open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jagodična kost

**Jabučna kost** () je parna kost lica, koja prouzrokuje na gornjem delu lica karakteristično ispupčenje zvano jagodica ili jabučica. Pripada tipu nepravilnih kostiju i na njoj se opisuju tri strane, tri ivice i dva nastavka.

*Spoljašnja strana* () je u celosti ispupčena i lokalizovana je neposredno ispod kože. Na njoj se nalazi jednostruki ili dvostruki otvor (), kroz koji prolazi grana jabučnog živca. *Zadnja* ili *slepoočna strana* () se zglobljava sa gornjom vilicom i učestvuje u izgradnji slepočne i podslepočne jame. Na njoj se takođe nalazi otvor (), kroz koji izlazi istoimena grana jabučnog živca. *Unutrašnja* ili *orbitalna strana* () je glatka i udubljena, i čini deo zida očne duplje. Na njoj se nalazi zigomatiko-orbitalni otvor ().

*Prednje-gornja ivica* je zaobljena i učestvuje u izgradnji ivice otvora očne duplje. *Zadnje-gornja ivica* ima oblik latiničnog slova *S* i na njoj se pričvršćuje fascija slepoočnog mišića. *Zadnje-donja ivica* je hrapava i na nju se pripaja maseterični mišić. *Zadnje-unutrašnja ivica* je nazupčena i spaja se sa klinastom kosti i gornjom vilicom.

*Čeoni nastavak* jabučne kosti () se zglobljava sa nastavkom čeone kosti, a takođe i sa klinastom kosti. *Slepoočni nastavak* () se spaja sa jabučnim nastavkom slepoočne kosti i tako obrazuje jabučni luk koji je potkožan.

Kroz jabučnu kost prolazi istoimeni kanal (), koji ima oblik slova *Y* i kroz njega prolazi jabučni živac. Kanal počinje zigomatiko-orbitalnim otvorom i posle kraćeg puta se deli na dve grane, koje se otvaraju na spoljašnjoj i slepoočnoj strani kosti.

## Literatura
Dr Danica Obradović, dr Ljilja Mijatov-Ukropina, dr LJubica Stojšić: "Osteologija za studente medicine", Novi Sad 2000.
Nosna kost

**Nosna kost** () je parna kost lica, koja gradi koren nosa. Ona ima oblik pravougaone koštane pločice, pa joj se opisuju dve strane (prednja i zadnja) i četiri ivice (gornja, donja, spoljašnja i unutrašnja). Desna i leva nosna kost su postavljene ispred prednjeg otvora nosne duplje i grade njegovu gornju ivicu.

*Prednja strana* ove kosti je potkožna, ima ispupčen oblik i na njoj se nalaze otvori () kroz koji prolaze krvni sudovi i živci. *Zadnja strana* je udubljena i učestvuje u izgradnji krova nosne duplje. Na njoj se nalazi sitasti žleb, duž koga prolazi istoimeni živac.

*Gornja ivica* je hrapava i zglobljava se sa čeonom kosti, dok je *donja ivica* slobodna. *Unutrašnjom ivicom* nosna kost se spaja sa istoimenom kosti suprotne strane, a preko *spoljašnje* ostvaruje kontakt sa čeonim nastavcima gornje vilice.

## Literatura
Dr Danica Obradović, dr Ljilja Mijatov-Ukropina, dr LJubica Stojšić: "Osteologija za studente medicine", Novi Sad 2000.
Suzna kost

**Suzna kost** (lat. os lacrimale) je kost glave, četverokutasta oblika koja čini medijalnu stijenku očnice.

## Strukture
Suzna kost ima dvije površine i četiri ruba.

### Površine
Lateralna ili orbitalna površina podijeljena je okomitim grebenom (lat. crista lacrimalis posterior) na dva dijela. Grebena sa stražnje strane omeđuje udubinu za suznu vreću (lat. fossa sacci lacrimalis). U gornjem dijelu udubine nalazi se suzna žlijezda, a u donjem lat. ductus nasolacrimalis.
Greben sa dijelom lateralne ploštine koji se nalazi odmah iza njega daje polazište lakrimalnom dijelu mišića, lat. musculus orbicularis oculi. Greben na svom donjem kraju daje izdanak (lat. hamulus lacrimalis) koji se spaja sa lakrimalnim tuberkulom gornje čeljusti i zajedno oblikuju gornji otvor nosnosuznog kanala (lat. ductus nasolacrimalis).

Medijalna ili nazalna ploština kosti oblikuje srednji nosni hodnik, te straga se uzglobljuje sa rešetnicom i oblikuje nekoliko prednjih rešetničkih ćelija (lat. cellulae ethmoidales anterior).

### Rubovi
Od četiri rubova:
* prednji rub spojen je sa čeonim nastavkom gornje čeljusti
* stražnji rub spojen je sa lat. lamina papyracae, rešetnice
* gornji rub je spojen sa čeonom kosti
* donji rub je podijeljen grebenom na:
** stražnji dio koji je spojen sa orbitalnom ravninom gornje čeljusti
** prednji dio koji je izdužen i spojena sa suznim nastavkom donje nosne školjke (lat. concha nasalis inferior)

## Povezano
Nepčana kost

**Nepčana kost** () je parna kost lica, koja učestvuje u izgradnji zidova očne duplje, nosne duplje, krilastonepčane i krilaste jame. Ona ima oblik latiničnog slova *L* i sastoji se iz dva dela (lista): vodoravnog i uspravnog. Uspravni list nosi četiri nastavka.

## Vodoravni list
*Vodoravni list* nepčane kosti () se spaja sa nepčanim nastavkom gornje vilice i sa njim obrazuje tvrdo nepce. Ovaj list ima oblik pravougaone pločice, pa se na njemu opisuju dve strane (gornja i donja) i četiri ivice (prednja, zadnja, unutrašnja i spoljašnja).

*Gornja* ili *nosna strana* () je glatka, blago udubljena i gradi deo poda nosne duplje. *Donja* ili *nepčana strana* () čini zadnju trećinu koštanog nepca. Na njoj se nalazi veliki nepčani otvor () od koga polazi nepčani žleb, a on se nastavlja na istoimeni žleb na maksilarnom nastavku.

*Prednja ivica* je oštra i spaja se sa zadnjom ivicom nastavka gornje vilice, gradeći pri tome poprečni nepčani šav (). *Zadnja ivica* je takođe tanka i oštra, a na njenom unutrašnjem kraju se nalazi bodlja. Preko *unutrašnje ivice* vodoravni list se zglobljava sa analognim strukturama nepčane kosti suprotne strane, i pri tome obrazuje srednji nepčani šav (). Na podu nosne duplje, dva vodoravna lista obrazuju nosni greben koji se spaja sa ralastom kosti. Na nivou *spoljašnje ivice* spajaju se dva lista nepčane kosti, i to gotovo pod pravim uglom.

## Uspravni list
*Uspravni list* () ima takođe pravougaoni oblik, pa se i na njemu opisuju dve strane i četiri ivice.

*Unutrašnja* ili *nosna strana* () gradi deo spoljašnjeg zida nosne duplje i deo donjeg nosnog hodnika. *Spoljašnja* ili *vilična strana* () se zglobljava sa gornjom vilicom i klinastom kosti, a osim toga na njoj se nalazi trouglasto glatko polje koje čini unutrašnji zid krilastonepčane jame. Od ovog polja polazi veliki nepčani žleb, koji učestvuje u uzgradnji velikog nepčanog kanala.

*Prednja ivica* uspravnog lista je tanka i spušta se koso unapred. *Zadnja ivica* je oštra i spaja se sa klinastom kosti. Preko *donje ivice*, uspravni list se spaja sa horizontalnim, dok je *gornja ivica* neravna i od nje polaze brojni nastavci.

## Nastavci
*Gornji prednji* ili *orbitalni nastavak* () ima piramidalni oblik sa bazom okrenutom nadole. On se zglobljava sa gornjom vilicom, sitastom i klinastom kosti.

*Gornji zadnji* ili *klinasti nastavak* () je nešto manji i ima oblik tanke četvorougaone koštane ploče. On se spaja sa školjkom i krilastim nastavkom klinaste kosti, a osim toga učestvuje u izgradnji krova i spoljašnjeg zida nosne duplje.

*Donji prednji* ili *vilični nastavak* () se odvaja od prednje ivice uspravnog lista nepčane kosti i on zatvara deo zadnjeg otvora viličnog sinusa ().

*Donji zadnji* ili *piramidalni nastavak* () se zglobljava sa klinastom kosti i gornjom vilicom, a takođe gradi deo krilaste i podslepočne jame. Na njemu se nalaze i 2-3 mala nepčana otvora, kroz koji prolaze krvni sudovi i živci.

## Literatura
Dr Danica Obradović, dr Ljilja Mijatov-Ukropina, dr Ljubica Stojšić: "Osteologija za studente medicine", Novi Sad 2000.
Donja nosna školjka

**Donja nosna školjka** (lat. concha nasalis inferior) je parna kost lubanje koja se proteže uz lateralni zid nosne šupljine. 
Donji nosni hodnik nalazi se ispod donje nosne školjke i između ove kosti i lateralnog zida nosne šupljine.

## Strukture
Kost ima dvije ploštine, dva ruba i dva ekstremiteta. 

Medijalna ploština je konveksna i izdubljena brojnim udubinama.
Lateralna ploština je konkavna i čini donji nosni hodnik (lat. meatus nasi inferior).

Gornji rub je tanak i nepravilan, spaja se sa različitim kostima i može se podijeliti u tri djela:
* prednji dio je spojen sa lat. crista conchalis gornje čeljusti.
* stražnji dio je spojen sa lat. crista conchalis nepčane kosti. 
* srednji dio sadrži tri izdanka:
** suzni izdanak, lat. processus lacrimalis, je vrhom spojena sa suznom kosti, a na stražnjoj strani nalazi se udubina koja sudjeluje u oblikovanju kanala, lat. canalis nasolacrimalis.
** etmoidalni izdanak, lat. processus ethmoidales, ide prema gore i spaja se sa rešetnicom 
** lat. processus maxillaris je najveći izdanak koji se spaja sa gornjom čeljusti i oblikuje medijalni zid maksilarnog sinusa.
Donji rub je slobodan.
Raonik

**Raonik** (lat. vomer) je tanka kost lubanje koja oblikuje dio nosne pregrade.

Kost se nalazi se u sagitalnoj ravnini i spojena je sa šest kosti: klinastom kosti, rešetnicom, obje nepčane kosti i obje gornje čeljusti.

Gornji rub vomera sadrži sa svake strane koštane izdanke, lat. alae vomeris, koji su na svakoj strani spojeni je sa rostrumom klinaste kosti i sa sfenoidalnim nastavkom nepčane kosti. 

Donji rub vomera je spojen sa grebenima gornje čeljusti i nepčane kosti.

Prednji rub je najduži. Gornja polovica prednjeg ruba spojena je sa lat. lamina perpendicularis rešetnice, dok je donja polovica udubljena za donji rub septalne hrskavice nosa. 

Stražnji rub je slobodan i odvaja dvije lat. choanae.
Bubna opna

**Bubna opna** ili **bubnjić** () je membrana koja razdvaja spoljašnje i srednje uvo. Nalazi se na kraju spoljašnjeg slušnog hodnika (kanala), nagnuta je pod uglom od 45% prema spoljašnjem slušnom kanalu i smeštena je u jednom useku (timpanični usek) ovog kanala.

## Uloga
Bubna opna ima dvostruku ulogu:
* ona sakuplja zvučne talase kao membrana mikrofona i prenosi ih na slučne koščice. Zvučni talasi se iz spoljašnje sredine usmere i pojačaju putem ušne školjke i slušnog kanala i dolaze pravo do bubne opne. Bubna opna je povezana sa slušnom koščicom čekić, tako da se vibracije bubne opne pretvaraju u pokretanje čekića i čitavog lanca slušnih koščica (čekić, nakovanj i uzengija) sve do ovalnog prozora i unutrašnjeg uha.
* štiti membranu kružnog otvora vestibuluma (lat. Foramen rotundum) od direktnog dejstva mehaničkih, zvučnih talasa. Direktno dejstvo zvučnih talasa na ovu membranu može poremetiti pokretanje perilimfe u unutrašnosti vestibuluma i oslabiti funkciju unutrašnjeg uva.

## Građa

Bubna opna se sastoji iz dva dela. Labavog dela ili lat. *pars flaccida* i zategnutog ili lat.*pars tensa*. Zategnuti deo zauzima dosta veću površinu i on je zategnut u obliku levka između drške čekića i koštanog dela slušnog kanala. Zategnuti deo je izgrađen iz tri sloja:
* sa spoljašnje strane (koja je okrenuta spoljašnjem slušnom kanalu) prekriven je kožom. Ova koža je tanka i pri pregledu otoskopom (pri osvetljenju) reflektuje svetlost.
* središnji deo je izgrađen od vezivnog tkiva (lat.*stratum fibrosum*). Ovde je spoljašnji sloj vezivnog tkiva građen od vlakana koja su raspoređena radijarno a unutrašnji sloj od vlakana koja su raspoređena kružno. Na ivici bubne opne ova vlakna grade jedan fibrozni prsten, preko koga je bubna opna uleže u pomenuti usek spoljašnjeg slušnog kanala.
* sa unutrašnje strane (prema bubnoj duplji) prekrivena je sluzokožom.

Labavi deo (lat.pars flaccida) je manji deo i leži u gornjem delu bubne opne. Ovaj sloj sastoji se samo od kože (spolja) i sluzokože (unutra), dok vezivni sloj fali.

## Inspekcija
Inspekcija spoljašnjeg i unutrašnjeg uha može se obaviti otoskopom. To je jednostavan uređaj kojim se pomenute strukture osvetljuju. Normalna bubna opna reflektuje svetlost, dobro je diferencirana i pokretna. Ukliko je npr. došlo do nakupljanja tečnosti u srednjem uhu (dakle iza bubne opne) onda je ona nepokretna, jer tečnost blokira pokretanje. Bitna je i boja bubne opne, jer je bubna opna prozračna pa se nakupljanje tečnosti može videti kao plava, žuta, crna... boja. Used nagomilavanja tečnosti može doći i do pucanja bubne opne. Do pucanja može doći i usled naglog promena pritiska spolja (zvučna trauma, eksplozija...). Nekada se u terapiji zapaljenja srednjeg uha (otitis medija) ona veštači probuši, tada tečnost otiče i bolovi prestaju. Ovakva intervencuja se zove paracenteza. Bubna opna može zarasti spontano ili se rekonstruisati metodom timpanoplastike.

## Literatura
* Arthur C. Guyton John E. Hall *Medicinska fiziologija* savremena administracija Beograd 1999 
* Rudolf Probst Gerhard Grevers Heinrich Iro *Hals-Nasan-Ohren-Heilkunde* Thieme
Prsna kost

**Sternum** ili **grudna kost** je kost pločastog (ravnog) oblika na sredini grudnog koša. 

Ime potiče od njenog izgleda jer podseća na rimski mač - *sternum*. 

Sastoji se od tri dela:
# *Manubrium sterni* (drška mača), koji se nalazi na vrhu grudnog koša i povezan je sa prva dva rebra.
# *Corpus sterni* (telo, oštrica mača), koji čini najveći deo kosti i povezan je sa 3-7 rebrom
# *Processus xyphoideus*, mali produžetak na kraju kosti.

Sternum zajedno sa rebrima gradi prednji zid grudnog koša i štiti unutrašnje organe srce i pluća, takođe učestvuje u produkciji eritrocita (crveno krvno zrnce).
Klinasta kost

**Klinasta kost** (os sphenoidale) je neparna kost lobanje, koja gradi srednji i zadnji deo baze. Sastoji se od:
* pneunatizovanog tela (corpus) koje je spojeno sa okcipitalnom kosti 
* velikih krila (alae majores)
* malih krila (alae minores)
* krilastih nastavaka (processus pterygoidei)

Na gornjoj strani klinaste kosti nalazi se udubljenje u kome je smeštena hipofiza, a podseća na sedlo (sella turcica).

## Povezano
* Lobanja
Sitasta kost

**Rešetnica** ili **sitasta kost** (lat. os ethmoidale) je neparna kost lubanje smještena u središnjoj ravnini između nosne šupljine i lubanjske šupljine, te između dviju očnih šupljina.

Rešetnica se sastoji od koštane ploče (lat. lamina perpendicularis) koja je postavljena okomito, iznad koje je položena vodoravno druga rešetkasta ploča (lat. lamina cribrosa).
Sa svake strane rešetkaste ploče nalazi se etmoidalni labirint koji sadrži etmoidalne ćelije (prednje, srednje i stražnje).

Pijetlova kresta (lat. crista galli) je dio okomite koštane ploče koji strši iznad rešetkaste ploče u lubanjsku šupljinu. 
Kroz rešetkastu ploču prolaze živčana vlakna njušnog živca.

Rešetnica je spojena sa dvije kosti neurokranija i sa jedanaest kostiju viscerokranija:
* neurokranij: čeona kost i klinasta kost
* viscerokranij: nosna kost (2), gornja čeljust (2), suzna kost (2), nepčana kost (2), donja nosna školjka (2), raonik

## Povezano
Rebra

U anatomiji kralježnjaka, **rebra** (lat. *costae*) su dugačke, vitke, zakrivljene kosti koje tvore rebrenu koš. Kod većine životinja rebra okružuju prsni koš (lat. *thorax*) pritom štiteći pluća, srce i druge organe prsnog koša. Nekim životinjama, pogotovo zmijama, rebra pružaju potporu i zaštitu cijelog tijela.

## Ljudska anatomija
Čovjek, bez obzira na spol, ima 12 pari rebara (odnosno 24 rebra). Prvih je sedam hrskavično povezano s prsnom kosti (*sternum*). Naredna tri para, poznata kao "lažna rebra", dijele hrskavičnu vezu sa prsnom kosti (vidi slike). Zadnja se dva para nazivaju tekuća rebra (*costae fluitantes*) ili kralježna rebra jer su vezana samo za kralježnicu, a ne za sternum ili hrskavicu sternuma. Nekim ljudima nedostaje jedan od zadnja dva para rebara, dok neki imaju i treći par. Uklanjanje rebara je kirurški zahvat odvajanja rebara iz terapeutskih ili kozmetičkih razloga.

Prsni je koš odvojen od trbušne šupljine (abdomena) plućnom dijafragmom (ošitom) koja ujedno regulira disanje. Kad se ošit steže, prsni se koš s rebrima širi, smanjujući van-prsni tlak te vukući zrak u pluća.

## Drugi sisavci
Kod sisavaca, rebra se obično poimaju samo kao dio prsnog koša. Ipak, pri razvoju embrija sisavaca, sjedinjeni ostaci rebara mogu se naći pri vratnim kralješcima i krstači.

Kod gmazova, rebra se nekad mogu pronaći na svakom kralješku od vrata do krstače.

Rebra kornjača razvila su se u koštane ili hrskavične dijelove oklopa i egzoskeleta.

Ribe mogu imati i do 4 rebra na svakom kralješku (što je vidljivo kod npr. Haringe), iako sve ribe nemaju toliko.

## Dodatne slike
Galerija slika niže prikazuje ljudska rebra:

image:Gray122.png
image:Gray123.png
image:First rib Gray.png
image:Second rib Gray.png
image:Gray126.png
image:Gray127.png
image:Gray128.png


## Reference
* *Clinically Oriented Anatomy*, 4th ed. Keith L. Moore and Robert F. Dalley. pp.&nbsp;62–64

## Povezano
Ramena kost

**Ramena kost** ili **nadlaktična kost** (lat. humerus) je duga kost koja seže od ramena do lakta. Na ramenoj kosti razlikujemo: gornji (proksimalni) kraj, trup (lat. corpus humeri) i donji (distalni) kraj.

Gornji kraj ramene kosti je uzglobljena sa lopaticom u ramenom zglobu (lat. articulatio humeri), a donji kraj s palčanom kosti i lakatnom kosti u zglobu lakta (lat. articulatio cubiti)..

## Strukture
### Gornji kraj
Gornji kraj ramene kosti sastoji se od glave ramene kosti (lat. caput humeri), velike kvrge (lat. tuberculum majus) i male kvrge (lat. tuberculum minus). Ispod svakih od kvrga spuštaju se grebeni: lat. crista tuberculi minoris i lat. crista tuberculi majoris..
Između grebena nalazi se žlijeb, lat. sulcus intertubercularis. 
Ispod greben nalazi se kirurški vrat ramene kosti, lat. collum chirurgicum (mjesto gdje najčešće nastaju prijelomi ramene kosti).

### Trup
Na trupu nadlaktične kosti nalazimo tri ploštine:
* prednja lateralna ploština (lat. facies anterior lateralis)
* prednja medijalna ploština (lat. facies anterior medialis)
* stražnja ploština (lat. facies posterior)

Na prednjoj lateralnoj ploštini nalazi se hrapavost, lat. tuberositas deltoidea.
Stražnja ploština sadrži žlijeb, lat. sulcus nervi radialis.

Na trupu ramene kosti (lat. corpus humerii) razlikujemo i tri ivice:
* prednja ivica (lat. margo anterior)
* spoljašnja ivica (lat. margo lateralis)
* unutrašnja ivica (lat. margo medialis)

### Donji kraj
Na donjem kraju nalazi se srednji dio sa zglobnim tijelima, zglavak (lat. condylus humeri), i medijalni (lat. epiconylus medialis) i lateralni nadzglavak (lat. epiconylus lateralis).

Zglavak čine glavica ramene kosti (lat. capitulum humeri) i valjak (lat. trochlea humeri). Glavica služi kao zglob sa palčanom kosti, a valjak sa lakatnom kosti.

Na prednjoj strani zglavka nalaze se vjenčana jamica (lat. fossa coronoidea) i palčana jamica (lat. fossa radialis), a na stražnjoj lat. fossa olecrani.

Na stražnjoj strani medijalnog nadzglavka nalazi se žlijeb, lat. sulcus nervi ulnaris.

## Polazište i hvatište mišića
Za ramenu kost se hvataju (i polaze s nje) mišići:
* deltoidni mišić hvata se za hrapavost (lat. tuberositas deltoidea) 
* veliki prsni mišić, veliki obli mišić i najširi leđni mišić, hvataju se za gornji kraj ramene kosti 
* nadlaktični mišić i nadlaktičnopalčani mišić polaze, a kljunastonadlaktični mišić hvata se za ramenu kost 
* troglavi nadlaktični mišić (dvije glave) i lakatni mišić polaze sa ramene kosti

## Povezano
Lakatna kost

**Lakatna kost** (lat. ulna) je duga kost, koja je smještena na medijalnoj strani podlatktice, usporedno sa palčanom kosti (lat. radius).

## Strukture
Ulna se sastoji od dva zadebljana kraja (gornji i donji) i trupa.

### Gornji (proksimalni) kraj
Na gornjem kraju nalaze se dva izraštaja: vjenčani nastavak (lat. processus coronoideus) i lakatni vrh (grč. olecranon). Između dva izraštaja nalazi se zglobna površina za valjak ramene kosti. Na koronoidnom nastavku nalazi se urez koji sadrži zglobnu površinu za proksimalni zglob sa palčanom kosti.

### Trup
Trup kosti ima tri ploštine i tri ruba:
* prednja ploština
* medijalna ploština
* stražnja ploština
* prednji rub
* stražnji rub 
* lateralni rub

### Donji (distalni) kraj
Donji kraj kosti je ujedno i glava kosti, lat. caput ulnae. Oko glave ulne nalazi se zglobna ploština za distalni zglob sa palčanom kosti. Donja strana palčana kosti sadrži i zglob ploštinu sa zglob sa trokutastom kosti (lat. os triquetrum), te stiloidni nastavak (lat. processus styloideus)

## Zglobovi
Lakatna kost je uzglobljena sa:
* ramenom kosti (lat. humerus) u lakatnom zglobu
* palčanom kosti, na proksimalnom i distalnom kraju, te je povezana sa palčanom kosti međukoštanom opnom podlaktice.
* sa kosti pešća, ustvari s trokutastom kosti

## Povezano
Palčana kost

**Palčana kost** (lat. radius) je duga kost, koja je smještena na lateralnoj strani podlaktice, usporedno sa lakatnom kosti (lat. ulna).

## Strukture
Na palčanoj kosti razlikujemo gornji kraj, trup i donji kraj.

### Gornji (proksimalni) kraj, glava kosti
Gornji kraj (glava palačane kosti, lat. caput radii) okružena je zglobnom površinom za zglob sa lakatnom kosti. Na gornjoj strani glave nalazi se zglobna ploština za zglob sa ramenom kosti (lat. humerus).

### Trup
Na trupu plačane kosti razlikujemo tri ploštine i tri ruba:
* prednja ploština
* stražnja ploština
* lateralna ploština
* prednji rub
* stražnji rub
* medijalni rub

### Donji (distalni) kraj
Donji kraj je masivniji nego gornji. Na donjoj strani sadrži zglobnu ploštinu za kosti pešća, a na medijalnoj strani urez za distalni zglob s lakatnom kosti.

## Zglobovi
Palčana kost je uzglobljena sa:
* ramenom kosti (lat. humerus) u lakatnom zglobu
* lakatnom kosti, na proksimalnom i distalnom kraju, te je povezana sa lakatnom kosti međukoštanom opnom podlaktice.
* sa kosti pešća, ustvari: čunastom kosti (lat. os scaphoideum) i polumjesečastom kosti (lat. os lunatum).

## Povezano
Queer

**Queer** je termin koji se odnosi na osobe, odlike ili radnje koja nisu iz heteronormativnog socijalnog obrasca. Zbog takvog značenja, često se koristi kao sinonim za skraćenicu LGBT (lezbejke, gejevi, biseksualne i trans osobe), ali se jednako može primenjivati i na ostale rodne i seksualne identitete, kao i na heteroseksualne osobe koje izlaze iz heteronormativnog socio-seksualnog ponašanja.

## Vidi dalje

* Queer teorija
* New Queer Cinema
* Queer nacionalizam
* Queer teologija
* Queer as Folk
* Queer Beograd
* Queer Sarajevo
* Udruženje Q
* Queeria
Šaka

**Šaka** (med. lat. *manus*) je krajnji dio ruke. Šake služe za dohvatanje predmeta i upravljanja njima. Normalno imaju po pet prstiju, koji pri vrhu imaju nokte kao zaštitu od povreda. Kod nekih ljudi na šakama (pa i na stopalima) zna izrasti šesti prst. Palac je paralelan s ramenom i može se rotirati za 90°. Ostali prsti (kažiprst, srednjak, prstenjak i mali prst) mogu se zarotirati za 45°. Čovječja šaka ima 27 kostiju.

Malo je sisavaca i ostalih životinja koje imaju i služe se "šakama" za dohvatanje predmeta, pa se služe drugim dijelovima tijela kao što su šape i kandže. Samo sisavci iz reda majmuna imaju prste. Ljudi imaju dvije ruke, a čovjekoliki majmuni i majmuni četiri, jer im i noge imaju palac koji je pokretan i može dohvatiti predmete.

.
Trokutasta kost

**Trokutasta kost** (lat. os triquetrum) je kost koja se nalazi u proksimalnom redu kosti pešća, smještena između polumjesečaste kosti i graškaste kosti.

Trokutasta kost uzglobljena je sa graškastom kosti, polumjesečastom kosti i sa kukastom kosti (distalni red kosti pešća). 
Između lakatne kosti (lat. ulna) i trokutaste kosti nalazi se zglobni kolut (lat. discus articularis).

## Povezano
Graškasta kost

**Graškasta kost** (lat. os pisiforme) je kost nalik na zrno graška, koja se nalazi u proksimalnom redu kosti pešća, smještena najmedijalnije.

Graškasta kost je uzglobljena samo sa trokutastom kosti.

## Povezano
Polumjesečasta kost

**Polumjesečasta kost** (lat. os lunatum) je kost koja se nalazi u proksimalnom redu kosti pešća, smještena između čunaste kosti i trokutaste kosti.

Gornja ploština kosti uzglobljena je sa palčanom kosti, a donja sa glavičastom kosti i kukastom kosti. Lateralna i medijalna ploština sadrže zglobne površine za susjedne kosti (lateralna za čunastu, a medijalna za trokutastu).

Dorzalna i palmarna površina služe kao hvatište ligamenata (sveza).

## Povezano
Trapezoidna kost

**Trapezoidna kost** (lat. os trapezoideum) je kost koja se nalazi u distalnom redu kosti pešća, smještena između trapezne kosti i glavičaste kosti.

Gornja ploština kosti uzglobljena je sa čunastom kosti, a donja
sa drugom kosti zapešća (proksimalnim krajem). Medijalna ploština sadrži zglobne ploštine za zglob sa glavičastom kosti, a lateralna za zglob sa trapeznom kosti.

Palmarna i dorzalna strana služe kao hvatište sveza (ligamenata).

## Povezano
Čunasta kost (šaka)

**Čunasta kost** (lat. os scaphoideum) je kost koja se nalazi u proksimalnom redu kosti pešća, smješten najlaterlanije.

Čunasta kost je uzglobljena na svojoj proksimalnoj površini sa palčanom kosti, a na medijalnoj površini sa polumjesečastom kosti i sa glavicom glavičaste kosti (lat. capitulum ossis capitati).

Distalna strana ima zglobne površine za distalni red, tj. trapeznu i trapezoidnu kost.

Palmarna i dorzalna strana kosti služe kao hvatiše i polaziše različitih sveza (ligamenata) i mišića.

## Povezano
Kukasta kost

**Kukasta kost** (lat. os hamatum) je kost koja se nalazi u distalnom redu kosti pešća, smještena najmedijalnije.

Gornja ploština uzglobljena je sa polumjesečastom kosti, a donja sa 4. i 5. kosti zapešća. 
Medijalna ploština sadrži zglobnu polštinu za zglob sa trokutastom kosti, a lateralna za zglob sa glavičastom kosti.

Dorzalna strana kosti služi kao hvatište zglobnih sveza, dok se na palmarnoj strani nalazi kukasti izraštaj (lat. hamulus ossis hamati).

## Povezano
Preponska kost

**Preponska kost** (lat. *Os pubis*) je spoj dvije preponske kosti (simfiza). Na njoj nalazimo tijelo, gornju granu, donju granu, gornji greben i kvržicu. Donja grana preponske kosti se spaja sa donjom granom sjedne kosti. Sastavni je dio zdjelične kosti, koja čini kosti zdjelice.

## Povezano
Bedrena kost

**Butna kost ili femur** (lat. femur) je najduža i najjača kost u ljudskom tijelu. Femur je jedina kost u natkoljenici i nalazi se između zgloba kuka (lat. articulatio coxae) i koljenog zgloba (lat. articulatio genus).

Butna kost se sastoji od:
* gornjeg kraja kojeg čine glava (lat. caput femoris), veliki obrtač (lat. trochanter major) i mali obrtač (lat. trochanter minor).
* vrat butne kosti (lat. collum femoris) spaja trup (lat. corpus femoris) sa gornjim dijelom butke kosti
* donji kraj butke kosti je splošten i deblji je nego gornji, a završava medijalnim zaglavkom (lat. condylus medialis) i lateralnim zaglavkom (lat. condylus lateralis) između kojih se straga nalazi međuzglavčana jama (lat. fossa intercondylaris).

Sa butke kosti polaze: trbušasti mišić lista (lat. musculus gastrocnemius), tri glave četveroglavog bedrenog mišića (lat. vastus lateralis, lat. vastus medialis, lat. vastus intermedius)

Za butnu kost se hvataju: mišić natezač široke fascije (lat. musculus tensor fasciae latae), srednji stražnjični mišić (lat. musculus gluteus medius), najmanji stražnjični mišić (lat. musculus gluteus minimus), najveći stražnjični mišić (lat. musculus gluteus maximus), bočnoslabinski mišić (lat. musculus iliopsoas).

## Povezano
Goljenica

**goljenica** (ijek.) ili **golenica** (ek.) (lat. *tibia*), deblja i čvršća od dviju kosti koje tvore kostur potkoljenice. Naziva se još i *cjevanica*, *gnjat*, *golijen*, *goljenjača* i *tibija*.

Građena je od: 
* a) trupa (*corpus tibiae*)
* b) gornjeg kraja (*proksimalna epifiza*)
* c) donjeg kraja (*distalna epifiza*)

## Povezano

* lisna kost

## Vanjske veze
Lisna kost

**Lisna kost** (lat. fibula) je duga kost koja se nalazi u potkoljenici, s lateralne strane goljenične kosti (lat. tibia) s kojom je uzglobljena na gornjem i donjem kraju.

Na lisnoj kosti razlikujemo: gornji kraj, trup (lat. corpus fibulae) i donji kraj lisne kosti.

## Strukture
Gornji kraj lisne kosti sadrži zglobnu ploštinu za goljeničnu kost.

Na trupu lisne kosti razlikujemo:
* tri ruba: 
** prednji rub
** stražnji rub
** medijalni rub
* tri ploštine:
** medijalna ploština
** lateralna ploština
** stražnja ploština

Donji kraj lisne kosti uzglobljen je sa goljeničnom kosti i oblikuje lateralni gležanj (lat. malleolus lateralis).

## Povezano
Petna kost

**Petna kost** (lat. calcaneus) je najveća kost u stopalu čovjeka, kockasta oblika, smještena ispod gležanjske kosti.

Na stražnjema dijelu trupa petne kosti (lat. corpus calcanei) nalazi se kvrga, lat. tuber calcanei.

Petna (Ahilova) tetiva hvata se za stražnju stranu petne kosti, za lat. tuberositas calcanei.

Petna kost je uzglobljena sa gležanjskom kosti (lat. talus) i sa kockastom kosti (lat. os cuboideum).

## Povezano
Glavičasta kost

**Glavičasta kost** (lat. os capitatum) je kost koja se nalazi u distalnom redu kosti pešća, smještena između trapezoidne kosti i kukaste kosti.

Gornja ploština kosti uzglobljena je sa polumjesečastom kosti, a donja ploština sadrži ploštine za zglobove sa 2., 3., i 4. kosti zapešća.

Medijalna ploština uzglobljena je sa kukastom kosti, a lateralna sa čunastom kosti.

Palmarna i dorzalna ploština služe kao hvatište za zglobne sveze i mišiće.

## Povezano
Gležanjska kost

**Gležanjska kost** (lat. talus) je kost u stopalu čovjeka, kockasta oblika, smještena iznad petne kosti. 
Gležanjska kost povezuje kosti potkoljenice sa kostima stopala i prenosi čitavu težinu tijela na kosti stopala.

Gležanjska kost je uzglobljena sa petnom kosti (lat. calcaneus), sa goljeničnom kosti (lat. tibia) i lisnom kosti (lat. fibula), i sa čunastom kosti (lat. os naviculare).

## Povezano
Čunasta kost (stopalo)

**Čunasta kost** (lat. os naviculare) je kost nožja koja ima oblik čuna i nalazi se između gležanjske kosti i triju klinastih kosti. 

Prednja strana čunaste kosti sadrži zglobne ploštine za:
* medijalna klinasta kost (lat. os cuneiforme mediale)
* srednja klinasta kost (lat. os cuneiforme intermedium)
* lateralna klinasta kost (lat. os cuneiforme laterale)
Lateralna strana sadrži zglobnu ploštinu za kockastu kost (lat. os cuboideum).
Stražnja strana čunaste kosti sadrži zglobnu ploštinu za gležanjsku kost. 

Na čunastoj kosti, prema tabanu nalazi se izbočina lat. tuberositas ossis navicularis. 

Čunastu kost u stopalu, treba ralikovati od čunaste kosti u šaci (lat. os scaphoideum).
Trapezna kost

**Trapezna kost** (lat. os trapezium) je kost koja se nalazi u distalnom redu kosti pešća, smještena najlaterlanije. 
Trapezna kost, u smjeru proksimalno prema distalno, se nalazi između čunaste kosti i prve kosti zapešća.

Gornja ploština kosti sadrži zglobnu ploštinu za čunastu kost, a donja ploština sadrži zglobnu ploštinu za prvu kost zapešća. Sa medijalne strana kost je uzglobljena sa trapezoidnom kosti i manjim dijelom sa drugom kosti zapešća.

Na lateralnu stranu hvataju se ligamenti, a na palmarnu ligamenti i mišići. Na palmarnoj strani nalazi se mala kvržica (lat. tuberculum ossis trapezii).

## Povezano
Palac

**Palac** je jedan od pet prstiju na ruci ili nozi sisavaca (za živa bića koja nisu sisavci, npr. kokoši a imaju pet prstiju, imena njihovih prsta ne razlikujemo). Sastoji se od tri kosti. Kosti palaca pokreću mišići tj. tetive. Kroz palac prolaze dva živca. Od njih jedan nam služi za osjet, a drugi za pokretanje palca. Ti živci u palcu prolaze sa strane. Palac je važan prst na ruci, s njim se čovjek najviše koristi.

## Vanjske veze
Kičma

**Kičma** ili **kralješnica** je glavni stub tela i koristi za pokretanje, podršku gornjeg trupa i glave, stabilizovanje zdelice, stav tijela i zaštitu osjetljivih struktura kičmene moždine.

Oblikuju je 33-34 kičmenjaka: 7 šijenih, 12 grudnih, 5 slabinskih, 5 krsnih (srasli u krsnu kost) i 3-5 trtičnih kičmenjaka (srasli u trtičnu kost). Koštane elemente vratnih, prsnih i slabinskih kičmenjaka međusobno odvajaju međukičmeni diskovi.

## Kičmene krivine
Intrauterino kičma se razvija iz jedne krivine u sagitalnom pravcu, koji je konveksan prema napred. Kod odraslog čoveka se opisuju četiri krivine (kurvature). Šijena i slabinska krivina su konveksni prema napred, a prsni i krsni konveksni prema unazad. Krivine nastaju opterećenjem pri stajanju i sedenju, a u ovisnosti o okoštavosti kičmenjaka. Prisutni su od 10. mjeseca života, konačni oblik kičma dobija nakon puberteta.

Preterana iskrivljenost kičme može da uzrokuje patološke porbleme: lordozu (u šijenoj i slabinjskoj krivini) i kifozu (u grudnoj i krsnoj krivini). Školioza je nenormalna iskrivljenost cele kičme u (najčešće desnu) stranu od medijalnog pravca.

## Pokreti kralježnice u cjelini
Kralježnica je elastični stup čija je gibljivost ograničena svezama. Kretnje se odvijaju u segmentima koje čine međukralješnični diskovi, zglobne plohe i sveze.
* *pokreti naprijed-natrag:* vratni i slabinski dio
* *pokreti u stranu:* prsni dio (djelomice vratni i slabinski)
* *rotacija:* donji zglob glave, vratni i prsni dio (djelomice slabinski)

## Povezano
Karlica

**Karlica** ili **zdjelica** (lat. pelvis) je koštani obruč kojeg čine dvije zdjelične kosti (lat. os coxae), krstačna kost (lat. os sacrum) i trtična kost (lat. os coccygis), a nalazi se na donjem kraju kralježnice. Zdjelica prenosi težinu tijela na donje udove (sadrži konkavno tijelo zgloba kuka). Zdjelica još služi kao zaštita organa smještenih u tom prostoru (naročito ženski spolni sustav), i kao polazište mišića.

Zdjelica je podjeljena na veliku (lat. pelvis major) i malu zdjelicu (lat. pelvis minor), terminalnom prugom (lat. linea terminalis). U porodništvu osobitu važnost imaju veličine pojedinih dijelova male zdjelice (tokom normalnog poroda, novorođenče prolazi kroz malu zdjelicu i svaka nepravilnost oblika ili promjena velične može utjecati na ishod).

Zdjelica muškarca i žene se razlikuju u obliku, što je uvjetovano različitom funkcijom. Zdjelica žene je šira i kraća.

## Povezano
Grkljan

**Grkljan** (lat. larynx) je organ dišnog sustava koji je smješten u prednjem dijelu vrata. Organ je cjevastog obilka i počinje otvorom u donjem dijelu ždrijela (hipofarinksu), a nastavlja se u dušnik (trachea).
Glavna funkcija organa je disanje, dok je evolucijom prilagođen fonaciji. 

## Građa
Grkljan se sastoji od hrskavica (pet velikih i nekoliko sitnih) i mišića. Čitav organ je s unutarnje strane prekriven sluznicom. 
Velike hrskavice: tiroidna hrskavica, krikoidna hrskavica, parne aritenoidne hrskavice i epiglotisa (elastična hrskavica).

## Opskrba krvlju i inervacija
Arterijska krv dolazi u larinks iz gornje štitne arterije (gornja i srednja laringealna arterija) i donje štitne arterije (donja laringealna arterija). 
Nervus vagus inervira motorno grkljan preko svojih ogranaka: nervus laryngeus superior i nervus laryngeus inferior. Osjetna inervacija sluznice je iz donjeg laringealnog živca.

## Najčešće bolesti grkljana
Različita stanja mogu zahvatiti grkljan. Kod većina stanja glavni simptomi uključuju promuklost, gubitak glasa, bol u grlu i teškoće disanja.
* Prirođene mane grkljana - npr. cista, atrezija ili stenoza
* Ozljede grkljana
* Upale grkljana - npr. Laryngitis acuta (akutna upala grkljana), Laryngitis chronica (kronična upala grkljana) 
* Tumori grkljana - npr. Carcinoma laryngis (najčešći)
Prst

**Prsti** su krajnji dijelovi ruke ili noge, broj im varira od 3-5 (ljudi imaju po 5 prstiju na svakoj ruci i nozi).

## Prsti

Svaki prst čovjeka ima jedinstveno kulturno i funkcionalno značenje.
Jezik (anatomija)

**Jezik** (kao dio probavnog sustava) je mišić koji se nalazi na dnu usne šupljine a služi za prevrtanje hrane (dok je zubi žvaču), i gutanje. Jezik ima svoj prednji i stražnji dio. Prednji je ovaj slobodni koji nam služi za govor, okretanje hrane, sisanje... Stražnji dio zovemo korijenom jezika. Ako dodirujemo ovaj prednji dio jezika, nema nikakvih posljedica, ali ako dotaknemo stražnji, refleksno dobijemo nagon za povraćanje. Takva pojava uzrokovana je inervacijskim područjima jezika.

## Funkcija jezika
Jezik je također glavni organ za okus, pa je velik dio površine jezika prekriven okusnim bradavicama. Još jedna funkcija jezika jest da pomaže u formiranju govora.
To je prije svega organ izuzetno složene građe. Naime, organ koji ima svoje dvije stane, gornju (poznatiju pod nazivom hrbat, ili anatomski dorsum linguae), i donju stranju (anat. facies inferior linguae). Ispod donje strane jezika nalazi se caruncula sublingualis, tj.izvodni otvor podjezične i podčeljusne žlijezde (gll.sublinualis et submandibularis). Na dorsumu jezika nalaze se okusne bradavice (anat.papillae) koje su zadužene za prijenos osjeta okusa. 

Spomenuto je da postoje 4 vrste jezičnih papila, a to su : nitaste, gljivičaste, okružene i listaste (anat. *papillae filiformes, fungiformes, vallatae et foliate*). Prve, filiformne papile jedine od ove 4 vrste papila nemaju okusne bradavice. To je najmanja, ali najbrojnija vrsta papila. Za okus su najbitnije okružene papile kojih ima oko osam, po četiri sa svake strane središnje lingvalne crte (*sulcus medianus lingue*).

## Jezični mišići
**Jezik** je mišićni organ. U mišićnoj organizaciji se nalazi zapravo sva njegova složenost. Jezik ima osam mišića, od toga četiri vanjska i četiri unutarnja. 

## Vanjske veze
# *Musculus genioglossus* ima funkciju protruzije jezika prema van
# *Musculus hyoglossus* ima funkciju retruzije jezika prema unutra
# *Musculus styloglossus* ima funkciju dizanja stražnjeg dijela jezika
# *Musculus palatoglossus* podiže čitav jezik i spušta nepce stežući ždrijelni otvor (*isthmus faucium*)

## Unutarnji mišići
# *Musculus longitudinalis superior* ima funkciju povlačenja vrha jezika prema unutra, tako da jezik postane konkavan prema gore, poza jezika u obliku slova U
# *Musculus longitudinalis inferior* ima funkciju obratnu od poze U, tj. od jezika stvara oblik naopakog slova U
# *Musculus transversus linguae* ima funkciju da se kontrahira i jezik učini visokim
# *Musculus verticalis linguae*

## Inervacija jezika
Jezik u pogledu inervacije nije jednoznačan organ. Inerviran je u tri inervacijska područja trima različitim živcima.
* Motorična inervacija (za sve mišiće osim palatoglossusa)
* Enzibilna inervacija 
* Senzorička inervacija
## Vanjske veze
Podjezična kost

**Podjezična kost** (lat. os hyoideum), ponekad u literaturi i **jezična kost**, je kost koja se nalazi u vratu, ima oblik potkove sa dva para rogova i jedina je kost ljudskog tijela koja nije uzglobljena sa drugim kostima.

Jezična kost je ligamentima vezana za sljepoočnu kost, nalazi se na mišićima vrata (u razini 4. vratnog kralješka) i podupire jezik.

## Strukture
Jezična kost sastoji se od trupa (lat. corpus ossis hyoidei) od kojeg odlaze na svakoj strani dva roga:
* manji rogovi (lat. corna minora) - gornji
* veći rogovi (lat. corna majora) - donji

## Polazišta i hvatišta mišića
Sljedeći mišići se hvataju (ili polaze) jezične kosti:
* lat. musculus constrictor pharyngis medius
* lat. musculus hyoglossus
* dvotrbušasti mišić
* kolčastopodjezični mišić
* bradnopodjezični mišić
* čeljusnopodjezični mišić
* lat. musculus genioglossus
* štitastopodjezični mišić
* ramenopodjezični mišić
* prsnopodjezični mišić

## Povezano
Dvotrbušni mišić

**Dvotrbušni mišić** () je parni nathioidni mišić, koji pripada srednjem sloju prednje grupe vratne muskulature. Sastoji se iz dva dela, odnosno trbuha: prednjeg () i zadnjeg () i međutrbušne tetive na kojoj se pričvršćuju.

Prednji trbuh se pripaja u predelu digastrične jame na telu donje vilice, a odatle se prostire unazad i nadole do tetive na kojoj se pričvršćuje. Zadnji trbuh polazi od mastoidnog nastavka slepoočne kosti i takođe se završava na tetivi, koja se pripaja na telu podjezične kosti.

Digastrični mišić sa donjom vilicom obrazuje topografski predeo, koji nosi naziv podvilični trougao (), a u kome se nalazi podvilična žlezda i druge važne anatomske strukture. Osim toga, on učestvuje u izgradnji prednjeg () i zadnjeg jezičnog trougla ().

U inervaciji prednjeg trbuha mišića učestvuje milohioidni živac, koji vodi poreklo od donjoviličnog nerva, dok je zadnji trbuh inervisan digastričnom granom facijalnog živca. Prednji trbuh mišića snabdeva submentalna arterija, grana facijalne arterije. Zadnji trbuh mišića snabdevaju mišićne grane zadnje arterije uha i okcipitalne grane spoljašnje karotidne arterije.

Uloge digastričnog mišića su raznolike i složene, a zavise od tačke oslonca. Ukoliko je tačka oslonca na gornjim pripojima, on podiže podjezičnu kost pri gutanju i govoru. Sa druge strane, ukoliko je oslonac na hioidnoj kosti, mišić učestvuje u procesu otvaranja usta i spuštanju donje vilice.

## Literatura
* Dr Slavoljub V. Jovanović, dr Nadežda A. Jeličić: "Anatomija čoveka – glava i vrat" ("Savremena administracija" Beograd 2000.)
Buha

**Buha** ili **buva** je naziv za male insekte bez krila iz reda *Siphonaptera*. Buhe su vanjski paraziti koji se hrane krvlju sisara i ptica.

Najpoznatije vrste buha su:
* Mačija buha (*Ctenocephalides felis*),
* Pseća buha (*Ctenocephalides canis*),
* Ljudska buha ili obična buha (*Pulex irritans*)

## Morfologija

Buhe su mali (duge 1,5 do 3 mm), pokretni, najčešće tamno obojeni, beskrilni insekti koji posjeduju cjevčicu na usnom aparatu prilagođenu sisanju krvi domaćina. Tijelo im je postranice spljošteno (latero-lateralno) što omogućava lakše kretanje kroz dlaku i perje domaćina. Noge su im dugačke, posebno zadnji par koji je prilagođen za skakanje (vertikalno do 18&nbsp;cm, horizontalno do 33&nbsp;cm), oko 200 puta više od dužine tijela, što čini buhu najboljim skakačem u životinjskom svijetu (u odnosu na dužinu tijela). Tijelo im je čvrsto, polirano i pokriveno brojnim dlačicama okrenutim prema nazad što omogućava lakše i brže kretanje. Tijelo može izdržati veliki pritisak, kao što je preživljavanje češanja. Dok se odrasle buhe hrane samo krvlju, njihove larve se hrane organskom materijom kao što je feces odraslih jedinki.

## Životni ciklus

Buhe se razvijaju kompletnom metamorfozom, prolezeći kroz faze embriona, larve, lutke i adulta. Životni ciklus počinje kada ženka izbaci jaja nakon hranjenja. Jaja se legu u grupicama do 20 komada, obično na domaćinu, nakon čega padaju na tlo. To se dešava najčešće na mjestima gdje domaćin se odmara ili spava. Jajima je potrebno oko dva dana da se izlegu.

Larve zatim izlaze iz jaja i počinju se hraniti dostupnom organskom materijom kao što su mrtvi insekti, feces i sl. Slijepe su i izbjegavaju svjetlost, drže se tamnijih mjesta kao što je pijesak, razne šupljine ili mjesto za spavanje domaćina. Larve se razvijaju 1-2 sedmice nakon čega stvaraju oko sebe kukuljicu i ulaze u stadij lutke. Nakon 1-2 sedmice totalno se razvijaju i spremne su izaći iz kukuljice. U slučaju da domaćina nema u blizini mogu ostati u kukuljici dok ne dobiju signal za izlazak, a to je prisustvo domaćina. Signal mogu biti vibracije, zvuk, toplina i ugljen dioksid.. U fazi larve ili ličinke mogu i prezimiti. Nakon izlaska iz kukuljice odrasle buhe imaju jednu sedmicu da nađu hranu, nakon čega mogu preživiti od dva mjeseca pa čak i do godinu dana bez hrane.

Cijeli životni ciklus može trajati od dvije sedmice, pa čak i do nekoliko mjeseci, u zavisnosti od okolnosti.Buve mogu biti opasne

## Patogeneza

Buhe napadaju različite vrste toplokrvnih kičmenjaka uključujući pse, mačke, ljude, kokoške, zečeve, vjeverice, pacove, miševe i dr. Buhe na tijelu domaćina uzrokuju svrab koji rezultira pokušajem domaćina da otkloni buhu griženjem, češanjem i sl. Također buhe kod nekih domaćina mogu uzrokovati i alergijske reakcije na pljuvačku buha. Najčešće posljedica buha na dumaćinu je blaga oteklina sa ubodnom tačkom na sredini. U nekim slučajevima može doći i do opadanja dlake kao posljedica frkventnog češanja, a u ekstremnim slučajevima može doći i do anemije.

Buhe mogu biti i prenosnici bolesti kao što je npr. kuga, endemski tifus ili himenolepijaza.

## Reference

## Vanjske veze
*
Psihoanaliza

**Psihoanaliza** je psihoterapijski pravac koji je započeo sa Sigmundom Freudom krajem 19. vijeka. Otada se razvio i u drugim smjerovima pa su danas aktualne psihoanalitička škola objektnih odnosa, jungijanska analitička psihoanaliza ili noviji pravci poput self-psihologije. Psihoanalitičke terapije ne služe samo liječenju poremećaja, već i dubinskom upoznavanju vlastite psihe.

Sigmunda Freuda smatra se osnivačem psihoanalize (danas klasična psihoanaliza). Freud je počeo proučavanjem histerije, pri čemu je prvi kao uzrok histerije postulirao neki traumatski događaj (a ne nasljednu biološku slabost psihe da se održi na okupu, kao njegovi prethodnici). Prilikom nekog traumatskog događaja, osoba ne uspijeva odreagirati osjećaje na njega, te ih potiskuje i oni joj se kasnije vraćaju kao simptomi. Upravo je to, i kasnije postuliranje nesvjesnog kao mjesta potisnutih osjećaja, afekata (*Tumačenje snova*, 1900.) ono što je dovelo do pojave nove naučne paradigme i učinilo Freuda velikanom o čijim se dijelima još i danas raspravlja i oko kojih se spori.

Od ostalih važnijih Freudovih koncepata potrebno je naglasiti načelo ugode i stvarnosti, Edipov kompleks, podjelu psihe na id, ego i superego, te konceptualiziranje narcizma.

Poslije Freuda postoje još i 
jungijanska psihoanaliza (razvio ju je Jung, koji je u početku bio Freudov suradnik ali kasnije su se udaljili radi teorijskih razilaženja),
ego psihologija (Anna Freud),
interpersonalna psihoanaliza (Harry Stack Sullivan),
teorije objektnih odnosa (Melanie Klein, Donald Winnicott, Otto Kernberg itd.) 
i novije teorije self-psihologije (Heinz Kohut).

## Vanjske veze

* Psihoanaliza
* Što je psihoanaliza?
Edipov kompleks

**Edipov kompleks** je koncept koji je razvio Sigmund Freud, koji je inspirirao Carla Gustava Junga (on je opisao koncept i naveo naziv "kompleks"), kako bi objasnio razvoj dječaka kroz identifikaciju s ocem i željom prema majci. Često je korišten pojam u psihoanalizi.

Dobio je ime po starogrčkom mitu o Edipu, koji je ubio svog oca Laja i vjenčao se sa svojom majkom Jokastom.

Edipov konflikt ili kompleks opisuje se kao stanje psihoseksualnog razvoja u faličkoj fazi u Freudovoj teoriji, u dobi od tri do pet godina života. Razrješenje Edipova kompleksa, kako se vjeruje, nastaje s identifikacijom istospolnog roditelja. Sigmund Freud smatra ovaj kompleks bazom superega i nukleusom svih ljudskih odnosa. Brojni psihijatri opisuju značaj edipalnih odnosa u osobnom razvoju u zapadnoj kulturi u vidu ljubavi prema jednom roditelju i antagonizmu prema drugom, ne nužno kao seksualni rivalitet već kao reakciju na roditeljsku autoritarnu snagu.
Lobanja

**Lobanja** ili **lubanja** () je kod kralježnjaka koštani dio glave. Obuhvaća sve one kosti koje čine kompaktni koštani ovoj u kome je smešten mozak. Kralježnjaci koji imaju kompaktnu lobanju nazivaju se Craniata.

## Lobanja kod čovjeka
Lobanja je oslonjena na vrh kralježnice, ovalnog je oblika i šira straga nego sprijeda. Sastavljena je od niza plosantih i nepravilnih kostiju koje su sve, izuzev donje čeljusti, nepomično uzglobljene. Sastoji se iz dvaju dijelova:
* ***neurocranium*** u kojemu je smješten i zaštićen mozak, čini 8 kostiju
** zatiljna kost
** 2 tjemene kosti
** čeona kost
** 2 sljepoočne kosti
** klinasta kost
** rešetnica
* **kostur lica** (*splanchnocranium* ili *viscerocranium*), čini 14 kostiju
** 2 nosne kosti
** 2 gornje čeljusti
** 2 suzne kosti
** 2 jagodične kosti
** 2 nepčane kosti
** 2 donje nosne školjke
** raonik
** donja čeljust

Donja nosna školjka, suzne kosti, nosne kosti i raonik se zbog svog razvoja također mogu smatrati kostima neurokranija.

Jezična kost je smještena u korijenu jezika i svezama pričvršćena za lubanju.

## Galerija

Datoteka:Hippo skull dark.jpg|Lobanja nilskog konja
Datoteka:Tyrannoskull.jpg|Lobanja Tyrannosaurusa
Datoteka:Felis catus-skull-drawing.jpg|Lobanja mačke
Datoteka:Bulldog-skull.JPG|Lobanja buldoga
Datoteka:George's skull1.jpg|Lobanja gebrila
Datoteka:Raccoon_skull_Pengo.jpg|Lobanja rakuna
Datoteka:Grizzly skull.jpg|Lobanja medvjeda
Datoteka:Panthera leo Kruger Skull.jpg|Lobanja lava


## Reference

## Povezano