open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Apostolski crkveni red

**Apostolski crkveni red** (ili **apostolska konstitucija**) je ranohrišćanski spis s kraja 2. ili početka 3. veka. Ovaj spis je nastao u pravovernim zajednicama i služio je učvršćenju crkvenog poretka.

Spis opisuje kako Isusovi učenici raspravljaju o spornim pitanjima. U prisustvu Marije i Marte, Jovan kaže: Kad je Učitelj blagoslovio hleb i putir i označio ih rečima, »ovo je moje telo i moja krv«, nije ih pružio ženama koje su s nama. Marta je odgovorila, »nije ih ponudio Mariji zato što je video da se ona smeje«. Marija je rekla, »Ja se više ne smejem; rekao nam je ranije, dok nas je podučavao, 'vaša slabost se iskupljuje kroz snagu'.«  Ali njeno objašnjenje nije prihvaćeno; muški učenici su se složili da zbog toga nijednoj ženi ne bude dozvoljeno da postane sveštenik.

## Izvori

## Povezano
* Apokrifi
* Novi zavet
* Ranohrišćanski spisi
Djela ženskosti

**Djela ženskosti** (ili **ženske radnje**) je filozofski koncept, rabljen u ranom hrišćanstvu, koji se odnosi na seksualnost, rađanje i razmnožavanje. Neki ranohrišćanski pisci su tumačili da pod "delima žena" podrazumeva požudu, rađanje i truljenje.

## Evanđelje po Egipćanima
Evanđelje po Egipćanima, koje ima oblik dijaloga između Isusa i Salome, pominje "ženske radnje":

Isusu se ovde pripisuje zastupanje celibata, što je učenje koje su zastupali neki rani hrišćani, poput enkratita. Ovi hrišćani odbacuju brak i hvale celibat, odnosno "prihvataju seksualni asketizam kao sredstvo razbijanja smrtonosnog kruga rođenja i prevazilaženja navodne grešne razlike između muškog i ženskog, omogućavajući svim osobama povratak na ono što je shvaćeno kao njihovo iskonsko i androgeno stanje."

Na Salomino pitanje kada će im stvari o kojima ga pitahu biti znane, Isus je odgovorio:

Ova Isusova izreka ima paralele u Jevanđelju po Tomi.

## Dijalog Spasitelja

Dijalog Spasitelja govori kako Isusovi učenici još uvek nisu našli spokoj jer još uvijek nose breme puti, odnosno "djela ženskosti". Prema Dijalogu Spasiteljevom, Isus upozorava svoje učenike »*da se mole na mestu gde nema žene*«, i »*da unište dela ženskosti*...«  Ta je tema, neprekidnost ženskoga djela, odnosno produženje ljudske vrste putem rađanja, istaknuta u posljednjem dijelu di­jaloga. U svim ovim slučajevima meta nije žena nego sila seksualnosti. Tako Marija Magdalena, zajedno sa Judom i Matejom, odbacuje »dela ženskosti« – što očigledno znači polni snošaj i razmnožavanje. Neki autori tumače da "uništenje djela ženskosti" ne govori o seksualnoj askezi, već o tajnom rođenju kroz onoga "koji dola­zi od Oca".

## Ostalo
U nekolicini ranohrišćanskih spisa se govori o tome da žena treba sebe učiniti muškarcem.

Evanđelje po Tomi prenosi Isusovu izreku da Marija mora postati muško da bi postala »živi duh«.

Evanđelje po Mariji opisuje kako Marija podstiče ostale učenike da hvale Isusa:

## Izvori

## Povezano
* Rano hrišćanstvo
Kninska Krajina

**Kninska Krajina** je geografsko područje u Hrvatskoj, koje se nalazi u Sjevernoj Dalmaciji, a koje je naziv dobio po gradu Kninu koji predstavlja njeno središte. Oblast se nalazi između oblasti Bukovice na jugozapadu, Cetinske Krajine na jugoistoku, Like na sjeverozapadu, Drniške Krajine (u Zagori) na jugu, i Završja u Bosni i Hercegovini na istoku. 1990. većinu stanovništva na tom području činili Srbi čiji su predstavnici u vrijeme raspada Jugoslavije u ljeto 1990. na tom području osnovali samoproglašenu SAO Kninska Krajina, od koje će nastati SAO Krajina, a potom i Republika Srpska Krajina. 

## Povezano
* Knin
* Bukovica (oblast)
* Cetinska Krajina
* Lika
* Drniška Krajina
Toaletni papir

**Toaletni papir**, **toalet papir** ili **vece papir** predstavlja posebnu vrstu hartije koja pomaže u održavanju higijene uslijed pražnjenja stolice (čisti čmar od fekalnih grudvica) ili mokrenja (otire kapljice urina s kraja mokraćne cijevi). Poslije korišćenja, toaletni papir se baca u smeće ili u vece šolju. Da ne bi došlo do začepljivanja šolje, upotrebljava se hartija koja se lako raspada pri upadanju u vodu.

Toaletni papir se prvi put spominje u Kini u 589. U modernim zapadnim zemljama je u široku upotrebu ušao tek u drugoj polovini 19. veka.
Mokrenje

**Mokrenje** ili **uriniranje** je proces izbacivanja otpadnih materija u tečnom obliku iz organizma putem urina tj. mokraće. Obavlja se putem telesnog sistema koji se naziva urinarni sistem koji se sastoji od bubrega, mokraćnih puteva, mokraćne bešike i mokraćne cevi.
Defekacija

**Pražnjenje stolice** (medicinski: **defekacija**; razgovorno: **obavljanje velike nužde**, **izlaženje**; vulgarno: **sranje**; dijalektno: **kakenje, kenjanje**) predstavlja završno djejstvo probave pri kojem tijelo prazni crijeva od otpadnih proizvoda varenja (izmeta) kroz zadnjični prohod (anus). Pojam defekacija dolazi od riječi *feces* što znači "izmet" i *de* što znači "otkloniti". U normalnim uslovima defekacija se odvija na principu dva mehanizma:

# nagonsko (refleksno) pražnjenje crijeva uslovljeno je radom debelog crijeva, debelo crijevo je rezervoar sadržaja, ali to kontroliše sfinkter (prsten, ventil) koji se otvara pri pražnjenju crijeva i zatvara pri završetku pražnjenja
# otvaranje i zatvaranje prstena (ventila, sfinktera) reguliše pražnjenje crijeva, pri tome postoji i svjesna kontrola (mozak), kojoj možemo zadržati ili odgoditi defekaciju, odnosno imamo spoznaju o pražnjenju crijeva

U zdrava čovjeka učestalost pražnjenja crijeva je od 1-2 puta u dan do 1 put u dva dana. U slučaju da čovjek ispražnjava stolicu češće od navedenog prosjeka, kaže se da ima čestu stolicu. Uzrok može biti virusna infekcija, parazitsko ili bakterijsko trovanje ili alergija. Kako se ne može izmesti ono što se nije ni pojelo, češća stolica ne može imati krute sadržine, već je rijetka i vodenasta. Ispražnjavanje žitke stolice naziva se proliv. Dugotrajni proliv može dovesti do obezvodnjavanja tijela (dehidracije) i čest je uzrok smrti u nerazvijenim zemljama. Nečesto izlaženje takođe može imati smrtan ishod. Ako se crijeva neredovno prazne, crjevni sadržaj se može zgrušati u izuzetno grubu i tvrdu smjesu koja može razrovati debelo crijevo. Neredovno izlaženje se naziva konstipacija (zatvor, stisnuće). Može biti proishod slabe ishrane, neželjeni učinak ljekova, posljedica nedostatka kretanja, posljedica hipotireoze, kao i drugih činilaca.

Silom volje čovjek može izdržati uz redovnu ishranu u prosjeku više od nedjelju dana bez obavljanja velike nužde, uslijed čega neobuzdano defecira ili strada.

## Izvori

## Povezano
* Toaletni papir

## Vanjske veze
532.

__NOTOC__
Godina **532.** (**[[rimske brojke|DXXXII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Druga godina konzulstva Lampadija i Proba** (ili, rjeđe, **godina 1285. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 532. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Prva godina koja se računala po sistemu Anno Domini.
* 11.1. &ndash; U Konstantinopolu izbijaju Nika neredi prilikom kojih je uništena saborna crkva. Neredi su ugušeni nakon tjedan dana kada bizantski vojskovođe Belizar i Mund ubijaju 30.000 građana na Hipodromu.
* 23.2. &ndash; Justinijan I naređuje da se u Konstantinopoku počne graditi nova saborna crkva, koja će kasnije poznati poznata kao Aja Sofija.
* Justinijan sa sasandiskim šahom (kraljem) Hozrojem I sklapa "Vječni mir", kojim je okončan Iberijski rat.
* Franci napadaju kraljevstvo Burgundije.
* U Sjevernoj Kini Xiaowu smjenjuje cara Jiemina. 
* Silla osvaja Geumgwan Gayu na Korejskom polutoku.


## Rođenja
* Xiao Mohe, kineski vojskovođa
* Áedán mac Gabráin, kralj Dal Riate (približni datum)

## Smrti
* 17.10. &ndash; papa Bonifacije II
* Eklezije, biskup Ravene.
* Erzhu Shilong, kineski gospodar rata
* Erzhu Tianguang, kineski gospodar rata
* Car Jiemin od Sjevernog Weija
* Yuan Lang, sjevernokineski princ
* Yuan Ye, sjevernokineski princ
* 5.12. - Saba Posvećeni, pravoslavni monah i svetac

## Reference
Sava Osvećeni

**Sava Osvećeni** (; Kajseri, 439 – Jerusalim, 5. decembar 532) je bio hrišćanski sveštenik, osnivač crkve u Jerusalimu, svetitelj.

## Biografija
Rođen je 439. godine u Kapadokiji, u hrišćanskoj porodici, od oca Jovana i majke Sofije. U 17-toj godini se zamonašio.

Postoje dokumenti koji svedoče o učešću Save Osvećenog u teološkim sporovima koji su se vodili u Carigradu pre i tokom Četvrtog vaseljenskog sabora. Sava, koji je bio pozvan od strane cara Anastasija I, i na insistiranje patrijarha Jerusalimskog, pokazao se kao dosledni zaštitnik pravovjerja, što je izazvalo nezadovoljstvo cara, pristalice monofizita. Posle smrti cara Anastasija, a tokom vladavine cara Justina spor je okončan i Sava se vratio u svoj manastir. 
 
Sava Osvećeni je autor povelje, nazvane po njemu - Povelja Svetog Save - u kojoj je regulisan redosled bogosluženja, i opisana monaških tradicija palestinskih manastira 5. veka. Pisana je pod uticajem manastirskih povelja Svetog Pahomije i Svetog Vasilija Velikog.

Pravoslavna crkva proslavlja ovog svetitelja 18. decembra po Gregorijanskom kalendaru, odnosno 5. decembra po Julijanskom, a Rimokatolička crkva slavi ga 5. decembra.

## Povezano
* Manastir svetog Save Osvećenog
* Mlekopitatelnica

## Vanjske veze
* Ohridski prolog: Prepodobni Sava Osvećeni
* Žitije prepodobnog Save Osvećenog
Yuan Ye

**Yuan Ye** (元曄) (? -532), kurtoazno ime **Huaxing** (華興), nadimak **Penzi** (盆子), često navođen kao **Princ od Changguanga** (長廣王), bio je kratkotrajni car kineske/Xianbei dinastije Sjeverni Wei. Bio je daleki potomak Tuoba Huanga i pripadao ogranku dinastije koji je bio u nemilosti uslijed suprotstavljanja politici sinizacije koju je 490-ih provodio car Xiaowen. Jedna od njegovih sestara se udala za Erzhu Ronga, Xiongnu generala koji je 530. pod vladavinom cara Xiaozhuanga postao *de facto* vladar države. Kada je iste godine car ubio Erzhu Ronga, njegovi rođaci Erzhu Zhao i Erzhu Shilong su se odlučili osvetiti tako što su digli ustanak i proglasili Yuan Yea kao novog cara. Dva mjeseca kasnije je zauzeta prijestolnica Luoyang, car Xiaozhuang pogubljen, a Yuan Ye preuzeo njegovo prijestolje. Klan Erzhu je, međutim, vrlo brzo došao do zaključka da je Yuan Ye po rodoslovu previše udaljen od prethodnih careva da bi imao legitimitet, te su kao pogodnijeg kandidata izabrali princa Yuan Gonga koji je na prijestolje 531. stupio kao car Jiemin. Sa bivšim carem se dobro postupalo, ali samo do pobune u kojoj je general Gao Huan svrgnuo klan Erzhu i cara Jiemina. Novi car Xiaowu je Yuan Yeu naredio da izvrši samoubistvo.
Yan Zhitui

**Yan Zhitui** (, 531–591) je bio kineski učenjak, kaligraf, slikar, muzičar i državni službenik koji je služio četiri carske dinastije - južnu dinastiju dinastiju Liang, sjeverne dinastije Sjeverni Qi i Sjeverni Zhou te na kraju dinastiju Sui koja je okončala period Južnih i Sjevernih dinastija te ujedinila Kinu. Yan Zhitui je bio poznat kao vatreni zagovornik budizma koji je tokom karijere često dolazio u sukob sa svojim konfucijanskim kolegama. Poznat je i kao prva osoba u historiji koja spominje toaletni papir.

Njegov unuk je bio znameniti lingvist Yan Zhitui.

## Napomene

## Reference
* 
* 

## Vanjske veze
* Yanshi jiaxun 顏氏家訓 "The Family Instructions of Master Yan"
*
Gotski rat (razvrstavanje)

Pod izrazom **Gotski rat** se najčešće podrazumijevaju dva sukoba:
* Gotski rat (377 - 382), koji je rezultirao doseljavanjem Vizigota na Balkan;
* Bizantsko-gotski rat (535 - 552), koji je rezultirao uništenjem Ostrogotskog Kraljevstva u Italiji.

Rjeđe se koristi za sljedeće sukobe, najčešće između Goti|Gota i Rimskog Carstva - Zapadnog i Istočnog:
* Pohod gotskog poglavice Knive na Balkan (250-251), koji je rezultirao bitkom kod Abrita;
* Veliki gotski, sarmatski i herulski pohod na Balkan (267-269) tokom koga je opustošena Grčka;
* Vizigotski pohod na zapad (402 - 413), tokom koga je 410 opljačkan Rim.
Xiao Mohe

**Xiao Mohe** (蕭摩訶) (532–604), kurtoazno ime **Yuanyin** (元胤), bio je kineski vojskovođa u službi dinastija Chen i Sui. Karijeru je započeo na kraju dinastije Liang i postepeno napredovao u službi, pri čemu mu je jedan od pretpostavljenih bio Wu Mingche. S vremenom se istakao kao jedan od najboljih južnokineskih vojskovođa, ali godine 589. nije mogao spriječiti sjevernu dinastiju Sui da porazi dinastiju Chen i ujedini Kinu. Xiao Mohe je tada zarobljen, ali je ostavio dobar dojam na cara Wena koji mu je ne samo poštedio život, nego i uzeo u službu. Poslije je služio pod Wenovim sinom Yang Liangom, te nakon smrti cara Wena sudjelovao u pobuni protiv novog cara Yanga. Tada ga je zarobio carev general Yang Su i dao pogubiti.
Aidan od Dalriade

**Áedán mac Gabráin**, također navođen i kao Aedan ili Aidan, bio je kralj Dalriade od 574. do svoje smrti 19. aprila 619. Bio je sin Gabrana mac Domangairta i vladao državom čija je teritorija sadržavala današnju oblast Argyll and Bute u Škotskoj i Grofoviju Antrim u (Sjevernoj) Irskoj. Bio je suvremenik Svetog Kolumbana i većina podataka o njegovom životu i vladavini potiče iz kršćanskih hagiografija. Irski ljetopisi navode niz pohoda protiv susjeda u istočnom dijelu Škotske, na Orkneyske otoke i otok Man. Prema Bedi Uvaženom ga je početkom 7. vijeka u bitci kod Degstastana teško porazio Aethelfrith, anglosaksonski kralj Bernicije.

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork includes: the *Gein Branduib maic Echach ocus Aedáin maic Gabráin*, the *Scéla Cano meic Gartnáin*, and Irish annals, some with translations
* Compert Mongán translated by Mary Jones.
* Artúr mac Aedan of Dalriada by Michelle Ziegler, The Heroic Age Issue 1, Spring/Summer 1999
* Scéla  - a catalogue of medieval Irish narratives
Argyll i Bute

**Argyll i Bute** (škotsko-gelski: *Earra-Ghaidheal agus Bòd*, 
škotski: *Argyll an Bute*) je jedno od 32 područnih vijeća i namjesništvo na zapadu Škotske. 
## Geografija
Argyll i Bute graniči sa područjim vijećima Highland, Perth i Kinross, Stirling i Zapadni Dunbartonshire.

Teritorij te nove administrativne jedinice nastale 1996. bio je od 1975. do 1996. poznat kao Regija Strathclyde.

Argyll i Bute zauzima površinu od 6,908.99 km² po tome je drugi po veličini u Škotskoj, ali ima samo 88,050 stanovnika, a administrativni centar mu je Lochgilphead. 
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice vijeća
Dalriada

**Dál Riata** ili **Dál Riada**, također poznata i pod nazivima **Dalriata** ili **Dalriada**, bila je gelska država na području današnje zapadna Škotske i sjeveroistočna Irske u ranom srednjem vijeku. Smatra se kako je vrhunac njene moći bio krajem 6. i početkom 7. vijeka pod vlašću kralja Aedana. Međutim, poraz od anglosaksonskih kraljeva je oslabio Dalriadu, učinivši je vazalom Northumbrije, da bi je u drugoj polovici 7. vijeka pokorili Pikti. O toj državi postoje prilično oskudni historijski podaci, često isprepleteni s mitovima i političkom propagandom. Često se smatra prvom škotskom državom, iako se takva odrednica sa sigurnošću može navesti tek za Kraljevinu Albu nastalu oko 900.

## Vanjske veze

* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork 
** The **Corpus of Electronic Texts** includes the *Annals of Ulster*, *Tigernach*, *the Four Masters* and *Innisfallen*, the *Chronicon Scotorum*, the *Lebor Bretnach*, Genealogies, and various Saints' Lives. Most are translated into English, or translations are in progress
* ''Annals of Clonmacnoise'' at Cornell
* Bede's ''Ecclesiastical History'' and its Continuation (pdf), at CCEL, translated by A.M. Sellar. 
* Digital archive of excavations associated with Lane & Campbell, *Dunadd: An early Dalriadic capital* at Glasgow University Dept. of Archaeology
* Proceedings  of the Society of Antiquaries of Scotland (PSAS) through 1999 (pdf).
* A history of Kintyre
Vječni mir (532)

**Vječni mir** () je naziv za mirovni sporazum koji su godine 532. potpisali Istočno Rimsko (Bizantsko) Carstvo s jedne, te Perzijsko (Sasanidsko) Carstvo s druge strane, a kojim je okončan Iberijski rat (527–531). Tok rata je bio u vojničkom smislu neodlučan i prilično iscrpio obje države, pa tako Perzijanci nisu bili u stanju iskoristiti pobjedu u bitci kod Kalinika prethodne godine. Dodatni poticaj za sklapanje mira je bila smrt perzijskog kralja Kavada I, čiji je nasljednik Hozroje I nastojao učvrstiti svoje prijestolje. Nakon višemjesečnih pregovora su utanačeni uvjeti mira prema kojima su priznate predratne granice; Hozroje je pristao na amnestiju Iberijaca čija je pobuna bila povodom za izbijanje rata, ali je isto tako primio izdašnu novčanu odštetu od Bizantinaca. Sporazum je na nekoliko godina osigurao istočnu granicu Bizantskog Carstva, omogućivši bizantskom caru Justinijanu I da svoje vojne i druge resurse usmjeri na projekt stavljanja nekadašnjeg Zapadnog Rimskog Carstva pod bizantsku kontrolu, što će dovesti do Vandalskog i Gotskog rata. Odnosi između Bizanta i Perzije su postali srdačni, ali je već u ljeto 540. godine Hozroje, smatrajući da je Justinijan previše zauzet borbama u Italiji, otpočeo novi rat protiv Bizanta.

## Reference

## Izvori
* 
*
Örnsköldsvik

**Örnsköldsvik** je grad i središte istoimene općine u švedskoj Grofoviji Västernorrland.

## Geografija
Grad se nalazi na sjeveroistoku Švedske na obalama Botničkog zaljeva.

## Stanovništvo
Prema podacima o broju stanovnika iz 2005. godine u gradu živi 28.617 stanovnika.

## Gradovi prijatelji
*  Norveška, Sigdal
*  Finska, Äänekoski
*  Danska, Brande
*  Island, Hveragerði
*  Njemačka, Tarp

## Izvor

## Vanjske veze
* Službene stranice grada

### Ostali projekti
Svjetski dan nepušenja

**Svjetski dan nepušenja** održava se svake godine 31. svibnja. Potaknula ga je Svjetska zdravstvena organizacija 1987. godine.

## Aktivnosti
Svakogodišnji je povod za aktivnosti i priopćenja zdravstvenih organizacija i inicijativa.
Osim zahtjeva za pravnu zaštitu pušača osobito na dnevnom redu stoji sudjelovanje pojedinaca i institucija u akcijama zaštitu nepušača: lijepi se plakate na razne objekte, ustanove ili u prostorije i provode se rasprave. Pokušava se motivirati pušače prestati pušiti.

## Povezano
* cigareta
* zabrana pušenja
* pušenje

## Vanjske veze
* WHO-Webstranica
Australski stribor

**Australski stribor** (*Wollemia nobilis*) je četinjača iz porodice Araucariaceae.

Australski stribor je jedna od najstarijih i najrjeđih živućih vrsta, a pronađen je 1994. oko 200 km zapadno od Sydneya u nacionalnom parku Wollemia, a pronašao ga je David Noble. 

Ime je dobio po mjestu na kojem je nađen i po svom pronalazaču (Wollemia nobilis). Ova vrsta je pod posebnom zaštitom australske vlade, a mjesto pronalaska je tajno čak i za botaničare koji ga izučavaju.

Australski stribor raste i do 40 metara u visinu, iglice su svijetlo zelene boje a kora je sa tamnosmeđim izbočinama. 

Organizacija Wollemi pine International ima zadatak spriječiti ljudsko upletanje u razvoj ove vrste na njenom prirodnom staništu a u isto vrijeme uzgaja kultivirane jedinke koje prodaje diljem svijeta u svrhu povećavanja šansi za daljnje preživljavanje ove vrste.

U Hrvatskoj se nalazi jedan primjerak Australskog stribora koji je donacija australske vlade, a posađen je u zadarskom perivoju Vladimira Nazora. Biljka se nalazi u kavezu koji onemogućava neposredni pristup biljci.

## Izvor
* časopis Hrvatske šume broj 118. (listopad 2006.)
Willie Nelson

**Willie Hugh Nelson** (30. travnja 1933.), američki country pjevač, skladatelj, glumac i aktivist za legalizaciju kanabisa.

## Biografija
Rođen je u gradu Abbott, Teksas. Ima sestru Bobbie koja svira klavir.
Od 6. godine svira gitaru, u 7. je napisao prvu pjesmu, a već sa 9 godina imao je prvi bend.
Kroz srednju školu također je nastupao s bendom.
Nakon mature, jednu godinu studira poljoprivredu, a onda odustaje od fakulteta.

Zaputio se u Vancouver, gdje radi kao disc jockey, i svira po klubovima. Njegova pjesma "Night's Life" smatra se najobrađenijom u povijesti countrya. Iako sam nije uspio dobiti ugovor, i dalje je pisao pjesme za druge glazbenike, a najpoznatija je "Crazy"(koju pjeva Patsy Cline).

Kasnije odlazi u Nashville, prijestolnicu country glazbe. Tamo postiže hitove, ali njegov country ima utjecaje rocka, folka, i bluesa, pa čak i gospela.
On je snimio prvi platinasti album u povijesti country glazbe.
Surađivao s mnogim glazbenicima koji sviraju drukčiji žanr glazbe nego on, npr. Ray Charles, U2, Kurt Nilsen.
Obradio je i pjesmu Otisa Reddinga, "Sittin' on the Docks of Bay".
Član je Grand Ole Oprya, a za svoj rad je osim nagrada za counrty glazbu primio i 10 Grammya.
Na popisu "40 najvažnijih ljudi u povijesti country glazbe" on je zauzeo 4. mjesto. Prvi je Johnny Cash, a u ženskoj konkurenciji Patsy Cline. Williev ženski pandan na popisu je legendarna Dolly Parton.

Surađivao je s najvećim imenima countrya, kao što su Johnny Cash, Merle Haggard, Waylon Jennings, Kris Kristofferson, pa i Bonnie Raitt.
Osim kao pjevač i skladatelj, Willie je poznat i kao glumac, jer je ostvario 20-tak filmskih uloga.
Izdao je i 4 knjige, a broj albuma prelazi 120.
Aktivan je u zagovaranju legalizacije kanabisa, i korištenja bio-dizela.
Sam putuje autobusom na biogorivo.

Također je jedan od začetnika Farm Aida, događaja koji pomaže obiteljskim domaćinstvima u SAD-u.
Poznat je po svojim problemima s alkoholom i IRS-om (američki poreznici).
Ženio se četiri puta i imao sedmero djece. Ipak, sin Billy umro je 1991. godine.

## Vanjske veze

* Službena stranica
* Willie Nelson na Internet Movie Databaseu
Walter Scheel

**Walter Scheel** (Solingen, 8. 7. 1919. — Bad Krocingen 24. 8. 2016.), njemački političar.

Dana 7. 5. 1974. kao tadašnji vicekancelar postao je vršitelj dužnosti kancelara nakon ostavke Willya Brandt. To je bio cijelih 9 dana, sve dok 16. 5. nije izabran novi kancelar Helmut Schmidt. 

Dana 1. 7. 1974. preuzeo je dužnosti njemačkog predsjednika na kojoj je bio jedan mandat (5 godina). Počasni je predsjednik Slobodne demokratske stranke (FDP).

## Djela
* *Opposition als Auftrag*, u: Liberal, 1967, br. 8, str. 575 - 580.
* *Opposition: Kritik und Kontrolle*, u: Liberal, 1967, br. 11, str. 806 - 809.
* *Formeln deutscher Politik*, 1968.
* *Warum Mitbestimmung - und wie?*, 1970.
* *Vom Recht des Anderen - Gedanken zur Freiheit*, 1977.
* *Die Zukunft der Freiheit - Vom Denken und Handeln in unserer Demokratie*, Econ Verlag, 1979.
* *Wen schmerzt noch Deutschlands Teilung?*, 1986.
* *Freiheit in Verantwortung, Deutscher Liberalismus seit 1945*, Bleicher 1988.
* *Erinnerungen und Einsichten*. Hohenheim-Verlag, Stuttgart 2004.
* *Hoch auf dem gelben Wagen* - singl, 1974.

## Vanjske veze
* Walter Scheel na bundespraesident.de
* Walter Scheel na Živi Muzeum Online
Valpurgina noć

**Valpurgina noć** ) je naziv za narodnu svetkovinu u zemljama Sjeverne Evrope koja se tradicionalno održava na noć između 30. aprila i 1. maja. Najviše se slavi u Finskoj, Švedskoj, Sloveniji,  Estoniji, Latviji i Njemačkoj. Službeno predstavlja kršćanski blagdan, odnosno njime se slavi Sv. Walburga (710.-779.), svetica i redovnica. Međutim, od 17. vijeka se u Njemačkoj proširilo vjerovanje kako se na Valpurginu noć okupljaju vještice, a to je vjerovanje kasnije postalo dio popularne kulture.

## Povezano
* Noć vještica
Novčanik

**Novčanik**, **novčarka** ili **lisnica** je predmet s pregradama za držanje odnosno nošenje papirnog i metalnog novca, ličnih isprava (lična karta, vozačka dozvola, zdravstvena knjižica), kreditnih kartica, posjetnica, slike bračnog druga ili djece i sl.

## Oblik i upotreba
Novčanik obično ima oblik male torbice, ili torbice koja se može rasklopiti, ili se sastoji od dva ili tri dijela koji se preklapaju. U svim slučajevima takve je veličine da se može nositi u džepu na košulji, unutrašnjem džepu sakoa, jakne ili kaputa ili u stražnjem džepu hlača. Obično se pravi od kože, plastike i(li) tkanine.

Jedna pregrada obično se može zatvoriti patent-zatvaračem ili čičak-trakom (i to ona za držanje metalnog novca), a neke pregrade imaju providnu stijenku (za slike, dokumente i sl.).

Postoje i manji novčanici sa samo jednom pregradom, koji se zatvaraju patent-zatvaračem ili čičak-trakom, a koji uglavnom služe za nošenje metalnog novca.

Žene novčanik obično nose u svojoj (ženskoj) torbici, a muškarci u džepu ili u muškoj torbici.

## Naziv
Naziv **novčanik** koristi se na cijelom području srpskohrvatskog jezika, a **novčarka** i **lisnica** u Hrvatskoj.

U raznim krajevima i dijalektima koriste se mnogi nazivi stranog porijekla: *buđelar* (lat.), *geldtaška, geldtašn* (njem.), *portfelj* (franc.), *portafolj* (tal.), *šlajbok, šlajpik* (njem.), *šrajtoflin* (njem.; u kajkavskom narječju).

## Povezano
* Ministar bez portfelja (hrv.: ministar bez lisnice)
*Novcanici Official

## Izvori
* *[[Izvori#RSANU|RSANU]], [[Izvori#RMS|RMS]], [[Izvori#Anić|Anić]], [[Izvori#Klaić|Klaić]], [[Izvori#An-Gold|An-Gold]]*
Vladimir Horowitz

**Vladimir Samojlovič Horowitz** (ruski: Владимир Самойлович Горовиц, *Vladimir Samojlovič Gorovic*; ukrajinski: Володимир Самійлович Горовиць, *Volodimir Samiilovič Horovic*) (r. Bedričev, Ukrajina, 1. listopada 1903. - u. New York, 5. studenog 1989.), američki pijanist ruskog podrijetla.

Smatran je jednim od najistaknutijih pijanista svih vremena. Njegova tehnika, korištenje boje tona i uzbudljivost njegova sviranja bili su legendarni. Iako su ga kritičari ponekad proglašavali sladunjavim i kičastim, imao je mnoštvo strastvenih sljedbenika i općenito se ubraja među najveće pijaniste dvadesetog stoljeća.

## Život i početak karijere
Sam Horowitz izjavio je da je je rođen u Kijevu, Ukrajina pod ruskim carstvom, no neki izvori za njegovo rodno mjesto navode Berdičev, Ukrajina. Njegova sestrična Natasha Saitzoff je u jednom intervjuu 1991. godine rekla da je svo četvero djece rođeno u Kijevu. Horowitzowa supruga, Wanda Toscanini, međutim, bila je uvjerenija da je rođen u Berdičevu. Rabinski dokumenti također potvrđuju rođenje u Berdičevu.

Rođen je 1903. godine, ali da bi ga prikazao mlađim radi izbjegavanja vojne službe da ne bi oštetio ruke, otac mu je tvrdio da je rođen 1904. godine. Godina 1904. pojavljivala se u mnogim referentnim djelima za vrijeme njegova života.

Horowitz je dobivaoo poduke u sviranju glasovira od najmlađe dobi, uglavnom je to činila njegova majka, koja je i sama bila kompetentna pijanistica. 1912. je došao na Kijevski konzervatorija, gdje je učio od Vladimira Puhalskog, Sergeja Tarnovskog i Felixa Blumenfelda. Otišao je s konzervatorija 1919. godine odsviravši Klavirski koncert No. 3 u d-molu Rahmanjinova za diplomski. Prvi solistički recital izveo je 1920. godine.

Zvijezda njegove popularnosti počela se naglo uzdizati i uskoro je počeo putovati Rusijom gdje su ga često plaćali kruhom, maslacem i čokoladom umjesto novcem, zbog gospodarskih teškoća u zemlji. U sezoni 1922/1923. izveo je 23 koncerta s jedanaest različitih programa samo u Lenjingradu 2. siječnja 1926. godine Horowitz se prvi put pojavio izvan domovine, u Berlinu. Nakon toga, svirao je u Parizu, Londonu i New Yorku. Horowitz se 1940. godine doselio u Sjedinjene Američke Države, a američkim građaninom postao je 1944. godine.

## Reference
Vatikanska biblioteka

**Vatikanska biblioteka** (Latinski: Bibliotheca Apostolica Vaticana), knjižnica je Svete stolice, smještena u Vatikanu. Jedna je od najstarijih biblioteka na svijetu, koja ima jednu od najznačajnijih kolekcija historijskih naslova. Službeno je osnovana 1475., iako je de facto znatno starija, ima 75.000 kodeksa iz historije. Od jula 2007. biblioteka je privremeno zatvorena za javnost zbog obnove, za koju se očekuje da će biti dovršena u septembru 2010.

## Historijski periodi
Naučnici su tradicionalno dijelili historiju Vatikanske biblioteke na pet perioda:
* **Pred-lateranski**. Početni dani biblioteke, za ranog kršćanstva, prije preseljenja u Lateransku palaču. Neznatan broj svezaka je ostao sačuvan do danas, iako su neki od njih vrlo važni.
* **Lateranski**. Trajalo do kraja 13. vijeka i pontifikata Pape Bonifacija VIII.
* **Avignonski**. U tom periodu je značajno povećan broj knjiga i memoara papa čija je rezidencija bila u južnoj Francuskoj u Avignonu. Traje između smrti Pape Bonifacija i povratka papinstva u Rim 1370-ih.
* **Pred-vatikanski**. Od 1370-ih do 1446. godine kada su dijelovi bibliotečne građe rasuti po dijelovima Rima, Avignonu i drugdje.
* **Vatikanski**. Počinje oko 1448. i traje od preseljenja biblioteke u Vatikan do danas.

## Osnivanje Vatikanske biblioteke
Papa Nikola V. osnovao je biblioteku u Vatikanu 1448. kombinirajući oko 350 grčkih, latinskih i hebrejskih kodeksa naslijeđenih od njegovih prethodnika sa svojom vlastitom zbirkom i ekstenzivnim akvizicijama, između kojih i rukopisima iz carske Konstantinopolske biblioteke. *Bibliotheca Apostolica Vaticana* osonovana je 1475. godine.

Kada je njen prvi bibliotekar, Bartolomeo Platina, napravio popis 1481., biblioteka je imala preko 3500 naslova, što ju je činilo daleko najvećom bibliotekom na zapadu. Oko 1587. Papa Siksto V. angažirao je arhitekta Domenica Fontanu da konstruira novu zgradu za biblioteku, koja je u funkciji do današnjeg dana.

## Današnji fundus biblioteke
U današnje vrijeme biblioteka ima oko 75 hiljada manuskripata i preko 1 100 000 štampanih knjiga, što uključuje i oko 8 500 inkunabula. Vatikanski tajni arhivi odvojeni su od biblioteke početkom 17. vijeka. Oni sadrže još 150 hiljada naslova.

Među najpozantijim naslovima koje biblioteka ima je Codex Vaticanus, najstariji poznati, skoro cjelovit rukopis Biblije. *Tajna povijest* koju je napisao Procopius otkrivena je u biblioteci i objavljena 1623. 

Vatikanska biblioteka je istraživačka biblioteka za historiju, pravo, filozofiju, nauku i teologiju, a otvorena je svakome za čije je istraživanje potreban uvid u sadržaj djela.

## Vanjske veze

* Online stranice Vatikanske biblioteke
* Katalog Vatikanske biblioteke 
* Evropska biblioteka , pregled naslova Vatikanske biblioteke
Wilhelm Ritter von Leeb

**Wilhelm Ritter von Leeb** (Rođen: 5. septembra 1876. u Landsberg am Lech, umro: 29. aprila 1956. u Hohenschwangau) je bio njemački generalfeldmaršal za vrijeme Drugog svjetskog rata.

## Biografija
Ritter von Leeb započinje svoju karijeru 1895. u tadašnjoj Bavarskoj armiji. Za vrijeme prvog svjetskog rata dolazi u Generalštab kao oficir. Poslije rata prelazi u međuratnu Njemačku vojsku (Reichswehr) gdje je 1. februara 1929. dobio čin generalmajora. Iako umirovljen poslije Fritsch afere, Wilhelm von Leeb 1938. ponovo ulazi u službu Wehrmachta gdje kao komandant Vojne grupe I. učestvuje u napadu na Sudetsko područje. 26. augusta 1939. preuzima komandu nad Vojnom grupom C na području Oberrhein (Gornji Rajn) sa kojom 14. juna probija tada jako utvrđenu francusku Maginot liniju. Pri napadu na SSSR, Leeb zapovjeda Vojnu grupu Sjever sa kojom dolazi do predgrađa Lenjingrada.

## Nesuglasice sa Hitlerom
Kao jedan od starijih oficira, Leeb Wehrmacht vidi kao vojnu snagu države van političkih intriga. Nasuglasice sa Hitlerom dovode do pada jednog od najsposobnijih taktičara tog vremena. Protiv naredbi Hitlera, vođen taktičkim mišljenjima, Leeb djelimično povlačenjem popravlja borbene linije što u očima Hitlera izgleda kao izdaja. Kao jedan od najzaslužnijih u ratu protiv Francuske, Leeb ne dijeli sudbinu smrti mnogih drugih neposlušnih oficira, nego je 16. januara 1942. otpušten i više se ne vraća u službu.

## Suđenje

22. oktobra 1942. iako jedan od rijetkih generala koji su poštovali Ženevske konvencije, Leeb je pred američkim ratnim sudom osuđen na tri godine zatvora. Kao osnova se koristilo sprovođenje Komisarske naredbe izdane od Hitlera po kojoj se svaki ruski politički komesar morao ubiti na licu mjesta iz razloga demoralizacije jedinica. Pošto je već pri samom kraju rata bio uhapšen, kazna se smatrala kao odležana.

## Vanjske veze

* Biografija , Njemački muzej historije.
## Reference
Vremenska prognoza

**Vremenska prognoza** je predviđanje vremenskih uvjeta nekog područja. Prediviđanja mogu biti kratkoročna (za isti dan) ili dugoročna (za razdoblja od nekoliko mjeseci). Svjetske meteorološke stanice istovremeno svaka tri sata bilježe atmosferske prilike, a sinoptičke vrijednosti koje dobiju šalju se u 13 glavnih meteoroloških središta Svjetske meteorološke organizacije, gdje se pohranjuju u računala, a meteorolozi na temelju njih rade vremenske prognoze.

Prva vremenska prognoza objavljenja je u britanskim novinama Daily News 1848. godine. Od tada je mjerenje atmosferskih prilika sve naprednije. Metereološke postaje su prisutne svuda. Opremljene su termometrima, higrometrima, anemometrina, menzurama i živinim barometrima. Osim u postajama, podatci se prikupljaju i putem metereoloških balona, metereoloskih aviona, metereoloških satelita i radara.

Postoje i neki prirodni pokazatelji u prognoziranju vremena. Tako zatvorene ljuske češera bora upozoravaju na kišu, mlohava morska alga znači prisutnost vlažnog zraka, a stisnuta i kovrčava vuna prisutnost suhog zraka.

## Literatura
* Ilustrirana obiteljska enciklopedija, Svezak 14 (T-Z), Dorling Kindersley, 2008.

## Vanjske veze
* Europski centar za srednjoročne vremenske prognoze (ECMWF)
* Državni hidrometeorološki zavod
Prunus avium

**Trešnja** (lat. *Prunus avium*) je drvo iz porodice *Rosaceae*. U nekim krajevima Bosne naziva se još i *šlama* ili *hašlama*.

## Karakteristike

Trešnja je listopadno drvo, naraste od 15-32 m visoko, a obim stabla iznosi do 1,5 m. Kora drveta je glatka. Listovi su joj jednostavni, ovalni, dugi od 7-14 cm, a 4-7 cm široki, mat zelene boje. Cvjeta rano u proljeće, u isto vrijeme kad i lista. Cvjetovi su grupisani u cvatove, od po 2 do 6 cvjetova. Pojedinačni cvjetovi su bijeli sa pet latica. Oprašuju ih pčele. Plod trešnje je crvena bobica, 1-2 cm u promjeru, zavisno o sorti. Zrije krajem proljeća. Unutar ploda nalazi se mala košpica, u kojoj se nalazi sjeme. Duga je 8-12 mm, široka 7-10 mm, a debela 6-8 mm.

## Upotreba

Plod trešnje jedu brojne ptice, sisari, a dosta se koristi i u ljudskoj ishrani. Trešnju su poznavali ljudi još u bronzano doba, oko 2000. prije nove ere. U 8. vijeku prije nove ere trešnja se već kultivira u Turskoj i Grčkoj. Danas je trešnja raširena po cijelom svijetu, u mnogobrojnim sortama i varijacijama.
Džidu Krišnamurti

**Džidu Krišnamurti** (1895 – 1986) je bio poznati filozof i pisac, indijskog porekla. Govorio je o duhovnosti, meditaciji, samospoznaji, ljudskim odnosa i pozitivnoj promeni u globalnom društvu.

Krišnamurti je rođen 12. maja 1895. godine u bramanskoj porodici u Madanapalu, u Indiji, u kojoj se hranilo isključivo vegetarijanski. Otac mu je bio činovnik britanske kolonijalne uprave i član Teozofskog društva. Njegovi roditelji su imali jedanaestoro dece, od kojih je samo šest preživelo detinjstvo. On je bio slabo, bolešljivo i „sanjareće“ dete, koje su učitelji i otac redovno tukli, držeći ga umno poremećenim. Kao dete je imao čudna iskustva, „videći“ sestru nakon njene smrti, kao i majku, koja je umrla kada mu je bilo deset.

1909. u četrnaestoj godini je sreo Čarlsa Vestera Lidbitera na plaži ispred sedišta Teozofskog društva u Adjaru, Indija. Od tada ga podižu Ani Besant i Lidbitera, predvodnika Teozofskog društva, koji su verovali da je on „vozilo“ za očekivanog „Svetskog Učitelja“. Sa 34 godine je stekao slavu i status mesije, kada ga je Teozofsko društvo proglasilo za inkarnaciju Maitreje Bude. Kasnije se usprotivio ovoj ideji, i raspustio međunarodnu organizaciju, Red zvezde, osnovanu da je podrži. Ostatak života je proveo objavljujući knjige i držeći besede širom Indije, Evrope i SAD. Napisao je više knjiga, među kojima „Prva i poslednja sloboda“ (*The First and Last Freedom*), „Jedina revolucija“ (*The Only Revolution*) i „Krišnamurtijeva beležnica“ (*Krishnamurti's Notebook*). Pored toga, objavljen je i velik broj njegovih beseda. Sa devedeset godina je govorio Ujedinjenim nacijama o miru i svesnosti. Nagrađen je mirovnom medaljom UN 1984. godine. Poslednju besedu održavao je u Madrasu, u Indiji, januara 1986, mesec dana pre smrti, u svom domu, u Ojai, u Kaliforniji.

Njegove pristalice, putem organizacija u Indiji, Engleskoj i SAD, okupljenih oko njegovog učenja, i dalje objavljuju njegove mnogobrojne knjige i besede širom sveta, na raznim jezicima.

## Vanjske veze

*  Besputno putovanje Jiddua Krishnamurtija
*  J. Krišnamurti: Jedina Revolucija 
*  J. Krišnamurti, Duh i Sloboda (scribd)
*  Beyond the Mind  - A new website discussing the central themes of his talks.
Valentinovo

**Valentinovo**, **Dan [[Sveti Valentin|sv. Valentina]]** ili **Dan zaljubljenih** je međunarodni praznik koji se obilježava 14. veljače.

Oni koji slave ovaj praznik daju voljenim i dragim ljudima poklone, cvijeće, slatkiše, igračke, balone i posebne čestitke (često u obliku srca) s pjesmama, ljubavnim izjavama ili ljubavnim željama — Valentine.

## Legende o podrijetlu
Najpoznatija teorija o nastanku ovog praznika potječe iz Rima, još dok je kršćanstvo bilo potpuno nova i mlada religija, živio je svećenik Valentin. Tadašnji car, Klaudije I., naredio je svim vojnicima da se niti slučajno ne smiju ženiti ili zaručivati jer je držao da se vojnici (kao oženjeni ili zaručeni muškarci) neće htjeti boriti u njegovim ratovima, već će radije ostajati kod kuće sa svojim obiteljima. Svi svećenici odlučili su poštovati ovu carevu odluku, pa nisu više htjeli vršiti sam obred vjenčanja. Međutim, svećenik po imenu Valentin oglušio se na carevu odluku i počeo je potajno održavati ceremonije vjenčanja svih mladih parova koji su to željeli, sve dok ga vlasti nisu ulovile i bacile u tamnicu. 14. veljače (večer uoči rimskog proljetnog blagdana Luperkalija) svećeniku Valentinu odrubili su glavu. Nedugo nakon smrti narod ga je proglasio svecem, a kada se u Rimu učvrstilo kršćanstvo, svećenstvo je odlučilo spojiti blagdan Luperkalija i smrt Svetog Valentina u jedan. Odredili su da će se novi praznik slaviti 14. veljače, na dan Valentinove smrti, a ime su mu dali u spomen na ovog sveca. Naravno da postoje i druge teorije o porijeklu ovog praznika, pa se tako mogu pronaći teze da potječe od nekih poganskih obreda, dok druge pak govore kako se u srednjovjekovnim vremenima vjerovalo da se ptice počinju pariti 14. veljače, pa otuda običaj slanja "Valentinovskih" čestitki. Ipak, najvjerojatnije je da Valentinovo postoji u spomen na svećenika Valentina.

## Čestitka za Valentinovo
Najstariju čestitku za Valentinovo napisao je francuski vojvoda Charles Orleanski. Namjenio ju je svojoj supruzi dok je bio u zatočeništvu u Engleskoj. Simbol je Valentinova i Kupid, starorimski bog ljubavi. Često se prikazuje kako drži luk i strijelu jer se vjeruje da se onaj koga on pogodi svojom čarobnom strelicom odmah zaljubi. Svake se godine za Valentinovo pošalje oko bilijun čestitaka, a nešto više pošalje se jedino za Božić. Valentinovo je, uz Majčin dan, dan i kada se kupuje najviše cvijeća. Svake godine djevojke i žene širom svijeta na Valentinovo zajedno dobiju oko 50 milijuna ruža. U Veronu, rodni grad Romea i Julije, svake godine pristigne oko tisuću ljubavnih pisama za Juliju. U Americi, zanimljivo, čak 15 posto čestitaka za Valentinovo djevojke pošalju same sebi.

## Reference
Bălți

**Bălți**  čita se **Belci** (ruski: *Бельцы*, ukrajinski *Бєльці*, poljski *Bielce*, jidiš *Belts*) 
je grad u Moldaviji od 149,800 stanovnika.

## Geografija
Bender leži na obali rijeke Răut na sjeveru zemlje, udaljen 127 km od Kišinjeva.

## Historija
Bălți je osnovan u 15. vijeku, danas je važno željezničko čvorište i centar bogatog poljoprivrednog kraja - Stepe Belci.
## Privreda i školstvo
Većina njegovih tvornica bavi se preradom poljoprivrednih proizvoda, mlin, šećerana, vinarija, ali ima i tvornicu namještaja, tekstil, krzna i poljoprivrednih strojeva i alata.

Grad ima pedagoški fakultet i medicinsku školu.
## Gradovi prijatelji

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Bendera''  
* ''Balti'' na portalu Encyclopædia Britannica
Koljeno

**Koljeno** (ijek.) ili **koleno** (ek.), najveći zglob u ljudskom tijelu.

Zglob koljena spaja bedro s nogom. Koljeno omogućuje savijanje i protezanje noge kao i blage medijalne i lateralne rotacije. Ligamenti oko koljena imaju ulogu stabilnosti ograničavanjem pokreta i štite koljeno.
Kod ljudi, koljena trpe gotovo cijelu težinu tijela pa su ranjiva i podložna ozljedama, bilo kratkotrajnim ili dugotrajnim poput osteoartritisa.

Nakon rođenja, beba neće imati koljena građeno poput odraslih. Kod djevojčica koljeno će se razviti do 3. godine, a kod dječaka do 5. godine.

Koljeno može boljeti zbog traume, degeneracije ili bolesti poput artritisa. Lakše tegobe vezane uz bol u koljenima, mogu se liječiti i kod kuće pomoću hlađenja koljena ledom i sl., ali ozbiljnije ozljede zahtijevaju liječničku skrb.
Vanja Udovičić

**Vanja Udovičić** (Beograd, 12. septembar 1982) je srpski vaterpolista .

Vanja Udovičić je svoju vaterpolo karijeru počeo u beogradskom Partizanu, nastavio je u Jadranu iz Herceg Novog, bio je član italijanskog Pro Reka. Sa reprezentacijom je osvojio srebrnu medalju na Olimpijskim igrama 2004. u Atini i bronzanu na Olimpijskim igrama 2008. u Pekingu i svetsko prvenstvo u vaterpolu 2005. Sa reprezentacijom Srbije osvojio je zlatnu medalju na Svetskom prvenstvu 2009. u Rimu. Nedavno su osvojili i bronzanu medalju na Evropskom prvenstvu u Zagrebu. Od 27. septembra 2010. godine je u zagrebačkom klubu Mladost.

Proglašen je za najboljeg igrača sveta 2010. godine po izboru FINE i LEN magazina .

## Karijera
### Partizan

Udovičić je svoju karijeru počeo u Partizanu, prošavši sve mlađe kategorije. Sa juniorskom reprezentacijom Jugoslavije osvojio je Evropsko prvenstvo 2000. u Lenenu. Sa Partizanom je osvojio prvenstvo Jugoslavije 2001. i kup Jugoslavije 2002. Zbog loše finansijske situacije ekipa Partizana raspala, Udovičić je prešao u hercegnovski Jadran.

### Jadran

### Posilipo

### Pro Reko

### Mladost

### Reprezentacija

## Reference

## Vanjske veze

* Waterpoloserbia 
* Portret bez rama: Vanja Udovičić („Politika“, 19. septembar 2010)
Koljeno (razvrstavanje)

**Koljeno** može značiti:
* koljeno, pojam u anatomiji
* Koljeno (Rožaje, Crna Gora), naselje u općini Rožaje, Crna Gora
* koljeno (taksonomija), pojam u biologiji
Koljeno (Rožaje)

**Koljeno** je naselje u opštini Rožaje u Crnoj Gori. Prema popisu iz 2003. bilo je 630 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 599 stanovnika).

## Demografija
U naselju Koljeno živi 411 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 28,9 godina (27,7 kod muškaraca i 30,2 kod žena). U naselju ima 117 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 5,38.

Ovo naselje je uglavnom naseljeno Bošnjacima (prema popisu iz 2003. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je porast u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Plićak

**Plićak** ili **brod** označava mjesto male dubine mora, rijeke potoka ili jezera.
Mjesta koja su u povjesti bila pogodna za savladavanje pješice, s konjima, drugim životinjama ili vozilama često nose u svom imenu riječ *brod*.

Najveća je dubina vode (ovisno o brzini protoka i ostalih parametara vodotoka) iznosi oko jedan metar. Brodovi ili plićaci su uglavnom stvoreni od prirode. 

## Brod u imenima mjesta
Riječ *brod* se nalazi u velikim broju gradova. U Hrvatskoj su, na primjer, Slavonski Brod i Brod na Kupi.

U Velikoj Britaniji primjerice Ox*ford* (doslovno Volski Brod) ili u Njemačkoj Frank*furt* (*Brod* Franaka), Schwein*furt* (Svinjski *brod*).

nds-nl:Voorde
Fudbal na pijesku

**Nogomet na pijesku** ( () ili ) je vrsta nogometa koji se igra na pijesku.

Prva pravila ovog sporta donijela je 1992. Beach Soccer Worldwide, kompanija koja je zadužena za razvoj nogometa na pijesku, kao i organizaciju većih natjecanja.

Zbog relativno malog terena (28x37 metara), igra je vrlo atraktivna, budući da igrači mogu postići gol s gotovo svake pozicije. Zbog toga u prosjeku na utakmicama bude oko 60 udaraca na gol, vremenski razmak izneđu dva postignuta gola je u prosjeku 3-4 minute, te se na utakmicama postigne oko 11 golova.

## Historija
Nogomet na pijesku počeo se igrati u Brazilu, točnije na plaži *Leme* u Rio de Janeiru. Zbog sudjelovanja mnogobrojnih nogometnih zvijezda, kao što su Eric Cantona, Michel, Julio Salinas te brazilci Romario, Junior i Zico, popularnost nogometa na pijesku ubrzano raste, te već sada oko 170 država svijeta prenose utakmice.

Nakon što su 1992. donesene prva pravila, iduće godine je na plaži u Miamiju održan prvi turnir na kojim su nastupili SAD, Italija, Brazil i Argentina.

Dvije godine kasnije, 1995. na plaži Copacabana u Rio de Janeiru održano je prvo svjetsko prvenstvo u nogometu na pijesku, a prvi pobjednik postao je domaćin Brazil. 2005. godine organizaciju svjetskog prvenstva preuzima FIFA.

## Pravila
Svaka momčad na terenu ima po pet igrača (četiri u polju i golman), te ima pravo na neograničen broj izmjena (od 3 do 5 pričuvnih igrača). Utakmica se igra tri puta po 12 minuta. Ako je na kraju utamice rezultat neriješen, igraju se produžeci od 3 minute, a ako i nakon toga nema pobjednika, pucaju se jedanaesterci, s tim da se, za razliku od nogometa, pucaju dok prvi igrač ne promaši, a drugi u istoj seriji postigne gol.

Utakmicu vode dva suca. Svaki prekršaj znači slobodan udarac prema protivničkom golu kojeg puca igrač na kojem je napravnjen prekršaj (osim kod igranja rukom). Sudac može igraču dodijeliti plavi karton, nakon čega taj igrač mora na dvije minute napustiti teren te njegova momčad mora igrati s igračem manje. Ubačaji sa strane izvode se rukom ili nogom, dok gol-aut golman izvodi rukom. Također nije dozvoljeno nošenje bilo kakve obuće.

### Teren
Na međunarodnim natjecanjima, teren je sastavljen isključivo od pjeska, s kojeg su odstranjeni kamenčići, školjke i druge stvari koje bi mogle ozljediti igrača. 
* Dužina terena: 35-37 metara
* Širina terena: 26-28 metara

Kazneni prostor nalazi se u prostoru od gola do 9 metara, te je označen sa žutim zastavicama na rubu terena.

## Povezano
* FIFA Svjetsko prvenstvo u nogometu na pijesku

## Vanjske veze

* Pravila igre na FIFA-i