open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oscar Hammerstein II

**Oscar Greeley Clendenning Hammerstein II** (; 12. jul 1895 – 23. august 1960) bio je američki libretist, kazališni producent i režiser koji je radio na mjuziklima gotovo četrdeset godina. Tokom karijere je osvojio osam nagrada Tony i dva puita dobio Oscar za najbolju pjesmu. Mnoge od njegovih pjesama danas predstavljaju standardni repertoar jazz pjevača i muzičara. Ukupno ih je napisao 850. Hammerstein je surađivao sa znamenitim kompozitorima kao što su Jerome Kern, Vincent Youmans, Rudolf Friml i Sigmund Romberg, ali je najpoznatija njegova suradnja sa Richardom Rodgersom.

## Literatura
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* 
* 
* Musicals by Rodgers and Hammerstein
* Biography of Oscar Hammerstein II at RNH Official Site 
* Oscar Hammerstein II  interviewed by Mike Wallace on *The Mike Wallace Interview* March 15, 1958
Kay Kyser

**James Kern (“Kay”) Kyser** (18. jun 1905 – 23. jul 1985) bio je američki radio-voditelj, vođa orkestra i zabavljač koji je uživao veliku popularnost 1930-ih i 1940-ih. Iako je relativnmo kasno počeo bavljenje muzikom i stekao muzičko obrazovanje, popularnost je stekao smislom za humor. Osnovao je big band u kome su sudjelovali mnogi kasnije renomirani izvođači, uključujući pjevačicu Georgiu Carroll koja će mu postati supruga i roditi troje djece. 1940-ih je postao sljedbenik Crkvu Krista naučnika te napustio show business kako bi se u potpunosti posvetio vjerskom i dobrotvornom radu.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Kay Kyser: A Life in Motion'' 
* WFMU: Kay Kyser in ''You’ll Find Out''
* Kay Kyser Timeline
* Kay Kyser biography
* Kay Kyser biography
* 
* 
* Inventory of the Kay Kyser and Georgia Carroll Kyser Papers, 1906-2004, in the Southern Historical Collection, UNC-Chapel Hill
* Jerry Haendiges Vintage Radio Logs: ''Kay Kyser’s Kollege of Musical Knowledge''
Richard Rodgers

**Richard Charles Rodgers** (28. jun 1902 – 31. decembar 1979) bio je američki kompozitor, poznat kao autor preko 900 pjesama i 43 brodvejska mjuzikla; također je pisao i za film i televiziju. Najpoznatiji je po suradnji sa tekstopiscima Lorenzom Hartom i Oscarom Hammersteinom II. Njegove su kompozicije imale značajan uticaj na razvoj zabavne muzike i očuvale popularnost do današnjeg dana.

Rodgers je postala prva osoba koja je osvojila najprestižnije nagrade na različitim poljima američke zabavne industrije —Emmy, Grammy, Oscar i Tony—danas poznate kao EGOT. Uz to je također osvojio i Pulitzerovu nagradu, postavši jednim od dvije ličnosti (Marvin Hamlisch je drugi) kome je to pošlo za rukom.

## Izvori
* 
* 
* Biography  from the RNH Official Site
* Profile of Rodgers. 
* A feature on Rodgers and Hammerstein.

## Vanjske veze
* 
* 
* The Rodgers and Hammerstein Organization
* City Journal article on Rodgers 
* Centennial features on Rodgers
* The Richard Rodgers Collection at the Library of Congress
* Richard Rodgers Papers in the Billy Rose Division of The New York Public Library for the Performing Arts
* Musicals by Rodgers and Hammerstein
* TimeLine of Rodgers' Life
* Review and analysis of Rodgers' later plays
Fats Waller

**Fats Waller** (21. maj 1904 – 15. decembar 1943), rođen kao **Thomas Wright Waller**, bio je jazz pijanist, orguljaš, kompozitor, pjevač i komičar.

Odrastao je u svećeničkoj porodici i još kao dijete naučio svirati orgulje. Kasnije se prebacio na klavir a u dobi od 15 godina, uz protivljenje oca, počeo profesionalnu muzičku karijeru. Najpoznatiji su mu hitovi *[[Honeysuckle Rose (pjesma)|Honeysuckle Rose]]* i *[[Ain't Mishbehavin' (pjesma)|Ain't Misbehavin']]*. Godine 1926. je za vrijeme gostovanja u Chicagu otet na ulici i odveden na ono što se kasnije ispostavilo kao proslava rođendana kojom su prijatelji nastojali iznenaditi Ala Caponea; Waller je sa nje otišao tek nakon tri dana, "umoran, pijan, i sa hiljadu dolara napojnica". 1930-ih je prilikom turneje u Britaniji postao jedan od prvih američkih muzičara koji je nastupio na televiziji, gostujući u BBC-jevom programu. Bio je poznat po hedonističkom životnom stilu. Godine 1943. se zarazio upalom pluća na turneji i umro.

## Izvori

## Vanjske veze
* Fats Waller piano rollography
* Red Hot Jazz , a selection of Fats Waller's Recordings
* Fats Waller Forever , a digital exhibit of Fats Waller's musical career
* Fats Waller memorabilia
* Fats Waller, a tribute to the King of Stride Piano (French and English)
* Fats Waller Stride Piano & Sheet Music
* [ Allmusic]
* Fats Waller selection on a Grand Piano
Oklahoma!

***Oklahoma!*** je mjuzikl iz 1943. za koga je muziku napisao Roy Rodgers, a tekst Oscar Hammerstein II, poznat kao prva suradnja znamenitog tima Rodgers i Hammerstein. Radnja se temelji na *[[Green Grows the Lilacs (drama)|Green Grows the Lilacs]]*, kazališnom komadu Lynna Riggsa i smještena je u američku Teritoriju Oklahoma godine 1906. Protagonist je kauboj po imenu Curly McLain koji je zaljubljen u farmericu po imenu Laurey Williams; drugi kauboj po imenu Will Parker se mora nositi s time da njegova zaručnica Ado Annie voli očijukati s drugim muškarcima.

*Oklahoma!* je premijerno prikazana 31. marta 1943. i sa preko 2122 predstava se smatra jednim od najvećih hitova u historiji Broadwaya. Nakon toga je prikazivana u više različitih verzija, uključujući filmsku adaptaciju iz 1955. godine koja je nagrađena Oscarom. Godine 1944. su Rodgers i Hammerstein za svoj mjuzikl dobili specijalnu Pulitzerovu nagradu.

*Oklahoma!* je poznata i po prvom cast albumu, odnosno albumu s pjesmama iz mjuzikla koje izvode članovi autentične kazališne postave. Njega je 25. oktobra 1943. izdala Decca Records na šest 78 rpm ploča ustanovivši praksu koja će kasnije postati običaj za brodvejske i druge hit-mjuzikle.
 
## Vanjske veze
* 
* Information from the Theatre History website
* RNH Theatricals site
* Plot and production information, guidetomusicaltheatre.com  
* Information from the Musical Heaven website 
* PBS article on ''Oklahoma!'' 
* ''Decca Broadway – Oklahoma!'' web page with CD extracts
Cast album

**Cast snimka** () ili **cast album** (na engleskom doslovno: "Album (glumačke ili izvođačke) postave") je izraz pod kojim se podrazumijeva specijalno diskografsko (audio)-izdanje koje sadrži pjesme ili instrumentalne kazališnog ili (rjeđe filmskog) mjuzikla koje izvode isti oni pjevači i muzičari koji su ga izveli na pozornici ili ekranu. Svrha takvog izdanja je slušateljima pružiti što je moguće istovjetniji doživljaj gledateljima originalne predstave i filma.

Iako su se audio-snimke muzičkih brojeva iz popularnih kazališnih predstava radile još od 1910-ih, tradicionalno se prvim cast albumom smatra kolekcija ploča sa pjesmama originalne postave popularnog brodvejskog mjuzikla *[[Oklahoma!]]* 1943. godine.

## Povezano

* soundtrack
Green Grow the Lilacs

***Green Grow the Lilacs*** je irska narodna pjesma koja je stekla popularnost u SAD sredinom 19. vijeka. Za nju je vezana urbana legenda da je po njoj nastao izraz gringo, odnosno da su Meksikanci pogrešno razumjeli stihove slušajući američke vojnike kako je pjevaju za vrijeme meksičko-američkog rata.

Poslužila je kao inspiracija za *[[Green Grow the Lilacs (drama)|Green Grow the Lilacs]]*, kazališni komad Lynna Rigsa iz 1931. godine, koji je 1943. adaptiran u popularni mjuzikl *[[Oklahoma!]]*.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Green Grow The Lilacs'' production credits, Internet Broadway Database
* Green Grow The Lilacs - version by Larry W Jones
Muddy Waters

**McKinley Morganfield**, poznatiji kao **Muddy Waters** (, 4. travnja 1915. - , 30. travnja 1983.), američki blues glazbenik.

Bio je kralj Chicago bluesa koji je u poslijeratnom razdoblju imao velik utjecaj u svojoj crnačkoj zajednici, a kasnijih godina i na bijele glazbenike, te na cijelu jednu generaciju blues i rock glazbenika.

Njegov nastup na Newport Jazz festivalu 1960. godine najavio je nagli razvoj bluesa šezdesetih godina, a on je cijelo iduće desetljeće proveo na turnejama po Europi i SAD-u.
La mer

**La mer** je izraz koji na francuskom doslovno znači "more", a može se odnositi na:

* ''La mer'' (Debussy), orkestarska kompozicija čiji je autor Claude Debussy
* La Mer (konj), trkaći konj
* "La Mer" (pjesma), pjesma čiji je autor Charles Trenet, izdana 1939. i prvi put snimljena 1946.
** "Beyond the Sea" (pjesma), verzija na engleskom jeziku, najpoznatija u izvedbi Bobbyja Darina
* "La Mer", pjesma grupe Nine Inch Nails sa albuma *[[The Fragile]]* iz 1999.
* La Mer (kozmetika), kozmetički brend u vlasništvu Estee Lauder Inc.
* ''La Mer'' (film), film Louisa Lumièrea iz 1895.
La Mer (pjesma)

***La mer*** je pjesma koju je 1943. napisao francuski pjevač, kompozitor i zabavljač Charles Trenet. Tekst nostalgično opisuje ljepotu mediteranske obale prije nego što su na njoj počeli graditi poduzetnici. Trenet je, prema vlastitim riječima, pjesmu napisao za 20 minuta putujući vlakom duž mediteranske obale vraćajući se u Pariz iz Narbonnea. Pri pisanju mu je pomogao prijatelj Leo Chauilac. Trenet je ispočetka nije htio objaviti, smatrajući je previše "ozbiljnom" i "svečanom". Kada ju je 1946. ipak objavio, ispostavilo se da je savršeno pogodila ukus francuske publike koja se tek oporavljala od rata. Postala je njegov najveći hit, kao i jedna od najčešće izvođenih šansona.

Njena popularnost se proširila izvan francuskih granica. U SAD je verziju na engleskom jeziku, pod naslovom Beyond the Sea snimio Bobby Darin.

*La mer* se često može čuti u francuskim, ali i holivudskim filmovima. Neki od posljednjih primjera su TV-serija *[[Lost]]* (epizoda *[[Whatever the Case May Be]]* iz 2004. godine), odnosno film *[[Tinker, Tailor, Soldier, Spy (film)|Tinker, Tailor, Soldier, Spy]]* iz 2011. gdje je izvodi Julio Iglesias.

## Vanjske veze
* Second Hand Songs: ''La Mer'' page
Charles Trenet

**Charles Trenet** (pravo ime *Louis Charles Auguste Claude Trenet*; Narbonne, 18. maj 1913 - Créteil,19. februar 2001) bio je francuski pjevač i tekstopisac, koji je uživao ogromnu popularnost od 1930-ih do 1950-ih, iako mu se karijera, s prekidima, nastavila sve do pred samu smrt. Poznat je po tome što je inzistirao da izvodi samo pjesme koje je sam napisao. Od preko 1000 pjesama u njegovom repetoaru, koji je slavio francuski *[[joi de vivre]]*, ističu se "Boum !" i Que reste-t-il de nos amours ?", ali je vjerojatno najpoznatija *[[La mer (pjesma)|La mer]]*, koja je u engleskoj verziji postala *[[Beyond the Sea (pjesma)|Beyond the Sea]]*.

Na početku drugog svjetskog rata je mobiliziran u francusku vojsku 1940. ali je tokom pad Francuske uspio izbjeći zarobljeništvo. Antisemtiski tisak ga je tada "prokazao" kao Jevreja, a što je Trenet javno osporio novinskim oglasom koji je naveo njegov "čisti" francuski rodoslov. To, kao i zabavljanje njemačkih okupatorskih vojnika, mu je nakon oslobođenja 1944. donijelo reputaciju "kolaboracionista", a posebna komisija mu je dala administrativni ukor. Usprkos toga, Trenet je nakon rata obnovio popularnost. Godine 1963. je uhapšen u Aix-en-Provenceu pod optužbom za "moralno kvarenje omladine", nakon što je njegov vozač priznao da mu dobavlja muške prostitutke; u zatvoru je proveo 28 dana i tada je javnost prvi put doznala za njegovu homoseksualnost.

Rodna kuća u Narbonneu mu je 2000. pretvorena u muzej.

## Vanjske veze

* International Jose Guillermo Carrillo Foundation
* 
* Fond In mémory of Charles Trenet 
* Le portail des amis de Charles Trenet In French. Provides a complete biography and discography.
* Radio France Internationale  In English. Biography and discography.
* Google Music: Charles Trenet
*
Lynn Riggs

**Rollie Lynn Riggs** (31. august 1899 – 30. jun 1954) bio je američki pisac, pjesnik i dramatičar, najpoznatiji kao autor drame *[[Green Grow the Lilacs (drama)|Green Grow the Lilacs]]* koja je poslužila kao predložak za popularni brodvejski mjuzikl *[[Oklahoma!]]*.

## Izabrane drame
:*Big Lake* (1926)
:*Sump'n Like Wings* (1926-28)
:*A Lantern to See By* (1926-28)
:*Rancor* (1926-28)
:*Roadside* (1929)
:*Green Grow the Lilacs* (1931)

## Napomene


## Izvori
* Oklahoma Department of Libraries 

## Vanjske veze
* Lynn Riggs Papers. Yale Collection of American Literature, Beinecke Rare Book and Manuscript Library.
* Riggs bio on R&H Theatricals site 
* Lynn Riggs Memorial Website 
* 
* Photo of Lynn Riggs
Green Grows the Lilacs (drama)

***Green Grow the Lilacs*** je kazališni komad američkog pisca Lynna Riggsa iz 1930. Ime je dobio po istoimenoj narodnoj pjesmi. Radnja je smještena u Oklahomu 1900. godine, a protagonist je kauboj Curly McClain zaljubljen u farmericu Laurey Williams. Kada je prikazan na Broadwayu 1931. godine u jednoj od uloga je nastupio znameniti glumac i teatrolog Lee Strasberg, a kao i pjevač Tex Ritter. Predstava je postala veliki hit. Danas je uglavnom poznat po tome što je poslužio kao predložak za popularni mjuzikl *[[Oklahoma!]]* iz 1943.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Green Grow The Lilacs'' production credits, Internet Broadway Database
Kate Smith

**Kathryn Elizabeth "Kate" Smith** (1. maj 1907 &ndash; 17. jun 1986) bila je američka pjevačica, najpoznatija po izvedbi zna,menite pjesme "God Bless America" Irvinga Berlina. Smith je poznata i po dugogodišnjoj uspješnoj karijeri na radiju i televiziji.

## Vanjske veze
* Kate Smith Commemorative Society 
* 
* Illustrator Stan Drake recalls backstage at ''The Kate Smith Show'' 
* Flyers History - Kate Smith 
* 
* 'New York Times' obituary, 18 June 1986
* Kate Smith is dead; `America loved her'
* Kate Smith Sings God Bless America, 1930s
Bésame Mucho

***Bésame Mucho*** je pjesma koju je 1940. napisala meksička autorica Consuelo Velázquez. Prvi ju je izveo Emilio Tuero, ali je oko 1943. postala svjetski hit kada je američki pjevač Sunny Skylar snimio verziju na engleskom. Nakon nje su snimljene brojne verzije na svjetskim jezicima. Smatra se jednom od najpopularnijih latino pjesama ikada.

## Izvori
Consuelo Velázquez

**Consuelo Velázquez** (21. august 1916&ndash;22. januar 2005), poznata i po nadimku **Consuelito Velázquez**, bila je meksička koncertna pijanistica i kompozitor. Najpoznatija je po romantičnoj baladi *[[Besame Mucho]]*, koja je postala jedan od najvećih hitova latino muzike, te imala brojne obrade na različitim jezicima. Služila je kao predsjednica SACM, meksičkog udruženja kompozitora, kao i potpredsjednica međunarodnog udruženja CISAC. Bila je izabrana i u Meksički Kongres.

## Izvori

## Vanjske veze
* Obituary in *New York Times.* January 30, 2005.
*
Sunny Skylar

**Sunny Skylar** (rođen kao *Selig Shaftel*; Brooklyn, 11. oktobar 1913 - Las Vegas, 2. februar 2009) bio je američki pjevač, kompozitor, tekstopisac i muzički producent, koji je vrhunac karijere imao u eri big bandova. Najpoznatiji je po prijevodu meksičke balade *[[Besame Mucho]]*, koja je postala veliki hit 1943.

## Vanjske veze
* 
* Kompozicije Sunnyja Skylara  na web stranici ASCAP.
Cover Girl (film)

***Cover Girl*** je američki filmski mjuzikl snimljen 1944. u režiji Charlesa Vidora sa Ritom Hayworth i Geneom Kellyjem u glavnim ulogama. Radnja opisuje kako se dotada nepoznata plesačica iz kazališne trupe natječe za prestižno mjesto djevojke na posteru (*cover girl*). Film je poznat po koreografiji Genea Kellyja, kao i po tome što je od Rite Hayworth učinio zvijezdu.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Swinging on a Star

***Swinging on a Star*** je američka zabavna pjesma iz 1944. koju je komponirao Jimmy Van Heusen, a tekst napisao Johnny Burke. Pjesma je napisana za popularni film *[[Going My Way]]* gdje ju je otpjevao Bing Crosby. Prema Van Heusenovim riječima, sam Crosby je dobio ideju za pjesmu kada je, prilikom večere, čuo sina kako se žali da ne želi ići sljedeći dan u školi. Crosby mu je odgovorio da "ako ne bude išao u školu, može postati mazga kada naraste, i da mu se to neće svidjeti". Na temelju tih riječi je nastao tekst, a poslije i pjesma. Slično kao i film, pjesma je postala veliki hit, a nagrađena je i Oscarom za najbolju pjesmu.

Poslije su je obradili mnogi renomirani izvođači kao Frank Sinatra, Burl Ives, Rosemary Clooney i Tony Bennett. U filmu *[[Hudson Hawk]]* iz 1991. je izvode Bruce Willis i Danny Aiello.
Going My Way

***Going My Way*** je američki igrani film snimljen 1944. u režiji i produkciji Lea McCareya. Protagonist filma je mladi katolički svećenik otac Charles "Chuck" O'Malley (čiji lik glumi Bing Crosby) koji preuzima jednu njujoršku crkvu od veterana oca Fitzgibbona (čiji lik tumači Barry Fitzgerald) i svojim nekonvencionalnim metodama transformira život svojih župljana. Film se odlikuje velikom količinom humora, a u njemu Crosby izvodi nekoliko muzičkih brojeva, od kojih je *[[Swinging on a Star]]* postao veliki hit. *Going My Way* je postao najgledaniji film godine u SAD, a svoj uspjeh je potvrdio i s nekoliko "Oscara", uključujući onaj za najbolji film.

Veliki uspjeh filma je sljedeće godine potakao snimanje nastavka *[[The Bells of St. Mary's]]*, kao i emitiranje radio-serije.

1962. je emitiran remake u obliku istoimene TV-serije u kojoj je ulogu O'Malleya tumačio Gene Kelly.

## Vanjske veze
* 
* 
*
Lista epizoda serije Whitechapel

**Popis epizoda serije ''[[Whitechapel (serija)|Whitechapel]]**'' sadži pregled sezona i epizoda britanske kriminalističke serije koja je s emitiranjem započela 2009. na ITV-u. Dosad je prikazano ukupno 12 epizoda kroz tri sezone, a sve tri sezone dostupne su i na DVD izdanju za regiju 2.

## Pregled serije

## Sezone

### [[Whitechapel (sezona 1)|Sezona 1]]

### [[Whitechapel (sezona 2)|Sezona 2]]

### [[Whitechapel (sezona 3)|Sezona 3]]

### [[Whitechapel (sezona 4)|Sezona 4]]

## Reference
923.

__NOTOC__
Godina **923.** (**[[rimske brojke|CMXXIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru.

## Događaji

* Vizantijsko-bugarski rat: U Simeonovoj Bugarskoj je izbio neki ustanak, Zaharija Pribislavljević prelazi na vizantijsku stranu.
** Simeon šalje vojsku u Srbiju, na čelu sa Teodorom Sigricom i Marmajem ali obojica su poginuli.
* 15. 6. &ndash; Bitka kod Soissonsa: Francuski kralj Robert I je ubijen, a kralj Charles Glupi zarobljen od strane pristaša vojvode Rudolfa od Burgundije.
* 29. 7. - Bitka kod Firenzuole: car Berengar I. je poražen od strane Rudolfa II od Burgundije i Adalberta I od Ivreje - Berengar beži u Veronu, gde je ubijen dogodine, Rudolf je de fakto car, ali nikada nije krunisan.
* Athelm postaje novi nadbiskup Canterburyja.
* jesen &ndash; U sjevernoj Kini dinastija Kasniji Liang pada i smjenjuje je dinastija Kasniji Tang (čiji je osnivač Li Cunxu).
* Topiltzin Ce Acatl Quetzalcoatl postaje vladar Tolteka (približni datum).

## Rođenja

* 24. 7. &ndash; Car Suzaku od Japana
* Bernard od Menthona, katolički svetac
* Jeonjong od Goryeoa, treći monah korejske dinastije Goryeo
* Fujiwara no Nakafumi, japanski plemić i waka pjesnik iz sredine Heianskog perioda
* Abū Hayyān al-Tawhīdī, arapski intelektualac

## Smrti

* 15. 6. &ndash; Robert I od Francuske
* 2. 8. &ndash; Plegmund, nadbiskup Canterburyja
* 18. 11. &ndash; Zhu Zhen, car Kine iz dinastije Kasniji Liang
* Adarnase IV od Iberije, član gruzijske Bagratidske dinastije iz Tao-Klarjetija i knez Iberije/Kartlija
* Ageltrude, sveta rimska carica, kraljica i regentica Italije
* Harshavarman I, angkorski kralj
* Al-Tabari, fizičar, filozof, matematičar i astronom
* Walter, nadbiskup Sensa

## Reference
Ce Acatl Topiltzin

** Cē Ācatl Topiltzin** (*Naš princ jednobojna pernata zmija*) je mitološka ličnost koja se pojavljuje u pričama i historijskoj tradiciji zabilježenoj među Aztecima i Nahua narodima, a gdje se za njega tvrdi da je bio vladara Tolteka u 10. vijeku; Aztečke tradicije su ga navodile kao svojevrsnu aztečku preteču koja je stekla politički nadzor na dolinom Meksika i okolnim područjem prije dolaska Azteka.
 
Kasnijim generacijama je bila legendarna ličnost često miješana sa važnim mezoameričkim božanstvom Quetzalcoatlom. 

## Literatura

* Baldwin, Niel (1998). *Legends of a Plumed Serpent: Biography of a Mexican God*. New York: Public Affairs/BBS.
* Brundage, Burr Cartwright (1982). *The Phoenix of the Western World: Quetzalcoatl and the Sky Religion*. Norman: University of Oklahoma Press.
* Burland, C.A. (1990). *The Aztecs: Gods and Fate in Ancient Mexico*. London: Orbis Publishing.
* Carrasco, David (2000). *Quetzalcoatl and the Irony of Empire: Myths are Prophecies in the Aztec Tradition*. Boulder, Colorado: University Press of Colorado.
* Florescano, Enrique (1999). *The Myth of Quetzalcoatl*. Baltimore: Johns Hopkins University Press.
* Nicholson, Henry B. (2001). *Topiltzin Quetzalcoatl: The Once and Future King of the Toltec*. Boulder: University Press of Colorado.
Ac-Cent-Tchu-Ate the Positive

***Ac-Cent-Tchu-Ate the Positive*** je američka zabavna pjesma iz 1944. za koju je muziku napisao Harold Arlen, a tekst Johnny Mercer. Inspiraciju za naslov je Merceru dala propovijed njujorškog crnog svećenika Oca Divinea u kojoj se koristila fraza "naglašavanja pozitivnog" (accentuate the positive). Pjesma je, usprkos neobičnog naslova, postala veliki hit, čemu je doprinio i filmski mjuzikl *[[Here Come the Waves]]*, gdje ga izvodi Bing Crosby. Osim Crosbyja su pjesmu izvodile i sestre Andrews, Connie Francis, Perry Como, Ella Fitzgerald i Aretha Franklin. Često se pojavljuje u sountrackovima, za što kao primjer mogu poslužiti BBC-jeva serija *[[The Singing Detective|Raspjevani detektiv]]* i film *[[L.A. Confidential]]*.

## Reference
Meet Me in St. Louis

***Meet Me in St. Louis*** je američki filmski mjuzikl snimljen 1944. u režiji Vincentea Minellija sa Judy Garland u glavnoj ulozi. Radnja, temeljena na seriji priča Sally Benson, je smještena u grad St. Louis godine 1904. u vrijeme svjetske izložbe u tom gradu. Smatra se kako je svojim nostalgičnim prikazom početka 20. vijeka kao "jednostavnijeg i boljeg vremena" publici mučenoj ratom pružio eskapističku zabavu, te postao drugi najgledaniji film godine u Americi. Kasnije je stekao i reputaciju jednog od najboljih mjuzikala svih vremena.

Film sadrži pjesme koje su bilo bile stvarni hitovi početkom 20. vijeka, bilo pjesme napravljene za film. Dvije koje je izvela Garland - "The Trolley Song" i "Have Yourself a Merry Little Christmas", su postali veliki hitovi.

Minelli je na setu upoznao Garland, i poslije se sa njom oženio.

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* ''Meet Me in St. Louis'' from TheJudyRoom.com
* ''Meet Me in St. Louis'' at Filmsite.org.
* ''Meet Me in St. Louis'' at the Museum of Modern Art.
Primas

**Primas** (lat. *prvi*, *prvak*) je počasni naslov pojedinih visokih crkvenih dostojanstvenika u Katoličkoj Crkvi. Naslov se prvi put javlja u 4. stoljeću u Africi. U prošlosti, tu je titulu držao biskup koji je imao jurisdikciju nad jednom ili više crkvenih pokrajina. U srednjem vijeku, a u nekim zemljama i u novom vijeku, primas je bio prvi od biskupa neke države i kao takav je nadzirao ostale metropolije i nadbiskupije (npr. nadbiskup Toleda bio je primas Španjolske, a papa primas Italije).

## Primas u Hrvatskoj
Naslov *primas Croatiae et Dalmatiae* ili *primas Dalmatiae et totiusque Croatia* nosio je splitski metropolit i nadbiskup koji je imao crkvenu jurisdikciju nad gotovo čitavom Hrvatskom.

Osnutak zagrebačke biskupije (o. 1094.), podređene Ostrogonskoj (od 1180. Kaločkoj) metropoliji, bio je veliki udarac za Splitsku metropliju, ali i za crkveno jedinstvo Hrvatske. Sljedeća stoljeća donose daljnji pad teritorijalne i materijalne osnove Splitske metropolije, što je naročito izraženo nakon 1409. (gubitak veze sa zaleđem) i prodorom Turaka koji su suzili realni teritorijalni obuhvat metropolije i sveli je u lokalni razmjer važnosti. Unatoč tome, splitski se nadbiskupi i dalje kite prestižnim naslovom "primas Croatiae et Dalmatiae".

Pad Mletačke Republike 1797. godine i inkorporacija Dalmacije u sastav Austrije nisu Splitskoj nadbiskupiji donijeli oživotvorenja praznog naslova, već je štoviše, papinskom bulom **Locum Beati Petri** 1828. godine, a na zahtjev Habsburgovaca, nadbiskupija snižena na rang biskupije i podložena Zadarskoj nadbiskupiji.
Novi važan trenutak dogodio se 1852. kada se Zagrebačka biskupija na poticaj bana Jelačića, odvojila od Kaločke nadbiskupije i bila uzvišena na rang nadbiskupije i matropolije okupljajući pod sobom Crkvu u Hrvata i postajući njen centar i ishodište kulturnog i političkog djelovanja.

Ponovnim promaknućem splitske biskupije na rang nadbiskupije i metropolije 1969. godine (papa Pavao VI.) nije otvoreno pitanje vraćanja titule primasa.
Kartlijci

**Kartlijci** ([*kartlelebi*] ქართლელები), jedna od lokalnih gruzijskih skupina u području Kavkaza u istočnoj Gruziji. Kartlijci su porijeklom od starih Ibera, naroda koji je svoju zemlju, prvu gruzijsku državu, nazivao imenom Kartlija (ქართლი, ruski: Картли), i na čijem se području nalazi današnji glavni grad Gruzije, Tbilisi. Govorili su jednim od 18. gruzijskih dijalekata, kartlijski.

## Vanjske veze
* Georgian ქართული
Tao-Klardžeti

**Kraljevstvo Tao-Klardžeti** (; *T'ao-K'larjetis samepho*) je izraz koji se kao konvencija od strane modernih historičara koristi za opisivanje historijskih jugozapadnih gruzijskih kraljevstava i kneževina koje se danas nalaze na području sjeveroistočne Turske i njenih provincija Erzurum, Artvin, Ardahan i Kars. Na početku su se koristili samo izrazi za dvije najvažnije provincije Tao i Klardžeti koje su pokrivale gruzijske zemlje od “Gruzijske klisure” (tur. Gürcü Boğazı) na jugu do Malog Kavkaza na sjeveru.

Oblast se kroz historiju sastojala od sljedećih pokrajina: zapadno od Arsiani planina (tur. Yalnızçam Dağları) su bile Tao/Tayk, Klardžeti i Šavšeti, a na istoku Samtskhe, Erusheti, Javakheti, Artaanii Kola. Njihovu geografiju i reljef su određivale planine i porječja Čorohija (tur. Çoruh) i Mtkvarijka (tur. Kura).

Položaj Tao-Klardžetija na granici dviju velikih carstava Zapada i Istoka, kao i to da je kroz nju prolazio jedan od ogranaka Puta svile značio je da je bila predmetom raznih političkih uticaja. Od 9. do 11. vijeka su tom oblašću vladali Iberijski Bagratidi, i imala je važnu ulogu u ujedinjenju gruzijskih kneževina u jedinstvenu feudalnu državu 1008.

## Vanjske veze

* Virtual Museum of Tao-Klarjeti 
* Historic monuments around Yusufeli 
* Photos from Artvin İl 
* Black Sea region, Turkey 
* Vladari Tao Klardžetija  (gruzijski)
* Monasteries and churches in Tao-Klarjeti
Mali Kavkaz

**Mali Kavkaz** (, , , ) je jedan od dva planinska venca Kavkaskih planina dužine oko 600 km. 

Prostire se južno od Velikog Kavkaza i proteže se paralelno sa njim na prosečnoj udaljenosti oko 100 km i ograničava jermensku visoravan sa severa i severoistoka. Sa Velikim Kavkazom je povezan preko planine Likhi, a odvojen Kolhidskom nizijom na zapadu i Kurskom depresijom (reka Kura) na istoku.

Najviši vrh je Aragac, visok 4.090 metara.
U vegetacijskom pogledu dominiraju šume (listopadne i četinarske) te visokoplaninske livade. Na severnoj strani su uglavnom vlažne subtropske šume koje sa visinom postepeno prelaze u visoke planinske četinarske šume, dok na južnim obroncima šuma postepeno prelazi u stepe Jermenske visoravni.

## Reference
Adarnase IV od Iberije

**Adarnase IV** (;? - 923) bio je gruzijski velmoža iz dinastija Bagratida, vladar Tao-Klardžetija i knez Iberije/Kartli, zaslužan za obnovu gruzijske monarhije 888. godine, četiri vijeka nakon što je bila ukinuta od perzijskih Sasanida.

Adarnase I je bio sin-jedinac Davida I, iberijskog kneza kome su bizantski vladari bili dali počasnu titulu *[[curopalates]]*. Davida je 881. ubio njegov rođak Nasra, a titulu *curopalatesa*, a time i vlast nad Iberijom preuzeo njegov rođak Gurgen. Gurgenov pokušaj da Adarnaseu preuzme nasljedne zemlje je međutim osujećen zahvaljujući intervenciji armenskog kralja Ašota. Koristeći kao bazu matične zemlje u Taou, Adarnase je porazio Gurgena, a sebe 888. proglasio kraljem. Bizant mu je kraljevsku titulu priznao tri godine kasnije.

Adarnase je savez sa Armencima nastavio i pod Ašotovim nasljednikom Smbatom I, kojemu je pomogao u borbi protiv abasidskih emira; Smbat mu je zauzvrat priznao kraljevsku titulu 899. Potom su Smbat i Adarnase zajedno porazili abgaškog (abhaškog) kralja Konstantina III. Savez se, međutim, raspao kada je Smbat, smatrajući da je Adarnase prejak, pustio Konstantina na slobodu. Propast saveza je oslabio oba vladara; godine 904. je Konstantin Adarnaseu preoteo Unutrašnju Iberiju (Šida Kartli), a 914. je Smbat uhvaćen i mučen na smrt od Jusufa, sajidskog emira Azerbejdžana.

Adarnase je dao sagraditi Sabornu crkvu u Bani i učinio je episkopskim sjedištem.

Adarnase je imao četvoro djece sa suprugom čije ime nije poznato. To su:
* David II od Iberije (u. 937)
* Ashot II od Taoa (u. 954)
* Bagrat Magistros (u. 945)
* Sumbat I of Iberia (u. 958)
* kćer udana za Konstantina III od Abazgije

## Izvori
Harshavarman I

**Harshavarman I** (? - 923.) bio je angkorski kralj od 910. godine do smrti. Otac mu je bio kralj Yasovarman I, a mlađi brat Ishanavarman II.

Zajedno s bratom je oca naslijedio nakon njegove smrti, a što je označilo početak nestabilnosti u Kmerskom Carstvu. Dvojica braće su bila prisiljena ratovati protiv svog ujaka Jayavarmana IV u sukobu koji je trajao sve vrijeme Harshavarmanove vladavine. Ujak je na kraju u doba Ishanavarmanove vladavine protjeran iz Angkora te je postavio novu prijestolnicu udaljenu oko 100&nbsp;km.

O Harshavarmanu se ne zna gotovo ništa, osim da je dao sagradio brdo-hram Baksei Chamkrong na podnožju Phnom Bakhenga, posvećeno svojim roditeljima. Naslijedio ga je brat.

## Napomene


## Izvori
* Briggs, Lawrence Palmer. *The Ancient Khmer Empire*. Transactions of the American Philosophical Society 1951.
Zhu Zhen

**Zhu Zhen** (朱瑱) (20. oktobar 888–18. novembar 923), u tradicionalnim historijama često navođen kao **Car Mo od Kasnijeg Lianga** (後梁末帝, "posljednji car") a ponekad po tituli **Princ od Juna** (均王), rođen kao **Zhu Youzhen** (朱友貞), poznat kao **Zhu Huang** (朱鍠) od 913. do 915. godine, bio je car kineske dinastije Kasniji Liang, jedne od Pet dinastija, koji je vladao od 913. do smrti. Bio je treći i posljednji car dinastije, odnosno sin njenog osnivača cara Taizua (Zhu Quanzhong). Sa prijestoljem je naslijedio i neprijateljstvo sjevernokineske države Jin, koju je bio osnovao očev suparnik, Shatuo vojskovođa Li Keyong. Godine 923. je Li Keyongov sin Li Cunxu pokrenuo veliki pohod kako bi se obračunao sa dinastijom Kasniji Liang. Li Cunxuove trupe su uspjele staviti Zhu Zhenovu prijestolnicu Daliang pod opsadu. Kada je postalo jasno da će grad pasti, naredio je svom generalu po imenu Huangfu Ling (皇甫麟) da ga ubije, kako neprijatelju ne bi pao živ u ruke. S njegovom smrću je dinastija Kasniji Liang prestala postojati. Li Cunxu se potom proglasio carem nove dinastije Kasniji Tang. Iako je Zhu Zhen vladao relativno dugo, a njegova dinastija bila najdugovječnija od svih Pet dinastija, o njoj i samo Zhu Zhenu ima relativno malo podataka, jer je Li Cunxu, smatrajući je neligitimnom i uzurpatorskom, naredio da se unište njeni službeni spisi.

## Fusnote


|-
Ageltrude

**Ageltrude** (također navođena i kao **Agiltrude**; ? - 27. august 923) bila je sveta rimska carica i kraljica Italije, odnosno supruga Guida III od Spoleta i majka Lamberta II. Bila je kćer langobardskog princa Adelchisa od Beneventa te se ranih 880-ih udala za Gidia., dok je još bio tek vojvoda i markgrof Spoleta i Camerinoa. Aktivno ga je podsticala da se suprostavlja Karolinzima, i u tu je svrhu splektkarila u Rimu, nastojeći osigurati izbor svom mužu naklonih papa. Nakon muževe smrti 894. je sinu služila kao regent. Godine 894. je došla u Rim gdje je od pape Formoza ishodila priznanje sina za cara, usprkos toga što je Formoz bio pristaša Arnulfa Karantanskog. Godine 896. su nju i sina pod opsadu u Spoletu stavile Arnulfove trupe, ali je Arnulfa moždani udar natjerao da se povuče. Odmah nakon toga je u Rimu ponovno uspostavila svoj autoritet i ishodila izbor Stjepana VI za novog papu; na njen podstrek je održan i zloglasni Sinod trupla.
Buranovo (Udmurtska)

**Buranovo** je selo u ruskoj republici Udmutskoj. 01. januara 2011. selo je imalo 658 stanovnika. Selo je postalo poznato po pjevačkoj etno-pop grupi Buranovskiye babuške (ruski: Бурановские Бабушки; udmutski: Брангуртысь песянайёс) koje su predstavljale Rusiju na izboru za pjesmu Eutovizije 2012. godine u Azerbejdžanu i osvojile drugo mjesto.
Athelm

:*Za ostale ličnosti po imenu Æthelhelm, v. [[Æthelhelm (razvrstavanje)]]*

**Athelm** (ili **Æðelhelm**; ? -926) bio je anglosaksonski kršćanski svećenik, poznat kao prvi biskup Wellsa, a kasnije i nadbiskup Canterburyja.

Historijski izvori navode da je Athelm bio u srodstvu s kasnijim kenterberijskim nadbiskupom Dunstanom. Prije nego što je postao biskup, bio je redovnik u opatiji Glastonbury, prema nekim izvorima čak i njen opat. Na mjesto biskupa Wellsa je postavljen 909. Kenterberijskim nadbiskupom je postao između 923. i augusta 925. Njegovo prevođenje (*translatio*) iz jedne biskupije u drugu je predstavljalo presedan i dotada se smatralo protivno kanonskom pravu. Međutim, od njegovog vremena je postalo uobičajeno u Katoličkoj crkvi, kako u Engleskoj, tako i na Kontinentu.

Za vrijeme svog kratkog episkopata je dao iskovati kovanice sa svojim imenom. O njemu se ne zna gotovo ništa drugo.

## Napomene

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Prosopography of Anglo Saxon England entry for Æthelhelm
Bitka kod Soissonsa (923)

**Bitka kod Soissonsa** se odigrala 15. juna 923. u današnjoj sjevernoj Francuskoj između trupa zapadnofranačkog (francuskog) karolinškog kralja Charlesa III Glupog na jednoj, i uzurpatora Roberta I na drugoj strani. Tokom bitke je Robert poginuo; neki izvori navode da ga je sam Charles ubio u unaprijed dogovorenom dvoboju. Međutim, krajnji ishod je bio Charlesov poraz, s obzirom da su kralja za vrijeme bitke uspjele zarobiti Robertove pristaše. Nakon bitke je za novog kralja proglašen burgundski vojvoda Rudolf, a Charles je ostao zatočen do smrti.
Dinastija Kasniji Tang

**Dinastija Kasniji Tang** bila je kratkotrajna dinastija kineskih careva Shatuo (turskog) porijekla je vladala sjevernom Kinom od 923. do 937. godine, odnosno druga od Pet dinastija koje su se izredale nakon propasti dinastije Tang.

Njen praosnivač je bio Li Keyong, Shatuo vojskovođa u službi dinastije Tang, koji je kao gospodar rata oko 895. godine uspio ishoditi status princa od Jina, odnosno stvoriti državu u državi u današnjoj provinciji Shanxi. Li Keyongov glavni suparnik je bio Zhu Quanzhong koji je 907. svrgnuo posljednje cara dinastije Tang te se proglasio carem nove dinastije Kasniji Liang. Li Keyong je to odbio priznati, te je njegovo područje, poznato kao Država Jin, funkcioniralo kao nezavisna država.

Godine 923. je Li Keyongov sin Li Cunxu iskoristio slabost Kasnijeg Lianga kako bi pokrenuo veliki pohod u kome je svrgnut Zhu Quanzhongov sin Zhu Zhen. Li Cunxu se tada proglasio novim carem, a svoju dinastiju je prozvao "Kasniji Tang", nastojeći sebe prikazati kao legitimnog nasljednika dinastije Tang i tako uspostaviti vlast nad svim njenim teritorijama. Na samom početku se činilo da će u tome uspjeti; vlast je proširena na sjever prema današnjem Pekingu, dok je 925. na u današnjoj provinciji Sečuan likvidirana odmetnuta država Raniji Shu. Međutim, već 926. je Li Cunxu pao kao žrtva oficirske pobune, što je signaliziralo početak nestabilnosti koja će mučiti dinastiju.

Godine 934. se Sečuan opet otcijepio i stvorena je država Kasniji Shu. Tri godine kasnije je posljednjeg cara Li Congkea svrgnuo Shatuo oficir po imenu Shi Jingtang kome su pri tome pomogli Kitani iz dinastije Liao. Shi Jingtang je osnovao novu dinastiju po imenu Kasniji Jin.

## Vladari

## Literatura
*
Walter (nadbiskup Sensa)

**Walter** (ili **Vaulter**) bio je nadbiskup Sensa od 887. do 923. Poznat je prije svega po tome što je pomazao tri kralja Francuske - Eudesa (Odo) godine 888, Roberta I u julu 922. i Rudolfa 13. jula 923. Sva trojica su pomazana u crkvi sv. Medarda u Soissonsu.

Također je poznat po sakramentariju izrađenom između 855. i 873. za Opatija St-Amand u Puelleu. Njega je, po svemu sudeći, naslijedio od svog rođaka Waltera, orleanskog biskupa. Kasnije ga je dati crkvi u Sensu; danas se smatra jednim od najvažnijih spomenika karolinške umjetnosti te se čuva u biblioteci u Stockholmu.

## Literatura
* McKitterick, R. *The Frankish kingdoms under the Carolingians, 751-987*. London, 1983.
Plegmund

**Plegmund** (ili **Plegemund**; ? - 2. august 914 ili 923) bio je nadbiskup Canterburyja od 890. do smrti. Dio historičara vjeruje da je prije dolaska na mjesto nadbiskupa živio kao pustinjak. Na mjestu nadbiskupa je reogranizirao Biskupiju Winchester, stvorio četiri nove biskupije te zajedno sa drugim učenjacima sudjelovao u prijevodima vjerskih knjiga. Nakon smrti je kanoniziran.

O njegovom ranom životu se ne zna gotovo ništa, osim da je bio mercijskog porijekla. Zbog reputacije učenjaka je privukao pažnju anglosaksonskog kralja Alfreda Velikog koji ga je oko 887. pozvao na svoj dvor. Tamo je pomagao u prijevodu *[[Regula pastoralis]]* pape Grgura I s latinskog na staroengleski.

Alfred ga je na mjesto nadbiskupa imenovao 890. Taj je događaj u svojim službenim spisima pozdravio Fulk, nadbiskup Reimsa. Prije toga je mjesto nadbiskupa bilo ponuđeno flandrijskom redovniku Grimbaldu koji je ponudu odbio. Plegmundov episkopat je kasnije potvrdio papa Formoz.

Čuvši da papa Sergije III nastoji poništiti sve odluke Formoza, Plegmund je godine 908. otputovao u Rim gdje je uspio Sergija nagovoriti da mu prizna episkopat. Nakon tog putovanja se u Englesku vratio s vrijednim relikvijama. Sljedećih nekoliko godina je proveo reorganizirajući crkvu. Nakon smrti ga je naslijedio Athelm.

## Fusnote

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* The Prosopography of Anglo-Saxon England entry for Plegmund
Jeongjong, 3. monarh Goryeoa

**Jeonjong od Goryeoa** (923–949) je bio treći po redu monarh korejske dinastije Goryeo koji je vladao od 946. do 949. Bio je drugi sin cara Taejoa, osnivača dinastije, rođen deceniju prije njene formalne uspostave. Majka mu je kći plemića iz oblasti Chungju.

Jeongjong je na prijestolje došao nakon smrti polubrata kralja Hyejonga. Tokom kratke vladavine je nastojao smanjiti moć članova kraljevske porodice, ali u tome nije imao uspjeha. 

Poznat je po velikodušnoj podršci budističkim samostanima. Godine 947. je sagradio tvrđavu u današnjem Pyongyangu, nastojeći od nje stvoriti prijestolnicu. U tome nije uspio. Naslijedio ga je brat Gwangjong.
Car Suzaku

bio je 61. po redu car Japana, prema tradicionalnom popisu, koji je vladao od 930. do 946.

Bio je 11 sin cara cara Daigoa. Majka mu je bila carica Onshi, kćer regenta Fujiwara no Mototsunea. Na prijestolje je došao poslije očeve abdikacije 16. oktobra 930. Tada mu je bilo sedam godina.

Najvažniji događaj za vrijeme vladavine mu je bio ustanak koji je 939. u oblasti Kanto podigao samuraj po imenu Taira no Masakado, koji se proglasio carem; on je ugušen zahvaljujući Taira no Sadamoriju.

Car Suzaku je 946. abdicirao u korist svog mlađeg brata Murakamija. Umro je šest godina kasnije.

## Reference
Fujiwara no Nakafumi

**Fujiwara no Nakafumi** (također *Nakafun*, 923&ndash;992, japanski: 藤原 仲文) bio je japanski pjesnik i *[[Waka (poezija)|waka]]* pjesnik iz sredine Heianskog perioda. Uvrštava se među Trideset šest besmrtnika poezija. Neke od njegovih pjesama su ušle u službene carske antologije kao *[[Chokusen Wakashū]]*. Sačuvana je osobna zbirka pod naslovom *Nakafumishū*.

## Fusnote


## Vanjske veze
* E-text of his poems in Japanese
Bernard od Menthona

**Bernhard** ili **Bernard od Mentona** (; ; ), poznat i kao **Bernard od Aoste** () i **Bernard od Montjouxa** (; Menthon Saint-Bernard, 923 ili 983. – Novara, 28. maj 1007 ili 1008; 15. jun 1081, 1085 ili 1086) bio je benediktinski redovnik koji se danas slavi kao katolički svetac. Bio je poznat po nastojanju da pokrsti stanovništvo Alpa, koje se, među posljednjima na zapadu Evrope, držalo starih paganskih običaja. Najpoznatiji je postao zahvaljujući podizanju hospicija koji je pružao utočište hodočasnicima na putu za Rim. Po njemu su prozvani Veliki i Mali prijevoj sv. Bernarda u Alpima, kao i posebna pasmina pasa poznata kao bernardinci.

## Vanjske veze

* Adrian Fletcher’s Paradoxplace Gran San Bernardo Pass Photos
Abu Hajan al-Tavhidi

**Ali ibn Muhamed ibn al-Abas**, također poznat kao **Abu Hajan al-Tavhidi** (), bio je bujidski učenjak i sufistički filozof, poznat kao jedan od vodećih intelektualaca islamskog svijeta u 10. vijeku. Rođen je između 922. i 932. (310. i 320. AH), najvjerojatnije u Širazu, iako određeni izvori spominju i Nišapur, Vasit i Bagdad. Umro je u 1023. u Širazu, moguće kao stogodišnjak.

## Opus
Jedno od zanimljivih Abu Hajanovih djela je knjiga *al-Havamil va aš-šavamil* u kojoj, u okviru nesvakidašnje naučne perspektive s ibn Miskavajhom, postavlja 175 pitanja, a ibn Miskavajh na njih odgovara.

## Reference

## Literatura

* 

* Salah NATIJ, "La nuit inaugurale d'al-Imatâ' wa l-mu'ânasa d'Abu Hayyân al-Tawhidi,une leçon magistrale d'adab", Revue Arabica, Vol. 55, No.2, 2008 = http://maduba.free.fr/Sur_Tawhidi.pdf
* I. Keilani, Abú Hayyán al-Tawhidi, Beirut, 1950. (francuski)
* Halilović Tehran, Halilović Seid, Halilović Muamer (2014). *Kratka istorija islamske filozofije*. Centar za religijske nauke „Kom”. Beograd. str. 43.
Orhon

**Rijeka Orhon** (, *Orkhon gol*) je rijeka u Mongoliji. Izvire u Hangajskim planinama Arhangaj aimaga i teče oko 1124&nbsp;km na sjever prije nego što se ulije u rijeku Selengu koja dalje teče na sjever u Rusiju i Bajkalsko jezero. Orhon je duža od Selenge, što je čini najdužom rijekom u Mongoliji. Glavne pritoke Orhona su Tuul i Tamir.

U dolini se nalaze dva važna spomenika: ruševine Khar Balgasa, drevne prijestolnice Ujgurskog Kaganata i Karakorum, stara prijestolnica Mongolskog Carstva.

UNESCO navodi dolinu Orhona kao lokalitet Svjetske baštine.

## Povezano
* Spomenici Khöshöö Tsaidam

## Literatura
H. Barthel, *Mongolei-Land zwischen Taiga und Wüste*, Gotha 1990, p.&nbsp;34f

## Vanjske veze
Selenga

**Selenga** je najveća rijeka u Mongoliji i glavni izvor vode za sjevernu Mongoliju. Nastaje od dva izvorišna kraka (rijeke Ider i Delgermörön). U nju se ulijeva rijeka Egiin koja izvire u jezeru Khövsgöl. Nakon izlaska iz Mongolije teče kroz rusku saveznu republiku Burjatsku. Ulijeva se u Bajkalsko jezero, te čini glavni izvor vode za najdublje slatkovodno jezero i najveći rezervoar pitke vode na svijetu. Iz Bajkalskog jezera na sjeveru istječe rijeka Angara koja se ulijeva u Jenisej, a on se ulijeva u Karsko more, te je time Selenga dio slijeva Karskog mora koje je dio većeg Sjevernog ledenog mora.
Zubu

**Zubu** (također poznati pod nazivom Dada ili Tatari) su bili etnička grupa koja je živjela u sjeveroistočnoj Aziji od 10. do 12. vijeka. O njoj se zna izuzetno malo, odnosno isključivo u kontekstu odnosa sa Kitanskim Carstvom (dinastija Liao) koje je dominiralo tim područjem u to vrijeme. Prvi put se spominju kada su ih 924. Kitani prisilili na plaćanje danka. Sljedeći put se spominju 983. kada je Liao car Shengzong vodio kaznenu ekspediciju protiv Zubua nakon što su ubili svog kana i počeli prkositi Kitanima. Konačno su pokreni 1003. nakon čega ih je Liao podijelio na nekoliko upravnih jedinica sa Liao vladarima. Godine 1026. je ugušen još jedan njihov ustanak,. poslije čega su prisiljeni plaćati danak u konjima, devama i krznu. 1090-ih su ponovno digli ustanak, ali su 1100. poraženi. Tada je njihov kan doveden u Shangjing, prijestolnicu Liaoa. Tamo je isječen na komade.

## Literatura

*
Bitka kod Sevana

**Bitka kod Sevana** () se odigrala 921. kraj jezera Sevan između armenske vojske pod kraljem Ašotom II na jednoj, i iranske (sadžidske) vojske pod Jusufom Beširom na drugoj strani. Do nje je došlo tokom velikog pohoda prilikom koga je Jusuf Bešir nastojao iskoristi međuarmenske sukobe. Iako je armenska vojska bila brojčano inferiorna, zahvaljujući iznenadnom napadu je Sadžidima nanijela težak poraz. Poslije te bitke je Ašot očistio sjevernu Armeniju od muslimana i konsolidirao svoju vlast.

## Izvori
Sadžidi

**Sadžidi** su iranska lokalna dinastija koja je od 889. do 929. godine vladala područjima u današnjoj regiji Azarbajdžan. Vjerom su bili sunitski muslimani, a podrijetlom su iz centralnoazijske pokrajine Ušrusane koja je bila naseljena iranskim plemenima Sogdijanaca. Prvi vladar ove dinastije bio je Muhamed ibn Abil-Sadž, čiji se sin Divdad ibn Muhamed borio na strani ušrusanskog zapovjednika Afšina Hajdara protiv pobunjenika Babaka i njegove vojske, a potom je bio i azarbajdžanski emir u službi abasidskog kalifa. Slabljenjem abasidskog utjecaja na Iranskoj visoravni Sadžidi su ostvarili relativno visok stupanj političke samostalnosti, no sadžidska dinastija gasi se 929. godine kada umire posljednji sadžidski prijestolonasljednik Abul Musafir al-Fath. Kratko razdoblje njihove vladavine u sjeverozapadnom Iranu obilježili su sukobi s armenskom dinastijom Bagratida.

## Literatura

*  
*  
*  
*
Fujiwara no Koretada

**Fujiwara no Koretada** (藤原 伊尹; 924–972), također poznat i kao **Fujiwara no Koremasa** ili **Kentokuko**, **Ichijō sesshō** i *Mikawa-kō*, bio je japanski, političar, dvorjanin i waka pjesnik za vrijeme Heianskog perioda.

Pjesme sumu uvršene u zbirke Ichijo Sessho Gyoshu i Hyakunin Isshu (pjesma br. 45). Godine 951. ga je car Murakami imenovao čuvarom japanske poezije.

Za vrijeme cara Enyjua je služio kao ministar.

Kao sin najstariji sin Morosukea i pripadnik klana Fujiwara je poslije smrti strica Saneyorija preuzeo vodstvo ogranka Hokke 970.

Imao je četiri brata koja su se zvala Kaneie, Kanemichi, Kinsue, i Tamemitsu.

Njegova smrt 972. je dovela do suparništva između Kanemichija i Kaneieja.

## Izvori

## Literatura
* Brinkley, Frank and Dairoku Kikuchi. (1915). *A History of the Japanese People from the Earliest Times to the End of the Meiji Era.* New York: Encyclopædia Britannica. OCLC 413099
* Nussbaum, Louis-Frédéric and Käthe Roth. (2005). ''Japan encyclopedia.'' Cambridge: Harvard University Press. ; OCLC 58053128
* Titsingh, Isaac. (1834). *[[Nihon Odai Ichiran]]*; ou, ''Annales des empereurs du Japon.'' Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
Fujiwara no Yoritada

**Fujiwara no Yoritada** (藤原 頼忠; 924–989), drugi sin Saneyorija, bio je kugyo (japanski velmoža) koji je služio kao regent carevima En'yuu i Kazanu.

Njegov sin je bio pjesnik Fujiwara no Kintō, poznat kao sastavljač *[[Shūi Wakashū]]a*, i zbirke *Wakan Rōeishū* (和漢朗詠集), koja je pomogla širenju kineske književnosti na japanskom dvoru.

## Literatura
* pg. 483 and 181-183 of *Japanese Court Poetry*, Earl Miner, Robert H. Brower. 1961, Stanford University Press, LCCN 61-10925
* *Nihonshi Shoka Keizu Jimmei Jiten*, Owada,T. et al. 2003, Kodansya. (Japanese)
* *Ōkagami*, Hosaka,H.(translation into modern Japanese) 1981, Kodansya. (Japanese)
Perry Como

**Pierino "Perry" Ronald Como** (18. maj 1912 - 12. maj 2001) je bio američki pjevač i TV-voditelj, poznat kao jedan od napopularnijih američkih zabavljača sredinom 20. vijeka.

Rodio se u siromašnoj porodici italijanskih imigranata te je već sa 15 godina bio prisiljen zarađivati za život kao brijač. Tamo je ponekad zabavljao mušterije pjevajući, te je od početka 1930-ih dobio angažman u tada popularnim big bandovima. Samostalnu pjevačku karijeru je započeo sredinom 1940-ih, te s vremenom zabilježio niz hitova. Od 1955. do 1963. je vodio izuzetno popularnu TV-emisiju *[[Perry Como Show]]*. Njegov "mekani" croonerski pjevački stil ga je, pak, sredinom 1950-ih učinio svojevrsnom antitetom tada sve popularnijeg rock'n'rolla, pa je njegova popularnost počela opadati, ali je usprkos tome zadržao poklonike do kraja života.

Como se 1933. oženio za Roselle Beline, s kojom je imao troje djece. Bio je poznat po tome što je, za razliku od većine tadašnjih zvijezda, strogo dijelio profesionalni od privatnog života, gdje je bio gorljivi katolik i pobornik tradicionalnih vjernosti.

## Izvori

## Vanjske veze

* A Perry Como Discography & CD Companion
* The Perry Como Home on the Internet 
* 
* Perry Como Collection 1955&ndash;1994-University of Colorado at Boulder Archives  created by Perry Como, Mickey Glass, and Nick Perito
* Complete List of Perry Como Shows&ndash;1948&ndash;1955 
* Complete List of Perry Como Shows&ndash;1955&ndash;1959 
* Complete List of Perry Como-Kraft Music Hall Shows&ndash;1959&ndash;1963 
* On Tour with Perry Como 1990, 1991, 1992
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*