The God Delusion

:*Za dokumentarni film vidi [[Korijen svega zla?]]*

***The God Delusion*** () jest najprodavanija nefikcijska knjiga iz 2006. godine engleskog biologa Richarda Dawkinsa, redovitog profesora na Novom kolegiju u Oxfordu i bivšeg pročelnika Katedre Charlesa Simonyija za javno razumijevanje znanosti na Sveučilištu u Oxfordu.

U *Deluziji o Bogu* Dawkins tvrdi da nadnaravni tvorac gotovo sigurno ne postoji i da vjerovanje u osobna boga kvalificira kao deluziju, koju definira kao perzistentno lažno uvjerenje koje se drži unatoč predočenju snažna kontradiktorna dokaza. On simpatizira tvrdnju Roberta Pirsiga u ** da "kada jedna osoba pati od deluzije, to se naziva ludošću. Kada mnogo ljudi pati od deluzije, to se zove religijom."

Do siječnja 2010. godine engleska je inačica *Deluzije o Bogu* prodana u preko 2 milijuna kopija. Dosegla je 2. mjesto na popisu najprodavanijih knjiga na Amazon.comu u studenome 2006. godine. Početkom prosinca 2006. godine dosegla je 4. mjesto na popisu najprodavanijih nefikcijskih tvrdouvezanih knjiga ''New York Timesa'' nakon devet tjedana provedenih na popisu. Na popisu je ostala sljedeći 51 tjedan sve do 30. rujna 2007. Njemačka inačica naslovljena *Der Gotteswahn* prodana je u preko 260 000 kopija do 28. siječnja 2010. godine.

Knjiga je privukla komentare sa svih strana, a mnogo je knjiga napisano kao odgovor na nju.

## Pozadina
Dawkins je u svojim prethodnim djelima o evoluciji raspravljao protiv kreacionističkih objašnjenja života. Tema *[[Slijepi urar|Slijepog urara]]*, objavljenog 1986. godine, govori o tome da evolucija može objasniti prividan dizajn u prirodi. U *Deluziji o Bogu* on se fokusira izravno na širok raspon argumenata rabljenih za i protiv vjerovanja u egzistenciju boga (ili bogova).

Dawkins opetovano identificira sebe kao ateista, dok također ističe da je, u jednom smislu, on i agnostik, iako "samo do one razine do koje sam agnostik u pogledu vila pri dnu vrta".

Dawkins je dugo želio napisati knjigu u kojoj otvoreno kritizira religiju, no njegov ga je izdavač odgovarao od toga. Do 2006. godine njegov se izdavač zagrijao za ideju. Dawkins ovu promjenu uma pripisuje "četirima Bushevim godinama". Do tog je trenutka jedan broj pisaca uključujući Sama Harrisa i Christophera Hitchensa, koje je zajedno s Dawkinsom Robert Weitzel označio "Nesvetim Trojstvom", već bio napisao knjige koje otvoreno napadaju religiju. Prema mrežnom mjestu Amazon.co.uk knjiga je dovela do rasta od 50 % u njihovoj prodaji knjiga o religiji i duhovnosti (uključujući antireligijske knjige poput Hitchensova *[[God Is Not Great|Bog nije velik: Kako religija truje sve]]*) i pada od 120 % u prodaji Biblije.

## Sinopsis
Dawkins posvećuje knjigu Douglasu Adamsu i citira ovog romanopisca: "Zar nije dovoljno smatrati da je vrt lijep bez potrebe da se vjeruje da se pri njegovu dnu također nalaze vile?" Knjiga sadrži deset poglavlja. Prvih nekoliko poglavlja govori o tome da Bog gotovo sigurno ne postoji dok se u ostatku raspravlja o religiji i moralu.

Dawkins piše da *Deluzija o Bogu* sadrži četiri "osvješćujuće" poruke:
# Ateisti mogu biti sretni, uravnoteženi, moralni i intelektualno ispunjeni.
# Prirodna selekcija i slične znanstvene teorije superiorne su "hipotezi o Bogu" – iluziji inteligentnog dizajna – u objašnjenju živog svijeta i kozmosa.
# Djeca ne bi trebala biti obilježena religijom svojih roditelja. Pojmovi poput "katoličkog djeteta" ili "muslimanskog djeteta" trebali bi ljude činiti udvornima.
# Ateisti bi trebali biti ponosni, ne apologetički, jer ateizam je dokaz zdrava, neovisna uma.

### Hipoteza o Bogu
Na početku knjige Dawkins razlikuje ono što naziva "ajnštajnskom religijom" od nadnaravne religije, tvrdeći da potonju ne bi trebalo brkati s prethodnom. Einstein je napisao da je bio religiozan u tom smislu da je bio svjestan stvari izvan dohvata uma, "čija nas ljepota i sublimnost doseže tek neizravno i poput slaba odraza". No, Dawkins tvrdi, ovaj bog "je svjetlosnim godinama udaljen od intervencionističkog biblijskog Boga koji čudima slama, misli čita, grijehe kažnjava i na molitve odgovara". Predložena egzistencija ovog intervencionističkog Boga, koju Dawkins naziva "hipotezom o Bogu", postaje važna tema u knjizi. On drži da bi egzistencija takva Boga imala učinke na fizički svemir i – poput svake druge hipoteze – može se testirati i falsificirati.

Dawkins ukratko elaborira glavne filozofske argumente u korist Božje egzistencije. Od raznih filozofskih dokaza o kojima raspravlja, izdvaja argument iz dizajna radi podužeg razmatranja. Dawkins zaključuje da evolucija prirodnom selekcijom može objasniti prividan dizajn u prirodi.

On piše da je jedan od najvećih izazova ljudskom intelektu bio objasniti "kako nastaje složeni, nevjerojatan dizajn svemira", i predlaže da postoje dva nadmetajuća objašnjenja:
# Hipoteza koja uključuje dizajnera, to jest, složeno biće odgovorno za složenost koju vidimo.
# Hipoteza, s podupirućim teorijama, koja objašnjava kako od jednostavnih početaka i principa može nastati nešto složenije.
Ovo je osnovni postav njegova argumenta protiv egzistencije Boga, gambit ultimativnog Boeinga 747, u kojem raspravlja da je prvi pokušaj samoodbacivački, dok je drugi pristup korak unaprijed.

Pri kraju četvrtog poglavlja *Zašto gotovo sigurno nema Boga* Dawkins sumira svoje argumente i izjavljuje, "iskušenje [da se pripiše izgled dizajna samom stvarnom dizajnu] jest lažno zato što hipoteza o dizajneru odmah postavlja još veći problem o tome tko je dizajnirao dizajnera. Čitav problem s kojim smo započeli bio je problem objašnjavanja statističke nevjerojatnosti. Očito je da rješenje nije postulirati nešto još nevjerojatnije". Štoviše, u četvrtom se poglavlju iznosi da alternativa hipotezi o dizajneru nije *[[vjerojatnost|izgled]]* nego *[[prirodna selekcija]]*.

Dawkins ne tvrdi da je dokazima pobio Boga apsolutnom sigurnošću. Umjesto toga predlaže da kao opći princip prednost imaju jednostavnija objašnjenja (vidi Ockhamova britva) i da bi sveznajući i svemogući Bog morao biti krajnje složen. Upravo stoga on tvrdi da teorija svemira bez Boga ima prednost pred teorijom svemira s Bogom.

### Religija i moral
Druga polovica knjige počinje istraživanjem korijenâ religije i traženja objašnjenja njezina ubikviteta diljem ljudskih kultura. Dawkins zagovara "teoriju religije kao slučajna nusproizvoda – zatajivanja nečeg korisna" kao na primjer umnog angažmana intencionalnog stava. Dawkins predlaže da teorija mema, a naročito ljudska susceptibilnost na religijske meme, može objasniti kako su se religije mogle širiti poput "umnih virusa" diljem društava.

Zatim prelazi na temu morala držeći da nam religija ne treba da budemo dobri. Naprotiv, naš moral ima darvinističko objašnjenje: altruistični geni, selektirani u procesu evolucije, daju ljudima prirodnu empatiju. Pita se, "biste li počinili ubojstvo, silovanje ili pljačku ako biste znali da ne postoji Bog?" On tvrdi da bi vrlo malo ljudi odgovorilo s "da" potkopavajući tvrdnju da je religija potrebna da se ponašamo moralno. U prilog ovome pogledu on elaborira povijest morala tvrdeći da postoji moralan Zeitgeist koji kontinuirano evoluira u društvu, općenito napredujući prema liberalizmu. Kako on napreduje, ovaj moralni konsenzus utječe na to kako religijski vođe interpretiraju svoja sveta pisma. Stoga, Dawkins tvrdi, moral nema korijene u Bibliji, već nas napredak vlastita morala informira o dijelu Biblije koji kršćani prihvaćaju i onaj koji danas odbacuju.

*Deluzija o Bogu* nije tek obrana ateizma, već također prelazi u napad protiv religije. Dawkins gleda na religiju kao na subverzivnu znanost koja potiče fanatizam, hrabri bigotnost protiv homoseksualaca i utječe na društvo na ostale negativne načine.
Najviše ga razbješnuje poučavanje religije u školama što smatra indoktrinacijskim procesom. On izjednačava religijsko poučavanje djece koje provode roditelji i učitelji u vjerskim školama s oblikom mentalnog zlostavljanja. Dawkins smatra oznake "muslimansko dijete" ili "katoličko dijete" jednako pogrešno primjenjivim poput opisa "marksističko dijete" ili "torijevsko dijete" jer se čudi kako se mlado dijete može smatrati dovoljno razvijenim da ima takve neovisne poglede na kozmos i mjesto čovječanstva u njemu.

Knjiga završava pitanjem da li religija, unatoč svojim navedenim problemima, ispunjava "toliko potreban jaz", pružajući utjehu i nadahnuće ljudima koji je trebaju. Prema Dawkinsu, ove su potrebe puno bolje ispunjene nereligijskim sredstvima poput filozofije i znanosti. On predlaže da je ateistički svjetonazor životno afirmativan na način na koji religija, sa svojim nezadovoljavajućim "odgovorima" na životne misterije, nikad neće biti. U dodatku se navode adrese za one "kojima je potrebna podrška u bijegu od religije".

## Kritička recepcija
Knjiga je izazvala neposredan odgovor, kako pozitivan tako i negativan, te je bila izdana s odobrenjem znanstvenika poput nobelovca i supronalazača strukture DNA Jamesa D. Watsona, harvardskog psihologa Stevena Pinkera, ali i popularnih pisaca fikcije i iluzionista Penna i Tellera. Unatoč svemu knjiga je dobila podijeljene ocjene kritičara: Metacritic je izvijestio da je knjiga stekla prosječnu ocjenu 59 od 100 dok je *[[London Review of Books]]* kritizirao Richarda Dawkinsa zbog neprovođenja pravog istraživanja o ovoj temi svojega djela, religiji, i postavljanja slamnatog čovjeka da bi svoje argumente protiv teizma učinio valjanima. Knjiga je nominirana za Najbolju knjigu na Britanskim knjižnim nagradama na kojima je Richard Dawkins imenovan Piscem godine. *Deluzija o Bogu* potaknula je odgovore kako religijskih tako i ateističkih komentatora.

Oksfordski teolog Alister McGrath (pisac *[[Dawkinsova deluzija?|Dawkinsove deluzije?]]* i *[[Dawkinsov Bog: Geni, memi i smisao života|Dawkinsova Boga]]*) tvrdi da je Dawkins ignorant o kršćanskoj teologiji i stoga nesposoban inteligentno se angažirati o religiji i vjeri. Dawkins odgovara na ovo pitanjem "morate li čitati o leprekologiji prije nego što se razuvjerite u leprekone?", a – u mekouveznom izdanju *Deluzije o Bogu* – referira se na američkog biologa PZ-a Myersa koji je satirizirao ovaj redak argumenta kao "dvoraninov odgovor". Dawkins je imao proširenu debatu s McGrathom na Književnom festivalu *[[Sunday Times]]a* 2007. godine.

Kršćanski filozof Keith Ward, u svojoj knjizi *[[Je li religija opasna?]]* iz 2006. godine, raspravlja protiv nazora Dawkinsa i ostalih da je religija društveno opasna.
Etičarka Margaret Somerville sugerira da Dawkins "precjenjuje slučaj protiv religije", pogotovo njezinu ulogu u ljudskom sukobu. Mnogi Dawkinsovi branitelji tvrde da su kritičari općenito pogrešno razumjeli njegovu stvarnu misao. Tijekom debate na hongkonškom Radiju 3 David Nicholls, pisac i predsjednik Australske ateističke zaklade, ponovio je Dawkinsove osjećaje da je religija "nepotreban" aspekt globalnih problema.

Dawkins tvrdi da je "egzistencija Boga [je] znanstvena hipoteza poput svake druge". On se ne slaže s Gouldovim principom nepreklapajućih magisterija (NOMA, engl. *non-overlapping magisteria*). U intervjuu u časopisu *TIME* Dawkins je izjavio:

Mislim da su Gouldovi zasebni odjeljci bili čisto politički posao u pridobivanju srednjoputaških religioznih ljudi za znanstveni tabor. No radi se o prilično ispraznoj ideji. Postoji mnoštvo područja gdje religija ne mari zbog hodanja po znanstvenim travnjacima. Svako vjerovanje u čuda izravno proturiječi ne samo znanstvenim činjenicama nego i znanstvenom duhu.

Astrofizičar Martin Rees sugerirao je da Dawkinsov napad na matičnu religiju nije koristan. S obzirom na Reesove tvrdnje u njegovoj knjizi *Naše kozmičko stanište* da "takva pitanja leže izvan znanosti; no ona su područje filozofa i teologa", Dawkins kaže "koje ekspertize teolozi mogu izreći o dubokim kozmološkim pitanjima, a znanstvenici ne mogu?" Drugdje je Dawkins napisao da "postoji potpuna razlika u svijetu između vjerovanja koje je netko spreman braniti navodeći dokaze i logiku, te vjerovanja koje je poduprto ničim više od tradicije, autoriteta ili objave."

### Debata o ''Deluziji o Bogu''
Dana 3. listopada 2007. John Lennox, profesor matematike na oksfordskom sveučilištu, javno je debatirao s Richardom Dawkinsom na Alabamskom sveučilištu u Birminghamu o Dawkinsovim nazorima izraženima u *Deluziji o Bogu*, te njihovoj valjanosti nad kršćanskom vjerom i protiv nje.
"Debata o deluziji o Bogu" označila je Dawkinsov prvi posjet Starom jugu i prvu značajnu raspravu o ovoj temi u "Biblijskom pojasu".
Događaj je bio rasprodan, a *[[Wall Street Journal]]* nazvao ga je "objava: u Alabami, civilna debata o Božjoj egzistenciji." Dawkins je debatirao s Lennoxom po drugi put u Prirodoslovnom muzeju Sveučilišta u Oxfordu u listopadu 2008. godine. Debata je bila naslovljena "Je li znanost pokopala Boga?" u kojoj je Dawkins rekao da, iako ga ne želi prihvatiti, može se postaviti razumno respektabilan slučaj za "deističkog boga, nekakva boga fizičara, boga nekoga poput Paula Daviesa, koji je smislio zakone fizike, boga matematičara, boga koji je sastavio kozmos na prvom mjestu, a zatim se posjeo i gledao sve kako se zbiva", no ne za teističkog boga.

### Recenzije i odgovori
* Alvin Plantinga Dawkinsova konfuzija
* Anthony Kenny Znanje, vjerovanje i vjera
* Thomas Nagel Strah od religije
* Michael Ruse Chicago Journals Review
* Richard Swinburne Odgovor Richardu Dawkinsu
* John Cornwell Pitanje poštovanja
* Alister McGrath i Joanna Collicutt McGrath *[[Dawkinsova deluzija?]]*
* H. Allen Orr Misija za preobraćenje
* Terry Eagleton *[[London Review of Books]]* Zamahivanje, mlaćenje, udaranje u prazno:
* Antony Flew Recenzija Deluzije o Bogu – Dawkinsov odgovor
* Murrough O'Brien iz *[[The Independent]]a* Čajniče naš koji jesi na nebesima Dawkins odgovara:
* Marilynne Robinson Recenzija Deluzije o Bogu, Harper's Magazine 2006
* Simon Watson, Dawkinsova Deluzija o Bogu i ateistički fundamentalizam, antropoetika: The Journal of Generative Anthropology (proljeće 2010.)
* The Pod Delusion, tjedni podcast urednika Jamesa O'Malleyja u kojoj se iznose monolozi amaterskih doprinositelja koji dijele Dawkinsov svjetonazor.

### Knjižni odgovori
Kritičari su reagirali snažno na Dawkinsove argumente, a mnoge su knjige napisane kao odgovor na *Deluziju o Bogu*. Na primjer:

* *Vražja deluzija* Davida Berlinskog
* *[[Darwinov anđeo]]* Johna Cornwella
* *Božji poduzetnik: Je li znanost pokopala Boga?* Johna Lennoxa (Oxford: Lion, 2009.)
* *[[Dawkinsova deluzija?]]* Alistera McGratha i Joanne Collicutt McGrath

## Pravne reperkusije u Turskoj

U Turskoj, gdje je knjiga bila prodana u najmanje 6000 kopija, jedan je tužilac pokrenuo spor o tome da li je *Deluzija o Bogu* bila "napad na svete vrijednosti" nakon koje je slijedila žalba u studenome 2007. godine. Da je osuđen, turski izdavač i prevodilac Erol Karaaslan suočio bi se sa zatvorskom kaznom zbog poticanja religijske mržnje i vrijeđanja religijskih vrijednosti. U travnju 2008. godine sud je oslobodio branjenika. U odbacivanju potrebe za konfiskacijom kopija knjige predsjedavajući sudac izjavio je da bi njezina zabrana "iz temelja ograničila slobodu mišljenja".

Dawkinsovo mrežno mjesto richarddawkins.net bilo je zabranjeno u Turskoj iste godine nešto poslije, nakon pritužaba kreacionista Adnana Oktara (Haruna Yahye) zbog navodne difamacije. Do srpnja 2011. godine zabrana je bila ukinuta.

## Povezano

## Izvori

## Intervjui
* "The flying spaghetti monster" , intervju sa Steveom Paulsonom, *[[Salon.com]]*, 13. listopada 2006.
* "God vs. Science" , rasprava s Francisom Collinsom, *TIME*, 13. studenoga 2006.
* "''The God Delusion''", intervju s *[[George Stroumboulopoulos|Georgeom Stroumboulopoulosom]]*, *[[The Hour (kanadska TV serija)|The Hour]]*, 5. svibnja 2007.
* "God&nbsp;.&nbsp;.&nbsp;. in other words" , intervju s Ruth Gledhill, *[[The Times]]*, 10. svibnja 2007.
* "Richard Dawkins: An Argument for Atheism", intervju s Terryjem Grossom, Fresh Air, 7. ožujka 2008.

## Preporučena literatura
kronološki red izdavanja (najstariji na početku)
* Stephen D. Unwin: ''Dawkins needs to show some doubt'', The Guardian, 29. rujna 2006.
* Crispin Tickell: ''Heaven can wait'', The Financial Times, 30. rujna 2006.
* Paul Riddell: ''Did Man really create God?'', The Scotsman, 6. listopada 2006.
* Mary Midgley: review, New Scientist (zahtijeva predbilježbu). 7. listopada 2006.
* Troy Jollimore: ''Better Living Without God?'' , San Francisco Chronicle. 15. listopada 2006.
* PZ Myers: ''Bad Religion'' , Seed magazine. 22. listopada 2006.
* Jim Holt: ''Beyond belief'', The New York Times, 22. listopada 2006.
* Terry Eagleton, "Lunging, Flailing, Mispunching", London Review of Books, sv. 28, br. 20, 19. listopada 2006.
* Marilynne Robinson, ''The God Delusion'' , Harper's Magazine, studeni 2006.
* Eric W. Lin: ''Dawkins Says God Is Not Dead, But He Should Be'', The Harvard Crimson, 1. studenoga 2006.
* James Wood, "The Celestial Teapot"  The New Republic, prosinac 2006.
* Michael Fitzpatrick "The Dawkins delusion", Spiked 18. prosinca 2006.
* Bill Muehlenberg, *A Review of The God Delusion* Part 1, Part 2, na blogu australskog komentatora CultureWatcha
* Robert Stewart: ''A detailed summary and review of The God Delusion'' , The Journal of Evolutionary Philosophy. 2006.
* H. Allen Orr. "A Mission to Convert", u The New York Review of Books, 11. siječnja 2007.
* Steven Weinberg: "A deadly certitude"  (zahtijeva predbilježbu), The Times Literary Supplement, 17. siječnja 2007.
* Alister McGrath: *[[The Dawkins Delusion]]*, 15. veljače 2007.
* Scott Hahn: *Answering the New Atheism: Dismantling Dawkins' Case Against God*, Emmaus Road Publishing, 2008. 

## Vanjske veze
* Newsnight Book Club – izvadci iz *Deluzije o Bogu*
* Richard Dawkins interviewed by Laurie Taylor in New Humanist magazine
* Audio : Richard Dawkins u intervjuu s Brianom Lehrerom
* Video  Debata o Deluziji o Bogu (Dawkins – Lennox) (3. listopada 2007.)