open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
École spéciale militaire de Saint-Cyr

***École spéciale militaire de Saint-Cyr*** (francuski: ***Specijalna vojna škola Saint-Cyr***) je najvažnija vojna akademija u Francuskoj. Danas se uglavnom naziva skraćeno ***Saint-Cyr***, iako je sjedište u općini Guer u Bretanji. Službeno geslo je *Ils s'instruisent pour vaincre* (srpskohrvatski: *Trenirati za pobjedu*). Akademija je osnovana 1802. godine u Fontainebleauu od strane Napoleona Bonapartea, koji ju je 1808. godine preimenovao i preselio u Saint-Cyr-l'École, u zgradu koju je u XVII. vijeku dala izgraditi supruga Louisa XIV. Zgrade u Saint-Cyru ništene su 1944. godine, a sama akademija je preseljena u kompleks Coëtquidan, iako je popularno ime zadržano. 

Kroz veći dio svoje historije, *Saint-Cyr* je svoje polaznike i časnike pripremala za pješadiju i konjičke jedinice, kao i za kadrovske funkcije unutar tih jedinica, dok je inženjere i tehničare obučavala *[[École Polytechnique]]* u Parizu. Ipak, nakon Drugog svjetskog rata, *Saint-Cyr* je preuzela obuku većine vojnih tehničara. Obuka na akademiji traje tri godine. 

;Poznati alumni:

*Zine El Abidine Ben Ali, predsjednik Tunisa
*Ion Antonescu, rumunjski diktator u Drugom svjetskom ratu
*Maurice Gamelin, vojskovođa u svjetskim ratovima
*Charles de Gaulle, vojskovođa i kasniji predsjednik, predavao vojnu historiju na *Saint-Cyru* nakon Prvog svjetskog rata
*Louis Franchet d'Espèrey, istaknuti vojskovođa u Prvom svjetskom ratu
*Petar I Karađorđević, srpski kralj
*Philippe Leclerc de Hautecloque, istaknti vojskovođa pokreta otpora i Slobodne Francuske
*Jean de Lattre de Tassigny, istaknti vojskovođa pokreta otpora i Slobodne Francuske
*Patrice de Mac Mahon, vojskovođa i kasniji predsjednik
*Dragoljub Mihailović, vođa četnika u Drugom svjetskom ratu i kolaboracionist s nacistima
*Pierre Nord, pisac i špijun
*Philippe Pétain, vođa Višijevske Francuske
*Hadž-Ali Razmara, premijer Irana
*Maxime Weygand, vojskovođa i kolaborator u Drugom svjetskom ratu
Britanska kratkodlaka mačka

**Britanska krakodlaka mačka** je stara britanska pasmina domaće mačke.

## Porijeklo

Ova se pasmina razvila tijekom 19. stoljeća od britanskih domaćih i farmskih mačaka, ujedno je najranija priznata pasmina u Velikoj Britaniji.
Nakon Drugog svjetskog rata je zadobila novu popularnost u Americi.

## Karakteristike

Britanska kratkodlaka mačka je izuzetno prijatne naravi, inteligentna je, mirna i tolerantna. 
Vrlo je poželjna kao kućni ljubimac, također je izvrstan lovac.

Od drugih kratkodlakih pasmina razlikuje se velikim postotkom jedinki s krvnom grupom B.

## Tjelesne osobine

* Tijelo: krupno i snažno, nošeno nisko na nogama
* Glava: okruglo lice, puni obrazi
* Oči: velike, okrugle, bakrene boje ili zlatne
* Uši: srednje veličine, oblog vrha
* Rep: kratak, širok, tupog vrha
* Dlaka: gusta, pomalo nakostriješena
* Boja dlake: dozvoljene su mnoge boje i kombinacije boja.

## Vanjske veze
*CFA, portret britanske kratkodlake 
*Britanski klub uzgajivača 
*Britanske kratkodlake mačke
*Britanska kratkodlaka
Chausie

**Chausie** je hibridna pasmina mačke koja je nastala križanjem ženke domaće mačke i mužjaka tropske mačke *Felis chaus* (mačka iz džungle) .

Selektivnim uzgojem i ispravnom socijalizacijom ove mačke mogu biti vjerni kućni ljubimci.

## Nastanak

Još od početka 20.stoljeća, a naročito 1960-ih godina uzgajivači mačaka križaju slučajno i namjerno domaće mačke s bliskim srodnicima, divljim mačkama. 
U krugovima uzgajivača vodi se rasprava o etičnosti takvog sparivanja, ipak do danas je priznato nekoliko pasmina koje su nastale križanjem domaće i divlje mačke.

Zemljom porijekla smatra se SAD, gdje je 1995. godine ovu pasminu priznala felinološka organizacija TICA.

## Karakteristike

Ove su mačke atletski građene, dugih nogu i kratke dlake.

Po naravi je ljubazna, privržena i živahna mačka, a karakter se još razvija putem selektivnog uzgoja.

Pokoljenja koja nastaju križanjem obilježavaju se F1, F2, F3 i F4, obzirom na stupanj zastupljenosti krvi *[[Felis chaus]]* -a kod potomaka. 
Najveći dio mužjaka u pokoljenjima od F1 do F4 je sterilno.

## Tjelesne osobine

* Tijelo: krupno, četvrtasto sa snažnim prsnim košem
* Težina: 4,5 do 10 kg
* Glava: lagano klinastog oblika, visoke jagodice, snažna brada
* Oči: velike, bademastog oblika
* Uši: u korijenu široke, velike, sa čuperkom na vrhu
* Krzno: gusto i kratko
* Rep: dosiže do ispod skočnog zgloba
* Boje: smeđi točkasti tobi (tabby), jednobojno crna, srebrna obojenih okrajina (pointed)

## Vanjske veze

* TICA, standard pasmine Chausie
Cymric mačka

**Cymric** je dugodlaka varijanta britanske pasmine manske mačke. U nekom registrima smatra se zasebnom pasminom.
*Cymric* je ujedno izvorni velški naziv za Wales, premda je pasmina nastala u Americi.

## Porijeklo

Pasmina je nastala od dugodlakih mačića koji su se pojavljivali u leglima manskih mačaka. Američki uzgajivači su razvili zasebnu dugodlaku pasminu cymric tijekom 1960.-tih godina, koja je priznata 1980.-tih godina. 
Danas cymric u nekim registrima nije priznat zasebno već se izlaže kao dugodlaka varijanta manske mačke.

## Karakteristike

Poput manske mačke, cymric je društvena, tolerantna i mirnija mačka dobre naravi.
Po svim karakteristikama nalikuje manskoj mački, s izuzetkom duge dlake.

Na izložbama se pojavljuju primjerci potpuno bez repa.

## Tjelesne osobine

* Tijelo: zbijeno, mišićavo, srednje veličine
* Glava: okrugla
* Oči: velike, okrugle 
* Uši: srednje veličine s oblim vrhom, široke baze 
* Rep: poželjan potpuni nedostatak repa
* Dlaka: srednje dužine, dvostruka, gusta
* Boja dlake: dozvoljene su mnoge boje i kombinacije boja.
Domaća mačka u popularnoj kulturi

**Mačka** (*Felis silvestris forma  catus*) je sisavac iz porodice mačaka. Popularna je kod ljudi i pojavljuje se u crtanim filmovima, knjigama, strpovima itd.

Mačka je popularna kod ljudi, te se ona često prikazuje na fotografijama ili crtanim filmovima kako se igraju s klupkom ili kako love miševe. U mnogim suvremenim crtanim filmovima mačke su glavni likovi.
Najpoznatiji likovi mačaka u crtanim filmovima su Tom i Sylvester iz *[[Tom i Jerry]]* i crtanih filmova Looney Tunesa, te Fritz i Garfield. U književnosti, u bajci braće Grimm 
*[[Mačak u čizmama]]* glavni je lik mačak koji je od trećeg mlinarevog sina zatražio da mu kupi čizme i, usput, obećao da će biti bogat, dok je u knjizi Lewisa Carolla *[[Alica u zemlji čudesa]]* Češirska mačka neobični lik koji ima sposobnost nevidljivosti i iznenadnog pojavljivanja.

### Garfield

Garfield je glavni lik iz istoimenog stripa koji ima 36 godina i 9 života. Osmislio ga je Jim Davis. Rođen je u kuhinji Mama Leoninog talijanskog restorana, a njegov vlasnik zove se Jon. Ima plišanog medvjedića, kojeg zove Pucko, kojem vrlo često povjerava tajne. Lijen je i većinu vremena provede u spavanju ili dosađivanju. Omiljeno jelo su mu lazanje, a ujutro često pije kavu i jede krafne.

### Mačak Fritz

Mačak Fritz (en. Fritz the Cat) je strip kojeg je osmislio Robert Crumb, a ilustrirao Skip Hinnant. Prvi primjerak stripa izašao je u siječnju 1965. godine, dok je zadnji primjerak izašao 1972. godine. 1972. god snimljen je crtani film pod nazivom Mačak Fritz, dok je 1974. godine snimljen nastavak filma Devet života mačka Fritza.

## Povezano
* Domaća mačka
Europska kratkodlaka mačka

**Europska kratkodlaka mačka** je kratkodlaka pasmina domaće mačke.

## Porijeklo

Europska kratkodlaka je jedna od najstarijih i vrlo uobičajenih pasmina kontinentalne Europe.
Prihvaćena je i standardizirana tek u novije vrijeme, godine 1982. je ovu pasminu priznala međunarodna felinološka asocijacija Fédération Internationale Féline (FIFe).

Danas se europska kratkodlaka izlaže u III.kategoriji - kratkodlake mačke.

Uzgaja se selektivno a većina registara ne dopušta potomke nastale križanjem s britanskom kratkodlakom mačkom.

## Karakteristike

Tjelesna obilježja europske kratkodlake mačke uglavnom su nalik pasmini britanske kratkodlake.
Ima snažno, mišićavo tijelo i gustu dlaku koja je štiti od svih vremenskih uvjeta.
Od britanske se razlikuje nešto dužim licem s manje istaknutom vilicom, i nije toliko krupna.

Po naravi je mirna, povučena i inteligentna.

## Izgled

* Tijelo: srednje do velike veličine, mišićavo i elegantno
* Glava: od trokutaste do okrugle, s izraženom njuškom
* Oči: Velike, okrugle i dobro razmaknute
* Uši: srednje veličine, uspravne, s oblim vrhom
* Rep: širok, srednje duljine, sužava se prema vrhu
* Dlaka: kratka, gusta i nakostriješena
* Boje: europska kratkodlaka priznata je u mnogim bojama i kombinacijama boja.

## Zanimljivost

Domaće kratkodlake mačke bez rodovnice koje su tipične za većinu zemalja pa tako i za Hrvatsku, također se mogu izlagati na izložbama mačaka u kategoriji Domaća mačka. 
Naročito lijepi primjerci mogu prema procjeni sudaca biti predloženi u kategoriju *Europska kratkodlaka mačka.*

## Vanjske veze

* FIFe, standard Europske kratkodlake mačke 
* Felinološki savez Australije, standard Europske kratkodlake mačke
Foldeks mačka

**Foldeks mačka** je nova pasmina mačke nastala križanjem egzotične kratkodlake mačke i škotskog folda.
Sam naziv za ovu pasminu nastao je od naziva pasmina, čijim križanjem je nastala foldeks mačka: "scottish FOLD" i "EXotic cat".

Oko ove pasmine postoje proturječja zbog genetskog nasljeđa, odnosno defekata kostiju. Iz ovog razloga pasmina nije priznata u glavnim europskim i američkim registrima čistokrvnih mačaka (CFA, FIFa, GCCF), priznaje je jedino Kanadski registar (CCA).
 
## Vanjske veze
*Foldeks mačka na showcatsonline.com , pristupljeno 30. prosinca 2014.
Glavni mišolovac Kabinetskog ureda

**Glavni mišolovac Kabinetskog ureda** (engl. *the Chief Mouser to the Cabinet Office*) naslov je službene rezidencijalne mačke premijera Ujedinjenog Kraljevstva u 10 Downing Streetu. Samo dva mačka, Humphrey i Larry, su imali službeno dodijeljen ovaj naslov. Ostalim mačkama ovaj je naslov dodjeljivan odmila, najčešće u britanskom tisku. U Riznici ili Downing Streetu boravila je mačka koja se koristila kao mišolovka i kućna ljubimica još od kraljevanja Henrika VIII. kada je kardinal Wolsey postavio uz sebe svoju mačku prilikom službovanja u svojoj sudačkoj ulozi kao lord kancelar, preuzevši ovaj položaj 1515. godine.

## Reference

## Preporučena literatura
*
*
*

## Vanjske veze
*10 Downing Street 
*Službena stranica glavnog mišolovca na mrežnom sjedištu 10 Downing Streeta
Kartuzijska mačka

**Kartuzijska mačka** je francuska pasmina domaće mačke.

## Izgled i osobine
Velika je i mišićava pasmina mačke koja ima snažne šape i brze reflekse. Ima plavosivo krzno te jantarne oči. Duge su 20-25 cm, a teže od 3 do 6 kg. Poznate su po svom "smiješku".

Poprilično je šutljiva mačka te rijetko proizvodi zvukove poput mijaukanja, iako su, međutim, neke nijeme. Inteligentne su te neke kartuzijske mačke mogu naučiti, npr. upaliti i ugasiti radio. Nisu agresivne i općenito rijetko obolijevaju. Dosta su dobri lovci.

## Zanimljivosti
Maskota velikog svjetskog jazz festivala imena The Montreal International Jazz Festival, je plava kartuzijska mačka nazvana Ste Cat. (http://www.montrealjazzfest.com/fijm2006/images/boutique/acc_enfants_2006/enf_sac_toutou_18_i10_i5B.jpg )

Prvo slovo u službenom imenu kartuzijske mačke otkriva datum njezina rođenja. Sve kartuzijske mačke rođene u istoj godini imaju službena imena koja počinju istim slovom. Primjerice, kartuzijska mačka rođena 2002. godine ima službeno ime koje počinje na slovo T.

## Izvori
Norveška šumska mačka

**Norveška šumska mačka**, ili **skogkat** (*skogkatt*), je vrsta mačke koja obitava u sjeveru Europe. Ova vrsta je naviknuta na hladnoću, te ima mnogo dugih, sjajnih vodootpornih dlaka. Norveška šumska mačka jako je popularna u Norveškoj, Švedskoj, Islandu i Francuskoj. Životni vijek norveškim se šumskim mačkama većinom proteže od 14 do 16 godina. Norveška mačka velika je, snažna mačka slična američkoj vrsti Maine coon. Ova mačka je jako dobra u penjanju zbog toga što ima snažne kandže.

## Historija
Ova mačka je priviknuta oštroj norveškoj klimi. Iako je ova informacija nesigurna, predci ovih mačaka vjerojatno su bile kratkodlake mačke koje su Vikinzi oko 1000. godine križali sa dugodlakim mačkama, najvjerojatnije sibirskim vrstama ili turskim angorskim vrstama. Norveške mačke stoljećima su živjele po šumama, no zbog njihovih lovačkih spretnosti donesene su na norveške farme gdje su popularne i danas. Tijekom drugog svjetskog rata vrsta je skoro izumrla, no Klub norveške šumske mačke pomogao je očuvati vrstu stvaranjem službenog programa parenja.

## Opis vrste
Norveška šumska mačka velika je mačka veća od prosječne mačke. Ima dugo, snažno tijelo, duge noge i rep nalik onom u vjeverice. Krzno je dugo, sjajno, debelo te se sastoji od sjajnog, dugog, vodootpornog vanjskog sloja te vunenog unutarnjeg sloja koji je najdeblji na nogama, trbuhu i glavi. Glava je duguljasta i trokutasta, a uši su joj velike. Oči norveške mačke mogu biti bilo koje boje. Norveška mačka tiha je, no ukoliko se uzgaja zajedno sa psom može razviti snažan glas. Pošto ova vrsta ima jako snažne kandže, može se penjati po stablima, ali čak i kamenju. Norveške mačke su iznimno druželjubive, inteligentne te dobre s ljudima. Boja krzna može biti različita, uz iznimku nekih kombinacija koje nisu primjećene u toj vrsti. Ova vrsta mačke ima jako puno energije koju uglavnom troši vani usavršavajući svoje lovačke spretnosti, no ipak se može priviknuti životu u kući.

### Problemi sa zdravljem
Unutar vrste su primjećene bolesti srca i bolesti bubrega. Ova vrsta mačke može dobiti sve ostale bolesti kao i ostale mačke, te ju je ukoliko je bolesna potrebno odvesti veterinaru.

## Izvori
Manska mačka

**Manska mačka** ili **manx** je prirodno nastala  pasmina domaće mačke, koja je nastala na otoku Manu u Irskom moru, prije 200 do 300 godina. Manska mačka je poznata po potpunom ili djelomičnom nedostatku repa.

## Nastanak

Moderna znanost objašnjava porijeklo manske mačke dolaskom mačaka s dominantnim mutacijskim genom bezreposti na otok Man, najvjerojatnije tijekom 18.stoljeća.

Bezrepost se povremeno javlja kod svih mačaka kao slučajna prirodna mutacija, ali opstaje samo u izoliranim skupinama.

Mutacija koja skraćuje rep manske mačke, stvara različite stupnjeve skraćenja. Tako se u leglima manskih mačaka nalaze mačići svih stupnjeva skraćenog repa.

Današnji idealan manx za izložbe je potpuno bez repa. Manx mačke s djelomičnim ili čitavim repom ne mogu se kvalificirati za izložbe.

## Tjelesna obilježja

Najizrazitija tjelesna obilježja ove mačke su nedostatak repa i visoke (duge) stražnje noge.

*Težina: 3,5-5,5&nbsp;kg
*Glava: velika i okrugla
*Oči: usklađene s bojom dlake
*Uši: veće i visoko postavljene, s okruglim vrhom
*Tijelo: čvrsto, zbijeno. 
*Noge: stražnje noge su vidljivo dulje od prednjih
*Boje: mnoge boje su prihvaćene, kao i njihove kombinacije 
*Dlaka: gusta, dvoslojna, bogata. Kvaliteta dlake je važnija od boje
*Stražnjica: okrugla, široka
*Rep: bez izbočine kosti ili hrskavice

Manske mačke se izlažu u dvije duljine dlake.

*Narav: Manska mačka smatra se tihom, vrlo dobroćudnom i razigranom mačkom.

## Manx sindrom

Manx sindrom je kolokvijalni naziv za stanje koje je rezultat mutacijskog gena bezreposti koji previše skraćuje kralježnicu.

On može ozbiljno oštetiti leđnu moždinu i živce, uzrokovati malformaciju leđne moždine (spina bifida) kao i probleme s crijevima, mokraćnim mjehurom i probavom. U jednoj studiji je utvrđeno da se ovo javlja kod oko 20% manskih mačaka, od kojih su skoro sve bile potpuno bez repa.

Današnja pojava sindroma je rijetka obzirom na pažljivu uzgojnu praksu.

## Vanjske veze

* Mica Maca: Manx - Mačka drevnih kapetana 
* Britanski manx klub
* Manx sindrom, mit i istina 

## Izvori

Dr.Bruce Fogle 'Mačka', 2003.
Orijentalna kratkodlaka mačka

**Orijentalna kratkodlaka mačka** je kratkodlaka pasmina domaće mačke.

## Porijeklo

Orijentalna kratkodlaka pasmina nastala je sredinom 20.stoljeća u Velikoj Britaniji.
 
Kao i sijamska mačka, orijentalna kratkodlaka mačka (ili OSH) podrijetlom je iz toplih krajeva Orijenta.
Među ranim primjercima sijamske mačke koji su pristigli u Europu pretkraj 19.stoljeća bile su i mačke 'čokoladne' boje, no početkom 20.stoljeća je britanski Klub uzgajivača sijamskih zabranio sve mačke koje nemaju plavu boju očiju.

Broj ovih mačaka se smanjio, a do polovice 20.stoljeća više nije bilo originalnih mačaka na Orijentu koje se ranije uvozilo. 
Britanski uzgajivači su ipak radili na mačkama drugih boja, te je 1957. godine priznata kestenjasta boja.

U Americi je 1973. godine najveća felinološka asocijacija CFA (Cat Fanciers' Association) priznala pasminu pod nazivom 'orijentalna kratkodlaka'.

## Karakteristike

Orijentalna kratkodlaka je uvelike nalik sijamskoj mački, s izuzetkom različite boje krzna. 
Po naravi su društvene, odane, znatiželjne, 'pričljive' i zahtjevne, potrebno im je mnogo aktivnosti.
Uglavnom imaju dugi životni vijek, premda pojedine pate od nasljednih srčanih problema.

## Tjelesna obilježja

* Tijelo: srednje veličine, dugačko i vitko
* Glava: izdužena, oblika trokutastog klina
* Oči: Ukošene, velike, zelene boje
* Uši: velike, široke u bazi
* Rep: dugačak, sužava se prema vrhu
* Dlaka: kratka, sjajna i mekana
* Boje: dozvoljene su mnoge boje i kombinacije boja. Može biti jednobojna, osjenčana, višebojna, dvobojna ili s tabby uzorkom dlake.

## Nazivi
* *Foreign* je čest naziv za orijentalnu kratkodlaku, ali i za druge orijentalne pasmine obzirom na 'strani' tip tijela, kojime se razlikuju od 'domaćeg' tipa mačaka.
* *Foreign White* je naziv za orijentalnu kratkodlaku koja ima jednobojno bijelo krzno.
* *Havana* je naziv za čokoladnu boju orijentalne mačke. To ponekad izaziva zabunu zbog Havanske mačke  koja je zasebna pasmina.
* *Orijentalna dugodlaka mačka* je također zasebna pasmina.

## Razvoj pasmine

Poput sijamske mačke, orijentalna kratkodlaka se danas razvija u smjeru ekstremnog naglašavanja izduženosti tijela i nogu te povećavanja očiju i ušiju. 
Time se uvelike razlikuje od ranih primjeraka orijentalnih kratkodlakih koje se danas nazivaju 'tradicionalni' tip a imaju kraće tijelo i noge, okrugliju glavu s manjim ušima i očima.

## Vanjske veze

* CFA, portret pasmine: Orijentalna kratkodlaka 
* CFA, standard pasmine Orijentalna kratkodlaka  
* FIFe, standard pasmine Orijentalna kratkodlaka
Peterbald

**Peterbald** je  nova bezdlaka pasmina domaće mačke, nastala od orijentalne kratkodlake i bezdlake sfinks mačke.

## Porijeklo
*Peterbald* je nastao 1994. godine u ruskom St. Petersburgu, kao rezultat eksperimentalnog sparivanja ruske bezdlake mačke *Donski Sfinks* sa ženkom  orijentalne kratkodlake mačke.

U Rusiji je prihvaćena 1996. godine, a međunarodna felinološka organizacija TICA prihvatila ju je 1997. godine u eksperimentalnom statusu. 
Prva peterbald mačka stigla je u SAD 2006. godine.

## Karakteristike
Peterbald je izgledom poput bezdlake orijentalne kratkodlake mačke.
Pri uzgoju je dozvoljeno daljnje križanje s orijentalnim i sijamskim mačkama. U leglima se pojavljuju bezdlaki mačići, kao i mačići kratke dlake.
Peterbald je po naravi društvena, komunikativna, znatiželjna, tolerantna i inteligentna mačka.

## Tjelesna obilježja
* Tijelo: izduženo, mišićavo, elegantno, na visokim nogama 
* Glava: izduženog klinastog oblika s dugim nosom
* Oči: velike, ukošene 
* Uši: vrlo velike, široko razmaknute
* Rep: dugačak, pokretljiv

## Vanjske veze
Pixie-bob

**Pixie-bob** američka je pasmina domaće mačke.

## Nastanak
Prvi primjerci mačke pixie-bob nastali su 1986. godine u američkoj saveznoj državi Washingtonu kao potomci navodnih križanaca crvenog risa i domaće mačke. Jedan od mačića iz tog okota, Pixie, iskorišten je kao model za daljnje uzgajanje pasmine.

Pixie-bob je u potpunosti uvršten u TICA-in popis mačjih pasmina 1998. godine.

## Izgled
Mačke pixie-bob najpoznatije su po svojem kratkom repu, sličnom onome manske mačke. Poput manskih mačaka i pixie-bob može u potpunosti izgubiti rep, ali postoje i primjerci s potpuno razvijenim repovima.

Prosječna masa ove pasmine je 5 kilograma, iako neke jedinke teže više. Mužjaci su u prosjeku veći od ženki.
Pixie-bob raste čak četiri godine, dok ostale domaće mačke punu veličinu dosegnu već u prvoj godini života.

Postoji dugodlaka i kratkodlaka verzija pasmine. Boja dlake varira, no najčešće je siva ili svijetlosmeđa s prugama.
Oči su plave kod mačića, ali mijenjaju boju u zelenu ili zlaćanu kod odraslih mačaka.

Kruškoliko lice ove mačke smatra se njezinom najvažnijom osobinom te je takav izgled lica potreban kako bi se mačka mogla klasificirati kao primjerak ove pasmine.

## Bolesti
Pixie-bob nije podložan genetskim bolestima zbog učestalog križanja s divljim hibridima risa i domaće mačke, ali ipak su zabilježeni rijetki slučajevi hipertrofične kardiomiopatije i kriptorhidizma.

## Reference
Ruska plava mačka

**Ruska plava mačka** je vrlo cijenjena rasa domaće mačke, prepoznatljiva po svom svilenkastom krznu. Osnovna boja je plava, ali uzgojene su vrste i sa crnom i bijelom bojom (koje su priznate od strane ACF i GCCF). Potječe iz Rusije, a prvobitni naziv joj je bio Arhangelsk mačka jer se vjeruje da su je u Englesku (1860. godine) donijeli mornari iz Arhangelska. Kasnije je promijenjen naziv u ruska plava mačka, koji se zadržao do danas.

## Historija
Malo se zna o porijeklu ruske plave mačke, ali najvjerojatnije je nastala prirodnim putem, da bi se kasnije dobile osobine kakve danas posjeduje.

Nekada je bila lovljena zbog lijepog krzna. Posjedovala ju je engleska kraljica Viktorija, a smatra se da su je uzgajali ruski carevi kao „kraljevsku mačku“. Današnji izgled ruske plave mačke je nastao ukrštavanjem ruskih plavih mački iz Engleske (koje su imale svilenkasto krzno) sa skandinavskim, čije su oči bile tamnozelene boje. Od 1960. godine postaje sve popularnija.

## Fizičke osobine
Ruska plava mačka se može lako razlikovati od drugih rasa, uglavnom zbog njezinog krzna. Priznata je samo plava boja, odnosno, siva sa plavim odsjajem preko kojega prelazi svilenkasto-srebrni sjaj. Ovaj sjaj se javlja zbog "dvostrukog" krzna, pri čemu je tamnija boja pri dnu, tako da svjetlija boja dolazi do izražaja na tamnoj podlozi. Kod mladunaca se javljaju pruge koje se gube kada postaju spolno zreli.

Ruska plava mačka je jednostavne građe. Ima malu, okruglu glavu s velikim ušima. Oči su zelene boje (prema pravilima udruženja), ali kod mladunaca se razlikuju, od plave, preko žute i narančaste, do zelene. Tijelo je dugo, s dugim repom.

## Ponašanje

Veoma je razigrana i vrlo privržena vlasniku. Veoma su inteligentne. Stidljive su, ali se to može promijeniti tijekom odrastanja. Također, osim inteligentne, druželjubive su prema drugim životinjama.

## Izvori
Sibirska mačka

**Sibirska mačka** (ranije od nekih autora nazivana *Sibirska šumska mačka*) je pasmina poludugodlake domaće mačke karakterom i izgledom veoma slična norveškoj šumskoj mački i Maine coon mački. Ova pasmina mačaka izvorno je sibirskog porijekla i razvila se prirodno, bez ljudskog utjecaja i križanja. Zbog toga ju se ubraja u "prirodne pasmine".

Ranije je dijelom nazivana "sibirska šumska mačka". No od 1991. kad je oblikovan standard za ovu pasminu, iz imena je ispušten pridjev "šumska" radi boljeg razlikovanja od "norveške šumske mačke". 
## Porijeklo
Za sibirsku mačku smatra se da je stoljećima živjela u Sibiru te da je nastala križanjem norveške šumske mačke ili angora mačke s kratkodlakim domaćim mačkama. Postoje neki dokazi da su se ove mačke pojavile prije tisuću godina i da od tada nije bilo velikih promjena. Ozbiljan uzgoj ovih mačaka započeo je 1980-ih godina. U SAD su uvezene 1990 g. Tek su nedavno priznate kao pasmina od strane FIF-e i TICA.

Ovu pasminu prvi put spominje autor Harrison Wier, uz informaciju o najranijoj izložbi mačaka u Engleskoj 1871. godine.
## Karakteristike
Sibirska šumska mačka je veoma slična norveškoj šumskoj mački. Snažne je građe, tijelo joj je dugačko i vrlo mišićavo, te joj je prosječna težina oko 4,5 do 9 kg. 
Sibirska mačka ima poludugo do dugo krzno s gustim potkrznom i uljastim gornjim dlakama koje su otporne na vodu. Rep joj je srednje dužine i debeo, sa okruglim vrhom. Glava joj je široka, plosnata između ušiju.

Sibirska mačka se javlja u svim bojama. Najčešće su boje crvena, crna te krem i plava sa srebrnim potkrznom ili bez njega. Što se tiče uzoraka, najčešći su klasično prugasto (tabby), tigrasto prugasto (tabby) ili točkasto prugasto (tabby) krzno. Najčešća boja očiju ovih mačaka je boja ambre ili zelena.
 
## Ponašanje
Sibirska mačka vješta je u veranju, a voli pažnju, glađenje i češljanje. Iako se na prvi pogled čini da je prilično nepovjerljiva i oprezna, dobro se slaže sa drugim mačkama i psima te djecom. Smiona je i odlučna te najviše voli život po prostranim predjelima gdje može slobodno lutati.

## Izvori

## Literatura
*Chiapponi, Francesca (2002). "Mačke", str. 68, Marjan tisak.
*Verhoef-Verhallen, Ester J.J.(1998)."Mačke : enciklopedija", str. 145,Veble commerce. 
*Fogle, Bruce (2007)."Mačka : priručnik za vlasnike", str. 109, Profil international.

## Ostali projekti
Sfinks mačka

**Sfinks** je najpoznatija bezdlaka pasmina domaće mačke.

## Podrijetlo

Mutacija koja stvara bezdlake mačke zabilježena je nekoliko puta od kraja 19.stoljeća, a prvim sfinksom smatra se mačak rođen 1966. godine, koji nije imao potomke.

Od 1978. godine u Torontu je dugodlaka mačka imala legla s bezdlakim mačićima. Jedan od njih je u Europi sparen s mačkom pasmine devon rex, iz čega je nastalo bezdlako potomstvo. Zaključeno je da je recesivni gen sfinksa dominantan nad genom devon rexa.

## Karakteristike

Sfinks je prepoznatljiv po naizgled bezdlakom, 'paperjastom' pokrovu tijela.
Stoga je osjetljiv na povećanu toplinu i hladnoću, zahtijeva redovitu njegu kože i držanje unutar kuće.
Po naravi je znatiželjna, zaigrana i inteligentna mačka, vrlo prisna s vlasnikom.

## Tjelesna obilježja

* tijelo: oblo, mišićavo, sa snažnim prsnim košem
* glava: izdužena, visokih jagodica i naglašene brade
* oči: vrlo velike, lagano ukošene
* uši: vrlo velike, široke u bazi, otvorene
* rep: sužava se prema vrhu, oblik biča
* dlaka: 'paperje'
* boje: dopuštene su mnoge boje i kombinacije boja

## Vanjske veze

* CFA, Profil pasmine
Sijamska mačka

**Sijamska mačka** je vrlo stara pasmina domaće mačke, prepoznatljiva po karakterističnoj svijetloj jednobojnoj dlaci s tamnijim obilježjima u boji (*pointed*).

## Porijeklo
Sijamska mačka porijeklom je iz područja Sijama, današnjeg Tajlanda.
Ova je pasmina bila štovana u hramovima budističkih svećenika, a bila je prisutna i na dvoru sijamskog kralja.
Pretpostavlja se da je nastala prije više od 500 godina, u Europu je stigla u drugoj polovini 19. stoljeća. 
Sijamska mačka je prva orijentalna pasmina koja je još od početka 20. stoljeća postala vrlo popularna, kako u Europi tako i u Americi.

## Karakteristike
Sijamske mačke imaju specifičnu jednobojnu dlaku s tamnije obilježenim nogama, repom i glavom.
Imaju vrlo elegantno tijelo na tankim, visokim nogama, i duguljastu glavu. U novije doba se razvijaju u smjeru ekstremnog naglašavanja izduženosti tijela i nogu te povećavanja očiju i ušiju. Time se uvelike razlikuju od ranih primjeraka sijamske mačke, koje se nazivaju *tradicionalni tip*.

Škiljavost koja se u prošlosti smatrala uobičajenom karakteristikom, danas se smatra nedostatkom. Sijamske mačke su po naravi aktivne, energične, društvene, znatiželjne, zahtjevne i izuzetno 'pričljive'. Uglavnom imaju dugi životni vijek, oko 15 godina.

## Tjelesna obilježja
* Tijelo: srednje veličine, dugačko i vitko
* Glava: duguljasta, izdužena prema njuški, s ravnim, dugačkim nosom
* Oči: Velike, ukošene, orijentalnog oblika, duboke plave boje
* Uši: vrlo velike, nastavljaju vanjsku liniju lica
* Rep: dugačak, sužava se prema vrhu, prema vrhu rep čvornat
* Dlaka: kratka i mekana, bez poddlake
* Boje: boja tuljana , čolokadna, plava i ljubičasta u obilježjima.
Prihvaćaju se i neke boje kratkodlakih mačaka, s obilježjima.
Nove boje i tobi (*tabby*) uzorak prihvaćeni su u novije vrijeme.

## Vanjske veze
*  Mica Maca on-line magazin Portret sijamske mačke 
* CFA, Portret sijamske pasmine 
* TICA Thai, Povijest sijamske pasmine
* TCA, Tradicionalna sijamska mačka
Angara (raketa-nosač)

**Angara** je nova porodica raketa-nosača modularnog tipa sa kiseonično-kerozinskim raketnim motorima. Masa korisnog tereta na Nisku Zemljinu orbitu orbitu iz Plesecka iznosi od 1,5 do 35 tona, a motori neće koristiti agresivne i toksične vrste raketnog goriva. Puštanje u rad omogućiće Rusiji da lansira sa svoje teritorije sve vrste kosmičkih letelica i obezbediće joj nezavisni pristup svemiru.

## Istorija i razvoj
Sa razvojem nove univerzalne rakete počelo se 1992. godine. Vlada Ruske Federacije je objavila konkurs u avgustu 1994. godine, na kom je pobedio institut Hruničeva. Projekat je dobio naziv „Angara".

Novi kompleks trebao je da zameni sve postojeće rakete-nosače koje rade na visokotoksični heptil, što je obuhvatalo rakete lake i teške klase. Modularni princip je obećavao univerzalnost, pouzdanost i jeftinoću, kao i već rastući trend korišćenja u komercijalne svrhe-mnogobrojnost.

U zavisnosti od mase korisnog tereta koji treba da ponese, tako i od broja raketnih modula u osnovi rakete, Angara čini familiju univerzalnih raketa-nosača nomenklature A1 do A7. Osnovna sa jednim univerzalnim raketnim modulom URM-1, lake klase, dobila je oznaku A1, a ona teške A5. A1 bi u budućnosti trebala da zameni čitav niz raketa vojnog porekla, proisteklih iz Novog START programa, do 3,7 tona nosivosti iz Plesecka, na 200 kilometara visine. A5 nosivosti do 24,5 tone bi zamenila porodicu Proton (raketa).

Za dalji razvoj predložene su A3, nosivosti 14,5 tona, trenutni ekvivalent Sojuza, i A7 nadteške klase do 35 tona korisnog tereta iz Plesecka. Nosači superteške klase (do 100 tona nosivosti) se razvijaju u konkurentskom studiju na bazi rakete Energija.

## Konstrukcija

Raketa se sastoji iz dve faze:

* prvoj, u kojoj se kombinuju identični Univerzalni raketni moduli URM-1, jedan središnji i više istih u snopu. URM-1 sam po sebi je raketa visine 25m i prečnika oko 3m, nosivosti 1,5 tonu. Motor koristi kerozin hlađen oksidansom tečnim kiseonikom-RD-191, sa jednom mlaznicom, potiska oko 200 tona. Moguće je kombinovanje do 7 ovakvih modula u vidu bustera.
* u drugoj je jedinstveni URM-2, preuzet sa rakete-nosača Sojuz 2. Motor je visokoefikasni četvorokomorni sa četiri mlaznice, model RD-0124A. Gorivo je isto, kerozin kombinovan sa tečnim kiseonikom- RP-1, a potisak je oko 30 tona.

## Eksploatacija
Raketa je u planirano vreme, krajem 2013. godine, bila spremna za montažu, ali postrojenje na kosmodromu u Plesecku nije. Zato je prva proba više puta odlagana. Dana 9. jula 2014. uspešno je testirana A-1.2PP. Kasnije iste godine, 23. decembra u 05.57.25 UTC poletela je Angara A5 sa razgonim blokom Briz-M, koji se odvojio 12 min kasnije.

## Povezano
* Arijana 5
* Arijana 6
* Atlas V
* Delta IV
* Falkon 9
* Dugi marš 5

## Reference

## Vanjske veze

* Angara familija raketa na sajtu kompanije Hruničev  (na ruskom)
* Angara familija na sajtu *Encyclopedia Astronautica*
* Angara familija na sajtu *RussianSpaceWeb*
Angara (razvrstavanje)

**Angara** može da se odnosi na:

## Toponim
* **[[Angara]]** – reka, ističe iz Bajkalskog jezera, i utiče u reku Jenisej;
* **[[Angara (pritoka Salgire)|Angara]]** – reka na Krimu;
* **[[Angara (Krim)|Angara]]** – raniji naziv sela Perevaljnog na Krimu;
* **[[Gornja Angara]]** – reka u Burjatiji.

## Drugo
* **[[Angara (raketa-nosač)|Angara]]** – vrsta raketa-nosača;
* **Angara** – ime nekoliko radiostanica u Rusiji;
* **Angara** – ime nekoliko sportskih društava, fudbalskih klubova itd. u Rusiji.
Niska Zemljina orbita

**Niska Zemljina orbita** (**NZO**) je, kao što joj ime kaže, najniža održiva orbita oko Zemlje.

NZO počinje od 160 km (kada se objekti usporavaju zbog otpora male količine atoma vazduha koji su još uvek prisutni, kao kod Međunarodne svemirske stanice), i završava se na oko 2.000 km.

Osim misija projekta Apolo, sve ostale ljudske misije nisu napuštale NZO, i rekordnu visinu apogeja drži letelica Džemini 11 sa 1.374,1 km. Međunarodna svemirska stanica ima prosečan apogej i perigej između 330 i 435 km.

## [[Orbitalni period]]

## Reference
Pleseck

**Pleseck** () je naselje u Arhangelskoj Oblasti, Rusija, oko 800 -{km}- sjeveroistočno od Moskve i oko 180 -{km}- južno od Arhangelska. Administrativni je centar Pleseckog distrikta.

Populacija: 11300 (2002.), 14027 (1989.).

Kosmodrom Pleseck se nalazi u obližnjem gradu Mirni.

## Stanovništvo

Prema preliminarnim podacima sa popisa, u gradu je 2010. živelo stanovnika, (%) više nego 2002.

## Reference

## Vanjske veze

* Pleseck na internetu
Raketa-nosač

**Raketa-nosač** je raketa koja se koristi za podizanje korisnog tereta sa planete Zemlje u Zemljinu orbitu. Sistem uključuje raketu, položaj za lansiranje, i pomoćnu infrastrukturu.

Korisni teret je obično vještački satelit ili svemirski (kosmički) brod sa ljudskom posadom. 

Jednokratne rakete-nosači se koriste za samo jedno lansiranje. Obično se odvajaju od korisnog tereta, stepen po stepen, pri penjanju, i mogu da se raspadnu pri padu na Zemlju. Rakete za višestruku upotrebu se obično padobranom spuštaju na zelju, često po stepenima, pa se mogu iskoristiti ponovo. Spejs-šatl (Space Shuttle) koristi rakete prvog stepena više puta.

Rakete-nosači mogu da se podijele po masi koju mogu da podignu u orbitu oko Zemlje, i po broju stepena koje raketa ima. Više stepena je potrebno da bi se postigla prva kosmička brzina, da bi satelit ostao u orbiti oko Zemlje. Rakete-nosači obično imaju dva, tri, četiri, pa i pet stepena.

Neke poznatije rakete nosači su Saturn V, Sojuz, R-7 Semjorka i druge.

## Povezano
* Raketa
Raketni motor

**Raketni motor** je reaktivni motor jednosmerne sile potiska, koji koristi reaktivnu struju za proizvodnju kinetičke energije kretanja. Možemo ih svrstati u mlazne motore, ali njihov rad nije vezan za atmosferu. Karakteriše ih veliki specifični impuls i rad i u vakumu. Veoma su efikasni samo na velikim brzinama leta (Oberov efekat), razvijaju veliku silu potiska, zahvaljujući velikim brzinama izduvnih gasova, pa je porast količine kretanja ogroman. Zbog svojih specifičnosti raketni motori se prvenstveno koriste za pogon svemirskih letelica, vojnih projektila (u raznim varijantama i namenama) i kod raznih civilnih eksperimentalnih i meteroloških raketa.

## Tipovi raketnih motora

Osnovna podela raketnih motora je na **hladne i tople**. Za generisanje potiska, hladni koriste dinamiku fluida, a topli termodinamičke procese. 

Prema vidu energije proizvodnje reaktivne struje, dele se na **hemijske, električne, nuklearne i plazmene**.

## Princip rada

*Ha slici:* 
**F**- vektor sile potiska, 
**Ve** - brzina ekspanzije gasova,
**m** - masa protoka gasova (kg/s),
**P** - pritisak (ekspanzioni i vanjski),
**Ae**-površina mlaznice;

**[[Potisak]]** je:
:\ T=\ F

gde je brzina protoka gasova ekvivalentna:

* \ V_{eq}=\  V_{gas} + \frac{(p_e - p_0)\cdot A_e}{\dot m} \mapsto  

Promenljiva **L** uslovljava zapreminu komore u odnosu na prečnik mlaznice:

L^ = \frac {V_c} {A_t} 

Gde je:
* V_c -zapremina radne komore
* A_t -površina grla mlaznice
Vlada Ruske Federacije

**Vlada Ruske Federacije** () je najviši federalni organ izvršne vlasti u Rusiji.

## Sastav

Vlada Ruske Federacije se sastoji iz predsjednika, prvog zamjenika i zamjenika predsjednika i federalnih ministara.

Predsjednika Vlade Ruske Federacije imenuje predsjednik Ruske Federacije sa odobrenjem Državne dume. U slučaju da Državna duma tri puta odbije kandidaturu, predsjednik Ruske Federacije imenuje predsjednika Vlade, raspušta Državnu dumu i raspisuje nove izbore. Predsjednik Ruske Federacije nema pravo raspuštanja Državne dume po toj osnovi poslednjih šest mjeseci njenog mandata, u vrijeme vojnog ili vanrednog položaja na cijeloj teritoriji države, i u vrijeme kada Državna duma pokrene postupak razrješenja predsjednika Ruske Federacije.

Zamjenike predsjednika Vlade i federalne ministre imenuje i razrješava predsjednik Ruske Federacije na predlog predsjednika Vlade.

Posle administrativne reforme 2004, utvrđena je jasna podjela nadležnosti između federalnih ministarstava, federalnih službi i federalnih agencija. Reformom, federalni organi izvršne vlasti su podijeljeni na one koji su neposredno potčinjeni predsjedniku Ruske Federacije i na one koji su potčinjeni Vladi.

## Nadležnosti

Vlada Ruske Federacije vrši svoj rad na osnovu Ustava Ruske Federacije, federalnih ustavnih zakona, federalnih zakona i normativnih ukaza predsjednika Ruske Federacije.

Na osnovu člana 114 Ustava Ruske Federacije Vlada vrši sledeće nadležnosti:
* pretresa i podnosi Državnoj dumi federalni budžet i obezbjeđuje njegovo izvršavanje; podnosi Državnoj dumi završni račun o izvršenju federalnog budžeta;
* obezbjeđuje sprovođenje jedinstvene državne finansijske, kreditne i novčane politike;
* obezbjeđuje sprovođenje jedinstvene državne politike u oblasti kulture, nauke, obrazovanja, zdravlja, socijalne zaštite, ekologije;
* upravlja federalnom imovinom;
* ostvaruje mjere radi čuvanja odbrane države, državne bezbjednosti, realizacije spoljne politike države;
* ostvaruje mjere radi čuvanja zakonitosti, prava i sloboda građana, obezbjeđenja imovne i društvene bezbjednosti; borbe sa krivičnim prestupima;
* ostvaruje druge nadležnosti, predviđene Ustavom Ruske Federacije, federalnim zakonima i ukazima predsjednika Ruske Federacije.

Radi izvršenja Ustava Ruske Federacije, federalnih zakona, normativnih ukaza predsjednika Ruske Federacije, Vlada izdaje uredbe i naredbe i obezbjeđuje njihovo sprovođenje. Uredbe i naredbe Vlade su obavezne za izvršavanje u Ruskoj Federaciji. U slučaju da protivrječe Ustavu Ruske Federacije, federalnim zakonima i ukazima predsjednika Ruske Federacije mogu biti poništene od strane predsjednika Ruske Federacije.

## Povezano
* Predsjednik Vlade Ruske Federacije
* Predsjednik Ruske Federacije

## Vanjske veze

* Službena stranica Vlade Ruske Federacije
RD-191

**RD-191** je savremeni jednokomorni raketni motor na tečno gorivo RP-1, razrađen i proizveden u ruskom „Energomašu". Derivat je moćnog RD-170, rađenog za RN Energija, a projektovan za RN Angara.

## Karakteristike
RD-191 je motor velikog potiska od oko 200 tona. Na nivou mora oslobađa 1920 kN, a u vakumu 2090&nbsp;kN. Koristi netoksično i jeftino gorivo kerozin. Veoma je malih dimenzija i lagan, zbog korišćenja najnovijih tehnologija i materijala. Zbog svega ovoga ima veliku perspektivu i širok dijapazon primene.

## Vanjske veze

* 
* astronautix.com
* aerospaceguide.net
Energija (raketa-nosač)

**RN „Energija" **je višenamenska  raketa-nosač super-teške klase nosivosti do 105 tona, kriogene tehnologije. Porodica **Energija M,1,2,3** (*Uragan i Vulkan*) univerzalnih raketa, trebala je da pokrije nosivost od 35-175 tona, na Nisku Zemljinu orbitu iz Bajkonura. Projektovala ju je Raketno-kosmička korporacija Energija Sergeja Koroljova, a izrađivao samarski „Progres". Ekološki je čista, a kao gorivo koristi tečni vodonik i kiseonik.

## Projektovanje i razvoj

Ukidanje neuspele N1 rakete posle 1974. godine, sovjetska svemirska agencija započinje program „Energija-Buran", kao što NASA Spejs-šatl program zamenjuje Saturn 5. Istraživanje predlaže projekat Energija-M, raketni modul centralnog dela, dizajniranog za zamenu rakete-nosača Proton, nosivosti 30-35 tona. Osnovna „Energija" je dizajnirana da nosi Orbitalni avion Buran, koji je zahtevao mnogo energije na strani, a ne na vrhu rakete. Zato je pojačana sa još četiri bočna bustera. Međutim, „Energija" može da obavlja isti broj misija lansiranja teških satelita i za prvo lansiranje nosi eksperimentalnu kosmičku letelicu „Polus" .

## Eksploatacija

U 20:30, 15. maja 1987. godine, izvedeno je prvo lansiranje na kosmodromu ,,Lenjinski" u Bajkonuru. Eksperimentalna kosmička letelica "Polus", sa „Skif-DM" orbitalnom laserskom laboratorijom,  uspešno je poletela na „Energiji". Međutim, pri ponovnom ulazku u atmosferu „Polus" se raspao. Drugo lansiranje potpuno uspešno se obavlja 15. novembra 1988. godine sa orbitalnom letelicom „Buran" na bortu.

Godine 1990. program se naprasno obustavlja, dok u postrojenjima kosmodroma u Bajkonuru, do 1993. godine, ostaje najmanje pet raketa-nosača „Energija", u različitim stadijumima montaže. 

Nasleđe programa je raketni motor RD-170 i serija motora daljeg razvoja RD-180 i RD-190, kao i pokretanje programa „Zenit", čiji se osnovni modul i Energijin buster praktično ne razlikuju. Glavni motor RD-171 je još uvek u upotrebi na raketi Zenit. RD-180 je osnovni pogon raketa-nosača Atlas V, dok projekt Angara koristi drugi derivat RD-191.

## Varijante

Postoje uglavnom tri vrste iz porodice raketa „Energija", pored osnovne:

### Energija M
Energija M je koristi najmanji broj motora, 2-4 modifikovana Zenit bustera, samo jedan motor RD-0120 u središnjem modulu. Ovaj raketni nosač, dizajniran da zameni Proton-K je izgubio tender 1995. od konkurentske porodice Angara.

### Energija-2 (Uragan)

Energija-2, koju još nazivaju Uragan, je planirana kao raketa za višekratnu upotrebu. Središnji modul može izvesti ponovni ulazak klizećim sletanjem. Busteri su se sakupljali i ponovno koristili i na osnovnoj „Energiji".

### Vulkan - Herkules

Vulkan - Herkules (Energija-3) je najveći broj modula, nazvan po dva ruska programa, koristeći osam Zenit bustera. Upotrebom „Energija-M" kao sekundarnog nivoa, može se ostvariti korisna nosivost od 175 tona izbacivanjem na NZO.

## Reference
RP-1

**RP–1** (**Rocket Propellant–1** ili **Refined Petroleum–1** – *raketno gorivo* ili *prerađena [[nafta]]*) je vrsta rafinisanog petroleja koja najviše podseća na gorivo za mlazne avione i koristi se kao raketno gorivo. Iako ima manji specifični impuls od tečnog vodonika (LH<sub>2</sub>) RP–1 je jeftinije, stabilnije na sobnoj temperaturi, daleko manje eksplozivno i dosta gušće do njega. RP–1 je daleko snažnije od LH2 po zapremini i gustini energije. Takođe je daleko manje toksično i kancerogeno u odnosu na hidrazin, još jedno gorivo koje se koristi na sobnoj temperaturi. Zbog svega navedenog, goriva na bazi petroleja su veoma praktična za mnoge namene.

## Vanjske veze
* NASA page on propellants 
* Lox/Kerosene propellant
* Last Fight of Hydrocarbons (ruski)
Ariane 6

**Arijana 6** je raketa-nosač čiji čiji je razvoj odobren od strane agencije ESA. Ova raketa-nosač postaće najnoviji član Arijana familije raketa. Savet ministara zemalja članica agencije ESA, održan 2. decembra 2014. u Luksemburgu, odobrio je sredstva za početak razvojnog programa. Predložene su dve varijante: prvi predlog dale su Francuska svemirska agencija i ESA i podrazumeva korišćenje raketnih motora sa čvrstim gorivom, dok su drugi predlog dale kompanije Erbas i Safran i podrazumeva kombinaciju jezgra rakete pogonjenog raketnim motorom na tečno gorivo uz dodatne rakete sa čvrstim gorivom (konfiguracija slična raketi Arijana 5). U decembru 2014. godine ministri zemalja članica ESA odlučili su se za razvoj konfiguracije koju su predložili Erbas i Safran. Početni zahtevi agencije ESA bili su da raketa-nosač može lansirati teret mase najmanje 6.500 kg u GTO, uz cenu od 70 miliona €, i mogućnost lansiranja sedam raketa tokom kalendarske godine, počevši od 2021.

## Konstrukcija
Konačna verzija RN “Arijana 6” ima tri stepena. Prvi stepen je predviđen u paketnoj šemi, sa dva do četiri bočna bustera. Busteri su identični i kompatibilni su Vega-C raketi lake klase, na čvrsto gorivo. Najverovatnije će biti ponovo iskoristivi.

Centralni deo je kriogeni, i koristiće mešavinu tečnog vodonika i kiseonika za gorivo. Prečnika oko 4,6 metara, nosiće 149 tona goriva. U prvoj fazi, pogoniće ga najverovatnije jedan Vulkan-2 motor.

Na treći stepen će biti postavljen odsek sa korisnim teretom prečnika 5,4 m, što je ekvivalento dimenzijama ovog odseka kod RN „Arijana 5”. Na razvoju motora na tečno gorivo radi francuska kompanija Snecma motors. Očekuje se da će motor “Vinči” biti prvi put testiran u realnim uslovima na modifikovanoj verziji RN “Arijana 5 ME” 2017. Motor je moguće restartovati više puta, kako bi se svaki pojedinačni teret mogao plasirati u svoju predodređenu orbitu.
 
Visina RN “Arijana 6” biće oko 63 m, a masa na startu od 500-800 tona.

## Varijante
Raketa-nosač Arijana 6 biće dostupna u dve varijante:
* **Teška (A64)**, koja za dodatni potisak koristi četiri raketna motora sa čvrstim gorivom **P120**, u prvom stepenu koristi raketni motor na tečno gorivo Vulkan 2, i u trećem stepenu koristi motor Vinči. Ova verzija rakete moći će da dostavi do 11 tona u GTO, uz mogućnost lansiranja jednog ili dva satelita, uz cenu od 85 miliona €.

* **Laka (A62)**, koja za dodatni potisak koristi dva raketna motora sa čvrstim gorivom **P120**, uz isti prvi i drugi stepen, koja će moći da dostavi do 7 tona u GTO, uz cenu od 65 miliona €.

## Povezano
* Evropska svemirska agencija
* Arijana 5
* Atlas V
* Angara
* Falkon 9

## Reference

## Vanjske veze

* Arijana 6 na sajtu ESA
* **Fotografije:** Poređenje sa Arijanom 5, Umetničko viđenje Arijane 6 (A64) tokom leta, Konfiguracija A62
* **Video –** Animacija rakete Arijana 6 (A64)
Atlas V

**Atlas V** je raketa nosač iz obitelji raketa Atlas koju danas za lansiranje koristi United Launch Alliance, tvrtka koju su osnovali Boeing i Lockheed Martin. Rakete Atlas V koriste ruski motor RD-180 na tekući kisik i kerozin za pogon prvog stupnja i američki motor RL10 za pogon stupnja Centaur. Neke inačice rakete koriste i dodatne potisnike na kruto gorivo koje proizvodi tvrtka Aerojet. Čahura za teret je promjera 4 ili 5,4 metara i različitih dužina, ovisno o potrebama. Pri projektiranju rakete razmišljalo se o upotrebi čahura promjera do 7,2 m i dužina do 32,3 m.

## Opis
Prvi stupanj Atlasa V sastoji se od **Common Core Boostera** (CCB) koji je pogonjen RD-180 motorom s dvije mlaznice. Prvi stupanj ima masu od 306.914&nbsp;kg, od čega 284.450&nbsp;kg čine kerozin i tekući kisik. CCB je dug 32,5 m i promjera 3,8 m. Raketni motor izgara oko 4 minute i pritom stvara 4.152&nbsp;kN potiska. Upotrebom CCBa želi se omogućiti modularan dizajn rakete Altas V, pojednostavniti proizvodnju i olakšati buduće modifikacije rakete. Sličan pristup je ostvaren i kod rakete Delta IV gdje se koristi **Common Booster Core**.

Drugi stupanj rakete koristi produženu verziju **Centaura** s kriogenim gorivom. Centaur je već provjeren dizajn i omogućava višestruko paljenje motora, ima učinkovit motor i visoku pouzdanost. U verziji za Atlas V Centaur je pogonjen s jednim ili dva **RL10A-4-2** motora, od kojih svaki pruža 99,2&nbsp;kN potiska. Masa Centaura je 22.825&nbsp;kg od čega 20.799&nbsp;kg čini gorivo. Dužina Centaura je 12,68 m, a promjer 3,05 m.

Ovisno o potrebama misije pri lansiranju se ponekad koriste i potisnici na kruto gorivo. Maksimalno je moguće koristiti 5 potisnika od čega svaki daje 1.287&nbsp;kN potiska kroz 94 sekundi. Svaki od potisnika ima masu od 40.824&nbsp;kg od čega je 36.824&nbsp;kg goriva. Dužina potisnika je 17,70 m, a promjer 1,55 m.

### Inačice

Atlas V dolazi u više inačica, ovisno o potrebama tereta koji se lansira. Inačice se nazivaju ovisno o konfiguraciji rakete koja se koristi. Prva brojka može biti 4 ili 5 i označava promjer čahure za teret, drugi broj označava koliko potisnika na kruto gorivo koristi i može biti između 0 i 5, a treći koliko je motora na Centauru i broj može biti 1 ili 2. Tako primjerice Altas V 421 inačica koristi čahuru za teret od 4 m u promjeru, ima 2 potisnika na kruto gorivo i Centaur stupanj s jednim motorom.

## Specifikacije

## Reference
Delta IV

**Delta IV** je aktivna raketa nosač iz Delta familije. Raketu je dizajnirao Boing i njeni glavni segmenti se proizvode u gradu Dekejtur u saveznoj državi Alabami, dok se konačno sastavljanje u konfiguraciju za let odvija na samom mestu lansiranja. Rakete su dizajnirane specifično za potrebe lansiranja satelita za Američko ratno vazduhoplovstvo, ali i za komercijalne satelite. Raketa Delta IV je dostupna u pet konfiguracija: Medijum, Medijum+ (4,2), Medijum+ (5,2), Medijum+ (5,4), and Hevi, i sve su posebno dizajnirane za lansiranje tereta raznih veličina i težina.

## Povezano
* Atlas V
* Arijana 5
* Angara 5

## Vanjske veze

* United Launch Alliance Delta Product Page 
* Boeing's Delta IV Rocket page
* Delta IV information on Gunter's Space Page
* Comparison of Delta IV Heavy with Space Shuttle
* First Vandenberg Delta IV Heavy launch video  via EducatedEarth.
* Bates, Jason. Boeing's Delta IV Heavy Gets Ready for its Close-Up, Space News, 2004-12-06.
* Rocketdyne Space Page 
* Delta IV page on Astronautix.com