Dekadentni pokret

**Dekadentni pokret** (od francuske riječi *décadence*, doslovno "propadanje") bio je umjetnički i književni pokret, odnosno stav ukusa, s kraja 19. vijeka, sa središtem u zapadnoj Europi, koji je slijedio estetsku ideologiju duhovne nužde za suvišnom i nepotrebnom, te ritualno povjerenje u spasonosnu moć ljepote i umjetnosti. Dekadentni estetizam je fenomen u historiji kulture koji se veže s dubokom krizom tradicionalnih vrijednosti.

## Pregled

Dekadentni pokret prvo je procvjetao u Francuskoj, a zatim se proširio po cijeloj Europi i Sjedinjenim Državama. Taj pokret je karakteriziralo vjerovanje u superiornost ljudske mašte i estetski hedonizam nad logikom i prirodnim svijetom. Na estetičko-filozofskom planu predstavljao je reakciju na pozitivizam, naglašavajući pojedinačno dimenziju instinkta, iracionalnog, podsvjesnog. Dekadenti su uvažavali centralnost pojedinca suprotstavljenog znanstvenom racionalizmu i čovječanstva kao pokret masa. Bio je to umjetničko-književni pokret, koji je niknuo u okrilju devetnaestostoljetnoge buržoazije, ali se programski suprotstavio vladajućim vrijednostima građanstva: moralizmu, utilitarizmu, vjeri u napredak, proizvodnom radu, racionalizmu.

Prva klica pokreta dekadencije vjerojatno je nastala s Charlesom Baudelaireom, koji je 1848/49. razradio neke od njegovih ključnih pojmova polazeći od svojih članaka kao likovni kritičar u pariškim salonima, posredujući mnoge zamisli od Théophilea Gautiera i Gérarda de Nervala te od ranog romantizma s početka 19. stoljeća.

Stoga, koncept dekadencije datira iz 18. vijeka, posebno iz djela Montesquieua, filozofa prosvjetiteljstva koji je sugerirao da je propadanje (*décadence*) Rimskog Carstva uvelike posljedica njegovog moralnog propadanja i gubitka kulturnih standarda. Kada se latinski naučnik Désiré Nisard okrenuo francuskoj književnosti, usporedio je Victora Hugoa i romantizam općenito s rimskom dekadencijom, ljudima koji žrtvuju svoj zanat i kulturne vrijednosti radi užitka. Trendovi koje je identificirao, poput interesa za deskripciju, nedostatka pridržavanja konvencionalnih pravila književnosti i umjetnosti te ljubavi prema ekstravagantnom jeziku, bili su sjeme dekadentnog pokreta.

Dekadentni pokret je vrlo blizak pojmu esteticizma, dandizma, pjesničkim pravcima simbolizma i parnasijanizma, umjetničkim pravcima impresionizma, prerafaelita, Secesije, artnouveaua, Jugendstila te bečkom književnom krugu *[[Jung Wien]]*.

Iz pokreta su zatim proizašle sve glavne historijske avangarde: futurizam, dadaizam, nadrealizam, ekspresionizam.

Postoji ipak određena granica između simbolizma i dekadentizma. Simbolizam je određeni pjesnički pravac koji je pjesničko-muzikalnim jezikom htio dozvati onkraj, tajnu, apsolutno. Dekadentizam je širi kulturni stav, osjetljiviji, boležljiv, profinjen, opsesivan, vezan uz osjećaj umora moderne. Njeguje raspad osjetila, umjetno, pretjerano, neobično.

Različiti su također pojmovi dekadentizma i modernizma (avangarde). Dekadentizam je razdoblje krize i razočaranja, "zalaska" staroga svijeta, gleda na umjetnost kao na utočište (ljepota, osjećaj, artificijelnost). Više je vezan uz osjećaj svršetka, uz duhovnu i egzistencijalnu krizu. Modernizam je naprotiv razdoblje stvaranja novih oblika i jezika za tumačenje modernoga svijeta, gleda na umjetnost kao na laboratorij (iskušavanje, nove pripovjedne strukture, traženje smisla u modernosti). Više je vezan uz stav obnove, ne samo krize nego i izuma.

## Dekadentni autori i umjetnici
### Pisci

**Francuski**
* Jules Barbey d'Aurevilly (1808–1889)
* Charles Baudelaire (1821–1867)
* Stéphane Mallarmé (1842–1898)
* Remy de Gourmont (1858–1915)
* Joris-Karl Huysmans (1848–1907)
* Jean Lorrain (1855–1906)
* Catulle Mendès (1841–1909)
* Robert de Montesquiou (1855–1921)
* Rachilde (1860–1953)
* Marcel Schwob (1867–1905)
* Jane de La Vaudère (1857–1908)
* Paul Verlaine (1844–1896)
* Auguste Villiers de l'Isle-Adam (1838–1889)
* Renée Vivien (1877–1909)
* George-Albert Aurier (1865–1892)

**Austrijski**
* Peter Altenberg (1859–1919)
* Alfred Kubin (1877–1959)
* Arthur Schnitzler (1862–1931)
* Hugo von Hofmannsthal (1874–1929)

**Ruski**
* Konstantin Balmont (1867–1942)
* Valeri Brjusov (1873–1924)
* Zinaida Gipijus (1869–1945)
* Dmitri Merežkovski (1866–1941)
* Fjodor Sologub (1863–1927)

**Britanski**
* Aubrey Beardsley (1872–1898)
* Max Beerbohm (1872–1956)
* Ernest Dowson (1867–1900)
* Richard le Gallienne (1866–1947)
* Vernon Lee (1856–1935)
* Arthur Machen (1863–1947)
* Frederick Rolfe (1860–1913)
* M. P. Shiel (1865–1947)
* Algernon Charles Swinburne (1837–1909)
* Walter Pater (1839–1894)
* Arthur Symons (1865–1945)

**Irski**
* George Moore (1852–1933)
* Oscar Wilde (1854–1900)

**Talijanski**
* Arrigo Boito (1842–1918)
* Gabriele D'Annunzio (1863–1938)
* Guido Gozzano (1883–1916)
* Igino Ugo Tarchetti (1839–1869)
* Giuseppe Antonio Borgese (1882–1952)

**Poljski**
* Stanisław Przybyszewski (1868-1927) 
* Kazimierz Przerwa-Tetmajer (1865-1940) 
* Tadeusz Miciński (1873-1918) 

**Belgijski**
* Jean Delville (1867–1953)
* Théodore Hannon (1851–1916)
* Camille Lemonnier (1844–1913)
* Georges Rodenbach (1855–1898)
* Maurice Maeterlinck (1862–1949)

**Danski**
* Louis Couperus (1863–1923)
* Lodewijk van Deyssel (1864–1952)

**Španski**
*  (1882–1947)
* Emilio Carrere (1881–1947)
*  (c.1884–1940)
*  (1875–1921)
*  (1881–1925)
*  (1890–1970)
* Ramón María del Valle-Inclán (1866–1936)

**Američki**
* Clark Ashton Smith (1893–1961)
* David Park Barnitz (1878–1901)
* Robert W. Chambers (1865–1933)
* Vincent O'Sullivan (1868–1940)
* Edgar Saltus (1855–1921)
* Francis Saltus Saltus (1849–1889)

**Češki**
* Jiří Karásek ze Lvovic (1871–1851)
* Karel Hlaváček (1874–1898)
* Arthur Breisky (1885–1910)

**Ostali**
* Viktors Eglītis (1877–1945), latvijski
* Stanisław Przybyszewski(1868–1927, poljski
* Oton Župančič (1878–1949), slovenski
* Tin Ujević (1891–1955), hrvatski
* Antun Gustav Matoš (1873–1914), hrvatski
* Janko Polić Kamov (1886–1910), hrvatski
* Jovan Dučić (1872–1943), srpski
* Milan Rakić (1876–1938), srpski
* Vojislav Ilić (1860–1894), srpski
* Mateiu Caragiale (1885–1936), rumunjski
* Ivan Andrejčin (1872–1934), bugarski
* Hjalmar Söderberg (1869–1941), švedski
* Eric Stenbock (1860–1895), švedski
* Sigbjørn Obstfelder(1866–1900), norveški
* José Juan Tablada (1871–1945), meksički
* Rubén Darío (1867–1916) nikaragvajski
* Joaquim Teixeira de Pascoaes (1877–1952), portugalski
* Delmira Agustini (1886–1914), urugvajska

----

### Likovne umjetnosti

**Austrijsko-njemački**
* Franz von Bayros (1866–1924)
* Gustav Klimt (1862–1918)
* Franz Stuck (1863–1928)

**Belgijski**
* Jan Frans De Boever (1872–1949)
* Jean Delville (1867–1953)
* Félicien Rops (1833–1898)
* Fernand Khnopff (1858–1921)

**Britanski**
* Aubrey Beardsley (1872–1898)
* Charles Ricketts (1866–1931)
* Simeon Solomon (1840–1905)

**Francuski**
* Joseph Apoux (1846–1910)
* Gustave Moreau (1826–1898)
* Odilon Redon (1840–1916)
* Georges Rochegrosse (1859–1938)
* Henri de Toulouse-Lautrec (1864–1901)

**Ostali**
* Carel de Nerée tot Babberich (1880–1909), danski
* Ramón Casas (1866–1932), španski
* Carlos Schwabe (1866–1926), švicarski
* Alberto Martini (1876–1954), talijanski
* Adolfo De Carolis (1874–1928), talijanski
* Jan Toorop (1858–1928), nizozemski

## Povezano
* Simbolizam
* Absint
* Prerafaeliti
* Bečka secesija
* Belle Époque

## Reference

## Literatura

* Jules Barbey d'Aurevilly, *Du dandysme et de George Brummell*, Caen, 1845.
* Charles Baudelaire, *[https://fr.wikisource.org/wiki/Curiosit%C3%A9s_esth%C3%A9tiques/Salon_de_1846 Qu’est-ce que le romantisme?]*, Pariz, 1846.
* Théophile Gautier, *[https://archive.org/details/lartmodernetho00gautuoft/page/n5/mode/2up L’Art Moderne]*, Pariz, 1856.
* Walter Pater, *The Renaissance: Studies in Art and Poetry*, London, 1873.
* Joris-Karl Huysmans, *[http://www.huysmans.org/ebooks/artmoderne.pdf L’Art moderne]*, Pariz, 1883.
* Oscar Wilde, *The Decay of Lying*, London, 1889.
* Oscar Wilde, *The Critic as Artist*, London, 1891.
* Stefan George, *[http://www.zeno.org/Literatur/M/George,+Stefan/Sonstige+Werke/Einleitungen+und+Merkspr%C3%BCche+der+Bl%C3%A4tter+f%C3%BCr+die+Kunst Einleitungen und Merksprüche der Blätter für die Kunst]*, Düsseldorf/Berlinn, 1892-1919.
* Arthur Symons, *[https://www.lyriktheorie.uni-wuppertal.de/texte/1893_symons1.html The Decadent Movement in Literature]*, London, 1893.
* Hermann Bahr, *[https://anno.onb.ac.at/cgi-content/anno-buch?apm=0&aid=101 Die Schauspielkunst]*, Leipzig, 1923.
* Mario Praz, *La carne, la morte e il diavolo nella letteratura romantica*, Sansoni, Firenze, 1935.