open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Farnak I od Ponta

**Farnak I** (grčki: *Φαρνάκης*; 2. vijek pne.) je bio peti po redu kralj Ponta. Rodio se kao sin prethodnog kralja Mitridata III od Ponta. Datum njegovog rođenja, kao ni stupanja na vlast, nisu poznati, ali se pouzdano zna da je na prijestolju bio godine 183. pne. kada se prvi put spominje da je uspio zauzeti strateški važan grad Sinope. Zbog tog napada je Rodos poslao delegaciju u Rim tražeči intervenciju, ali bez uspjeha. Dvije godine kasnije je iznenada pokrenuo rat protiv pergamskog kralja Eumena II i kapadokijskog kralja Arijarata IV i s velikom vojskom upao u Galatiju. Neprijateljstva je privremeno obustavila rimska diplomatska intervencija, ali je nakon neuspješnih pregovora rat nastavljen. Dvije godine kasnije je Farnak, shvativši da se preračunao, pristao na mir kojim se odrekao svih osvajanja osim Sinopa. Datum njegove smrti nije poznat, a većina historičara ga smješta između 170. pne. kada je još uvijek bio živ i 154. pne. kada je na vlasti bio njegov brat Mitridat IV. Grčki historičar i suvremenik Polibije ga opisuje kao bahatog i nasilnog vladara.

## Izvori
* Smith, William (editor); *[[Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology]]*, "Pharnaces I" , Boston, (1867)
Lista vladara Kapadokije

Ova stranica sadrži ahemenidske satrape i helenističko-iranske kraljeve **[[Kapadokija|Kapadokije]]**, drevne oblasti u Anadoliji.

## Datamidski satrapi Kapadokije, cca. 380-[[331. pne.]]
* Datam c.380-362. pne.
* Arijamno 362-350. pne.
* Arijarat I 350-331. pne.

## Arijaratidski kraljevi Kapadokije, [[331. pne.]] - [[17]]. n.e.
* Arijarat I 331-322. pne.
* Arijarat II 301-280. pne.
* Arijamno II 280-230. pne.
* Arijarat III 255-220. pne.
* Arijarat IV Euzeb 220-163. pne.
* Arijarat V Euzeb Filopator 163-130. pne.
* Orofern 157. pne.
* Arijarat VI Epifan Filopator 130-116. pne.
* Arijarat VII Filometor 116-101. pne.
* Arijarat VIII 101-96. pne.
* Arijarat IX ca. 95. pne.
* Ariobarzan I Filoromaj 95-ca. 63. pne.
* Ariobarzan II Filopator ca. 63-51. pne.
* Ariobarzan III Euzeb Filoromaj 51-42. pne.
* Arijarat X Euzeb Filadelf 42-36. pne.
* Arhelaj 36. pne.-17. n.e.
Kamisar

**Kamisar** (grč. *Camissares*) je bio visoki dužnosnik u doba vladavine perzijskog vladara Artakserksa II. Mnemona, koji ga je imenovao satrapom Kilikije uz Kapadokiju. Poginuo je 385. pne. u ratu protiv plemena Kadusijana, nakon čega ga je na mjestu satrapa zamijenio sin Datam.

## Veze
* Artakserkso II.
* Kilikija
* Datam

## Reference

## Vanjske veze
* Kamisar (''Camissares''), AncientLibrary.com
Anaf I

**Anaf I.** je bio perzijski plemić i satrap Kapadocije u službi Perzijskog Carstva.

## Etimologija
Anaf je perzijsko muško ime koje se u povijesnim dokumentima spominje isključivo u grčkim inačicama *Anaphas*, *Anaphes* ili *Onophas*. Prema svemu sudeći, navedene inačice vuku korijene iz staroperzijske riječi *Vana­farnah* što znači „onaj koji posjeduje božanski sjaj i slavu“.

## Život
Prema Kteziju i Diodoru, Anaf je bio jedan od sedmorice urotnika koji su pod vodstvom Darija I. Velikog svrgnuli uzurpatora Gaumatu (koji se predstavljao kao Kambizov brat Smerdis), dok ga Herodot poistovjećuje sa Otanom. Pretpostavlja se kako ga je povjesničar Diodor povezao sa Kirom Velikim i ahemenidskom dinastijom nazvavši ga sinom Arijaramna. Zbog njegove velike hrabrosti Darije Veliki imenovao je Anafa satrapom Kapadocije (drevne pokrajine u današnjoj središnjoj Turskoj), koja je bila oslobođena plaćanja poreza. Anaf je bio otac od Amestrije koja se udala za Darijevog sina i prijestolonasljednika Kserksa, te Anafa II. koji ga je naslijedio na mjestu kapadocijskog satrapa i zapovijedao perzijskom mornaricom u bitci kod Salamine.

## Poveznice
* Otan
* Anaf II.
* Kapadocija

## Reference

## Vanjske veze
* Anaf (''Anaphas''), enciklopedija Iranica, R. Schmitt 
* Anaf (''Anaphas''), AncientLibrary.com
Arijaramno od Kapadokije

**Arijaramno** ili **Artamno** je bio satrap pokrajine Kapadokije u službi Perzijske Monarhije početkom prve polovice 6. vijeka pne.

## Pozadina
Prema Diodoru Sicilskom, Arijaramno je pripadao svojevrsnoj kapadokijskoj dinastiji koju je osnovao Farnak. On se oženio Perzijankom Atosom, sestrom Kambiza I. koji je bio otac Kira Velikog (osnivač Perzijske Monarhije). Farnak i Atosa imali su sina Gala koji je naslijedio oca. Kao slijedeća dva vladara Kapadokije spominju se Galov sin Smerdis, pa zatim Smerdisov sin Arijaramno. O vladavini Arijaramna i njegova oca Gala ne spominju se nikakvi detalji, osim kronološkog redoslijeda..

## Vjerodostojnost izvora
Jedini izvor o ovom drevnom vladaru je historičar Diodor Sicilski iz 1. stoljeća pne., koji u svojim djelima „Historijska biblioteka“ spominje punu listu kapadokijskih vladara, no ona se nerijetko smatra fiktivnom. Upitnost vjerodostojnosti Diodorovih izvora predstavljaju neusklađena kronologija i rodbinske veze, te miješanje osobnih imena sa historijskim likovima čiji se identitet i kronologija smatraju historiografski ovjerenim. Primjerice, prema drugim historijskim izvorima spominje se samo jedna perzijska princeza Atosa (550. – 475. pne.), koja je bila sestra Kambiza II. odnosno kći Kira Velikog (a ne sestra Kirovog oca Kambiza I. kako Diodor tvrdi), te kako se udala za Darija Velikog. Osim Atose, moguće je kako je Diodor pomiješao Smerdisa od Kapadokije sa istoimenim sinom Kira Velikog (Smerdis ili Bardija), Farnaka od Kapadokije sa Farnakom I. koji je služio Darija Velikog oko 500. pne., te konačno i samog Arijaramna od Kapadokije sa Darijevim pradjedom Arijaramnom.

## Život i ostavština
Perzijski vladar Kir Veliki oko 547. pne. osvaja Malu Aziju, što podrazumijeva kako je Kapadokija postala dijelom Perzijske Monarhije u doba vladavine Arijaramna, ili njegova prethodnika Smerdisa. Budući da je Kir Veliki provodio liberalnu politiku prema pokorenim narodima, vladar Kapadokije zadržao je svoje ovlasti nad tom pokrajinom. Darije Veliki je nakon 522. pne. reformirao monarhiju u administrativne jedinice (satrapije), pa se Kapadokija kao satrapija spominje na Behistunskim natpisima. Arijaramna spominje i historičar Ktezije, zbog čega ga se smatra prvim službenim satrapom Kapadokije. Prema Diodoru, Arijaramnov sin Anaf I. pomogao Dariju Velikom i ostaloj petorici urotnika da 522. pne. svrgnu magijskog uzurpatora Gaumatu, a njegov unuk Anaf II. sudjelovao je u grčko-perzijskim ratovima što spominje i historičar Herodot. Ipak, Herodot oca Anafa II. naziva Otanom, što je još jedan primjer neusklađenosti historijskih dokumenata.

## Veze
* Farnak
* Smerdis
* Anaf I.

## Reference

## Vanjske veze
* Ariyāramna (5.), enciklopedija Iranica, A. Sh. Shahbazi
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: ''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire'', preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 133.
Atosa

**Atosa** (perz. *Utauθa*, avest. *Hutaosā*) je bila ahmenidska princeza i kćer Kira Velikog, osnivača Ahemenidske Perzijske Monarhije. Živjela je od 550. do 475. pne.

## Porodica
Atosa je vjerojatno bila sestra (ili polusestra) Kambiza II. Oko 522. pne. udala se za Darija Velikog koji je uz pomoć plemića Otana svrgnuo čovjeka koji je tvrdio da je Kambizov brat Bardija. Najstariji sin Atose i Darija bio je Kserkso I. koji je kasnije naslijedio oca, dok im su ostala djeca bili Ahemen, Histasp, Masist i Mandana. Atosa je bila popularna kao vrlo inteligentna žena koje je kao kćer Kira Velikog imala snažan utjecaj na perzijski dvor. Njena visoka pozicija zaslužna je za Kserksovo imenovanje prijestolonasljednikom, iako nije bio najstariji Darijev sin.

## Veze
* Kir Veliki
* Darije Veliki
* Kserkso Veliki
* Perzijska Monarhija

## Reference

## Vanjske veze
* Atosa (enciklopedija Iranica)
* Atosa (enciklopedija Britannica)
* Parmis i Atosa (Livius.org) 
* Atosa (Iran Chamber)
Mazej

**Mazej** (grč. Μαζαῖος; *Mazaeus*, rođ. 385. pne. – 328. pne.) je bio satrap Cilicije i kasnije Babilonije u službi Perzijskog Carstva, te upravitelj grada Babilona pod Aleksandrom Makedonskim.

## U perzijskoj službi
Mazej je na mjesto cilicijskog satrapa imenovan 361. pne., vjerojatno nakon smrti Datama. Drevni perzijski naziv Mazejove satrapije bio je *Birît nârim* što u doslovnom prijevodu znači „iza rijeke“ (Eufrata). U početku, teritorij je uključivao dijelove južne Male Azije i sjeverozapadne Sirije, no nakon što su Mazej i sirijski satrap Belez na zahtjev Artakserksa III. ugušili pobunu sidonskog vladara Teneja, Feniciji je oduzet status satrapije koja je pripojena Belezovoj Siriji odnosno Mazejevoj Ciliciji. Kada je Perzijskim Carstvom zavladao Darije III. Kodoman, Mazej je imenovan satrapom Babilonije što podrazumijeva kako je bio jedan od najvažnijih kraljevih podanika. Kodoman mu je navodno obećao i ruku svoje najstarije kćeri Stateire.

Godine 334. pne. Aleksandar Makedonski provaljuje u Malu Aziju, a godinu dana kasnije poražava perzijsku vojsku u bitci kod Isa, nakon čega u roku od godinu dana Sirija, Libanon, Palestina i Egipat padaju pod njegovu vlast. Mazej tada odlazi na istok gdje preuzima vlast nad Babilonijom, a na mjesto cilicijskog satrapa dolazi makedonski namjesnik Balakros. Perzijanci su u međuvremenu okupljali novu vojsku, a Mazej je služio kao satrap Babilonije koja se našla na putu između Aleksandra i Darija III. U kolovozu 331. pne. Mazej je zapovijedao omanjom konjicom pokraj Tapsaka, grada uz plićinu na rijeci Eufrat. Unatoč tome što je Aleksandar mogao prijeći rijeku bez gubitaka, Mazej je bio u stanju zakrčiti njegov put prema Babilonu što je prisililo makedonskog vladara da pođe na sjever u Asiriju, gdje je Darije III. okupio veću vojsku.

Odlučujuća bitka odigrala se kod Gaugamele (listopad 331. pne.), gdje je Mazej zapovijedao desnim krilom perzijske vojske. Aleksandar je pobijedio u toj bitci, čime je put prema Babiloniji bio otvoren. Kada je zauzeo grad Sipar, priopćio je kako Babilon neće biti poharan zbog čega je Mazej predao Aleksandru veliki grad.

## U makedonskoj službi
Nakon Aleksandrovog ulaska u Babilon krajem 331. pne., Mazej je primio makedonskog vladara i dao mu korisne savjete. Zauzvrat, Aleksandar mu je omogućio da nastavi vladati kao satrap Babilonije, što je Mazeja činilo prvim Perzijancem koji je zauzeo tako visok položaj u makedonskoj službi. U godinama koje su uslijedile zabilježeno je još takvih slučajeva, što podrazumijeva kako je Mazej odigrao važnu ulogu u uvjeravanju drugih satrapa da se priključe Aleksandru umjesto da ratuju protiv njega.

Mazej je umro 328. pne., a njegovi sinovi Artibol (*Ardu-Bêl*) i Hidarn (*Vidarna*) pratili su Aleksandra u njegovim pohodima na istok. Stariji sin Artibol kasnije je izvijestio Makedonce kako je Darije III. zarobljen, dok je njegov mlađi brat Hidarn 324. pne. zapovjedao elitnom jedinicom makedonske konjice.

## Poveznice
* Artakserkso III.
* Belez
* Darije III.
* Aleksandar Makedonski

## Reference

## Vanjske veze

* Mazej (enciklopedija Britannica)
* Mazej (Livius.org, Jona Lendering) 
* Mazej (Mazaeus), AncientLibrary.com
Bardija (razvrstavanje)

**Bardia** ili **Bardija** može značiti:
* Bardia, luka u Libiji;
* Bardija od Perzije, sin Kira Velikog;
* Bardia, naselje u Nepalu;
* Paulo Bardia, staro ime za otok Koh Tah u Tajlandskom zaljevu
Barsent

**Barsent** (grč. *Barsaentes*) je bio satrap Arahozije i Drangijane u službi Perzijskog Carstva. Vladao je u doba Darija III. Kodomana, posljednjeg perzijskog vladara iz ahemenidske dinastije. Grčki povjesničari Arijan i Diodor sa Sicilije navode kako je sudjelovao u bitci kod Gaugamele (331. pne.), te kako se nakon poraza zajedno sa baktrijskim satrapom Besom urotio protiv Darija III. Barsent je osobno sudjelovao i u Darijevom ubojstvu pokraj grada Reja. Pred makedonskim progoniteljima pobjegao je u Indiju, no lokalno stanovništvo predalo ga je Aleksandru Makedonskom nakon čega je pogubljen.

## Poveznice
* Arahozija
* Drangijana
* Bitka kod Gaugamele
* Darije III.

## Reference

## Vanjske veze
* Barsent (''Barsaentes''), AncientLibrary.com
Sisamno

**Sisamno** (grč. *Sisamnes*) je bio satrap pokrajine Arije u perzijskoj službi. Njegov otac bio je Hidarn Stariji, jedan od sedmorice urotnika koji su 522. pne. svrgnuli magijskog uzurpatora Gaumatu, odnosno pomogli Dariju Velikom da dođe na prijestolje Perzijskog Carstva. Hidarn Stariji nagrađen je zbog svojih zasluga, pa su dvojica njegovih sinova postali satrapima. Sisamnov brat Hidarn Mlađi prema svemu sudeći naslijedio je oca na mjestu satrapa Medije, dok je Sisamno imenovan satrapom Arije. Sisamno se spominje u Herodotovim djelima gdje je opisan kao zapovjednik arijanskih snaga koje su sudjelovale u Kserksovoj ekspediciji protiv Grčke (480. pne.).

## Poveznice
* Hidarn Stariji
* Hidarn Mlađi
* Grčko-perzijski ratovi

## Reference

## Vanjske veze
* Herodot: „Povijesti“, VII. 66.
Arimaz

**Arimaz** (grč. Αριμάζης; *Arimazes*) je bio visoki perzijski dužnosnik (vjerojatno satrap) koji je i nakon pada Perzijskog Carstva pred makedonskim osvajanjem 328. pne. držao pod kontrolom „Sogdijansku stijenu“, tvrđavu u istoimenoj pokrajini. Arimaz je u početku odbijao predati utvrdu Aleksandru Makedonskom, no kasnije je ipak predana u njegove ruke. Ovdje je Aleksandar upoznao Oksijartovu kćer Roksanu s kojom se nedugo kasnije oženio. Povjesničar Kvint Kurcije Ruf spominje kako je Aleksandar dao razapeti Arimaza, dok se takav postupak ne spominje u Arijanovim djelima.

## Poveznice
* Sogdijana
* Aleksandar Makedonski

## Reference

## Vanjske veze
* Arimaz (''Arimazes''), AncientLibrary.com 
* Marshall Monroe Kirkman: ''The Romance of Alexander and Roxana'', izdavač: Fredonia Books, 2003., XXIII. poglavlje, str. 332.
* William Woodthorpe Tarn: „Aleksandar Veliki“ (''Alexander the Great''), izdavač: Cambridge University Press, 1948., 2. svezak, str. 96.
Arijarat I od Kapadokije

**Arijarat I.** (grč. Ἀριαράθης; *Ariarathes*) je bio vjerojatno posljednji satrap Kapadocije u službi Perzijskog Carstva. Bio je sin Arijamna, koji je perzijskom vladaru Artakserksu III. poslao vojsku predvođenu njegovim bratom Holofernom u pohodu protiv Egipta, a pomagao je i Darija III. u bitci kod Gaugamele. Povjesničar Diodor sa Sicilije spominje kako je prilikom Arijaratovog stupanja na mjesto satrapa Aleksandar Makedonski pripojio Kapadociju Makedoniji, zbog čega nije sigurno koji je od njih dvojice vladao kao zadnji satrap u službi Perzijskog Carstva. Neposredno uoči Aleksandrove smrti, Arijarat je uspio izboriti nezavisnost Kapadocije, a uspješno je pripojio i susjednu pokrajinu Kataoniju. Kada je Aleksandar 323. pne. umro u Babilonu, Perdika je imenovao Eumena guvernerom Kapadocije, no Arijarat se usprotivio njegovoj vlasti zbog čega mu je Perdika objavio rat. Arijarat je poražen i zarobljen iduće godine, nakon čega je pogubljen zajedno sa najbližim suradnicima. Diodor navodi kako je imao 82 godine prilikom pogubljenja. Prije smrti je Holofernovog sina Arijarata usvojio kao svog sina, te ga je isti naslijedio kao vladar Kapadokije.

## Poveznice
* Kapadocija
* Arijamn

## Reference

## Vanjske veze
* Arijarat (''Ariarathes''), AncientLibrary.com 
* Arijarat (Livius.org) 
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 133.
Masist

**Masist** (staroiranski: *Mathišta*, grčki: *Μασίστης*; „Masistês“) je bio perzijski princ i sin vladara Darija I. Velikog i kraljice Atose, odnosno Kserksov brat. Na vrijeme vladanja svog brata Masist je služio na mjestu satrapa Baktrije gdje je 478. pne. pokrenuo pobunu. Tokom grčko-perzijskih ratova odnosno Kserksovog pohoda (480. - 479. pne.) Masist je bio jedan od šest glavnih zapovjednika perzijske vojske. Zajedno sa generalom Mardonijem vodio je trupe koje su se kretale uz obalu Tračke, no nije sudjelovao u glavnim bitkama. Prema Herodotu, sudjelovao je tek 479. pne. u bitci kod Mikale gdje su Perzijanci poraženi. Generali Tigran i Mardont poginuli su u toj bitci, no Masist se zajedno sa Artaintom i Itamitrom uspio spasiti. Herodot dalje navodi kako je Masist na putu prema Sardu optužio Artainta za kukavičluk nazvavši ga „*gorim od žene*“, nakon čega je Artaint pokušao ubiti Masista, no spriječio ga je Karijac Ksenagora iz Halikarnasa. Iste godine Masist je postao satrapom (pokrajinskim namjesnikom) Baktrije, gdje se nakon godinu dana pobunio protiv Kserksa, no ubrzo je poražen i ubijen. Danas se smatra kako grčka riječ *Masistes* potječe od perzijske titule „mathišta“ (*maθišta*; „najveći“, „najbolji“) što znači „najveći poslije kralja“ ili „drugi nakon kralja“. U povijesnim dokumentima ne spominju se ni Masistovi prethodnici odnosno nasljednici na mjestu baktrijskog satrapa, no poznato je kako je u Darijevo doba u Baktriji vladao Dadarši, a u Artakserksovo doba Artaban od Baktrije.

## Poveznice
* Perzijsko Carstvo
* Baktrija
* Kserkso I.

## Reference

## Vanjske veze
* Josef Wiesehöfer: „Antička Perzija od 550. pne. do 650.“ (''Ancient Persia: from 550 BC to 650 AD''), str. 53.
Dadarši (satrap)

**Dadarši** je bio satrap Baktrije (oko 522. pne.) u službi Perzijskog Carstva.

## Pozadina
U ožujku 522. pne. na perzijski tron stupa uzurpator Gaumata koji se predstavljao kao Smerdis, legitimni brat Kambiza II. koji je ranije tajno pogubljen. Nakon što je čuo za uzurpaciju prijestolja, Kambiz II. odlučio se vratiti iz pohoda protiv Egipta u Perziju da se obračuna sa Gaumatom, no prilikom putovanja je umro što je omogućilo lažnom velikom kralju da vlada nekoliko mjeseci.

Otan, brat Kambizove i Smerdisove majke, uočio je Gaumatinu prevaru pa je pozvao plemiće Aspatina i Gobriasa koji su zajedno sa Hidarnom Starijim, Intafrenom i Megabizom I. pokrenuli zavjeru protiv lažnog velikog kralja. Dok su pravili planove priključio im se i sedmi član Darije I., Kambizov rođak odnosno sin Histaspa. Darije ih je uvjerio kako ne smiju čekati već odmah krenuti u akciju, pa je lažni Smerdis ubijen 29. rujna 522. pne.

## Život
Neposredno nakon Darijevog stupanja na perzijsko prijestolje, diljem carstva izbijaju pobune od kojih je najvažnija bila ona u Mediji, koju je predvodio Fraort. Pobuna se proširila na istok do Partije odnosno na sjever do Armenije. Ustanci su pokrenuti i u najistočnijim satrapijama poput Margijane, gdje je pobunu predvodio Frada.

Baktrijski satrap Dadarši krenuo je ugušiti ustanak u Margijani, te je nakon 300&nbsp;km prolaska kroz pustinju Karakum konačno stigao do pobunjenih margijanskih oaza. Pobuna je ugušena 28. prosinca 521. pne., a nedugo kasnije sve pobunjene satrapije priznale su vlast Darija Velikog.

Ovaj događaj spominje se na Behistunskim natpisima:
:*Kralj [[Darije I|Darije]] kaže: Pokrajina Margijana pobunila se protiv mene. Njihov vođa bijaše Margijanac [[Frada]]. Protiv njega poslao sam svog podređenog, [[Persijanci|Perzijanca]] Dadaršija, koji bijaše satrapom [[Baktrija|Baktrije]]. Rekoh mu: „Idi, i porazi one koji me ne priznaju.“ Tada je Dadarši krenuo sa vojskom, i upustio se u bitku protiv Margijanaca. [[Ahura Mazda]] pomogla mi je u cilju; zahvaljujući milosti Ahura Mazde moja vojska pobijedila je pobunjenike. Dvadeset i trećeg dana mjeseca Âçiyâdiya oni bijahu poraženi u bitci*.

U povijesnim dokumentima ne spominju se ni Dadaršijevi prethodnici odnosno nasljednici na mjestu baktrijskog satrapa, no poznato je kako je u Kserksovo doba u Baktriji vladao njegov brat Masist. Dadaršija ne treba miješati sa istoimenim armenskim generalom Dadaršijem koji se također borio u Darijevoj vojsci. U siječnju 2005. iranska policija kod krijumčara umjetnina pronašla je drevni žig koji spominje riječi „Dadar Šiš, satrap Baktrije“. On prikazuje strijelca koji lovi lava, te simbol zoroastrijskog božanstva Ahura Mazde.

## Poveznice
* Darije Veliki
* Baktrija

## Reference

## Vanjske veze
* Dadarši (satrap), Livius.org
Arijamno

**Arijamn** (grč. Ἀριάμνης; *Ariamnes*, poznat i kao **Arijaramn II.**) je bio satrap Kapadocije u službi Perzijskog Carstva. Prema Diodoru sa Sicilije, Arijamn je bio sin Datama kojeg je naslijedio na mjestu kapadocijskog satrapa nakon njegove smrti 361. pne. Imao je dva sina; Arijarata I. koji ga je naslijedio, te Holoferna. Diodor tvrdi kako je Arijamn vladao 50 godina, što se smatra kronološki neusklađenim budući kako je Datam prema ostalim povijesnim izvorima vladao do 30 godina prije pada Perzijskog Carstva. Prema Diodoru, Arijaramn je perzijskom vladaru Artakserksu III. poslao vojsku predvođenu njegovim bratom Holofernom u pohodu protiv Egipta, a spominje kako je Arijaramna naslijedio sin Arijarat I., te kako je otprilike u isto vrijeme Aleksandar Makedonski osvojio Kapadociju zbog čega nije sigurno koji je od njih dvojice vladao kao zadnji satrap u službi Perzijskog Carstva.

## Poveznice
* Kapadocija
* Datam
* Arijarat I.

## Reference

## Vanjske veze
* Arijamn (''Ariamnes''), AncientLibrary.com 
* Arijaramn (5.), enciklopedija Iranica, A. Sh. Shahbazi
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 133.
Artaban od Baktrije

:*Ovaj članak govori o baktrijskom satrapu Artabanu, za istoimenog satrapa Hirkanije vidi članak: [[Artaban]]*

**Artaban** je vladao kao satrap pokrajine Baktrije sredinom 5. stoljeća pne. Spominje se u djelima povjesničara Ktezija, koji navodi kako je Artaban podigao ustanak protiv Artakserksa I., vladara Perzijskog Carstva. Njegova pobuna je brzo ugušena, nakon svega dvije bitke. Artabana od Baktrije ne treba miješati sa Artabanom od Hirkanije, koji je svega desetljeće ranije neuspješno pokušao svrgnuti istog velikog kralja. U povijesnim dokumentima ne spominju se ni Artabanovi prethodnici odnosno nasljednici na mjestu baktrijskog satrapa, no poznato je kako je u doba vladavine Artakserksovog oca Kserksa u Baktriji vladao njegov brat Masist.

## Poveznice
* Baktrija
* Artakserkso I.

## Reference

## Vanjske veze
* Artaban (3.), 1911encyclopedia.org
* Ktezije: „Persica“, 35. 
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 564.
Megabiz I

**Megabiz I.** (perz. *Baghabuxša*; „Bog čuvao“, grč. *Megabyzus*) je bio perzijski plemić i jedan od sedmorice urotnika koji su 522. pne. svrgnuli uzurpatora Gaumatu odnosno pomogli Dariju Velikom da zasjedne na prijestolje Perzijskog Carstva. Megabizovo sudjelovanje u svrgavanju Gaumate opisano je u Herodotovim djelima, te na Darijevim Behistunskim natpisima koji govore kako je Megabiz I. bio sin Datuvahije.

## Pozadina
U ožujku 522. pne. na perzijsko prijestolje stupa magijski uzurpator Gaumata koji se predstavljao kao Smerdis, legitimni brat Kambiza II. koji je ranije tajno pogubljen. Nakon što je čuo za uzurpaciju prijestolja, Kambiz II. odlučio se vratiti iz pohoda protiv Egipta u Perziju da se obračuna sa Gaumatom, no prilikom putovanja je umro što je omogućilo lažnom velikom kralju da vlada nekoliko mjeseci.

Otan, brat Kambizove i Smerdisove majke, uočio je Gaumatinu prijevaru pa je pozvao plemiće Aspatina i Gobriasa koji su se zajedno sa Megabizom I., Intafrenom i Hidarnom Starijim urotili protiv lažnog velikog kralja. Dok su kovali planove priključio im se i sedmi član Darije I., Kambizov rođak odnosno sin Histaspa. Darije ih je uvjerio kako ne smiju čekati već odmah krenuti u akciju, pa je lažni Smerdis ubijen 29. rujna 522. pne.

## Politički život
Herodot spominje kako su Megabiz I., Otan i Darije Veliki nakon svrgavanja Gaumate raspravljali o budućem ustroju Perzijskog Carstva; Megabiz se zalagao za oligarhiju, Otan za demokraciju, a Darije za monarhiju. Naposljetku je prevagnuo Darijev prijedlog, što se može obrazložiti perzijskim težnjama da nakon brojnih pobuna postanu strogo organizirana centralistička država, ali i Darijevim autoritetom nakon što je postao velikim kraljem.

Atenski povjesničar Ksenofont (oko 430. - 355. pne.) tvrdi kako je Megabiz I. služio Kira Velikog kao satrap Arabije, no to se ne smatra pouzdanim. Prema Herodotu, Megabiz je imao sina Zopira koji je pomogao Dariju Velikom da uguši pobunu u Babilonu. Iz tog razdoblja poznate su dvije pobune; ona predvođena Nidintu-Belom te Arakhom, no djela grčkog povjesničara često se ne poklapaju sa perzijskim i mezopotamskim povijesnim dokumentima. Zopir je imao sina Megabiza II., koji je bio jedan od najvažnijih perzijskih vojskovođa tijekom prve polovice 5. stoljeća pne.

## Poveznice
* Darije Veliki
* Otan
* Zopir
* Megabiz II.

## Reference

## Vanjske veze
* Megabiz (1.), Livius.org, Jona Lendering 
* Megabiz (Megabyzus 1.), AncientLibrary.com 
* Charles Pope: ''Perzija 13 - Megabiz, Mardonije i Artakserkso''
Hidarn (armenski satrap)

**Hidarn** (perz. *Vidarna*; „Rezač“, elam. *Mitarna*, akad. *Umidarna*, lik. *Widrñna*, aram. *Wdrn*, grč. Ὑδάρνης; *Hydarnes*, lat. *Idarnes*) je bio perzijski plemić i satrap Armenije (prema historičaru Kteziju).

Hidarn od Armenije je najvjerojatnije bio unuk Hidarna Mlađeg, te otac Teritučma (koji ga je naslijedio na mjestu armenskog satrapa) i Stateire koja se udala za perzijskog vladara Artakserksa II. Ktezije također navodi kako se Artakserksova kći Amestris udala za Teritučma. Prema trojezičnom povijesnom dokumentu pronađenom u hramskom kompleksu Letoonu (pokraj grada Ksantosa u Likiji), Hidarn je bio i otac lidijskog satrapa Tisaferna. Ksenofontovo djelo „Anabaza“ interpolira popis satrapa koji spominje *Dernesa*, satrapa Fenicije i Arabije, no njegovi navodi smatraju se nejasnim i problematičnim pa je gotovo nemoguće utvrditi radi li se o Hidarnu od Armenije. Ostali historijski dokumenti koji spominju dotičnog Hidarna uključuju i zapise iz grada Nipura (432. - 419. pne.).

## Veze
* Hidarn Mlađi
* Teritučmo
* Tisafern

## Reference

## Vanjske veze
* Hidarn 3. (''Hydarnes''), enciklopedija Iranica, Rüdiger Schmitt
* Ktezije: „Persica“, 55.
Artasir

**Artasir** (perz. *Artasura*: „snažan kroz Artu“, akad. *Artasuru*, elam. *Irdašura*, grč. *Artasyras*) je bio satrap (pokrajinski namjesnik) Hirkanije tijekom sredine 6. stoljeća pne. Svoju satrapsku karijeru započeo je pod vladavinom medijskog vladara Astijaga, no nakon što je Kir Veliki 550. pne. pokorio Medijsko Carstvo, Hirkanija postaje dijelom novog Perzijskog Carstva, a Artasir zadržava mjesto satrapa. Gotovo jedini povijesni dokument koji spominje Artasira je „Opća povijest“ od Nikolaja iz Damaska.

## Reference

## Vanjske veze
* Artasir (''Artasyras''), enciklopedija Iranica, M. A. Dandamayev
Histasp

**Histasp** (, , ; prije 565. - 495. pne.) je bio otac velikog kralja Darija I. Velikog, vladara Ahemenidske Perzijske Monarhije. Histasp se spominje u nekoliko perzijskih i grčkih povijesnih dokumenata.

## Historijski izvori
Godina Histaspova rođenja pretpostavlja se prema ostalim povijesnim ličnostima, poput njegova najstarijeg sina Darija I. Velikog koji je rođen 550. pne. Budući kako se smatra da je prilikom njegova rođenja Histasp bio stariji od 15 godina, pretpostavlja se kako je rođen prije 565. pne. Histasp je bio brat Farnaka I. odnosno sin Arsama koji je vladao Parsumašom, jednim od dva perzijska kraljevstva koja su se ujedinila tijekom Histaspova života. Prema grčkom povjesničaru Herodotu, Histasp je imao još tri sina: Artabana, Artaferna i Artana, te najmanje tri kćeri koje su se udale za Otana, Gobriasa, te druge perzijske plemiće.

## Politički život
Prema Herodotu, Histasp se u doba vladavine Kira Velikog borio u perzijskoj vojsci protiv nomadskih Skita u Središnjoj Aziji. Nakon smrti Kira Velikog 530. pne., na perzijski tron došao je Kirov sin Kambiz II. koji je imenovao Histaspa satrapom pokrajine Partije. Histasp je odigrao važnu ulogu prilikom građanskog rata 522. pne. o čemu svjedoči Herodotova djela i Behistunski natpisi.

U ožujku 522. pne. medijski svećenik Gaumata došao je na perzijski tron predstavljajući se kao Kambizov brat Smerdis, kojeg je navodno Kambiz II. otprije dao tajno pogubiti. Kambiz, koji je istodobno vodio vojne pohode u Egiptu krenuo se obračunati sa uzurpatorom, no prilikom povratka u Perziju je umro od nepoznatih razloga, zbog čega je Gaumata nesmetano nastavio vladati Perzijskim Carstvom.

Otan, brat Kambizove i Smerdisove majke, uočio je Gaumatinu prevaru pa je zajedno s Hidarnom Starijim, Intafrenom i Megabizom I. pokrenuo zavjeru protiv lažnog velikog kralja. Samo nekoliko mjeseci nakon dolaska na vlast, Gaumata je ubijen a na tron je postavljen Histaspov sin Darije I., čiju su vladavinu priznale sve perzijske satrapije uključujući i Babiloniju koja je prethodno podigla ustanak. Odmah nakon dolaska na vlast, Darije Veliki reorganizirao je Perzijsko Carstvo te pokrenuo brojne graditeljske projekte (npr. Perzepolis) zbog čega se pamti kao jedan od najvećih vladara ahemenidske dinastije.

Nakon dolaska Darija Velikog na vlast, o Histaspovom životu se zna vrlo malo. Pretpostavlja se kako je za vrijeme Darijevih pohoda u Egiptu i protiv Skita Histasp vladao kao namjesnik u Perziji. Zadnji dokumenti koji spominju Histaspa su Darijevi zapisi iz Suze, pa se pretpostavlja kako je umro oko 520. pne. Prema povjesničaru Kteziju, Histasp je posjetio grobnicu Darija Velikog u Nakš-i Rustamu što znači kako je nadživio vlastita sina, odnosno umro u dobi od oko 70 godina (oko 495. pne.), dok je njegov mlađi brat Farnak I. umro dvije godine ranije. Ipak, pouzdanost Ktezijevih tekstova je upitna, posebice zato što su i Darije I. i njegov sin Kserkso imali sinove koji su se također zvali *Histasp*.

## Veze
* Perzijska Monarhija
* Darije I. Veliki

## Reference

## Vanjske veze
* Histasp (Livius.org) 
* Histasp (''Histaspes''), AncientLibrary.com
Hof (Saale)

**Hof** () je opština u njemačkoj saveznoj državi Bavarska. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 9464000, *[[NUTS]]* (DE244) i *[[UN/LOCODE|LOCODE]]* (DE HOQ) kod.

## Geografski i demografski podaci

Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 500 metara. Površina opštine iznosi 58,1&nbsp;km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 47.275 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 814 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja




## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine 
* Nem. Savezni zavod za statistiku 
* Stalna konferencija gradova i opština 
* KommOn  - Informacioni sistem gradova, opština i okruga.
Atamaita

**Atamaita** je bio satrap Elama u jesen 521. pne. Njegovo ime je perzijska izvedenica elamskog osobnog imena *Atta-hamiti-Inšušinak* što znači „bog Inšušinak je dobar otac“.

Darijevi Behistunski natpisi spominju tri pobunjena vladara koji su bili priznati kao kraljevu u Elamu, nakon što je Darije Veliki svrgnuo uzurpatora Gaumatu sa prijestolja Perzijskog Carstva. Prvi pobunjenik bio je Aššina čiji je ustanak započeo u listopadu 522. pne., no Perzijanci su vrlo brzo ugušili njegovu pobunu. Nakon njega vladao je Martija, no prilikom približavanja Darijeve vojske elamsko stanovništvo ga je pogubilo.

Atamaita je podigao novi ustanak u jesen 521. pne., no porazio ga je perzijski general Gobrias koji je nakon toga imenovan elamskim satrapom.

## Veze
* Darije Veliki
* Gobrias
* Martija
* Aššina

## Reference

## Vanjske veze
* Atamaita (Livius.org, Jona Lendering)
Aššina

**Aššina** je bio sin Upadarme i satrap Elama. Nakon političkih previranja oko perzijskog prijestolja 522. pne. kada je Darije Veliki zbacio uzurpatora Gaumatu, diljem Perzijskog Carstva izbile su pobune pa tako i u Elamu na čijem je čelu vladao Aššina. Pobuna je brzo ugušena početkom listopada iste godine, o čemu svjedoče Darijevi Behistunski natpisi koji prikazuju sve njegove protivnike poslagane kronološki prema datumima njihove smrti. Primjerice Nidintu-Bel, koji je prikazan iza Aššine, poražen je u prosincu. Na natpisima piše kako je zarobljeni pobunjenik Aššina u okovima doveden pred Darija, koji ga je osobno ubio. Aššina je specifičan po tome što je bio elamskog podrijetla, no nosio je iransko ime.

Aššinova smrt nije označila kraj elamske pobune, budući kako je novi vladar Martija nastavio ustanak. Ipak, nakon samo pola godine vladavine ubijen je od strane lokalnog stanovništva (lipanj 521. pne.). Martiju je zamijenio novi satrap Atamaita, kojeg je u jesen iste godine zarobio perzijski general Gobrias, nakon čega ga je Darije pogubio dok je Gobrias imenovan elamskim satrapom.

## Veze
* Darije Veliki
* Gobrias
* Martija
* Atamaita

## Reference

## Vanjske veze
* Aššina (Livius.org, Jona Lendering)
Abulit

**Abulit** (grč. *Abulites*) je bio satrap Suzijane (Elama) u doba vladavine posljednjeg perzijskog vladara Darija III. Kodomana. Abulit je možda bio elamskog podrijetla, iako njegov sin i suvladar Oksatro (perz. *Huxšathra*) nosi iransko ime koje je karakteristično za zoroastrijce. Nakon bitke kod Gaugamele (331. pne.) u kojoj je perzijska vojska poražena, Mezopotamija je u potpunosti pala pod vlast makedonskog vladara Aleksandra III., što Abulitu nije ostavilo previše izbora osim da preda Suzu. O svojim namjerama prvo je izvijestio makedonskog generala Filoksena, a zatim je poslao svog sina Oksatra kao izaslanika Aleksandru da dogovori predaju. Ušavši sa svojom vojskom u Suzu, koja je bila jedan od nekoliko glavnih gradova Perzijskog Carstva, Aleksandar se domogao velikog bogatstva. Kvint Kurcije Ruf spominje kako je zaplijenjeno 50.000 talenata srebra, a navodno je pronađen i Kserksov plijen iz pohoda protiv Grčke 150 godina ranije. Prije nego što je Aleksandar krenuo u pohod na Fars, prema Abulitu je postupio jednako kao prema Mazeju u Babiloniji; ostavio ga je na mjestu satrapa odnosno lokalnog vladara koji je imao administrativne i sudske ovlasti, dok je ostavio garnizon makedonskih vojnika koji su brinuli o sigurnosti satrapije. Abulit je na tom mjestu služio sve do Aleksandrovog povratka iz pohoda protiv Indije (324. pne.), no čini se kako se u međuvremenu pokušao pobuniti protiv makedonske vlasti zbog čega je pogubljen zajedno sa sinom Oksatrom. Nedugo kasnije, Aleksandar je u Suzi održao masovno vjenčanje između njegovih generala i žena iz perzijskog i medijskog plemstva, čime je želio ojačati grčko-perzijski savez.

## Veze
* Elam
* Oksatro
* Darije III.

## Reference

## Vanjske veze
* Abulit (''Aboulites''), enciklopedija Iranica, C. J. Brunner 
* Abulit (''Abulites''), AncientLibrary.com
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 696.
Oksatro (sin Abulita)

**Oksatro** (perz. *Huxšaθra*, grč. *Oxathres*) je bio sin Abulita s kojim je zajedno vladao na mjestu satrapa Suzijane (Elama) u doba vladavine posljednjeg perzijskog vladara Darija III. Kodomana. Oksatro je sudjelovao u bitci kod Gaugamele gdje je predvodio kontigente elamskih vojnika, no nakon perzijskog poraza odnosno makedonskog osvajanja Mezopotamije zajedno sa ocem Abulitom odlučio se predati Aleksandru. Ušavši sa svojom vojskom u Suzu, koja je bila jedan od nekoliko glavnih gradova Perzijskog Carstva, Aleksandar se domogao velikog bogatstva. Oksatro i Abulit nagrađeni su od strane makedonskog vladara; Abulitu je dozvoljeno da nastavi vladati Suzijanom, dok je Oksatro postavljen na mjesto satrapa Paraetacene (susjedne pokrajine Elama). Ipak, prilikom Aleksandrovog povratka kroz pustinju Gedrozije nakon pohoda protiv Indije odbili su mu pružiti pomoć, zbog čega su 324. pne. pogubljeni.

## Veze
* Abulit
* Suzijana
* Aleksandar Makedonski

## Reference

## Vanjske veze
* Oksatro (''Oxathres''), enciklopedija Iranica, Rüdiger Schmitt
* Pierre Briant: „Od Kira do Aleksandra: Povijest Perzijskog Carstva“ (''From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire''), preveo Peter Daniels, Indiana: Eisenbrauns, 2002., str. 696.
Gobrija I

**Gobrias I.** (perz. *Gaubaruva*; „onaj koji jede govedinu“, akad. *Gubaru*, elam. *Kambarma*, grč. *Gobryes*, lat. *Gobryas*) je bio perzijski plemić, jedan od generala perzijske vojske tijekom vladavine Kira Velikog, te prvi satrap (pokrajinski namjesnik) Babilonije.

Gobrias je odigrao važnu ulogu u bitci kod Opisa, odnosno prilikom perzijskog osvajanja Babilona 539. pne. Prema Nabonidovom cilindru, Gobrias je bio guverner Gutije, te jedan od prvih koji su ušli u pokoreni glavni grad Babilonije, gdje je zarobio njihovog kralja Nabonida i postavio perzijske službenike. Umro je 4. ožujka 538. pne., nakon samo nekoliko tjedana vladanja kao babilonijski satrap. Naslijedio ga je Nabu-ahhe-bullit koji je sudeći prema imenu najvjerojatnije bio Babilonac, dok je njega na mjestu satrapa naslijedio Gobrias II.

## Veze
* Kir Veliki
* Bitka kod Opisa
* Nabu-ahhe-bullit

## Reference

## Vanjske veze
* Gobrias (1.), enciklopedija Iranica, Rüdiger Schmitt
* Gobrias 1. (Livius.org, Jona Lendering)  
* Babilonija - Perzijska satrapija (enciklopedija Iranica, M. A. Dandamayev)
Nabu-ahhe-bullit

**Nabu-ahhe-bullit** je bio babilonijski satrap u službi Perzijskog Carstva. Sudeći prema njegovu imenu, najvjerovatnije je bio Babilonac koji je služio babilonijskog kralja Nabonida čiju je vladavinu 539. pne. okončao perzijski vladar Kir Veliki. Na položaj satrapa došao je početkom ožujka 538. pne., nakon smrti Gobriasa I. koji je sudjelovao u Kirovom osvajanju Babilona. Prema mezopotamskim kronikama na klinastom pismu, Nabu-ahhe-bullit je vladao svega tri godine, nakon čega ga je 535. pne. naslijedio Gobrias II.

## Poveznice
* Kir Veliki
* Gobrias I.
* Gobrias II.
* Babilonija

## Reference

## Vanjske veze
* Babilonija - Perzijska satrapija (enciklopedija Iranica, M. A. Dandamayev) 
* Gobrias 1. (Livius.org, Jona Lendering)
Gobrija (elamski satrap)

**Gobrias** (perz. *Gaubaruva*; „onaj koji jede govedinu“, akad. *Gubaru*, elam. *Kambarma*, grč. *Gobryes*, lat. *Gobryas*) je bio perzijski plemić i jedan od sedmorice urotnika koji su 522. pne. ubili uzurpatora Gaumatu, odnosno pomogli Dariju Velikom da postane vladarem Perzijskog Carstva. Prema Herodotovoj priči, Gobrias se prilikom svrgavanja lažnog velikog kralja osobno hrvao sa Gaumatom zbog čega je Darije oklijevao upotrijebiti mač, no Gobrias mu je doviknuo: „Probodi ga mačem makar prošao kroz nas obojicu!“. Darije je na to upotrijebio nož i ubio Gaumatu, dok je Gobrias prošao bez ozlijeda. Njegova uloga u tom povijesnom događaju ovjerena je u djelima grčkog povjesničara Herodota, na Behistunskim natpisima, te na Darijevoj grobnici u Nakš-e Rustamu gdje se Gobrias spominje kao Darijev kopljonoša (perz. *arštibara*):


„*Gobrias iz Patišuvariša, kopljonoša kralja Darija*“


Patišuvariš je drevna planinska pokrajina sjeverno od Alborza u sjevernom Iranu (moderna pokrajina Mazandaran). Godine 521. pne. poslan je u Elam gdje je porazio pobunjenog kralja (satrapa) Atamaitu, nakon čega je služio kao elamski satrap. Prema Herodotu, godine 514. ili 513. pne. sudjelovao je i u Darijevoj neuspješnoj ekspediciji protiv europskih Skita. Grčki povjesničar pripovjeda kako su prilikom perzijske ekspedicije skitski kraljevi Dariju za dar poslali pticu, miša, žabu i pet strijela. Darije je to shvatio kao simbol skitske predaje odnosno udovoljavanja njegovih zathjeva za „zemljom i vodom“; miševi su trebali simbolizirati zemlju, žaba i ptica vodu, a strelice skitsku predaju oružja. Ipak, Gobrias je poklone protumačio potpuno suprotno, te je Dariju objasnio kako im Skiti vjerojatno poručuju: „Osim ako vi Perzijanci ne postanete ptice i odletite u nebo, ili miševi pa se sakrijete u zemlju, ili žabe koje bježe pod vodu, pobiti ćemo vas ovim strijelama i nećete se vratiti kući“. Prema istoj priči, uoči bitke između Perzijanaca i Skita među dvije vojske uletio je zec za kojim su počeli trčati svi skitski vojnici, što je Darije protumačio kao skitsku nediscipliniranost pa je odlučio poslušati Gobriasov savjet.

Gobrias se oženio Darijevom sestrom Artazostrom (*Radušdukda*), koja mu je rodila sina Mardonija, budućeg Kserksovog generala tijekom grčko-perzijskih ratova. Također, Gobriasova kćer iz prethodnog braka udala se za Darija Velikog. Datum Gobriasove smrti ne može se precizno odrediti, no glineni zapisi iz Perzepolisa spominju kako je bio živ 498. pne., te kako je imao najvišu funkciju u carstvu odmah nakon velikog kralja i njegovog prijestolonasljednika.

## Veze
* Darije Veliki
* Gaumata
* Suzijana

## Reference

## Vanjske veze
* Gobrias (3.), enciklopedija Iranica, Rüdiger Schmitt
* Gobrias 2. (Livius.org, Jona Lendering) 
* Gobrias (''Gobryas''), AncientLibrary.com
Martija

**Martija** je bio perzijski plemić, sin Zinzakriša, te satrap Elama od 522. do 521. pne. Njegovo ime na perzijskom jeziku znači „ratnik“. Martija je nastavio elamsku pobunu protiv perzijskog vladara Darija Velikog, koju je u rujnu 522. pne. započeo njegov prethodnik Aššina, no brzo je poražen. Tijekom zime iste godine Martija se okrunio kao „Ummaniš“, no budući kako nije predstavljao izravnu prijetnju Darijevim interesima, dopustio mu je da vlada određeno vrijeme. Ipak, nakon što je Darije Veliki u Mediji ugušio pobunu Fraorta, prilikom njegovog puta natrag u Perziju elamsko stanovništvo odlučilo je kako je bolje ubiti pobunjenog Martiju. Pretpostavlja se kako se taj događaj odigrao u lipnju 521. pne., budući kako su na Darijevim Behistunskim natpisima svi njegovi protivnici poslagani kronološki prema datumima njihove smrti. Primjerice, Martija se nalazi iza Fraorta. U Elamu je određeno vrijeme vladao mir, sve dok se novi satrap Atamaita nije pobunio u jesen 521. pne. nakon čega ga je porazio perzijski general Gobrias, kojeg je Darije imenovao novim elamskim satrapom.

## Veze
* Darije Veliki
* Gobrias
* Atamaita
* Aššina

## Reference

## Vanjske veze
* Martija (Livius.org, Jona Lendering)
Gobrija II

**Gobrias II.** (perz. *Gaubaruva*; „onaj koji jede govedinu“, akad. *Gubaru*, elam. *Kambarma*, grč. *Gobryes*, lat. *Gobryas*) je bio perzijski plemić i satrap Babilonije u službi Ahemenidskog Perzijskog Carstva. Gobrias je imao sina po imenu Nabugu.

Na mjesto satrapa 535. pne. postavio ga je perzijski vladar Kir Veliki, zamijenivši pritom njegova prethodnika Nabu-ahhe-bullita (najvjerojatnije Babilonac). Gobrias se kao *Gubaru* spominje u nekoliko glinenih zapisa na klinastom pismu pronađenim u Mezopotamiji, koji govore kako je posredovao u sukobu između hrama Eanna i grada Uruka. Jedan od njegovih suradnika bio je ahemenidski princ Farnak I. koji se spominje u zapisima iz 528. pne., tijekom vladavine Kirovog nasljednika Kambiza I.

Satrap Gobrias je u starom vijeku najviše ostao upamćen po kanalima koje je dao iskopati ili obnoviti, o čemu također svjedoče pločice na klinastom pismu. Više od šest stoljeća kasnije, rimski autor Plinije Stariji pisao je o upravitelju *Gobaru* (Gobriasu) koji je dao iskopati kanale da zaštiti Babiloniju od poplava koje je izazivala rijeka Eufrat.

Danas se ne može sa sigurnošću ustvrditi je li Gobrias bio živ 522. pne., kada je uzurpator Gaumata zaposjeo na perzijsko prijestolje. Kambiz II. je iste godine umro, dok je Darije Veliki zbacio Gaumatu sa trona nakon čega je u Babiloniji izbila pobuna, u kojoj je Gobrias možda ubijen. Pretpostavlja se kako je Gobriasa na mjestu babilonijskog satrapa naslijedio Uštanu.

## Veze
* Kir Veliki
* Farnak I.
* Uštanu

## Reference

## Vanjske veze
* Gobrias 3. (Livius.org, Jona Lendering) 
* Gobrias (2.), enciklopedija Iranica, Rüdiger Schmitt
Uštanu

**Uštanu** (ili *Uštani*, grč. *Hystanes*) je bio babilonijski satrap u službi Pezijskog Carstva.

## Pozadina

Nakon što je perzijski vladar Kir Veliki 539. pne. osvojio Babiloniju, na mjesto babilonskog satrapa (pokrajinskog namjesnika) imenovao je Gobriasa I. (perz. *Gaubaruva*), a zatim Nabu-ahhe-bullita te Gobriasa II. koji je vladao do oko 525. pne. Satrapija Babilonija u doba Kira Velikog i njegovog sina odnosno nasljednika Kambiza II. objedinjavala je sve teritorije bivšeg Novobabilonskog Carstva, što uključuje Mezopotamiju, Feniciju, Siriju, Palestinu i dijelove sjeverozapadne Arabije. Godine 522. pne. uzurpator Gaumata dolazi na perzijski tron, no iste godine Darije Veliki zajedno sa šestoricom urotnika svrgava lažnog velikog kralja, nakon čega izbijaju pobune diljem Perzijkog Carstva, pa tako i u Babiloniji. Darije u suradnji sa Zopirom uspjeva pokoriti pobunjeni Babilon, a povjesničar Herodot tvrdi kako je Zopir za nagradu postao babilonijskim satrapom. Ipak, mezopotamske kronike na klinastom pismu ne spominju Zopira kao satrapa, već Uštanua.

## Život

Prema babilonijskim dokumentima, Darije Veliki je u ožujku 520. pne. imenovao perzijskog plemića Uštanua na mjestu babilonijskog satrapa, no četiri godine kasnije (516. pne.) Darije reformira satrapije pa Babilonija biva podijeljena na dvije zasebne pokrajine: „Babiloniju“ i „Iza rijeke“. Uštanu je zadržao mjesto nove satrapije Babilonije, dok je potonja pripala Tatenaiju. Ipak, Uštanu je imao veće ovlasti od Tatenaija, budući kako je srce nekadašnjeg Novobabilonskog Carstva bilo strateški važnije i mnogo bogatije od zapadnih provincija kojima je vladao Tatenai. Herodot spominje kako je Uštanu imao sina Badra, koji je sudjelovao u Kserksovoj ekspediciji protiv Grčke (480. pne.).

## Poveznice
* Darije Veliki
* Zopir
* Tatenai
* Gobrias II.

## Reference

## Vanjske veze
* Babilonija - Perzijska satrapija (enciklopedija Iranica, M. A. Dandamayev)
Megapan

**Megapan** (grč. *Megapanus*) je bio jedan od zapovjednika u Kserksovoj vojsci prilikom pohoda protiv Grčke (480. pne.) gdje je predvodio kontigente hirkanijskih vojnika. Povjesničar Herodot spominje kako je kasnije služio kao satrap Babilonije, no detalji o njegovom životu nisu poznati. Moguće je kako je na mjestu babilonijskog satrapa naslijedio Zopira, koji je ubijen tijekom babilonijske pobune 484. pne., ili pak njegova sina Megabiza II. koji je ugušio istu pobunu. Kao sljedeći satrap u Babilonu spominje se Kserksov sin Artarije, no nije poznato je li direktno naslijedio Megapana ili je u međuvremenu vladao neki drugi satrap.

## Poveznice
* Kserkso
* Grčko-perzijski ratovi
* Babilonija

## Reference

## Vanjske veze
* Herodot: „Povijesti“, VII. 62.
Artarije

**Artarije** (akad. *Arteremu*, grč. *Artarius*) je bio sin Kserksa, odnosno član kraljevske perzijske dinastije Ahemenida. Vladao je kao satrap Babilonije u doba Kserksovog sina Artakserksa I. (465. - 424. pne.), velikog kralja Perzijskog Carstva. Artarije se spominje u arhivama trgovačke obitelju Murašu iz Nipura (431. - 424. pne.), te u djelima grčkog povjesničara i liječnika Ktezija koji je služio na perzijskom kraljevskom dvoru.

Uloga Artarija u dvorskim spletkama nakon smrti njegova oca i perzijskog vladara Kserksa nije poznata, no povjesničari poput Ktezija spominju kako su u njima sudjelovali njegova braća Darije i Histasp. Megabiz II., sin babilonskog satrapa Zopira, podigao je ustanak protiv Artakserksa I. budući kako je perzijski vladar dao pogubiti egipatske pobunjenike (koje je porazio sam Megabiz), unatoč Megabizovom obećanju kako će biti pošteđeni. Artakserkso I. je potom na Megabiza poslao dvije vojske pod zapovjedništvom Usirisa i Artarijevog sina Menostana, no oba puta Megabiz II. je ostvario pobjedu na način da se prethodno dogovorio da umjesto bitke vodi dvoboj s zapovjednicima protivničkih vojska. Artarije je zajedno sa eunuhom Artoksarom i sestrom Amitis sudjelovao kao posrednik u Megabizovom pomirenju s velikim kraljem, koji ga je dao pomilovati.

## Poveznice
* Kserkso
* Artakserkso I.
* Megabiz II.

## Reference

## Vanjske veze
* Ktezije: „Persica“, 41. i 42.
Tritantekmo (satrap)

**Tritantekmo** (perz. Ciçantakhma, elam. *Ṣi-iš-šá-an-tak-ma*, akad. *Ši-it-ra-an-taḫ-ma*, grč. *Tritantaechmes*) je bio satrap pokrajine Babilonije, jedne od najvažnijih administrativnih jedinica Perzijskog Carstva. Herodot ga naziva sinom Artabaza, što prema kronologiji podrazumijeva kako je Tritantekmo vladao u vrijeme Herodotova života (sredina 5. stoljeća pne.). Grčki povjesničar opisuje sav raskoš perzijskog Babilona, te golemo bogatstvo babilonijskog satrapa. Navodi da je „Babilon hranio carstvo četiri od dvanaest mjeseci u godini“, kako je Tritantekmo imao 800 konja i 16.000 kobila, te toliki broj indijskih pasa da su četiri sela bila zadužena samo za proizvodnju hrane za pse.

## Poveznice
* Perzijsko Carstvo
* Babilonija
* Artabaz I.

## Reference

## Vanjske veze
* Tritantekmo (''Tritantaechmes''), AncientLibrary.com 
* Herodot, I. 192.
* Robin Waterfield i Carolyn Dewald: „Herodotova Povijest“, str. 612.