Mirjana Miočinović

**Mirjana Miočinović** (Beograd, 23. decembar 1935 - Beograd, 25. april 2025) bila je srpska teatrološkinja, prevoditeljka i univerzitetska profesorka. Predavala je na Fakultetu dramskih umetnosti u Beogradu. Objavljivala je tekstove na Peščaniku i na drugim platformama u periodici.

## Biografija
Otac joj se zvao Đura, a majka Ljubica, rođena Stoković. Bila je prva supruga Danila Kiša sa kojim je provela u braku skoro dve decenije.

Osnovnu školu (1942—1946), *Prvu žensku gimnaziju* i Filozofski fakultet (1954-1960) završila je u Beogradu. Diplomirala je na smeru za *Opštu književnost sa teorijom književnosti* 1960. godine.

Studirala je na Sorboni (1958—1963) i stekla diplomu *Savremene francuske književnosti*. Magistrirala 1963, a doktorirala 1975. godine na *Filozofskom fakultetu u Beogradu* sa tezom: *Pozorišne teorije [[Antonen Arto|Antonena Artoa]]*.

### Posao
Radila je u Institutu za književnost i umetnost u Beogradu kao asistentkinja od 1964. do 1972. godine, potom na Akademiji za pozorišnu umetnost od 1972. do 1980. kao docentkinja, a do 1991. kao vanredna profesorka *Fakulteta dramskih umetnosti u Beogradu*. Predavala je I*storiju jugoslovenskog pozorišta i drame*.

U znak protesta protiv rata i državne politike, ne mireći se sa napadom na Dubrovnik, daje ostavku na mesto redovne profesorke Univerziteta umetnosti u Beogradu i odlazi u prevremenu penziju. Tim povodom u pismu dekanu Fakulteta dramskih umetnosti 9. oktobra 1991.

Jedina je žena među osnivačima Beogradskog kruga, angažovane grupe intelektualaca koja je održavala tribine subotom na kojima se razgovaralo o uzrocima rata u Jugoslaviji, kritički analizirala uloga srpske strane, suprotstavljajući se ratnoj politici i preispitujući ulogu intelektualaca u vremenu rata.

U tekstu objavljenom u dnevnom listu ''Naša Borba'', 18. jula 1995, sedam dana posle pada Srebrenice, komentarisala je emisijue televiziji Studio B  o Srebrenici emitovane 15. jula 1995. U tekstu je istakla da se radi o moralnom padu srpskog naroda dimenzija antropološke katastrofe. 

### Rad na zaostavštini Danila Kiša
Nakon odlaska u penziju, „godinama se bavila gotovo isključivo književnom ostavštinom Danila Kiša i priređivanjem njegovih sabranih dela, koja su od tada doživela tri izdanja, uz tri izdanja izabranih dela”. Sa kolegama sa *Katedre za Opštu književnost* beogradskog *Filološkog fakulteta*, čiji je Danilo Kiš bio prvi diplomirani student, ustanovila je godišnju  nagradu za najbolji seminarski rad, koja nosi ime Danila Kiša. Poslednjih godina, ta nagrada se dodeljuje i za najbolji magistarski rad.

Nastavljajući svoju misiju angažovane intelektualke, u otvorenom pismu gradonačelniku Subotice, Bogdanu Labanu iz Srpske napredne stranke, u junu 2019. godine, zahtevala je da se "bespogovorno povuče odluka" kojom se Danilu Kišu posthumno dodeljuje titula počasnog građanina Subotice, poručujući da su Skupština Subotice i gradonačelnik Laban ”nepomirljiva suprotnost svega što predstavlja Danilo Kiš svojim delom i životom.” 

### Knjige, studije, eseji, članci
Priredila je *Sabrana dela Danila Kiša* (Beograd, Prosveta 2004—2007).

Prevela je sa francuskog i ruskog jezika dela Lotreamona, Antonen Artoa, Žerara Ženeta, An Ibersfeld, Florans Dipon - *Aristotel ili vampir zapadnog pozorišta* i Žan Pjer Sarazaka - *Poetika moderne drame: Od [[Henrik Ibsen|Henrika Ibzena]] do [[Bernar-Mari Koltes|Bernara-Mari Koltesa]]*

Časopisi i publikacije u kojima je pisala ili za koje je prevodila članke: *Vidici* (1960), *Susreti* (1960-1961), Delo (1962—1964, 1966—1967), Književnost (1965), Scena (1967-1968, 1978—1979), *Zbornik o [[Miroslav Krleža|Miroslavu Krleži]]* (Beograd 1967), Književna istorija (1969, 1971, 1973, 1979), Zbornik Miloš Crnjanski (Beograd 1972), Prolog (1975), Filološki pregled (1975), *Rukoveti* (1976), Politika (1976), *Radio [[Sarajevo]]* - 3. program (1977), *Književna kritika* (1978), *Istorija francuske književnosti* (Sarajevo-Beograd, 1980), nedeljnik Vreme (1996, 2014), Peščanik (od 2000), Danas (od 2019).

Članica je redakcije časopisa *Književna kritika* od 1968.

Jedan je od osnivača i član redakcije časopisa *Književna istorija*.

Napisala je predgovore knjigama: Lotreamon: Sabrana dela (Beograd 1964), Antonen Arto: *Pozorište i njegov dvojnik* (Beograd 1968), *Rađanje moderne književnosti – Drama* (1975), Žan Divinjo: *Sociologija pozorišta* (Beograd 1978); *Moderna teorija drame* (1980) i komentare uz Lotreamonova *Sabrana dela* (1964).

Bila je članica Udruženja književnih prevodilaca Srbije od 1964. godine.

## Dela
* *Eseji o drami* (1975)
* *Rađanje moderne književnosti - Drama* (1975)
* *Surovo pozorište* (1976)
* *Moderna teorija drame* (1981)
* *Pozorište i giljotina* (1990) 
* *Nemoć očiglednog* (1997)

## Nagrade i priznanja
* Sterijina nagrada za teatrologiju (1991)
* Sterijina nagrada za naročite zasluge (2005)
* Lovorov venac - nagrada za životno delo koju dodeljuje Pozorišni muzej Vojvodine (2011)

## Reference

## Literatura

* Ostojić, Danko. *Tajna dramskih umetnosti, eseji o pozorištu i filmu: Teatrološka sinteza Mirjane Miočinović*, Novi Sad, Prometej, 2019.

## Vanjske veze
* Mirjana Miočinović, video esej Nauma Panovskog - otkazan
* MIRJANA MIOČINOVIĆ - Usamljenički Glas u Borbi za Istinu