open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vrbanj

**Vrbanj** (na lokalnom hvarskom narječju: *Varbonj*) je administrativno naselje Starog Grada na otoku Hvaru. 

## Geografija

Nalazi se u zemljopisnom središtu otoka Hvara, u brdima između Staroga Grada i Jelse. Položaj mjesta dominira nad većim dijelom Starogradskog polja.

## Ime

Ime sela je slavensko i dolazi od riječi "vrba". Pod tim se imenom spominje 1331.

## Stanovništvo
Vrbanj ima 489 stanovnika (2001.). Jedino autohtono i apsolutno većinsko stanovništvo ovoga mjesta su Hrvati.

## Historija

Zbog iznimno povoljnog položaja, mjesto je naseljeno još od prapovijesti. Iznad sela se nalazi prapovijesna gradina Gračišće. Na mjestu samog sela nađeni su rimski nalazi. U blizini naselja je i lokalitet Hum - Sveti Vid s ostacima prapovijesne kamene gomile i ruševinama predromaničke crkvice sv. Vida. Kasnije je mjesto, uz Stari Grad i Pitve, sjedište najstarijih plemića i župana. Krajem 14. i u 15. st. stanovništvo se bavi brodogradnjom što pogoduje ekonomskom razvoju mjesta. 1475. Vrbanj dobiva vlastitog župnika koji je i prvi lokalni župnik na otoku. Vrbanj je rodno mjesto pučkog vođe Matije Ivanića s početka 16. st. Njemu i ustanku pučana je posvećen memorijalni park u centru sela. Stanovnici Vrbanja su u 15. st., sa stanovnicima okolnih sela, počeli naseljavati područje Vrboske.

## Kultura

### Arheološki lokaliteti

* prapovijesna gradina Gračišće JI od Vrbanja
* lokalitet Hum - Sveti Vid s prapovijesnom kamenom gomilom i predromaničkom crkvom SZ od Vrbanja

### Sakralna arhitektura

* Kapela sv. Kuzme i Damjana
* Kapela sv. Liberate
* Kapela sv. Mihovila
* Župna crkva sv. Duha

### Profana arhitektura
* Kraljevi dvori, moguće sjedište pučkog vođe Matije Ivanića

## Značajne osobe
Osobe rođene ili rodom iz Vrbanja:
*Jakov Bratanić (1912.-2001.), hrvatski slikar i povjesničar umjetnosti
*Miki Bratanić, hrvatski pjesnik
*Jakov Buratović (1846.-1909.), argentinski vojni graditelj
*Matija Ivanić (1445.-1523.), vođa Hvarske bune
*Pere Ljubić (1901.-1952.), hrvatski pjesnik
*Toni Pavičić-Donkić, hrvatski plivački maratonac i slikar 
*Jakša Račić (1868.-1943.) , splitski gradonačelnik 1929.-1933.
*Ivica Stipišić Stipa (1971.-1992.), hrvatski branitelj (ulica u Starom Gradu na Hvaru nosi ime njemu u čast)
*Ljubo Stipišić Delmata (1938.-2011.), hrvatski glazbenik
*Zlatan Stipišić Gibonni, hrvatski glazbenik
*Ante Tresić-Pavičić, hrvatski pjesnik i političar
*Helena Tresić Pavičić, restauratorica, stručnjak za restauraciju kamena
*Ivo Lušić, neurolog, primarijus Odjela za neurologiju KBC-a Split

## Reference
Radio Brač

**Radio Brač** je privatna glazbena hrvatska radio postaja s lokalnom koncesijom, koja emitira svoj program od 1987. godine, kada je osnovana kao prva radio postaja u SFRJ izvan sustava tadašnje Jugoslavenske radiotelevizije. Premda postaja ima samo lokalnu koncesiju, konfiguracija terena na kojem se nalaze odašiljači Radija Brač je zaslužna za čujnost u većem dijelu županije.

Radio Brač je od samog početka emitiranja uživao veliku popularnost u Splitu i srednjoj Dalmaciji, dijelom zbog birane strane glazbe, koja je činila veliku većinu programa, a dijelom i zbog karizmatičnih voditelja Roberta Barille i Vedrana Sesartića.

Glavni studio se nalazi u Supetru, a od polovice 1990-ih program se emitira i iz studija u Splitu. 

## Zanimljivosti
* Daleka obala je svoj prvi demo album snimila u studiju Radio Brača, kod izdavačke kuće Luxor design (1988.)

## Vanjske veze
* Radio Brač
Stipe Sikirica

**Stipe Sikirica** (Jabuka pokraj Trilja, 29. travnja 1933.) hrvatski je kipar.

Završio je Akademiju likovnih umjetnosti u Zagrebu, na kojoj od 1969. i predaje. Bio je suradnik Majstorske radionice Vanje Radauša. Jedan je od pokretača i osnivača, te dekan Akademije likovnih umjetnosti na Širokom Brijegu u BiH.

Autor je brojnih umjetničkih djela u rodnoj Sinjskoj krajini, Hrvatskoj i BiH. 
Još za vrijeme studiranja izradio je svoju prvu javnu skulpturu, fontanu „Na izvoru” (poznatija kao „Luca“), koja je postavljena u Sinju 1957. 

U njegova djela spadaju statua „Spomenik alkaru“, na dnu ulice Alkarsko trkalište (1965), postavljena na 250. godišnicu Sinjske alke i brončana vrata crkve Gospe Sinjske (1987) u Sinju, na kojima je prikazana kratka povijest Sinja: dolazak Sinjana iz Rame i velika bitka 1715. pod Starim Gradom.

Autor je mnogih drugih skulptura, kao što su „Orfej“ u Studentskom domu „Cvjetno naselje“ u Zagrebu (1963),  „Mladenci“ u Zagrebu (1974), skulptura  „Anđelija“ u dvorištu PLIVE (nastala 1976. postavljena od 1978.). „Otvorena vrata“ na ulazu u Jadran film (1988),  don Mihovil Pavlinović u Podgori (1994), fra Filipa Grabovca u Vrlici (obnovljen 1997) i Splitu (1990), spomenik kajakašu Matiji Ljubeku na Mirogoju (2000), sv. Nikoli Taveliću prvom kanoniziranom hrvatskom svecu na trgu ispred Franjevačkog samostana na Turniću, postaja križnog puta „Isusa osuđuju na smrt“ u Starom gradu kod Svetište Čudotvorne Gospe Sinjske (2016),  bista Ivana Meštrovića u Zagrebu ispred osnovne škole koja nosi njegovo ime (1984), Nikole Šopa u rodnoj kući u Jajcu, Joža Vlahović na Trešnjevci u Zagrabu (1982), Stjepana Radića u  predvorju  hrvatskih velikana u hrvatskoj Sabornici u Zagrebu, reljef „Ranjenik“ ispred KBC „Rebro“ (1985) itd.

Bavio se i medaljarstvom. U njegove poznatije medalje spadaju: državna odličja Hrvatske: Velered kralja Petra Krešimira IV, Red kneza Trpimira i Red Nikole Šubića Zrinskog, ustanovljenih 1995, Spomen-medalja za 700 godina Franjevačkog reda, „Prva hrvatska kuna“ koja se kao nagrada daje uspješnim poduzećima, kao i niz natjecateljskih odličja: za najboljeg hrvatskog nogometaša (statua Pobjednik – Pletikosa), košarkaša (statua Košarkaš), vaterpolista (statua Vaterpolist – Igor Hinić, Brescia), Nagrada hrvatskog olimpijskog odbora „Matija Ljubek“, koja se dodeljuje od 1992. 

Autor je dizajna prigodnih zlatnika i srebrnjaka, izdatih povodom održavanja 270. Sinjske alke 1985. godine, s motivima: vojvoda s pratnjom (40.000 dinara), povorka alkarskih momaka (20.000 dinara), alkar u trku (10.000 dinara), štitonoša (3.000 dinara), barjaktar s pratnjom (2.000 dinara), edek s vodičima (1.000 dinara).

Dobitnik je i 2. nagrade u naječaju za izradu hrvatskih kuna.

Svoja djela je poklonio gradu Sinju. 

## Galerija

Filip_Grabovac.jpg|Spomenik Filipu Grabovcu (Samostan Gospe od zdravlja u Splitu)
Stipe Sikirica - Otvorena vrata - 1986.jpg|Otvorena vrata


## Izvori

## Literatura
* 
* 
*
Tomislav Zuppa

**Tomislav Zuppa** (Split, 1906. – Zagreb 1980.) – hrvatski pjesnik i tekstopisac, profesor talijanskog i engleskog jezika

Rođen je u siromašnoj obitelji. Imao je tri brata i sestru. Tomislav je najmlađi. Diplomirao je talijanski i engleski jezik. Otišao je iz Splita u partizane 1943. Ranjen je u Bosni 1944. te prebačen na otok Vis i u Italiju, u Bari, gdje je postao časnikom za vezu pri engleskom stožeru. Preko Leccea, prebacivao je civile u egipatski El Shatt na sigurno.

Poslije Drugog svjetskog rata, u Beogradu je radio u ministarstvu vanjskih poslova. Imenovan je za veleposlanika u Rimu, ali je iz osobnih razloga odustao. Vratio se u Split i postao knjigovođa u Splitskom nabavnom poduzeću. Nerado je radio taj posao, pa se 1948. s obitelji preselio u Zagreb i zaposlio u Komisiji državne kontrole.

Osnovao je „Croatia film” i prvi filmski časopis u Jugoslaviji pod nazivom „Filmski vjesnik”. Zbog cenzure, otišao je i osnovao Turistički biro, u kojem je radio s nizom poznatih grafičara. Volio je pisati. Pisao je novele i objavljivao ih u Vjesniku, Borbi i drugim tadašnjim dnevnim novinama.

Napisao je niz pjesama, koje su postale općepoznate poput: „Galeb i ja”, „Romanca”, „Četiri stađuna”, „Pismo ćali”, „Naše malo misto”, „Moja jube” i dr.

Na Splitskom festivalu, nagrada za tekst nosila je ime po njemu do 1990. Supruga Tomislava Zuppe, bila je u mladosti glumica, a sin Vjeran Zuppa je kazališni teoretičar i kritičar te književnik.
Bruno Knežević

**Bruno Knežević** (Čaporice, kod Trilja, 12. ožujka 1915. – Zagreb, 26. ožujka 1982.), hrvatski nogometaš, izbornik i sportski djelatnik.

Bio igrač beogradskog BSK-a, s kojim je osvojio državno prvenstvo 1935. godine, te HAŠK-a iz Zagreba, u razdoblju od 1940. do kraja Drugog svjetskog rata.

Po završetku rata prestao je igrati, ali se i dalje posvetio nogometu. Bio je odmah izabran u Stručni odbor Hrvatskog nogometnog saveza, i obavljao je razne dužnosti. Bio je dopredsjednik i tajnik, pa član U.O, da bi od 1968. do 1971. bio predsjednik HNS–a. Zanimljivo je da je on bio prvi i jedini predsjednik, koji je nekada bio profesionalni nogometaš, do 1998. godine i predsjednika Vlatka Markovića.

Dobitnik je najviše nagrade Hrvatskog nogometnog saveza, Trofej podmlatka, 1980. godine.
NK Trilj

## O klubu

Nogometni klub Trilj osnovan je 2006. godine u malom hrvatskom mjestu Trilju, koji se nalazi na rijeci Cetini u Zagori. Klub još igrački nije zaživio, ali planovi o stvaranju kluba se polako ostvaruju.

## Grb

Krug u kojemu je prikazan poznati triljski most i rijeka Cetina. Poviše mosta je nacrtana gornja polovica nogometne lopte. Oko znaka je kružni natpis sa imenom kluba.

## Igralište

Nalazi se na prostoru bivše srušene vojarne, neposredno uz rijeku. Taj dio poznat je i pod imenom **Luka**. Do sada je na tom predjelu uređena i podzidana obala rijeke i napravljeno veliko nogometno igralište - travnjak i ograda oko njega. U planu stvaranja sportskog centra su i klupske prostorije, pomoćno igralište i teniski tereni.
NK Čaporice

Nogometni klub Čaporice je nogometni klub iz sela Čaporice nadomak Trilja, Dalmacija, Hrvatska. Osnovan je 1997. godine.

U sezoni 2008./09. pokrenut je seniorski sastav koji je se uključio u sustav natjecanja 1. županijske lige Splitsko-dalmatinske županije. Osim seniorske klub ima omladinski pogon sa pet uzrasta, sveukupno brojeći preko 200 registriranih nogometaša. U klubu postoje ekipa veterana  i ženska ekipa.

U sezoni 2009/10 se nakon 12 kola nalazi na 9. mjestu.

## Adresa kluba

Čaporice bb, 21 240 Trilj

## Grb kluba
Krug sa plavim obrubom na kojem piše Nogometni klub Čaporice. U sredini kruga je veliko slovo Č sastavljeno od crvenih polja šahovnice, unutar kojega je prikazan stilizirani grozd grožđa.

## Igralište

Nogometni Klub Čaporice Trilj imaju lijep nogometni objekt (106x60m) sa vrlo kvalitetnim travnjakom, pomoćni teren manjih dimenzija (85x45m), a oba objekta imaju tribine za gledatelje i zgradu u kojoj se nalaze svlačionice i klupske prostorije.

## Vanjske veze
NK Čaporice Trilj
Gardun

**Gardun** je naselje u sastavu  grada Trilja (Splitsko-dalmatinska županija). Nalazi se na vrhu istoimenogs brda, s kojeg puca pogled na Trilj, smješten oko 1&nbsp;km sjeverno.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 2001. godine, broji 120 stanovnika.

Apsolutno većinsko i jedino autohtono stanovništvo ovog sela su Hrvati, a većina stanovništva izjasnila se kao pripadnici Rimokatoličke crkve.

Napomena: Podaci o broju stanovnika za 1869. i 1921. godinu su sadržani u podacima za naselje Košute.

## Znamenitosti

Na samom južnom rubu sela, u vrtu jedne od kuća, nalazi se Tilurij, rimski legionatski logor, po kojem je Trilj dobio ime. U sklopu vojnoga logora nalazi se i rimskodobni amfiteatar, kojega trenutačno devastiraju stambene jedinice građene na njegovom gledalištu.

Na istočnom rubu naselja je travnato groblje s crkvicom. 

## Galerija

Datoteka:Tilurij 20080427 004.jpg|Ostaci Tilurija
Datoteka:Gardun, Trilj, Hrvatska - stari i novi grobovi (2).jpg|Detalj sa groblja


## Reference

## Vanjske veze
Tilurij

**Tilurij** je rimski vojni logor  koji se nalazio na području današnjega sela Gardun kod Trilja. Tilurij je izgrađen na brdu izuzetnog strateškog položaja. S Garduna puca pogled na Triljsko polje, a neposredno pod brdom je rijeka Cetina i južni ulaz u Triljsko polje. Rimska vojska je ovaj logor izgradila početkom 1. stoljeća. Tilurij je, uz Burnum, bio jedini rimski logor na području današnje Hrvatske.

U Tiluriju je do sredine 1. st. boravila VII legija, kada je u njamu znalo boraviti i do 5-6 tisuća vojnika. Logor je kao važno strateško uporište za manje vojne postrojbe služio do kraja 4. st.

U kamenim kućama Garduna se i danas mogu pronaći uzidani spomenici iz rimskog vremena.

Do Tilurija se dolazi 1.5&nbsp;km dugom cestom koja započinje kod crkve svetog Mihovila u Trilju.

## Arheološka istraživanja
Tilurij se sistematski istražuje od 1997., kada je vršena rekognosciranje terena uz pomoć geodetskih snimki, a arheološka iskopavanja su započela 1998. godine. Planira se i uređenje arheološkog parka.

U Tiluriju, koji je uz Burnum još jedini rimski vojni logor u Hrvatskoj, također postoji amfiteatar kojega tek treba istražiti.

Istraživanja je obavljala dr. Mirjana Sanader, koja je objavila i monografiju o Tiluriju.

## Izvori

## Vanjske veze
Selca kod Starog Grada

**Selca kod Starog Grada** su naselje na otoku Hvaru. 

Administrativno pripadaju Gradu Starom Gradu.

## Kultura
Ruralna cjelina Selca su zaštićena cjelina kulturnih dobara.

## Stanovništvo
Na popisima do 1961. naselje je iskazivano pod imenom Selca, u 1961. i 1971. pod imenom Selca kod Starigrada. Do 1991. iskazivano je pod imenom Selca kod Staroga Grada. U 1869. podaci su sadržani u naselju Stari Grad.

## Izvori
Državna cesta D126

**D126** je državna cesta u Hrvatskoj. 

Cesta započinje u Trogiru, pred mostom za Čiovo, gdje se odvaja i D315. Cesta dalje vodi mostom na trogirski otok, uz istočni rub gradske jezgre, te opet mostom do otoka Čiova. Uslaskom na Čiovo, cesta skreće lijevo, na istok, prema naseljima Mastrinka, Arbanija i Slatine.

Ukupna duljina ceste je 8,3 km.

## Izvori
* Odluka o razvrstavanju javnih cesta u državne ceste, županijske ceste i lokalne ceste
Državna cesta D315

**D315** je državna cesta u Hrvatskoj. 

Cesta započinje u Trogiru, kod mosta za Čiovo (D126), i ide prema istoku, da bi završila 2,7 km dalje kod potoka Pantana, gdje se spaja sa D409.

## Izvori
* Odluka o razvrstavanju javnih cesta u državne ceste, županijske ceste i lokalne ceste
Mirca

**Mirca** je mjestašce na otoku Braču, u Splitsko-dalmatinskoj županiji. Administrativno pripada Supetru, od kojeg je udaljena oko 3 km. 

Nalazi se na cesti prema Sutivanu i ima 306 stanovnika. Zaštitnica ovog otočnog mjestašca je Gospa Miraška. Ime Mirca dolazi od latinskog *murus*, što znači zid. Mjesto se najprije razvilo u južnom dijelu, dalje od mora i uvučeno u sam otok, zbog zaštite od gusara. Tek u novije vrijeme grade se kuće uz more.

Mirca ima uvalu s plažom i malom ribarskom lučicom, zbog čega je turisti često posjećuju. U budućnosti je planirana izgradnja nautičke marine u Mircima.
Nutjak

**Nutjak**, povijesni grad kod Trilja. Stanovnici Trilja i Garduna je jednostavno zovu "Kuletina".
 
Nalazi se na početku sutjeske rijeke Cetine nizvodno od Trilja. Smješten je na litici iznad desne obale rijeke, na povijesnoj međi između starohrvatske županije Cetine i Poljica.
 
Izgradio ga je krajem 15. stoljeća poljički knez Žarko Dražojević (1438. -1508.) radi zaštite krajeva zapadno od rijeke Cetine pred turskim prodorima, no već početkom 16. st. dolazi pod otomansku vlast. Oslobođen je u Morejskom ratu, 1685. godine. Tada je razrušen te poslije više nije obnavljan.
 
Djelomično je arheološki istražen, a njegovi ostaci su konzervirani. Od 2006. godine vode se zaštitna arheološka istraživanja pod vodstvom kustosice Muzeja triljskog kraja gđa. Angele Tabak. U njegovoj neposrednoj blizini danas se nalazi most preko rijeke Cetine na Autocesti A1. 

Prilaz kuli je moguć stazom, koja se na četvrtom kilometru odvaja od ceste Trilj - Bisko. Uspon traje 15 minuta.

## Izvori
* Nutjak
Batarija

**Batarija** je nogometno igralište u Trogiru, na kojem igra HNK Trogir. To igralište je jedinstveno u svijetu po tome što se nalazi između 2 zaštićena spomenika kulture - kule Kamerlengo i kule sv. Marka.

## Vanjske veze
Čaporice

**Čaporice** su naselje u sastavu grada Trilja, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.

## Geografija
Čaporice se nalaze na cesti koja vodi od Trilja prema Cisti Velikoj. Čaporice su jako blizu čvoru Bisko na A1 jer se u blizini Čaporica nalazi odvojak s ceste Trilj - Cista. Taj 4&nbsp;km dugi odvojak vodi prema A1.

## Stanovništvo
Apsolutno većinsko i jedino autohtono stanovništvo ovog sela su Hrvati, a većina stanovništva izjasnila se kao pripadnici Rimokatoličke crkve.

## Gospodarstvo
Stanovništvo se nekada bavilo poljoprivredom i uzgojem stoke. Danas se sve više napuštaju ove djelatnosti.

## Značajne osobe

* Bruno Knežević, hrvatski nogometaš, izbornik i sportski djelatnik

## Nogomet
Iz Čaporica je nogometni klub NK Čaporice.

## Vanjske veze
Kamensko (Trilj)

**Kamensko** je naselje na granici sa Bosnom i Hercegovinom, u zaleđu Trilja. Obližnja naselja su Tijarica i Aržano.

## Stanovništvo
Apsolutno većinsko i jedino autohtono stanovništvo ovog sela su Hrvati, a većina stanovništva izjasnila se kao pripadnici Rimokatoličke crkve.

## Gospodarstvo
Stanovništvo se nekada bavilo poljoprivredom i uzgojem stoke. Danas se sve više napuštaju ove djelatnosti.

## Historija
Selo je prema nekim donekle dostupnim, ali vrlo šturim podacima, nastalo prije tristotinjak godina.

## Značajne osobe
Poznati ljudi iz Kamenskog:
* Fra Nikola Brčić, Petar i Mate Brčić te dva brata Nikolica Matić i knez Jerolin, svi borci protiv Turaka.

## Vanjske veze
Grab (Trilj)

**Grab** je naselje sjeverno od grada Trilja.

## Geografija
U neposrednoj blizini naselja je prekrasan izvor rijeke Grab, te poznate Grabske mlinice. Rječica dalje teče kroz selo, te utječe u Rudu.

## Stanovništvo
Apsolutno većinsko i jedino autohtono stanovništvo ovog sela su Hrvati, a većina stanovništva izjasnila se kao pripadnici Rimokatoličke crkve.

Napomena: Podatci o broju stanovnika 1869. i 1921. godine  sadržavaju  podatke za naselja Krivodol, Podi i Vrabač. Podatci za broj stanovnika 1880. godine sadržavaju dio podataka za naselje Podi.

## Gospodarstvo
Stanovništvo se nekada bavilo poljoprivredom i uzgojem stoke. Danas se sve više napuštaju ove djelatnosti.

## Historija

## Vanjske veze
Budimir

** Budimir** (lokalno Budimiri) je naselje (selo) koje se nalazi 8 kilometara  od  grada  Trilja.

## Geografija
Naselje Budimir se nalazi na krškoj zaravni između planine Kamešnice i kanjona rijeke Cetine neposredno uz cestu D60.

## Stanovništvo
Kao i većina naselja ovoga kraja nakon Drugog svjetskog rata bilježi drastičan pad broja stanovnika.

Napomena: U popisima stanovnika od 1857. do 1880. godine te u popisu iz 1921. godine sadrži podatke za naselje Vinine.

## Vanjske veze
Nova Sela (Trilj)

** Nova Sela**  su naselje (selo) koje se nalazi nekih desetak kilometara  od  grada  Trilja.

## Geografija

Naselje Nova Sela se nalazi na desnoj obali kanjona rijeke Cetine prislonjeno na padinu jednog manjeg brda uz malo krško polje. Naselje je u blizini dionice autoceste A1 između Dugopolja i Šestanovca.

## Stanovništvo

Napomena: Podatci  o stanovništvu u naselju Nova Sela iz 1869. i  1921. godine su sadržani u podacima za naselje Ugljane jer se do 1931. iskazivalo kao dio tog naselja.

## Vanjske veze
Radovanov portal

**Radovanov portal** je glavni portal katedrale sv. Lovre u Trogiru. Najznačajniji je srednjovjekovni portal na istočnom Jadranu te u ovom dijelu Europe. Nazvan je po njegovu autoru Majstoru Radovanu koji ga je isklesao 1240. godine i potpisao s *per Raduanum*, iako je dovršen tek u 14. stoljeću. Portal je najmonumentalnije djelo romaničko-gotičkog stila u Hrvatskoj. Obuhvaća *[[Prvi grijeh]]* (Adam i Eva) i *Otkupljenje* (*[[Rođenje Kristovo]]*), kristološki ciklus, pojedine svece i apostole, prikaz mjeseci, prizore lova, a stilski sažima različite tradicije od južnoitalskih do francuskih. Umjetnički je na razini najboljih europskih ostvarenja tog doba.

## Odlike

Portal je stupnjevito uvučen u debljinu zida. U luneti je prikaz Rođenja Krista (obećanje spasenja), umjesto Posljednjeg suda, koji je uobičajen za glavne portale katedrala na zapadu. U dva luka nad lunetom su scene iz biblijskih prizora. Najkvalitetniji dijelovi portala pripisuju se majstoru Radovanu, a ostatak njegovoj radionici. Skulptura portala karakterističan je primjer gotičkog realizma i humanizma, ali s obilježjima starijeg romaničkog stila.

Na stupovima uz vrata su prizori lova upleteni u biljne vitice tako da izgleda kao da se scene odvijaju u nekoj šumi. Na dovratnicima portala detaljni su prikazi znakova horoskopa i radova po mjesecima (scene iz svakidašnjeg života) s izrazitim plasticitetom. Bočno su figure Adama (desno) i Eve (lijevo) koje stoje na lavovima.

## Napomene

## Povezano
* Majstor Radovan
* Trogirska katedrala

## Vanjske veze
Rože

** Rože**  je naselje (selo) koje se nalazi nekih desetak kilometara  od  grada  Trilja.

## Geografija

Naselje Rože se nalazi  prislonjeno na padinu planine Kamešnice. Naselje je u blizini naselja Krivodol, Podi i Ljut i same granice sa susjednom Bosnom i Hercegovinom. U selo se cestovnim putem može doći iz pravca Voštana i Graba.

## Klima

Naselje Rože zahvaćeno planinskom klimom koja se očituje jakim (čičim) zimama s mnogo padalina te dugim periodom pokrivenošću snijegom (cca. 60 dana godišnje) te sušnim umjerenim ljetima s malo padalina gdje srednja temperatura ne prelazi 26&nbsp;°C.

## Stanovništvo

Napomena:Podaci  o stanovništvu u naselju Rože iz 1869. godine  su sadržani u podacima za naselje Voštane .

## Vanjske veze
Grab (rijeka)

**Grab** je riječica u Triljskom kraju, koja teče kroz istomeno naselje Grab.

Riječica Grab izvire kod mjesta Grab. Iznad modrog dubokog oka iz kojeg Grab bešumno izvire ledena voda, nad kojim se nadvija ogromna strma litica. Tek nekoliko metara nizvodno je vodopad. Voda se nastavljajući nizvodno mirno prelijeva iz bazena u bazen.

Nekoliko stotina metara nizvodno su 600 godina stare Grabske mlinice. Nizvodno od mlinica, rječica Grab krivuda kroz sjeveroistočni dio plodnog Sinjskog polja, u kojem se na kraju svoga toka spaja s rijekom Rudom, koja kratko nakon toga utječe u Cetinu.

## Vanjske veze

* http://www.tz-trilj.hr/?show=5804
Strizirep

** Strizirep**  je naselje (selo) koje se nalazi nekih desetak kilometara  od  grada  Trilja.

## Geografija

Naselje Strizirep se nalazi  u blizini naselja Vrpolje u Triljskom kraju . U selo se cestovnim putem može doći iz pravca naselja Vrpolje, Budimir i Vrandolca.

## Stanovništvo

Naselje Strizirep bilježi drastičan demografski pad a razlog tome je nedostatak osnovnih civilizacijskih dostignuća (prometnice, blizina zdravstvenih i školskih ustanova, poslova, i tako dalje).
 

Napomena:Podaci  o stanovništvu u naselju Strizirep iz 1869., 1921. i 1931. godine  su sadržani u podacima za bivše naselje Medići, koje je 1900. i 1910. godine iskazivano kao samostalno naselje.

## Zanimljivosti

Naselje Strizirep se prije nazivalo Strižirep ali je tijekom vremena radi lakšeg izgovora uvriježio naziv Strizirep.

## Vanjske veze
Jabuka (Trilj)

** Jabuka**  je naselje (selo) koje se nalazi 2 kilometara  od  grada  Trilja.

## Geografija
Naselje Jabuka se nalazi na istočnom rubu Sinjskog polja uz rijeku Cetinu prislonjeno na padinu planine Kamešnice. Kroz naselje prolazi važna cestovna prometnica koja povezuje grad Trilj sa obližnjim Otokom.

## Stanovništvo

Napomena: U popisu stanovnika iz  1869. godine podaci naselja Jabuka su pripojeni podacima naselja Vedrine te se je 1931. godine iskazivalo kao dio naselja Vedrine.

## Značajne osobe
* Stipe Sikirica, akademski kipar

## Vanjske veze
Krivodol (Trilj)

** Krivodol**  je naselje (selo) koje se nalazi nekloiko kilometara sjeverno od  grada  Trilja a u blizini naselja Grab.

## Geografija
Naselje Krivodol se nalazi na istočnom rubu Sinjskog polja  prislonjeno na padinu planine Kamešnice.

## Stanovništvo

Napomena: U popisu stanovnika iz  1869. i 1921. godine podaci naselja Krivodol  su pripojeni podacima naselja Grab jer se do 1931. godine iskazivalo kao dio naselja Grab.

## Historija
Naselje Krivodol je poznato po tome što je u Drugom svjetskom ratu bilo svjedok pokolja stanovnika  od strane SS divizije Princ Eugen koja je pobila oko 1500 mještana obližnjih naselja većinom djece, staraca i žena 28. i 29. ožujka 1944. godine. U naselju je podignuto spomen obilježje s imenima poginulih u znak sjećenje na taj tragični događaj.

## Vanjske veze
Kula Sv. Marka

**Kula sv. Marka** nalazi se na sjeverozapadu starog dijela grada Trogira. Okruglu kulu prilagođenu obrani od topovskih hitaca gradi Mletačka Republika tijekom 15. stoljeća, u doba turskih nasrtaja. Kula je izložena prema kopnu, a izvorno je bila spojena gradskim zidinama s tvrđavom Kamerlengo. 

Nedaleko od kule, točnije na šetnici između kule Kamerlenga i same kule, a pokraj nogometnog igrališta stoji Glorijet (klasicistički paviljon) - kružna kolonada klasicističkih oblika. Sagrađen je 1809. god. za vrijeme kratkotrajne francuske vlasti, a u čast maršala Marmonta. Važno je naglasiti da je Glorijet jedan od rijetkih spomenika francuske vlasti u Dalmaciji.
Lucija Zaninović

**Lucija Zaninović** (Split, 26. lipnja 1987.) hrvatska je tekvandoašica i bivša europska prvakinja.

## Biografija

### Sportska karijera

Najveći joj je uspjeh u karijeri osvajanje naslova europske prvakinje 2010. godine u ruskom Sankt Peterburgu.
Njezina sestra blizanka Ana Zaninović aktualna je svjetska prvakinja, a obje su članice Taekwondo kluba Marjan.

Ponovno je osvojila naslov europske prvakinje 4. svibnja 2012. godine u Manchesteru i dvije godine kasnije u Bakuu.

Osvojila je brončanu medalju na Olimpijskim igrama 2012. u kategoriji do 49&nbsp;kg, pobjedom nad Meksikankom Janet Alegrijom Penas 6:5, nakon zlatnog boda.

Na svjetskom prvenstvu u Puebli u Meksiku osvojila je brončano odličje 17. srpnja 2013. godine. U poluzavršnici ju je svladala Jordanka Dana Touransa 6:3.

### Najznačajniji rezultati
* 2003. 2. mj juniorsko Prvenstvo Hrvatske
* 2004. 1. mjesto juniorsko Prvenstvo Hrvatske
* 2005. 2. mjesto seniorsko Prvenstvo Hrvatske
* 2006. 3. mjesto svjetski kup
* 2007. 5. mjesto seniorsko svjetsko prvenstvo
* 2010. 1. mjesto seniorsko europsko prvenstvo
* 2011. 5. mjesto seniorsko svjetsko prvenstvo
* Prvakinja Hrvatske 2006. - 2011.

## Nagrade i priznanja
* Državna nagrada za sport "Franjo Bučar" za 2011. godinu
* 2012. Red Danice hrvatske s likom Franje Bučara za osobite zasluge za taekwondo sport i njegovo promicanje u Republici Hrvatskoj i svijetu

## Izvori

## Vanjske veze
* Lucija Zaninović
;Ostali projekti
Tonka Štetić

**Tonka Štetić** (Split, 1923. - Split, 7. ožujka 2012.), hrvatska sopranistica i mezzo-sopranistica.

## Biografija
### Počeci
Tonka Štetić rođena je u 1923. godine. u Splitu. Karijeru započinje kao članica Zbora i Baleta splitskog Hrvatskog narodnog kazališta. Nakon završetka Drugog svjetskog rata pridružila se Narodnom kazalištu gdje je sudjelovala u baletnim predstavama kao što su "Priče moravskog sela" i "Grob u žitu".

### Karijera
Tijekom karijere ostvarila je veliki broj opernih uloga u kojima se iskazala i kao vokalna umjetnica i kao glumica. Nastupala je u zlatnom dobu splitske opere, a kao vrhunac njenog umjetničkog dosega smatra se uloga Ortrud u Wagnerovoj "Lohengrin". Zapaženiju ulogu ostvarila je i u Čajkovskovoj "Pikovoj dami".

Godine 1954. postaje solistica u splitskoj Operi, gdje su se redale znamenite uloge u "Lijepoj Heleni", "Havajskom cvijetu". Pohvale publike i kritike stekla je ulogama Marice u "Spli'skom akvarelu" i Silve u "Kneginji čardaša". Nastupala je i kao Đula u Gotovčevom "Eru s onoga svijeta". Televizijskoj publici predstavila se epizodnim ulogama u hrvatskim serijama "Velo misto" i "Ča smo na ovon svitu".

Posljednji je put nastupala 1999. godine na 45. Splitskom ljetu u ulozi Jovane u "Spli'skom akvarelu".

## Izvori

## Vanjske veze
*
Ivan Duknović

**Ivan Duknović** (, , Vinišće, oko 1440. – poslije 1509.), hrvatski skulptor.

Sin protomagistra trogirskih kamenara, vjerojatno je kod kuće izučio klesarski zanat, a u Italiji nastavio umjetničku izobrazbu. U sedmom desetljeću XV st. javlja se u Rimu kao zreo majstor spreman i sposoban za vrlo vrijedne narudžbe. Istaknuvši se na njima osobnim likovnim shvaćanjima i samostalnim stilom nesumnjivo se uklapa u vrhove tamošnjega renesansnoga kiparstva.

Kao njegova rana ostvarenja prepoznaju se dva monumentalna portala na Palazzo Venezia i razvijene skulpture završnoga dijela pročelja hrama Sv. Jakova u Vicovaru kraj Tivolija. Petnaestak godina tijesno surađuje s A. Bregnom i Minom da Fiesoleom, zadržavši vlastiti izraz prepoznatljiv po energičnoj impostaciji figura i temperamentnoj obradi površine. S prvim umjetnikom izrađuje oko 1466. u crkvi Santa Maria sopra Minerva u Rimu grobnicu kardinala G. Tebaldija, oblikujući lik pokojnika na sarkofagu i veći dio dekora s puttima. Zasad jedini arhivski podatak o njegovu radu ukazao je na dva kipa s pet reljefa izrađenih 1469. za klasično koncipirani oltar Gospe u crkvi Sv. Ivana u Norci. Oko 1485. Duknović odlazi na dvor Matije Korvina u Ugarsku i tu proširuje tematiku rada.

Premda su mu djela stradala već u provalama Turaka, figuralna fontana Herakla s lernejskom hidrom i kruna zdenca iz kraljevske vile u Višegradu te reljefna pala oltara iz pavlinske crkve u Diosgyoru potvrđuju njegovu visoku vrsnoću. Zaslužan za prenošenje likovnih spoznaja talijanske renesanse na Dunav i unaprjeđivanje tamošnje umjetnosti, Duknović je dobio plemićki naslov i feud dvorcem Majkovec u Hrvatskoj. Smatra se da je portretirao uglednike iz humanističkoga kruga, te mu pripisuju niz plitkoreljefnih portreta po europskim muzejima, uključujući fragmente nadgrobne ploče biskupa Baratina, čuvane u Zagrebu.

Održavajući trajne veze sa zavičajem, Duknović se čvršće potvrdio u Trogiru. Osim kipova u renesansnoj kapeli gradskoga zaštitnika Sv. Ivana kao remek-djela iz zenita stvaralaštva i Sv. Tome sa znakovima staračke sustalosti – opus mu je dopunjen kipom Sv. Magdalene iz franjevačkog samostana, portalom s puttom grbonošom palače Ćipiko, lunetom s grbom obitelji Cega, te grbom s klesarskim priborom. To su ujedno i najbolja djela zrelorenesansnoga kiparstva u nas. Pošto su Dubrovčani odbili da ga prime u službu, zadnje godine života proveo je na susjednoj obali Jadrana; u Veneciji je 1498. prihvatio izvedbu monumentalnoga oltara Sv. Marka (sa 17 figura), ali ga nije završio, a ono što je učinio nije očuvano. Otada potječe izražajni reljef *[[Blažena Djevica Marija|Blažene Djevice Marije]]* u padovanskomu muzeju i poprsje A. Zena u muzeju Correr. Zadnji svoj rad, grobnicu Blaženoga G. Gianellija, Duknović je 1509. ostavio u katedrali u Anconi.

Zavrjeđujući visok položaj u ukupnomu razvoju renesansne skulpture Duknović se ubraja među najznačajnije strane umjetnike koji su pridonijeli talijanskoj umjetnosti i koji su ujedno tim iskustvom obogatili i baštinu svoje zemlje.
Albert Haler

**Albert Haler** (ili **Haller**) (Vrgorac, 3. kolovoza 1883. – Kamnica kraj Maribora, 18. svibnja 1945.), hrvatski estetičar, esejist, književni kritičar i književni povjesničar.

## Biografija
Studij klasične filologije završio je u Beču 1909. godine, a tijekom studija bavio se također i filozofijom. Doktorirao na Filozofskom fakultetu u Zagrebu 1927. tezom *Gundulićev Osman s estetskog gledišta*. Od 1909. do 1943. radio je kao gimnazijski profesor i ravnatelj u Dubrovniku, Splitu i Zagrebu.

Godine 1943. imenovan je profesorom etike i estetike na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Poginuo je u svibnju 1945. prilikom neuspješnog pokušaja bijega u Austriju.

## Koncepcije i djelovanje
Književne kritike, članke i eseje objavljivao je u brojnim časopisima između 1899. i 1945. Glavno njegovo djelo iz teorije književnosti je *Doživljaj ljepote* (1943.). Slijedi koncepciju spiritualističkoga idealizma Benedetta Crocea.

Definira umjetnost kao »duhovni akt afektivno-fantazijske prirode«, a pjesničko stvaranje kao »projekciju čuvstava kroz stvaralačku maštu u neizmjernost duhovnosti«. Odbacuje socijalno-psihološke i kulturno-povijesne kriterije pri vrednovanju književnih ostvarenja (tzv. antipozitivistička pobuna). Književno djelo treba biti promatrano kao potpuno autonomno, kao djelo »čiste poezije«, a vrednovano jedino prema estetskoj vrijednosti temeljenoj na intuitivnome doživljaju. Na tu temu vodio je polemiku s Antunom Barcem 1923.–1925. Pozornost su privukle i njegove burne polemike s Vladimirom Dvornikovićem, Vladimirom Nazorom i Miroslavom Krležom.

Hrvatsku kulturnu javnost uzbudile su njegove negativne ocjene Petra Preradovića, Silivija Strahimira Kranjčevića i Gundulićeva "Osmana".

## Djela
Objavljene knjige:
* *Gundulićev Osman s estetskog gledišta*, Beograd 1929.
* *Antun Kazali*, Dubrovnik 1935.
* *Izbor iz tuđih književnosti*, 1941.
* *Doživljaj ljepote, 1943.* (sliejd iB. Crocea)
* *Novija dubrovačka književnost*, 1944.
Izbor njegovih eseja i studija objavljen je u ediciji *Pet stoljeća hrvatske književnosti*, br. 86, Zagreb 1971., str. 5-125

## Reference

## Literatura
* Hrvatski biografski leksikon, sv. 5, 2002.
* *[[Tko je tko u NDH]]*, 1997.
Ruda (rijeka)

**Ruda** je rijeka u Sinjskom polju, lijeva pritoka Cetine.

Izvire kod mjesta Ruda, a u Cetinu se ulijeva oko 1 km sjeverno od Trilja. Lijeva pritoka joj je rječica Grab.
Josip Slade

**Josip Slade-Šilović** (Trogir, 23. ožujka 1828. - Trogir, 15. lipnja 1911.), graditelj i arhitekt.

Školovao se u Splitu i Padovi, gdje je doktorirao filozofiju, a potom završio studij graditeljstva i inžinjerstva. Od graditeljskih djela najznačajnija su mu: zgrada kazališta u Šibeniku, palača Moretti na Čiovu, brojne ceste, putovi i mostovi u Boki Kotorskoj i Kneževini Crnoj Gori. Sudjelovao je i u obnovi nekih renesansnih palača u rodnom Trogiru.

## Djela u Crnoj Gori

Slade je na poziv crnogorskog knjaza Nikole I. Petrovića tijekom dva desetljeća projektirao niz važnih graditeljskih objekata u Crnoj Gori koji su i danas u uporabi:

**Ceste**: 
* 1878. pravac od Njeguša (crnogorsko-austro-ugarska granica) do Cetinja; 
* 1881. pravac Cetinje - Rijeka Crnojevića; 
* 1882. pravac Rijeka Crnojevića - Podgorica; 
* 1884. pravac Kotor - Cetinje (*napomena - Slade je, radi ovladavanja okomitim [[lovćen]]skim liticama nad Kotorom, projektirao 25 sepertina na trasi u pravoj liniji koja jedna dostiže dva kilometra)*; 
* 1896. - 1905. pravac Rijeka Crnojevića - Virpazar; 
* vjeruje se kako je Slade projektirao 1884. i cestovni pravac Bar - Virpazar;

**Zgrade**: 
* 1888. zgrada *[[Zetski dom]]* Crnogorskog kraljevskog kazališta na Cetinju; 
* 1899. zgrada austro-ugarskoga veleposlanstva na Cetinju (sada sjedište *Zavoda za zaštitu spomenika kulture*); 
* 1900. zgarada *Dvorac kneza Nikole* u Nikšiću (sada *Gradski muzej i biblioteka*); 
* 1900. zgrada *Lazaret* u Herceg Novom;

**[[Infrastruktura|Infrastrukturni objekti]]**: 
* 1880-ih i 1890-ih radovi na izgradnji crnogorske pomorske luke ''Pristan'' u suvremenom Baru; 
* 1894. projekt *[[Carev most]]* u Nikšiću.

## Vanjske veze
*Igor Brešan: Graditelj puteva priznatiji izvan rodnog Trogira, Slobodna Dalmacija, 11. veljače 2014.
Damir Krstičević

**Damir Krstičević** (Vrgorac, 1969.), general-bojnik Hrvatske vojske, zamjenik načelnika Glavnog stožera Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovini.

## Biografija
General bojnik **Damir Krstičević** rođen je 1969. godine u Vrgorcu gdje je pohađao srednju školu. Do odlaska na vojnu akademiju živio je u selu Umčanima. 1991. godine, nakon što je završio "Vojnu akademiju Jugoslavenske narodne armije" (JNA), odmah se priključio Oružanim snagama Republike Hrvatske (HV).

Tijekom Domovinskoga rata bio je zapovjednik 115. brigade i zapovjednik 4. gardijske brigade, a sudjelovao je u operacijama Maslenica, Zima '94., Ljeto '95., Oluja, itd.

Nakon rata postaje zapovjednik 5. zbornog područja, odakle je upućen na jednogodišnje školovanje u američku ratnu školu kopnene vojske, koju je završio s odličnim rezultatom, potom postaje zamjenik načelnika Glavnog stožera Oružanih snaga RH.

Zbog toga što je bio supotpisnikom Otvorenog pisma dvanaestorice hrvatskih ratnih zapovjednika hrvatskoj javnosti od 28. rujna 2000. godine, ondašnji predsjednik RH Stjepan Mesić ga je prisilno umirovio.

Pošto je vrlo mlad umirovljen, zaposlio se u Zagrebu gdje živi sa obitelji.

Dana 22. svibnja 2018. godine Krstičević je primljen u Kuću slavnih međunarodnih polaznika Ratne škole Kopnene vojske SAD-a, International Fellows Hall of Fame, US Army War College.
## Izvori
Petar Lucić

**Petar Lucić** (Lučić, Lucij, latinski Petrus Lucius; Trogir, oko 1550. &ndash; Trogir, 30. siječnja 1614), bio je pripadnik stare patricijske trogirske obitelji, pjesnik i sakupljač književnih djela i povijesnih dokumenata, te otac povjesničara Ivana Lucića.

## Obitelj
Petar Lucić pripadnik je loze u Trogiru poznate već od 12. stoljeća. Unuk je Nikolin, a sin Jerolimov. Petar se 1597. oženio Klarom iz šibenske plemićke obitelji Divnić (Difnico); Klara je umrla malo prije Petra. Imali su dva sina i kćer:
* Ivan Lucić (početkom rujna 1604. &ndash; 11. siječnja 1679), ugledni hrvatski i europski povjesničar.
* Jerolim Lucić (oženio se 21. siječnja 1624, umro 1635).
* Ivana Lucić.

## Službe u Trogiru
Znamo da je u Trogiru Petar Lucić bio operarij (skrbnik) katedrale; 30. ožujka 1606. kum je na krštenju sina Trifuna Bokanića, graditelja koji u to doba završava zadnji kat katedralskog zvonika. U *Povijesti grada Trogira* Pavla Andreisa zabilježena je i jedna diplomatska misija Petra Lucića: putuje u Veneciju radi sukoba Trogira s Turcima.

## Kulturno-književna djelatnost
Petar Lucić počeo je unositi tekstove u tri rukopisna zbornika.

Jedan sadrži hrvatske sastavke splitskih, šibenskih i dubrovačkih pjesnika (ondje su, među ostalim, sabrane gotovo sve hrvatske pjesme Marka Marulića); sam je Petar Lucić ovom kodeksu dao naziv Vartal. Zbornik je 1854. pronašao Ivan Kukuljević Sakcinski, u trogirskome benediktinskom samostanu sv. Nikole. Danas se kodeks čuva u Arhivu HAZU (sign. IV. a. 31), a njegovo cjelovito znanstveno izdanje priredio je 1990. Nikica Kolumbić.

Drugi zbornik sadrži latinsku poeziju; danas se naziva Varia Dalmatica ili, po svome tvorcu, Codex Lucianus.

Oba je ova zbornika, nakon smrti Petra Lucića, nastavio popunjavati sin Ivan.

Treći rukopisni kodeks Petra Lucića sadrži povijesne zapise i tekst jedne stare anonimne splitske kronike, a nalazi se u biblioteci Garagnin-Fanfogna.

*Vartal* sadrži i nekoliko autorskih pjesničkih sastavaka Petra Lucića (na hrvatskom), među kojima se ističe *Molitva Bogu suprotiva Turkom* (str. 100&ndash;102v kodeksa), napisana kad je Petru bilo 18 godina; već naslov sugerira bliskost Marulićevoj *Molitvi suprotiva Turkom*, ali i latinskoj pjesmi Lucićeva sugrađanina Frana Trankvila Andreisa *Ad Deum contra Thurcos oratio* (Ingolstadt 1518). U Vartlu je i nabožna pjesma Petra Divnića.

## Napomene

## Daljnja literatura
* *Documenta, litterae et quietantiae Petri et Joannis Lucii de Tragurio una cum arbore genealogica familiae Lucianae*, rukopis u Arhivu  HAZU, sign. IV. c. 43 (nekad CCX).
* Hrvoje Morović, "Marulićev epigon Trogiranin Petar Lucić", *Prilozi za književnost, jezik, istoriju i folklor*, Beograd 1962, knj. XXVIII, sv. 3&ndash;4, str. 236&ndash;260.
* Hrvoje Morović, "Pjesme Marulićeva epigona Trogiranina Petra Lučića", u: H. Morović, *Sa stranica starih knjiga*, Split 1968, str. 64&ndash;86.

## Izdanja djela i rukopisa Petra Lucića
* Petar Lucić, *Vartal / Petar Lucić* ; [priredio, uvodom i bilješkama popratio te rječnik sastavio Nikica Kolumbić ; pogovor Ivo Babić], Split : Književni krug, 1990. ().
Vrgoračka krajina

**Vrgoračka krajina**, **Vrgorska krajina** ili **Župa** je zemljopisno područje u Zagori, odnosno zaleđu iza Biokova na krajnjem istoku splitsko-dalmatinske županije.

Obuhvaća područje upravne jedinice Grada Vrgorca.

Površine je 270,32 km2.

Drugi izvori razlikuju Vrgorsku krajinu i Župu. Župa je prema tim izvorima dio Vrgorske krajine. To je bila župa Vrhdol koja se još zvala i Gorska župa a obuhvaćala je ondašnja sela Zagvozd, Župu, Grabovac i Rašćane.

## Izvori

## Literatura
*Bajto i Buklijaš: *Vrgoračko zabiokovlje*, Hrvatski književni krug, Zagreb, 2005.
Davor Jelavić

**Davor Jelavić** (Podprolog, Vrgorac) je pročelnik zagrebačkog Gradskog ureda za prostorno uređenje, zaštitu okoliša, izgradnju grada, graditeljstvo, komunalne poslove i promet. Diplomirani ekonomist, oženjen, otac dvoje djece. Predsjednik košarkaškog kluba Zagreb.

## Biografija
U Zagreb se doselio 1963.,gdje uz rad nastavlja stručno usavršavanje i obrazovanje. Politički je aktivan od mladosti, član je SDP-a od njegova osnivanja, svojevremeno je bio predsjednik Općine Trnje (kasnije predsjednik VGČ Trnje do 2002. godine).

Radno iskustvo stekao je na različitim poslovima sukladno obrazovanju u "Strojotehni", "Rade Končar", u razdoblju od 1970. do 2002. godine u TŽV "Gredelj", te od 2002. godine do danas u Gradskom poglavarstvu kao pročelnik Gradskog ureda za prostorno uređenje, izgradnju Grada, graditeljstvo, komunalne poslove i promet.
Organizator je mnogih stručnih seminara i simpozija te dobitnik mnogih stručnih i humanitarnih pohvala i priznanja. Vrijedno je spomenuti da je dobrovoljni darivatelj krvi 55 puta.

## Izvori
*↑ Vjesnik.com 13. veljače 2001.
Veliki Prolog

**Veliki Prolog** je naselje u blizini Vrgorca. Nalazi se na samoj granici između Splitsko-dalmatinske i Dubrovačko-neretvanske županije. Također samo mjesto leži i na granici s Bosnom i Hercegovinom. Mjesto je došlo u središte pozornosti za vrijeme sniježne oluje u Europi 2012. kada se smatralo najpogođenijim mjestom u Hrvatskoj. 

## Stanovništvo
Veliki Prolog ima oko 500 stanovnika. Za razliku od brojnih ostalih naselja, stanovništvo Velikog Prologa se povećava. 99% stanovništva je rimokatoličke vjere i hrvatske nacionalnosti. Veliki Prolog je i središte župe Dusina-Veliki Prolog. Na Velikom Prologu postoji crkva Blažene Djevice Marije, a u ovom mjestu posebno je značajan blagdan Velike Gospe.

## Obrazovanje
Na Velikom Prologu već dulji niz godina postoji osnovna škola koja djeluje kao područna škola vrgoračke škole. 

## Gospodarstvo
Većina stanovništva Velikog Prologa bavi se poljoprivredom a najpriznatije su kulture rajčice, jagode i vinova loza.

## Kulturne i vjerske manifestacije
Veliki Prolog jako je bogat vjerskim manifestacijama. Naširoko je poznata procesija Velikog petka, što je ujedno i najveći skup u ovom kraju. Također je poznata i proslava blagdana Velike Gospe, na koju je organiziran veliki sajam, a navečer i koncert. Od ostalih manifestacija poznata je ona o Saboru Šalinovića koja se održava od 2007. sa ciljem da se na jednom mjestu okupe svi sa prezimenom Šalinović, koje je ujedno i najzastupljenije prezime u ovom kraju.

## Zanimljivosti
* Iako je Veliki Prolog službeno u Hrvatskoj, mali dio mjesta se nalazi u Bosni i Hecegovini što je jasno označeno granicom.
* Veliki Prolog je površinom najveće naselje u Vrgoračkoj krajini jer obuhvaća naselja od polja Jezera, pa sve do Rastoka na drugoj strani.
Palma Katalinić

**Palma Katalinić** (Trogir, 14. lipnja 1927. - 13. rujna 2013.), spisateljica za djecu.

## Biografija
Pučku i građansku školu pohađala je u rodnome Trogiru, učiteljsku školu u Splitu, a studirala novinarsko diplomatsku školu u Beogradu.

Od godine 1954. radi u Zagrebu najprije u redakciji Školskog radija, a od 1960. uređuje školski TV program.

Prve priče za djecu objavila je 1952. godine u Politici. Napisala je četiri romana za djecu i zauzima važno mjesto u razvitku hrvatskoga dječjeg romana.

Sahranjena je u Trogiru.

## Djela
* *Djetinjstvo Vjetra kapetana i druge pripovijetke*
* *Pričanje cvrčka moreplovca*
* *Snovi na dnu mora*
* *Dvoje u brodolomu*
* *Anja voli Petra*
* *More pod sjevernom zvijezdom*
* *Golubica*

## Izvor


## Vanjske veze
* Biblioteka Ceres  - Palma Katalinić
Ježević

** Ježević** je naselje (selo) koje se nalazi oko 4 kilometra od grada Vrlike.

## Geografija
Naselje Ježević se nalazi na krškoj zaravni između planine Dinare i akumulacijskog jezera Peruća. Najbliža naselja su mu Vinalić, Garjak i Koljane koja spadaju pod grad Vrliku.

Naselje je poprilično razvučeno uz obalu jezera te se proteže nekih 3 kilometra u duljinu, prateći svojim zaselcima konfiguraciju terena pri obali jezera.

## Stanovništvo
Kao i  u većini naselja Dalmatinske zagore i naselje Ježević  bilježi drastičan pad broja stanovnika naročito nakon završetka Domovinskog rata.
 

## Vanjske veze
Garjak

** Garjak** je naselje (selo) koje se nalazi par kilometara od  grada  Vrlike.

## Geografija
Naselje Garjak se nalazi gotovo u cijelosti na malom poluotoku koji se nalazi na sjeverozapadnoj obali jezera Peruća. Poluotočić na kojem se nalazi naselje Garjak sa jedne strane dijelom od obale odvaja velika uvala a sa druge strane druga uvala u koju se ulijeva rijeka Cetina koja nakon par kilometara toka od izvora dolazi do jezera u toj uvali.

Najbliža naselja su mu Podosoje, Vinalić i Kosore.

## Stanovništvo
Naselje Garjak kao i većina naselja ovoga kraja Zagore bilježi drastičan pad broja stanovnika a razlozi tom su migriranje stanovnika u veće okolne gradove Vrliku, Sinj, Split i Knin radi lakšeg zapošljavanja i pristupačnijeg školovanja, prometna izoliranost, neuređena infrastruktura (prometnice, telefonija, vodovod i kanalizacija) te odumiranje starijeg stanovništva koje je ostalo u naselju.

## Historija
U NOB-u tijekom Drugog svjetskog rata sudjelovalo je 10 stanovnika.

## Zanimljivosti
Pri naselju Garjak se nalaze najbolje plaže za kupače na jezeru Peruća koje se odlikuju blagim padom terena i šljunkovitom obalnom crtom te su mamac za kupače iz okolnih mjesta tijekom sezne kupanja najčešće kroz ljetne mjesece lipanj, srpanj i kolovoz kada temperatura vode u jezeru dosegne razinu koja je prihvatljiva za kupanje.

## Vanjske veze
Koljane

** Koljane** je naselje (selo) koje se nalazi 8 kilometara  istočno od  grada  Vrlike.

## Geografija
Naselje Koljane se nalazi na padinama između planine Dinare  i Perućkog jezera na otprilike 500 metara nadmorske visine.
 
Naselje Koljane broji mnoge zaselke  koji su sastavni dijelovi naselja a to  su:
*Bračev Dolac,
* Brdo Koljansko,
* Bukov Dolac,
* Dragović,
* Gornje Koljane,
* Klenovci, 
* Ograde, 
* Podgradina,
* Pometenik, 
* Privija, 
* Rastoka, 
* Vukov Dolac i
* Vukovića Most.

## Stanovništvo
Prezimena koja se pojavljuju u selu su: Babić, Bogovac, Bodrožić, Bokun, Denić, Garić, Gutić, Iglendža, Jerkan, Kalinić, Katić, Kovačević, Krkobabić, Marčetić, Marinko, Marjanović, Miljković, Stričević, Tadić, Tutuš, Stipanović, Vučenović i Perković. Dio ovih prezimena je trajno nestao iz naselja zbog drastičnog pada broja stanovnika tijekom vremena uzrokovano ratom i prometnom izoliranosti naselja te beznađa iz gospodarske perspektive. Stanovništvo je prije Domovinskog rata bilo uglavnom srpsko po narodnosti, čak do 90% ukupnog stanovništva ali je rat prouzrokovao iseljavanje tog dijela stanovništva gotovo u potpunosti.

## Historija
U NOB-u tijekom Drugog svjetskog rata sudjelovalo je 87 stanovnika.

## Zanimljivosti
Na lokaciji Vinogradi u zaselku Dragović se nalazi istoimeni manastir koji je sagrađen poslije izgradnje brane Peruća 1958. godine i potapanja starog manastira iz 1777. godine a koji je slijednik još starijeg pravoslavnog manastira koji je datirao iz 1395. godine koji je također izmješten zbog trusnosti terena na kojem je sagrađen.

## Gospodarstvo
Preostalo stanovništvo naselja Koljane bavi se uzgojem ovaca i krava te poljoprivredom za vlastite potrebe.

## Vanjske veze