Carlos Alcaraz

**Carlos Alcaraz Garfia** (; El Palmar, 5. svibnja 2003.), španjolski profesionalni tenisač. Trenutno je prvi tenisač na ATP-ovoj ljestvici, a 2022. i 2025. završio je godinu kao prvi tenisač na ljestvici. Osvojio je 26 ATP Tour titula, uključujući sedam Grand Slamova i osam Mastersa. Najmlađi je igrač u historiji tenisa koji je kompletirao karjerni Grand Slam u singlovima.

Alcaraz je tenisku karijeru započeo 2018. godine, kada je imao 14 godina. U svibnju 2021. godine probio se među 100 najboljih tenisača, a godinu je završio na 32. mjestu nakon što je došao do četvrtfinala US Opena. Sljedeće je godine upravo u New Yorku osvojio svoju prvu Grand Slam titulu. U dobi od 19 godina, 4 mjeseca i 7 dana, postao je najmlađi tenisač i prvi tinejdžer koji je došao na prvo mjesto ATP ljestvice te je postao najmlađi tenisač koji je kalendarsku godinu završio na prvom mjestu.

Sljedeće je godine prvi put osvojio Wimbledon, pobijedivši u finalu Novaka Đokovića. Tijekom 2024. godine postao je najmlađi tenisač koji je kompletirao tzv. "Kanalski Slam" (osvojio je Roland-Garros i Wimbledon u istoj sezoni), a osvojio je i srebrnu medalju na Olimpijskim igrama u Parizu. Tijekom 2025. osvojio je još dva Grand Slama, pobijedivši Jannika Sinnera na Roland-Garrosu i US Openu. Početkom 2026. godine, u dobi od 22 godine, 8 mjeseci i 27 dana, postao je najmlađi tenisač u historiji koji je kompletirao karijerni Grand Slam, nakon osvajanja Australian Opena. 

## Rani život i juniorska karijera

Carlos Alcaraz Garfia rođen je 5. svibnja 2003. godine u El Palmaru kao drugi sin Carlosa Alcaraza Gonzáleza i Virginije Garfije Escandón. Ima jednog starijeg brata, Álvara, i dvojicu mlađih, Sergija i Jaimea.

Alcaraz je počeo trenirati tenis u klubu *Real Sociedad Club de Campo de Murcia* kada je imao samo četiri godine; njegov otac radio je kao trener i službenik u klubu u to doba. Majka mu je radila kao asistentica prodaje u IKEA-i. Njegov je otac igrao tenis, ali je kao tinejdžer odustao od profesionalne karijere zbog manjka financijskih sredstava. Tijekom 2013. godine, kada je imao 10 godina, Alcaraz je s Babolatom potpisao svoj prvi sponzorski ugovor. Kada je imao 11 godina, IMG-ov agent Albert Molina gledao ga je kako igra te je bio toliko oduševljen njegovim talentom da je nagovarao njegovog oca da mu dozvooli da radi s njim, na što je ovaj u konačnici pristao kada je Carlosu bilo 12 godina. 

Njegov otac i stariji brat Álvaro često ga prate na turnirima, a Álvaro mu je nerijetko i partner na treninzima te pomoćni trener. Kada ne putuje na turnire živi u obiteljskoj kući u Murciji. Nadimci u obitelji su mu Carlitos i Charly. Identificira se kao katolik te je nerijetko išao po blagoslov kod svećenika prije turnira.

U dobi od 10 godina, Alcaraz je prvi puta igrao na turniru izvan Španjolske, sudjelujući na U-10 prvenstvu u Hrvatskoj, gdje je izgubio u finalu. Kako je iste godine pristupio Babolatovom timu, napredovao je te je s 13 godina bio dio njihovog međunarodnog tima. Godine 2015. osvojio je U-12 turnir u sklopu Rafa Nadal Tour Mastersa, a sljedeće je godine osvojio i U-14 turnir. Godina 2017. bila je prekretnica u njegovoj juniorskoj karijeri; osvojio je XIV Taça Internacional Maia Jovem, pobijedivši Daniela Rincóna u finalu, a ubrzo je osvojio i Babolat Cup. Istoga je ljeta Španjolskoj pomogao osvojiti U-14 turnir u sklopu Europskog ljetnog kupa te je bio dio reprezentacija koja je osvojila drugo mjesto (iza Švicarske) na ITF Svjetskom juniorskom finalu. and was part of the Spanish team that finished runner-up to Switzerland at the ITF World Junior Tennis Finals.

Uspon se nastavio i tijekom 2018. godine. U srpnju je osvojio Dutch Junior Open, pobijedivši Filipa Kolašinskog u finalu, a nekoliko tjedana kasnije pobijedio je Elmera Møllera u finalu U-16 Europskog juniorskog prvenstva. Kasnije te godine pomogao je Španjolskoj pri osvajanju naslova prvaka juniorskog Davis Cupa u Budimpešti; u meču protiv Harolda Mayota u singlovima spasio je meč loptu, a kasnije je u parovima osigurao odlučujuću pobjedu nakon što je Francuska prešla u rano vodstvo. 

U ožujku 2019. godine osvojio je J300 Villenu, pobijedivši Ilju Biloborodka u finalu. Iste godine postao je prvi junior Europe, dok mu je najbolji plasman na svjetskoj juniorskoj ljestvici bilo 22. mjesto.

## Profesionalna karijera

### Debi i prvi ATP naslovi (2018. – 2021.)

Alcaraz je svoj profesionalni debi imao u veljači 2018. godine u dobi od 14 godina, kada je kao kvalifikant sudjelovao na ITF Futures turniru Španjolska F5 u Murciji. U prvom je kolu izbacio dugog nositelja i tada 292. igrača svijeta, Federica Gaija, a ispao je u četvrtfinalu. Na tom je turniru dobio svoja prva dva ATP boda te je debitirao na ATP ljestvici 26. veljače 2018. kao 1414. igrač svijeta. U travnju 2019. godine, u dobi od 15 godina, debitirao je na Challengeru JC Ferrero Challenger u Villeni. U prvom je kolu pobijedio 17-godišnjeg Jannika Sinnera, koji je do tada imao seriju od 16 uzastopnih pobjeda, te je tako postao prvi igrač rođen 2003. godine koji je pobijedio u meču na Challengeru; u drugom kolu izbacio ga je osmi nositelj Lukáš Rosol. Alcaraz će u narednom periodu osvojiti četiri titule na Challengerima, tri od njih prije punoljetnosti, te postati prvi tenisač rođen 2003. godine koji je igrao meč za titulu na Challengeru. 

Debi na ATP Touru imao je 2020. godine na Rio Openu, gdje je dobio pozivnicu za glavni ždrijeb turnira; imao je 16 godina. U prvom kolu dobio je tada 41. igrača svijeta, sunarodnjaka Alberta Ramosa Viñolasa, i to u maratonskom meču u tri seta koji je trajao 3 sata i 37 minuta. Alcaraz je tako postao prvi igrač rođen 2003. godine koji je dobio meč na ATP Touru, a to mu je uspjelo prije nego je ijedan igrač rođen 2002. godine ostvario jednu pobjedu. U drugom kolu izbacio ga je Federico Coria. Sljedeće godine prvi je put sudjelovao u kvalifikacijama za neki Grand Slam, odnosno Roland-Garros, a iako je u prvom kolu imao dvije meč lopte u drugom setu protiv Aleksandra Vukića, na kraju je izgubio u tri seta. 

Početkom 2021. godine debitirao je u glavnom ždrijebu nekog Grand Slama nakon što je izborio nastup na Australian Openu kroz kvalifikacije; time je postao najmlađi kvalifikant na turniru još od Novaka Đokovića 2005. godine. Kako je odigravanje turnira odgođeno zbog pandemije COVID-a 19, Alcaraz je početkom veljače igrao Great Ocean Road Open, gdje ga je pobijedio Thiago Monteiro. Na Australian Openu, u prvom je kolu pobijedio kolegu kvalifikanta Botica van de Zandschulpa u tri seta i tako postao prvi igrač rođen 2003. godine s pobjedom na nekom Grand Slamu; također je bio jedini tinejdžer koji je prošao prvo kolo turnira, ali je u grom kolu ispao od Mikaela Ymera. 

U narednom je periodu kombinirano nastupao na Challengerima i ATP turnirima, pri čemu je najveći uspjeh imao na Andalucía Openu, gdje je redom pobjeđivao Nikolu Milojevića, Feliciana Lopeza i trećeg nositelja Caspera Ruuda prije poraza od Jaumea Munara u polufinalu; to polufinale bio mu je tada najbolji plasman na nekom ATP Tour turniru. Za Miami Open dobio je pozivnicu, ali ga je u prvom kolu pobijedio Emil Ruusuvuori; bio mu je to prvi nastup na nekom Masters 1000 turniru. Pozivnicu je dobio i za Madrid Open, gdje je u prvom kolu pobijedio Adriana Mannarina i tako postao najmlađi pobjednik u historiji turnira, rekord koji je ranije (od 2004. godine) držao Rafael Nadal. U drugom se kolu, na svoj osamnaesti rođenan, susreo upravo s Nadalom u njihovom prvom susretu; izgubio je u dva seta. Dana 24. svibnja 2001. godine ušao je među 100 najboljih tenisača svijeta (94. mjesto) i tako postao najmlađi tenisač među top 100. 

Kao kvalifikant došao je do trećeg kola Roland-Garrosa, gdje ga je pobijedio Jan-Lennard Struff. Alcaraz je postao najmlađi igrač koji je došao do trećeg kola Roland-Garrosa u 29 godina te najmlađi na Grand Slamovima općenito još od Nadala 2004. godine. Iste godine debitirao je i na Wimbledonu preko pozivnice. U prvom je kolu pobijedio Yasutaku Uchiyamu u svom prvom meču od pet setova, ali je ispao u drugom kolu od drugog igrača svijeta, Danila Medvedeva. U srpnju iste godine je na Umag Openu osvojio svoju prvu ATP titulu, pobijedivši Richarda Gasqueta u finalu; time je postao najmlađi ATP pobjednik još od Keija Nishikorija 2008. godine. 

Na US Openu je u trećem kolu u drami od pet setova pobijedio tada trećeg igrača svijeta, Stefanosa Cicipasa. S 18 godina i 4 mjeseca, Alcaraz je postao najmlađi tenisač koji je dobio top 3 igrača na US Openu od uvođenja ATP ljestvice 1973. godine. Također je postao najmlađi tenisač u četvrtkom kolu Grand Slama još od Roland-Garrosa 1992. godine, gdje je u četvrtom kolu igrao 17-godišnji Andrij Medvedev, te najmlađi tenisač u četvrtom kolu US Opena od 17-godišnjeg Michaela Changa 1989. godine. U četvrtom kolu pobijedio je kvalifikanta Petera Gojowczyka i tako ušao u četvrtfinale kao najmlađi četvrtfinalist u historiji Open ere na US Openu, najmlađi ukupno od Thomaza Kocha 1963. godine te najmlađi na svim Grand Slamovima još od Michaela Changa na Roland-Garrosu 1990. godine. U četvrtfinalu je predao meč Félixu Augeru-Aliassimeu nakon ozljede noge. 

Na sljedećem Indian Wellsu po prvi je puta bio nositelj na Masters 1000 turniru (30.), ali ga je u prvom kolu izbacio Andy Murray. Nastavio je nizati top 10 pobjede, a na pariškom Mastersu pobijedio je tada osmog igrača svijeta, Jannika Sinnera, u njihovom prvom susretu na ATP Touru. Sezonu je završio na Next Gen ATP Finalsima, gdje je isprva bio treći nositelj, ali je nakon odustajanja Sinnera i Augera-Aliassimea postao prvi nositelj; dominantno je osvojio turnir, izgubivši tek jedan set.

### Prvi Grand Slamovi i ATP br. 1 (2022. – 2023.)

Početkom 2022. godine, Alcaraz je po prvi put bio nositelj na nekom Grand Slamu; kao 31. nositelj, došao je do trećeg kola gdje ga je u petom setu pobijedio Matteo Berrettini. U finalu Rio Opena pobijedio je Diega Schwartzmana te tako osvojio svoju prvu ATP 500 titulu, postavši najmlađi osvajač u toj kategoriji otkako je uvedena 2009. godine. U Indian Wellsu došao je do polufinala, gdje je izgubio od Rafaela Nadala, da bi dva tjedna kasnije u finalu Miami Opena pobijedio Caspera Ruuda za svoj prvi Masters 1000 naslov. Alcaraz je tako postao najmlađi i prvi španjolski osvajač Miamija u historiji turnira te najmlađi Masters 1000 prvak još od Nadalove titule u Monte Carlu iz 2005. godine. Nakon iznenađujućeg ispadanja u Monte Carlu od Sebastiana Korde, u Barceloni je pobijedio prvog nositelja Stefanosa Cicipasa te sunarodnjaka Pabla Carreña Bustu (u finalu) na putu do titule; ovo mu je, 25. travnja 2022. godine donijelo prvi ulazak među 10 najboljih tenisača svijeta, čime je postao najmlađi tenisač u toj grupi još od Nadala, koji je to postigao na isti dan 17 godina ranije.

Dan nakon svog 19. rođendana, Alcaraz je pobijedio četvrtog igrača svijeta i trećeg nositelja Rafaela Nadala u četvrtfinalu Madrid Opena; bila je to Alcarazova prva pobjeda nad Nadalom i njihov posljednji susret na ATP Touru. Sljedećeg dana, Alcaraz je igrao svoj prvi meč s tada prvim tenisačem svijeta, Novakom Đokovićem. Nakon tri sata i 36 minuta, Alcaraz je pobijedio Đokovića u tri seta i tako postao najmlađi igrač koji je pobijedio prvog tenisača svijeta još od Nadala 2004. godine te jedini igrač koji je pobijedio Nadala i Đokovuća jednog za drugim na zemlji. U finalu je uvjerljivo pobijedio branitelja naslova i trećeg igrača svijeta Alexandera Zvereva za samo 64 minute; s 19 godina i 3 dana postao je najmlađi pobjednik turnira u historiji. U svibnju je došao do 6. mjesta na ATP ljestvici.

Iako je bio jedan od favorita za naslov na Roland-Garrosu te godine, Alcaraz je ispao u četvrtfinalu od Zvereva, dok je na Wimbledonu došao do četvrtog kola, gdje ga je izbacio Jannik Sinner. Na Hamburg Openu došao je do finala, gdje ga je pobijedio Lorenzo Musetti; iako je to bio njegov prvi poraz u nekom ATP finalu, plasman ga je doveo do petog mjesta na ljestvici, čime je postao najmlađi igrač u top pet još od Nadala 2005. godine. U Umagu je igrao finale, ali je izgubio od Sinnera, mada je 1. kolovoza postao četvrti tenisač na svijetu. Iako mu je sjevernoamerička turneja startala loše, zajedno s Nadalom, Ruudom, Danilom Medvedevim i Cicipasom bio je jedan od kandidata za preuzimanje prvog mjesta na US Openu. U četvrtom kolu izbacio je bivšeg prvaka Marina Čilića u pet setova (čime je postao najmlađi igrač u *Open* eri koji je igrao dva uzastopna četvrtfinala US Opena), u četvrtfinalu Sinnera također u pet setova (u meču od pet sezova koji je završio u 2:50 ujutro po lokalnom vremenu, čime je postao najkasnije završeni meč na turniru) te Francesa Tiafoea u polufinalu, također u pet setova. U finalu je u četiri seta pobijedio Ruuda, čime je ne samo osvojio svoj prvi Grand Slam naslov, već je i po prvi put u karijeri postao prvi tenisač svijeta. S 19 godina i 130 dana, Alcaraz je postao najmlađi tenisač na prvom mjestu ATP ljestvice u historiji te drugi najmlađi najbolji tenisač svijeta općenito, iza Lewa Hoada, a postao je i prvi tenisač rođen u XXI. vijeku s Grand Slam naslovom. Ostatak sezone završio je bez zapaženih rezultata, a krajem godine objavio je da ide na šestotjednu pauzu zbog ozljede abdomena. Neovisno o tome, godinu je završio kao prvi tenisač svijeta, a time je s 19 godina i 214 dana postao najmlađi igrač i jedini tinejdžer u historiji ATP ljestvice koji je godinu završio na prvom mjestu.

Početkom 2023. otkazao je nastup na Australian Openu zbog ozljede te je nakon 20 tjedana izgubio prvo mjesto od osvajača Novaka Đokovića. Prvi turnir te godine bio mu je Argentina Open, koji je osvojio pobjedom u dva seta nad Cameronom Norriejem. Tjedan dana kasnije igrao je finale Rio Opena kao branitelj naslova i to opet protiv Norrieja, ali je izgubio zbog ozljede, zbog koje je otkazao nastup na Mexican Openu. U Indian Wellsu je u trećem kolu protiv Tallona Griekspoora upisao svoju 100. pobjedu u karijetu, postavši tako drugi najbrži igrač koji je došao do 100 pobjeda, iza Johna McEnroea. U polufinalu je pobijedio Sinnera, a u finalu Medvedeva i tako osvojio Indian Wells po prvi put. Postao je tako prvi tenisač nakon Rogera Federera 2017. godine koji je osvojio ovaj turnir bez izgubljenog seta te najmlađi osvajač tzv. Sunshine Doublea. Posljedično, dana 20. ožujka 2023. vratio se na prvo mjesto ATP ljestvice. Alcaraz se nadao obraniti titulu i u Miamiju, ali je izgubio od Sinnera u polufinalu te je ponovo pao na drugo mjesto. Nakon što se zbog ozljede povukao s Monte-Carlo Mastersa, obranio je titule u Barceloni i Madridu, a ulaskom u drugo kolo Mastersa u Rimu vratio se na prvo mjesto. Međutim, u trećem je kolu iznenađujuće izgubio od 135. tenisača svijeta Fabiana Marozsana, što će Jon Wertheim nazvati najvećim šokom godine.

Alcaraz je na putu do polufinala Roland-Garrosa ispustio samo jedan set, a tamo ga je čekao dugo očekivani dvoboj s Novakom Đokovićem. Meč je bio kompetitivan do početka trećeg seta, kada je Alcaraz zbog psihičkog pritiska i fizičkog umora počeo dobivati grčeve, tako da je Đoković lagano pobijedio u četiri seta i vratio se na prvo mjesto ljestvice. 

U Queen's Clubu je osvojio svoj prvi naslov na travi, pobijedivši Alexa de Minaura u finalu, a vratio se i na prvo mjesto ATP ljestvice. Iako očekivanja za Wimbledon nisu bila visoka, Alcaraz je do finala s Đokovićem ispustio samo dva seta. Iako je Đoković uvjerljivo započeo meč pobjedom 6:1 u prvom setu, Alcaraz je izdržao te je na kraju pobijedio u pet setova. Meč je trajao 4 sata i 42 minute, a odmah je proglašen klasikom. Ovo je bio Alcarazov prvi naslov na Wimbledonu te drugi Grand Slam ukupno,a uz to je postao prvi osvajač Wimbledona izvan Velike četvorke još od 2002. godine, što je bilo prije njegova rođenja.

U Torontu je ispao od Tommyja Paula, dok je u Cincinnatiju izgubio u finalu od Đokovića u tri seta, iako je imao meč loptu u drugom setu. Meč je trajao 3 sata i 49 minuta te je postao najduži meč u historiji turnira, odnosno najduže finale na tri seta u historiji Masters turnira. Na US Open je došao kao branitelj naslova, ali je izgubio u polufinalu od Medvedeva te je nakon turnira ponovo pao na drugo mjesto ljestvice. Iako mu je cilj do kraja godine bio vratiti se na prvo mjesto, ponovo je, kao i godinu ranije, loše odigrao posljednje turnire na tvrdoj podlozi  te je godinu završio porazom u polufinalu ATP Finalsa od Đokovića, odnosno kao drugi tenisač svijeta.

### Novi Grand Slam naslovi i povratak na prvo mjesto (2024. – 2025.)

Novu sezonu Alcaraz je započeo dobrim nastupom na Australian Openu, gdje je po prvi put u karijeri došao do četvrtfinala; tamo je ispao od Alexandera Zvereva. Nakon toga, treću godinu za redom igrao je na južnoameričkoj zemlji; kao branitelj naslova na Argentina Openu ispao je u polufinalu od Nicolása Jarryja, dok je na Rio Openu predao svoj prvi meč nakon samo dva gema jer je izvrnuo zglob. Povratak u formu uslijedio je na Indian Wellsu, gdje je u polufinalu pobijedio Jannika Sinnera (i tako prekinuo njegov niz od 19 uzastopnih pobjeda), a onda i Danila Medvedeva u finalu, osvojivši tako svoju prvu titulu u osam mjeseci. U Miamiju je ispao u četvrtfinalu od Grigora Dimitrova, nakon čega je pao na treće mjesto ljestvice, iza Novaka Đokovića i osvajača Miamija, Jannika Sinnera. 

Početak zemljane sezone bio mu je obilježen ozljedama. Zbog problema s desnom rukom otkazao je Monte Carlo Masters i Barcelonu, u Madridu se mučio s ozljedom i ispao u četvrtfinalu od Andreja Rubljova te je otkazao Rim. Međutim, forma mu se vratila do Roland-Garrosa. Iako je imao nekoliko teških mečeva na početku, došao je do polufinala, gdje je u pet setova pobijedio Sinnera i tako izborio svoje prvo pariško finale. Tamo je, također u pet sezova, pobijedio Zvereva i tako s 21 godinom i 35 dana postao najmlađi tenisač koji je osvojio Grand Slamove na tri različite podloge. U srpnju, uspješno je obranio titulu u Wimbledonu protiv Đokovića u tri seta. te je s 21 godinom i 70 dana postao najmlađi tenisač u *Open* eri koji je kompletirao tzv. Kanalski Slam (osvojio je Roland-Garros i Wimbledon u istoj sezoni). 

Uslijedile su Olimpijske igre u Parizu, gdje je Alcaraz nastupao i u singlu i u parovima. U parovima je s Rafaelom Nadalom došao do četvrtfinala, dok je u singlovima došao do finala bez izgubljenog seta. Iako je u finalu protiv Đokovića bio veliki favorit, Alcaraz je tijesno izgubio u dva seta u meču u kojem nijedan igrač nije ispustio servis; ovime je postao najmlađi osvajač srebrne medalje u muškim singlovima. 

Toronto je propustio zbog umora, dok je u Cincinnatiju iznenađujuće ispao u prvom kolu od Gaëla Monfilsa; u tom je meču Alcaraz prvi put u svojoj karijeri razbio reket usred meča, što je izazvalo veliku medijsku pozornost i rezultiralo njegovom javnom isprikom zbog neprimjerenog ponašanja. Na US Openu je također doživio šok kada je ispao u drugom kolu od Botica van de Zandschulpa; bilo mu je to najranije ispadanje na Grand Slamu još od Wimbledona 2021. godine. 

Međutim, unatoč seriji loših rezultata, Alcaraz se uspio oporaviti. Nakon uspješnih nastupa na Davis Cupu i Laver Cupu, pobijedio je Sinnera u finalu China Opena u Pekingu; bio je to njegov treći susret sa Sinnerom te godine i treća pobjeda. Tom je pobjedom ponovo došao na drugo mjesto ljestvice, prestigavši Zvereva. Također je postao prvi igrač u historiji ATP-a koji je osvojio 500 turnir na svakoj od tri podloge. No, kraj sezone i ove godne bio mu je dosta klimav. U Šangaju je ispao od Tomáša Macháča u četvrtfinalu, dok ga je u Parizu u osmini finala izbacio Ugo Humbert. Iako je bio ozlijeđen tijekom ATP FInalsa nije se povukao te je ispao u grupi, a na Davis Cupu je unatoč pobjedi u singlu ispao u čevrtfinalu turnira koji je ujedno bio i oproštajni za Rafaela Nadala. Iako je osvojio dva Grand Slama te sezone, Alcaraz je godinu završio kao treći tenisač svijeta, što je bio prvi takav slučaj u historiji.

Alcaraz je sljedeću godinu započeo s nadom da bi mogao postati najmlađi tenisač koji je ostvario karijerni Grand Slam, ali ga je u četvrtfinalu Australian Opena zaustavio Đoković; komentatori su naveli kako je Alcaraz bio izrazito nervozan tijekom meča. Nakon Australije, po prvi put u karijeri odlučio se igrati na tvrdim podlogama u Europi, što mu je donijelo naslov na Rotterdam Openu, gdje je pobijedio Alexa de Minaura. Uslijedila je serija slabijih nastupa – u Kataru ga je u četvrtfinalu izbacio Jiří Lehečka, u Indian Wellsu je kao dvostruki branitelj naslova ispao u polufinalu od Jacka Drapera, a u Miamiju je ispao već u prvom kolu od Davida Goffina.

Međutim, na zemljanim je terenima imao puno više uspjeha. Započeo ju je u Monte Carlu, gdje dotad nikada nije pobijedio ni u jednom meču; nakon tri seta protiv Arthura Filsa u četvrtfinalu, Alcaraz je u finalu pobijedio Lorenza Musettija i tako došao do prvog Masters 1000 naslova nakon 13 mjeseci. Iako je u Barceloni lagano došao do finala, tamo ga je porazio Holger Rune, a Alcaraz je nakon turnira otkazao nastup u Madridu zbog ozljeda nogu. U Rimu je u finalu pobijedio Sinnera i tako osvojio novu Masters 1000 titulu, postavši tako prvi tenisač nakon Nadala i Đokovića koji je osvojio sve moderne velike turnire na zemlji (Roland-Garros, Monte Carlo, Madrid i Rim). Bio je to uvod u sjajan nastup na Roland-Garrosu, gdje je Alcaraz ponovo došao do finala, gdje ga je čekao Sinner. Sinner je imao 2:0 u setovima, a u četvrtom je setu imao tri meč lopte na Alcarazov servis; Alcaraz je uspio spasiti 0:40 i odveo meč u peti set, gdje je uspio pobijediti i obraniti naslov u Parizu. Meč je trajao 5 sati i 29 minuta i tako postao najduži finalni meč u historiji Roland-Garrosa te drugi najduži finalni meč na Grand Slamovima općenito. Također, bio je to prvi put da je Alcaraz pobijedio meč u kojem je gubio 0:2 u setovima te je postao tek deveti igrač u historiji kojemu je to uspjelo u finalu nekog Grand Slama. Mnogi su komentatori ovaj meč proglasili jednim od najboljiih svih vremena.

Travnatu sezonu započeo je u Queensu, a njegova polufinalna pojeda protiv sunarodnjaka Roberta Bautiste Aguta bila mu je 250. u karijeri, čime je postao treći najbrži igrač koji je došao do te brojke; u finalu Queensa pobijedio je Lehečku i osvojio svoj treći uzastopni naslov. U prvom kolu Wimbledona neočekivano je igrao pet setova protiv veterana Fabija Fogninija, koji je već ranije najavio svoje umirovljenje i koji je bio bez ijedne ATP pobjede te sezone. Iako je gubio setove tijekom turnira, došao je do finala, gdje je izgubio od Sinnera u četiri seta; bio je do njegov prvi poraz u finalu Grand Slama te prvi poraz od Sinnera od 2023. godine, a ujedno je i prekinuo njegov osobni rekord od 24 pobjede za redom. 

Njih su se dvojica ponovo susreli u finalu Cincinnati Opena, gdje je Sinner, koji se mučio s formom, predao meč u prvom setu pri vodstvu Alcaraza od 5:0; Alcaraz je tako osvojio svoj treći Masters 1000 turnir te sezone. Na US Openu, Alcaraz je lagano pobjeđivao u prvih šest mečeva, da bi u polufinalu pobijedio Đokovića po prvi put na tvrdoj podlozi. Do finala je došao bez izgubljenog seta, prvi tenisač kojemu je to uspjelo još od Rogera Federera 2015. godine. U finalu ga je ponovo čekao Sinner (bio je ovo treći Grand Slam finale između njih dvojice za redom), a Alcaraz je dominantno pobijedio u četiri seta, čime se nakon dvije godine vratio na prvo mjesto ATP ljestvice.

Nakon New Yorka debitirao je na Japan Openu, gdje je u prvom kolu protiv Sebastiána Báeza izvrnuo zglob, ali je uspio odigrati meč do kraja i pobijediti. U finalu turnira čekao ga je Taylor Fritz, koji ga je deset dana ranije pobijedio na Laver Cupu, međutim Alcaraz je ovoga puta uvjerljivo pobijedio i osvojio svoju osmu titulu sezone. Otkazao je nastup u Šangaju zbog ozljede, a u Parizu ga je u prvom kolu izbacio Cameron Norrie. Na ATP Finalsima uspio je osigurati prvo mjesto na kraju godine, ali je u finalu izgubio od Sinnera. Na kraju godine otkazao je i nastup na Davis Cupu zbog ozljede.

### Karijerni Grand Slam (2026. – ''danas'')

Tijekom prosinačke predsezone, Alcaraz je prekinuo suradnju sa svojim dugogodišnjim trenerom Juanom Carlosom Ferrerom, što je teniska javnost dočekala s iznenađenjem. Iako se špekuliralo koliko će taj raskid utjecati na njegovu igru, Alcaraz je na Australian Openu došao do polufinala bez izgubljenog seta. U polufinalu je imao 2:0 u setovima protiv Alexandera Zvereva, ali je nakon problema s grčevima izgubio sljedeća dva seta prije nego se u petom uspio vratiti i pobijediti. Meč je trajao 5 sati i 27 minuta te je tako postao najduži polufinalni meč u historiji Australian Opena te treći najduži meč općenito na turniru. Ulaskom u finale, Alcaraz je postao najmlađi igrač u historiji koji je igrao finala sva četiri Grand Slama, prestigavši rekord Jima Couriera iz 1993. godine. U finalu je lako pobijedio Novaka Đokovića i tako postao najmlađi igrač koji je ostvario karijerni Grand Slam.

Odustao je od obrane naslova na Rotterdam Openu zbog umora, a na turniru u Kataru došao je do svoje druge titule u sezoni; u finalu je u samo 50 minuta pregazio Arthura Filsa, što je njegov najbrže završeni meč u karijeri. U Indian Wellsu ispao je u polufinalu protiv Danila Medvedeva, dok ga je u trećem kolu Miamija iznenađujuće izbacio Sebastian Korda.

## Rivalstva

### Jannik Sinner

Carlos Alcaraz i Jannik Sinner dosad su međusobno igrali 16 puta na ATP Touru, pri čemu Alcaraz vodi u ukupnim pobjedama 10:6.

Među značajnim ranim okršajima ističe se četvrtfinale US Opena 2022. godine, kada je Alcaraz slavio u pet setova na putu do titule, spasivši Sinnerovu meč loptu. Tijekom 2024. godine sastali su se tri puta, a Alcaraz je slavio u sva tri meča, uključujući i teško finale China Opena. Sinner je te godine protiv Alcaraza izgubio jednak broj mečeva kao protiv svih drugih igrača na Touru zajedno. 

Tijekom 2025. godine, Alcaraz i Sinner susreli su se u tri uzastopna Grand Slam finala. U prvom, na Roland-Garrosu, Alcaraz je pobijedio u pet setova iako je Sinner u četvrtom setu imao čak tri meč lopte. *[[The Guardian]]* je ovaj meč opisao jednim od najvećih finalnih mečeva ikada, u bilo kojem sportu. Ponovo su se susreli u finalu Wimbledona, gdje je Sinner slavio u četiri seta, dok je Alcaraz slavio u finalu US Opena, također u četiri seta. Bila je to druga godina za redom da su njih dvojica međusobno podijelili Grand Slam naslove, svaki po dva. Iste su godine igrali i dva Masters 1000 finala – Rim i Cincinnati – oba koja je dobio Alcaraz, dok je Sinner slavio u finalu ATP Finalsa. 

Komentatori su njihovo rivalstvo opisali kao "potencijalno definirajuće za cijelu jednu eru".

;Pregled međusobnih mečeva
}
|align=center| 1:43
|align=center| **7**
|align=center| 4
|-style="background:#f3e6d7;"
|align=center| 12.
|align=center| 2025.
| Roland-Garros
|Grand Slam
|Zemlja
|Finale
|**Alcaraz**
|
|align=center| **5:29**
|align=center| **8**
|align=center| 4
|-style="background:#f3e6d7;"
|align=center| 13.
|align=center| 2025.
| Wimbledon
|Grand Slam
|Trava
|Finale
|**Sinner**
|
|align=center| 3:04
|align=center| 8
|align=center| **5**
|-style="background:#e9e9e9;"
|align=center| 14. 
|align=center| 2025.
| Cincinnati Open
|ATP 1000
|Tvrda
|Finale
|**Alcaraz**
|
|align=center| 0:23
|align=center| **9**
|align=center| 5
|-style="background:#f3e6d7;"
|align=center| 15.
|align=center| 2025.
| US Open
|Grand Slam
|Tvrda
|Finale
|**Alcaraz**
|
|align=center| 2:42
|align=center| **10**
|align=center| 5
|-style="background:#ffc;"
|align=center| 16.
|align=center| 2025.
| ATP Finals
|ATP Finals
|Tvrda (d)
|Finale
|**Sinner**
|
|align=center| 2:15
|align=center| 10
|align=center| **6**
|}

### Alexander Zverev

Carlos Alcaraz i Alexander Zverev igrali su do sada 13 puta, pri čemu Alcaraz vodi 7:6 u međusobnim mečevima.

Alcaraz i Zverev prvi su se put sastali tijekom 2021. godine, kada je Zverev u dva meča pregazio tada tinejdžera Alcaraza. Prvi značajni susret dogodio se u finalu Madrid Openu 2022. godine, kada je Alcaraz pomeo branitelja naslova Zvereva u samo 64 minute. Nekoliko tjedana kasnije susreli su se u četvrfinalu Roland-Garrosa, gdje je Zverev pobijedio u četiri seta. Značajne susrete imali su i u četvrtfinalu US Opena 2023. (pobjeda Alcaraza) te u četvrtfinalu Australian Opena 2024. (pobjeda Zvereva). 

Godine 2024. susreli su se u finalu Roland-Garrosa. Zverev je lovio svoj prvi Grand Slam naslov i imao je vodstvo od 2:1 u setovima, međutim Alcaraz je okrenuo meč i osvojio svoj prvi Grand Slam naslov u karijeri. Taj je meč ostao zapamćen po kontroverznoj odluci glavnog suca da promijeni odluku linijskog suca o tome da je Alcarazov drugi servis bio *out*; elektronička provjera kasnije je potvrdila da je linijski sudac bio u pravu, ali odluka glavnog suca ostala je nepromijenjena. Posebno je značajan meč bio i u polufinalu Australian Opena 2026. godine, gdje je Alcaraz lagano poveo 2:0 u setovima, ali je upao u probleme zbog grčeva, što je Zverevu omogućilo povratak u meč. U petom setu je uspio vratiti *break* te je pobijedio nakon 5 sati i 27 minuta igre, što mu je omogućilo osvajanje prvog Australian Opena i kompletiranje karijernog Grand Slama.

;Pregled međusobnih mečeva

### Novak Đoković

Carlos Alcaraz i Novak Đoković do sada su međusobno igrali 10 puta; iako je među njima čak 16 godina razlike, njihovo je rivalstvo i dalje kompetitivno te je ukupni omjer 5:5. Devet od tih deset mečeva bilo je u polufinalima ili finalima "velikih" turnira, odnosno Grand Slamova (sva četiri), dva Masters 1000 turnira, ATP Finals i Olimpijske igre.

Njihov prvi susret bio je na Madrid Openu 2022. godine, gdje je Alcaraz slavio u tie-breaku odlučujućeg seta u polufinalu, postavši tako jedini igrač u historiji koji je dobio Đokovića i Nadala jednog za drugim na zemljanoj podlozi. Iako su cijelo vrijeme bili u utrci za prvo mjesto, nisu se ponovo susreli više od godinu dana. Njihov sljedeći susret uslijedio je u polufinalu Roland-Garrosa 2023. godine, u dugo očekivanom meču koji je dobio veliku medijsku promociju. Đoković je slavio u četiri seta, međutim meč je postao izrazito jednosmjeran nakon što je Alcaraz u trećem setu dobio grčeve po cijelom tijelu te je jedva odigrao meč do kraja. 

Novi okršaj uslijedio je nekoliko tjedana kasnije u finalu Wimbledona, gdje je Alcaraz slavio u pet setova u epskom meču koji je trajao 4 sata i 42 minute. Mjesec dana kasnije susreli su se u finalu Cincinnati Opena, gdje je Đoković tijesno pobijedio u tri seta i to nakon što je spasio meč loptu. Meč je trajao 3 sata i 49 minuta te je postao najduže finale nekog ATP turnira igrano u tri seta, najduži meč u historiji turnira te je odmah opisan kao jedan od najboljih mečeva ikada. Na kraju godine susreli su se na ATP Finalsima, gdje je Đoković pobijedio u dva seta. 

Godine 2024. odigrali su dva važna meča. Alcaraz je s laganih 3:0 u setovima pobijedio Đokovića u reprizi finala Wimbledona i tako obranio naslov. Tri tjedna kasnije, Đoković je pobijedio Alcaraza u finalnom meču na Olimpijskim igrama u Parizu. Đoković je pobijedio u dva tie-breaka u meču u kojem nijedan tenisač nije ispustio vlastiti servis. Historičar sporta Steve Flink opisao je ovaj meč "najboljim mečom u dva seta koji sam ikada gledao". Portal *[[Tennis.com]]* ga je proglasio najboljim mečom 2024. godine. 

Sljedeće su godine također igrali dva meča. Đoković je slavio na Australian Openu i tako nastavio svoju seriju pobjeda protiv Alcaraza na tvrdoj podlozi, koja je završena kasnije te godine na US Openu, gdje je Alcaraz prvi put pobijedio Đokovića na toj podlozi. Ulaznice za taj meč bile su najskuplje u historiji US Opena. U finalu Australian Opena 2026. godine, Alcaraz je lagano pobijedio 3:1 u setovima i tako kompletirao karijerni Grand Slam. Uz Stana Wawrinku, Alcaraz je jedini tenisač u historiji koji ima stopostotni uspjeh protiv Đokovića u finalima Grand Slamova.

;Pregled međusobnih mečeva

## Stil igre

## Treneri i stožer

## Statistike

## Reference

## Vanjske veze

* 
*