open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Brje

**Brje** () su naseljeno mjesto u sastavu općine Ajdovščina, regija Goriška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Ajdovščina.

## Stanovništvo

1. januara 2021. Brje su imale 430 stanovnika.

**Napomena**: *U 1948. iskazano pod imenom *'Brje pri Rihemberku**. U 1953. ukinuto i priključeno naselju [[Branik]] (gradska općina [[Nova Gorica]]) gdje je iskazano po dijelovima naselja za koje sadrži podatke u 1953. Poslije popisa 1953. ponovo samostalno naselje pod imenom **Brje**.''</small>

====Teritorijalna organizacija i pripadnost naselja====



<small>**Napomena**: ***MNO*' je skr. za **Mjesni narodni odbor**.''

## Reference

## Vanjske veze
United (Star Trek: Enterprise)

***United*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno emitirana 4. februara 2005. godine. Radnja se neposredno naslanja na radnju ranije epizode *[[Babel One]]* i prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* nastoji prikupiti brodove različitih vanzemaljskih rasa kako bi se zajedno suprostavili tajanstvenom brodu-dronu, te kako te napore poremeti andorijanski zapovjednik Shran izazvavši tellaritskog ambasadora na dvoboj.

## Vanjske veze
*
The Aenar

***The Aenar*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 11. februara 2005. godine. Predstavlja završni dio trilogije koje su činile ranije epizode *[[Babel One]]* i *[[United (Star Trek: Enterprise)|United]]*. Radnja prikazuje kako posada *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]*, u nastojanju da zaustavi romulanski dron, traži pomoć Aenara, andorijanske telepatske podrase čiji je predstavnik natjeran da služi Romulancima kao pilot.

## Reference

## Vanjske veze
*
Heist (razvrstavanje)

Heist označava općinu u njemačkoj pokrajini Schleswig-Holstein. Također može označavati:

## Ličnosti
*Al Heist (1927–2006), američki bejzbolaš
*George Heist (u. 1920), imunolog
*Hans-Joachim Heist (r. 1949), njemački glumac i komičar
*Monique van Heist (r. 1972), nizozemska modna dizajnerica

## Filmovi
**The Heist*, aka *[[$ (film)|$]]* (1971), r. Richard Brooks
**The Heist*, aka *[[The Squeeze (film, 1977)|The Squeeze]]*, .r. Michael Apted
*''The Heist'' (film, 1989) (1989), TV film, u. Pierce Brosnan
*''Heist'' (film, 2001), r. David Mamet
*''The Heist'' (film, 2001), r. Kurt Voss
*''The Heist'' (2008 film), r. Campbell Cooley
**[[The Maiden Heist]]*, film iz 2009. godine, u. Morgan Freeman, prikazan u UK pod naslovom *The Heist*
***', dokumentarni film iz 2011. godine, r. Donald Goldmacher i Frances Causey
*[[Heist (film, 2015)|''Heist'' (film, 2015)]], r. Scott Mann
*''The Heist'', TV-film iz 2015. godine, r. [[Errol Morris]]

==Televizija==
*[[Heist (film, 2008)|''Heist'' (film, 2008)]], britanski TV-film
*[[Heist (TV serija)|''Heist'' (TV serija)]] (2006), američka TV-serija
*[[The Heist (Derren Brown special)|''The Heist'' (specijal Derrena Browna)]] (2006), britanska TV-emisija

===Epizode===
* [[The Heist (American Dragon: Jake Long)|"The Heist" (''American Dragon: Jake Long'')]]
* [[The Heist (Chowder)|"The Heist" (''Chowder'')]]
* [[The Heist (MacGyver)|"The Heist" (''MacGyver'')]]
*[[The Heist (The Outer Limits)|"The Heist" (''The Outer Limits'')]]

==Video igre==

*[[Heist (video igra)|''Heist'' (video igra)]], otkazana video igra
***', video igra iz 2011. godine
Kobol's Last Gleaming

***Kobol's Last Gleaming*** () je dvodijelna, odnosno 12. i 13. epizoda američke science fiction TV-serije *[[Battlestar Galactica (TV serija, 2004)|Battlestar Galactica]]*, koja također predstavlja finale prve sezone. Radnja prikazuje kako kolonijalna flota pronalazi mitsku planetu Kobol odakle potiče Dvanaest kolonija, ali i kako to otkriće izaziva eskalaciju sukoba između Adame i predsjednice Roslin.

*Kobol's Last Gleaming* je predstavljala dotada najskuplju epizodu serije, zbog izuzetno velike količine specijalnih efekata. Dobila je izuzetno dobre kritike. 

## Izvori

## Vanjske veze
Gianluigi Donnarumma

**Gianluigi Donnarumma** (; Castellammare di Stabia, 25. veljače 1999.), talijanski nogometni golman i reprezentativac koji od 2025. godine igra za Manchester City. Karijeru je započeo u Milanu, gdje je igrao šest godina prije prelaska u Pariz. 

Za seniorsku momčad Milana debitirao je 2015. godine sa samo 16 godina i 242 dana, čime je postao drugi najmlađi golman koji je debitirao u Serie A. Vrlo brzo je dobio status prvog golmana te je opisan kao jedan od najvećih golmanskih talenata na svijetu. U ožujku 2016. godine, sa 17 godina i 28 dana, postao je najmlađi U-21 reprezentativac u historiji U-21 reprezentacije Italije. Šest mjeseci kasnije, u dobi od 17 godina i 189 dana, debitirao je i za seniorsku reprezentaciju Italije, postavši tako njezin najmlađi golman u historiji. Bio je prvi golman reprezentacije na UEFA Euru 2020. godine, gdje je s Italijom postao prvak Europe. Također je dobio i nagradu za Najboljeg igrača turnira, postavši tako prvi golman u historiji turnira koji je dobio tu nagradu. 

## Vanjske veze

* Gianluigi Donnarumma at FICG.it
Domenico Berardi

**Domenico Berardi** (; Cariati, 1. kolovoza 1994.), talijanski nogometaš i reprezentativac koji igra kao napadač. Od početka svoje profesionalne karijere 2012. godine igra za Sassuolo. S preko 100 postignutih golova u svim natjecanjima, Berardi je trenutno najbolji strijelac u historiji kluba. 

Od 2018. godine član je reprezentacije Italije, s kojom je 2021. godine postao europski prvak.

## Reference

## Vanjske veze
*Lega Serie A profile 
*FIGC profile
Bukayo Saka

**Bukayo Ayoyinka Temidayo Saka** (London, 5. rujna 2001.), engleski nogometaš i reprezentativac nigerijskog porijekla koji igra kao vezni igrač ili krilo. Trenutno je član londonskog Arsenala. 

Godine 2020. debitirao je za reprezentaciju Engleske, s kojom je osvojio drugo mjesto na UEFA Euru 2020. godine. 

## Reference

## Vanjske veze
*Profile at the Arsenal F.C. website
*Profile at the Football Association website
Leonardo Spinazzola

**Leonardo Spinazzola** (Foligno, 25. ožujka 1993.), talijanski nogometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog beka. Trenutno je član Rome, a ranije je igrao u nekoliko talijanskih klubova. Za reprezentaciju Italije debitirao je 2017. godine. Godine 2021. postao je s Italijom europski prvak. 

## Vanjske veze

*FIGC profile 
*
Dioskorid (pjesnik)

**Dioskorid** (, 3. stoljeće pne.) bio je starogrčki pjesnik, koji je autor trideset i devet epigrama sačuvanih u *[[Palatinska antologija|Palatinskoj antologiji]]*. Čini se, prema internim dokazima njegovih epigrama, da je živio u Egiptu, otprilike u doba Ptolemeja III Euergeta.

## Djelo
Njegovi su epigrami uglavnom o antičkim velikanima, posebno o pjesnicima. Čini se da je jedan od njih (br. 35), sudeći po naslovu u vatikanskom rukipisu, Διοσκορίδου Νικοπολίτου, produkcija nekog kasnijeg pisca. Dioskoridovi epigrami bili su uključeni u Meleagrov *Vijenac* (Στέφανος).

U svojim epigramima Dioskorid oponaša Asklepijada i Kalimaha. Napisao je niz epigrama o ranijim pjesnicima, posebno dramaturzima, od kojih su posljednji bili Mahon i Sozitej, a sastavio je i neke elegantne i senzualne erotske pjesme.

## Reference

## Literatura
* 
*
Kleopatrina česma

**Kleopatrina česma** nalazi se u selu Nemenikuću u blizini Sopota u porti Crkve Svetih apostola Petra i Pavla.

## Historija
Nazvana je po ćerki kneza Aleksandra Karađorđevića i kneginje Perside, koja se zvala Kleopatra i umrla je veoma mlada 1855. godine. Njeno telo je na putu iz Beograda za Topolu ostavljeno preko noći u staroj crkvi Vavedenja Presvete Bogorodice. Devojke su u toku noći izatkale pokrov za princezu a ožalošćena kneginja je dotadašnji, svileni poklonila nemenikućkoj crkvi gde se i danas čuva.
U znak zahvalnosti knez Aleksandar je u crkvenoj porti izgradio česmu koja je bila u upotrebi vek i po.

## Obnova česme
Ponovo je obnovljena i vraćena u upotrebu 1997. godine na inicijativu sveštenika nemenikućke crkve, jereja Ljubiše Smiljković. Majstor Petar Komazec je izgradio česmu po uzoru na onu izgrađenu 142 godine ranije. Voda je dovedena sa izvora Orovac koji je oko jedan kilometar udaljen od česme.

## Reference
Turija (pritoka Kolubare)

**Turija** je reka u centralnoj Srbiji, desna pritoka reke Kolubare. Ime je izvedeno iz toponima *tur*, a odnosilo se verovatno na istrebljeno srednjovekovno goveče koje je živelo na prostoru Šumadije.

Izvire na severozapadnim padinama planine Kosmaj. Teče ka jugozapadu, kroz aranđelovačka sela Ranilović i Venčane. Na svom toku ka Kolubari, spaja se sa leve strane sa potocima Glogovac, Suva Turija i Junkovac, a sa desne sa Mešetinom, Drlupskom rekom, Smoljkovcem i Zlatanom, sa Kameničkom rekom i Pridvoricom.

## Reference
Nadgrobni spomenik vojvodi Pavlu Cukiću

**Nadgrobni spomenik vojvodi Pavlu Cukiću** je podignut 1817. godine, označava mesto gde je sahranjen srpski vojvoda iz vremena Prvog i Drugog srpskog ustanka. Spomenik se nalazi u Rogači, naseljenom mestu na teritoriji gradske opštine Sopot. Predstavlja nepokretno kulturno dobro kao spomenik kulture.

Spomenik je izrađen od tvrđeg peščara zelenkaste boje, koji po obliku i obradi predstavlja tipski nadgrobni beleg beogradskog područja iz perioda dva poslednja veka. Čeloglavi spomenik ima oblik izduženog kvadra sa zaobljenim završetkom i ispupčenjem u sredini, koje ide celom debljinom kamenog bloka. Dekorativna obrada izvedena je uobičajenim postupkom urezivanja i plitke plastike, stilizovanom predstavom ljudske figure koja je takođe tipična za ovo vreme i lokalitet. Lepo otesana horizontalna ploča nema nikakvih ukrasa. Na pojedinim mestima na gornjoj strani nazire se urezana linija, koja je išla duž bridova. Pored Cukićevog spomenika pronađena su i dva manja kamena belega bez natpisa, duboko utonula u zemlju.

## Povezano
* Pavle Cukić
* Spisak spomenika kulture u Beogradu
## Literatura
* Pavle Cukić, vojvoda Prvog i Drugog srpskog ustanka - njegovi pretci i potomci (Oslobodilački pokreti naroda Balkana u XIX veku, Živojin R. Andrejić, str. 11 - 47)

## Reference

## Vanjske veze

* Republički zavod za zaštitu spomenika kulture - Beograd
* Republički zavod za zaštitu spomenika kulture-Beograd/Baza nepokretnih kulturnih dobara
* Lista spomenika
Gabriel Narutowicz

**Gabriel Narutowicz** punim imenom **Gabriel Józef Narutowicz** (Telšiai, 29. mart 1865. - Varšava, 16. decembar 1922.) bio je kratkotrajni predsjednik  
Druge Poljske Republike (svega šest dana) koji je poginuo u atentatu.

## Biografija
Narutowicz je bio inženjer hidraulike, koji se istakao kao graditelj hidroelektrana po Zapadnoj Evropi, tako da je
od 1908. radio kao profesor na ciriškoj Technische Hochschule. 

Za Prvog svjetskog rata bio je predsjednik Poljskog narodnog komiteta u Zürichu i član komiteta za pomoć žrtvama rata u Poljskoj.

Nakon rata po povratku u Poljsku između 1920.-21. bio je ministar javnih radova, a nakon tog krajem 1922. i ministar vanjskih poslova.
Glasovima ljevice i nacionalnih manjina je 9. januara 1922. u Sejmu izabran za predsjednika, što je izazvalo oštar revolt na desnici pa 
je i ubijen u atentatu koji je izvršio Eligiusz Niewiadomski u Varšavi 16. decembra 1922.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gabriel Narutowicz'' (na portalu Encyklopedia PWN)
Kłodnica

**Kłodnica** (njemački: *Klodnitz*) je rijeka na jugu Poljske u Gornjoj Šleskoj duga 75,3 km, desna pritoka rijeke Odre.

## Hidrologija

Kłodnica izvire kod Katowica, od tamo teče prema zapadu preko Gliwica do ušća u Odru kod kod grada Kędzierzyn-Koźle.

Duž riječnog korita od Odre do Gliwica prokopan je kanal i formirana dva velika akumulaciona jezera Pławniowice i Dzierżno Duże.

Porječje rijeke veliko je 1,100 km² i prostire se ponajviše po Šleskom i manjim po Opolskom vojvodstvu.
Prosječni godišnji protok na ušću je 7,3 m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Kłodnica''
Parti (razvrstavanje)

**Parti** ima više značenja:
* Parti, bivši iranski narod.
* , jezero u Sverdlovskoj oblasti, Rusija.
Kędzierzyn-Koźle

**Kędzierzyn-Koźle** (njemački: *Kandrzin-Cosel*) je grad od 60,021 stanovnika na jugu Poljske u Opolskom vojvodstvu.

## Geografija

Kędzierzyn-Koźle leži u ušću rijeke Kłodnice u Odru, nedaleko od češke granice, udaljen 44 km jugoistočno od vojvodskog centra Opola.
## Historija

Kędzierzyn-Koźle je novi grad osnovan 1975. spajanjem 4 susjedna mjesta; **Kędzierzyn**, **Koźle**, **Kłodnica** i **Sławięcice**.

Najstarije naselje Kędzierzyn dokumentirano je još u 13. vijeku, a zna se da je u 14. vijeku podpao je pod vlast čeških vladara i dijelio sudbinu Gornje Šleske sve do 1742. (Druga podjela Poljske) kad je podpao je pod Kraljevinu Prusku. 
Na razvoj Kędzierzyna utjecala je izgradnja kanala duž Kłodnice (1788.-1812.) i željezničkih pruga; - 1846. prema Wrocławu i Gliwicama, i 1847. prema  Beču. Tako da je do druge polovice 19. vijeka izrastao u veliko stambeno naselje željezničara i radnika u luci.

Kod Kędzierzyna se u vrijeme Šleskih ustanaka - 1921. odigrala jedna od presudnih bitaka, ali je on nakon održanog plebiscita 1921. ostao unutar granica Njemačkog Carstva.

Koncern IG Farben sagradio je 1939. pored Kędzierzyna kemijsku tvornicu, koja je za Drugog svjetskog rata razorena.

Za rata je u Kędzierzynu i oko njega osnovano preko 40 radnih logora filijala Koncentracijskog logora Auschwitz kroz koje je prošlo oko 50 000 zarobljenika različitih nacionalnosti koji su radili na izgradnji i radu tvornice sintetičkih benzina *Oberschlesische Hydrierwerke AG*, 
(vlasništvo IG Farben) i u luci.

Nakon rata od 1945. Kędzierzyn je pripao Narodnoj Republici Poljskoj, pa je 1951. dobio status grada, a od 1999. je i administrativni centar vlastitog povjata.

## Znamenitosti
Najveća znamenitost Kędzierzyn-Koźla grada je grobnica vojnika Crvene armije (oko 18,200) i župna crkva iz 18. vijeka.

## Privreda
Današnji Kędzierzyn-Koźle je industrijski grad poznat po tvornici dušika *Zakłady Azotowe Kędzierzyn*, pokrenute 1952. na terenu tvornice sintetičkih benzina.
Iz nekadašnjeg kemijskog kombinata *Zakłady Chemiczne  Blachownia* (likvidiran 1999.) izniknule su; Petrochemia-Blachownia, PCC Synthesis, PCC Odjel za derivate 
ugljika Chemiczne Blachownia i pogoni za proizvodnju energana i mašina za kemijsku i drvnu industrije.

Pored tog u gradu djeluje i brodogradilište, štavionica, pilana, štamparija i kompleks prehrambene industrije sa silosom, mlinom i mljekarom i brojna manja građevinska i montažerska poduzeća.

Kędzierzyn-Koźle je i važan transportni centar, raskršće željezničkih pruga i velika riječna luka, naročito od 1970. kad je proširen krak kanala do Gliwica.

## Pobratimski gradovi

Kędzierzyn-Koźle ima ugovore o prijateljstvu sa slijedećim gradovima;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urzad miasta Kędzierzyn-Koźle'' (službene stranice)
Antoneta Alamat Kusijanović

**Antoneta Alamat Kusijanović** (Dubrovnik, 27. rujna 1985.), hrvatska filmska redateljica i scenaristica.

## Biografija

Antoneta Alamat Kusijanović spisateljica je i redateljica rođena u Dubrovniku sa sjedištem u New Yorku. Njezin diplomski film U plavetnilo nominiran je za Studentskog Oscara i dobitnik je nagrada na Međunarodnom filmskom festivalu u Berlinu, Sarajevskom filmskom festivalu, Filmskom festivalu u Oberhausenu i Festival de Premier Plans - Angers, uz mnoge druge.

Antonetin prvi dugometražni film Murina razvijen je uz podršku Résidence du Festival Cannes, Cinéfondation, First Films First Instituta Goethe te Jeruzalem Film Lab. Film je producirao Martin Scorsese - Sikelia Productions, RT Features i Antitalent, a premijerno je prikazan u Directors 'Fortnight na Filmskom festivalu u Cannesu.

Antoneta je studirala na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu, te magistrirala scenarij i režiju na Sveučilištu Columbia u New Yorku. Antoneta je bivša polaznica Berlinale Talent Laba, Sarajevskog Talent Laba, La Femis Producing Atelier, Marcie Bloom Fellowship i članica Američke Akademije znanosti i umjetnosti - Oscars.
Affliction (Star Trek: Enterprise)

***Affliction*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 18. februara 2005. godine. Radnja prikazuje kako je dr. Phlox otet od strane Klingonaca kako bi im pomogao izliječiti infekciju koja kod Klingonaca izaziva gubitak izbočina na lubanji. Radnja epizode se neposredno nastavlja u sljedećoj epizodi *[[Divergence (Star Trek: Enterprise)|Divergence]]*.

Epizoda i njen nastavak su zamišljeni kako bi dali objašnjenje zašto se Klingonci prikazani u originalnoj seriji razlikuju od Klingonaca prikazanih u kasnijim filmovima i TV-serijama.

## Reference

## Vanjske veze
*
Palača Šećerane

**Palača Šećerane**, poznata i kao **palača Zuccheriera**, barokna je palača iz 1752. koja je izvorno služila kao upravna zgrada riječke rafinerije šećera. U razdoblju 1832. – 1848. služila je kao mađarska kasarna, a od 1851. – 1945. bila je uprava tvornice duhana. Nakon preseljenja strojeva u Tvornicu duhana Zagreb 1945. postala je sjedište tvornice Rikard Benčić.

Zgrada je restaurirana u 21. stoljeću te predana Muzeju grada Rijeke na upravljanje.

## Literatura
* Bičanić, Rudolf, *Doba manufakture u Hrvatskoj i Slavoniji 1750. – 1860*., Jugoslavenska akademija znanosti i umjetnosti, Zagreb, 1951.
* Dmitrović, Saša, *Mala povijest duhana u Rijeci*, Sušačka revija, godina V., broj 18/19, Klub Sušačana, Rijeka, 1997.
* Glavočić, Daina, *Riječka industrijska arhitektura bivše Šećerane i Duhanjere*, I. međunarodna konferencija u povodu 150. godišnjice Tvornice torpeda u Rijeci i očuvanja riječke industrijske baštine, Pro Torpedo, Rijeka, 2003.
* Lukežić, Irvin, *Nizozemci u Rijeci,* Sušačka revija, godina XI., br. 41, Klub Sušačana, Rijeka, 2003.
* Majer, Krasanka; Puhmajer, Petar, *Palača šećerane u Rijeci*, Grad Rijeka u suradnji s Hrvatskim restauratorskim zavodom, Rijeka, 2008.  ()
*Matejčić, Radmlla: "Barok u Istri i Hrvatskom primorju", u: *Barok u Hrvatskoj*, Zagreb, 1982.
* Puović, Marija, *Konzervatorsko-restauratorski radovi na zidnom osliku u Palači Šećerane u Rijeci* (diplomski rad), Akademija likovnih umjetnosti u Zagrebu, Zagreb, 2020.
Alvaro Načinović

**Alvaro Načinović** (Rijeka, 22. ožujka 1966.), umirovljeni jugoslavenski i hrvatski rukometaš, aktualni sportski direktor kluba MRK Kozala. Za vrijeme igračke karijere, Načinović je igrao na poziciji pivota. 

Igračku karijeru započeo je u Zametu 1983. godine. Kasnije se nekoliko puta vraćao u svoj matični klub, igrajući u međuvremenun za Zagreb Loto i Celje Pivovarnu Laško. Sa Zagrebom i Celjem osvojio je niz nacionalnih prvenstava i kupova. Profesionalnu klupsku karijeru završio je 2006. godine kao igrač RK Crikvenice. 

Za seniorsku reprezentaciju SFR Jugoslavije debitirao je 1988. godine, osvojivši brončanu medalju na Olimpijskim igrama 1988. godine u Seoulu. Od 1992. godine nastupa za reprezentaciju Hrvatske, s kojom je 1993. osvojio zlato na Mediteranskim igrama te olimpijsko zlato 1996. godine u Atlanti. Uz to je osvojio i europsku broncu (1994.) te svjetsko srebro (1995.). Posljednju utakmicu za reprezentaciju odigrao je 2000. godine. 

Nakon umirovljenja, radio je kao sportski direktor u Zametu, da bi kasnije postao sportski direktor MRK Kozale. Njegov sin, Veron, također je profesionalni rukometaš. Kao član reprezentacije 1996. godine dobitnik je Državne nagrade za šport "Franjo Bučar".

## Vanjske veze
*Eurohandball profile
*Olympic database profile
*RK Zamet history
Krakovsko-čenstohovske Jure

**Krakovsko-čenstohovske Jure** (poljski: *Jura Krakowsko-Częstochowska*, njemački: *Krakau-Tschenstochauer Jura*) je niski planinski masiv u Poljskoj, istočni dio Šlesko-krakovskog gorja.

## Geografija
Krakovsko-čenstohovske Jure se protežu od Krakova prema sjeverozapadu sve do Częstochowe. 
Brda masiva prosječno su visoka od 300 do 500 metara (maksimalno 516 m).

Geološki su građena od gornjojurskih vapnenaca, najviša se nalaze u sredini i prema jugoistoku. Padine su blage prema sjeveroistoku, za razliku od tog prema zapadu su strme, sa po 100 metara dugim rubovima (kvestama).
Karakteristika masiva su izlomljene vapnenačke stijene koje strše, na kojima se ponekad nalaze i ruševine nekadašnjih utvrda (Ojców, Rabsztyn, Ogrodzieniec, Olsztyn).

Karakteristika su i brojne kraške pećine; Łokietka, Ojcowska, Zbójnicka sa arheološkim nalazištima iz neolita i duboke kotline kao što su Prądnik i Będkowska.

Brojne rijeke teku iz kraških izvora; Warta, Przemsza, Pilica, Szreniawa. 
Krakovsko-čenstohovske Jure su poznata turistička destinacija u kom se nalazi Nacionalni park Ojców, i čitav niz rezervata priroda; Dłubniański, Dolinek Podkrakowskie, Orlich Gniazd, Stawki, Tenczyński.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Krakowsko-Czestochowska Wyzyna''
Šlesko-krakovsko gorje

**Šlesko-krakovsko gorje** ili *Šlesko-krakovska visoravan* (poljski: **Wyżyna Śląsko-Krakowska**) je niski planinski masiv i regija na jugu Poljske.

## Karakteristike

Prostire se između centralnopoljske nizine na sjeveru i planina Beskida na jugu.

Proteže se od sjeverozapada prema jugoistoku, brda masiva prosječno su visoka od 200 do 500 metara (najviši vrh ima 516 m). 

Jezgra Šlesko-krakovskog gorja izgrađena je od paleozoičnih stijena, prekrivenih na sjeveroistoku trijasnim i jurskim stijenama. 
Mezozojski pokrov stvara nekoliko denudacijskih pragova (kvesta). 
U masivu postoje brojni vapnenački otoci, čitava se geološka struktura naginje prema sjeveru i postepeno pokriva centralnopoljsku glacijaciju (morenska brda).

Ispod kvartarnih formacija na jugozapadnom dijelu masiva leže velike naslage kamenog ugljena. 
Zapadni i jugozapadni dio Šlesko-krakovskog gorja vrlo je urbaniziran i industrijaliziran, za razliku od tog centralni, istočni i jugoistočni dio je još uvjek kraj očuvane prirode, pa je popularan među planinarima i izletnicima (Nacionalni park Ojców).

Šlesko-krakovsko gorje se dijeli na tri podregije; Šlesku visoravan, Krakovsko-čenstohovske Jure i Vozničko-vjelunjsku visoravan.

## Vanjske veze
* ''Śląsko-Krakowska, Wyżyna''
Süleyman Çelebi (pjesnik)

**Sulejman Čelebija** (, 1351 – 1422) ili **Sulejman iz Burse**, je bio turski pjesnik i učenjak (*âlim*) odnosno teolog, živ za vrijeme sultanata Bajazida I. (dakle 1389 – 1402). Najbolje je poznat po čuvenom spjevu *Mevlid* (Rođenje), napisanog 1409.

## Razlikovanje
Književnika Sulejmana Čelebiju ne treba mijenjati za istoimenog Sulejman-bega (*Süleyman Bey*), koji je živio u isto vrijeme i bio sin osmanskog sultana Bayazida I. i stariji brat budućeg sultana Mehmeda I.

## Život
O životu Sulejmana Čelebije ne zna se mnogo, jer je malo izravnih izvora. Bio je štićenik sultana Bajazida I, a kasnije i njegovog nasljednika, mlađeg sina sultana, Mehmeda I. Postavljen je za imama džamije u Bursi i carske palače.
Rođen je za vrijeme Orhana Gazija, negdje između 1346. i 1351., i potječe iz porodice književnika. Njegov otac je Ahmed-paša, jedan od vezira sultana Murata I. Bio je unuk šeika Mahmuda efendije a isti Mahmud beg je bio unuk šeika Edebalija i jedan od onih koji su 1338. godine doplovili u Rumeliju pod vodstvom Sulejman-bega.
Smatra se da je u mladosti stekao dobro obrazovanje u Bursi, gdje je bilo sjedište osmanskog dvorca i centar tada nešto jačeg vojvodstva u Anatoliji. U to vrijeme titulu *[[čelebija]]* su dobvali učenjaci i starješine reda Mevlevija. No nema dokaza da je pjesnik bio u tom redu.
Svojim mudrosću i znanjem privukao je pažnju sultana Yıldırım Bajazida i imenovan je imamom džamije u Bursi čija je izgradnja završena 1399.

Napisao je svoje jedino poznato djelo pod utjecajem događaja svoga vremena. Najvjerovatnije Sulejmanov slavni *Mevlid-i Nebī*' nastaje na tlu teološke rasprave u dobi Osmanskog interegnuma (1412–1413). S jedne strane su bili sljedbenici ezoteričnog pristupa prema Kuranu, s druge je bila krajnje Sunitska strana (*Ehl-i sünnet*). Svoje je djelo dovršio 1409. godine, otprilike u dobi od 60 godina. 
Umro je u Bursi 1422. godine. Grobnica Sulejmana Čelebije nalazi u gradskoj četvrti Çekirge.

## Djelo

Sulejman svoju slavu duguje uspjehu svog spjeva napisanog na turskom jeziku, *Mevlid-i Nebī*' (Rođenje proroka), koji je okončan 1409. godine i slavi svemoć Boga i djela proroka Muhameda. Pri pisanju djela Sulejman je se pozivao na Ašik-pašin *Garîb-nâme*, na knjigu *Siyerü’n Nebî* Darira iz Erzuruma, na Ebul Hasan Bekrijin *Siyer* i na Ibn Arabijev *Füsûs* (Dragulji mudrosti). Osnovan na religioznoj doktrini i lirici, spjev i danas se recitira povodom proslava rođenja Proroka (Mevlud), u Turskoj se koristi u narodnoj religiji za sretne ili bolne životne događaje. Tekst se recitira čak i za obljetnice smrti, za rođenja, obrezivanja ili pri kupnji stana. Kada se molitva izvodi u džamiji, porodica dijeli onima koji prisustvuju papirnate kornete pune slatkiša. Sulejmanov *Mevlid* se često recitira i kao molitva kod kuće.

## Izvori

## Bibliografija
Sulejman Čelebija (razvrstavanje)

Imenom **Sulejman Čelebija** () se označavaju različite osobe :
* Sulejman Čelebija, sin sultana Bajazita I. i osmanski vojvoda ;
* Sulejman Čelebija, književnik i autor *Mevlida* ;
Divergence (Star Trek: Enterprise)

***Divergence*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 25. februara 2005. godine. Predstavlja neposredni nastavak prethodne epizode *[[Affliction (Star Trek: Enterprise)|Affliction]]*, a radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|USS Enterprise]]* i *USS Columbia* odlaze na klingonsku koloniju kako bi pokušali izbaviti dr. Phloxa, prisiljenog da Klingoncima pronađe lijek protiv smrtonosnog virusa.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Nicolas Tournat

**Nicolas Tournat** (Niort, 5. travnja 1994.), francuski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji pivota. Od 2020. godine igra za poljski KS Kielce, odakle je prešao iz Nantesa. Nakon nastupa za juniorsku selekciju Francuske, s kojom je 2015. godine postao svjetski prvak, Tournat je 2017. godine debitirao za seniorsku reprezentaciju, s kojom je nastupio na nekolicini međunarodnih natjecanja.
Nacionalni park Ojców

**Nacionalni park Ojców** (poljski: *Ojcowski Park Narodowy*) je jedan od 23 poljskih nacionalnih parkova koji se nalazi na jugu zemlje u Malopoljskom vojvodstvu.

## Historija i karakteristike
Park je osnovan 14. januara 1956., da štiti dio Krakovsko-čenstohovskih Jura u dolini Prądnik.

Park se prostire na površini od 21,46 hektara, nedaleko od Krakova, uprava parka nalazi se u selu Ojców.  

Velika atrakcija parka su brojne kraške pećine (preko 500) od kojih su najpoznatije Zbójecka, Łokietka i Ciemna i fantasične vapnenačke stijene koje strše uvis.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ojcowski Park Narodowy'' (službene stranice)
Prądnik

**Prądnik** znana i kao *Promnik*, *Prątnik* u gornjem toku kao *Sułoszówka* a u donjem kao *Białucha* je riječica na jugu Poljske u Malopoljskom vojvodstvu duga 33,4 km, lijeva pritoka rijeke Visle.

## Hidrologija

Prądnik izvire u Krakovsko-čenstohovskim Jurama kod sela Sułoszowa, od tamo teče prema jugu preko Nacionalnog parka Ojców do ušća u Vislu kod kod grada Krakova.

Porječje Prądnika veliko je 196 km², a prosječni godišnji protok na ušću je 1 m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Prądnik''
Ojców

**Ojców** je selo od 235 stanovnika na jugu Poljske u Malopoljskom vojvodstvu.

## Geografija

Ojców leži u kotlini rijeke Prądnik, udaljen 18 km jugozapadno od Krakova.

## Historija

Ojców je prvi put dokumentiran 1370. kao naselje pored zamka (danas u ruševinama) koji je podignut u 14. vijeku.
Tokom 19. vijeka pročuo se kao lječilište i turistički resort.
Danas je sjedište Nacionalni park Ojców i mjesto sa muzejom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ojców'' (službene stranice)
Jasna gora

**Jasna gora** je utvrđeni pavlinski samostan sa crkvom u Częstochowi, 
Ona je glavno i najpopularnije Marijansko svetište u Poljskoj koji danas godišnje posjeti oko 3 do 4 miliona hodočasnika.

## Historija i karakteristike

Jasnu Goru je osnovao 1382. opolski vojvoda i Ugarski Palatin Władysław Opolczyk. Još od kraja 14. vijek ili početka 15. vijeka u samostanu se nalazi ikona Gospe od Częstochowe, koja je vremenom postala predmet kulta i hodočašća.

Današnja barokna bazilikalna crkva sagrađena je između 1690. -95. na temeljima starije gotičke (1460.-63.). 
Zvonik je podignut između 1617.–20. (restauriran 1902.-06.).
Uz crkvu se nalaze i kapele Denhoff (1644.-71.), Jabłonowska (1751.-54.) i Blažene Djevice (15. - 17. vijek) u kojoj se čuva ikona Gospe od Čenstohove.
Samostanske zgrade građene su od  17. do 18. vijeka. U tom kompleksu se ističu refektorij (1644. - 70.), viteški salon (1647.) i biblioteka (1733. - 39.).

Zahvaljujući naporima Poljsko-litvanskog kralja Vladislava IV, samostan je u prvoj polovici 17. vijeka opasan bedemima sabastionima.

To se pokazalo odličnim prilikom opsade koju je poduzela švedska vojska za Drugog nordijskog rata 1655. Uspješna odbrana samostana pridonijela je popularnosti Jasne Gore. Bedemi su prošireni u prvoj polovici 18. vijeka, tad su izagrađena i današnja vrata; Lubomirska (1723) i Stanisława Augusta (1767.).

Popularnosti Jasne Gore silno je pridonio i Karol Józef Wojtyła, koji je kao novoizabrani prvi poljski papa prvi put je službeno posjetio Jasnu Goru u junu 1979. 
Ivan Pavao II. posljednji put je posjetio Jasnu Goru u junu 1999.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Jasna Góra'' (službene stranice svetišta)
Slavistički institut Ruske akademije nauka

**Slavistički institut Ruske akademije nauka** skraćeno **ISLRAN** u Moskvi je slavistički institut u okviru *Odeljenja za istorijske i filološke studije [[Ruska akademija nauka|Ruske akademije nauka]]*. ISLRAN je jedinstveni ruski institut posvećen izučavanju istorije, kulture, književnosti i jezika slavenskih naroda. Institut je formalno osnovan 1947. godine kao *Slavistički institut Akademije nauka SSSR-a*, a sadašnji naziv nosi od 1997. godine. Kroz istoriju institut je nekoliko puta menjao naziv pa je od osnivanja do 1968. godine nosio originalan naziv, od 1968. do 1991. godine naziv *Slavistički i balkanološki institut Akademije nauka SSSR-a*, od 1991. do 1997. *Slavistički i balkanološki institut Ruske akademije nauka*, a od 1997. današnji naziv. U okviru instituta deluju 22 naučna odeljenja.

## Naučna odeljenja ISLRAN-a
* Arheografsko poverenstvo
* Odel istočnih Slavena
* Odsek za istoriju kulture slavenskih naroda
* Odsek za istoriju slavenskih naroda u periodu svetskih ratova
* Odsek za istoriju slavenskih naroda centralne Evrope u moderno doba
* Odsek za istoriju slavenskih naroda jugoistočne Evrope u moderno doba
* Odsek za istoriju srednjeg veka
* Odsek za slavensku filologiju
* Odsek za saremenu istoriju i društveno-političke probleme zemalja srednje i jugoistočne Evrope
* Odsek za tipologiju i usporednu lingvistiku
* Odel za etnolingvistiku i folklor
* Centar "Rusija i slavenski narodi u istoriji nauke i društvene misli"
* Centar za regionalnu lingvistiku
* Centar za balto-slavistiku
* Centar za istoriju slavenskih književnosti
* Centar za lingvo-kulturalna istraživanja BALCANICA
* Centar za proučavanje istorije staljinizma u istočnoj Evropi
* Centar za proučavanje savremene balkanske krize
* Centar za proučavanje savremene književnosti srednje i jugoistočne Erope
* Centar za slavensko-germanske studije
* Centar za slavensko-jevrejske studije

## Reference
Albanološki institut u Prištini

**Albanološki institut u Prištini** je neovisna javna albanološka istraživačka institucija sa sedištem u Prištini. Uz Centar za albanološke studije u Tirani, najznačajnija je međunarodna institucija za albanološke studije. Istitut su vlasti Autonomne oblasti Kosovo i Metohija originalno osnovale 1. juna 1953. godine, ali je institut zatvoren već 25. decembra 1955. godine. Institut je ponovo otvoren 1967. godina, 12 godina po zatvaranju. Novi poticaj razvoju albanoloških studija dalo je osnivanje Univerziteta u Prištini kao prve samostalne visokoškolske institucije u pokrajini. Institut je bio značajan centar nacionalnog političkog delovanja kosovskih Albanaca pa je tako često dolazio i u sukobe sa vlastima kao celina ili njegovi pojedini delatnici. Od 1994. do 1998. godine valiki broj zaposlenika instituta, 52 etničkih Albanaca, bojkotovalo je rad instituta te je organizovalo paralelni institut koji je delovao u porodičnim kućama, što je bio deo šire nenasilna strategija pokreta koji je vodio Ibrahim Rugova. Albanski naučnici su se na institut vratili 1998. godine. 2015. godine na institutu je radilo 34 istraživačica i istražiača i 15 uposlenika u administraciji.

## Vanjske veze
* Katedra za Albanologiju , Filološki fakultet Univerziteta u Beogradu
* Zašto i ko studira albanski jezik u Beogradu? Radio Slobodna Evropa

## Reference
De Kribbebijter

***De Kribbebijter*** (; ) je nizozemska crno-bijela filmska komedija snimljena 1935. u režiji Henryja Kostera. *De Kribbebijter* je bio jedan od najpopularnijih holandskih filmova svog vremena.

## Uloge
* Cor Ruys ... Baron Coenraad van Hergershuizen
* Louis de Bree ... ujak Moekie
* Philip Dorn ... Willy van Hergershuizen
* Dolly Mollinger ... Loes
* Mary Dresselhuys ... Mary van Hergershuizen
* Louis Borel ... Hans van Maren
* Chris Baay ... Schimmelman
* August Kiehl ... Frans
* Sien de la Mar-Klopper ... Katrien
* Mary Smit ... Roos

## Izvori

## Vanjske veze
*
Gospa Częstochowska

**Gospa Częstochowska** je ikona iz pavlinskog samostana Jasna gora u Częstochowi, koja se štuje kao nacionalna relikvija.

## Historija i karakteristike

Ikonu je pavlinskom samostanu u Jasnoj gori u Częstochowi darovao oko 1382. Władysław Opolczyk, ali postoji i hipoteza da je ona
kupljena u Italiji i preko Ugarske dopremljena u Poljsku gdje se čuvala u lokalnoj crkvi.

Ikona je oštećena 1430. prilikom napada Husita, pa je nakon tog restaurirana. Prikazuje Mariju sa djetetom
u tipičnoj pozi Hodegetrije. Oslikana je temperama na lipovoj dasci, sastoji se od 2 sloja boje; donji sloj je bizantnska kompozicija s 
kraja 11. početka 12. vijeka, a gornji je doslikan tokom 14. vijeka u zapadnom duhu. Ikona je dodatno prebojana za restauracije provedene nakon 
1430.
Oštećenja (2 na licu i 4 na vratu) prema istraživanja koje je proveo profesor Wojciech Kurpik su autentična, nastala za husitskog napada.
Tamni tonovi na licu i rukama rezultat su premazivanja brojnim slojevima laka, koji je vremenom potamnio, ikona je okrunjena 1717. i ponovno 1910.

Kult ikone Gospe od Częstochowe, koji su pokrenuli osnivači pavlinskog samostana u Jasnoj gori krajem 14. vijeka, rastao je tokom sljedećih vijekova.
Gotovo svi Poljski vladari tražili su zaštitu od Gospe Čenstohovske, priznate kao kraljice Poljske i Poljaka i darovali je. 
Najvažniji događaji u historiji su zavjet kralja Jana II Kazimira Vase 1656. u Lavovu i zavjet Poljskog narada u Jasnoj gori 
1956., koji je organizirao poljski primas Stefan Wyszyński.

Svetište Jasna gora sa slavnom ikonom postalo je cilj hodočašća iz cijele Poljske, a od 1430. i iz susjednih zemalja uključujući Ugarsku, 
Saksoniju i Prusiju, a danas je iz Evrope i svijeta.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Matki Bożej Częstochowskiej obraz''
Władysław Opolczyk

**Władysław Opolczyk** (njemački: *Wladislaus von Oppeln*, mađarski: *Oppelni László*), rođen negdje između 1326. - 1330.  - umro 8 ili 18. maja 1401 u Opolu bio je vojvoda iz Dinastije Pjastovića koji je od 1367. do 1372. bio Ugarski Palatin a Opolski vojvoda od 1356. sve do svoje smrti 1401.

## Biografija
Rođen je kao unuk vojvode Bolka I od Opola, pa je nakon smrti oca nasljedio i njegovo vojvodstvo.
Kao bliski suradnik  ugarskog kralja Ludovika I. Velikog i njegov vazal vladao je kao njegov guverner u Poljskoj od 1372. do 77. i nad dobrim dijelom Galičko-Volinjskog Kneževstva koje je pripadalo Ugarskoj od 1375.do 90.
Pored tog od 1370. do 91. vladao je i krajem oko moravskog Krnova, Wieluńom do 1392. i Kujavijom i Dobrzyńom.

I nakon Ludovikove smrti, ostao je bliski suradnik ugarskog dvora i Anžuvinaca i jedan od najutjecajnih šleskih vojvoda.
Ugarski dvor mu je povjerio pregovore o budućem braku između Ludovikove kćeri Jadwige i litvanskog Velikog kneza- Jagela.

Sa Jagelom je ušao u sukob zbog svojih bliskih veza sa Teutonskim viteškim redom, kojima je 1392. prodao kraj oko Dobrzyńa, što je Jagelo smatrao suviše opasnim širenjem Teutonske države pa je između 1391. - 96 i zaratio sa njim i prisilio ga na pokornost i oduzeo  mu većinu domena.

Ostao je upamćen po tom što je osnovao pavlinski samostan Jasna gora, kom je 1382. iz ukrajinskog Bełza pribavio i ikonu Gospe od Częstochowe.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Władysław Opolczyk''
Per Carlén

**Per Arne Owe Carlén** (Karlstad, 19. studenog 1960.), umirovljeni švedski rukometaš i trener koji je igrao na poziciji pivota. Većinu svoje igračke karijere proveo je u Švedskoj, s tim da je od 1985. do 1991. godine igrao u dva španjolska kluba. Umirovio se 2000. godine kao igrač Ystadsa. Za reprezentaciju Švedske nastupao je od 1982. do 1996. godine te je bio član slavnih "Bengan Boysa", izrazito uspješne generacije švedskih rukometaša koja je dominirala svjetskim rukometom tokom 1990-ih godina. Sa Švedskom je bio svjetski i europski prvak, a na Olimpijskim igrama 1992. proglašen je za najboljeg pivota turnira. 

Od 2004. godine bavi se trenerskim poslom, isprva kao izbornik U-21 reprezentacije Švedske, da bi od 2006. do 2011. godine vodio nekoliko klubova. Od 2015. do 2016. godine vodio je reprezentaciju Izraela, što mu je ujedno bio i najrecentniji trenerski angažman. 

Njegov sin, Oscar, također je profesionalni rukometaš, tok mu je kći, Hilda, bila profesionalna nogometašica koja je branila za švedsku reprezentaciju.
Bound (Star Trek: Enterprise)

***Bound*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 15. aprila 2005. godine. Radnja prikazuje kako kapetan Archer sklapa sporazum sa orionskim piratskim kapetanom i u znak pažnje na poklon dobiva tri egzotične orionske robinje čiji dolazak na *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]*, međutim, počne izazivati kaos među muškim članovima posade.

Epizoda je dobila loše kritike zbog optužbi za seksizam i heteronormativnost.

## Izvori

* 

## Vanjske veze
*
Azerski znakovni jezik

**Azerski znakovni jezik** (ISO 639-3: —), znakovni jezik gluvih osoba u Azerbejdžanu. Nakon otcepljenja od bivšeg SSSR-a broj gluvih osoba bio je između 31.000.

Usko je povezan sa ruskim znakovnim jezikom i turskim znakovnim jezikom.

## Izvori

## Vanjske veze
*Deaf Azerbaijanis of Azerbaijan – Peoplegroups.org
Ursula Reutner

**Ursula Reutner** (Bayreuth, 6. oktobar 1975), njemački lingvist i nositelj katedre za romansku lingvistiku i kulturologiju na Univerzitetu u Passauu.

## Život
Ursula Reutner studirala je na Univerzitetu u Bambergu i na Univerzitetu u Parizu IV - Sorbonne. 2004. godine doktorirala je na Univerzitetu u Augsburgu s tezom o *Jeziku i identitetu* (nj. *Sprache und Identität*), za šta joj je dodijeljena nagrada Elise Richter Udruženja njemačkih romanista i Prix Germaine de Staël Udruženja njemačkih franko-romanista. 2007. godine završila je habilitaciju tezom o *Jezik i tabu* (nj. *Sprache und Tabu*). Dobila je ponude od univerziteta u Heidelbergu i Paderbornu, a 2018. godine počasni doktorat sa Univerziteta El Salvador u Buenos Airesu. Studijski, nastavni i istraživanjski boravak odvejo ju je na brojne univerzitete u Europi, Americi, Africi i Aziji.

## Područja istraživanja
Ursula Reutner istražuje višejezična društva, jezičke tabue i efekte digitalizacije na jezik.

## Nagrade
* Bayerischer Verdienstorden (2023)
* Paul Harris Fellow od Rotary Internationala (2021)
* Počasni doktorat od Univerziteta del Salvador u Buenos Airesu (2018)
* Prix Germaine de Staël od Udruženja njemačkih franko-romanista (2006)
* Nagrada Elise Richter od Udruženja njemačkih romanista (2005)

## Književnost
* *Portret Ursule Reutner,* u: *Romanistik in Geschichte und Gegenwart* 17/1 (2011), s. 159–163

## Veb linkovi
* Veb stranica od Ursule Reutner na Univerzitetu u Passauu
* Literatura Ursule Reutner i o njoj u WorldCat-u

## Publikacije (izbor)
* *Manuel des francophonies.* De Gruyter, Berlin 2017, 
* *Interkulturelle Kompetenz. Anleitung zum Fremdgehen – Ein Lernparcours.* Westermann, Braunschweig 2015, 
* *Lingüística mediática y traducción audiovisual.* Peter Lang, Frankfurt am Main 2015, 
* *Von der Zeitung zur Twitterdämmerung.* LIT, Münster 2014, 
* *Bienvenue chez les Ch'tis.* Reclam, Stuttgart 2013, 
* *Political Correctness.* Peter Lang, Frankfurt 2012, 
* *Von der digitalen zur interkulturellen Revolution*. Nomos, Baden-Baden 2012 
* *Geschichte der italienischen Sprache.* Narr, Tübingen 2011, 
* ''Sprache und Tabu, Interpretationen zu französischen und italienischen Euphemismen''. Beihefte zur Zeitschrift für Romanische Philologie, 346. Max Niemeyer, Tübingen 2009, 
* *400 Jahre [[Quebec]]. Kulturkontakte zwischen Konfrontation und Kooperation.* Winter, Heidelberg 2009, 
* *Beiträge zur Kreolistik.* Buske, Hamburg 2007, 
* ''Sprache und Identität einer postkolonialen Gesellschaft im Zeitalter der Globalisierung''. Eine Studie zu den französischen Antillen Guadeloupe und Martinique. Buske, Hamburg 2005, 

## Reference
Radomka

**Radomka** prije 19. vijeka znana i kao *Radomierz* ili *Radomia* je rijeka u sredini Poljske u 
Mazovjeckom vojvodstvu duga 106 km, lijeva pritoka rijeke Visle.

## Hidrologija

Radomka izvire u jugozapadno od grada Przysucha, od tamo teče prema sjeverozapadu preko 
šume Kozienicka do ušća u Vislu kod sela Kloda.

Duž rijeke podignute su brojne brane i formirana akumulaciona jezera.

Porječje Radomke veliko je 2,100 km², a prosječni godišnji protok na ušću je 9,4 m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Radomka''
Husein al-Sejjid

**Husein Ali al-Sejjid** (arapski: حسين علي السيد) (Bahrein, 14. siječnja 1988.), bahreinski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji srednjeg vanjskog. Al-Sejjid je aktualni kapetan reprezentacije Bahreina te je jedan od najboljih bahreinskih rukometaša u historiji. 

Igračku karijeru proveo je u Aziji, igrajući za klubove u Saudijskoj Arabiji, Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Bahreinu. Za reprezentaciju je nastupio na nekoliko kontinentalnih i međunarodnih natjecanja, a na bahreinskom debiju na Olimpijskim igrama, 2020. godine, nosio je zastavu Bahreina prilikom parade nacija u sklopu ceremonije otvaranja. Bahrein je ispao u četvrtfinalu olimpijskog turnira te zauzeo ukupno osmo mjesto na turniru.
Przysucha

**Przysucha** (čita se *Pšisuha*) je grad od 5,769 stanovnika u centru Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Przysucha se prostire duž rijeke Radomke, nedaleko od njena izvora udaljena četrdesetak km zapadno od Radoma.
## Historija

Przysucha je prvi put dokumentirana 1490., a status grada dobila 1710. Tokom 18. vijeka razvila se kao rudarsko naselje u kom se iskapala željezna ruda. 
Nakon Druge podjele Poljske od 1795. pripala je Austrijskoj monarhiji, a od 1809. je dio napoleonskog 
Varšavskog vojvodstva, a od 1815. je dio proruske Kongresne Poljske.

Još od 18. vijeka u grad se počelo doseljavati židovsko stanovništvo, to se nastavilo i tokom 19. vijeka, pa 
su oni 1939. činili oko 65% stanovništva (2 500 ljudi).

U drugoj polovici 19. vijeka zbog nedostatka željezničkih veza desio se kolaps rudarstva pa je Przysucha 1870. izgubila status grada, on joj je vraćen tek nakon Drugog svjetskog rata – 1958.

Za Njemačke okupacije Poljske u gradu je od 1939. do 1942. djelovao geto iz kog je oko 5 000 Židova otpremljeno u Logor Treblinka i pobijeno.
Šume oko grada bile su područje djelovanja partizana još od 1942.
Tu se je 26. septembra 1944. dogodila bitka u kojoj su opkoljeni borci Armije Krajowe uspjeli probiti njemački obruč.

## Privreda
Današnja Przysucha je grad malih pogona prehrambene, tekstilne i metalske industrije, poznat po tvornici 
keramičkih pločica u obližnjem Skrzyńskom. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gmina i Miasto Przysucha'' (službene stranice)
Łomża

**Łomża** (čita se *Lomža*) je grad od 62,573 stanovnika na istoku Poljske u Podlaskom vojvodstvu.

## Geografija

Łomża leži na rijeci Narew, udaljena osmadesetak km zapadno od svog vojvodskog centra Białystoka.
## Historija

Łomża je izrasla u 10. vijek, na visokoj obali rijeke Narew, oko 5 km istočno od današnjeg centra pod imenima *Górą Królowej Bony* i *Wzgórzem św. Wawrzyńca*. 
Tek od druge polovice 14. vijeka naselje je preseljeno na današnju lokaciju, Łomża je status grada dobila 15. juna 1418. od vojvodeJanusza I. 
Nakon izumiranja loze mazovskih vojvoda i uključivanja Mazovije u Poljsko-Litvansku Uniju 1526. - Łomża je postala kraljevski grad.

Grad je prosperirao tokom 15 i 16. vijeka kao luka na tada prometnom putu od Narewa do Visle, i kao važno raskršće trgovačkih puteva prema Prusiji, Vilniusu i Ukrajini. Opasan bedemima, sa šest mostova, sredinom 16. vijeka imao je tada respektabilnih 3.300 stanovnika, preko 540 zgrada, 7 crkava, kraljevski dvor, ljevaonicu zvona, arsenal, kupalište, žitnice, skladišta soli i druge javne građevine.

Stagnacija je otpočela sredinom 17. vijeka zbog švedskih ratova, brojnih požara i prirodnih katastrofa. 
Ponovni rast i ekonomski preporod dogodio se u 19 i 20. vijeku, zbog otvaranja novih prometnih pravaca i razvoja industrije i trgovine, tako da je 1806. imao oko 6000 stanovnika. 
Nakon formiranja Varšavskog vojvodstva, Łomża je postala lokalni administrativni centar, a nakon formiranja Kongresne Poljske, od 1866. i glavni grad gubernije pa je u periodu 1867.-1915. brzo napredovala.
Prvi svjetski rat spriječio je daljnji razvoj, ponovno je uznapredovala od 1925. kad je osnovana Biskupija Łomża. U to vrijeme izrastao je u jedan od najvećih urbanih centara sjeveroistočne Mazovije, kao grad koji je  1912. imao oko 22.000 stanovnika, a 1939. 27.000 (bez brojne vojske).

Grad je kraj Drugog svjetskog rata kad ga je oslobodila Crvena armija 13. septembra 1944. dočekao u ruševinama, čak 70%. zgrada je uništeno a broj stanovnika se zbog deportacija i ubistava smanjio za 60%.

U periodu 1946-1975. obnovljen je historijski centar grada i izgrađeno nekoliko stambenih naselja i  brojne tvornice. Łomża je 1975. postala administrativni centar vlastitog Vojvodstva Łomża, i to je bila sve do 31. januara 1998. kad je ukinuto.  
Period 1978.-1990. bio je vrijeme brzog ekonomskog rasta i urbane ekspanzije (površina grada se praktički se udvostručila). 
Łomża je bila administrativni centar vlastitog Vojvodstva  sve do 31. januar 1998.

## Privreda
Današnja Łomża je grad prehrambene, metalske i drvne industrije, poznat po tvornici građevinskih materijala i po štamparijama.

Łomża je i važan transportni i obrazovni centar i grad sa teatrom.

## Pobratimski gradovi

Łomża ima ugovore o prijateljstvu sa slijedećim gradovima;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski w Łomży'' (službene stranice)
Zuzela

**Zuzela** je selo od 174 stanovnika na istoku Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Zuzela leži u dolini potoka Pukawką, nedaleko od njena ušća u Zapadni Bug, udaljena 99 km sjeveroistočno od Varšave.

## Historija

Zuzela je poznata kao rodno mjesto kardinala Stefana Wyszyńskog. Kuća u kojoj se rodio danas je muzejom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Zuzela'' (službene stranice)
In a Mirror, Darkly

***In a Mirror, Darkly*** () je dvodijelna epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 22. i 29. aprila 2005. godine. Radnja predstavlja nastavak epizode *[[The Tholian Web]]* originalne serije i smještena je u Univerzum ogledala, te prikazuje kako alternativna verzija kapetana Archera na alternativnom *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterpriseu]]* dobiva zadatak otići duboko u tholijanski dio svemira i odatle dobaviti tajanstveni brod pod imenom *USS Defiant* koji je došao iz paralelnog univerzuma i stotinu godina u budućnosti.

*In a Mirror, Darkly* se smatra jednom od neobičnijih epizoda serije, s obzirom da je naslovna špica za epizodu napravljena u drukčijem stilu od ostatka serije. Dobila je izuzetno dobre kritike, i smatra se jednom od najboljih epizoda serije, pri čemu se kao glavni razlog navodi spretno igranje sa stereotipima, odnosno mogućnost da glumci tumače alternativne verzije likova sa drukčijim karakterom i moralom. 

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*