Pankreas

## Građa

Sastoji se od:

# glave (*caput pancreatis*) sa produžetkom (*processus uncinatus*)
# srednjeg dela, tela (*corpus pancreatis*) i
# dugačkog, suženog dela, repa (*cauda pancreatis*).

Težine je između 50 i 150 g. Dobro je zaštićena i smeštena duboko u gornjem delu stomaka, retroperitonealno, u visini drugog lumbalnog pršljena iza želuca i dvanaestopalačnog creva, neposredno ispred kičme.

## Embrionalni razvoj

Pankreas nastaje iz jednog trbušnog ventralnog i jednog leđnog dorzalnog dela. U toku razvoja prelazi ventralni deo zajedno sa delom žučnog puta (*[[ductus choledochus]]*) na dorzalnu stranu i sjedinjuje se sa dorzalnim delom...

## Funkcija

Pankreas obavlja dvostruku ulogu: 
# izlučuje sokove potrebne za preradu hrane u crevima, koji se mešaju sa žuči iz jetre. To je egzokrina funkcija gušterače;
# u krv luči hormone, koji deluju u drugim delovima tela, što predstavlja endokrinu funkciju gušterače.

Egzokrina funkcija se ogleda u lučenju pankreasnog soka koji se preko Virsungovog izvodnog kanala izliva u nishodni deo dvanaestopalačnog creva. Pored ovog glavnog izodnog kanala postoji još jedan pomoćni, Santorinijev izvodni kanal. Virsungov kanal se najčešće sjedinjuje sa glavnim žučnim putem (*[[Ducus choledochus]])*. Na mestu gde se ovi izvodni kanali ulivaju u silazni deo duodenuma postoji mala izbočina (*[[papilla duodeni]]*), oko koje se nalaze mišićna vlakna, koja grade Odijev sfinkter, mišić koji reguliše oslobađanje žuči i pankreasnog soka.

Dnevno pankreas čoveka izluči oko 2000 ml soka. Osnovni sastojci pankreasnog soka su enzimi za varenje hrane i najvažniji među njima su:
* tripsin,
* himotripsin,
* lipaza i
* amilaza.

Egzokrini pankreas sekretuje još i fosfolipazu, elastazu i ribonukleazu.

Tripsin i himotripsin učestvuju u varenju proteina pa se izlučuju u neaktivnom obliku, kao tripsinogen i himotripsinogen, da bi se aktivirali tek kada dospeju u tanko crevo. To su takozvani zimogeni enzimi. Prvo se pomoću crevne enterokinaze aktivira početna, mala količina tripsinogena pa zatim on aktivira preostalu količinu kako tripsinogena tako i himotripsinogena. Lipaza se, takođe, izlučuje u neaktivnog obliku, a aktivira se tek u tankom crevu pomoću žuči (stvara se u jetri i preko žučnih kanala dospava u duodenum). Lipaza deluje samo na emulgovane masti, a da bi se one emulgovale neophodna je žuč. Amilaza razlaže skrob.

### Egzokrina funkcija i njena regulacija

Postoje tri faze u regulaciji lučenja pankreasnog soka:

# Cefalična faza:
#* miris hrane
#* ukus hrane
#* izgled jela - vizuelna komponenta izaziva lučenje pankreasnog soka preko dejstva nerva vagusa ali hormon holecistokinin utiče na ove procese
# Želudačna faza - širenje zida želuca pod uticajem hrane aktivira vagus, a takođe i pokređe peristaltičku rakciju (peristaltika) uz pomoć bezuslovnih refleksa.
# Crevna faza

Lučenje pankreasnog soka vrši se samo posle dospevanja hrane u duodenum, a svoj maksimum dostiže tri sata po unošenju hrane. To lučenje je pod uticajem hormona sekretina koga stvaraju žlezde tankog creva kada sadržaj iz želuca dospe u njega. Sekretin iz tankog creva krvlju dospeva u pankreas gde izaziva lučenje pankreasnog soka bogatog vodom i bikarbonatima. Na lučenje ovog soka utiče još jedan hormon, holecistokinin-pankreozimin. Ovaj enzim relaksira Odijev sfinkter, što omogućava sekraciju pankreasnog soka i žuči, ali i stimuliše pankreas na lučenje soka bogatog enzimima. Ujedno holecistokinin inhibira aktivnost želuca, što, omogućava da se hrana koja je dospela iz želuca u duodenum adekvatno svari.

Pored hormonalne regulacije, pankreasni sok se luči i delovanjem bezuslovnih refleksa (pogled na hranu, miris hrane izazivaju tu sekreciju).

## Endokrina funkcija i njena regulacija
**Endokrina funkcija** pankreasa ogleda se u radu endokrinih ćelija grupisanih u Langerhansova ostrvca. Ova ostrvca su razbacana po egzokrinom pankreasu i smeštena su između njegovih meškova. Najviše ih ima u repu pankreasa.

Ova ostrvca se satoje iz tri tipa ćelija: alfa, beta i delta. **Beta ćelije** izlučuju hormon insulin (lat. *insula* - ostrvo), dok alfa izlučuju glukagon. Insulin i glukagon su sa antagonističkim dejstvom: dok insulin smanjuje koncentraciju glukoze u krvi, glukagon je povećava.

Delta ćelije luče hormon somatostatin koji ihibira sekreciju ostalih hormona.
Takođe pankreas sekretuje još jedan hormon amilin,koji reguliše brzinu resorpcije u gastrointestinaloom sistemu.

Povećana koncentracija glukoze (šećera) u krvi dovodi do pojačanog lučenja insulina pa on smanjuje nivo šećera u krvi. Kada se nivo glukoze smanji na normalu, smanjuje se i lučenje insulina. Međutim, kada se insulin nedovoljno izlučuje ili postoji rezistencija na njega dolazi do nagomilavanja glukoze u krvi, tj. hiperglikemije (vrednosti veće od 6,66&nbsp;mmol/l) što dovodi do šećerne bolesti (diabetes mellitus).

## Poremećaji funkcije pankreasa

# Akutno zapaljenje pankreasa (*pankreatitis akuta*. Postoje različite forme:
#* serozni, 
#* egzudativni, 
#* hemoragični, 
#* nekrotični
# Hronično zapaljenje pankrasa-pankreatitis chronica
# Rak, karcinom pankreasa
# Adenom endokrinog pankresa: 
#* insulinom
#* glukagonom
#* gastrinom (Sindrom Zolinger-Elison)
#* VIP-om, BIP-bazoaktivni intestinalni peptid
#* Somatostatinom
# Razvojne anomalije pankreasa:
#* podeljeni pankreas (*pankreas divisum*)
#* prstenasti pankreas (*pankreas anulare*)
#* ektopički pankreas
# Dijabetes tip jedan (*diabetes mellitus typ I*)

## Vanjske veze

* Basislehrbuch Innere Medizin, H.Renz-Polster, S. Krauzig, J.Braun, Urban und Fischer 
* http://pathologyoutlines.com/pancreas.html#normal Pathology outlines, „Pankreas“ 
* Colostate, „Pankreas“