Ivan Stančić

**Ivan "Piko" Stančić** (Dalj, 4. srpnja 1953. - Supetar, 2. lipnja 2025.) bio je hrvatski je glazbenik, producent i akademski slikar.

Svojim je radom zaslužan za najbolje uratke sastava Filma, Idola, Električnog orgazma, Prljavog kazališta i mnogih drugih. U glazbenoj školi uči svirati gitaru i udaraljke ali u isto vrijeme stječe znanje svirajući sa sastavima "UFO" i "Ab ovo". 1971.g. Drago Mlinarec ga na mjesto bubnjara dovodi u sastav **[[Grupa 220]]**, koji je u to vrijeme jedan od najpopularnijih rock sastava na području bivše Jugoslavije.

## Biografija
Ivan Stančić rođen je 4. srpnja 1953.g. u Dalju. Odrasta u radničkoj obitelji u kojoj je bilo poglavito umjetnika. Majka i otac su mu bili slikari, a ujak skladatelj, aranžer i producent. Već sa dvanaest godina počeo je svirati sa raznim sastavima po podrumima, garažama i tavanima gdje se sviralo i probijao put počecima rock and roll. U glazbenoj školi uči svirati gitaru i udaraljke ali veliko znanje stječe svirajući u sastavima "UFO" i "Ab ovo". U to vrijem po zagrebačkim naseljima svira soul sa sastavom "Heart of Soul" i progresivni rock sa "WooDoo". Nakon toga počinje svirati bubnjeve sa Splitskim sastavom "Atlantic" i sa petnaest godina počinje se profesionalno baviti glazbom. U Zagrebu sa Matom Došenom i Zoranom Šilovićem osniva sastav "3 koji žive od muzike i sendviča u 10 h ujutro", koji sviraju isključivo autorsku glazbu, međutim ne ostavljaju nikakav zapis iz sebe. U sastav dolazi Harma Hrvoje Marjanović, koji je odmah postao autoritet i ostali mnogo uče od njega.

### Grupa 220
U jesen 1970. sa sastavom "Ab ovo" (u kojemu su tada još svirali: Nenad Zubak, Husein Hasanefendić, Tihomir Varga i Branko Vukmanović), nastupa na takmičenju mladih sastava koje se održavalo u kino dvorani "Cesarec" (danas teatar Exit) i pobjeđuju. U dvorani se našao i rock glazbenik Drago Mlinarec, koji ih dovodi u sastav "Grupa 220". 1971.g. snimaju singlove "Povratak" i "Prva ljubav", koji *Grupi 220* vraćaju stari uspjeh koji je sa vremenom počeo opadati. Sa vremenom počinju svirati čvršći rock and roll, što nikako nije odgovaralo Mlinarcu, pa u vrijeme snimanja albuma *[[A ti se ne daj]]*, donose odluku da album izađe kao Mlinarčev prvijenac nakon čega će on nastaviti solo karijeru.

Stančić ipak nastavlja surađivati sa Mlinarecom, pa između ostalog sa njime snima albume *[[Pjesme s planine]]* (1972.) i *[[Rođenje]]* (1975.). Početkom 1972. sa *Grupom 220* snima singl na kojemu se nalazi Husova skladba "Kiši i malo je hladno", koja bilježi uspjeh i veliku slušanost na radio postajama. Stančić 1974. u sastav dovodi svoga prijatelja Juricu Pađena(bivši član "Spectruma" i "Hobo"). U postavi Nenad Zubak, Ivan Stančić, Husein Hasanefendić i Jurica Pađen, u Ljubljani snimaju svoj drugi LP *[[Slike (album)|Slike]]*. Album Izlazi 1975.g. kada dolazi i do raspada *Grupe 220*.

### Time
U to vrijeme Stančić svira sa sastavom "Super session", zajedno sa Vedranom Božićem koji je vodeći gitarista na jugoslavenskoj sceni. Božić, Dado Topić i Chriss Nichols zovu ga u sastav Time. Sa njima odlazi u Njemačku gdje sudjelujuću i snimanju albuma puno toga ući o produkciji i standardu snimanja. Nakon toga sudjeluje na turneji "Život u čizmama sa visokom petom" i snima još dva uživo albuma "Pop parada" i "Live in studio M", koji su snimani u Novom Sadu zajedno sa Parnim Valjkom, Smakom i Korni Grupom. U *Timeu* ostaje sve do jeseni 1977. kada se nakon koncerta u sarajevskoj "Skenderiji" sastav razilazi.

### Parni Valjak
1978.g. nastupa u filmu Kreše Golika "Ljubica", gdje glumi ulogu *Zlatka* i za ti ulogu u Nišu 1979. dobiva nagradu. U to vrijem se upoznaje sa Jurom Stublićem i počinje se sa njim intenzivno družiti. Hus, Aki i Pađen zovu ga da dođe svirati u Parni Valjak, a njihov menadžer Milan Škrnjug dovodi ga na koncert u Ljubljanu bez probe i nakon toga na turneju po Bosni i Hercegovini. Nakon toga Stančić ostaje u sastavu i sa njima snima singl "Od motela do motela". Odlaze na turneju po Istri i Sloveniji dok Aki ne odlazi na odsluženje vojnoga roka kada dolazi do prekida.

### Film
U proljeće 1979. Stančić počinje svirati sa Jurom Stublićem i sastavom Film, a na rock festivalu "Štuk" u Ljubljani kao nepoznati sastav postižu veliki uspjeh. Radi produkciju njihovog prvog singla "Kad si mlad" i "Zajedno" u studiju Janka Mlinarića - Trulog. Stančić radi produkciju i aranžmane na njihovom materijalu i nakon toga održavaju svoje prve prave koncerte. Postižu veliki uspjeh u Novom Sadu i Beogradu, a nakon toga rade zagrebački koncert na kojemu nastaje njihov najpoznatiji LP *[[Film u Kulušiću – Live]]*. Sljedeći album *[[Zona sumraka (album)|Zona sumraka]]* objavljuju 14. travnja 1982. od diskografske kuće "Jugoton", a producent je Piko Stančić. Početkom 1983. odlaze u Švedsku gdje snimaju materijal za novi album. Kao producenta sa sobom su poveli Tihomira Tinnia Vargu, a Stančić je svirao bubnjeve i gitaru. Album *[[Sva čuda svijeta]]* izlazi 23. kolovoza 1983. i u jesen odlaze na turneju koja je bila vrlo uspješna po bivšim jugoslavenskim republikama. U ljeto 1984. Stančić odlazi iz sastava Film i pokušava napraviti nešto solo. 1985. Vlada Divljan ga zove u posljednju postavu sastava Idoli, sa kojima snima album *6 dana juna* i glazbu za istoimeni film. Ovo je bio posljednji uradak sastava *Idoli* nakon čega se razilaze.

### Psihomodo pop
U zimu 1985. dolazi do suradnje između Stančića i Davora Gobca, koju je već duže vrijeme Gobac pokušavao ostvariti. Rade dva odlična snimka za Radio Zagreb "Zauvijek" i "Iste stvari", međutim diskografska kuća Jugoton odbija suradnju sa sastavom "Psihomodo pop" i time Stančić i Gobac učvršćuju odnose. U ožujku i travnju 1988. snimaju album *[[Godina Zmaja]]*, a Piko Stančić je posao shvatio vrlo ozbiljno, želeći još jedan uspjeh za sebe kao producent. Album tijekom '88. objavljuje "Jugoton" i bilježi veliki uspjeh. Skladba "Ja volim samo sebe" dolazi na prvo mjesto svih Top lista u južnoslavenskim državama jugoistočne Europe. Sudjeluju na festivalu "Grote Prijs Van Neetherland" u Amsterdamu, nakon čega se pojavljuju u regularnom programu MTV postaja. Album *[[Tko Je Ubio Mickey Mousea?]]* snimaju u siječnju i veljači 1991., a objavljuje ga diskografska kuća "Croatia Records". Stančić radi na dizajnu albuma i izvodi prateće vokale. Nakon šest godina neprekidne suradnje Stančić i *Psihomodo pop* se razilaze.

### Prljavo kazalište
Iako formalno nikada nije bio član Prljavog kazališta, Ivan Piko Stančić je svojim producentskim radom dao izniman doprinos uspješnom početku karijere ove grupe. Suradnja izemđu Prljavog kazališta i Stančića započinje 1979. godine, kada je grupa prešla iz Jugotona u Suzy. Te godine Stančić je isproducirao singl-ploču *[[Moj je otac bio u ratu]]* i prvi studijski album *[[Prljavo kazalište (album)|Prljavo kazalište]]*, koji danas slovi za jedan od najznačajnijih debitantskih albuma hrvatskog rocka. No, vrhunac Stančićeve suradnje sa grupom bio je naredni album grupe. Jasenko Houra i Stančić u ljeto 1980. odlaze u Milano, gdje snimaju singl *[[Crno bijeli svijet (singl)|Crno bijeli svijet]]*, koji je izasao kao prethodnica albuma. Obojica željni slave pripremaju materijal za album koji će ubrzo nakon objavljivanja dostići kultni status. Na ovom albumu Stančić se, pored producentskog rada, pojavljuje i kao aranžer na sedam od deset skladbi i kao skladatelj na jednoj. Album *[[Crno-bijeli svijet]]* izlazi 27. lipnja 1980. i postiže veliki uspjeh na tržištu, a Stančić je u časopisu "Džuboks" u vrlo jakoj konkurenciji sa Bregovićem, Vargom, Kovačem, Habićem i Stefanovskim proglašen najboljim producentom u Jugoslaviji. Nakon ovoga albuma, suradnja između Prljavog kazališta i Stančića se na neko vrijeme prekida, ali je na snimanju albuma *[[Zlatne godine]]* iz 1985. ponovno uspostavljena. Album *Zlatne godine*, na kojem je kao glavni vokal debitirao Mladen Bodalec, karakterizira isprepletenost i mješavina novovalnog i pop-rock zvuka, sa izuzetno usaglašenom produkcijom. To je ujedno i posljednji album Prljavog kazališta koji je producirao Stančić.

### Ostali glazbeni doprinosi
Stančić u Parizu upisuje postdiplomski studij crtanja na "École Supérieure Nationale des Beaux-Arts". Tamo upoznaje i surađuje sa umjetnicima i glazbenicima iz čitavog svijeta ali isto ispunjava svoje obaveze prema Valjku i Prljavom Kazalištu.aju materijal za prvi LP *Kazališta*. Pored toga radi produkciju na albumima Aerodroma, Električnog orgazma, Idola i singl Xenije, a sa Bregovićem radi na LP-u uživo iz "Kulušića" Bijelog dugmeta. 1990. Stančić završava započeti album *[[Sexy magazin]]*, koji je jedan od prvih domaćih albuma koji izlazi na CD-u.

Sa Električnim orgazmom, Stančić ostvaruje suradnju na LP-u *[[Les Chansones Populaires]]*, koji izlazi 24. kolovoza 1983.g., a na njemu svira bubnjeve i radi produkciju.

1989. Piko Stančić piše glazbu za TV film "Mjesec u djevici" Snježane Disić, a 1990. završava svoj prvi solo album *Bubnjevi na suncu*. Album je dobro prihvaćen ali u to vrijeme počinje Domovinski rat. Iste godine u Jugotonu zajedno sa Sinišom Škaricom pokreće projekt pod imenom "Perfect Music", gdje objavljuju originalne snimke početka domaćeg rock and rolla, u suradnji sa Draženom Vrdoljakom, koje su zapostavljene u bogatoj fonoteci, a to su; *[[Beat Na Moru (Originalne Snimke 1966.-1975.)]]*, *Rock na moru (Originalne Snimke 1979. - 1989.)* i *Bijele Strijele* (Originalne Snimke).

##### Domovinski rat
U suradnji sa gitaristom Sašom Novakom Radulovićem za vrijeme rata osniva duo pod imenom "Novak & Kopola", piše skladbe i objavljuje ih na albumu *Rock akademija*. Singlovi "Hrvatina" i "Bang-bang Vukowar" sa njegovom obradom preko noći postaju simbolom toga vremena. Projektom "Rock Za Hrvatsku", okuplja sve rock i funky glazbenike u Hrvatskoj koji su pjesmom spremni odgovorit na agresiju. Postiže se visoka tiraža snimljenoga materijala, a sav novac je uplaćen fond "Kralj Zvonimir". Radi produkciju na EP-u *Psihomodo popa* na kojemu se nalaze skladbe "Hrvatska mora pobijediti" i "Pobjeda". 1992. u suradnji sa brojnim glazbenicima osniva neprofitabilnu humanitarnu udrugu, koja organizira mnoge akcije, koncerte i utakmice, a novac od zarađenog prihoda uplaćuju djeci poginulih branitelja, dječjim ustanovama i bolnicama.

1994. dobiva nagradu "Porin" za grafički dizajn na albumu *Ljubavne priče*, 1995. u suradnji sa Draženom Vrdoljakom radi na antologiji *Novog Vala* za izdavačku kuću "Perfekt music". Nakon dvije godine studijskog rada, Stančić 1997. završava svoj drugi album *Peaceful World*. Objavljuje ga diskografska kuća "Memphis", a godinu dana kasnije i "Croatia Records". 1998.g. nominiran je za nagradu "Crni mačak", u kategoriji za najboljeg instrumentalista i najbolju glazbenu suradnju s jazz rock pjevačicom Jasnom Bilušić. Zajedno sa Alanom Bjelinskim radi na produkciji i snima album *’Ko će mi zabranit!*, Anje Šovagović Despot, a 2000. sa Marijanom Podgorskim i Sašom Zalepuginom formira alternativni sastav "Di Strojers", koji snimaju punk album *Časna pionirska riječ* i obrađuju veliki hit "Golubovi" Ive Robića. U prosincu 2001.g. Piko Stančić radi glazbu za film *Grad što se sa svjetlom budi* (o gradu Mostaru), koji izlazi u VHS formatu i distribuira se na pet svjetskih jezika. Na dodijeli hrvatske rock nagrade "Crni mačak", u ožujku 2002.g., dobiva nagradu "Stari mačak" za životno djelo, a u svibnju iste godine objavljuje CD single *Zabriskie point/ groovin*.

## Nagrade
* 1994: Porin - za grafički dizajn na albumu *Ljubavne priče*
* 1998: Crni mačak - nominacija za najboljeg instrumentalista i najbolju glazbenu suradnju s jazz rock pjevačicom Jasnom Bilušić, (album *Peaceful World*)
* 2002: Crni mačak - nagrada "Stari mačak" za životno djelo
* 2008: Porin - nominacije za design CD-Box "IDOLI" i CD-Box "Paket Aranžman"

## Povezano
* Grupa 220
* Parni valjak
* Psihomodo pop

## Reference

## Vanjske veze
* Diskografija
* stancic-piko.com  - Službene stranice