open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Das Testament des Dr. Mabuse

***Das Testament des Dr. Mabuse*** () je njemački crno-bijeli kriminalistički film snimljen 1933. u režiji Fritza Langa, poznat kao drugi dio njegove trilogije o dr. Mabuseu, odnosno posljednje ostvarenje koje je napravio u Njemačkoj prije dolaska nacista na vlast.

*Das Testament* predstavlja nastavak Langovog velikog nijemog hita iz 1922. godine o vrhunskom hipnotizeru (čiji lik tumači Rudolf Klein-Rogge) koji je uspio stvoriti tajnu vojsku sljedbenika s kojom čini svakojake zločine. Novi, zvučni film prikazuje kako se zločini nastavljaju iako je Mabuse već godinama zatvoren u duševnoj bolnici; nakon što se pokrene novi val zločina, inspektor Lohmann (čiji lik tumači Otto Wernicke) nastoji otkriti kako Mabuse uspijeva komunicirati sa svojim sljedbenicima.

Langu je *Das Testament* predstavljao drugi zvučni film u karijeri, te posljednji koji je napravio u suradnji sa svojom suprugom Theom von Harbou. Uz verziju na njemačkom je istovremeno snimljena i verzija na francuskom pod naslovom *Le Testament du Dr. Mabuse*.

Nacisti su na vlast došli neposredno prije premijere. Novi ministar propagande Joseph Goebbels je dao zabraniti film tvrdeći "da potkopava povjerenje u državne institucije". U ostatku Evrope je dočekan sa različitim kritikama. Kasniji kritičari su ga hvalili, a ugledni francuski sineast Claude Chabrol je tvrdio da se upravo nakon gledanja *Das Testamenta* odlučio i sam baviti filmom.

Lang je godine 1960. u Zapadnoj Njemačkoj snimio treći nastavak pod naslovom *[[Die 1000 Augen des Dr. Mabuse]]*. Dvije godine kasnije je Das Testament dobio istoimeni remake.

## Uloge

* Rudolf Klein-Rogge ... Dr. Mabuse
* Otto Wernicke ... Inspektor Lohmann
* Karl Meixner ... Detektiv Hofmeister
* Oscar Beregi Sr. ... Profesor Baum
* Theodor Loos ... Dr. Kramm
* Gustav Diessl ... Thomas Kent
* Wera Liessem ... Lilli

* Rudolf Schündler ... Hardy
* Oskar Höcker ... Bredow
* Theo Lingen ... Karetzki
* Hadrian Maria Netto ... Nicolai Griforiew
* Camilla Spira ... Juwelen-Anna
* Georg John ... Baumov sluga

## Reference

## Vanjske veze

*  (njemačka verzija)
*  (francuska verzija)
* 
*
Dvanáct křesel

***Dvanáct křesel*** (; ) je poljsko-čehoslovačka crno-bijela filmska komedija snimljena 1933. u režiji Michala Waszynskog i Martina Friča. Predstavlja prvu filmsku adaptaciju istoimenog satiričnog romana sovjetskih pisaca Iljfa i Petrova. Radnja, koja je premještena u Poljsku, prikazuje kako skromni brijač (koga glumi Vlasta Burian) dozna kako je 100.000 dolara skriveno u jednoj stolici, te je odlučuje tražiti uz pomoć antikvara koga glumi Adam Dymsza.

## Vanjske veze
* 
* 
* film na CSFD 
* 
* 
* 
* krzeseł'' w bazie "Fototeka" Filmoteki Narodowej
Viktor und Viktoria

***Viktor und Viktoria*** () je njemački crno-bijeli filmski mjuzikl snimljen 1933. u režiji Reinholda Schünzela. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Renate Müller, je nezaposlena londonska glumica kojoj prijatelj - kabaretski zabavljač specijaliziran za transvesistske nastupe - omogući da preuzme njegovu točku u kojoj glumi ženu. Radnja prikazuje komplikacije koje nastanu kada se Viktoria, koja glumi muškarca, zaljubi u jednog svog obožavatelja.

Iako se često navodi kao svojevrsno svjedočanstvo o "opuštenim" seksualnim standardima weimarske Njemačke, i iako je Schünzel bio napola Jevrej, *Viktor und Viktoria* je bez ikakvih problema prošao cenzuru novih nacističkih vlastodržaca. Razlog za to se ponekad tumači u tome što, za razlliku od kasnijih verzija, u njemu nije bilo nikakvih implicitnih, a još manje eksplicitnih aluzija na homoseksualnost, odnosno da je bila shvaćena kao "nedužna" komedija zabune. Schünzel je istovremeno snimio i verziju na francuskom pod naslovom *Georges et Georgette* gdje je naslovni lik tumačila Meg Lemonnier.

Viktor u Viktoria je nakon toga bila predmetom nekoliko remakeova, a od kojih je najpoznatiji američki film *[[Victor/Victoria]]* iz 1982. godine gdje je naslovni lik tumačila Julie Andrews.

## Vanjske veze
* 
* Rick Thompson in ''Senses of Cinema''
* ''Viktor und Viktoria'' at Virtual History
¡Tango!

**¡Tango!** je argentinski filmski mjuzikl snimljen 1933. u režiji Luisa Moglie Bartha, poznat kao jedno od prvih zvučnih ostvarenja argentinske kinematografije. Protagonist je pjevač tanga zaljubljen u gangsterovu djevojku, koji je od svog suparnika nastoji preoteti tako što je prati u Pariz. U filmu je kompanija Argentina Sono Film okupila najpopularnije pjevače, plesače i zabavljače tadašnje Argentine.

## Vanjske veze
* 
* Un Siglo de Libertad Blog-Homenaje a Libertad Lamarque (Post sobre la película ¡TANGO!)
Artvin

**Artvin** je administrativni centar istoimene turske provincije Artvin od 25 771 stanovnika. 
## Geografija
*Artvin* leži na krajnjem sjeveroistoku Turske, u regiji Crno More udaljen 30 km od obala Crnog mora, položen po terasastim brdima iznad kotline rijeke Çoruh.
## Historija
*Artvin* je u grad počelo izrastati za osmanske vladavine. Nakon Rusko turskog rata 1877-1878 anektirala ga je Carska Rusija, ali ga je nakon potpisivanja Brest-Litovskog mira vratila Osmanlijama. 
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Bayburt

**Bayburt** čita se **Bajburt** je administrativni centar istoimene turske provincije Bayburt od 35 947 stanovnika. 
## Geografija
*Bayburt* leži na sjeveroistoku Turske, u regiji Crno More u kotlini rijeke Çoruh.
## Historija
*Bayburt* je bio važan grad još u doba Puta svile, tako da je u njemu boravio i Marco Polo.
Za osmanske vladavine postao je značajni provincijski centar. Vojska Carske Rusije razorila ga je 1825. ali je vrlo brzo obnovljen, od 1989. je ponovno provincijski centrar.
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Bolu

**Bolu** je administrativni centar istoimene turske provincije Bolu od 131 264 stanovnika. 
## Geografija
*Bolu* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More na starom putu Istanbul - Ankara.
## Historija
Za antike se grad zvao *Bithynium* ili *Claudiopolis*, zna se da je *Claudiopolis* bio sjedište nadbiskupije u tadašnjoj Bitiniji. 
Osmanlije su ga zauzele - 1325. za njihove vladavine postao je centar sandžaka, a kasnije i vilajeta Kastamonu. 
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Veikko Väänänen

**Veikko Ilmari Väänänen** (Mikkeli, 28. novembar 1905 – 1. jun 1997, Helsinki) finski filolog, latinist, romanski filolog i epigraf svetskog glasa. Redovni profesor romanske filologije na Univerzitetu u Helsinkiju. Najcitiraniji finski istraživač.

## Život i karijera
Doktorirao 1937. u Helsinkiju. Na Univerzitetu u Helsinkiju radio je kao vanredni profesor klasične filologije (1938–1951), a potom kao redovni profesor romanske filologije (1951–1972). Bio je upravnik Rimskog instituta Finske (Institutum Romanum Finlandiae) 1959–1962. i 1968–1969.

Pažnju naučne javnosti osvojio je radom oko natpisa iz Pompeja, koje je u svojoj doktorskoj disertaciji prikazao i izložio naučnom proučavanju. Studija je imala tri izdanja. Väänänen je prvi finski istraživač koji je istraživao na osnovu građe iz Pompeja i zavredeo je znatan međunarodni ugled finskoj epigrafskoj školi. Njegova knjiga o vulgarnom latinitetu ostala je temeljni priručnik u toj oblasti, pa je prevedena na mnoge jezike. U Francuskoj je 2012. objavljeno novo izdanje.

U povodu stote godišnjice rođenja prof. Väänänena, u Helsinkiju održan je naučni skup novembra 2005., s kojega je objavljen i zbornik *Veikko Väänänen (1905–1997): latinist i humanist*, Publications du Département des langues romanes de l'Université de Helsinki 20, 2008.

## Delo
* *Le latin vulgaire des inscriptions pompéiennes*, Annales Academiae Scientiarum Fennicae, Helsinki 1937. (pp.&nbsp;228)
* *Du Segretain Moine. Fabliau anonyme du XIIIe siècle*, Annales Academiae Scientiarum Fennicae, Helsinki 1949. (pp.&nbsp;84)
* *Introduction au latin vulgaire*, Klincksieck, Paris 1963. (pp.&nbsp;274)
* *Graffiti del Palatino* (raccolti ed editi sotto la direzione di V. V.), Acta Instituti Romani Finnlandiae, Helsinki 1966. (dve knjige)
A Canção de Lisboa

***A Canção de Lisboa*** () je portugalska crno-bijela filmska komedija snimljena 1933. u režiji Joséa Cottinellija Telmoa. Protagonist je vječni student koji nastoji lijepu krojačicu usprkos protivljenja njenih roditelja. *Canção* je predstavljao tek drugo zvučno ostvarenje u historiji portugalske kinematografije, ali je postigao izuzetan uspjeh. S vremenom su neke od replika likova ušle u svakodnevni govor Portugalaca gdje se dan-danas koriste.

## Vanjske veze
*
Çorum

**Çorum** čita se **Čorum**, je administrativni centar istoimene turske provincije Çorum od 231 146 stanovnika. 
## Geografija
*Çorum* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u brdovitoj unutrašnjosti Anadolije udaljen oko 244 km od Ankare i oko 608&nbsp;km od Istanbula.
## Historija
*Çorum* je vrlo stari grad, koji je svoj prvi prosperitet imao za Hetita između 1600. - 1200. pne.
Nakon brojnih vladara koji su vladali gradom nakon tog perioda, Osmanlije su zauzele grad u 14. vijeku i dali mu današnje ime.
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
SOS Eisberg

***SOS Eisberg*** () je njemačko-američki crno-bijeli pustolovni film snimljen 1933. godine u režiji Arnolda Fancka i Taya Garnetta.

Radnja, djelomično inspirirana stvarnim događajima vezanima uz spašavanje posade zračnog broda *[[Italia (zračni brod)|Italia]]* prije pet godina, je smještena na Grenland i prikazuje akciju spašavanja njemačkog polarnog istraživača koji se izgubio na ledenjaku. Film je nastao kada je Carl Laemmle Jr., šef hollywoodskog studija Universal angažirao Arnolda Fancka, njemačkog režisera specijaliziranog za planinske filmove, a čija je glavna zvijezda bila Leni Riefenstahl, koja ovdje tumači ulogu istraživačeve žene. U nastojanju za što većom autentičnosti, ekipa na čelu sa Fanckom je snimala na grenlandskim lokacijama, a što je bilo propraćeno velikim poteškoćama i mnogim po život opasnim incidentima, pa su, poput protagonista, njeni članovi bili prisiljeni odlaziti u akcije spašavanja. U njima je sudjelovao proslavljeni njemački avijatičar Ernst Udet, koji je u *SOS Eisberg* tumačio samog sebe.

Film je kasnije dosnimljen na lokacijama u Švicarskoj i u berlinskim studijima. U skladu s tadašnjom praksom, snimljena je i verzija na engleskom pod naslovom ***SOS Iceberg***. Rezultati na kino-blagajnama nisu bili dobri, ali su kritičari izuzetno hvalili scene snimljene na Grenlandu.

## Literatura

* Fanck, Arnold (1933) *S. O. S. Eisberg. Mit Dr. Fanck u. Ernst Udet in Groenland. Die Groenland-Expedition des Universal-Films S. O. S. Eisberg*. München: F. BruckmannAG OCLC 219890420
* Riefenstahl, Leni (1933) *Kampf in Schee und Eis*. Leipzig: Hesse und Bacher Verlag
* Sorge, Ernst (1935) *WITH 'PLANE, BOAT, AND CAMERA IN GREENLAND: An Account of the Universal Dr. Fanck Greenland expedition*. London: Hurst & Blackett, Ltd
* Riefenstahl, Leni (1995) *A Memoir*. NY Picador USA  pg 104, 108-122, 131, 133-134

## Vanjske veze
* 
* 
* John Gallagher review of 2005 DVD released by Kino International 
* ''SOS Eisberg'' bei Filmportal.de
Der Sieg des Glaubens

***Der Sieg des Glaubens*** () je njemački crno-bijeli dokumentarni film snimljen 1933. u režiji Leni Riefenstahl. U njemu su prikazana zbivanja na 5. nacionalnom mitingu vladajuće Nacionalsocijalističke njemačke radničke partije, prvom održanom nakon preuzimanja vlasti u Njemačkom nekoliko mjeseci ranije. Riefenstahl je prilikom snimanja filma isprobala tehnike koje će godinu dana kasnije na sljedećem mitingu iskoristiti za svoj daleko poznatiji film *[[Trijumf volje]]*.

Historičarima je, međutim, daleko važniji zbog scena koje prikazuju ili sugeriraju izuzetnu bliskost nacističkog vođe Adolfa Hitlera sa Ernstom Röhmom, vođom nacističkih Jurišnih odreda (SA), koji je u to vrijeme bio drugi čovjek nacističke Njemačke. Manje od godinu dana nakon snimanja se dogodila Noć dugih noževa u kojoj je Röhm likvidiran. Zbog toga je film povučen iz distribucije, i dugo se vjerovalo da je izgubljen. Riefenstahl ga je, međutim, prikazala u proljeće 1934. prikazala u Britaniji, gdje je napravljena jedna kopija, koja je pronađena u arhivama nakon šest decenija.

## Vanjske veze
* 
*
Gümüşhane

**Gümüşhane** čita se **Gjumušhane**, je administrativni centar istoimene turske provincije Gümüşhane od 32 444 stanovnika. 
## Geografija
*Gümüşhane* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u brdovitoj unutrašnjosti Anadolije u kotlini rijeke Harşit, udaljen oko 65 km od Trabzona.
## Historija
Kraj oko grada bio je poznat za Bizanta po rudnicima srebra i zvao se *Chaldia*. Na osnovu toga je i nastalo njegovo današnje ime jer je ono sintagma od turske riječi *gümüş* = srebro i perzijske riječi *hane* = kuća, dakle to bi bilo **Srebrna kuća**.

## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Dezerter (film, 1933)

***Dezerter*** () je sovjetski crno-bijeli film snimljen 1933. godine u režiji Vsevoloda Pudovkina, poznat kao prvo zvučno ostvarenje u njegovoj filmografiji. Radnja je smještena u Njemačku i prikazuje kako protagonist, mladi radnik i aktivist Komunističke partije napušta svoje drugove u štrajku prije nego što će se iskupiti odlaskom u SSSR gdje stiče nova iskustva i volju i nastavak klasne borbe. Kritika je bila nesklona filmu, prije svega zbog prevelike količine propagande u njegovom sadržaju.

## Vanjske veze
* 
* 
* ''Der Deserteur'' auf www.berlinien.de
Adventures of Don Quixote

***Adventures of Don Quixote*** () je francusko-britanski crno-bijeli film snimljen 1933. u režiji G. W. Pabsta. Predstavlja adaptaciju znamenitog romana *[[Don Quixote]]* španskog pisca Miguela de Cervantesa. Naslovni lik tumači znameniti ruski operni pjevač Fjodor Šaljapin. Film se prilično vjerno drži Cervantesovog predloška, osim samog kraja, koji je učinjen tragičnijim. Iako je Pabst u njemu koristio neke od inventivnih tehnika animacije kako bi simbolički "oživio" Cervantesovu knjigu, većina kritičara ovaj film drži inferiornim u odnosu na njegove nijeme klasike.

Pabst je film snimio u tri različite verzije - na engleskom, francuskom i njemačkom jeziku.

## Uloge
* Feodor Chaliapin ... Don Quixote
* George Robey ... Sancho Panza
* René Donnio ... Carrasco (as Donnio)
* Renée Valliers ... Dulcinea
* Emily Fitzroy ... Supruga Sancha Panze
* Sidney Fox ... Maria, nećaka
* Miles Mander ... Vojvoda od Fallange
* Wally Patch ... Ciganski kralj
* Oscar Asche ... Policijski kapetan
* Lydia Sherwood ... Vojvotkinja od Fallange
* Frank Stanmore ... Svećenik

## Reference

## Vanjske veze
* Adventures of Don Quixote SUBTITULADA ESPAÑOL- ENGLISH- PORTUGUÊS 
* ''Adventures of Don Quixote'' at IMDB
* German language version ''Don Quichotte'' at IMDB
* French language version ''Don Quiclotte'' at IMDB
*  (English version)
* Details about the DVD release
Zonguldak

**Zonguldak** je administrativni centar istoimene turske provincije Zonguldak od 109 080 stanovnika. 
## Geografija
*Zonguldak* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u istoimenom zaljevu Crnog mora.
## Historija
*Zonguldak* je novi grad nastao tek - 1849. kao luka za pretovar ugljena, koji je otkriven u okolici grada. 
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Sporazum iz Camp Davida

**Sporazum iz [[Camp David]]a** bio je sporazum koji su 17. rujna 1978. u Bijeloj kući, pod pokroviteljstvom američkog predsjednika Jimmyja Cartera, potpisali egipatski predsjednik Anwar el-Sadat i izraelski premijer Menahem Begin, nakon dvanaest dana tajnih pregovora u Camp Davidu.

Sporazum se sastojao iz dva osnovna dijela i to: *Okvira za mir na [[Bliski istok|Bliskom istoku]]* i *Okvira za zaključivanje mirovnog sporazuma između [[Egipat|Egipta]] i [[Izrael]]a*. Njime se predviđeno rješenje u obliku postupnog napuštanja Zapdne obale od strane Izraela, dok bi se ostali problemi odgodili na pet godina.

## Vanjske veze

* Ključni dokumenti sporazuma BBC
Kolijevka čovječanstva

**Kolijevka čovječanstva** je naziv za područje površine 470&nbsp;km² koje čini sustav vapnenačkih špilja koji se proteže u tri Južnoafričke pokrajine (Gauteng, North West i Limpopo), oko 50&nbsp;km sjeverozapadno od Johannesburga. U njemu se nalazi 36 paleontoloških lokaliteta od kojih su u nekima pronađeni fosili Hominida, a njih pet (Sterkfontein, Swartkrans i Kromdraai 1999., te Taung i Dolina Makapan 2005. god.) je upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi jer "zajedno sadrže presudne elemente za definiranje podrijetla i evolucije ljudi u posljednjih 3,5 milijuna godina".

Ovaj valoviti krajolik se sastoji dolomitskog vapnenačkog grebenja s kamenitim i travnatim dolinama, te šumama oko vodenih putova i prirodnih izvora. Većina mjesta gdje su pronađeni fosili su u špiljama ili na kamenim liticama iznad vodenih izvora.

Pored paleontoloških nalaza hominda, na ovim mjestima su pronađeni i mnogi fosili sisavaca, mikro-sisavaca i kralježnjaka koji pružaju jedinstven pogled u životinjsku evoluciju, ali i ljudske interakcije s njima. Zbog količine nalaza o ranim ljudima, ovo područje je zbilja zaslužilo da se prozove "koijevkom čovječanstva".

## Popis UNESCO-vih lokaliteta

## Reference

* C.K. Brain, *The Hunters or the Hunted?: An Introduction to African Cave Taphonomy*, Chicago: University of Chicago Press, 1981. .

## Vanjske veze

* Fotografije na ourplaceworldheritage.com  
* Službena stranica Kolijevke čovječanstva  Posjećeno 19. studenog 2011. 
* Znamenitosti Sterkfonteina i Maropenga 
* Karta
ISimangaliso

**iSimangaliso** (zulu za "čudo") je park vlažnog područja na istočnoj obali Južnoafričke pokrajine KwaZulu-Natal, oko 275&nbsp;km sjeverno od Durbana. On je treće po veličini zaštićeno područje prirode u Južnoafričkoj Republici koje se proteže duž 280&nbsp;km duge obalne linije od granice s Mozambikom na sjeveru do Mapelane na jugu estuarija sv. Lucije. Čini ga oko 3.280&nbsp;km² pradavnih prirodnih ekosustava koji su organizirani u više parkova prirode, rezervata prirode i lovačkih rezervata (Lovački rezervat St Lucia, Park zaljeva False, Zaljev Kosi, Rezervat prirode jezera Etrza, Jezero Sibhayi, Pomorski rezervat
St Lucia, Pomorsko područje St. Lucia, Nacionalni park zaljeva Sodwana, Rezervat prirode Mapelane, Pomorski rezervat Maputaland, Rt Vidal, Ozabeni, Mfabeni, Područje divljine Tewate i Lovački rezervat Mkuze). Prije je bio poznat kao **Veliki park vlažnog područja sv. Lucije**, nazvan prema esturiju jezera sv. Lucije kojemu su Portugalci dali ime na Svetu Luciju, 13. prosinca 1575. godine. No, od 1. studenog 2007. godine preimenovan je u **Park vlažnog područja iSimangaliso** u skladu s lokalnim zulu jezikom.

iSimangaliso ima jedinstvene ekosustave velike bioraznolikosti (od koraljnog grebenja i pješčanih plaža do suptropskih šumovitih dina, savana, jezera i močvara), izrazito velike ljepote na razmjerno malom području. Zbog toga je pomorsko područje iSimangalisoa zaštitila Ramsarska konvencija još 1971. godine, a njegovih 2.395,66&nbsp;km² upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi 1999. godine.

Od životinjskih vrsta koje obitavaju u parku, tu su: nilski krokodil (oko 1.200 primjeraka), vodenkonj (oko 800 primjeraka), slon, leopard, crni i bijeli nosorog, bivol, te morske životinje: kit, dupin, kitopsina i morske kornjače.

Postoje planovi za uključenje parka iSimangaliso u veće *Prekogranično zaštićeno područje Ponta do Ouro-Zaljev Kosi* gdje bi se spojilo s mozambičkim zaštićenim područjem Maputo (1.040&nbsp;km²), ali i planovi za uključenje ovog područja u još veće prekogranično zaštićeno područje Lubombo (4.195&nbsp;km²) u koji su uključena područja južnog Mozambika i Swazilanda.


Datoteka:Kosi Bay satellite.jpg|Satelitska snimka zaljeva Khosi s najvećim jezerom Nhlange. Sjeverni rt je granica s Mozambikom.
Datoteka:GreaterStLucia.jpg|Jezero sv. Lucije
Datoteka:St Lucia Estuary ISS006-E-38182.jpg|Estuarij sv. Lucije
Datoteka:Greater St. Lucia Wetland Park,South Africa.jpg|U parku je zabranjeno kupanje i ribolov
Datoteka:Sunrise Over Saint Lucia Bay.jpg|Zora u zaljevu sv. Lucije


## Izvori

## Vanjske veze

*  
* Vodič kroz iSimangaliso park  na stluciasouthafrica.co.za 
* The Greater St. Lucia Wetlands Park
Robben (otok)

**Otok Robben** (afrikaans: *Robbeneiland*, što znači "Otok tuljana") je otok u zaljevu Tafelbaai ispred Južnoafričkog grada Kaapstada (6,9&nbsp;km od njegovog obalnog predgrađa Bloubergstrand), pokrajina Western Cape.

On je ovalnog oblika promjera 3,3&nbsp;km od sjevera prema jugu i 1,9&nbsp;km širine, te ima površinu od od 5,07&nbsp;km². Otok je ravan i zbog djelovanja erozije uzdiže se tek nekoliko metara iznad mora. Sastoji se od prekambrijskih metamorfnih stijena koje pripadaju skupini Malmesbury.

Ipak, otok je najpoznatiji po svojoj upotrebi, jer je od sredine 17. naizmjence korišten kao zatvor, bolnica za neprihvaćene i kolonija gubavaca (1845.-1931.), i vojna baza (1936.-59.). Od 17. stoljeća nadalje su sačuvani ostaci kamenoloma, grobnica Hadije Kramata (prvog imama Kaapstadta koji je tu zatočen 1740-ih) iz 1755. godine i selo iz 19. stoljeća s upravnim zgradama, kapelom i župom, malenim svjetionikom i crkvom za gubavce koja je jedini ostatak kolonije gubavaca. Stare vojne građevine oko luke su nastale za Drugog svjetskog rata, dok su zgrade strogog zatvora nastale za vrijeme aparthejda 1960-ih. Ove zgrade koje su služile kao zatvor maksimalne sigurnosti za političke zatvorenike u vrijeme aparthejda, kao što su bivši predsjednik Južnoafričke Republike i dobitnik nobelove nagrade za mir, Nelson Mandela, ali i brojni drugi kao što je bivši predsjednik, Kgalema Motlanthe, te sadašnji predsjednik, Jacob Zuma.

Simbolična vrijednost otoka se očituje u njegovoj tmurnoj prošlosti kada je služio kao bolnica za nesretnike koje je društvo odbacilo kao nepoželjne, ali i kao zatvor za političke zatvorenike aparthejda. To se okončalo u 1990-ima kada je Južnoafrički narod odbacio nehumanu politiku aparthejda i oslobodio dugogodišnje zatvorenike otoka Robben. Od 1996. godine se razvio u muzej. God. 1999., otok Robben je upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi jer "mjesto gdje je trijumfirala demokracija i sloboda usprkos rasizmu i opresiji".


Datoteka:Robben Island from Table Mountain.jpg|Otok Robben nadomak Kaapstada 
Datoteka:Gate to Robben Island.jpg|Portal zatvora otoka Robben
Datoteka:Limestone quarry, Robben Island.jpg|Kamenolom vapnenca 
Datoteka:Nelson Mandela's prison cell, Robben Island, South Africa.jpg|Ćelija Nelsona Mandele
Datoteka:Rock pile, Robben Island Prison.jpg|Hrpa kamenja koju su podigli bivši zatvorenici prilikom kasnijih posjeta otoku


## Reference

## Vanjske veze

* Povijesna kronološka ljestvica otoka Robben  
* UWC Mayibuye Robben Island Archives  
* Robben Island Museum
Cape Floral

**Cvjetno područje rtova** (afrikaans: *Kaapse floraryk*, lat. *Capensis*) je jedno od šest fitogeografskih cvjetnih carstava na svijetu, a koje se nalazi u blizini rtova Južnoafričkih pokrajina Western Cape i Eastern Cape (Rt dobre nade i Agulhaški rt).

U ovom području suptorpske sredozemne klime površine od oko 95.500&nbsp;km², nalazi se osam zaštićenih područja površine oko 55.300&nbsp;km² koja su najbogatije vrstama cvijeća na svijetu (oko 9.000 vrsta), s jako velikim brojem endema (oko 69%). Iako čini tek 5% površine Afrike, u njemu se nalzi više od 20% svog cvijeća u Africi.

Jako kiselo i slabohranjivo tlo rtovske pješčenjačke ploče je ipak dom velikoj bioraznolikosti biljaka. Njega uglavnom čine *fynbos* grmovi (rodova Proteaceae, Ericaceae i Restionaceae), vatrom-skloni tvrdolisni grmovi, mediteranske šume i makije, te divlje poljsko cvijeće (npr. razne glavočike kao endemska *[[Elytropappus rhinocerotis]]*). Biljke ovog područja su razvile jedinstvene reproduktivne strategije raspršivanja sjemena insektima (mravima i termitima), prilagodbu na vatru, kao i obrasce endemizma te adaptivne radijacije izuzetne vrijednosti za znanost. Naime, ovo područje ima mnogih zajedničkih elemenata sa florama područja Australije i Antarktika, što ukazuje na njihovo zajedničko (gondvansko) podrijetlo tijekom geoloških razdoblja jure i krede.

Cvjetno područje rtova je prepoznala neprofitna organizacija *Conservation International* (CI) kao jedno od 200 svjetskih ekopodručja bioraznolikosti, a 2004. godine su njegovih osam zaštićenih područja upisana na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi zbog "izvanredne raznolikosti, gustoće i endemizma flore koja je među najbogatijima u svijetu". 
 
Zbog jedinstvenosti i ljepote ovog područja procvao je i ekološki turizam koji donosi oko 77 mlijuna randa godišnje.

## Popis UNESCO-vih lokaliteta

## Izvori

## Vanjske veze

* Središte bioraznolikosti rtova 
* Cape Action: the Cape floristic Region
Karabük

**Karabük** čita se **Karabuk**, je administrativni centar istoimene turske provincije Karabük od 110 537 stanovnika.

Ime grada je sintagma od turskih riječi *kara* = crno + *bük* = grm, glog, dakle to bi bilo **Crni grm** ili *Glogov grm*.
## Geografija
*Karabük* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u brdovitoj unutrašnjosti Anadolije, na nadmorskoj visini od 354 m. To je kraj gdje se spajaju u riječice Araç i Soğanlı i formiraju rijeku Filyos. Grad je udaljen je oko 200 km od Ankara i oko 100&nbsp;km od crnomorske obale.
## Historija
*Karabük* je potpuno novi grad izrastao nakon što je 1939. tu izgrađena velika čeličana. 
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Megalitski kameni krugovi u Gambiji i Senegalu

**Megalitski kameni krugovi Senegambije** (francuski: *Cercles mégalithiques de Sénégambie*) su megalitski spomenici u obliku više od 1.000 uspravnog kamenja laterita poredanog u koncentrične krugove u području od 100 x 350 km u Senegambiji (unija Senegala i Gambije oko rijeke Gambije). 93 kamena kruga, tumuli i grobni humci, koji se nalaze u četiri skupine: Sine Ngayène, Wanar, Wassu i Kerbatch, su upisani 2006. godine na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi. Iskapanja su otkrila kako su megalitski spomenici Senegambije nastali između 3. stoljeća pr. Kr. i 16. stoljeća, te predstavljaju prostran sveti krajolik koji je nastajao više od 1.500 godina, te odražava visoko razvijeno i dugotrajno društvo.

Iako su kameni krugovi bili predmetom istraživanja tijekom posljednjih 100 godina, a nekoliko lokaliteta su iskopana (Tholmans 1980., Galley 1982., Lawson 2002., te Hall i Bocoum od 2001.-2004.). Više se može zaključiti istražujući megalitsko područje kao cjelinu.

Materijal iz iskopa sugerira kako su se ukopi odvijali uglavnom tijekom prvog i početkom drugog tisućljeća, no odnos između grobnih humaka i kamenih krugova još nije u potpunosti utvrđen. Nije jasno jesu li ukopi nastali prije krugova, jesu li suvremeni njima ili su možda krugovi nastali prije. Neki od kamenoloma odakle je donešeno kamenje su identificirani, iako nijedan u zaštićenom području. Iskopani grobovi su otkrili ne tako strog režim: masa grobova je s tijelima bačenima slučajno, sugerirajući ili epidemiju ili neku vrstu žrtvovanja. 

Narod Manding koji trenutno živi u ovom području se doselio u 16. stoljeću, nakon izgradnje megalita, te se ne poistovjećuje s lokalitetima.


Datoteka:1014099-Wassu stone circles-The Gambia.jpg|Wassu (Senegal)
Datoteka:Wassu stone circle.jpg|Wassu (Senegal)
Datoteka:MégalitheSénégal.jpg|Sine Ngayène (Senegal)
Datoteka:Kerr Batch stone circle3.jpg|Kerr Batch (Gambija)


## Izvori

* Fotografije na ourplaceworldheritage.com   Posjećeno 18. 10. 2011.
Kolonijalne tvrđave i dvorci u Gani

**Kolonijalne tvrđave i dvorci u Gani** su skupina od trinaest fortifikacijskih trgovačkih ispostava kolonijalnih sila (uglavnom Portugala, Nizozemske i Velike Britanije) na "Zlatnoj obali" (današnja Gana). Podignuti od 1482. do 1786. godine između gradova Keta i Beyin, oni su bili važne postaje na trgovačkom putu koji su osnovali Portugalci u vrijeme velikih pomorskih otkrića, zbog čega su upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi još 1979. godine.

Zaštićeni spomenici su:

Ostale znamenite kolonijalne utvrde u Gani su:
* Fort Gross-Friedrichsburg (članak na njemačkoj wikipediji), Prince's Town
* Fort Orange, Sekondi
* Fort Prinzenstein, Keta

## Povezano
* St. George (Bermudi), Velika Britanija)
* Vaubanove utvrde (Francuska)

## Vanjske veze

* Fotografije na ourplaceworldheritage.com  
* Ghana-Net: Forts and Castles of Ghana  
* Ghana Place Names: Forts & Castles
Tradicionalne građevine naroda Ašanti

**Tradicijske građevine naroda Ašanti** se nalaze sjeverno i sjeveroistočno od grada Kumasija, u pokrajini Ašanti u središtu Gane. To su posljednji materijalni ostaci nekada snažnog naroda Ašanti koje je dostiglo svoj vrhunac u 18. stoljeću kada su vladali velikim područjem današnje Gane. 

Mnoge kuće su uništene tijekom rata Ašantija protiv Britanaca od 1806.-1901. godine. U to vrijeme (1895.) je britanski general Robert Baden Powell zapalio i najznamenitiju Ašanti građevinu, kraljevski mauzolej *Barem*. Danas je preživio samo mali broj tradicijskih građevina, kuća ili svetišta (tzv. "fetiš-kuće"), koja su starija od 100 godina.

One imaju zidove povezane sustavom drvenih greda i daskama od bambusa ispod drvenog krova (od biljaka *Hippocrates africana i Hippocrates rowlandii* koje su jako otporne na termite) sa slamnatim pokrovom. Podovi su im od nabijene gline, a vanjski zidovi i trijemovi su obično premazani slojem zemlje i raskošno ukrašeni šarenim apstraktnim, cvjetnim, životinjskim i antropomorfnim bareljefima. Kako su uglavnom građene od zemlje, drva i slame, jako su osjetljive na djelovanje vremena i vremenskih neprilika.

Trinaest tradicijskih građevina naroda Ašanti (u mjestima: Abetifi, Abirim, Akoboanbong, Asawase, Asenemaso, Bogyease, Darkwa, Jachie, Kentenkrono, Patakro i Obomeng) je upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi 1980. godine.

## Izvori

## Vanjske veze
* Michael Swithenbank, *Ahanti fetish houses*, Accra Ghana Univ Press, 1969. 
* ashanti.com.au  
* Svjetska baština u Gani 
* Conservation practice in Ghana, a case study: the fetish house at Asawasi (PDF)
Kastamonu

**Kastamonu** je administrativni centar istoimene turske provincije Kastamonu od 96 217 stanovnika. 
## Geografija
*Kastamonu* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u brdovitoj unutrašnjosti Anadolije, na nadmorskoj visini od 904 m. Grad je udaljen oko 115 km zapadno od industrijskog centra Karabüka i oko 100&nbsp;km od crnomorske obale.

*Kastamonu* i njegova okolica poznati su po preradi duhana, proizvodnji cigaretnog papira i namještaja od drva. Od 2006. u gradu djeluje univerzitet - Kastamonu Üniversitesi.
## Historija
Pretpostavlja se da je *Kastamonu* naselje čija prošlost seže do 18. vijeka pne.. Za rimskih vremena se zvalo - **Timonion** (grčki: Τιμόνιον).
Do promjena imena grada došlo je u 10. vijeku za Bizanta, kad je jedan od prominentnih vojskovođa cara Vasilija II. - Manuel Komnenos, izgradio utvrdu na brdu iznad grada koja je po njemu nazvana *Kastra Komnenon* (Κάστρα Κομνηνών). On je grad i okolne zemlje dobio kao proniju od cara, pa ih je tako htio štititi. Vremenom se Kastra Komnenon (Komnenov zamak) stopila u jednu riječ *Kastamonu*.
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Ordu

**Ordu** je lučki grad i administrativni centar istoimene turske provincije Ordu od 186 097 stanovnika. 
## Geografija
*Ordu* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u malom crnomorskom zaljevu. Udaljen je oko 150 km istočno od Samsuna i oko 180&nbsp;km zapadno od Trabzona, sa njima je povezan obalnim autoputem.
## Historija
Najstarije naselje na teritoriju današnjeg grada bila je **Kotiora** (grčki: Κοτύωρα) koju su osnovali miletski kolonisti u 8. vijeku pne.

Za ranog srednjeg vijeka krajem su ovladali turkmenski Danišmendi, a nakon njih od 1214. - Turci Seldžuci. Nakon tog su gradom vladale lokalne feudalne dinastije sve do 1461 kad je grad potpao pod Osmansko carstvo.

Novovjeki dio grada počeo je nicati 5&nbsp;km zapadno od antičkog Ordua, na mjestu gdje je osmanska vojska izgradila utvrdu. Tek 1869. promjenjeno je ime gradu u današnji - *Ordu* što na turskom znači - *Armija*.
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Düzce

**Düzce** čita se **Duzdže**, je administrativni centar istoimene turske provincije Düzce od 135 557 stanovnika. 
## Geografija
*Düzce* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, na platou udaljenom 32 km od obala Crnog mora. Smješten je praktički na pola puta između Ankare i İstanbula, južno od grada prolazi autoput - Е80.
## Historija
Najstarije naselje na teritoriju današnjeg grada bio je **Konuralp** iz 3. vijeka pne. koji je ležao 8&nbsp;km sjevernije od centra grada. On je sve do 74. pne. bio jedan od najznačajnijih gradova Bitinije. Počeo je stagnirati kad ga je zauzelo Pontsko Kraljevstvo, a nakon njih Rimljani. Za njihove vlasti gradu je promjenjeno ime u *Prusias ad Hypium*. Nakon raspada Rimskog Carstva - 395. gradom vlada Bizantsko carstvo

Osmanski komandant Konuralp beg zauzeo je grad i okolicu početkom 14. vijeka.

*Düzce* leži na vrlo trusnom području, pa su ga pogođali česti potresi; 1944., 1957. , 1967. Posljednji su ga zatresli - 1999. prvi 17. augusta a onda drugi još jači 12. novembar 1999. u 18:57. taj je bio magnitude 7.2 (richterove skale), trajao je 30 sekundi, i ubio 845 a ranio 5 000 stanovnika.
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Rize

**Rize** je lučki grad i administrativni centar istoimene turske provincije Rize od 104 508 stanovnika.

Ime grada potječe od grčke riječi **riza** (ριζα) a to znači planinski obronak.
## Geografija
*Rize* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, duž malog zaljeva Crnoga mora. Teren oko zaljeva je uski obalni pojas iznad kog se odmah steru visoke planine. Udaljen je oko 80 km istočno Trabzona, sa kojim je povezan obalnom cestom.

*Rize* je poznat po proizvodnji čaja.
## Historija
*Rize* je prvi spomenuo rimski historičar Flavije Arijan Ksenofont u djelu *Periplus* napisanom negdje između 131. - 132. pne. Nakon brojnih kraljevstva i carstava *Rize* su zauzeli 1461. Osmanlije.
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Pronija

**Pronija** (grčki: πρόνοια = njega, timar) bio je bizantski oblik feudalizma koji se bazirao na dodjeli carske zemlje i prihoda od nje - istaknutim pojedincima u zamjenu za zasluge u interesu carstva, to su najčešće bile vojne.

Taj sistem nagrađivanja pokrenut je za vrijeme vladavine bizantskog cara Konstantina IX Monomaha (1042. - 1055.)

## Historija
U početku se *pronija* je dodjeljivala na uživanje doživotno, ali se nije mogla prodavati, nasljeđivati niti prenositi na druge. Teritorij *pronija* kretao se od velikih područja, koja su uključivala po nekoliko sela, do vrlo malih posjeda dovoljnih za uzdržavanje jedne porodice.

Nositelj *pronije* - **pronoiarios** bio je apsolutni gospodar nad seljacima (**paroikoi**) koji su živjeli na njegovoj zemlji, on je skupljao porez od njih i odmjeravao im pravdu.

Tokom 11. vijeka - *pronija* je postala materijalna baza vojničkog sistema carstva, jer je korisnik *pronije* bio dužan služiti vojsku, dati i opremiti vojnike u odnosu na vrijednost svoje *pronije*. Za vrijeme vladavine Dinastije Komnina (1081. -1185.), zapljenjena su monaška imanja, kako bi se mogla podijeliti kao *pronije*, da se time poveća broj zemljoposjednika i vojnika za vojsku.

Od kraja 13. vijeka - *pronija* se mogla prenijeti na nasljednike, pa je i obaveza služenja u vojsci prebačena na dobro. U vrijeme vladavine Dinastije Paleologa (1261. - 1453.), počeo se raspadati sistem *pronija*, jer je feudalno plemstvo počelo odbijati ispunjavanje svojih vojničkih obaveza prema carstvu, ali je usput zadržalo svoje dobijene *pronije*.

## Izvori

## Vanjske veze
* Pronoia: The institution  
* ''Pronoia system'' na portalu Encyclopædia Britannica
Stil života (album)

**Stil života** je deveti studijski album srpskog pop-folk pevača Ace Lukasa. Izdat je krajem jula 2012. za Siti rekords.

## Spisak pesama

|- align=center
|1||align=left|*Gotovo*||align=left|-:-||
|- align=center
|2||align=left|*Stil života*||align=left|-:-||
|- align=center
|3||align=left|*Alo, budalo!*||align=left|-:-||
|- align=center
|4||align=left|*Kriva je*||align=left|-:-||
|- align=center
|5||align=left|*Ako ti još fali krevet moj*||align=left|-:-||
|- align=center
|6||align=left|*Crni zid*||align=left|-:-||
|- align=center
|7||align=left|*Dođi gore*||align=left|-:-||
|- align=center
|8||align=left|*Ti si mona bolna rana*||align=left|-:-||
|- align=center
|9||align=left|*Ni na svadbu, ni na sahranu*||align=left|-:-||
|- align=center
|10||align=left|*Daleko si*||align=left|-:-||
|- align=center
Stari Perkovci

**Stari Perkovci** su naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u sastavu općine Vrpolje u Brodsko-posavskoj županiji.

## Geografija
Stari Perkovci se nalaze oko 5&nbsp;km zapadno od općinskog središta Vrpolja, susjedna naselja su Novi Perkovci na sjeveru, Čajkovci na jugu te Novo Topolje na zapadu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Stari Perkovci su imali 1.123 stanovnika.

* **Napomena**: Stari Perkovci se od 1880. do 1931. iskazivaju pod imenom **Perkovci**.

## Sport

* NK Slavonac Stari Perkovci

## Izvori
Perkovci

**Perkovci** mogu označavati:
* Stari Perkovci, naselje u Hrvatskoj, smješteno u Brodsko-posavskoj županiji; od 1880. do 1931. je imalo službeni naziv Perkovci
** Željeznička postaja Perkovci, smještena u mjestu
* Novi Perkovci, susjedno naselje u Osječko-baranjskoj županiji
Andrijevci

Andrijevci mogu označavati:
* Donji Andrijevci, naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, u Brodsko-posavskoj županiji;
** Željeznička postaja Andrijevci, smještena u istom naselju;
* Gornji Andrijevci, susjedno naselje, smješteno u općini Sibinj
Nimba

**Nimba**, **Mont Nouon** ili **Mont Richard-Molard**, poznata i kao *Gvinejska kralježnica*, je planina koja se proteže između triju država u zapadnoj Africi, Liberije, Gvineje i Obale Bjelokosti. Najviši vrh mu je Mont Nimba visine 1.752 m (najviši vrh Gvineje i Obale Bjelokosti), a najveća naselja su mu Yekepa na zapadu (Liberija) i Bossou (Gvineja). Odmah ispod gustih šuma na njezinim obroncima protežu se prostrane savane pašnjaka bogatih biljnim i životinjskim vrstama.

Osim Liberijskog dijela cijela planina je danas **strogi rezervat prirode planine Nimba**, nacionalni park koji dijele Gvineja i Obala Bjelokosti; ali postoji prijedlog da mu se pripoji i dio u Liberiji.

Nacionalni park planine Nimba ima površinu od oko 180&nbsp;km² i upisan je 1981. godine na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi kao jedno od velikih utočišta divljih životinja kao što su: Cibetke, Dujker antilope, ali i ugrožene vrste poput Vibiparne nimbske krastače (*Nimbaphrynoides occidentalis*), te jedinstvenih čimpanzi koje rabe alatke.

Koncesija rudarenja željeza na prostorima zaštićenog lokaliteta i priliv velikog broja izbjeglica na Gvinejskom dijelu parka dovelo je do upisivanja parka na popis ugroženih mjesta svjetske baštine 1992. godine.

## Izvori

* Diedrich Westermann, Edwin William Smith i Cyril Daryll Forde, *Africa*, 1951., Oxford University Press. str. 335. OCLC 50238863
* John Charles Pugh i W. B. Morgan, *West Africa*, 1969., London: Methuen. 

## Vanjske veze
* TLC Africa 
* MSN Map  Posjećeno 29. ožujka 2011.
Tokat

**Tokat** je administrativni centar istoimene turske provincije Tokat od 132 437 stanovnika. 
## Geografija
*Tokat* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u brdovitoj unutrašnjosti Anadolije. Grad se smjestio na istočnom kraju uske plodne doline okružene visokim planinama (prosječno preko 1 200 m). Udaljen je oko 200 km južno od Samsuna, a nekih 130&nbsp;km od Crnoga mora.
## Historija
*Tokat* za antike znan kao **Eudokia**, osnovali su još Hetiti u 2. mileniju pne. Za vladavine pontsko - armenskog kralja Mitridata VI. bio je jedna jedna od njegovih snažnih utvrda.

Nakon Bitke kod Mancikerta *Eudokiju* su kao većinu Male Azije zauzeli Turci Seldžuci. Nakon tog je grad kroz par vjekova mjenjao razne gospodare, između ostalog i Seldžuke, koji su ga stano nanovo zauzimali da bi od 1396. podpao pod osmansku vlast.
## Vanjske veze
* Službene stranice grada
Gornji Andrijevci

**Gornji Andrijevci** su naseljeno mesto u sastavu opštine Sibinj u Brodsko-posavskoj županiji, Hrvatska. Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare opštine Slavonski Brod.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornji Andrijevci su imali 467 stanovnika.

## Popis [[1991]].

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mesto Gornji Andrijevci je imalo 578 stanovnika, sledećeg nacionalnog sastava:

## Vanjske veze
Zadubravlje

**Zadubravlje** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u sastavu općine Garčin u Brodsko-posavskoj županiji.

## Geografija
Zadubravlje se nalaze 7&nbsp;km jugoistočno od općinskog središta Garčina, susjedna naselja su Trnjani na sjeveru, Trnjanski Kuti na jugu, Bicko Selo na istoku te Donja Vrba na zapadu..

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Zadubravlje je imalo 912 stanovnika.

## Vanjske veze
* Stranice Općine Garčin/ Naselje Zadubravlje 

## Izvori
Donja Vrba

**Donja Vrba** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u sastavu općine Gornja Vrba u Brodsko-posavskoj županiji. Do 1993. nalazila se u sastavu velike općine Slavonski Brod.

## Geografija
Donja Vrba se nalazi oko 4&nbsp;km istočno od općinskog središta Gornje Vrbe na cesti prema Zadubravlju.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Donja Vrba je imala 599 stanovnika.

* **Napomena:**: Donja Vrba 1869. i 1880. sadrži podatke za naselje Gornja Vrba.

## Izvori
Stupnički Kuti

**Stupnički Kuti** su posavsko selo u općini Bebrina, u Brodsko-posavskoj županiji, smješteno 20&nbsp;km zapadno od Slavonskoga Broda i 4&nbsp;km od rijeke Save u posavskoj ravnici. Nalaze se na županijskoj cesti Brodski Stupnik - Slavonski Brod. Susjedna sela su Slavonski Kobaš, Bebrina i Brodski Stupnik. U selu se nalazi crkva svete Katarine, društveni dom te zgrada osnovne škole. Stupnički Kuti poznati su i po nogometnom klubu Graničar.

## Stanovništvo
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2011. godine, Stupnički su Kuti imali 384 stanovnika.

Prema popisu stanovništva iz 1910. godine, kada je selo nosilo naziv Kuti, broj stanovnika iznosio je 701:

* Hrvati - 553
* Rusini - 24
* Slovaci - 7
* Mađari - 2
* ostali - 115

## Galerija

Datoteka:Stupnički Kuti (ulaz u selo).JPG|Ulaz u selo


## Poznete osobe
* Ignacije Fostač, katolički svećenik i monsinjor

## Vanjske veze

## Izvor
Orlovac

**Orlovac** može biti:
* Orlovac (Kuršumlija), naseljeno mesto u opštini Kuršumlija, Toplički upravni okrug, Republika Srbija
* Orlovac (Nova Rača), naseljeno mesto u opštini Nova Rača, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska
* Orlovac Zdenački, naseljeno mesto grada Grubišnog Polja, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska

; ili:
* HE Orlovac, hiroelektrana na reci Cetini, Hrvatska
Orlovac Zdenački

**Orlovac Zdenački** je naseljeno mjesto u sastavu grada Grubišnog Polja, u Bjelovarsko-bilogorskoj županiji, Republika Hrvatska. Predstavlja jedno od hrvatskih naselja u kome Srbi imaju većinu.

## Geografija
Orlovac Zdenački se nalazi oko 3&nbsp;km zapadno od Grubišnog Polja.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine, naselje Orlovac Zdenački je imalo 285 stanovnika.

## Popis [[1991]].

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mesto Orlovac Zdenački je imalo 350 stanovnika, sledećeg nacionalnog sastava:

## Reference

## Vanjske veze
* Vikimapija: Orlovac Zdenački
Orlovac (Kuršumlija)

**Orlovac** je naselje u Srbiji u opštini Kuršumlija u Topličkom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 17 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 45 stanovnika).

## Demografija
U naselju Orlovac živi 17 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 69,8 godina (69,5 kod muškaraca i 70,0 kod žena). U naselju ima 9 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 1,89.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Orlovac (Nova Rača)

**Orlovac** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu općine Nova Rača, Bjelovarsko-bilogorska županija. Do početka 1990-ih je naselje bilo dio velike općine Bjelovar.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Orlovac je imao 199 stanovnika.



## Izvori
Malino

**Malino** može označavati:
* Malino (Indonezija), grad na otoku Sulawesi u Indoneziji; 
** Malinska konferencija (1946)
** Sporazum iz Malina II (2002)
* Malino (Makedonija), selo u Makedoniji, općina Sveti Nikola
* Malino (Hrvatska), selo u Hrvatskoj, općina Oriovac
* nekoliko toponima u Rusiji:
** Malino (aerodrom), vojna baza kraj Moskve
Malino (Oriovac)

**Malino** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u sastavu općine Oriovac u Brodsko-posavskoj županiji.

## Geografija
Malino se nalaze 3&nbsp;km zapadno od Oriovca, susjedna naselja su Lužani na zapadu i Kujnik na istoku.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Malino je imao 458 stanovnika, dok je 2001. godine imalo 576 stanovnika, od čega 539 Hrvata i 26 Srba.

## Izvori
Malino (Sveti Nikola)

**Malino** () je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Malino je selo u sastavu opštine Sveti Nikola.

## Prirodni uslovi
Malino je smešteno u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Štipa, naselje je udaljeno 40 kilometara severozapadno.

Naselje Malino se nalazi u istorijskoj oblasti Ovče polje. Selo nije smešteno u samom polju, već severozapadno od polja, na severoistočnim padinama Gradištanske planine. Nadmorska visina naselja je približno 470 metara.

Mesna klima je umereno kontinentalna.

## Stanovništvo
Malino je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 45 stanovnika.

Većinsko stanovništvo su etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

## Literatura
* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

## Vanjske veze

* www.svetinikole.gov.mk Zvanična stranica opštine Sveti Nikola
Nova Kapela (razvrstavanje)

**Nova Kapela** može značiti:

* Nova Kapela, općina u Brodsko-posavskoj županiji
* Nova Kapela (Dubrava), mjesto u općini Dubrava u Zagrebačkoj županiji
Nova Kapela (Dubrava)

**Nova Kapela** (prethodno **Vlaška Kapela**, **Nova Srpska Kapela** i **Srpska Kapela**), malo mjesto u Hrvatskoj, koje administrativno pripada općini Dubrava u Zagrebačkoj županiji. Do početka 1990-ih je bila dio općine Vrbovec.

## Geografija

Nova Kapela je udaljena 6&nbsp;km od naselja Dubrava i 60&nbsp;km vožnje od Zagreba. Glavna cesta kroz mjesto je županijska cesta Ž3042.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine Nova Kapela ima 279 stanovnika. Nova Kapela je drugo najveće mjesto u općini, odmah poslije sjedišta općine, naselja Dubrava.

## Sport

U Novoj Kapeli je oformljen Nogometni klub "Croatia".

## Povezano

* Stara Kapela (Dubrava)
Batrina

**Batrina** je naseljeno mesto u sastavu opštine Nova Kapela u Brodsko-posavskoj županiji, Hrvatska. Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare opštine Nova Gradiška.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Batrina je imala 1.005 stanovnika.

## Popis [[1991]].

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mesto Batrina je imalo 1.149 stanovnika, sledećeg nacionalnog sastava:

## Vanjske veze
Vrbova

**Vrbova** je mjesto u Brodsko-posavskoj županiji, u općini Staro Petrovo Selo.

## Geografija
Vrbova se nalaze na cesti Nova Gradiška - Slavonski Brod , istočno od Starog Petrovog Sela, susjedna naselja su Bili Brig na istoku, Blažević Dol na sjeveru, te Komarnica na jugu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Vrbova je imala 873 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze
* O Vrbovi na službenim stranicama Općine Staro Petrovo Selo
Lađevac

**Lađevac** može biti:

* Lađevac (prezime)

ili:
* Lađevac (Okučani), naseljeno mjesto u opštini Okučani, Zapadna Slavonija, Republika Hrvatska
* Gornji Lađevac, naseljeno mjesto grada Slunja, Kordun, Republika Hrvatska
* Donji Lađevac, naseljeno mjesto grada Slunja, Kordun, Republika Hrvatska
Lađevac (Okučani)

**Lađevac** je naseljeno mjesto u Hrvatskoj, koje administrativno pripada opštini Okučani, u Brodsko-posavskoj županiji, Republika Hrvatska.

## Geografija
Lađevac se nalazi oko 3,5&nbsp;km sjeverozapadno od Okučana.

## Historija
Lađevac se od raspada Jugoslavije do operacije Bljesak u svibnju 1995. godine nalazio pod vlašću Republike Srpske Krajine. Do teritorijalne reorganizacije naselje se nalazilo u sastavu bivše općine Nova Gradiška.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine, naselje Lađevac je imalo 269 stanovnika.

## Popis [[1991]].

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mesto Lađevac je imalo 424 stanovnika, sledećeg nacionalnog sastava:

## Reference

## Vanjske veze
* Vikimapija: Lađevac