je Slovenija smatrala da joj, po načelu pravičnosti, pripada u cijelosti. Iz tog problema proizašao je i drugi, na koji je još više stavljan naglasak kad je Slovenija preuzela predsjedanje Europskom unijom u siječnju 2008., a to je pitanje [[Zaštićeni ekološko-ribolovni pojas|ZERP-a]]. Prema slovenskom mišljenju Hrvatska nije mogla proglasiti taj pojas dok se ne riješi granično pitanje na moru, dok je Hrvatska ne obazirući se na savjete Europske unije taj pojas ipak aktivirala [[1. siječnja]] 2008. susjedna Italija, koje se također taj pojas ticao, pružila je podršku Sloveniji iako sama nije upućivala nikakve prijetnje u vidu blokade ulaska u Europsku uniju poput Slovenije. Stav Europske unije je bio jasan, bezrezervna potpora Sloveniji kao članici Unije, ali je ipak upućen nalog Ljubljani da se to pitanje riješi u vidu dobrosusjedskih odnosa, a ne da se stvara problem između Hrvatske i Europske unije, kako je to Slovenija htjela prikazati.

Odnosi sa Slovenijom, koji do raspada bivše Jugoslavije nisu nikada bili loši, bivali su sve gori kako su se bližili parlamentarni izbori, kako u jednoj, tako i u drugoj zemlji. Nacionalističke stranke u Sloveniji potpirivale su netrepeljivost prema Hrvatima sve glasnijim isticanjem problema sa Hrvatskom, preuveličavajući ih, čak i stvaranjem novih. Jedan od takvih bila je i najava raspisivanja referenduma na kojem će se građani te zemlje moći odlučiti žele li Hrvatsku u Europskoj uniji ili ne. Iako te stranke nemaju za potporu nadpolovičnu većinu glasačkog tijela, takvi potezi iz Slovenije uvelike narušavaju već poljuljane odnose. Svi ti problemi rezultirali su time da je na dan [[19. prosinca]] [[2008.]] Slovenija blokirala otvaranje osam i privremeno zatvaranje tri poglavlja, što je značajno odgodilo predviđeni ulazak Hrvatske u EU, i dodatno narušilo sve gore međusobne odnose.

Ministar vanjskih poslova [[Samuel Žbogar]] slovenskoj je javnosti [[19. prosinca]] otkrio dokumente iz sedam poglavlja o kojima Hrvatska pregovara sa Europskom unijom, a koji su glavni razlog slovenske blokade hrvatskih pregovora. Radi se o dokumentima u pogljavu Poljoprivreda, Sigurnost hrane, veterinarstvo i fitosanitarna politika, Oporezivanje, Mrežne infrastrukture, Regionalne politike i strukturnih instumenata, Prava, slobode i sigurnosti te Okoliša.

* U poglavlju Poljopriveda izričito su, kao hrvatska, navedena sporna naselja na lijevoj obali [[Dragonja|Dragonje]] ([[Škrile]], [[Bužin]], [[Škudelini]] i [[Veli Mlin]]). 
* U Sigurnoj prehrani, sporno je hrvatsko pozivanje na pomorski zakonik, koji spominje epikontinentalni pojas u [[Jadransko more|Jadranskom moru]]. 
* U poglavlju o Oporezivanju izričito je naveden granični prijelaz Plovanija, odnosno privremena granična točka kraj [[Sečovlje|Sečovlja]], za koju je 1994. tadašnji premijer [[Nikica Valentić]] izričito i pisano potvrdio da ne prejudicira granicu. 
* U Infrastrukturi, priložene su karte sa ucrtanom morskom granicom. 
* U Regionalnoj politici, sporan je interventi plan u slučaju onečišćenja mora, koji spominje ZERP, a priložena je i karta sa ucrtanom granicom. 
* U poglavlju Prava priloženi su dokumenti koji navode granične prijelaze, naveden je prijelaz Plovanija, te navedene katastarske parcele iz katastra koji je nastao nakon 25. lipnja 1991. godine. 
* U poglavlju Okoliš, spominje se ZERP te je priložena karta sa ucrtanom morskom granicom.

== Struktura za pregovore o pristupanju Republike Hrvatske ==
[[Vlada Republike Hrvatske]] je 7. travnja 2005. godine donijela Odluku o uspostavljanju struktura za pregovore o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Tom Odlukom predviđena su tijela za vođenje pregovora i sklapanje Ugovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji.

To su sljedeća tijela:

* **Državno izaslanstvo** Republike Hrvatske za pregovore o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Dražvno izaslanstvo čine:
** voditelj Državnog izaslanstva (po funkciji to je [[ministar vanjskih poslova|ministar vanjskih poslova i europskih integracija]]) - [[Gordan Jandroković]]
** zamjenik voditelja Državnog izaslanstva i glavni pregovarač - [[Vladimir Drobnjak]]
** zamjenici glavnog pregovarača - [[Ivana Maletić]] i [[Boris Vujčić]]
** šef Misije Republike Hrvatske pri Europskim zajednicama - [[Branko Baričević]]
** tajnica Pregovaračke skupine - [[Dubravka Vlašić-Pleše]]
* **Koordinacija za pregovore** je privremeno međuresorno radno tijelo Vlade Republike Hrvatske koje raspravlja o svim pitanjima u vezi pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji.
* **Pregovaračka skupina** za vođenje pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji - čine je:
** Glavni pregovarač;
** Zamjenici glavnog pregovarača;
** Članovi Pregovaračke skupine zaduženi za pojedina poglavlja pregovora – pravne stečevine Europske unije;
** Šef Misije Republike Hrvatske pri Europskim zajednicama;
** Tajnik Pregovaračke skupine.
:Članovi Pregovaračke skupine pružaju stručnu potporu glavnom pregovaraču u pregovorima, sudjeluju u pregovorima po nalogu glavnog pregovarača, koordiniraju rad radnih skupina za pripremu pregovora po pojedinim poglavljima pregovora – pravne stečevine Europske unije, surađuju s europskim koordinatorima tijela državne uprave, odgovorni su za izradu prijedloga pregovaračkih stajališta te odgovarajućih izvješća.

* **Radne skupine za pripremu pregovora po pojedinim poglavljima pregovora – pravne stečevine Europske unije** - sudjeluju u analitičkom pregledu i ocjeni usklađenosti zakonodavstva (screening), te u izradi nacrta prijedloga pregovaračkih stajališta, uz potporu tijela državne uprave ili drugih tijela određenih nositeljima pojedinog poglavlja pravne stečevine Europske unije i europskog koordinatora tog tijela.
* **Ured glavnog pregovarača** - ured pruža stručnu, tehničku i administrativnu pomoć glavnom pregovaraču. Zbog specifičnosti posla i sukladno djelovanju glavnog pregovarača, djeluje pri Vladi Republike Hrvatske i pri Misiji Republike Hrvatske pri Europskim zajednicama. Njegovim radom upravlja voditelj Ureda.
* **Tajništvo Pregovaračke skupine** - pruža stručnu, tehničku i administrativnu pomoć Državnom izaslanstvu, Pregovaračkoj skupini i radnim skupinama za pripremu pregovora po pojedinim poglavljima pregovora – pravne stečevine Europske unije. Tajništvo koordinira zadaće i poslove koji proizlaze iz pregovora, priprema analitički pregled i ocjenu usklađenosti zakonodavstva (screening) i izrađuje izvješća o njegovom tijeku, kao i tijeku pregovora te obavlja i sve druge tehničke i administrativne poslove vezane uz pregovore.

**Nacionalni odbor** je posebno je radno tijelo [[Hrvatski sabor|Hrvatskoga sabora]] koje nadgleda i ocjenjuje tijek pregovora, te daje mišljenje i smjernice u ime Hrvatskoga sabora. Odbor se sastoji od zastupnika Hrvatskoga sabora, predstavnika Ureda Predsjednika Republike Hrvatske, akademske zajednice, udruga poslodavaca i sindikata. Na čelu Nacionalnog odbora nalazi se [[Vesna Pusić]] .

== Javno mnijenje u Hrvatskoj ==
Prema tvrdnjama Vladinih ustanova, istraživanja javnog mnijenja o stavu građana spram Europske unije 2000. godine, **opće mišljenje** građana o Europskoj uniji bilo je ''uglavnom pozitivno'' (preko 55%), dok je 77% građana bilo **za uključivanje u EU*', dok je protiv bilo 8% građana, dok je 15% bilo neodlučno (izvor: [http://www.mvpei.hr/ei/default.asp?ru=136&gl=200107270000005&sid=&jezik=1 MVPEI] ). 

<sup>1</sup>"Ni dobro ni loše."<br />
<sup>2</sup>U Splitu. Podatak s vijestiju Radio-Splita 20. siječnja 2012.<br />
<sup>3</sup>Hrvatska 57,2% protiv, za 42,8%. Po pozivnim područjima:Dalmacija 68,7% protiv, Slavonija 67,3% protiv, Hrvatsko zagorje 55,3% protiv, Zagreb 48,7% protiv, Riječko primorje i Istra 46% protiv.<br />
<sup>4</sup>Ispitanici s područja Slavonije i Baranje.

== Ugovor o pristupanju ==

Po završetku pregovora, rezultati pregovora ugrađuju se u odredbe nacrta Ugovora o pristupanju, u čijoj izradi sudjeluju predstavnici država članica i institucija Europske unije te predstavnici države kandidatkinje.

Nakon postizanja dogovora između Europske unije i države kandidatkinje o tekstu nacrta Ugovora o pristupanju tekst se upućuje u odgovarajući postupak u institucijama i državama članicama Europske unije te državi kandidatkinji. Na temelju nacrta Ugovora, a prije njegova potpisivanja, Europska komisija mora donijeti konačno mišljenje o zahtjevu za članstvo države kandidatkinje, Europski parlament dati suglasnost, a Vijeće na kraju donijeti jednoglasnu odluku o prihvaćanju nove države članice i njezina zahtjeva za članstvo.

Na zasjedanju Vijeća stalnih predstavnika ([[COREPER]] II) 14. rujna 2011. postignut je dogovor o engleskoj inačici Ugovora o pristupanju s Hrvatskom. Istu je svečano poljski premijer [[Donald Tusk]] 17. rujna donio u Zagreb i predao premijerki Kosor. Izvjestitelj u [[Europski parlament|Europskom parlamentu]] za Hrvatsku Hannes Swoboda najavio je raspravu o tekstu pristupnog ugovora za 14. studenog u Odboru za vanjsku politiku, a na plenarnoj sjednici 1. prosinca. Nakon toga će uslijediti njegovo potpisivanje, najvjerojatnije na summitu Europske unije 9. prosinca. Europski parlament je potvrdio tekst Ugovora o pristupanju Hrvatske u EU 1. prosinca 2011., u raspravi prije glasovanja zastupnik u Europskom parlamentu iz Njemačke je rekao: 

Ugovor potpisuju najviši dužnosnici država članica Europske unije i države pristupnice te se Ugovor upućuje u postupak potvrđivanja (ratifikacije) sukladno ustavnim odredbama svake od država potpisnica. U ime Republike Hrvatske najavljeno je da će isti potpisati predsjednik Republike i predsjednica Vlade.

Nakon potpisivanja Ugovora o pristupanju država pristupnica počinje sudjelovati u radu tijela Vijeća Europske unije i Europskoga parlamenta kao aktivni promatrač. Država kandidatkinja otada se smatra državom pristupnicom.

Da bi Ugovor o pristupanju stupio na snagu, trebaju ga potvrditi ([[ratifikacija|ratificirati]]) parlamenti država članica i države pristupnice. U roku od mjesec dana nakon potpisivanja u Hrvatskoj će se održati referendum o ulasku u EU.
 
Stupanjem na snagu Ugovora o pristupanju uobičajeno na utvrđeni datum, pod uvjetom da je dovršen proces ratifikacije, država pristupnica postaje članica Europske unije.

== Poveznice ==
* [[Ugovor o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji]]
* [[Referendum o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji]]
* [[Slovenska blokada pristupa Hrvatske Europskoj Uniji]]
* [[Proširenje Europske unije]]

== Reference ==


=== Dokumenti ===

* [http://www.mvpei.hr/summit/001124_deklaracija.html Završna deklaracija Zagrebačkog sastanka na vrhu (24. studenoga 2000. )] 
* [http://www.nn.hr/clanci/medjunarodni/2001/132.htm Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju]
* [http://www.vlada.hr/zakoni/avis-hrvatsk.htm Mišljenje Europske komisije (AVIS)] 
* [http://www.eu-pregovori.hr/files/PREGLED_STANJA_PROCESA_PREGOVORA-Ms.pdf Pregleda stanja procesa pregovora] 
* [http://www.mvpei.hr/ei/default.asp?ru=136&sid=&akcija=&jezik=1 Ispitivanje javnog mnijenja] 
* [http://www.mvpei.hr/ei/default.asp?ru=135&sid=&akcija=&jezik=1 Komunikacijska strategija za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo 2006.] 
* [http://www.mvpei.hr/ei/download/2006/11/23/izvjesce_napredak_2006.pdf Izvješće o napretku Hrvatske Europske komisije za 2006.] 
* [http://www.mvpei.hr/custompages/static/hrv/files/PRISTUPANJE-EUROPSKOJ-UNIJI.pdf *Pristupanje Europskoj uniji: očekivani ekonomski učinci'', Studija Ekonomskog instituta, Zagreb, 2007.] 
* HR-EU: aktualno 
* Brnčić, A. (2005). Mali leksikon europskih integracija, Zagreb: MVPEI
* Brigljević, K. (2006). Hrvatska na putu u EU, Zagreb: MVPEI
* Kandžija, V. (2003). Gospodarski sustav EU, Rijeka: Ekonomski fakultet
* MVPEI (2006). Pregovori o pristupanju RH EU, Zagreb: MVPEI
* Večernji list. Zašto nam propada novac iz Bruxellesa, 19. siječnja 2008.: 31.-33.
* Večernji list. Pravi pregovori počeli tek s energetikom i prometom, 22. travnja 2008.: 15.

## Vanjske veze

* Pregovori o pristupanju Republike Hrvatske EU 
* Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija o EU 
* Vodič kroz informacije o Europskoj uniji