Hildegard Knef

**Hildegard Frieda Albertine Knef** (Ulm, 28. decembar 1925. — Berlin, 1. februar 2002.), njemačka glumica, pjevačica, pjesnikinja i književnica. U svijetu poznata i pod imenom *Hildegarde Neff*.

## Biografija
### Porodica
Hildegard Knef rođena je u Ulmu kao kći Hansa Theodora Knefa, trgovca duhanom flamanskog porijekla i Friede Auguste, rođ. Gröhn. Već 1926. otac joj umire od sifilisa, nakon čega se s majkom seli u Berlin koja se 1933. ponovno udala. Hildegard je pohađala licej Friedrich Rückert u tadašnjem Berlin-Schönebergu.

Udavala se tri puta. Od 1947.-1951. bila je u braku s Kurtom Hirschom, filmskim agentom iz Hollywooda i sudetskim židovom, čiji su se roditelji nakon rata preselili u SAD. Od 1962.-1976. bila je udana za britanskog glumca Davida Camerona, koji je s njom nastupao na njemačkoj turneji s predstavom "Nicht von gestern (Born Yesterday)". Cameron je i otac njezine kćeri (Christina Antonia, 1968.). Od 1977. do svoje smrti 2002. godine bila je u braku s Paulom von Schell.

### Počeci filmske karijere
Talentirana Knef, koja je još kao dijete slikala portrete, napustila je školu s 15 godina i započela školovanje za crtačicu u filmskom studiju UFA u Berlinu. Zbog ljepote ju je 1943. godine zapazio šef studija Wolfgang Liebeneiner te joj je osigurao stipendiju za glumačko školovanje pri istom studiju. Veliko zanimanje za Hildegard Knef pokazao je i sam Joseph Goebbels, po čijim joj je napucima izvršena i korekcija nosa. 1944. godine je imala aferu s glavnim filmskim dramaturgom ("Reichsfilmdramaturg") Ewaldom von Demandowsky-im, koji je ujedno bio i glavni producent filmske kuće Tobis. Još prije kraja Drugog svjetskog rata nastupila je s manjim ulogama u nekoliko filmova ("Unter den Brücken", 1944., "Fahrt ins Glück", 1945. i dr.).

1945. Hildegard Knef u razrušenom Berlinu nastupa u kabareu i pozorištu i uskoro upoznaje svog prvog supruga Kurta Hirscha, američkog časnika, za kojeg se udaje 15. decembra 1947. Zapažena u pozorištu dobija ulogu u prvom poratnom njemačkom filmu *"Die Mörder sind unter uns"* ("Ubice su među nama") iz 1946., koji joj je osigurao međunarodnu karijeru. Za ulogu u filmu *"Film ohne Titel"* ("Film bez naslova") dodijeljena joj je 1948. godine nagrada za najbolju žensku ulogu na festivalu u Locarnu. Iste godine prvi put se pojavljuje na naslovnici magazina *"Stern"* i uskoro postaje prva velika poslijeratna njemačka zvijezda.

Zahvaljujući međunarodnom uspjehu i velikoj reportaži američkog magazina *"Life"* hollywoodski producent David O. Selznick pozvao ju je u SAD za kojeg početkom 1948. godine potpisuje sedmogodišnji ugovor. U tom razdoblju uči engleski jezik i snima bezbrojne filmske probe, te upoznaje svoju sunarodnjakinju Marlene Dietrich. 1950. postaje i građankom SAD-a.

### Između Evrope i SAD-a
Godine 1950. nakratko se vratila u Njemačku i snimila kontroverznu melodramu Willi Forsta *"Die Sünderin"* ("Griješnica"). Film je izazvao oštre prosvjede Katoličke crkve kako zbog kratke scene s golom Hildegard Knef, tako i zbog svoje teme o prostituciji i samoubistvu, čime je prerastao u jedan od najvećih njemačkih filmskih skandala. Zbog filma su organizirane brojne demonstracije i zatvorena kina u brojnim njemačkim i evropskim gradovima, a zbog njega su vođeni i sudski procesi. Međutim, film je samo u Njemačkoj vidjelo preko 7 miliona gledalaca čime je popularnost glumice dodatno porasla. Istovremeno s uspjehom filma Knef je u oktobru 1951. objavila i svoju prvu ploču ("Ein Herz ist zu verschenken").

Obilježena kao "griješnica" Hildegard Knef bježi natrag u Hollywood, gdje snima cijeli niz filmova za 20th Century Fox. Amerikanci su čak 1952. godine *Hildegarde Neff* izabrali za najseksipilniju glumicu. Istovremeno sa snimanjem brojnih filmova u Americi, kada upoznaje i slavnu Marilyn Monroe i ostavlja svoje otiske pred legendarnim kinom Chinese Theatre, nastupa i u brojnim njemačkim, britanskim i francuskim filmovima. Ujedno je prva i najuspješnija Nijemica s vlastitim show-om na Broadwayu, gdje je nastupala u mjuziklu Cole Portera *"Silk Stockings"* ("Svilene čarape"). Upravo zbog sukoba Fox-a i MGM-a oko filmskih prava na navedeni mjuzikal Hildegard Knef 1957. godine iz principa raskida ugovor s filmskom kućom odbivši snimiti preostale filmove. Glumica je time završila blistavu filmsku karijeru na vrhuncu slave i vratila se u Njemačku.

### Film i muzika
Po povratku u Njemačku i dalje snima filmove s više ili manje uspjeha, no kasnih 1950-tih i ranih 1960-tih godina uglavnom snima u Engleskoj i Francuskoj. Sve više se posvećuje pjevanju čime je započela novu - drugu karijeru u životu. Iako je pjevala još u svojim ranijim filmovima, kao pjevačica i glumica posebno se proslavila kao *[[Ninotschka]]* u glavnoj ulozi Cole Porterovog mjuzikla "Silk Stockings" od 1954.-1956. na Broadwayu. 1958. nastupa u BBC-ovom televizijskom show-u "The Hildegarde Neff Show". U Engleskoj objavljuje prve ploče u Evropi, a zatim i nekoliko jazz ploča u Francuskoj. Zahvaljujući pozitivnom odjeku njezinih ploča i pjesama u inostranstvu, postiže i prve muzičke uspjehe u domovini.

1962. snima prvu ploču u Njemačkoj i single "Er war nie ein Kavalier" ("Nikad nije bio kavalir") postaje veliki uspjeh. 1963. objavljuje prvi LP "So oder so ist das Leben", a kao pjevačica šansona dobiva i prvi show na njemačkoj televiziji. 1965. potpisuje i prvi vlastiti tekst ("Werden Wolken alt?"). Sljedeći LP album "Ich seh die Welt durch deine Augen" s vlastitim tekstovima 1966. godine postiže golemi uspjeh, te kreće na prvu koncertnu turneju.

Ponovno reda uspjeh za uspjehom, a jedna od najvećih uspješnica zasigurno je optimistično-ironična pjesma *"Für mich soll’s rote Rosen regnen"*.

Ella Fitzgerald nazvala je Hildegard Knef *"najboljom pjevačicom bez glasa"*. Njezin senzualni alt, jasan izgovor, jedinstvena interpretacija i tekstovi prožeti ironijom stvorili su od Hildegard Knef neponovljivu pojavu njemačke zabavne muzike. Nijemci, ali i ostali joj se dive i obožavaju je te je počinju nazivati *"Die Knef"*. Poznata kao veliki perfekcionist i profesionalac surađivala je isključivo s vrhunskim muzičarima kao što su Kurt Edelhagen, Hans Hammerschmid, Bert Kaempfert i Gert Wilden.

### Autorica
1970. Hildegard Knef objavila je svoje prvo autobiografsko djelo *Der geschenkte Gaul* (Poklonjeno kljuse), na kojem je radila godinama i koje je ubrzo postalo bestseller. Knjiga je prevedena na čak 17 jezika i postala je najprodavanija knjiga jednog njemačkog autora od 1945. godine. 1970. odnosno 1971. objavljeni su njezini najkvalitetniji albumi *Knef* i *Worum geht’s hier eigentlich?*, koji ipak nisu postigli očekivani komercijalni uspjeh. 1975. izdaje novu knjigu *Das Urteil* (Presuda) i to o bolesti od koje je i sama bolovala (rak dojke) te zbog svoje izravnosti ponovno daje povoda za razne rasprave. 1976. knjiga je zauzela drugo mjesto na ljestvici najprodavanijih knjiga u SAD-u.

### Usponi i padovi
Od 1977. njezine se ploče izdaju u sve manjoj nakladi. Nakon borbe s bolešću udala se po treći put za 15 godina mlađeg mađarskog plemića Paula von Schell-a, zbog čega je često spominjana u "žutom" tisku. Uvrijeđena je s mužem i kćerkom 1982. ponovno napustila Berlin i preselila se u Los Angeles. Nakon rata s njemačkim medijima (bolest, razvod, novi brak, face-lifting, svjetska turneja) Knef se potpuno okrenula protiv domovine. U Americi je primljena s oduševljenjem, posebice medija koji su izvještavali o njezinom velikom povratku u Hollywood, u kojem ipak nije mogla pratiti zahtjeve savremene filmske produkcijske .

1987. proslavila se uspješnim povratkom na scenu kao "gospođica Schneider" u musicalu *"Cabaret"* John Kandera i Freda Ebba u berlinskom Theater des Westens. Godine 1989. konačno se vratila u Njemačku gdje je ponovno doživjela staru slavu.

1992. objavila je prvi single nakon pet godina i to novu interpretaciju uspješnice "Für mich soll's rote Rosen regnen". Istovremeno je dobila brojna priznanja i nagrade za životno djelo, glumila manje sporedne uloge na televiziji i kao legendarna filmska i pjevačka zvijezda gostovala u brojnim TV emisijama. Posljednje godine života ova strastvena pušačica provela je boreći se s bolešću pluća.

## Filmografija
* 1944. *Träumerei* (scene s Hildegard Knef su izbačene iz filma)
* 1944. *Schauspielschule* (UFA-obrazovni film, neobjavljen)
* 1944. *Unter den Brücken*
* 1944./45. *Frühlingsmelodie* (nedovršen)
* 1944./45. *Die Brüder Noltenius*
* 1944./45. *Fahrt ins Glück*
* 1946. *Die Mörder sind unter uns ([[Ubice su među nama]])*, uloge: Ernst Wilhelm Borchert, Erna Sellmer, Arno Paulsen
* 1947. *Zwischen gestern und morgen*, uloge: Viktor de Kowa, Winnie Markus, Viktor Staal, Willy Birgel
* 1947. *Film ohne Titel ([[Film bez naslova]])*, uloge: Hans Söhnker, Irene von Meyendorff, Willy Fritsch, Fritz Odemar
* 1950. *Die Sünderin ([[Griješnica (1951.)|Griješnica]])*, uloge: Gustav Fröhlich, Robert Meyn, Aenne Bruck, Jochen-Wolfgang Meyn
* 1951. *Nachts auf den Straßen*, uloge: Hans Albers, Lucie Mannheim, Marius Goring, Karin Andersen
* 1951. *Es geschehen noch Wunder*, uloge: Willi Forst, Marianne Wischmann, Werner Fuetterer
* 1951. *Decision Before Dawn (Odluka prije zore)*, uloge: Oskar Werner, Garry Merrill
* 1952. *Diplomatic Courier*, uloge: Tyrone Power, Charles Bronson, Karl Malden
* 1952. *The Snows of Kilimanjaro* (Snjegovi Kilimandžara)*, uloge: [[Gregory Peck]], [[Ava Gardner]]
* [[1952]]. *La Fête à Henriette (Na pariškim ulicama)*, uloge: [[Dany Robin]], [[Michel Auclair]], [[Michel Roux]]
* [[1952]]. *Night Without Sleep*, uloge: [[Linda Darnell]], [[Garry Merrill]], [[Joyce Mackenzie]], [[June Vincent]]
* [[1952]]. *Alraune (Unnatural - the Fruit of Evil)*, uloge: [[Erich von Stroheim]],[[Karlheinz Böhm]], [[Harry Meyen]], [[Rolf Henniger]], [[Harry Halm]]
* [[1952]]. *Illusion in Moll*, uloge: [[Herbert Hübner]], [[Sybille Schmitz]], [[Albrecht Schoenhals]], [[Hardy Krüger]]
* [[1953]]. *The Man Between*, uloge: [[James Mason]], [[Claire Bloom]], [[Aribert Wäscher]]
* [[1953]]./[[1954|54]]. *Eine Liebesgeschichte*, uloge: [[O. W. Fischer]], Viktor de Kowa, [[Karl Ludwig Diehl]]
* [[1954]]. *Geständnis unter vier Augen*, uloge: Carl Raddatz, [[Ivan Desny]], [[Werner Hinz]], [[Franz Schafheitlin]]
* [[1954]]. *Svengali*, uloge: [[Terence Morgan]], [[Donald Wolfit]], [[Paul Rogers]], [[Derek Bond]], [[David Kossoff]]
* [[1957]]./[[1958|58]]. *Madeleine und der Legionär*, uloge: [[Bernhard Wicki]], [[Hannes Messemer]], [[Helmut Schmid]]
* [[1958]]. *La Fille de Hambourg (Djevojka iz Hamburga)*, uloge: [[Daniel Gélin]], [[Jean Lefebvre]]
* [[1958]]. *Subway in the Sky*, uloge: [[Albert Lieven]], [[Vivian Mathalon]]
* [[1958]]. *Der Mann, der sich verkaufte (Čovjek koji se prodao)*, uloge: [[Hansjörg Felmy]], [[Kurt Ehrhardt]], [[Antje Weisgerber]]
* [[1960]]. *Die geliebte Stimme* (TV-film)
* [[1960]]. *La Strada dei Giganti* (Die Furchtlosen von Parma), uloge: [[Chelo Alonso]], [[Dario Michaelis]]
* [[1961]]. *Golden Boy* (TV-film), uloge: [[Klaus Kammer]], [[René Deltgen]], [[Werner Bruhns]]
* [[1962]]. *Laura* (TV-film), uloge: [[Anton Walbrook]], [[Hellmut Lange]], [[John Van Dreelen]]
* [[1962]]. *Lulu*, uloge: [[Nadja Tiller]], [[O. E. Hasse]], [[Mario Adorf]], [[Leon Askin]], [[Charles Régnier]], [[Rudolf Forster]]
* [[1962]]. *Landru*, uloge: [[Charles Denner]], [[Stéphane Audran]]
* [[1962]]. *Ballade pour un voyou*, uloge: [[Michel Vitold]], [[Philippe Noiret]]
* [[1962]]./[[1963|63]]. *Caterina di Russia/Cathérine de Russie*, uloge: [[Sergio Fantoni]]
* [[1962]]./[[1963|63]]. *Die Dreigroschenoper (Opera za tri groša)*, uloge: [[Curd Jürgens]], [[June Ritchie]], [[Sammy Davis jr.]], [[Lino Ventura]], [[Gert Fröbe]], [[Walter Giller]]
* [[1963]]. *Das große Liebesspiel*, uloge: [[Lilli Palmer]], [[Daliah Lavi]], [[Thomas Fritsch]], [[Peter van Eyck]]
* [[1963]]. *Gibraltar*, uloge: [[Geneviève Grad]], [[Gérard Barray]]
* [[1964]]. *Wartezimmer zum Jenseits*, uloge: [[Götz George]], [[Richard Münch]], [[Carl Lange]], [[Heinz Reincke]]
* [[1964]]. *Verdammt zur Sünde*, uloge: [[Martin Held]], [[Else Knott]], [[Christa Lindner]], [[Michael Ande]]
* [[1964]]. *Mozambique*, uloge: [[Paul Hubschmid]], [[Vivi Bach]], [[Dietmar Schönherr]]
* [[1965]]. *Mrs. Dally – Heute ist Unabhängigkeitstag* (TV-film)
* [[1967]]. *The Dirty Dozen*
* [[1967]]./[[1968|68]]. *The Lost Continent*, uloge: [[Eric Porter]], [[Suzanna Leigh]]
* [[1975]]. *Jeder stirbt für sich allein (Svatko umire sam)*, uloge: Carl Raddatz, [[Martin Hirthe]], [[Gerd Böckmann]], [[Brigitte Mira]]
* [[1978]]. *Fedora*, uloge: [[William Holden]], [[Marthe Keller]], [[José Ferrer]], Mario Adorf, [[Henry Fonda]]
* [[1979]]. *Der Alte: Illusionen über einen Mord* (TV-film)
* [[1980]]. *Checkpoint – Charlie*, uloge: [[Antonia Dauphin]], [[Gerd Duwner]], [[Almut Eggert]]
* [[1982]]. *Der Gärtner von Toulouse* (TV-film), uloge: [[Benedict Freitag]], [[Hans Baumann]]
* [[1984]]. *Scarecrow & Mrs. King*
* [[1985]]. *Flügel und Fesseln/L'Avenir d'Émile*, uloge: [[Hermann Treusch]], [[Camille Raymond]]
* [[1988]]. *Witchery*, uloge: [[David Hasselhoff]], [[Linda Blair]]
* [[1990]]. *Ein Schloss am Wörthersee: Adel verpflichtet zu nichts* (TV-film)
* [[1990]]. *Champ Clos*, (TV-film), uloge: [[Micheline Presle]], [[Inge Meysel]]
* [[1994]]. *Tödliches Erbe* (TV-film), uloge: [[Horst Buchholz]], [[Ulrich Wildgruber]], [[Christoph Eichhorn]]
* [[1999]]. *Eine fast perfekte Hochzeit* (TV-film), uloge: [[Hans Clarin]], [[Alexander Goebel]], [[Andreas Vitásek]]
* [[2001]]. *Wie angelt man sich einen Müllmann?* (TV-film, nedovršen), uloge: [[Ingrid van Bergen]]
* [[2001]]. *A Woman And A Half* (dokumentarni film o Hildegrd Knef)

== Izbor najpoznatijih pjesama ==
* "Für mich soll's rote Rosen regnen"
* "Ich bin den weiten Weg gegangen"
* "Eins und Eins, das macht zwei"
* "Ich brauch Tapetenwechsel"
* "Er war nie ein Kavalier"
* "Aber schön war es doch"
* "Mackie Messer"
* "Es war beim Bal Paré"
* "Er hiess nicht von Oertzen"
* "Grauer Regen"
* "Ich möchte am Montag mal Sonntag haben"
* "Er setzt mich von der Steuer ab"
* "Von Nun An Ging's Bergab"
* "Wenn's dem Esel zu gut geht"
* "Ich hab noch einen Koffer in Berlin"
* "Heimweh nach dem Kurfürstendamm"
* "Berlin, dein Gesicht hat Sommersprossen"

== Diskografija ==
=== LP-albumi ===
* [[1955]]. *Cole Porter: Silk Stockings*
* [[1961]]. *Hildegard Knef spricht Jean Cocteau: Die geliebte Stimme*
* [[1963]]. *Die Dreigroschenoper*
* [[1963]]. *So oder so ist das Leben*
* [[1964]]. *Die großen Erfolge*
* [[1964]]. *Hildegard Knef*
* [[1964]]. *Seitensprünge nach Noten: Schauspieler singen Chansons (Ilse - Wedkind)*
* [[1964]]. *Ihre großen Erfolge*
* [[1964]]. *Illusionen*
* [[1964]]. *Germany’s Hildegard Neff*
* [[1965]]. *Mrs. Dally (Heute ist Unabhängigkeitstag)*
* [[1965]]. *Hildegard Knef spricht und singt Tucholsky*
* [[1965]]. *Chansons mit Hildegard Knef*
* [[1966]]. *Ich seh die Welt durch deine Augen*
* [[1966]]. *So hat alles seinen Sinn*
* [[1966]]. *Die neue Knef – Tournee LIVE*
* [[1966]]. *Die große Knef*
* [[1967]]. *Halt mich fest*
* [[1967]]. *Hildegard Knef*
* [[1968]]. *Träume heißen du*
* [[1968]]. *Knef concert*
* [[1968]]. *Na und ...*
* [[1968]]. *Der Mond hatte frei*
* [[1969]]. *Love for Sale*
* [[1969]]. *Die großen Erfolge 2*
* [[1970]]. *Knef*
* [[1970]]. *Portrait in Musik*
* [[1970]]. *Hildegard Knef liest: Der geschenkte Gaul – Bericht aus einem Leben*
* [[1970]]. *Tapetenwechsel*
* [[1970]]. *Grand Gala*
* [[1970]]. *Hildegard Knef*
* [[1971]]. *From Here On In It Gets Rough*
* [[1971]]. *Worum geht’s hier eigentlich?*
* [[1971]]. *The World of Hildegard Knef*
* [[1971]]. *Gestern - Heute*
* [[1972]]. *Und ich dreh’ mich nochmal um*
* [[1972]]. *Texte, geschrieben und gelesen: Hildegard Knef*
* [[1973]]. *Portrait in Gold*
* [[1974]]. *Ich bin den weiten Weg gegangen*
* [[1975]]. *Das Urteil – Hildegard Knef liest aus ihrem Roman*
* [[1975]]. *Applaus*
* [[1975]]. *Star für Millionen: Hildegard Knef*
* [[1976]]. *Bei dir war es immer so schön*
* [[1976]]. *Die großen Erfolge*
* [[1976]]. *Grand Gala der Stars: Hildegard Knef*
* [[1977]]. *Lausige Zeiten*
* [[1977]]. *Goldene Serie: Hildegard Knef*
* [[1978]]. *Heimweh-Blues*
* [[1978]]. *Überall blühen Rosen*
* [[1979]]. *Eins & Eins – Hildegard Knef, ihre großen Erfolge und das Orchester Bert Kaempfert*
* [[1979]]. *Wereldsuccessen*
* [[1979]]. *Profile: Hildegard Knef*
* [[1979]]. *20 große Erfolge*
* [[1980]]. *Da ist eine Zeit ...*
* [[1980]]. *Tournee, Tournee ... Das Live-Album ihrer Konzertreise*
* [[1980]]. *Motive: Hildegard Knef*
* [[1980]]. *Star-Magazin: Hildegard Knef*
* [[1981]]. *Portrait: Hildegard Knef*
* [[1984]]. *Aber schön war es doch – 16 große Erfolge*
* [[1985]]. *Ihre Freunde nennen sie Hilde*
* [[1985]]. *Ihre 16 größten Erfolge*
* [[2002]]. *The Reform Sessions*

=== CD-albumi ===
* [[1985]]. *The Lady Is A Tramp – Internationale Erfolge*
* [[1988]]. *Concert – Ihre größten Erfolge*
* [[1988]]. *Idole: Hildegard Knef*
* [[1989]]. *Silk Stockings – 1955 Original Broadway Cast*
* [[1992]]. *Ihre großen Erfolge*
* [[1993]]. *Für mich soll's rote Rosen regnen – Ihre 20 schönsten Songs*
* [[1994]]. *The Fantastic World of Voices: The Great Hildegard Knef*
* [[1994]]. *Tonfilm-Schlager: Berühmte Filmmelodien und ihre besten Interpreten 1937–1955*
* [[1999]]. "17 Millimeter"
* [[1999]]. *Ich Sing Dein Lied*
* [[2000]]. *Das gab's nur einmal*
* [[2000]]. *Die Grossen Erfolge*
* [[2000]]. *Halt Mich Fest*
* [[2002]]. *Aber schön war es doch*
* [[2002]]. *Knef Sings, Kaempfert Swings*
* [[2002]]. *In Concert*
* [[2002]]. *Singt Cole Porter (Expanded & Remastered)*
* [[2003]]. *A Woman and a Half*
* [[2003]]. *Singt und Spricht Tucholsky*
* [[2003]]. *So Oder So Ist das Leben*
* [[2005]]. *Der Geschenkte Gaul*
* [[2005]]. *Das Urteil*
* [[2005]]. *Schöne Zeiten - Ihre unvergessenen Singles*
* [[2005]]. *Knef*
* [[2005]]. *Ich bin den weiten Weg gegangen''

## Nagrade i priznanja
* 1949. nagrada za najbolju žensku ulogu u filmu "Film ohne Titel" ("Film bez naslova") na filmskom festivalu u Locarnu
* 1951. otisci ruku i nogu pred kinom Graumans Chinese Theater u Hollywoodu
* 1953. nagrada francuske filmske kritike za ulogu u filmu "La Fête à Henriette"
* 1956. izbor za glumicu s najvećim seksipilom (SAD)
* 1959. njemačka filmska nagrada za najbolju sporednu žensku ulogu u filmu "Der Mann, der sich verkaufte" ("Čovjek koji se prodao")
* 1968. Zlatna ploča
* 1968. izbor za najbolju njemačku pjevačicu
* 1969. muzička nagrada Edison za najbolji tekst i popularnost u Evropi
* 1975. odličje SR Njemačke prvog reda za zasluge na priznanju SR Njemačke u svijetu
* 1976. Zlatna nagrada za najbolju žensku ulogu u filmu "Jeder stirbt für sich allein" ("Svatko umire sam") na međunarodnom filmskom festivalu Karlovy Vary
* 1976. nagrada Mark Twain za englesko izdanje "Das Urteil"
* 1977. njemačka filmska nagrada za cjelokupno filmsko djelo
* 1980. Zlatni tulipan (holandska muzička nagrada)
* 1993. nagrada grada Düsseldorfa "Helmut Käutner"
* 1995. Veliko odličje Berlina za zasluge
* 1996. prva dobitnica nagrade "Marlene"
* 1999. njemačka video nagrada za životno djelo
* 1999. nagrada za najbolju jazz produkciju godine za album "17 Millimeter" s jazz muzičarom Till Brönnerom
* 2000. Zlatna kamera za životno djelo
* 2000. ECHO za životno djelo
* 2001. Bambi za životno djelo

## Vanjske veze

* Službeni site kluba obožavatelja
*