open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sankt Anton am Arlberg

**Sankt Anton am Arlberg** je naselje i općina na zapadu Austrije od 2,426 stanovnika.

Sankt Anton am Arlberg je i administrativni centar istoimene općine u kojoj su pored njega i naselja; Sankt Christoph, Sankt Jakob, Pettneu, Schnann, Flirsch i Strengen.

## Geografija

Sankt Anton am Arlberg leži u Tirolu u kotlini rijeke Rosanna, na 
nadmorskoj visini od 1,304 metara. između Lechtalerskih Alpi na sjeveru i Verwallskih Alpi na jugu, udaljen 100 km zapadno od Innsbrucka.

Mjesto leži na trasi željezničke pruge za Švicarsku

## Historija

Sankt Anton am Arlberg se prvi put spominje 1275. pod imenom *Vallis taberna*, a nakon toga se sve do 1805. zvao *Stanzertal* i jedno kratko vrijeme *Sankt Jakob*, tek nakon izgradnje željezničke pruge i stanice 1884. koja je nazvana Sankt Anton am Arlberg i mjesto se tako zove.

U St. Antonu je 2001. održan Svjetski kup u alpskom skijanju.

## Privreda

Sankt Anton am Arlberg je popularna turistička destinacija Tirola, poznat ljubiteljima skijanja kao odlično skijalište sa preko 180 km staza.

## Galerija slika

datoteka:St anton skiroute 3 galzigbahn v2.png||St. Antona am Arlberg 2016
datoteka:St. Anton am Arlberg1.jpg|Panorama St. Antona am Arlberg
datoteka:Valluga Bahn outside top station.jpg|Žičara Valluga
datoteka:St Anton - Galzig.jpg|Skijalište 
datoteka:STANTON2.jpg|Skijalište


## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice St. Antona am Arlberg''
Militarizam

﻿**Militarizam** je orijentacija održavanja jakih vojnih snaga njihove pripremljenosti i motivisanosti i, jednim delom, stanovništva za ratno stanje. Militarizam se posebno izražava kroz orijentaciju da se vojna opcija iskoristi pre nego što su ostale opcije iscrpljene.

## Povezano
* Antimilitarizam
Radovan Dragović

**Radovan Dragović** (1878 — 1905), novinar i političar, jedan od vođa radničkog pokreta i jedan od osnovača Srpske socijaldemokratske stranke. 

## Biografija
Rođen je 24. 11. 1878. godine u Užicu. 

Socijalističkom pokretu prišao je još kao učenik Užičke gimnazije, tokom 1895. i 1896. godine, ali je zbog bolesti morao napustiti školovanje. Od 1896. do 1899. godine je radio kao stolarski radnik u Zagrebu i Gracu. Tamo se upoznao sa dosta razvijenim radničkim pokretom i izučavao dela Marksa, Engelsa i drugih savremenih marksista. 

U Srbiju se vratio oktobra 1899. godine i zaposlio se u Beogradu. Tada je počeo aktivno da učestvuje u radničkom i socijaldemokratskom pokretu Srbije. Tokom 1900. i 1901. godine sarađivao je sa listovima „Napred“ i „Radnički list“. Takođe je bio angažovan i oko osnivanja Beogradskog radničkog društva.

Kasnije se angažovao oko osnivanja sindikata i opštih radničkih društava. Bio je urednik lista „Radničke novine“ i sekretar Centralnog odbora - ilegalnog rukovodećeg tela radničkog pokreta Srbije. Posebno je bio aktivan u radu na osnovanjuSrpske socijaldemokratske stranke, koja je osnovana avgusta 1903. godine. 

Od 1903. je bio sekretar, a od 1905. godine predsednik Srpske socijaldemokratske stranke. Bio je i osnivač i prvi nastavnik u partijskoj školi u Beogradu tokom 1903. i 1904. godine. 

Umro je 25. 12. 1905. godine u Beogradu. 

## Literatura
* Pero Morača i dr Stanislav Stojanović „*Komunisti Jugoslavije 1919-1979.*“. „Eksport Pres“, Beograd, 1979. 

## Vanjske veze
* Radovan Dragović, Raspis protiv socijalista
* Biografija: Radovan Dragović (I deo) i (II deo)
* UŽIČKI MARKSISTI I POLITIČKI MISLIOCI: Radovan Dragović
Dušan Popović

**Dušan Popović** (1884-1918) je bio istaknuti novinar i socijalista, jedan od vođa Srpske socijaldemokratske stranke.

Bio je glavni urednik "Radničkih novina", a sa Tucovićem je pokrenuo časopis "Borba".

## Biografija

Rođen je 25. decembra 1884. u Volujaku (otac Aleksa iz Novog Sada, majka Jevica, prebegli u Srbiju za vreme mađarske bune 1848.). Osnovnu (četvororazrednu) školu završio u Jagodini. Peti i šesti razred gimnazije u Užicu, sedmi i osmi u Beogradu. Maturirao u Beogradu 1903. Studirao prava na Pravnom fakultetu u Beogradu. Borio se za radnička prava i uvođenje opšteg prava glasa u Srbiji:

Sa dvadeset godina, 18. maja 1905. postaje član Srpske socijaldemokratske stranke. Iste godine počeo da radi u listu "Radničke novine", urednik novina od 1907. Već 4. maja 1908. postavljen za glavnog urednika "Radničkih novina", odnosno lista "Budućnost". Za sekretara "Glavne partiske uprave", na predlog Dimitrija Tucovića, izabran 30/17. septembra 1911. Na toj dužnosti, sa kraćim prekidom, ostaje sve do smrti. Sa Tucovićem je pokrenuo list "Borbu" i sarađivao u njoj.

1917. godine je sa Trišom Kaclerovićem emigrirao iz okupirane Srbije. Prvo je otišao u Štokholm, a kada zbog nemira nije mogao preći u Petrograd, otišao je u London.
 Bio je oduševljen izbijanjem oktobarske revolucije u Rusiji, hvaleći je kao najbolji garant svetskog mira i embrion nove Internacionale.

Umro u Londonu 8. novembra 1918. Sahranjen na londonskom groblju Hajget pored Karla Marksa. Odlukom jugoslovenske Vlade decembra 1959. njegove kosti su prebačene u Beograd i sahranjene na Novom groblju u aleji velikana.

## Dela

Prevodio je dela Marksa, Bebela, Kauckog, Geda i dr. Objavio je sledeće knjige i rasprave:
* *Akcija i taktika*, 1910. 
* *Za slobodu štampe*, 1911. 
* *A New Light on Conditions in Serbia* (sa Trišom Kaclerovićem), 1918.

Za vreme Prvog svetskog rata objavio je knjigu "Apel civilizovanim narodima".

## Stavovi
Tokom balkanskih ratova je digao glas protiv zločina srpske vojske nad Albancima:

## Nasleđe

Milivoje Naumović u studiji o Popoviću kaže: 

Njegovi "Izabrani spisi" objavljeni su 1951. godine. Njegove spomen biste (poprsje u bronzi) postavljene su u školskom dvorištu u Dragovu i parku "Manjež" u Beogradu.

## Izvori

## Povezano
* Srpska socijaldemokratska partija

## Vidanjske veze
* Dušan Popović, citati
934.

__NOTOC__
Godina **934.** (**[[rimske brojke|CMXXXIV]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru.

## Događaji

* Njemački kralj Heinrich I Ptičar sa svojom kršćanskom vojskom nanosi poraz "poganskom" kralju Gnupi i zauzima Hedeby.
* Goryeo vojska nanosi poraz državi Hubaekje u današnjem južnokorejskom okrugu Hongseong.
* Zijaridska vojska zauzima Ahvaz u Iranu.
* Erupcija vulkana Eldgjá na Islandu započinje najveću poplavu bazalta u historiji.
* Osnovana Opatija Einsiedeln.

## Rođenja

* Dong Yuan, kineski slikar

## Smrti

* Meng Zhixiang, kineski vojskovođa
* Kraljica Emma od Francuske (r. 894)
* Sv. Gervadije irski svetac, pustinjak u Lossiemouthu
* Ubayd Allah, ismailitski vođa, osnivač Fatimidskog Kalifata.

## Reference
Eldgjá

**Eldgjá** je vulkanski kanjon na Islandu. Eldgjá i Katla pripadaju istom vulkanskom sistemu na jugu zemlje. *Eldgjá* znači "vatreni kanjon" na islandskom.

Smješten između Landmannalaugara i Kirkjubæjarklaustura, Eldgjá je najveći vulkanski kanjon na svijetu, na najširem mjestu dubok 270m i širok 600m. Otkrio ga je Þorvaldur Thoroddsen 1893.

Prva dokumentirana erupcija 934. predstavljala je najveću bazaltnu poplavu u pisanoj historiji. Tada je iz zemlje izašlo 18&nbsp;km³ lave.

U kanjonu postoji vodopad po imenu Ófærufoss.

## Reference

## Vanjske veze
* Information on volcanism in the area 
* Photos
Hongseong

**Okrug Hongseong** (*Hongseong-gun*) je okrug u južnokorejskoj provinciji Južni Chungcheong. U njemu je smješten Univerzitet Chungwoon.

## Značajne osobe
* Seong Sammun, učenjak iz vremena dinastije Joseon
* Kim Jwa-jin, borac protiv japanske okupacije

## Vanjske veze
* Official local government website
Lossiemouth

**Lossiemouth** () je grad u škotskom  Područnom vijeću - Moray. Prvotno je bio luka Elgin, a kasnije je postao važno ribarsko središte. Tragovi naselja datiraju 1000 godina, ali je današnje naselje osnovano prije 250 godina te se sastojalo od četiri zasebne zajednice koje su se kasnije udružile u jednu. Od 1890. do 1975. je bio police burgh pod imenom **Lossiemouth and Branderburgh**.

Stotfield, prvo značajnije naselje (ne računajući danas nestali Kinneddar), se nalazi sjeverozapadno od grada. Sljedeće je Seatown - područje između rijeke i kanala u kome se nalazi 52 kuća, od koje su 51 od historijskog značaja. U 18. vijeku je odlučeno da se sagradi luka na rijeka Lossie, pa je isplaniran grad Lossiemouth, izgrađen na ravnici ispod brda Coulard. Branderburgh je sagrađen u 19. vijeku.

## Izvori

## Vanjske veze
* Census data
* 
* Map of Lossiemouth 
* Lossiefowk (Local website and forum)
Gervat

**Sveti Gervadije** (poznat i po imenima Garnat, Garnet, Gerardin, Gerardine, Gernard, Gernardius, Gervardius ili Gervat; ? - cca. 934) bio je katolički (kršćanski) svetac rodom iz Irske. Datum slave je 8. novembar. Prema predaji je živio kao pustinjak u Škotskoj kraj Kenedora (današnji Kinneddar, Lossiemouth u Morayu).

## Izvori

## Vanjske veze
* Saints.SQPN.com: Gervardius
*  Saints Celtes
TV Šabac

**Radio televizija Šabac** je srpska televizija u Šapcu. Osnovana je 1994. godine. Obuhvata regione Mačvu, Pocerinu i Podrinje.

## Vesti i aktuelnosti
* Jutrenje (jutarnji program)
* Vesti u tri (dnevnik)
* Šabačka Hronika (hronika)
* Vesti (dnevnik)
Ziri ibn Manad

**Ziri ibn Manad** (? - 971) bio je berberski poglavica i vojskovođa u službi ismailitske dinastije Fatimida, poznat kao osnivač dinastije Ziridske dinastije emira Magreba.

Ziri ibn Manad je bio vođa berberskog plemena Sanhaja koje je Fatimidima pomoglo da između 943. i 947. uguše ustanak Abu Yazida. Za svoje zasluge je proglašen guvernerom zapadnih provincija Fatimidskog Kalifata, što je otprilike odgovralo današnjem sjevernom Alžiru (iznad Sahare). 

Ziri je godine 935. sagradio palaču Ašir južno od današnjeg grada Alžira, pri čemu su mu Fatimidi pomogli poslavši zanatlije i arhitekte. 

Godine 971. je poginuo poreći se protiv buntovnih berberskih plemena u današnjem Maroku. Naslijedio ga je sin Buluggin ibn Ziri, proglašen potkraljem Ifrikije nakon što su Fatimidi svoje sjedište premjestili u novoosvojeni Egipat.
Ziridi

**Ziridska dinastija** ili **Ziridi** ( *Zīryūn*) bili su berberska dinastija, rodom iz plemena Sanhaja, koja je vladala dijelovima Sjeverne Afrike od 973. do 1152. Ime su dobili po Ziriju ibn Manadu, berberskom vojskovođi koji se borio u službi ismailitskih (šijitskih) kalifa iz dinastije Fatimida, a koji je kao svoju rezidenciju izgradio Ašir, preteču današnjeg grada Alžira. Nakon što su Fatimidi osvojili Egipat i tamo premjestili svoju prijestolnicu, Zirijevog sina Buluggin ibn Zirija su 973. proglasili svojim namjesnikom, odnosno pot-kraljem Ifrikije, sa područjem koje je otprilike odgovaralo današnjem Tunisu, Alžiru i Siciliji. Odnosi Zirida sa svojim nominalnim fatimidskim sizerenima su se od početka 11. vijeka počeli kvariti, da bi na kraju 1049. došlo do potpunog raskola kada su Ziridi prihvatili sunitski islam i proglasili bagdadske Abaside svojim kalifima. Fatimidi su na to reagirali šaljući arapska plemena Banu Hilal i Banu Sulaym u Ifirkiju. Pod njihovim pritiskom, kao i pritiskom normanskih pljačkaša sa sjevera, Ziridski Emirat se sveo na usko područje oko Mahdije u Tunisu, koje su konačno 1152. zauzeli Almohadi.

Oko godine 1006. su Ziridi osvojili Granadu na jugu al-Andalusa (današnja Španija) i tamo osnovali lokalnu dinastiju koja će se održati do 1090.

U dijelu Alžira je postojao i odmenuti ogranak dinastije poznat kao Hamamidi, a koji je također uništen od Almohada 1152.

## Vladari
* Abul-Futuh Sayf ad-Dawla Bologhine Ibn Ziri (973-983)
* Abul-Fat'h al-Mansur ibn Buluggin (983-995)
* Abu Qatada Nasir ad-Dawla Badis ibn Mansur (995-1016)
* Sharaf ad-Dawla al-Muizz ibn Badis (1016–1062) proglasio nezavisnost od Fatimida 1048, premjestio glavni grad u Mahdiju 1057 nakon što su Kairouan zauzeli Banu Hilal.
* Abu Tahir Tamim ibn al-Muizz (1062–1108); promijenio hutbu na način da se iskazuje štovanje abasidskim kalifima 1087, označivši konačni raskid sa Fatimidima.
* Yahya ibn Tamim (1108–1131)
* Ali ibn Yahya (1115–1121)
* Abul-Hasan al-Hasan ibn Ali (1121–1152)

## Literatura
* Zirid Dynasty *Encyclopædia Britannica*
* Historical map showing location of Zirid Kingdom c. 1000
Tosa (provincija)

je bila bivša provincija Japana čija teritorija odgovara današnjoj prefekturi Kochi na otoku Shikoku. Tosa se granićila sa provincijama Iyo i Awa. Ponekad se za nju koristio i naziv  .

Drevno sjedište joj se nalazilo kraj današnjeg Nankokua. Tosa jinja je bio označen kao glavno šintoističko svetište (*[[ichinomiya]]*) za provinciju.

Tosa je za vrijeme perioda Sengoku bila pod vlašću klana Chosokabe, a Chōsokabe Motochika je nakratko ujedinio Shikoku pod svojom vlašću, prije nego što je vraćen u Tosu od Toyotomi Hideyoshija i ostao bez svega poslije Sekigahare. Provinciju je tada preuzeo Yamauchi Kazutoyo. Tosa je bila relativno siromašna provincija, i u njoj nije bilo tvrđava čak ni pod Chōsokabeom. Tek poslije Sekigahare je sagrađen utvrđeni grad Kōchi koji danas služi kao sjedište regije. U Edo periodu je provinciju kontrolirala domena Tosa.

Samuraji iz Tose su igrali važnu ulogu u Meiji restauraciji 1868.
Iz ove provincije potiče poznata rasa pasa Tosa Inu.

## Napomene

## Literatura
* Nussbaum, Louis-Frédéric and Käthe Roth. (2005). ''Japan encyclopedia.'' Cambridge: Harvard University Press. ; OCLC 58053128
Ki no Tsurayuki

bio je japanski pisac, pjesnik iz dvorjanin u Heian periodu.

Bio je sin Ki no Mochiyukija. Postao je ''waka'' pjesnik 890-ih. Godine 905. je po naređenju cara Daigoa postao jedan od četiri pjesnika zaduženih za sastavljen zbirke poezije pod naslovom *[[Kokin Wakashū]]*.

Nakon što je držao nekoliko državnih službi u Kjotu, imenovan je guvernerom provincije Tosa gdje je ostao od 930. do 935. Pretpostavlja se da je nakon toga služio kao guverner provincije Suo, s obzirom da se navodi da je u toj provinciji održavao kućne *waka* zabave (*Utaai*).

Zbog svoje waka poezije je proglašen jednim od Trideset šest besmrtnika poezije od strane Fujiwara no Kintōa. Poznat je po tome što je napisao dva predgovora za zbirku *Kokin Wakashū*; jedan na japanskom i jedan na kineskom. Prvi od njih je predstavljao esej u kome se kritizirala waka, kao i jedan od njegovih prethodnika, Ariwara no Narihira.

Osim predgovora za *Kokin Wakashū* Tsurayuki je poznat kao autor  (Dnevnik Tose), u kome se koristi kana. U njemu opisuje putovanje iz Kjota u Tosu oko 935.

Njegova waka je, međutim, ušla u sve kasnije pjesničke antologije, uključujući *[[Hyakunin Isshu]]* iz 13. vijeka.

Tsurayuki se spominje u znamenitom romanu *[[Genji Monogatari]]* kao waka majstor.

## Vanjske veze

* e-texts of Tsurayuki's works at Aozora bunko
* A Note on the English Translation :
Singeom

**Singeom** (? - 936) je bio drugi, odnosno posljednji kralj države Hubaekje, jednog od Kasnija tri kraljevstva Koreje. Na prijestolje je došao 935. nakon što se zajedno sa braćom Yanggeomom i Yonggeomom skovao zavjeru čiji je rezultat bilo svrgvanje njegovog oca, kralja Gyeon Hwona, te likvidacija mlađeg polubrata i prijestonasljednika Geumganga. 

Braća su oca bacila u tamnicu, ali je on uspio pobjeći i pronaći utočište u državi Goryeo, čiji je vladar, njegov dotadašnji suparnik Wang Kon rado prihvatio ponudu da mu pomogne osvetiti se protiv buntovnih sinova. Godine 936. je Gyoen Hwon na čelu vojske države Goryeo kod Seonsana u Gumiju, uništio Singeomovu vojsku. Gyeon Hwon je nakon toga ubrzo umro, a država Hubaekje prešla pod vlast Goryeoa.
Ar-Radi

**Ar-Radi** ( *ar-Rādī bi-'llāh*; ? - 940) je bio abasidski kalif Bagdada koji je vladao od 933. do 940. Bio je sin kalifa al-Muktadira, a na prijestolje je došao nakon kratke vladavine svog strica al-Kahira. Iako su suvremenici hvalili njegovu pobožnost, historičari su ga proglasili najobičnijom marionetom Ibn Raika, koji je postao *de facto* vladar. Pod njegovom vladavinom je u dotada uglavnom tolerantnom i kozmopolitskom Bagdadu snažan uticaj stekli hanbalijski pravnici koji su počeli progoniti "heretičke" šijite metodama koje su kasnije uspoređivana sa španskom Inkvizicijom. Na vanjskom planu je Ar-Radijeva vladavina bila serija neuspjeha, odnosno označila je nemogućnost da se suprostavi separatističkim pokretima i vladarima širom Kalifata, uključujući čak i obližnji Mosul. Ar-Radija, koga ponekad nazivaju posljednjim "pravim kalifom", koji je, makar nominalno, javno obavljao poslove vjerskog vođe, je nakon smrti zamijenio brat al-Muttaqi.
Kasniji Shu

**Kasniji Shu** () je bila država koja je postojala na području današnje kineske provincije Sečuan od 934. i 965. i predstavljala jedno od Deset kraljevstava. Njena preteča je bila država Raniji Shu, osnovana nakon pada dinastije Tang 907. koji je izazvao raspad dotada jedinstvene Kine na niz državica. Nju je, pak, uspjela pod centralnu vlast vratiti dinastija Kasniji Tang 925. godine. Novopostavljeni guverner Meng Zhixiang je, međutim, već iste godine počeo planirati novo otcjepljenje, što je i učinio 934. godine, iskoristivši zauzetost cara Mingzonga sa Kitanima na sjeveru Kine. Meng se proglasio carem, osnovavši tako novu državu. Umro je već sljedeće godine, ali se njegov sin Meng Chang iskazao kao prosvijećeni, i za tadašnju Kinu prilično dugovječni vladar. Tokom sljedećih trideset godina je Kasniji Shu uživao u miru i prosperitetu, koji se odrazio i na razvoj kulture. Tome je, međutim, došao kraj 965. kada je na sjeveru Kine vlast preuzela dinastija Song, čiji su vladari bili odlučni da ponovno ujedine Kinu. Kasniji Shu se našao na meti njihove vojske, te je 965. pokoren i anektiran.

## Vladari

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* http://www.chinaknowledge.de/History/Tang/rulers-houshu.html
Boleslav I od Češke

**Boleslav I Okrutni** (; cca. 915 - 15. jul 967 ili 972) bio je knez Češke iz dinastije Pšemislovića koji je vladao od 935. do smrti.

Bio je sin kneza Vratislava i haveljanske princeze Drahomire. Njegov brat Vjenceslav je Češkom vladao od 921. pa sve do 935. kada ga je Boleslav, zajedno sa nekoliko velikaša, mučki ubio; prema nekim izvorima to se dogodilo na vratima crkve, po drugima na kneževskoj gozbi. Prema predaji, upravo u trenutku ubistva se Boleslavu rodio sin kome je potom dao neobično i zastrašujuće ime Strackhvas ("strašna gozba"). 

Usprkos toga što je na vlast došao fratricidom i zastrašujućeg nadimka, Boleslav je među kasnijim historičarima stekao reputaciju uspješnog vladara. Razlog tome je bila duga vladavina tokom koje je, zbog grižnje savjesti i/li političke pronicljivosti, nastavio politiku svog prethodnika, prije svega usmjerenu na pokrštavanje svojih podanika i susjednih slavenskih plemena i naroda. Svog je sina Strackhvasa dao zarediti, a kćer Mladu slao papi u Rim kao izaslanicu tražeći da se u Pragu osnuje biskupija. 

Na samom početku je bio u sukobu sa istočnofranačkim (njemačkim) vladarima, ali je 950. postigao okončao dugogodišnji sukob, pristavši na plaćanje danka kralju Otonu Velikom. Godine 955. je poslao češke kontingente u pomoć Nijemcima i doprinio velikoj pobjedi nad Mađarima u kod Lechfelda. Poslije je razbio mađarski napad na Češku, te iskoristio mađarsku slabost kako bi oslobodio Moravsku mađarske vlasti.

Tokom duge vladavine je teritorije pod svojom vlašću proširio na Gornju Šlesku i Malu Poljsku. Godine 965. je svoju kćer Dobravu dao udati za Mješka, poljskog poganskog kneza iz dinastije Pjastova. Time je stvoren savez koji će olakšati kasnije pokrštavanje Poljaka.

Naslijedio ga je sin Boleslav II Pobožni.

## Literatura
* Ancestral Roots of Certain American Colonists Who Came to America Before 1700 by Frederick Lewis Weis; Line 244-7
* The Plantagenet Ancestry by William Henry Turton, Page 85
Médéa

**Médéa** (arapski: المدية/ al-Madiya, berberski: Lemdiyyet) je grad od 145,441 stanovnika na sjeveru Alžira u Pokrajini Medeja u kojoj je i administrativni centar.

## Geografija

Médéa se prostire na visoravni u Masivu Tel Atlas i po obroncima planine Nador (1126 m), 90 km južno od glavnog grada Alžira.  
 
Oranice u okolici su dobro natapane brojnim vadijima koji se slivaju sa okolnih planina. Dva najveća Chiffa i Isser pripadaju slivu rijeke Chelif koja protiče jugozapadno od grada. Na njoj je podignuta i brana Ghrib i formirano veliko akumulaciono jezero kapaciteta 105 miliona m³ pa se velike površine i navodnjavaju. Zbog tog je okolica poznata kao žitnica. 

## Historija

Današnju Médéu osnovao je prvi ziridski vladar Ifrikije Bologhine ibn Ziri u 10. vijeku, na mjestu na kom se za Antike nalazio rimski vojnički logor **Lambdia**. 
Krajem 14. vijeka Médéa je postala prijestolnica osmanskog *[[Beg]]luka Titteri*.

Na početku francuske invazije - Médéu je 1835. zauzeo tadašnji lider alžirskog otpora Abd el-Kader, pa je dugo vremena bila jedna od njegovih utvrda.
Francuzi su okupirali grad tek 1840.

Médéa je urbanizirana za Francuske kolonijalne uprave kao tipični francuski grad sa ortogonalnim rasporedom ulica, velikim parkovima i kućama sa crvenim crijepovima. 
Brdašca oko grada prekrivena su vinogradima i voćnjacima.

Médéa je od 1988. i univerzitetski grad u kom danas djeluje 6 fakulteta.

## Privreda

Današnja Médéa je prvenstveno trgovačko - administrativni centar poljoprivrednog kraja.

Najveći industrijski objekti su tvornica je *Poval-UVB* koja proizvodi pumpe i opremu za navodnjavanje i plinska termoelektrana *Sharikat Kahraba Berrouaghia* snage 500 Kw. Pored tog ima puno manjih pogona prehrambene industrije i vinarija koje proizvode kvalitetno crno vino.

## Poznati sugrađani

*  Jean Richepin (1849.-1926.) francuski pjesnik i dramatičar
## Reference

## Vanjske veze

* ''Médéa, Algeria''
935.

__NOTOC__
Godina **935.** (**[[rimske brojke|CMXXXV]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru.

## Događaji

* Kralj Gyeongsun, posljednji vladar države Ujedinjena Silla, formalno se predaje Wang Geonu, čime počinje vladavine dinastije Goryeo.
* Gyeon Hwon, kralj države korejske države Hubaekje, zbačen je od strane svog najstarijeg sina Singeoma, te bježi kod svog dotadašnjeg smrtnog neprijatelja Wang Geona.
* Boleslav ubija svog brata Vjenceslava I, češkog kneza, i dolazi na njegovo prijestolje.
* Haakon Dobri, sin Haralda Lijepokosog kao kralj ponovno ujedinjuje norveške zemlje.
* Treći bezuspješni pokušaj Fatimida da osvoje Egipat koji ostaje pod vlašću abasidskih kalifa iz Bagdada.
* Ziri ibn Manad započinje izgradnju tvrđave Ašir kraj Medeee, čime simbolički započinje vlast Ziridske dinastije u zapadnom Mediteranu.
* Kineski vojskovođa Meng Zhixiang u Chengduu osniva državu Kasniji Shu.
* Saraceni pod Jakub ibn Išakom pljačkaju Genovu.
* Japanski pjesnik Ki no Tsurayuki se vraća u Kjoto iz provincije Tose, a koje će putovanje opisati u *Tosa nikki*, jednim od prvih putopisnih pjesama japanske književnosti.
* Córdoba, glavni grad Al-Andalusa pod vlašću omejadskog kalifa Abd ar-Rahmana III, postaje najveći grad na svijetu, preuzevši primat od Bagdada pod vlašću abasidskog kalifa Ar-Radija.

## Rođenja

* Ferdowsi Tousi, perzijski pjesnik

## Smrti

* Harald Lijepokosi, kralj Norveške
* Vjenceslav I, knez Češke (ubistvo)

## Reference
936.

__NOTOC__
Godina **936.** (**[[rimske brojke|CMXXXV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru.

## Događaji
* 3. 1. &ndash; Lav VII nasljeđuje Ivana XI kao 126. papa.
* Oton I postaje prvi njemački kralj okrunjen u Aachenu.
* Shatuo vojskovođa Shi Jingtang (posthumno Gaozu od Kasnijeg Jina) ruši dinastiju Kasniji Tang te se proglašava kineskim carem te tako osniva dinastiju Kasniji Jin.
* Kitansko Carstvo (dinastija Liao), koje je Shi Jingtangu pomoglo stvoriti novu dinastiju, za svoju pomoć dobija vlast nad Šesnaest prefektura u sjevernoj Kini (uključujući današnji Peking).
* Kralj Taejo od Goryeoa (Wanggeon) osvaja korejsku državu Hubaekje.
* Islamski kaligraf Ibn Muqlah je uhapšen i utamničen u Bagdadu.

## Rođenja

* Abu al-Qasim al-Zahrawi, maurski učenjak
* Li Houzhu, posljednji car kineske države Južni Tang (u. 978)

## Smrti

* 17. 9. &ndash; Unni, nadbiskup Hamburg-Bremena
* Heinrich Ptičar, njemački kralj
* Gyeonhwon, kralj Hubaekjea (rak)
* Yelü Bei, kitanski princ

## Reference
Nadbiskupija Bremen

**Nadbiskupija Bremen** (također *Nadbiskupija Hamburg-Bremen*, , a koju se ne treba miješati sa suvremenom Rimokatoličkom nadbiskupijom Hamburg, osnovanom 1994) bila je historijska rimokatolička biskupija (787–1566/1648) koja je od 1180. do 1648. tvorila crkvenu državu (koja se pod drugim imenima nastavila do 1823) pod nazivom **Kneževina-nadbiskupija Bremen** () odnosno sastavni dio Svetog Rimskog Carstva. Kneževina-nadbiskupija je sadržavala oko trećinu teritorije nadbiskupjke. Grad Bremen je bio *[[de facto]]* (od 1186) i *[[de jure]]* (od 1646) izvan kneževina-nadbiskupije ali je pripadao nadbiskupiji. Najveći dio teritorija se nalazio sjeverno od *grada Bremena*, između rijeka Weser i Elbe. Kompliciranu državnopravnu situaciju su dodatno komplicirala drukčija crkvena situacija, odnosno da je dio teritorija kneževine-nadbiskupije pripadao susjednoj *biskupiji Verden*, čineći 10% njene teritorije.

Verden () je i sam imao dvostruki identitet – kao biskupija Verden () i Kneževina-biskupija Verden (). Svaka od tih kneževina-biskupija je imala status carske države (, množina: **'), i bila predstavljena u [[Reichstag (Sveto Rimsko Carstvo)|Dijeti]] () [[Sveto Rimsko Carstvo|Svetog Rimskog Carstva]]. Od 1500. Kneževina-biskupija Bremen je pripadala [[Donjosaksonsko Okružje|Saksonsom Okružju]] (kasnije ''Donjosaskonskom Okružju'';  ili **'), administrativnoj pod-jedinici Casrva. *Kneževina-biskupija Verden* je, s druge strane, pripadala Donjem Rajnsko-vestfalskom Okružju (, kolokvijalno *Vestfalsko Okružje*) i slalo svoje predstavnike u *Dijetu*. Čak i kada su obje kneževine-biskupije bile u personalnoj uniji, nastojeći očuvati dva mjesta u Dijeti, nisu nikada bile u realnoj uniji. To se odnosilo i na Vojvodstva Bremen i Verden ( **) stvorena nakon sekularizacije 1648.

## Napomene

## Povezano
Unni (nadbiskup)

**Sveti Unni** (? - 916) je bio nadbiskup Hamburg-Bremena od 916. od 936. Poznat je po svom misionarskom radu u današnjoj Švedskoj, kojim je nastojao nastaviti djelovanje svog prethodnika Ansgara. Umro je u Birki u Švedskoj; prema Adamu Bremenskom, tijelo mu je pokopano u Birki, a glava u Bremenskoj katedrali.

Nakon što su Ansgar i Rimbert od Turholta, dobili nadimke *Apostol Sjevera* i *drugi apostol Sjevera*, Unni se slavi kao *treći apostol Sjevera* i svetac.

## Literatura
* 

## Napomene
Magnetni tok

**Magnetski tok** ili  **magnetski fluks** (oznaka *Φ*) je fizikalna veličina određena skalarnim umnoškom magnetske indukcije *B* i plohe ploštine (površine) *S* kroz koju taj tok prolazi:
 
: \Phi_B = \iint\limits_S \mathbf{B} \cdot d\mathbf S 

to jest za homogeno magnetsko polje i ravninski geometrijski lik ploštine *S*:

: \Phi_B = \mathbf{B} \cdot \mathbf{S} = B \cdot S \cdot \cos \theta 

Pojednostavljeno gledano, magnetski tok kroz neku ploštinu razmjeran je broju silnica koje prolaze kroz tu ploštinu. Mjerna je jedinica magnetskoga toka veber (Wb = T∙m² = V∙s). Magnetski tok kroz zatvorenu površinu je uvijek jednak nuli, zbog činjenice da ne postoje magnetski monopoli.

## Objašnjenje
Magnetski tok kroz površinu *S* koja je koja se nalazi pod kutem \theta u odnosu na homogeno magnetsko polje jednak je umnošku iznosa magnetske indukcije *B*, površine *S* i kosinusu kuta \alpha:

:  \Phi_B = B \cdot S \cos\theta \ 

Ako je \ \mathbf{B} vektor magnetskog polja, a \ \mathbf{S} vektor okomit na površinu, jednak površini po veličini, tada je magnetski tok jednak njihovom skalarnom umnošku

: \Phi_B = \mathbf{B} \cdot \mathbf{S} \ 

Kod nehomogenog magnetskog polja, element magnetskog toka je jednak skalarnom umnošku magnetskog polja i elementa površine:

:\mathrm{d} \Phi_B = \mathbf{B} \cdot \mathrm{d}\mathbf{S} \ 

Iz čega slijedi da je u općenitom slučaju magnetski tok kroz neku površinu jednak:

: \Phi_B = \iint\limits_S \mathbf{B} \cdot d\mathbf S 

## Magnetski tok i gustoća magnetskog toka
Skup magnetskih silnica koji prolazi kroz neku površinu *S* zove se **magnetski tok** ili **magnetski fluks** *Φ*. No kroz neke dijelove površine *S* može prolaziti više, a kroz neke dijelove manje magnetskih silnica. Prema tome gustoća magnetskih silnica, odnosno magnetskog toka, bit će na različitim mjestima različita. Gustoća magnetskog toka označuje se slovom *B* i zove se magnetska indukcija. Ako kroz neku površinu *S* prolazi magnetski tok *Φ<sub>B</sub>*, onda je gustoća magnetskog toka *B* jednaka:

: \mathbf{B} ={ \Phi_B \over \mathbf{S}} 

Gustoća magnetskog toka ili magnetska indukcija je broj magnetskih silnica koji prolazi kroz jedinicu površine. U homogenom polju je gustoća toka *B* u svakoj točki površine *S* jednaka. Iz gornjeg izraza slijedi da je magnetski tok:

: \Phi_B = \mathbf{B} \cdot \mathbf{S} \ 

Mjerna jedinica za magnetski tok *Φ<sub>B</sub>* je 1 veber, kraće 1 Wb (u počast njemačkog fizičara Wilhelma Webera), a mjerna jedinica za gustoću magnetskog toka *B*, odnosno magnetsku indukciju, je 1 tesla, kraće 1 T (u počast našem fizičaru Nikoli Tesli). Veza između ovih mjernih jedinica je:

: \mathbf{T} ={\mathbf{Wb} \over \mathbf{m^2}} 

odnosno:

: \mathbf{Wb} = \mathbf{T} \cdot \mathbf{m^2} \ 

## Reference

## Poveznice
*Električni tok
*Elektromagnetska indukcija
*Magnetska indukcija
Lav VII (papa)

**Lav VII.** je bio papa od 3. siječnja 936. do 13. srpnja 939. godine.

Prije stupanja na papsku stolicu je, prema oskudnim izvorima, bio benediktinski svećenik u rimskoj crkvi San Sisto. Navodno nije imao papskih ambicija, ali je nakon smrti pape Ivana XI podlegao pritisku Alberica II od Spoleta, velmože koji je u tom trenutku kontrolirao Rim i htio imati papu koji će biti njegova marioneta.

Za vrijeme Lavovog trogodišnjeg pontifikata, izdane su bule kojima se samostanima daju brojne povlastice, uključujući znamenitu Opatiju Cluny. Njenog opata Oda je pozvao da posreduje u sporu između Alberica i njegovog poočima Huga, kralja Italije. Zahvaljujući tome je sklopljen brak između Alberica i Hugove kćeri Alde. 

Lav je također imenovao Friedricha (Frederika) nadbiskupom Mainza, i kasnije potvrdio njegov ukaz kojim se iz Mainza protjeruju svi Jevreji. S druge strane, nije potvrdio ukaz kojim se Jevreji imaju prisilno pokrstiti.

Naslijedio ga je Stjepan VIII koji je također bio Albericova marioneta.
Šesnaest prefektura

**Šesnaest prefektura** () je naziv za regiju u sjevernoj Kini koja se prostire od današnjeg Pekinga na zapad do Datonga. Većinom predstavlja pojas koji je (u pravcu sjever-jug) širok od 110 do 160 km. Predstavlja strateški važno područje današnjih provincija Hebei i Shanxi koje je u prošlosti, odnosno periodu Pet dinastija i Deset kraljevstava i kasnije, bilo predmetom sukoba između kitanske dinastije Liao na sjeveru i kineskih Shatuo turskih i Han dinastija Kasniji Tang, Kasniji Jin, Kasniji Han, Kasniji Zhou i Song.

Šesnaest prefektura su nastale od devetnaest prefektura, odnosno od sistema tvrđava i garnizona namijenjenih obrani carske Kine od nomada iz stepa na sjeveru, a koje je sagradila dinastija Tang. Sistem se uspio očuvati i nakon pada dinastije Tang 907. godine, ali je 936. godine Shi Jingtang, osnivač dinastije Kasniji Jin, predao ta područja Kitanima kao protivuslugu za pomoć koju su mu pružili prilikom rušenja prethodne dinastije Kasniji Tang.

Kitani su područja, na kojima su dobili vlast nad sjedilačkim kineskim podanicima, reorganizirali tako da su osnovali dvije prijestolnice, odnosno dva posebna područja (od njih pet unutar svog carstva). Tzv. Zapadna prijestolnica je postao današnji Datong, a Južna prijestolnica današnji Peking. Iz nje je pokrenut pohod kojim je 946. svrgnuta dinastija Kasniji Jin.

Godine 960. je na vlast u sjevernoj Kini došla dinastija Song, čiji su vladari bili orijentirani na ponovno ujedinjenje Kine, te su nastojali s Kitanima imati dobre odnose. Jedina smetnja trajnom miru bila je podrška Kitana separatističkoj državi Sjeverni Han, odnosno nastavak kontrole nad Šesnaest prefektura, koje je dinastija Song smatrala integralnim dijelom kineske teritorije. Nakon što su pokorene južne države i Sjeverni Han, dinastija Song je 979. pokrenula pohod na Šesnaest prefektura, zaustavljen u bitci na rijeci Gaoliang, te još jedan, razbijen 986.

Sukobi između dinastije Liao i dinastije Song su nastavili sve do 1004. kada je potpisan sporazum kojim se dinastija Song obavezala plaćati godišnji danak i priznala vlast dinastije Liao nad Šesnaest prefektura. One su pod vlašću Liaoa ostale sve do stvaranja jurčenske dinastije Jin u 12. vijeku.

## Literatura
*
Megan Riley

DC (Detective Constable) **Megan "Meg" Riley** je fiktivni lik iz britanske krimi-serije *[[Whitechapel (serija)|Whitechapel]]* kojeg tumači Hannah Walters. DC Riley se Chandlerovom timu pridružila na početku treće sezone kao zamjena za McCormacka, koji je počinio suicid. Jedina je ženska članica tima.

## Biografija

Nakon što je tijekom slučaja Kray, DC McCormack počinio suicid, Meg Riley se pridružila timo kao njegova zamjena. Postala je tako prva i jedina ženska članica tima, ali se bez većih problema uklopila u tim. Prvotno je postavljena za Buchanovu pomoćnicu u arhivi (zbog ljubavi prema povijesti, posebice onoj Ratova dviju ruža), ali se kasnije "preselila na kat" i počela sudjelovati na slučajevima. Njezin neslužbeni partner postao je Finlay Mansell, koji se timu pridružio tijekom druge sezone. DC Riley je sudjelovala u ispitivanjima svjedoka i prikupljanju podataka, kao što je bio odlazak kod svjedokinje tijekom prvog slučaja u pratnji Mansella i Kenta. Tijekom istog slučaja je ispitivala svjedokinju koja je indirektno pomogla u lociranju sumnjivca. Tijekom smjene s Mansellom, saznaje kako ovaj vara svoju suprugu (s kojom je kratko u braku) i žestoko ga napada, odbivši Chandleru prenijeti podatak koji bi inkriminirao njega (radilo se korištenju španjolske muhe u svojstvu afrodizijaka); dužnost je na kraju pripala Kentu. Tijekom istog slučaja, Megan je Mansellu odvalila pljusku kada se tijekom službenog zadatka spetljao s djevojkom u klubu. O njezinom privatnom životu ne saznajemo previše, izuezv podatka da je udana i da ima djecu, zbog čega nekad i djeluje kao majčinska figura unutar tima.
Li Houzhu

**Li Houzhu** () (937–978), također poznat kao **Houzhu od Kasnijeg Tanga** (南唐後主, doslovno "kasniji gospodar Južnog Tanga"), osobno ime **Li Yu** (李煜), rođ. kao **Li Congjia** (李從嘉), kurtoazno ime **Chongguang** (重光; pinyin: chòngguāng), posthumno **Princ od Wua** (吳王), bio je posljednji vladar južnokineske države Južni Tang, jednog od Deset kraljevstava, koji je vladao od 961. do 975. Bio je manje poznat kao vladar i političar, a više kao vrhunski pjesnik, u tolikoj mjeri da su ga zvali "prvim pravim majstorom" *[[Ci (poezija)|cija]]*. Kao pjesnik, poznatiji je po svom porodičnom i ličnom imenu "Li Yu", nego po svojim titulama.

Bio je sin Li Jinga, drugog vladara Južnog Tanga, a na prijestolje je došao 961. godine. U to je vrijeme Južni Tang oslabio, odnosno morao se suočiti sa sjevernokineskom dinastijom Song koja je nastojala ponovno ujediniti Kinu i pokoriti sva odmetnuta kraljevstva nastala nakon propasti dinastije Tang. Nakon što je više puta odbio poziv da ode na dvor u Kaifengu i prizna vladare Songa kao svoje sizerene, sjevernjačke trupe su 974. pokrenule pohod na jug i stavile Nanjing pod opsadu. Nakon godinu dana se Li Houzhu predao i sa porodicom otišao u Kaifeng, gdje mu je dana titula markiza, ali je, zapravo, stavljen u kućni pritvor. Trogodišnji boravak se odrazio i na njegovu poeziju, u kojoj je izražavao tugu za izgubljenom domovinom. Jedna od pjesama, u kojoj je izrazio gnušanje zbog silovanja vlastite supruge od kineskog cara, dovela je do odluke da ga se otruje.

## Napomene

## Literatura
* Davis, A. R. (Albert Richard), Editor and Introduction, *The Penguin Book of Chinese Verse*. (Baltimore: Penguin Books (1970).
* Kurz, Johannes L. 2011. *China's Southern Tang Dynasty, 937-976.* Asian States and Empires. London/New York: Routledge. 
* 
* 
* Huang, Hongquan. 2001. *Ying yi Song dai ci xuan.* Beijing: Jie fang jun chu ban she.  
* Landau, Julie. 1994. *Beyond spring tz'u poems of the Sung dynasty*. Translations from the Asian classics. New York: Columbia University Press.  
* Li, Yu, I-ling Liu, and Shahid Suhrawardy. 1948. *Poems of Lee Houzhu.* Bombay: Orient Longmans.
* Liu, Kezhang. 2006. *An appreciation and English translation of one hundred Chines (i.e. Chinese) cis during the Tang and Song dynasties.* Pittsburgh, Penn: RoseDog Books.  
* MacKintosh, Duncan and Alan Ayling. 1967. *A collection of Chinese lyrics.* Nashville: Vanderbilt University Press.
* Wagner, Marsha L. 1984. *The lotus boat the origins of Chinese tzʻu poetry in Tʻang popular culture.* Studies in Oriental culture, no. 18. New York: Columbia University Press.  
* Wu, John C. H. (1972). The Four Seasons of Tang Poetry. Rutland, Vermont: Charles E.Tuttle. 

## Izvori

## Vanjske veze
* Sinorama.com 
* Index of Poems of Li Yu
* Li Yu's Poetry 
* Li Yu's ''Ci'' 
* Li Yu Poems & Ci
Južni Tang

**Južni Tang** (često navođena kao **Nantang**) (; pinyin Nán Táng) bila je država u južnoj Kini, odnosno jedno od Deset kraljevstava koje je postojalo od 937. do 975. Sjedište joj je bio Nanjing u današnjoj provinciji Jiangsu, a teritorija obuhvaćala današnju provinciju Jiangxi te dijelove provincija Fujian, Jiangsu i Anhui.

Osnovao ju je Li Bian, usvojeni sin Xu Wena, premijera tadašnje južnokineske države Wu, koji je nakon očeve smrti svrgnuo tadašnjeg cara Yang Pua i sebe proglasio carem nove dinastije Qi, kojoj je 939. promijenio ime u Tang. Pod drugim vladarom Yuan Zongom, Južni Tang se značajno teritorijalno proširio, koristivši unutarnje sukobe među susjednim državama južne Kine. Godine 943. se od države Min otcijepila država Yin; poziv države Min za pomoć u borbi protiv separatista je država Južni Tang iskoristila kako bi jednostavno anektirala Yin, a potom i Min. Godine 951. je anektirala i državu Chu. Međutim, između 956. i 958. se našla pod pritiskom sjeverne kineske dinastije Sjeverni Zhou kojoj je bila prisiljena predati sve teritorije sjeverno od Yangtzea i priznati njihove vladare kao sizerene. Odbijanje posljednjeg vladara Li Houzhua da se formalno pokori sjevernoj dinastiji Song je, pak, 974. dovela do invazije i jednogodišnje opsade Nanjinga koja je završila predajom 975. i nestankom države Južni Tang.

## Vladari

## Literatura
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Chinaknolwedge.de
* China.org.cn
Abu al-Qasim al-Zahrawi

**Abu al-Qasim Khalaf ibn al-Abbas Al-Zahrawi** (936–1013), (), na Zapadu poznat pod imenom **Abulcasis**, bio je arapski ljekar koji je živio u Al-Andalusu. Smatra se jednim od najvećih srednjovjekovnih kirurga iz islamskog svijeta, a ponekad se proglašava i ocem moderne kirurgije. Njegov najvažniji doprinos medicini je *[[Al-Tasrif|Kitab al-Tasrif]]*, enciklopedija medicinskih procedura u trideset tomova. Njegovo pionirsko djelovanje, odnosno inovacije na polju kirurških procedura i instrumenata su imale značajan uticaj na zapadnu i istočnu medicinu sve do Novog vijeka, a neka se koriste dan-danas.

Poznat je kao prvi ljekar koji je opisao vanmateričnu trudnoću, i prvi ljekar koji je spoznao nasljednu prirodu hemofilije.

## Reference

## Vanjske veze
* http://www.muslimheritage.com/topics/default.cfm?ArticleID=223
That's Amore

***That's Amore*** je američka zabavna pjesma iz 1952. za koju je muziku komponirao Harry Warren, a tekst napisao Jack Brooks. Prvi put je izvedena u filmu *[[The Caddy]]* 1953. godine, gdje ju je pjevao Dean Martin u pratnji svog tadašnjeg komičarskog partnera Jerryja Lewisa. Nekoliko dana iza premijere je Martin snimio singlicu koja je bila jedna od najpopularnijih 1953. godine. Sljedeće godine je bila nominirana za Oscar.

Tekst, koji u naslovu koristi italijansku riječ "amore" (ljubav), je ispočetka Martina učinio sumnjičavim, jer je smatrao da se time omalovažava njegovo italijansko porijeklo. Međutim, ubrzo se ispostavilo da predstavlja jednu od najpopularnijih pjesama njegovog repertoara. Njegov sin Ricci Martin je 2002. po njoj nazvao očevu biografiju.
That's All Right

***That's All Right*** je američka pjesma, poznata prije svega kao prva singlica u karijeri Elvisa Presleya. Originalno ju je 1946. napisao i izvodio crni blues muzičar Arthur Crudup. Presley je svoju verziju snimio 1954. u Memphisu, odnosno studiju Sun, gdje je trebao snimiti pop verziju pjesme *[[Blue Moon of Kentucky]]*. 5. jula 1954. je u pauzi zajedno s muzičarima "iz štosa" počeo svirati *That's All Right* "malo bržim ritmom". Kada je to čuo producent Sam Phillips, odlučio je snimiti ploču. Ona je prvi put emitirana lokalnoj radio-stanici 7. jula, a 19. jula 1954. je službeno izdana u trgovinama, gdje je prodano 20.000 primjeraka. *Rolling Stone* u članku iz 2004. navodi kako je to bila prva rock and roll ploča.

1954. je snimljena i country verzija Martyja Robbinsa koja je sljedeće godine došla na country top-liste.

## Izvori

## Vanjske veze
Ana Begić

**Ana Begić** (Zagreb, 27. kolovoza 1979.) je hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica. Najpoznatija je po ulozi prodavačice Bibe Fruk u popularnom TV-sitkomu *[[Bibin svijet]]*, a imala je zapažene nastupe i u TV-reklamama za pivo PAN.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Horvatovi" kao Klaudija (2015.)
* "Vatre ivanjske" kao Vera Lepen (2014.-2015.)
* "Lud, zbunjen, normalan" kao Monika (2013.)
* "Ples sa zvijezdama" kao Ana Begić Tahiri (2012.)
* "Provodi i sprovodi" kao Tanja (2012.)
* "Stipe u gostima" kao Marijana (2011.)
* "Bibin svijet" kao Biserka "Biba" Fruk (2006.-2011.)
* "Moja 3 zida" kao Ana (2009.)
* "Bitange i princeze" kao čuvarica u zatvoru (2008.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao Koraljka (2006.; 2007.)
* "Naša mala klinika" kao TV novinarka (2005.)

### Filmske uloge
* "Drugi" kao Lidijina prijateljica (2013.)
* "Svećenikova djeca" kao Verica (2013.)
* "Bella Biondina" kao Marija Komiška (2011.)
* "Metastaze" kao medicinska sestra (2009.)
* "Zapamtite Vukovar" kao Radojka (2008.)
* "Nije kraj" kao Emina (2008.)
* "Ne pitaj kako!" kao Dunja (2006.)
* "Kraljica noći" kao Vlasta (2001.)
* "Milostiva smrt" (2000.)

### Sinkronizacija
* "Štrumpfovi: Skriveno selo" (2017.)
* "Zootropola" kao Narednica (2016.)
* "Ups! Noa je otišao" kao Hazel (2015.)
* "Bijeg s planeta Zemlje" kao Aja (2014.)
* "Tvrd orah, 2" kao Dragica (2014., 2017.)
* "Rio 2" kao Ljenjivac (2014.)
* "Krš i lom" kao Sgt. Calhoun (2012.)
* "Hotel Transilvanija" kao smanjena glava (2012.)
* "Sammy 2: Morska avantura" (2012.)
* "Zvončica i tajna krila" kao Siga (2012.)
* "Konferencija životinja" (2010.)
* "Sammy na putu oko svijeta" (2010.)
* "Grom" kao Švrlja (2008.)
* "Preko ograde" kao Stella (2006.)
* "Kralj lavova" kao hijena Shenzi (2003.)
* "Pustolovine Marka i Goge" kao Ardelija
* "Voljeni doktor Martini" kao Sabrina

## Vanjske veze
* 
* Stranica na HNK.hr
1390.

Godina **1390** (**[[rimski brojevi|MCCCXC]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu (1. 1. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
* 20. 3. - Trapezuntsko Carstvo: umro Aleksije III Trapezuntski (Veliki Komnin), nasleđuje ga sin Manojlo III.
* 14. 4. - Vizantija: Jovan VII Paleolog zbacio svog dedu Jovana V. 
* 28. 4. - Splitsko vijeće odaslalo poslanike na Tvrtkov dvor u Sutisci. 
* 29. 4. - Venecija šalje poslanika da ispita da li bi dalmatinski gradovi, pritisnuti od Tvrtka i hrvatskih pobunjenika, stupili pod mletačku vlast (bezuspešno).
* 9. 5. - Gradsko vijeće Trogira neočekivano odbija predaju Tvrtku. 
* 9. 5. - Dubrovnik obećao Vuku Brankoviću, gospodaru Kosova, da će u slučaju potrebe pružiti utočište njemu, porodici i imanju. Pre juna 1390, Vuk Branković preko glasnika nudio Filipu Bareliju, protovestijaru Đurđa Balšića, 500 litara srebra za neki grad u primorju (verovatno Ulcinj), ali ovaj ga oterao - ipak zatočen zbog sumnje za veze sa Đurđevim bratom od strica Konstantinom, koji je Đurđev suparnik.
* 2. 6. - Splitski poslanici predali grad Tvrtkovoj vlasti, ovaj im potvrđuje povelje i određuje točne granice prema Klisu, Omišu i Poljici. 
* 8. 6. - Trogirani se pokorili Tvrtku 
* 11. 6. - Šibenik pod Tvrtkovom vlašću (njegova nova titula u ovo doba je "kralj Raške, Bosne, Dalmacije, Hrvatske i Primorja").
* 4. 7. - U Dubrovniku odlučeno da se u grad primaju Vlasi, bez oružja, koji beže sa stokom i porodicom od Turaka; odluka ponavljana 3. 12. i 16. 3. 1391. 
* 17. 7. - Ivan Krčki Frankopan ustupio grad Slunj Pavlu Zrinskom, za 4000 dukata.
* 23. 7. - Brač pod Tvrtkovom vlašću, u ovo doba i Hvar i Korčula.
* 1. 8. - Tvrtkovi izaslanici određuju granice splitske općine - od Solina do Cetine. 
* 30. 8. - Tvrtkova povelja splitskom nadbiskupu Andriji Gualdu. 
* kraj kolovoza - Bosanski poslanici u Veneciji, bezuspešno predlažu savez Mlečanima; Tvrtko u ovo doba planira prosidbu kćerke austrijskog vojvode Albrehta III. Habsburškog.
* 17. 9. - Jovan V Paleolog uz pomoć sina Manojla i Mlečana zbacio svog uzurpatorskog unuka Jovana VII (nalazi utočište kod Bajazita). 
* rujan - Žigmundov slavonski ban Detrik Bubek provalio do Tvrtkovog Knina, ali bez uspjeha. 
* 29. 9. - Kralj Žigmund izdaje povelju severinskom banu Nikoli Perenjiju, u kojoj ga hvali zbog borbi sa Turcima (u oblasti mladog Stefana Lazarevića, turskog vazala).
* jesen - Patrijarh srpski Jefrem se povlači po drugi put, nasleđuje ga Danilo III (pominje se i 1392.).

### Tokom/tijekom godine
* Stefan Lazarević i majka Milica prinuđeni postati vazali Osmanlija (1389-90) : obaveza danka, čete u ratovima i Olivera Lazarević u Bajazitovom haremu. 
* 1389-90 - Turci uzeli Golubac Ugarima. 
* približno - Umro bosanski humski velikaš Radivoje Bogavčić, nasljeđuje ga sin Đurđe ili Juraj Radivojević.

## Rođenja

## Smrti

* približno - Doroteja Vidinska, bosanska kraljica

## Reference

* Svezak drugi: dio prvi. Treće doba: Vladanje kraljeva iz raznih porodica (1301-1526). Prva knjiga: Anžuvinci i Sigismund do gubitka Dalmacije (1301-1409), Vjekoslav Klaić (archive.org)
Mr. Sandman

"**Mr. Sandman**" (ponekad navođen i kao "**Mister Sandman**") je zabavna pjesma koju je napisao Pat Ballard i izdao 1954. kada je premijerno izvedena od strane vokalne grupe *[[The Chordettes]]*. Naslov pjesme se odnosi na Pješčanog čovjeka, lik iz sjevernoevropskog foklora koji osobi koja pjeva tekst "treba donijeti san". Pjesma je godine 1954. došla na sam vrh američke top-liste, a kasnije je postala jedan od najprepoznatljivijih pop hitova 1950-ih.

Kasnije su je obradili brojni izvođači, od kojih je možda najpoznatiji trio Dolly Parton, Emmy Lou Harris i Linde Rondstadt. 1996. je svoju verziju izdao njemački power metal *[[Blind Guardian]]*.

Pjesma, pogotovo u verziji *Chordettes*, se često koristi kao dio soundtracka u filmovima (pri čemu je možda najpoznatiji primjer *[[Back to the Future]]*), TV-serijama i video-igrama. Hrvatska radiotelevizija ju je, pak, svojevremeno na špici TV-emisije posvećene 1. HNL.

## Vanjske veze
* 
* discogs.com The Chordettes on discogs.com, a community-built database of music information.
Diskografija benda Blind Guardian

Diskografija nemačkog pauer metal benda Blajnd gardijan.

## Albumi/singlovi
### Demo-snimci snimljeni pod imenom Lucifers heritedž

### Studijski albumi

### Živi albumi

### Kompilacijski albumi

### Singlovi

## Videografija
### DVD

### Spotovi
Hansi Kürsch

**Hansi Kürsch** (Lankt - Latum, Njemačka, 10. kolovoza 1966.) glavni je vokal power metal benda Blind Guardiana. 

## Žvotopis

Bio je ujedno i basist Blind Guardiana sve do 1998. i albuma "Nightfall In Middle-Earth". Mnogi ga smatraju jednim od najboljih vokala heavy metala. Lagano je tepao na ranijim djelima Blind Guardiana, ali samo zbog toga što je Nijemac, a pjevao je na engleskom. Mnogi se slažu da je tepanje pridonijelo njegovom pjevanju.

Oženjen je i ima sina Jonasa.

Hansi je gostovao na sljedećim albumima, u sljedećim pjesmama (kronološkim redom):

# Gamma Ray - Land of the Free - Farewell (1994)
# Grave Digger - Tunes of War (1996, backing vocals only)
# Nepal - Manifiesto - Besando La Tierra, Estadio Chico (1997)
# Iron Savior - Iron Savior - For The World (1997)
# Edguy - Vain Glory Opera - Out of Control, Vain Glory Opera (1998)
# Grave Digger - Excalibur (1999, backing vocals only)
# Therion - Deggial - Flesh of the Gods (2000)
# Rage - Unity (2002, backing vocals only)
# Angra - Temple of Shadows - Winds of Destination (2004)
# The Arrow - Lady Nite - Never Say Never
# Ljósálfar - Ljósálfar - Forevermoor
# Aneurysm - TBA

Također je snimio i dva albuma za svoj sporedni projekt (Demons and Wizards) sa Jonom Schafferom iz Iced Eartha:
    
* Demons & Wizards - Demons & Wizards (2000)
* Demons & Wizards - Touched by the Crimson King (2005)