open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rodopsin

**Rodopsin**, *mrežnjačin purpur*, je pigment retine koji je odgovoran za formiranje fotoreceptorskih ćelija, i za prve događaje u percepciji svetlosti. Rodopsini pripadaju familiji G-protein spregnutih receptora i ekstremno su senzitivni na svetlost, što omogućava vid u slabo-osvetljenoj sredini. Exposed to light, the pigment immediately photobleaches, and it takes about 30 minutes to regenerate fully in humans.

## Struktura
Rodopsin se sastoji od proteinskog dela **[[opsin]]a** i reverzibilno kovalentno vezanog kofaktor, retinala. Opsin, svežanj sedam transmembranskih heliksa međusobno povezanih proteinskim petljama, vezuje retinal (fotoreaktivni hromofor), koji je lociran u centralnoj šupljini na lizinskom ostatku sedmog heliksa. Retinal zauzima horizontalan položaj u odnosu na membranu. Svaki spoljašnji segment diska sadrži hiljade vizuelnih molekula pigmenta. Oko polovine opsina je unutar lipidnog dvosloja. Retinal nastaje u retini iz Vitamina A, dijetarnog beta-karotena. Izomerizacija 11-*cis*-retinala u sve-*trans*-retinal pod uticajem svetlosti indukuje konformacionu promenu (beljenje) u opsina, koja se nastavlja sa metarodopsinom II, koji aktivira vezani G protein transducin, i započinje kaskadu sekundarnih glasnika.

Rodopsin štapića najsnažnije apsorbuje zeleno-plavu svetlost, i zato izgleda crvenkasto-ljubičasto. On se naziva "vizuelno ljubičasto". Rodopsin je odgovoran za *monohromatski* vid u tami.

Nekoliko blisko srodnih opsina postoji. Oni se razlikuju u nekoliko aminokiselina, i konsekventno u talasnoj dužini svetlosti koju najjače apsorbuju. Kod čoveka postoje četiri različita opsina pored rodopsina. Fotopsini se nalazi u različitim tipovima koničnih ćelija retine, i oni su baza raspoznavanja boja. Oni imaju maksimume apsorpcije za žuto-zeleno (fotopsin I), zeleno (fotopsin II), i plavo-ljubičasto (fotopsin III) svetlo. Preostali opsin (melanopsin) se nalazi u fotosenzitivnim ganglionskim ćelijama, i apsorbuje najjače plavu svetlost.

Struktura rodopsina je detaljno proučena putem rendgenske strukturne analize kristala rodopsina. Fotoizomerizaciona dinamika je bila istražena putem FTIR spektroskopije i UV/Vis spektroskopije. Prvi fotoprodukt, **fotorodopsin**, se formira u toku 200 femtosekundi nakon iradijacije, čemu sledi u toku nekoliko pikosekundi drugi, **batorodopsin**, sa deformisanim sve-trans vezama. Taj intermedijar može da bude zarobljen i studiran na kriogenim temperaturama. Više modela (npr. *mehanizam pedala bicikla*, *hula-tvist mehanizam*) pokušava da objasni kako retinalna grupa može da promeni svoju konformaciju bez sudaranja sa okružujućim rodopsin proteinskim džepom.

Nedavni nalazi indiciraju da rodopsin funkcionače kao monomer, a ne kao dimer, mada je to dugo vremena bila ustaljena paradigma za G-spregnute proteinske receptore.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* 
* Rodopsin protein
* Fotoizomerizacija rodopsina 
* Rodopsin i oko 
*
Apoprotein

Termin **apoprotein** ima više značenja.
* Apoenzim, proteinski deo enzima bez karakteristične prostetičke grupe
* Apolipoprotein, protein koji vezuje lipide i koji je sastojak lipoproteina plazme
Opsin

**Opsini** su grupa na svetlost senzitivnih 35-55 kDa za membranu-vezanih G protein-spregnutih receptora retinoidne proteinske familije nađenih u fotoreceptorskim ćelijama retine. Pet klasičnih grupa opsina je obuhvaćeno čulom vida. Oni posreduju konverziju fotona u elektrohemijski signal, što je prvi stepen kaskade vizuelne transdukcije. Postoji još jedan opsin koji je nađen u mrežnjači sisara, melanopsin, on učestvuje u cirkadijalnim ritmovima i refleksu zenica ali ne u formiranju slike.

## Klasifikacija opsina

Opsini se dele u dve grupe koje nisu homologne, ali su konvergentno evoluirale slični oblik i funkciju. Tip I opsina su izraženi kod prokariota, dok životinje koriste tip II opsina. Opsini nisu nađeni izvan ovih grupa (na primer kod biljki, gljivica, ili plakozoa), mada još nepotvrđeni izveštaji o opsinima kod sunđera možda sugerišu da su opsini bili prisutni kod drevnih životinja.

## Literatura

## Vanjske veze
* Ilustracija 
*
Transducin

**Transducin** (ili Gt) je heterotrimerni G protein koji je prirodno izražen u retini kičmenjaka. Različiti tipovi transducinskog gena su izraženi u pojedinim ćelijskim tipovima mrežnjače (štapići i piramide).

## Mehanizam dejstva

Heterotrimerni transducin (alfa-beta-gama podjedinice) je aktiviran konformacionom promenom rodopsina usled apsorpcije fotona pomoću rodopsinove aktivne grupe retinala. Aktivacija uzrokuje da se GDP vezan za alfa podjedinicu zameni za GTP iz rastvora, i dovodi do disocijacije aktiviranog alfa proteina od beta-gama. Aktivni transducin-alfa uzrokuje povećanje aktivnosti ciklične GMP fosfodiesteraze, čime se snižava koncentracija cGMP koji je intracelularni sekundarni-glasnik. Sniženje cGMP koncentracije dovodi do zatvaranja cGMP-regulisanih Na+ i Ca2+ jonskih kanala i hiperpolarizacije membranskog potencijala. Ovaj lanac signalnih događaja se takođe zove "kičmenjačka fototransdukciona kaskada".

Do okončanja transducinove aktivnosti dolazi kad se (aktivni) GTP vezan za transducin hidrolizuje u transducin-GDP. Ovaj proces je ubrzan kompleksom koji sadrži RGS (*Regulator G-proteinske signalizacije*)-protein i gama-podjedinicu efektora, cikličnu GMP fosfodiesterazu.

## Geni
* ,,

## Literatura

## Vanjske veze
*
Štapićasta ćelija

**Štapićaste ćelije** (***štapići***) su fotoreceptorske ćelije mrežnjače oka koje mogu da funkcionišu pri manje intenzivnom svetlu od drugih tipova vizuelnih fotoreceptora, poput kupastih ćelija. Ime su dobile po svom cilindričnom obliku. Štapići su koncentrovani na periferiji retine i koriste se za periferni vid. U proseku je prisutno oko 90 milion štapićastih ćelija u ljudskoj mrežnjači. Štapići su senzitivniji od čepića i skoro su u potpunosti odgovorni za noćni vid.

## Povezano
* Sensorni receptor
* Kupasta ćelija (*čepići*)

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* Štapićasta ćelija
RHO

**RHO** se može odnositi na:

* Rodopsin, GPCR
* Ro familija GTPaza
* RHOA, mala GTPaza
* RHOB, mala GTPaza
* RHOC, mala GTPaza

* Ro (grad), grad u Italiji
Rodopsinu-slični receptori

**Rodopsinu-slični receptori** su familija proteina koja obuhvata najveću grupu G-protein spregnutih receptora.

## Oblast

G-protein-spregnuti receptori, GPCR, su velika proteinska familija koja obuhvata širok spektar funkcija (razne autokrine, parakrine i endokrine procese). Oni manifestuju znatnu raznovrsnost na nivou sekvenci. Na osnovu thi razlika oni su grupisani. GPCR receptori se obično opisuju kao "superfamilija" zato što se mogu podeliti na više familija za koje postoje indikacije o evolucionim odnosima, mada između njih ne postoje statistički značajna sličnost sekvenci. Trenutno poznati članovi superfamilije su rodopsinu-slični GPCR, sekretinu-slični GPCR, cAMP receptori, gljivični feromonski receptori, i metabotropska glutamatna receptorska familija. Postoje specijalizovane baze podataka za GPCR receptore.

## Klase

Rodopsinu-slični GPCR receptori su klasifikovani u 19 podgrupa (A1-A19) na osnovu filogenetske analize.

## Literatura

## Dodatna literatura

* 
*
Feromon

**Feromon** (od  - *nositi* + hormon iz  - *Poticaj*) je izlučenje hemijskih faktora koji izazivaju društveni odgovor kod članova iste vrste. Feromoni su hemikalije sa sposobnošću delovanja izvan tela sekretirajuće osobe, koje utiču na ponašanje primajućih pojedinca. Postoje alarmni feromoni, trag-hrane feromona, seksualni feromoni, i mnogi drugi koji utiču na ponašanje ili fiziologiju. Njihova upotreba među insektima je posebno dobro dokumentovana. Osim toga, neki kičmenjaci i biljke komuniciraju pomoću feromona.

## Osnove

Pojam „feromon“ je uveden od strane Petera Karlsona i Martina Lučera 1959. godine, na temelju grčke reči „pherein“ (za prevoz) i hormona (stimulisati). Oni su ponekad klasifikovani kao ekto-hormoni. Te hemijske poruke se prenoze izvan tela, a rezultat je direktni razvojni uticaj na hormonskom nivou ili promjene ponašanja. Oni su predložili termin za opisivanje hemijskih signala koje izazivaju urođeno ponašanje.

## Ograničenja

Postoje fizička ograničenja praktične veličine organizama koji koriste feromone, zato što feromon male veličine se šire difuzijom od izvornog organizma brže nego što mogu biti proizvedeni, i dovoljna koncentracija se dostiže veoma sporo. Bakterije su suviše male da koriste feromone kao seksualne atraktante, ali ih koriste da utvrde gustinu lokalne populacije sličnih organizama i za kontrolu ponašanja koje zahteva duže vreme izvršavanja (kvorum indikacija). Slično tome, jednostavne životinje rotatorije su tako]e suviše male za ženke da ostave upotrebljiv trag, međutim kod nešto-većih kopepoda, ženke ostavljaju trag koji mužjaci mogu da prate.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
*
Sekretinska receptorska familija

**Sekretinska receptorska familija** je familija evolucijski srodnih proteina.

Ova familija je poznata kao Familija B, sekretinska receptorska familija, ili familija 2 G protein spregnutih receptora (GPCR). Mnogi sekretinski receptori su regulisani peptidnim hormonima iz glukagonske hormonske familije.

Sekretinska receptorska familija GPCR receptora obuhvata vazoaktivne intestinalne peptidne receptore i receptore za sekretin, kalcitonin i paratiroidni hormon/paratiroidni hormon-srodne peptide. Ti receptori aktiviraju adenilil ciklazu i fosfatidil-inozitol-kalcijum put. Receptori ove familije imaju 7 transmembranskih heliksa, poput rodopsinu-sličnih GPCR receptora. Međutim, nema značajne sličnosti sekvenci između te dve GPCR familije, i familija sekretin-receptora ima svoj karakteristični 7TM potpis.

Sekretinska receptorska familija GPCR receptora postoji kod mnogih životinjskih vrsta. Oni nisu nađeni kod biljki, gljivica ili prokariota. Postoje tri distinktne potfamilije (B1-B3).

## Literatura
Rudi Čajavec

**Rudolf Rudi Čajavec** (Zgošće, kod Kaknja, 1. april 1911 – Kadinjani, kod Laktaša, 4. jun 1942), partizanski pilot, uz Franju Kluza jedan od pionira vazduhoplovstva NOVJ i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija
Rođen je 1. aprila 1911. godine u selu Zgošću, kod Kaknja. Još kao gimnazijalac pripadao je revolucionarnoj omladini; zbog sukoba sa školskim vlastima, morao je menjati mesta školovanja. Kao student Pravnog fakulteta u Beogradu nastavio je saradnju sa studentskim pokretom; aktivno je učestvovao u studentskim demonstracijama, posle kojih je bio hapšen i mučen u zatvoru "Glavnjača".

Posle petomajskih izbora 1935. godine na kojima je glasao protiv Bogoljuba Jevtića, premešten je iz Beograda, gde je radio u Ministarstvu poljoprivrede. Godine 1936. završio je školu rezervnih oficira-pilota u Novom Sadu. Dve godine pred rat odlazi u Francusku, u nameri da doktorira pravne nauke na Sorboni.

Okupacija ga je zatekla u Zagrebu, odakle odlazi u Banja Luku; postavljen je za direktora Ureda za kolonizaciju. Ovaj položaj omogućio mu je da, u saradnji s grupom službenika u Uredu i pod rukovodstvom partijske organizacije Banja Luke, uspostavi kanal za dostavljanje materijala i obaveštenja na oslobođenu teritoriju. Pošto je, kao rezervni oficir-pilot, povremeno leteo u jedinici Vazduhoplovstva NDH, koja se stacionirala na aerodromu Zalužani, uspostavio je vezu s Franjom Kluzom i avio-mehaničarom Milovanom Jazbecom, koji su, takođe, u okviru zajedničkog plana gradskog komiteta i Operativnog štaba NOP odreda Bosanske krajine, pripremali preletanje na oslobođenu teritoriju.

Rudi Čajavec i Jazbec preleteli su na sletilište Urije kod Prijedora 23. maja 1942. godine, avionom "Brege-19", neposredno posle pilota Franje Kluza. To je bio početak stvaranja partizanske avijacije.

Sve do početka juna 1942. godine, dok su na Urijama vršene intenzivne pripreme za rad partizanskih aviona, Čajavec je učestvovao na narodnim zborovima, šireći bratstvo hrvatskog i srpskog naroda. Učestvovao je u sastavljanju letka namenjenog domobranskoj vojsci, koji su potpisali partizanski vazduhoplovci. Prvi i jedini ratni let Čajavec i Jazbec izvršili su 4. juna 1942. godine. Oni su nad Banja Lukom bacali letke, a zatim su bombama napali aerodrom Zalužani. Posle uspešno izvršenog zadatka, u poslednjem naletu nad aerodromom Čajavec je ranjen u koleno, pa je bio primoran da poleti ka oslobođenoj teritoriji. Morao je, međutim, da prinudno sleti kod sela Kadinjana, gde su ga opkolili četnici; posle kraće borbe, Čajavec je izvršio samoubistvo, da ga ne bi živog zarobili.

Ukazom Prezidijuma Narodne skupštine Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 20. decembra 1951. godine, proglašen je za narodnog heroja.

Fabrika signalnih uređaja "Čajavec" u Banjaluci, nosi njegovo ime.

## Literatura
* Ljubo Mihić, *Kozara*. „Dnevnik“, Novi Sad 1987. godina.
*
Sekretin

**Sekretin** je hormon digestivnog sistema koji luče S ćelije dvanaestopalačnog creva, stimuliše sekreciju tečnosti bogatih bikarbonatima iz pankreasa i jetre.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Sekretinski receptor

**Sekretinski receptor** (ime gena **SCTR**) je G protein-spregnuti receptor koji vezuje sekretin, i koji je vodeći ćlan (i.e., prvo-klonirani) iz GPCR klase B potfamilije.

## Interakcije
Za sekretinski receptor je bilo pokazano da interaguje sa pituitarnim adenilat-ciklaza aktivirajućim peptidom.

## Literatura

## Dodatna literatura

## Vanjske veze
* IUPHAR GPCR baza podataka - Sekretinski receptor 
*
Kalcitoninski receptor

**Kalcitoninski receptor (CT)** je G protein spregnuti receptor za koji se vezuje peptidni hormon kalcitonin. On učestvuje u održavanju kalcijumske homeostaze, posebno u pogledu formiranja kostiju i metabolizma.

CT deluje putem aktivacije G-proteina G<sub>s</sub> i G<sub>q</sub> često nađenih na osteoklastima, na ćelijama u bubregu, i na ćelijama u brojnim regionima mozga.. On takođe može da utiče na jajnike i testise.

Funkcija CT receptora je posredovana interakcijom sa modifikujućim protenima receptorske aktivnosti, čime se formiraju multimerni amilinski receptori AMY1 (CT + RAMP1), AMY2 (CT + RAMP2), i AMY3 (CT+ RAMP3).

## Interakcije
Kalcitoninski receptor formira interakcije sa apolipoproteinom B i LRP1.

## Reference

## Literatura

## Vanjske veze
* 
*
IAPP

Termin **IAPP** ima više značenja.

* Amilin, peptidni hormon
* Protokol inter-pristupne tačke (), IEEE 802.11F
DAP

Termin **DAP** ima više značenja.
* Amilin, peptidni hormon
* Diaminopimelinska kiselina, aminokiselinski derivat
* Diamonijum fosfat, veštačko đubrivo
* Njemačka radnička partija, preteča NSDAP
* dvostruka analna penetracija (u kontekstu pornografske industrije)
IAP

Termin **IAP** ima više značenja.

* 5-APDI, indanilaminopropan
* Amilin‎‎, peptidni hormon
* Inhibitor apoptoze
Kalcitonin

**Kalcitonin** je peptidni hormon, koji se proizvodi u perafolikularnim ćelijama (C-ćelijama) štitaste žlezde i ima ulogu u regulaciji koncentracije kalcijuma u krvi.

## Građa i sinteza

Kalcitonin su otkrili Kop i Kameron 1961. godine i najpre je nazvan tireokalcin. To je polipeptid sagrađen iz 32 aminokiseline, molekulske mase oko 5.000. Proizvodi se u štitastoj žlezdi, u specijalnom parafolikularnim ili C ćelijama. Najpre se sintetiše znatno veći molukul, prethodnik ovom hormonu ili prohormon molekulske mase oko 15.000 iz koga se daljom modifikacijom dobija kalcitonin.

## Dejstvo
* Kalcitonin učestvuje u regulaciji koncentracije kalcijuma u krvi (uz parathormon i vitamin D). On sprečava resorpciju kalcijuma iz kostiju tako što inhibiše ćelije, osteoklaste, koje razgrađuju kosti i na taj način se **smanjuje koncentracija kalcijuma u krvi**. Ima suprotno dejstvo parathormonu. Kosti su mahom sastavljene iz soli kalcijuma, u manjoj meri magnezijuma i fosfata, tako da se njihovom razgradnjom u krv oslobađaju pomenute supstance.
* Kalcitonin takođe u manjoj meri smanjuje respsorciju kalcijuma u bubrežnim tubulima i crevu.

Veći efekat se otvaruje kod dece, kada može izazvati brzo smanjenje koncentracije u krvi, dok je kod odraslih, sa sporijim metabolizmom kostiju dejstvo ovog hormona dosta slabo.

## Mehanizam dejstva

Kelcitonin je peptidni hormon i kao takav vezuje se za receptore na ćelijskoj membrani ciljnih ćelija (najviše ih ima u koštanom tkivu). Vezivanjem ovog hormona za receptore aktivira se enzim adenil ciklaza, koja iz ATP-a stvara cAMP. CAPM funkcioniše kao sekundarni (intracelularni) glasnik i prenosi informacije do jedra, gde se aktiviraju i inhibišu razni procesi transkripcije.

## Regulacija

Hiperkalcemija (povećana koncentracija kalcijuma u krvi) stimuliše, a hipokalcemija (smanjena konc. kalcijuma u kevi) inhibiše sekreciju ovog hormona.

## Poremećaji
* Povećano oslobađanje kalcitonina se sreće kod nekih tumora npr. medularnog tumora štitaste žlezde.
* Kalcitonin se koristi u lečenju osteoporoze, Pedžetove bolesti i nekih hiperkalcemijskih stanja.

## Povezano
* Parathormon
* Vitamin D
* Štitasta žlezda
* Pedžetova bolest
* Osteoporoza

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
*
Amilin

**Amilin** (*ostrvaca amiloidnog polipeptida*, *IAPP*) je 37 aminokiselina dug peptidni hormon. On se izlučuje zajedno sa insulinom iz pankreasnih β-ćelija u odnosu od oko 100:1. Amilin učestvuje u glicemičkog regulaciji putem usporavanja gastričkog pražnjenja i promovisanja sitosti, čime sprećava postprandijalna nagla povišenja nivoa krvne glukoze.

IAPP se formira iz 89 aminokiseline duge kodirajuće sekvence. *Proostvce amiloidni polipeptid* (proIAPP, proamilin, amiloidni polipeptidni prekurzor, proostrvce protein) se formira u pankreasnim beta-ćelijama kao peptid sa 67 aminokiselina, 7404 Daltona težak propeptid i on podleže posttranslacionoj modifikaciji uključujući proteazno presecanje da se formira amilin.

## Reference

## Literatura

* 

## Povezano
* Pramlintid
* Diabetes melitus tip 2
* Proproteinska konvertaza 2 (PC2)
* Proproteinska konvertaza 1/3 (PC1/3)
* Karboksipeptidaza E

## Vanjske veze
* 
*
Beta-ćelija

**Beta ćelije ''(β-ćelije)**'' je vrsta ćelija endokrinog dela pankreasa lokalizovane u Langerhansovim ostrvcima. Ove ćelije čine 65-80% ćelija Langerhansovih ostrvaca.

## Funkcija
Beta ćelije imaju fiziološku funkciju lučenja insulina, hormona koji kontroliše nivo glukoze u krvi. Osnovni nivo glukoze u krvi reguliše jetra, ali ona ne može da brzo reaguje na nagla povećanja nivoa glukoze u krvi, i zato ova povećanja reguliše otpuštanje skladištenog insulina i istovremenao njegovo povećano lučenje. Vreme odziva beta ćelija je prilično brzo, prosečno oko 10 minuta.

Osim insulina, beta ćelije luče i C-peptid, nusprodukt u proizvodnji insulina, koji se u krvotoku nalazi u ekvimolarnim količinama. C-peptida pomaže da se spreči pojava neuropatija i drugih simptoma dijabetesne vaskulopatije uzrokovane vaskularnim poremećajima u krvnim sudovima dijabetičara.. Merenje nivoa C-peptida može dati lekaru podatke o stanju (količini-masi) beta ćelija.
Beta ćelije takođe proizvode amilin, takođe poznat kao (IAPP), amiloidni polipeptid ostrvaca. Funkcija amilina kao deo endokrinog pankreasa koja pomaže u glikoregulaciji. Amilin ima ulogu u metaboličkim funkcijama kao inhibitor pojave hranljivih materija [posebno glukoze] u plazmi. Takođe on funkcioniše kao sinergetski partner insulinu. Dok insulina reguliše dugoročni unos hrane, povećana količina amilina smanjuje unos hrane u kratkom roku.

## Reference

## Povezano
* Insulin
* Amilin
* C peptid
* Langerhansova ostrvca
* Šećerna bolest
Rudolf Lüters

**Rudolf Liters** (; Darmštat, 10. maj 1883 – Krasnogorsk, 24. decembar 1945) je bio nemački general tokom Drugog svetskog rata. Bio je komandujući general tokom bitke na Sutjesci protiv jugoslovenskih partizana 1943. godine. Posle rata dospeo je u sovjetsko zarobljeništvo, gde je i umro.
Mantra

**Mantra** (sanskrit: मन्त्र *mantra*, pali: *manta*) je zvuk ili kombinacija zvukova (kratka molitva ili bajalica) koja se učestalo ponavlja. Mantra je uglavnom prisutna u duhovnoj praksi indijske tradicije.

Nije sasvim jasno poreklo mantri pa njihovo značenje često predstavlja predmet spora različitih škola hindu tradicije.

## Mantra u hinduizmu

Mantra je deo milenijumski duge tradicije indijskog potkontinenta. Hinduizam tradicionalno naučava da se ponavljanjem određene mantre može steći duhovna moć i blagoslov, kao i prizvati pomoć bogova. Neke se mantre sastoje od jednog sloga, dok su druge sasvim duge. Najpoznatija je mantra Om ili Aum koja je popularna i na zapadu.

## Mantra u budizmu

Buda je odbacivao efikasnost mantri (i drugih rituala) tvrdeći da najveća snaga i zaštita dolazi od čistog uma.

Upotreba mantre u budizmu je specifična za budističku školu vađrajanu, pa se ova škola ponekad naziva i mantrajana.

## Reference

## Vanjske veze
GD2 (gangliozid)

**GD2** je disijalogangliozid koji je izražen u tumorima neuroektodermnog porekla, uključujući ljudske neuroblastome i melanome, sa veoma ograničenim izražavanjem u normalnim tkivima, kod ljudi prvenstveno u cerebelumu i perifernom nervnom sistemu.

Izražavanje GD2 koje je relativno specifično za tumore ga čini podesnom metom za imunoterapiju putem monoklonalnih antitela ili sa veštačkim T-ćelijski receptorima.

## Reference

## Povezano
* 3F8

## Vanjske veze
Gangliozid

**Gangliozid** je molekul koji se sastoji od glikosfingolipida (keramida i oligosaharida) sa jednim ili više molekula sijalinske kiseline (e.g. N-acetilneuraminska kiselina, NANA) vezana za šećerni lanac. 60+ poznatih gangliozida se uglavnom razlikuje po poziciji i broju NANA ostataka.

## Funkcija
Gangliozidi, glikosfingolipidi, and glikoproteini su komponente ćelijske membrane koji modulišu prenos ćelijskih signala. Oni se koncentruju u lipidnim splavovima. Nedavno je utvrđeno da imaju značajnu ulogu u imunologiji. Oni daju ćelijama prepoznatljive površinske markere koji omogućavaju ćelijsko prepoznavanje i međućelijsku komukaciju. Strukture slične ABO krvnoj grupi antigena na površini ljudskih ćelija mogu da budu oligosaharidne komponente glikosfingolipida.

Prirodni i semisintetički gangliozidi se smatraju mogućim lekovima za neurodegenerativna oboljenja.

## Literatura

## Vanjske veze
* 
* Pregled gangliozida
* Pregled gangliozida na cyberlipid.org
Sfingolipid

**Sfingolipidi** su klasa lipida izvedene iz alifatičnog amino alkohola sfingozina. Ova jedinjenja imaju važnu ulogu u prenosu signali i ćelijskom prepoznavanju. Sfingolipidoze, ili oboljenja sfingolipidnog metabolizma, imaju poseban impakt na nervno tkivo.

## Struktura

Baze dugačkih-lanaca, su prvi ne-prolazni proizvodi ''de novo'' sinteze sfingolipida kod kvasca i sisara. Ta jedinjenja, specifično poznata kao fitosfingozin i dihidrosfingozin (takođe poznat kao sfinganin, mada je taj termin manje ustaljen), su prvenstveno C18 jedinjenja, sa ponekad niskim nivoima C20 baza. Keramidi i glikozsfingolipidi su *N*-acil derivati tih jedinjenja.

Osnova sfingozina je O-vezana za (obično) naelektrisanu čelnu grupu kao što je etanolamin, serin, ili holin. Njihova osnova je takođe amidno vezana za acilnu grupu, kao što je masna kiselina.

## Tipovi
Keramid je fundamentalna strukturna jedinica zajednička za sve sfingolipide. Oni se sastoje od lanca masne kiseline vezanog amidnom vezom za sfingozin.

Postoje tri glavna tipa sfingolipida, koja se razlikuju po njihovim čelnim grupama: 
* Sfingomijelini imaju fosfoholin ili fosfoetanolamin molekulski fragment vezan estarskom vezom sa 1-hidroksil grupom keramida. 
* Glikosfingolipidi su keramidi sa jednim ili više šećernih ostataka vezanih β-glikozidnom vezom u 1-hidroksil poziciji.
** Cerebrozidi imaju jednu glukozu ili galaktozu u 1-hidroksi poziciji.
*** Sulfatidi su sulfatisani cerebrozidi.
* Gangliozidi imaju najmanje tri šećera, jedan od kojih mora da bude sijalinska kiselina.

## Literatura

## Vanjske veze
*
Glikosfingolipid

**Glikosfingolipidi** su tip glikolipida. Oni sadrže amino alkohola sfingozina. Ova hemijska klasa obuhvata:

* Cerebrozide
* Gangliozide
* Globozide

## Povezano
* Sfingomijelin

## Literatura

## Vanjske veze
*
Sfingozin

**Sfingozin** (2-amino-4-oktadecen-1,3-diol) je 18-ugljenika dug amino alkohol sa nezasićenim ugljovodoničnim lancom, koji formira primarni deo sfingolipida, klase lipida ćelijske membrane koja obuhvata fosfolipid sfingomijelin.

## Funkcije
Sfingozin može da bude fosforilisan in vivo putem dve kinaze, sfingozin kinaza tipa 1 i 2. To dovodi do formiranja sfingozin-1-fosfata, potentnog signalnog lipida.

Sfingolipidni metaboliti, kao što su keramid, sfingozin i sfingozin-1-fosfat, su lipidni signalni molekuli koji učestvuju u raznim ćelijskim procesima.

## Sinteza
Sfingozin se sintetiše iz palmitoil CoA i serina u kondenzaciji sa intermedijerom dehidrosfingozinom.

Dehidrosfingozin se zatim redukuje NADPH-om do dihidrosfingozina (sfinganina), i zatim oksiduje FAD-om do sfingozina. Ne postoji direktan put za sintezu od sfinganina do sfingozina

## Reference

## Vanjske veze

*
Keramid

**Keramidi** su familija lipidnih molekula. Keramid se sastoji od sfingozina i masne kiseline. Keramidi su nađeni u visokim koncentracijama unutar ćelijskih membrana. Oni su jedna od komponenata lipida koje sačinjavaju sfingomijelin, jednog od glavnih sastojaka lipidnog dvosloja. Godinama se smatralo da su keramidi i drugi sfingolipidi nađeni u dvosloju ćelijske membrane čisto strukturni elementi, ali se u međuvremenu došlo do saznanja da to nije tačno. Keramidi mogu da deluju kao signalni molekuli. Najbolje poznate funkcije keramida kao ćelijskih signala su regulacija diferencijacije, proliferacije, programirane ćelijske smrti, i apoptoze (Tip I PCD) ćelije.

## Put sinteze keramida
Postoje tri glavna puta generacije keramida. Put sfingomijelinaze koristi enzim kiji razlaže sfingomijelin u ćelijskoj membrani i oslobađa keramid. De novo put kreira keramid iz manje kompleksnih molekula. Do formiranja keramida takođe može doći putem razlaganja kompleksnih sfingolipida koji se ultimatno razlažu do sfingozina, koji se zatim reacirkuliše čime se formira keramid. Taj zadnji put se naziva selvidž putem ().

## Fiziološke uloge keramida

Kao bioaktivni lipid, keramid je bio impliciran u niz fizioloških funkcija među kojima su apoptoza, zaustavljanje ćelijskog rasta, diferencijacija, ćelijsko starenje, ćelijska migracija i adhezija. Smatra se da keramidi i njihovi metaboliti učestvuju u brojnim patološkim stanjima, među kojima su rak, neurodegeneracija, dijabetes, mikrobna patogeneza, gojaznost, i inflamacija.

## Literatura

## Vanjske veze
*
Sfingomijelin

**Sfingomijelin** (*SPH*) je tip sfingolipida nađenog u životinjskim ćelijskim membranama, posebno u membranama mijelinskog omotača koji okružuje aksone nekih nervnih ćelija. On se obično sastoji od fosforilholina i keramida. Kod ljudi SPH sačinjava ~85% svih sfingolipida.

## Sastav

Smatra se da su kod ljudi sfingomijelini jedini fosfolipidi ćelijske membrane koji nisu derivati glicerola.

Poput svih sfingolipida, SPH ima keramidnu osnovu (sfingozin vezan za masnu kiselinu amidnom vezom). Pored toga, ovaj molekul sadrži polarnu čeonu grupu, koje je bilo fosfoholin ili fosfoetanolamin.

## Funkcija i lokacija

Funkcija sfingomijelina je bila nejasna do nedavno kad je nađeno da ima ulogu u prenosu signala.

Ćelijska membrana ima visok sadržaj sfingomijelina. Postoje indikacije se da on uglavnom nalazi u eksoplazmatskom sloju ćelijske membrane. Međutim, takođe postoje i dokazi da je prisutan i u unutrašnjem sloju membrane. Štaviše, utvrđeno je da je neutralna sfingomijelinaza – enzim koji razlaže sfingomijelin u keramid, lokalizovana ekskluzivno na unutrašnjem sloju, dodatno sugerišući da je sfingomijelin prisutan u tom sloju.

## Dodatne slike

 Image:Sphingomyelin-horizontal-3D-balls.png|[Model sfingomijelina
 Image:Sphingomyelin-horizontal-2D-skeletal.png|Skeletalna formula sfingomijelina
 Image:Ceramid.svg |Keramid
 Image:Sphingosine structure.svg|Sfingozin


## Literatura

## Vanjske veze
*
Glukocerebrozid

**Glukocerebrozid** (*glukozilceramid*) je cerebrozid kod koga je monosaharidna čeona grupa glukoza.

## Klinički značaj
Glukocerebrozidi su uglavnom prisutni u neneuronskom tkivu i normalno se akumuliraju kod obolelih od Gošeove bolesti, jer je glukocerebrozidaza odsutna ili nije funkcionalna.

## Vanjske veze
* 

## Povezano
* Glukozilceramidna sintaza
Globozid

**Globozid** je tip glikosfingolipida sa više od jednog šećera kao bočni lanaci (ili R grupe). Šećeri su obično kombinacija N-Acetilgalaktozamin, D-glukoza ili D-galaktoza. Glikosfingolipid koji ima samo jedan šećer kao bočni lanac se naziva cerebrozid.

Bočni lanac može biti odvojen beta-heksozaminidazama. Ako enzim ne funkcioniše korektno, onda se globozidi akumuliraju, što dovodi do Sandhofove bolesti.

## Literatura

## Vanjske veze
* 
*
Lipidni splav

**Lipidni splavovi** su glikolipo-proteinski mikrodomeni proteinskih receptora u ćelijskoj membrani. Ovi specijalizovani membranski mikrodomeni kompartmentalizuju ćelijske procese. Oni služe kao centari za formiranje signalnih molekula, utiču na membranski prenos fluida i razmenu proteina, kao i na regulaciju neurotransmisije. Lipidni splavovi su uređeniji i gušće pakovani nego okružujući dvosloj.Oni slobodno plutaju u ćelijskoj memebrani.

## Osobine

Ključna razlika između lipidnog splava i ćelijske membrane je njihova kompozicija. Istraživanja su pokazala da lipidni splavovi generalno sadrže dva puta veću količinu holesterola nego okružujući dvosloj. Isto tako, lipidni splavovi su bogatiji u sfingolipidima poput sfingomijelina, čija koncentracija je tipično povišena za 50% u poređenju sa ćelijskom membranom. U suprotnosti s tim, nivoi fosfatidilholina su proporcionalno umanjeni, što rezultuje u sličnoj zastupljenosti holin-sadržavajućih lipida u splavovima i membrani. Holesterol preferentno interaguje, mada ne ekskluzivno, sa sfingolipidima zbog njihove strukture i zasićenosti ugljovodoničnih lanaca. Mada nisu svi fosfolipidi unutar splava zasićeni, hidrofobni lanci lipida sadržanih u splavu su u većoj meri zasićeni i gušće su pakovani od okružujućeg dvosloja.

Holesterol je dinamični "lepak" koji drži molekule splava zajedno. Usled krutosti sterolne grupe, holesterol se preferencijalno nalazi u lipidnim splavovima u kojima su acil lanci lipida krući i manjoj meri u tečnom stanju. Jedno važno svojstvo membranskih lipida je njihov amfipatični karakter. Amfipatički lipidi imaju polarnu, hidrofilnu čeonu grupu i nepolarni, hidrofobni region. Slika sa desne strane prikazuje obrnuti kupi-sličan oblik sfingomijelina, i kupi-sličan oblik holesterola na osnovu prostora zauzetog hidrofobnim i hidrofilnim regionima. Holesterol ima sposobnost pakovanja između lipida u splavu, čime služi kao molekulski umetak i popunjivač praznina između vezanih sfingolipida.

Rietveld & Simons su utvrdili vezu između lipidnih splavova i odsustva mešanja uređene (Lo faze) i (Ld ili Lα faze) neuređene tečne faze. Mada uzrok fenomena nije potpuno jasan, smatra se da nemešljivost minimizira slobodnu energiju između dve faze. Studije su pokazale da postoji razlika u debljini između lipidnih splavova i okružujuće membrane, što proizvodi hidrofobnu neravnotežu na granici faza. Ova visinska neravnoteža faza povećava liniju tenzije. To može da dovede do formiranja većih, i u većoj meri kružnih platformi splavova, da bi se minimizovao energetski trošak održavanja splavova u zasebnoj fazi. Drugi spontani događaji, kao što je zakrivljenost membrane i fuzija malih splavova u veće, mogu takođe da minimizuju liniju tenzije.

## Povezano

* Ćelijska membrana
* Membranski protein
* Holesterol
* Sfingomijelin

## Literatura

## Vanjske veze
* Lipidni splavovi, signalizacija i citoskeleton 
* Lipidni splavovi  
*
Amino alkohol

**Amino alkoholi** su organska jedinjenja koja sadrže amino i alkoholnu funkcionalnu grupu.

## Uobičajeni amino alkoholi
* Etanolamini
* Heptaminol
* Izoetarin
* Norepinefrin
* Propanolamini
* Sfingozin

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze
*
Cerebrozid

**Cerebrozid** je zajedničko ime za grupu glikosfingolipida zvanih **monoglikozilceramidi**, koji su važne komponente životinjskih mišićnih i nervnih ćelijskih membrana.

Oni se sastoje od ceramida sa jednim šećernim ostatkom na 1-hidroksilnoj grupi. Šećerni ostatak može da bude bilo glukoza ili galaktoza. Dva glavna tipa se stoga nazivaju glukocerebrozidi i galaktocerebrosidi. Galaktocerebrozidi su tipično prisutni u nervnom tkivu, dok su glukocerebrozidi zastupljeni u drugim tkivima.

## Sinteza
Za biosintezu monoglikozilceramida neophodan je direktan transfer ugljeno hidratne grupe sa šećer-nukleotida, kao što je uridin 5-difosfat(UDP)-galaktoza, ili UDP-glukoza na ceramidnu jedinicu. Ova glikozil-transferazom katalizovana reakcija dovodi do stereohemijske inverzije glikozidne veze, tako da dolazi do prelaza α →β. Sinteza galaktozilceramida, i glukozilceramida se odvija u endoplazmatičnom retikulumu, i na citosolnoj strani Goldžijevih membrana.

## Literatura

* 
* 

## Vanjske veze
* 
* The Lipid Library: Monoglycosylceramides
Uređena faza tečnosti

**Uređena faza tečnosti** tečno kristalna faza koja ima biologišku važnost. On se javlja u mnogim lipidnim smešama koje kombinuju holesterol sa fosfolipidima i/ili sfingolipidima, npr. sfingomijelinom. Ova faza je bila povezana sa lipidnim splavovima koji postoje u ćelijskim membranama.

## Definicija

Uređena faza tečnosti može biti definisana kao:

* tečna i lamelarna struktura 
* acilni uglovodonični lanci su u sve-*trans* stanju
* brza bočna difuzija
* 2H-NMR kuadrupolarno cepanje je ca. 50&nbsp;kHz
* Široki ugao raspršenja X-zraka ima centriranu rešetku sa širokim difrakcionim pikom na 4.2Å

## Literatura
 
* Ipsen, J. H., G. Karlstrom, O. G. Mouritsen, H. Wennerstrom, and M. J. Zuckermann. 1987. Phase equilibria in the phosphatidylcholine-cholesterol system. Biochim. Biophys. Acta. 905:162–172.
* Huang TH, Lee CWB, Dasgupta SK, Blume A, Griffin RG. 1993. "A C-13 and H-2 Nuclear-Magnetic-Resonance Study of Phosphatidylcholine Cholesterol Interactions - Characterization of Liquid-Gel Phases." Biochemistry 32(48):13277-13287
* Vist MR, Davis JH. 1990. "Phase-Equilibria of Cholesterol Dipalmitoylphosphatidylcholine Mixtures - H-2 Nuclear Magnetic-Resonance and Differential Scanning Calorimetry." Biochemistry 29(2):451-464.
TCR

Termin **TCR** ima više značenja.
* T-ćelijski receptor
* Tutikorinski aerodrom, IATA kod aerodroma u Indiji
Oligomer

U hemiji, **oligomer** je molekul koji se sastoji od nekoliko monomernih jedinica (ολιγος, ili *oligos* je grčki za *nekoliko*), u kontrastu sa polimerom koji u principu može da sadrži neograničen broj monomera. Dimeri, trimeri, i tetrameri su oligomeri. Mnoga ulja su oligomerna, na primer tečni parafin.

U biohemiji, termin oligomer se koristi za kratke jednolančane fragmente nukleinskih kiselina, poput DNK ili RNK, ili slične fragmente analogne nukleinskim kiselinama, kao što su peptidna nukleinska kiselina ili Morfolino. Takvi oligomeri se koriste u hibridizacionim eksperimentima. Termin oligomer isto tako može da se odnosi na proteinski kompleks, koji se sastoji od dve ili više podjedinice. U tom slučaju, kompleks je formiran od različitih proteinskih podjedinica se naziva heterooligomer ili heteromer. Kad je samo jedna proteinska podjedinica prisutna u kompleksu, on se naziva homooligomer ili homomer.

## Povezano

* Oligoestar
* Oligopeptid

## Reference

## Vanjske veze
* Polimerna structura
Tetramer

**Tetramer** se sastoji od četiri podjedinice. Analogno svojstvo se naziva *tetramerija*. U hemiji se ovaj termin odnosi na molekul formiran od četiri monomera (na primer kobofenol A, molecule formiran od četiri stilbenoidna monomera).

U biohemiji, on ima slično značenje. To je biomolekul formiran od četiri podjedinice, koje mogu da budu identične (homotetramer), i.e. konkanavalin A ili različite (heterotetramer), i.e. hemoglobin. Hemoglobin ima 4 slične pidjednice, dok imunoglobulini imaju 2 veoma raličite podjedinice. Svaka od različitih podjedinica može da bude aktivna, npr. vezivanje biotina u avidinskim tetramerima, ili mogu da imaju zajedničko biološko svojstvo, kao što je alosterno vezivanje kiseonika u hemoglobinu.

## Povezano

* Tetramerni protein

## Reference
Ratna pjesma

**Ratna pjesma** je izraz koji u najširem smislu označava pjesme koja za temu ima rat ili oružani sukob. U svom užem smislu, koji isključuje antiratne pjesme i pjesme koje jednostavno opisuju ili evociraju svakodnevna zbivanja i događaje vezane uz rat, pojam ratna pjesma sadrži pjesme koje izražavaju pozitivan odnos prema ratu, odnosno opisuju ga kao plemenitu i opravdanu aktivnost, veličaju hrabrost, patriotizam i požrtvovnost njegovih sudionika ili pravednost cilja za koji se bori jedna strana u njemu. Ratna pjesma je tako u pravilu istovremeno i patriotska pjesma. Ukoliko je njen tekst neposredno vezan za vojsku, odnosno neku jedinicu, formaciju ili rod službe, govori se o **vojničkoj pjesmi**. Na prostoru bivše Jugoslavije se također koristio izraz **borbena pjesma**, pogotovo kada u kontekstu revolucije ili šireg društvenog i historijskog procesa.

## Primjeri
* *[[The British Grenadiers]]* (Engleska, 18. vijek)
* *[[Rule, Britannia!]]* (Britanija, 1740)
* *[[Marseljeza]]* (Francuska, 1792)
* *[[Chant du départ]]* (Francuska, 1794)
* *[[Der gute Kamerad]]* (Njemačka, 1825)
* *[[Battle Hymn of the Republic]]* (Unija SAD, američki građanski rat)
* *[[Bonnie Blue Flag]]* (Konfederalne Države Amerike, američki građanski rat)
* *[[Marching Through Georgia]]* (Unija SAD, američki građanski rat)
* *[[Spremte se, spremte, četnici]]* (Srbija, početak 20. vijeka)
* *[[Over There]]*, (SAD, prvi svjetski rat)
* *[[Po šumama i gorama]]* (originalno "Pjesma amurskih partizana", Rusija, građanski rat)
* *[[Faccetta nera]]* (Italija, 1935)
* *[[Ay Carmela]]* (Republikanska Španija, građanski rat) 
* *[[Tri tankista]]* (SSSR, 1939)
* *[[We're Going to Hang out the Washing on the Siegfried Line]]* (UK, 1939)
* ''Erika'' (pjesma) (Njemačka, drugi svjetski rat)
* ''Sveti rat'' (pjesma) (SSSR, 1941)
* *[[Evo zore, evo dana]]* (NDH, 1942)
* *[[Le Chant des partisans]]* (Francuska, 1943)
* *[[Ballad of the Green Berets]]* (SAD, 1966)
* *[[Bojna Čavoglave]]* (Hrvatska, 1991)
Kapa opioidni receptor

**κ-opioidni receptor** (*KOR*) je tip opioidnog receptora koji vezuje opioidne peptide dinorfine kao primarne endogene ligande. κ-opioidni receptor je široko rasprostranjen u mozgu (hipotalamus, centralna siva masa, i claustrum), kičmenoj moždini (substantia gelatinosa), i u neuronima bola.

## Tipovi
Na osnovu istraživanja receptorskog vezivanja, tri varijante κ-opioidnog receptora se karakterisane: κ1, κ2, i κ3. Međutim, samo jedan cDNK klon je identifikovan, i stoga su ovi receptorski tipovi verovatno posledica interakcija sa drugum membranskim proteinima.

## Funkcija

Dugo vremena je poznato da su agonisti κ-opioidnog receptora disforični. Međutim, takođe je pokazano je da disforija uzrokovana agonistima κ-opioidnog receptora zavisna od pola osobe. Nedavna istraživanja ukazuju na niz drugih nuspojava. κ-opioidni receptor se smatra integralnom neurohemijskom komponentom adikcije i remisije.

## Prenos signala

Aktivacija κ-opioidnog receptora agonistima je vezana sa G proteinimam G<sub>i</sub>/G<sub>0</sub>, koji naknadno povišavaju aktivnost fosfodiesteraze. Ona razlaže cAMP, proizvodeći inhibitorni efekat u neuronima. κ-opioidni receptori se takođe sprežu sa unutrašnje ispravljajućim kalijumskim i N-tip kalcijumskim jonskim kanalima. Pokazano je da agonistom indukovana stimulacija κ-opioidnog receptora, poput drugih G-protein spregnutih receptora, može da dovede do aktivacije mitogenom-aktiviranih proteinskih kinaza (MAPK). To obuhvata ekstracelularnim signalom regulisanu kinazu, p38 MAP kinazu, i c-Jun N-terminalnu kinazu.

## Ligandi

Sintetički alkaloid ketazocin i terpenoidni prirodni proizvod salvinorin A su potentni i selektivni agonisti κ-opioidnog receptora. Ovaj receptor takođe posreduje dejstvo halucinogenih nuspojava opioida poput pentazocina.

### Prirodni agonist
#### Menta

Nađeno u brojnim vrstama minta (pepermint, Mentha spicata, i Mentha aquatica), prirodno jedinjenje mentol je slab agonist k-opioidnog receptora. Mint isto tako može da desenzitiviše region putem aktivacije TRPM8 receptora ('hladnoća'/mentol receptor).

#### Salvia divinorum

Ključno jedinjenje u Salvia divinorum, Salvinorin A, je poznato kao netoksični i potentni agonist κ-opioidnog receptora.

#### Ibogain

Ibogain se koristi se za lečenje adikcije u pojedinim zemljama. On je postao ikona menadžmenta adikcije u nekim krugovima. Uprkos toga što ne izaziva zavisnost, ibogain se tretira kao kontrolisana supstanca u SAD-u, i stoga je njegovo posedovanje ilegalno. Ibogain je agonist κ-opioidnog receptora i ta osobina može da doprinese njegovoj antizavisničkoj efikasnosti.

## Interakcije

Za κ-opioidni receptor je pokazano da interaguje sa natrijum-vodonik antiporter 3 regulatorom 1 i ubikvitinom C.

## Povezano
* Opioidni receptor

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* 
*
Izopropil

U organskoj hemiji, **izopropil** je propil sa grupom vezanom za sekundarni ugljenik. Ako se posmatra kao funkcionalna grupa izopropil je organsko jedinjenje sa propil grupom vezanom za njen sekundarni ugljenik.

U IUPAC nomenklaturi izopropil grupa se označava sa prefiksom **propan-2-il**. Na primer, *izopropil acetat* se naziva *propan-2-il acetat*. Skraćena notacija za ovu alkil grupu je *i*-Pr, *i*Pr, ili Pr*i*.

## Povezano
* Izopropil alkohol
:

## Literatura

* 
* 
* 
*
Okus trešnje

***Okus trešnje*** (perz. طعم گيلاس‎; *Tam-e Guilas*) je iranska drama iz 1997. koju je napisao i režirao Abas Kijarostami. To je minimalistička priča o čovjeku koji se autom vozi po jednoj četvrti u potrazi za nekim tko će ga zakopati nakon što izvrši samoubojstvo. Glavne uloge tumače Homajun Eršadi, Abdul-Rahman Bageri i Afšin Horšid Bahtijari. Film je pobrao pohvale kritičara te je osvojio nekoliko nagrada, od kojih se posebno ističe filmski festival u Cannesu gdje je postao prvi iranski film u historiji koji je osvojio Zlatnu palmu, zajedno s filmom *[[Jegulja (film)|Jegulja]]* Shoheija Imamure.

## Radnja

Gospodin Badi se autom vozi oko rubnih područja Teherana te se obraća strancima koji se doimaju siromašnima. Pita ih bi li htjeli obaviti jedan dobro plaćen posao za njega. Ljudi ga u autu pitaju o kakvom se poslu radi, no on okoliša te nevoljko govori o istom, te radije spominje velike količine novca, što izaziva sumnju. Kada im Badi otkrije da želi izvršiti samoubojstvo, da je iskopao već svoj grob negdje na osami te da samo traži osobu koja će ga pokriti zemljom ili pričekati ako se slučajno predomisli da ga izvuče iz groba kada je već jednom unutra, odgovor ljudi je uvijek isti – bijeg.

Badi je tako pokupio već tri osobe: kurdskog vojnika koji pobjegne kada čuje kakav posao mora napraviti; afganski predavač, koji odbija zbog religioznih uvjerenja, te Azera koji preparira životinje. Potonji prihvati posao jer treba novac za bolesno dijete, ali mu ipak ispriča da je i sam razmišljao o samoubojstvu, sve dok nije probao okus trešnje. Azer obeća da će baciti zemlju na njega ako ga pronađe mrtvog ujutro. Te noći, Badi ulazi u grob, dok počne oluja. Nakon toga, film završava scenom sa snimanja, u kojem filmska ekipa i režiser snimaju *Okus trešnje*.

## Uloge
* Homayoun Ershadi – g. Badi
* Abdul-Rahman Bageri – g. Bageri
* Afšin Horšid Bahtijari – vojnik
* Safar-Ali Moradi – vojnik
* Mir-Husein Nuri – predavač

## Nagrade

## Odjek
*Okus trešnje* naišao je na pohvale kritičara. Dennis Schwartz je filmu dao ocjenu pet:

Ipak, manja kontroverza se pojavila kada je slavni američki kritičar Roger Ebert u svojoj recenziji filmu dao samo jednu od četiri zvijezdice, te ga nazvao "iscrpljujuće dosadnim": 

Jonathan Rosenbaum je za Chicago Reader pak filmu dao 4 od 4 zvijezdice te ga proglasio remek-djelom. Pri tom je napravio kritiku Ebertove kritike filma: 

## Veze
* Iranska kinematografija

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*  
* Criterion Collection - esej Godfreya Cheshirea 
* ''Okus trešnje'' na Filmskom leksikonu
T-ćelijski receptor

**T-ćelijski receptor** ili **TCR** je molekul koji se nalazi na površini T limfocita (ili T ćelija). On je odgovoran za prepoznavanje antigena vezanih za molekule glavnog kompleksa histokompatibilnosti (MHC) . Vezivanje TCR-a i antigenena ima nizak afinitet i malu specifičnost. Drugim rečima TCR prepoznaje mnoge antigene.

TCR se sastoji od različitih proteinskih lanaca (on je heterodimer). U 95% T ćelija, on se sastoji od alfa (α) i beta (β) lanca, dok se kod 5% T ćelija sastoji od gama i delta (γ/δ) lanaca.

Kad TCR stupi u kontakt sa antigenom i MHC-om, T limfocit se aktivira kroz seriju biohemijskih događaja posredovanih enzimima, koreceptorima, specijalizovanim pomoćnim molekulima, i aktiviranim ili otpuštenim transkripcionim faktorima.

## Strukturne karakteristike
TCR se nalazi u ćelijskoj membrani. On se sastoji od dva dela, koja formiraju par (ili dimer) proteinskih lanaca. Delovi se nazivaju alfa (α) i beta (β) fragmenti (u γ/δ T ćelijama oni su gama (γ) i delta (δ) fragmenti). Svaki fragment je podeljen u konstantni (C) i varijabilni (V) region. Konstantni region ima kraj koji je učvršćen u ćelijskoj membrani. Varijabilni region je na spoljašnjoj strani i vezuje se HLA molekul i antigen koji on prezentira. Na α lancu, promenljivi region se naziva Vα, a konstantni Cα; na β lancu, oni se nazivaju Vβ i Cβ, respektivno.

TCR struktura je veoma slična sa imunoglobulinskim Fab fragmentima, koji su regioni definisani kao kombinacija lakog i teškog lanca ruke antitela. Svaki TCR lanac je član imunoglobulinske superfamilije i poseduje N-terminalni imunoglobulinski (Ig) varijabilni (V) domen, jedan Ig konstantan (C) domen, transmembranski region, i kratki citoplazmatični rep na C-terminalnom kraju.

Varijabilni domen oba TCR α-lanca i β-lanac imaju tri hipervarijabilna regiona koji određuju komplementarnost (CDR). Varijabilni region β-lanca ima dodatnu oblast hipervarijabilnosti (HV4) koja normalno ne dolazi u kontakt sa antigenom i stoga se ne smatra CDR-om.

## Reference

## Literatura
* 
* 

## Povezano
* T ćelija
* MHC multimer

## Vanjske veze
*  - Zeta-zeta dimer T ćelijskog receptora
*
Lista albanskih filmova

Ovdje je naveden spisak filmova snimljenih ili produciranih od strane albanskih sineasta ili albanskih filmskih preduzeća. 

## 1940-e

## 1950-e

## 1960-e

## 1970

## 1971

## 1972

## 1973

## 1974

## 1975-1979

## 1980

## 1981

## 1982

## 1983

## 1984

## 1985

## 1986

## 1987

## 1988

## 1989

## 1990-e

## 2000-e
Tokoferol

**Tokoferoli** (*TCP*) su klasa hemijskih jedinjenja koja se sastoji od metilisanih fenola. Mnoga od ovih organskih jedinjenja imaju aktivnost vitamina E. Njihova vitaminska aktivnost je prvo uočena 1936. na dijetetskim faktorima plodnosti kod pacova, te su nazvani "tokoferolima" od grčkih reči “τόκος” [ređenje], i “φέρειν”, [nositi]. Sufiks "-ol" označava njihov status alkohola.

Alfa-tokoferol je glavni izvor. On je nađen u suplementima i ishrani. Glavni evropski prehrambeni izvor su maslinovo i suncokretovo ulje, dok je *gama*-tokoferol najzastupljenija forma u američkoj ishrani usled visokog unosa sojinog i kukuruznog ulja. Kad se dodaje prehrambenim proizvodima, *alfa*-tokoferol se označava E brojem **E307** u Evropskoj Uniji.

Tokotrienoli, koji su srodna jedinjenja, takođe imaju aktivnost vitamina E. Svi ovi derivati sa vitaminskom aktivnošću se mogu korektno nazvati *vitamin E*. Tokoferoli i tokotrienoli su u masnoći rastvorni antioksidansi, a imaju i niz drugih funkcija u telu.

## Oblici
Vitamin E se javlja u osam različitih formi, četiri tokoferola i četiri tokotrienola. Svi sadrže prsten hromanola, sa hidroksilnom grupom koja može da donira atom vodonika da redukuje slobodne radikale i hidrofobnim bočnim lancom koji omogućava penetraciju u biološke membrane.

Tokoferoli i tokotrienoli se javljaju u alfa, beta, gama i delta formama, koje su određene brojem i pozicijom metil grupa na prstenu hromanola.

## Reference

## Vanjske veze
* Prehrambeni suplementi vitamina E
* Procena rizika