open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lista okruga Havaja

Pet okruga Havaja na Havajskim ostrvima uživaju nešto veći status nego mnogi drugi okruzi kontinentalnog dela Sjedinjenih Država. Okruzi na Havajima su zakonski konstituisana vladina tela ispod nivoa države. Ne postoji nijedan formalni vid uprave (kao što je gradska vlast) ispod nivoa okruga na Havajima. (Čak je i Honolulu regulisan kao Grad i Okrug Honolulu, okrug koji pokriva ostrvo Oahu.) Za razliku od ostalih 49 država, Havaji ne prenose odgovornost za obrazovni sistem lokalnim školskim odborima; javno obrazovanje izvodi Sekretarijat za prosvetu Honolulua. Havajski okruzi sakupljaju porez na imovinu i naknade korišćenja da podrže održavanje puteva, aktivnosti zajednice, parkove, spasioce na plažama, sakupljanje đubreta, policiju (državna policijska jedinica, zvana Havajski sekretarijat za javnu bezbednost, ograničen je u opsegu delatnosti), hitnu pomoć, kao i službe za gašenje požara. Okruzi su stvoreni 1905, iz neorganizovane teritorije, sedem godina od nastanka Teritorije Havaja. Okrug Kalavao korišćen je isključivo kao leprozna kolonija, i nema mnogo izabranih zvaničnika kao drugi okruzi.

## Podaci o okruzima
Kôd Saveznog standarda za obradu informacija (-{FIPS}- kôd), korišćen od Vlade Sjedinjenih Država za jedinstvenu identifikaciju država, obezbeđen je za svaki unos. -{FIPS}- kôd za svaku oblast vodi ka podacima popisa stanovništva te oblasti. 

|}

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
*
Edinson Cavani

**Edinson Roberto Cavani Gómez** (Salto, 14. veljače 1987.) urugvajski je nogometaš koji igra kao napadač. Trenutno je član Boca Juniorsa.

## Klupska karijera

### Danubio

Cavani se seli u Montevideo sa 12 godina kako bi nastupao za Danubio. Godine 2006. debitirao je za Danubio i u prvom dijelu sezone *Aperturi* postigao je devet pogodaka te je bio izabran u momčad prvog dijela sezone.

### Palermo

Nakon par briljantnih utakmica na Južnoameričkom prvenstvu za mlade upada u oči velikim europskim klubovima kao što su npr. Juventus i Milan, ali ipak potpisuje za Palermo 29. siječnja 2007. što je potvrđeno dva dana nakon.

Cavani debitira 11. ožujka protiv Fiorentine. Ulazi s klupe i postiže izjednačujući pogodak.
Nakon odlaska Amaurija iz Palerma, Cavani osigurava mjesto u prvoj postavi gdje zajedno s Miccolijem postiže 14 pogodaka. Godine 2010. Cavani napušta redove Palerma.

### Napoli

U lipnju 2010. potpisuje petogodišnji ugovor s Napolijem. Postiže dva pogodka protiv Elfsborga i pomaže plasiranju Napolija u Europsku ligu. Od tada počinje spektakularan uzlet Napolija u Seria A.

U svom ligaškom debiju protiv Barija također postiže pogodak. Nakon odlično odigrane sezone Napoli se, ponajviše zahvaljujuči Cavaniju, plasira u Ligu prvaka. Cavani već postiže prvi pogodak protiv Manchester Citya. Četiri dana kasnije postiže hat-trick u pobjedi protiv Milana 3-1. Prvu sezonu završava s postignutih 26 pogodaka.

### Paris Saint-Germain

Dana 16. srpnja 2013. Edison prelazi iz Napolia u Paris Saint-Germain.

## Međunarodna karijera

U siječnju 2007. dobiva poziv za Urugvajsku nogometnu reprezentaciju do 20 godina. Nastupa na Južnoameričkom nogometnom prvenstvu za mlade u Paragvaju gdje u devet utakmica postiže sedam pogodaka i osvaja 3. mjesto s reprezentacijom.

Dana 6. veljače 2008. prvi put nastupa za Urugvaj i postiže pogodak u remiju 1-1 protiv Kolumbije.

## Uspjesi

### Klub

* Danubio, u prvom dijelu sezone (*Apertura*) izabran u najbolju momčad.

### Reprezentacija

* Urugvaj do 20: 3. mjestu na Južnoameričkom nogometnom prventvu za mlade u Paragvaju.
* Urugvaj: SP 2010. JAR, 4. mjesto
* Urugvaj: Copa América 2011. Pobjednik

## Vanjske veze

* Cavani's profile (from US Palermo website) 
* ESPN Profile
Maximiliano Pereira

**Victorio Maximiliano "Maxi" Pereira Páez** (Montevideo, 8. lipnja 1984.) je urugvajski nogometaš i reprezentativac koji trenutno igra za Porto na poziciji desnog beka. Svoju karijeru započeo je u Defensoru prije nego je 2007. godine prešao u Benficu, za koju je tokom godina skupio preko 300 službenih nastupa. 

Za reprezentaciju je debitirao 2005. godine te je sudjelovao na dva Svjetska prvenstva i nekoliko kontinentalnih kupova.
RFC

**RFC** se može odnositi na:

* Replikacioni faktor C, protein
* RFC1, protein
* Regenerativna gorivna ćelija ()
Admir Mehmedi

**Admir Mehmedi** (Gostivar, 16. ožujka 1991.) je švicarski nogometaš i reprezentativac albanskog porijekla koji trenutno igra za SC Freiburg.
Cry, the Beloved Country

***Cry, the Beloved Country*** () je roman južnoafričkog književnika Alana Patona objavljen 1948. godine. Protagonist je Stephen Kumalo, crni anglikanski svećenik koji iz svog rodnog sela odlazi u Johannesburg kako bi pokušao pronaći svog sina Absaloma, koji je tamo otišao u potrazi za boljim životom. Radnja pokazuje kako se ispostavi da se Absalom, suočen sa iskušenjima velikog grada, odao kriminalu te ga čeka suđenje za ubistvo bijelog inženjera, a prilikom koga će se Kumalo upoznati sa žrtvinim ocem, bogatim farmerom Jamesom Carverom. *Cry, the Beloved Country* je bio napisan nedugo prije nego što je u Južnoj Africi na vlast došla Nacionalna stranka i uvela režim apartheida. Usprkos toga, njegov sadržaj je izazvao veliku pažnju zbog detaljnog prikaza siromaštva u kome je živjelo većinsko crnačko stanovništvo, odnosno dubokog jaza između njega i privilegirane bjelačke manjine. *Cry, the Beloved Country* je, sa druge strane, nastojao ukazati kako se taj jaz može prevladati, a za što je kao alegorija trebao poslužiti odnos dva oca koje je sjedinila tragedija. Cry, the Beloved Country, koji je postao najpoznatiji Patonov roman i jedno od najpoznatijih djela južnoafričke književnosti, je bio ekraniziran dva puta - kao istoimeni britanski film 1951. i istoimeni južnoafrički film 1995. godine.
Haris Seferović

**Haris Seferović** (Sursee, 22. veljače 1992.) je švicarski nogometaš i reprezentativac bosanskog porijekla koji trenutno igra za Al-Vasl.
Cry, the Beloved Country (film, 1951)

***Cry, the Beloved Country*** () je britanski crno-bijeli film snimljen 1951. u režiji Zoltana Korde, poznat kao jedno od prvih ostvarenja koje se bavilo problemom rasne nejednakosti u tadašnjoj Južnoj Africi. Temelji se na istoimenom romanu južnoafričkog pisca i aktivista Alana Patona koji je također ko-producirao film i sudjelovao na pisanju scenarija. Protagonist, čiji lik tumači crni američki glumac Canada Lee, je crni anglikanski svećenik koji iz rodnog sela odlazi u Johanessburg pronaći sestru i sina, otkrivši da su se odali alkoholu i kriminalu, odnosno da mu je sin optužen za ubistvo bijelog inženjera, čiji je otac bogati farmer (koga tumači Charles Carson). *Cry, the Beloved Country* je bio sniman na lokacijama u Južnoj Africi, gdje je nedugo prije toga bio uveden strogi režim apartheida, pa je tako Leeju i crnom bahamskom glumcu Sidneyu Poitieru (koji tumači lik Kumalovog kolege i prijatelja) bilo zabranjeno da noći u istom hotelu kao i Korda; režiser je tu zabranu "zaobišao" tako što je južnoafričkim vlastima lažno tvrdio da Lee i Poitier nisu profesionalni glumci, nego njegovi lični sluge. Cry, the Beloved Country je zbog svoje društvene i političke angažiranosti, ali i duboko humane poruke o nužnosti prevladavanja razlika među ljudima, duboko imponirao tadašnjoj kritici te bio nominiran za niz prestižnih nagrada. Poitier je zahvaljujući njemu postao poznat te će sljedećih decenija postati jedna od prvih hollywoodskih crnih zvijezda.

## Glumačka postava
* Canada Lee ... Stephen Kumalo
* Charles Carson ... James Jarvis
* Sidney Poitier ... Velečasni Msimangu
* Joyce Carey ... Margaret Jarvis
* Geoffrey Keen ... Father Vincent
* Michael Goodliffe ... Martens, socijalni radnik u popravnom domu
* Edric Connor ... John Kumalo, Stephenov brat
* Charles McRae ... Stephenov prijatelj iz crkve
* Lionel Ngakane ... Absolom Kumalo, Stephenov sin
* Vivien Clinton ... Mary (Absolomova supruga)

## Reference

## Vanjske veze
*
Eteokle

**Eteokle** () bio je, u grčkoj mitologiji, bio je kralj Tebe, sin Edipa i Jokaste ili, po drugoj verziji, Euriganije. Njegovo ime potiče iz ranijeg oblika **Etewoklewes* (ἘτεϜοκλέϜες), što znači "vrlo slavan". Misli se da *[[Tawagalawa]]s* predstavlja hetitski oblik tog imena. Edip je u neznanju ubio svog oca Laja i potom se, takođe nehotice, oženio vlastitom majkom. Kad se spoznalo o čemu se radi, Edip je otišao u progonstvo iz Tebe, a vlast je prešla na njegova dva sžina, Eteokla i Polinika. Međutim, budući da je Edip na njih bacio kletvu, dvojica braće nisu mogla u slozi deliti vlast. Eteokla je nasledio njegov ujak, Kreont, koji je vladao u ime Eteoklova sina Laodamant. Ovog sina su Eteoklu pripisali kasniji autori, pošto je on, prema Eshilu, kao i njegov brat Polinik, umro bez dece.

## Edipova kletva
U *[[Tebaida|Tebaidi]]*, jednoj od kikličkih epopeja iz tebanskog ciklusa, koja je danas izgubljena, pričalo se o tome kako je Edip na svoje sinove bacio kletvu zato što su u dva navrata iskazali nepoštovanje prema njemu. Prvi put se to dogodilo kad su ga posluživali za stolom i tom prilikom koristili Kadmov srebrni stol i zlatni vrč, što je on bio strogo zabranio. Osim toga, dvojica braće poslužila su mu bedreni deo žrtvene životinje umesto ramena, koje je on po svom mišljenju zasluživao. Edip se razgnevio i pomolio se Zevsu da mu sinovi poginu u međusobnom okršaju.  Međutim, u Sofoklovoj tragediji *[[Edip na Kolonu]]* kaže se da je Edip želeo da ostane u Tebi, ali da ga je prognao Kreont. Edipova dva sina posvađala su se oko toga ko će vladati Tebom, no naposletku Eteokle dobio podršku Tebanaca i izgnao Polinika, koji je potom otišao Edipu i od njega zatražio blagoslov za ponovno osvajanje vlasti, ali ga je otac umesto toga prokleo i rekao mu da će pasti od bratovljeve ruke.

## Sukob oko vlasti
Ima nekoliko verzija o tome kako su Eteokle i Polinik delili vlast nad Tebom nakon Edipova odlaska iz grada. Prema Helaniku, Eteokle je ponudio bratu da bira vlast nad gradom ili udeo u očinskom imetku. S druge strane, prema Ferekidu, Eteokle je silom prognao Polinika i zadržao za sebe i vlast nad Tebom i imovinu. Pseudo-Apolodor i Diodor Sicilijski kažu da su se braća dogovorila o zajedničkoj vladavini, i to tako što će svaki naizmenično vladati godinu dana i tako se smenjivati na prestolu; međutim, Eteoklu je pripala vlast tokom prve godine, a kad se ona navršila, odbio je predati vlast bratu. 

Dok je Eteokle vladao u Tebi, Polinik je prvo otišao kralju Tezeju u Atini, a zatim kralju Adrastu u Argu, gde se oženio Argijom, kraljevom ćerkom, nakon što su je silovao. Adrast mu je obećao pomoć u pohodu na Tebu. Polinik je dobio i podršku proroka Amfijaraja tako što je prorokovoj supruzi Erifili poklonio ukletu Harmonijinu ogrlicu. Sedmorica protiv Tebe tad su napala Tebu, ali nisu uspeli u svojoj nameri da zauzmu grad. Tokom napada Polinik i Eteokle sukobili su se u dvoboju i usmrtili jedan drugoga.

## Reference

## Literatura
* 
* 
*
Škofljica (općina)

**Općina Škofljica** (slovenski: *Občina Škofljica*) je jedna od **212** slovenskih općina od 9.988 stanovnika., administrativni centar općine je istoimeni gradić Škofljica.
## Geografija
Općina Škofljica prostire se po Ljubljanskoj kotlini jugoistočno od Ljubljane, na površini od 43.3 km², na kojoj leži 18 naselja. 
## Naselja Općine Škofljica
Dole pri Škofljici, Drenik, Glinek, Gorenje Blato, Gradišče nad Pijavo Gorico, Gumnišče, Klada, Lanišče, Lavrica, Orle, Pijava Gorica, Pleše, Reber pri Škofljici, Smrjene, **[[Škofljica]]**, Vrh nad Želimljami, Zalog pri Škofljici, Želimlje
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Škofljica
Inolat

**Inolati** su hemijska jedinjenja sa negativno naelektrisanim kiseonikom vezanim za alkin funkcionalnu grupu. Oni su prvi put sintetisani 1975. putem fragmentacije ''N''-butilitijuma 3,4-difenilizoksazola.

Oni se ponašaju kao ketenski prekursori ili sintoni.

## Reference

## Povezano
* Enolat
Škofljica

**Škofljica** (njemački: *Frauenberg bei Laibach*) je grad u Sloveniji od 2.329 stanovnika, on je i administrativni centar istoimene općine Občina Škofljica.
## Geografija
Škofljica leži u Ljubljanskoj kotlini udaljena desetak km jugozapadno od centra Ljubljane, pa je zapravo samo predgrađe slovenske metropole.
## Historija
Škofljica je novi grad, izrastao nakon Drugog svjetskog rata doseljavanjem brojnih radnika u Ljubljanu, tek 1976. osnovana je istoimena župa.
Za historiju naselja i općine bila su važna dva dvorca; Lisičje (njemački: *Gayerau*) izgrađen u prvi polovici 16. vijeka i Namršelj (njemački: *Hammerstil*l) izgrađen u 15. vijeku.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Škofljica
Log-Dragomer

**Općina Log-Dragomer** (slovenski: *Občina Log-Dragomer*) je jedna od **212** slovenskih općina od 3.620 stanovnika., administrativni centri općine su gradići Dragomer i Log pri Brezovici.
## Geografija
Općina Log-Dragomer prostire se po Ljubljanskoj kotlini točnije u Ljubljanskom barju, jugozapadno od Ljubljane, na površini od 11 km², na kojoj leži 3 naselja.

To je novonastala općina, osnovana tek 2007. izdvajanjem iz dotadašnje Občina Vrhnike.
## Naselja Općine Log-Dragomer
**[[Dragomer]]**, Lukovica pri Brezovici, **[[Log pri Brezovici]]**
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Log-Dragomer
Dragomer

**Dragomer** (njemački: *Dragomer*) je gradić u Sloveniji od 1.446 stanovnika, on je uz gradić Log pri Brezovici ujedno i jedan od dva administrativna centra istoimene male Občine Log - Dragomer.
## Geografija
Dragomer leži u Ljubljanskoj kotlini udaljen 12 km jugozapadno od centra Ljubljane, u istoimenoj kotlini točnije u Ljubljanskom barju, pa je zapravo samo predgrađe slovenske metropole.
## Historija
Dragomer je novoizgrađeno naselje, izrastaslo nakon Drugog svjetskog rata doseljavanjem brojnih radnika u Ljubljanu. Još 1969. Dragomer je bio selo sa samo 64 kuća, sredinom 1970-ih izgrađeno je novo stambeno naselje, i odtad se Dragomer počeo oblikovati kao naselje porodičnih kuća. Od 2007. Dragoman je postao i administrativni centar Općine, nastale izdvajanjem iz dotadašnje Občina Vrhnike.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Log-Dragomer
Log pri Brezovici

**Log pri Brezovici** (njemački: *Laag bei Bresowitz*) je gradić u Sloveniji od 1.675 stanovnika, on je uz gradić Dragomer ujedno i jedan od dva administrativna centra istoimene male Občine Log - Dragomer.
## Geografija
Log pri Brezovici leži udaljen oko desetak km jugozapadno od centra Ljubljane, u istoimenoj kotlini točnije u Ljubljanskom barju.
## Historija
Za rimskih vremena tu se nalazila stanica za promjenu konja - Ad nonum (Na devetom miljokazu).
*Log* se prvi put spominje - 1479. u habsburgškoj darovnici, pa se tako zna da je tad to bilo selo u kom je živjelo 12 kmetova sa svojim porodicama. Tokom 19. vijeka Log je dvaput gorio, a 1895. i teško stradao u potresu.

U gradić se počeo oblikovati nakon Drugog svjetskog rata doseljavanjem brojnih radnika u Ljubljanu. Od 2007. Log je postao i administrativni centar Općine, nastale izdvajanjem iz dotadašnje Občina Vrhnike.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Log-Dragomer
Džavad Nekunam

**Džavad Nekunam** (perz. جواد نکونام; Raj, 7. 9. 1980. – ), umirovljeni iranski nogometaš koji je igrao na poziciji veznjaka. Rođen je u Raju na jugu Teherana i karijeru je započeo igrajući za omladinske klubove Naft Teheran i PAS Teheran. Profesionalnu karijeru započeo je 1998. u potonjem klubu u kojem je ostvario 179 nastupa i 45 golova. Nakon sedam godina prvo prelazi u emiratsku Al-Vahdu, potom u Al-Šardžu, a 2006. potpisuje za Osasunu iz Pamplone. U šest godina karijere u španskom klubu ostvario je 149 nastupa i 24 gola. Godine 2012. prelazi u teheranski Esteglal gdje se zadržao dvije godine, a 2014. potpisao je za kuvajtski Kuwait SC. Do kraja karijere igrao je još za Osasunu, Saipu i katarski Al-Arabi. Umirovio se 2016. godine.

Od 2002. do 2015. bio je aktivni član iranske reprezentacije, a od 2009. nosio je i kapetansku vrpcu.

## Vanjske veze

* Službeni profil na stranicama CA Osasuna  
* Službeni profil na TeamMelli 
* Profil na BDFutbol
* 
* Transfermarkt profile
Menekej

**Menekej** () bilo je ime nekoliko ličnosti u grčkoj mitologiji i jedne, kako se čini, istorijske osobe.

# Menekej je bio otac Kreonta, Jokaste i Hiponome, te istovremeno deda i tast Edipov.
# Drugi Menekej bio je sin Kreontov i ime je dobio po svom dedi. Prema Higinu i Staciju, kad je Edip iz Tebe otišao u progonstvo i kad su sedmorica krenula u pohod na Tebu, Kreontov sin Menekej počinio je samoubistvo tako što se bacio s gradskih zidina, i to nakon što je prorok Tiresija predvideo da će Teba izbeći katastrofu ako život izgubi bilo koji od potomaka Sparta. Nasposletku su Tebanci doista i pobedili odbacivši napad sedmorice. Taj je sukob predmet Eshilove tragedije *[[Sedmorica protiv Tebe]]*. Ovog Menekeja spominju Euripid, Psedo-Apolodor, Pausanija i Stacije. Pausanija je pisao da se Menekej ubio zbog proročanstva proročišta u Delfima. Njegov grob je prikazivan u Tebi blizu Nitijanske kapije.
# Prema nekim antičkim izvorima, Menekej je bio deda Kreonta i Jokaste, a njegov sin (Kreontov i Jokastin otac) zvao se Oskal.
# U antici se spominje još jedan **Menekej**, savremenik Epikurov, kome je ovaj filozof uputio jedno pismo u kojem je sažeo svoje etičko učenje.

## Reference
Hoffmanns Erzählungen

***Hoffmanns Erzählungen*** () je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1916. u režiji Richarda Oswalda. Predstavlja adaptaciju istoimene opere Jacquesa Offenbacha. Današnjim je historičarima zanimljiv prije svega zato što je u njemu jednu od prvih važnijih uloga tumačio Werner Krauss.

## Uloge
* Kurt Wolowsky ... Mladi Hoffmann
* Max Ruhbeck ... Ujak
* Paula Ronay ... Ujna
* Werner Krauss ... Grof Dapertutto
* Friedrich Kühne ... Coppelius, trgovac naočalama
* Lupu Pick ... Spalanzani, direktor muzeja
* Ernst Ludwig ... Savjetnik Crespel
* Nelly Ridon ... Frau Crespel
* Ruth Oswald ... mala Antonia
* Andreas von Horn ... Dr. Mirakel
* Erich Kaiser-Titz ... E.T.A. Hoffmann
* Ferdinand Bonn ... Općinski savjetnik Lindorf
* Käte Oswald ... Glumica
* Alice Hechy ... Olympia, automat (kao Alice Scheel-Hechy)
* Thea Sandten ... Giulietta
* Louis Neher ... Schlemihl

## Reference

## Vanjske veze
*  
* Hoffmanns Erzählungen in filmportal.de
Enner Valencia

**Enner Remberto Valencia Lastra** (San Lorenzo, 11. travnja 1989.) je ekvadorski nogometaš i reprezentativac koji igra kao napadač ili krilo za Internacional.
Trofazna struja

**Trofazna struja** je sustav od tri izmjeničnе strujе koje su međusobno fazno pomaknute. Fazni pomak između napona pojedinih faza u simetričnom trofaznom sustavu iznosi 120° (2π/3 radijana).

Sustav se slikovito predstavlja pomoću tri vektora koji rotiraju (fazora). Vektorski zbroj napona sve tri faze jednak je nuli, a to znači i da je kod simetrično opterećenog sustava i zbroj struja u povratnom vodiču jednak nuli, pa se on može i izostaviti. Također se iz vektorskog prikaza može izračunati da je razlika napona između bilo koje dvije faze \sqrt 3 puta veća od napona jedne faze.

Trofazni sustav je najčešće korišten višefazni sustav i na njemu se danas temelji dio globalnog elektroenergetskog sustava.
Bina (razvrstavanje)

**Bina** se može odnositi na:

* Pozornica, scenski prostor tj. mjesto na kojem se odigrava predstava
* Binas (Loir-et-Cher), naselje i opština u Francuskoj u departmanu Loir-et-Cher

## Povezano

* Bifenilindanon A (BINA), alosterni modulator metabotropnog glutamatnog receptora
Efektivna kamatna stopa

**Efektivna kamatna stopa** (*efektivna godišnja kamatna stopa*, *godišnja ekvivalentna stopa* (GES) ili jednostavno ​​*efektivna stopa*) je kamatna stopa na kredit ili finansijski proizvod prepravljen od nominalne kamatne stope kao kamatne stope sa godišnjom spoj kamate unatrag.

Ona se koristi za upoređenje godišnjih kamata između kredita s različitim složenim uslovima (dnevnim, mesečnim, godišnjim, ili neki drugim). Efektivna kamatna stopa se razlikuje u dva bitna aspekta od godišnje procentualne stope (GPS)

* Efektivna kamatna stopa po pravilu ne uključuje jednokratne troškove, kao što su *front-end* naknade;
* Efektivna kamatna stopa (uglavnom) nije definisana pravno ili od strane regulatorne vlasti (kao što GPS jeste u mnogim državama).

Nasuprot tome, GPS se koristi kao zakonski uslov, gde front-end naknade i druge troškovi mogu biti uključeni, kao što je definisano lokalnim zakonima.

Godišnji postotak prinosa ili efektivni godišnji prinos je analogan pojam korišten za štednju ili investicijski proizvod, kao što je potvrda o depozitu. Budući da bilo koji zajam je investicijski proizvod za davaoca, mogu se koristiti da se primjenjuje na iste transakcije, zavisno od tačke gledišta.

Efektivna godišnja kamata ili prinos može se izračunati ili primjenjuju različito, zavisno od okolnosti, a definiciju treba pažljivo proučiti. Na primer, banka može odnositi na prinos na kreditnom portfelju nakon očekivanih gubitaka kao svoj stvarnog prinosa, a uključuju prihode iz drugih naknada, što znači da kamate svaki dužnik može bitno se razlikuju od banke efektivnog prinosa.

## Reference

## Vanjske veze
* Onlajn računar efektivne kamatne stope
Dobrova – Polhov Gradec

**Općina Dobrova – Polhov Gradec** (slovenski: *Občina Dobrova - Polhov Gradec*) je jedna od **212** slovenskih općina od 7.485 stanovnika., administrativni centri općine su naselja Dobrova i Polhov Gradec.
## Geografija
Općina Dobrova – Polhov Gradec prostire se na zapadu Ljubljanske kotline točnije po Ljubljanskom barju, na površini od 117.5 km² na kojoj leži 33 naselja. 
## Naselja Općine Dobrova - Polhov Gradec
Babna Gora, Belica, Brezje pri Dobrovi, Briše pri Polhovem Gradcu, Butajnova, Črni Vrh, **[[Dobrova, Dobrova|Dobrova]]**, Dolenja vas pri Polhovem Gradcu, Draževnik, Dvor pri Polhovem Gradcu, Gabrje, Hrastenice, Hruševo, Komanija, Log pri Polhovem Gradcu, Osredek pri Dobrovi, Planina nad Horjulom, Podreber, Podsmreka, **[[Polhov Gradec]]**, Praproče, Pristava pri Polhovem Gradcu, Razori, Rovt, Selo nad Polhovim Gradcem, Setnica, Setnik, Smolnik, Srednja vas pri Polhovem Gradcu, Srednji Vrh, Šentjošt nad Horjulom, Stranska vas, Šujica
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Dobrova - Polhov Gradec
Sultanija Mihrišah

Sultanija Mihrišah bila je kći Šehzade Mustafa i Rumejse Hatune .Rođena je u Manisa Sandžaku .Kada joj je otac umro ona se udala nekog bega čije je ime nepoznato. Datum smrti nije poznat.Sa očeve strane imala je dvojicu braće Šehzade Mehmeda i Princ Sulejmana i tri sestre 
Šah Sultanija , Handan Sultanija i Nergisšah sultanija.
Surcos

***Surcos*** () je španski crno-bijeli film snimljen 1951. godine u režiji Joséa Antonija Nieves Condea, poznat kao jedno od rijetkih socijalno angažiranih ostvarenja španske kinematografije pod Francovom vlašću. Radnja prikazuje porodicu siromašnih španskih seljaka koja odlučuje potražiti sreću u Madridu, ali ih tamo dočekuju nezaposlenost i još veće siromaštvo, a što neke od njenih članova natjera da se okrenu kriminalu i prostituciji. *Surcos* je nastao pod snažnim uticajem među tadašnjim svjetskim sineastima popularnog italijanskog neorealizma te je zbog toga Conde inzistirao na što većem realizmu i autentičnosti. Historičarima je zbog toga film prilično zanimljiv jer prikazuje mnoge detalje svakodnevnog života u tadašnjoj Španiji, pogotovo među masama ruralnih imigranata, od kojih su mnogi Španiju pod Francovom vlašću ostavljali u lošem svjetlu. Conde je probleme sa cenzurom riješio zahvaljujući ličnim vezama sa nekim od vodećih ličnosti Falange, ali i završnicom koja sugerira kako je španskim seljacima umjesto u gradu mjesto na selu, a što je bilo u skladu sa Francovom konzervativnom ideologijom.

## Uloge
* Luis Peña ... El Mellao
* María Asquerino ... Pili
* Francisco Arenzana ... Pepe
* Marisa de Leza ... Tonia
* Ricardo Lucía ... Manolo Pérez
* José Prada ... Manuel Pérez
* Félix Dafauce ... Don Roque, "el Chamberlain"
* María Francés ... La madre

## Vanjske veze
* 
*
Falanga (Španija)

**Španska falanga za okupljanje nacionalističke sindikalističke ofanzive** (), poznatija pod imenom **Falanga** bila je desničarska politička partija koju je 1933. godine osnovao Hose Antonio Primo de Rivera tokom postojanja Španske republike. Za razliku od ostalih partija desne orijentacije u Španiji, Falanga se temeljila na republikanizmu, modernizmu i avangardizmu, odnosno u duhu ranog italijanskog fašizma.

Po izbijanju Španskog građanskog rata 1936. godine, članovi Falange pridružili su se nacionalistima na čelu s Fransiskom Frankom. Njen osnivač, Primo de Rivera, osuđen je na smrt od španske republikanske vlade nakon gubitka imuniteta u parlamentu, te je tako postao mučenik falangističkog pokreta. Tokom rata, 60 % predratnog članstva Falange izgubilo je život. Od 1938. sve sindikalne organizacije stavljene su pod upravu Falange.

Nakon kraja građanskog rata, Franko je Falangi dao ulogu partije koja razvija i neguje novu vladajuću ideologiju. Do 1942. broj članova partije narastao je do 932.000. Kako se Drugi svetski rat približavao kraju i postajalo očigledno da će Sile Osovine izgubiti, Franko i ideolozi partije počeli su da se udaljavaju od evropskog fašizma i započeli s izgradnjom nove ideologije „španskog katoličkog autoritarijanizma“, iako su u osnovama ideje fašizma zadržane (jedino je izbačena revolucionarna preobrazba društva). Takođe, od 1943. se Falanga počela opisivati kao pokret, a ne kao partija.

Kako je Španija, zahvaljujući dobrim odnosima s SAD-om, ekonomski napredovala i stasala nova generacija tehnokrata, članstvo Falange je sve više opadalo. Nakon smrti Franka 1975. godine, Falanga se raspala na nekoliko manjih partija koje deluju još i danas, ali im je popularnost neznatna.

## Povezano
* Hose Antonio Primo de Rivera
* Fransisko Franko
* Falangizam

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Zvanična stranica
Opsada Balera

**Opsada Balera** je započela u ljeto 1898. godine za vrijeme Filipinskog rata za nezavisnost na istočnoj obali filipinskog otoka Luzon kada su filipinski pobunjenici nastojali zauzeti uporište španske vojske u naselju Baler u današnjoj provinciji Aurora. Baler, koji je godinu dana ranije bio nakratko zauzet u pobunjeničkom prepadu, je u međuvremenu bio relativno dobro utvrđen, a njegov komandant vješto koristio nepristupačnost terena što mu je omogućilo da mjesecima uspješno odbija višestruko nadmoćnije filipinske snage. Nekoliko mjeseci prije opsade je izbio špansko-američki rat u kome je Španija poražena i pristala predati Filipine pod vlast SAD, odnosno povući sve preostale snage. Garnizon se, međutim, odbio predati, držeći da su vijesti o miru ratno lukavstvo. U međuvremenu su Amerikanci zaratili sa svojim filipinskim saveznicima te je ekspedicija poslana sa ciljem da izbavi španski garnizon (koji je još uvijek Amerikance smatrao neprijateljima) zarobljena od Filipinaca. Poručnik Saturnino Martin Cerezo je grad predao tek kada su pobunjenici kroz svoje linije propustili španskog potpukovnika Cristobal Aguilar y Castanedi, koji je Cerezu donio španske novine sa vijestima o završetku rata. Od 50 pripadnika garnizona, opsadu je preživjelo njih 37, pri čemu je najveći broj stradao od bolesti, a samo manji dio od neprijateljske vatre. Emilio Aguinaldo, filipinski pobunjenički vođa, je duboko impresioniran njihovom hrabrošću, 30. juna izdao ukaz kojim se oni ne smiju tretirati kao ratni zarobljenici nego kao "prijatelji" te da ih se smjesta repatrira u Španiju. Taj se dan na Filipinima obilježava kao Filipinsko-španski dan prijateljstva. Preživjeli su postali poznati kao "Posljednji na Filipinima" () te su po dolasku u Barcelonu slavljeni kao heroji.

O opsadi je godine 1945. u Španiji snimljen film pod naslovom *[[Los últimos de Filipinas]]*, a na Filipinima 2008. film pod naslovom *[[Baler (film)|Baler]]*.

## Izvori

## Povezano
* Japanski zaostali vojnici

## Vanjske veze

* Los últimos de Filipinas Website
Los últimos de Filipinas

***Los últimos de Filipinas*** () je španski crno-bijeli ratni film snimljen 1945. godine u režiji Antonija Romana. Radnja se temelji na radio-drami Enrique Lloveta *Los Héroes de Baler*, odnosno romanima *El Fuerte de Baler* Enriquea Alfonsa Baronesa i *El Fuerte de Baler* Rafaela Sáncheza Campoya, koji su se, pak, temeljili na stvarnim događajima, odnosno opisivali znamenitu opsadu Balera. Radnja započinje na Filipinima godine 1898. i prikazuje kako se malobrojni španski garnizon nastoji obraniti od višestruko nadmoćnijih filipinskih pobunjenika i, usprkos potpune izolacije, mjesecima uspješno pruža otpor nesvjestan da je u međuvremenu špansko-američki rat okončao špansku vlast na Filipinima.

## Uloge
* Armando Calvo ... Teniente Martín Cerezo
* José Nieto (glumac)|José Nieto	...	Capitán Enrique de las Morenas
* Guillermo Marín ... Doctor Rogelio Vigil
* Manolo Morán ... Pedro Vila
* Juan Calvo ... Cabo Olivares
* Fernando Rey ... Juan Chamizo
* Manuel Kayser ... Fray Cándido
* Carlos Muñoz ... Santamaría
* José Miguel Rupert ... Moisés
* Pablo Álvarez Rubio ... Herrero, el desertor
* Nani Fernández ... Tala
* Emilio Ruiz de Córdoba ... El Correo
* César Guzmán ... Jesús García Quijano
* Alfonso de Horna ... Marquiado
* Manuel Arbó ... Gómez Ortiz

## Vanjske veze
* 
* Movie of ''Los últimos de Filipinas'' at Google videos
* Los últimos de Filipinas Website (in English and Spanish)
Bellissima

***Bellissima*** () je italijanski crno-bijeli film snimljen 1951. u režiji Luchina Viscontija, a koji se smatra jednim od najvažnijih ostvarenja italijanskog neorealizma. Protagonistica, čiji lik tumači Anna Magnani, je žena iz skromne rimske radničke porodice, koja je opsjednuta filmovima, ali i idejom da njena mala kćer (čiji lik tumači Tina Apicella) može pobijediti na natječaju za za "najljepšu djevojčicu u Rimu" i postati filmska zvijezda. Radnja prikazuje kako pri ostvarenju tog cilja pokazuje sve manje skrupula, ali i brige za porodične financije, pa i zdravlje svog djeteta. *Bellissima* je poznat i kao jedno od prvih ostvarenja italijanske kinematografije koje se djelomično bavilo njom samom, pa se tako dio radnje odvija u znamenitim studijima Cinecitta i u njemu znameniti režiser Alessandro Blasetti tumači sam sebe. Kritičarima je, međutim, daleko snažniji dojam ostavila Magnani kao arhetip šoubiznis majke u jednoj od svojih najpoznatijih uloga.

## Uloge
* Anna Magnani - Maddalena Cecconi
* Walter Chiari - Alberto Annovazzi
* Tina Apicella - Maria Cecconi
* Gastone Renzelli - Spartaco Cecconi
* Tecla Scarano - Tilde Spernanzoni
* Lola Braccini - fotografova supruga
* Anton Giulio Bragaglia - fotograf
* Nora Ricci - djevojka iz praonice
* Vittorina Benvenuti
* Linda Sini - Mimmetta
* Teresa Battaggi - majka-snob
* Gisella Monaldi - recepcionar
* Amalia Pellegrini

## Vanjske veze
* 
* Pauline Kael's review
* DVDbeaver review
Dobrova, Dobrova

**Dobrova** (njemački: *Dobrawa*) je selo u Sloveniji od 941 stanovnika, ono je uz naselje Polhov Gradec i jedan od dva administrativna centra istoimene Občine Dobrova - Polhov Gradec.
## Geografija
Dobrova leži udaljena 8 km sjeverozapadno od centra Ljubljane u Ljubljanskom barju, pa je zapravo samo predgrađe slovenske metropole.
## Historija
Po lokalnoj legendi Dobrova je dobila ima po hiljadugodišnjem hrastu (slovenski: dub) koji je stajao još 1888. kad su ga posjekli.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Dobrova - Polhov Gradec
Polhov Gradec

**Polhov Gradec** (njemački: *Billichgrätz*) je selo u Sloveniji od 631 stanovnika, ono je uz naselje Dobrova i jedan od dva administrativna centra istoimene Občine Dobrova - Polhov Gradec.
## Geografija
Polhov Gradec leži udaljen oko 17 km zapadno od centra Ljubljane, u istoimenoj kotlini točnije u Ljubljanskom barju.
## Historija
Za rimskih vremena tu je negdje ležalo naselje Ad nonum. Pod imenom *Polhov Gradec* (*Billichgrätz*) se prvi put spominje još za za srednjeg vijeka - 1261, tad je bio feud baruna Polhograjskih, koji su na brdu Kalvarija imali svoj dvorac. Tokom 14. i dijelom u 15. vijeku on je (kao i čitavo selo) bio posjed Celjskih grofova. Teško je stradao za velikog potresa - 1511., a nakon tog su ga zauzeli i oštetili kmetovi za velikog seljačkog ustanka - 1515. tako da je danas u ruševinama.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Dobrova - Polhov Gradec
Bellissima (razvrstavanje)

**Bellissima** (na italijanskom "najljepša") može označavati:

* ''Bellissima'' (film), italijanski film iz 1951. godine, rež. Luchino Visconti
* *[[Bellissima!]]*, album grupe Pizzicato Five iz 1988. godine
* "Bellissima" (pjesma), pjesma DJ Quicksilvera iz 1997. godine
* *[[Trialeurodes bellissima]]*, vrsta insekta
Genji monogatari (film, 1951)

***Priča o Genjiju*** () je japanski crno-bijeli historijski film snimljen 1951. u režiji Kozaburoa Yoshimure. Predstavlja prvu filmsku adaptaciju istoimenog klasičnog romana. Radnja je smještena na japanski carski dvor početkom 11. vijeka i prikazuje ljubavni život princa, čiji lik tumači Kazuo Hasegawa. Godine 1952. je bio prikazan na Kanskom festivalu.

## Uloge
* Kazuo Hasegawa - Hikaru Genji
* Michiyo Kogure - Fujitsubo
* Machiko Kyô - Awaji no ue
* Nobuko Otowa - Murasaki no ue
* Mitsuko Mito - Aoi no ue
* Yuji Hori - Yoshinari
* Denjirô Ôkôchi - Takuma nyudo
* Chieko Soma - Kiritsubo
* Yumiko Hasegawa - Oborozukiyo no kimi
* Chieko Higashiyama - Kobiden
* Osamu Takizawa - Kiritsubo gomon
* Kentaro Honma - Kashira
* Yuriko Hanabusa - Kiritsubova majka
* Hisako Takihana - Redovnica
* Taiji Tonoyama - Svećenik

## Reference

## Vanjske veze
*
Daar doer in die bosveld

***Daar doer in die bosveld*** () je južnoafrička crno-bijela filmska komedija snimljena na afrikaansu godine 1951. u režiji Jamie Uysa. U njoj se Uys pojavljuje u glavnoj ulozi, kao provincijski farmer koji se zaljubi u novu seosku učiteljicu, čiji lik tumači Uysova supruga Hettie Uys.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Jamie Uys

**Jacobus Johannes Uys** (30. svibnja 1921.- 29. siječnja 1996.), poznatiji kao **Jamie Uys**, bio je južnoafrički filmski redatelj.

Rodio se u Johannesburgu. U karijeri je snimio 24 filma. Proslavio ga je naslov *[[Daar doer in die bosveld]]* (film je snimljen na afrikaansu).

Među njegovim ostalim ostvarenjima, ističu se *[[Dingaka]]*, *Smiješni ljudi* 1 i 2 i *[[Ta divna stvorenja]]*.
Ipak, njegov najuspješniji film je *[[Bogovi su pali na tjeme]]*. U tom filmu on je producent, scenarist i redatelj.

Osim snimanja filmova, Jamie se bavio i botanikom , a živio je i "zdravi život". Imao je skromnu kuću, udaljenu oko 300 metara od plaže. Struja mu je bila nepoznata.

Umro je 1996. godine u svojoj 74. godini od srčanog udara.
## Vanjske veze
*
Noč pered Roždjestvom (film, 1951)

***Noć pred Božić*** () je sovjetski animirani film snimljen 1951. u režiji sestara Valentine i Zinaide Brumberg. Predstavlja adaptaciju istoimene fantastične novele]] Nikolaja Gogolja. Za njega je karakteristično korištenje rotoskopije odnosno animacije temeljene na "kopiranju" pokreta zabilježenih na običnom filmu.

## Vanjske veze
* 
* Animator.ru|3011|«Ночь перед Рождеством»
* *Капков С.*. Интервью с Леонидом Аристовым
Kon-Tiki

**Kon-Tiki** ili **Kon Tiki** je splav kojom je norveški znanstvenik i istraživač Thor Heyerdahl 1947. s 5 sudrugova (Norvežanima Knutom Hauglandom, Erikom Hesselbergom, Torsteinom Raabyjem i Hermanom Watzingerom te Šveđaninom Bengtom Danielssonom) otplovio od mjesta Callao u Peruu na zapadnoj obali Južne Amerike do grebena Raroia (otočje ili arhipelag Tuamotu u Francuskoj Polineziji). Splav je bila izgrađena po uzoru na splavi kojima su se koristili drevni Peruanci, a kao materijal bilo je upotrijebljeno isključivo domaće balsino drvo, koje i natopljeno zadržava plovnost. Splav je nazvana po istoimenom božanstvu ili mitskom biću Inka (na jeziku Inka: *Sunčev sin*), koje su, navodno, polinezijski domorodci prepoznali kao svoje već zaboravljeno božanstvo. Svrha je pohoda (ekspedicije) bila dokazati da su prastanovnici Južne Amerike mogli naseliti Polineziju slijedeći velike oceanske struje; pohod je trajao 101 dan, tijekom kojih je splav prešla oko 8 000 kilometara. Iako je putovanje uspješno okončano, znanstvenici uglavnom nisu prihvatili Heyerdahlove teorije.

Kon-Tiki je je također ime popularne knjige koju je Heyerdahl napisao o svojim pustolovinama. Heyerdahl je tvrdio da su južnoamerički narodi naselili Polineziju u južnom Pacifiku u pretkolumbovska vremena. Organizirao je ekspediciju Kon-Tiki da bi pokazao kako je bilo tehnički moguće preploviti Tihi ocean isključivo uz pomoć materijala i tehnologije iz tog doba.

Heyerdahl i njegovi pomoćnici otišli su u Peru, gdje su pomoću stabala i drugih lokalnih materijala izgradili splav od drveta balsa na domorodački način prema crtežima španjolskih konkvistadora. Zajedno s petoricom ljudi Heyerdahl je na toj splavi plovio 101 dan i prešao oko 8 000 kilometara po Tihom oceanu dok se nije razbio na grebenu otoka Raroia u otočju Tuamotu 7. kolovoza 1947. Jedini moderni komad opreme na splavi bio je radio-aparat.

Knjiga *Kon-Tiki* bila je uspješnica, a dokumentarni film o ekspediciji osvojio je Oscara 1951.

Originalni Kon-Tiki je izložen u Muzeju Kon-Tiki u Oslu.

## Izvori

## Vanjske veze
* Muzej Kon-Tiki u Oslu
Karmen se vraća kući

je japanska filmska komedija snimljena 1951. u režiji Keisukea Kinoshite, poznata kao prvi japanski film u boji. Naslovna junakinja, čiji lik tumači Hideko Takamine, je mlada žena koja se nakon dugo vremena u Tokiju vraća u svoje provincijsko rodno mjesto. Radnja prikazuje komplikacije koje nastanu kada se otkrije da je za život zarađivala kao striptizeta. Film je snimljen korištenjem Fujicolora, odnosno tehnologije koju je razvila japanska korporacija Fujifilm.

## Uloge
* Hideko Takamine ... Lily Carmen, Aoyama Kin
* Shūji Sano ... slijepac Haruo Taguchi
* Chishu Ryu ... direktor škole
* Kuniko Ikawa ... Mitsuko, Haruoova supruga
* Takeshi Sakamoto ... Shoichi, Kinin otac
* Bontarō Miyake ... Maruju
* Keiji Sada ... G. Ogawa, školski učitelj
* Toshiko Kobayashi ... Akemi Maya
* Koji Mitsui ... Marujuova majka
* Yūko Mochizuki (alias Mieko Mochizuki) ... Aoyama Yuki, Kinina sestra
* Yoshito Yamaji ... seoski mladić
* Akio Isono ... Aoyama Ichiro
* Sumie Kuwabara
* Kuninori Takado
* Eiko Takamatsu
* Shoichi Kotoda
* Shusuke Agata
* Kiyoshi Koike ... Aoyama Naokichi
* Isao Shirosawa ... Taguchi Kiyoshi
* Yoichi Osugi
* Susumu Takase
* Jun Tanizaki
* Akira Noto
* Jun Yokoyama
* Shunsuke Kaneko
* Tami Yamamoto		
* Haruko Chichibu
* Sakae Ozawa ... Maruno Juzo (van špice)

## Reference

## Vanjske veze

*
Sultanija Šah

**Sultanija Šah** ili **Šahuban** (; *Şahuban Sultan*) (1509, Manisa — 1572, Istanbul) bila je sultanija, princeza Osmanskog carstva, kćerka sultana Selima I i rođena sestra sultana Sulejmana I.
## Život
Šah je rođena 1507. u Manisi, gde je provela svoje detinjstvo. Bila je jedna od četiri kćeri Selima I i njegove supruge sultanije Ajše Hafse, pored sultanija Hatidže, Bejhan i Fatme.

Posle smrti svoga oca, i dolaska njenog brata Sulejmana na presto, godine 1523. udata je za Lutfi-pašu, državnika koji je kasnije, 1539. postao veliki vezir. Iz ovog braka, Šah je imala dve kćerke. 1541. se razvela od svog supruga koji je nakon razvoda oslobođen svih svojih političkih pozicija. Razlog ovog razvoda je bilo upravo fizičko zlostavljanje Šah od strane njenog supruga. Nakon toga je i Šah naredila slugama da prebiju Lutfi-pašu i požalila se svom bratu, Sultanu Sulejmanu i zatražila razvod. Zbog toga je i Lutfi-paša skinut sa dotadašnje pozicije velikog vezira. Preudata je 1551. godine za Merkez efendiju (umro 1552).

Za sobom je ostavila i zadužbinu, džamiju Šah sultanije koja je sagrađena 1556. godine.

Šah je umrla 1572. u prestonici, Istanbulu.

## Grob
Grob tj. mezar Šah sultanije je pronađen nakon više od 400 godina, 16. marta 2013. godine prilikom restauracije groba njene majke Sultanije Ajše Hafse. Arheolozi su izjavili da su oni iz knjiga znali da je mezar Šah sultanije blizu mezara njene majke jer je ona umrla 28 godina nakon nje, ali ipak nisu mogli da odrede tačnu lokaciju. Nakon završetka obe restauracije do kraja 2013. ljudi će moći posetiti grobove obe sultanije.

## Reference
Kon-Tiki (dokumentarni film)

***Kon-Tiki*** je norveški crno-bijeli dokumentarni film snimljen u režiji Thora Heyerdahla i premijerno prikazan 1950. godine. Nastao je prilikom znamenite ekspedicije *[[Kon-Tiki]]*, odnosno na istoimenom splavu, kojim je Heyerdahl plovidbom preko Tihog Oceana nastojao dokazati svoje teze o trans-pacifičkim kontaktima između domorodaca Polinezija i Južne Amerike. Svi kadrovi su snimljeni jednom kamerom od 16&nbsp;mm, a film je kasnije Heyerdahl montirao i nadopisao mu komentar. Godine 1952. je osvojio Oscar za najbolji dokumentarni film.

## Vanjske veze
*
Stilijan Petrov

**Stiliyan Petrov** (bugarski: **Стилиян Петров**; Blagoevgrad, 5. srpnja 1979.) bivši bugarski fudbaler. 

Profesionalnu karijeru započeo je 1996. igrajući za bugarski klub CSKA Sofija.

S bugarskom reprezentacijom, Petrov je napravio svoj debi 23. prosinca 1998. godine u prijateljskoj utakmici protiv Maroka. U 2004. je sudjelovao na UEFA Euro, u kojoj, tijekom utakmice protiv Danske, je bio isključenje.
O crnogorskom nacionalnom pitanju

***O crnogorskom nacionalnom pitanju*** je poznati članak Milovana Đilasa iz 1945. godine.

Đilas je 1. maja 1945. u Borbi objavio tekst *O crnogorskom nacionalnom pitanju* kojim je definisao komunističko shvatanje crnogorske samobitnosti. U članku Đilas zaključuje da su "Crnogorci porijeklom Srbi", ali da su vremenom izrasli u posebnu naciju, odnosno da su postali "posebni, drukčiji 'Srbi' od svih Srba, - Crnogorci".

Pojedini autori su tijekom 1990-ih i kasnije Milovana Đilasa optuživali da je ovim člankom "izmislio" crnogorsku naciju.

## Sadržaj

Evo bitnijih stavova Đilasa iz tog članka:

## Revizija

U vreme svog disidenstva i boravka u inostranstvu, Đilas je svoje stavove znatno revidirao. On je u intervjuu pariskom „Le Monde” 30. decembra 1971 godine, u kojemu govori o nacionalnom pitanju u Jugoslaviji, pored ostalog, rekao: „Crnogorci čine sastavni deo srpske nacije“. Dalje Đilas kaže da je Crna Gora, u toku drugog svjetskog rata i po njegovom završetku, „kažnjena statusom posebne republke i izmišljanjem posebne crnogorske nacije“.

1980-ih je Đilas, odričući se svojih ranijih stavova o crnogorskoj naciji izloženih u „Borbi” 1. maja 1945. godine, govorio: 

1991. godine Đilas je govorio: 

## Izvori

## Povezano
* Crnogorci
* Milovan Đilas
Lukovica (općina)

**Općina Lukovica** (slovenski: *Občina Lukovica*) je jedna od **212** slovenskih općina od 5.631 stanovnika., administrativni centar općine je gradić Lukovica pri Domžalah.
## Geografija
Općina Lukovica prostire se sjeverno od Ljubljane, po Ljubljanskoj kotlini, na površini od 74.9 km², na kojoj leži 66 naselja, organiziranih u 8 mjesnih zajednica (krajevnih skupnosti); KS Blagovica, KS Češnjice, KS Krašnja, KS Lukovica, KS Prevoje, KS Rafolče, KS Trojane i KS Zlato polje. 
## Naselja Općine Lukovica
Blagovica, Brdo pri Lukovici, Brezovica pri Zlatem Polju, Bršlenovica, Dupeljne, Čeplje, Češnjice, Gabrje pod Špilkom, Golčaj, Gorenje, Gradišče pri Lukovici, Hribi, Imovica, Javorje pri Blagovici, Jelša, Kompolje, Koreno, Korpe, Krajno Brdo, Krašnja, Lipa, Log, **[[Lukovica pri Domžalah]]**, Mala Lašna, Mali Jelnik, Obrše, Podgora pri Zlatem Polju, Podmilj, Podsmrečje, Poljane nad Blagovico, Preserje pri Lukovici, Preserje pri Zlatem Polju, Prevalje, Prevoje pri Šentvidu, Prevoje, Prilesje, Prvine, Rafolče, Selce, Spodnje Koseze, Spodnje Loke, Spodnje Prapreče, Spodnji Petelinjek, Straža, Suša, Šentvid pri Lukovici, Trnjava, Trnovče, Trojane, Učak, V Zideh, Veliki Jelnik, Videm pri Lukovici, Vošce, Vranke, Vrba, Vrh nad Krašnjo, Vrhovlje, Zavrh pri Trojanah, Zgornje Loke, Zgornje Prapreče, Zgornji Petelinjek, Zlatenek, Zlato Polje, Šentožbolt, Žirovše
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Lukovica
Lukovica pri Domžalah

**Lukovica pri Domžalah** (njemački: *Wolfsbüchel*) je selo u Sloveniji od 412 stanovnika, ono je i administrativi centar istoimene Občine Lukovica.
## Geografija
Lukovica pri Domžalah leži udaljena oko 23 km sjeverno od centra Ljubljane, u Ljubljanskoj kotlini na trasi autoputa Ljubljana - Celje.
## Historija
Prostor Lukovice bio je još za rimskih vremena važan za promet, jer je preko njega išla cesta Akvileja - Aemona - Atrans - Celeia, zbog tog se pored Lukovice nalazila stanica / odmorište - *Ad Publicanos*. 
Ta uloga se nastavila i za srednjeg vijeka, jer se tokom 16. vijeka preko Lukovice odvijao poštanski promet između Ljubljane i Graza. Ceste i nedostatak dobre zemlje, odrredile su sudbinu mještana, koji se od tih vremena bave transportom i ugostitelljstvom - za putnike namjernike. Prometna važnost kraja obnovljena je nakon odluke o izgradnje carske ceste Trst - Beč 1720., potvrđena je u 19. vijeku izgradnjom željeznice na istoj ruti, a nakon tog i 1958 kad je izgrađena magistralna cesta Ljubljana - Celje, koja je danas postala autoput.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Lukovica
Horjul (općina)

**Općina Horjul** (slovenski: *Občina Horjul*) je jedna od **212** slovenskih općina od 2.937 stanovnika., administrativni centri općine je gradić Horjul.
## Geografija
Općina Horjul prostire se zapadno od Ljubljane po istoimenoj dolini na obroncima Kamniških Alpi.
Ukupna površina općine iznosi 32.5 km² na kojoj leži 9 naselja. 
## Naselja Općine Horjul
**[[Horjul]]**, Koreno nad Horjulom, Lesno Brdo, Ljubgojna, Podolnica, Samotorica, Vrzdenec, Zaklanec, Žažar.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Horjul
Horjul

**Horjul** (njemački: *Baumkirch in der Oberkrain*) je gradić u Sloveniji od 1.401 stanovnika, on je i administrativni centar istoimene Občine Horjul.
## Geografija
Horjul leži udaljen 16 km jugozapadno od centra Ljubljane (8, 4&nbsp;km sjeverno od Vrhnike) u istoimenoj dolini na obroncima Kamniških Alpi.
## Historija
O porijeklu imena ali i o samom nastanku mjesta postoje dvije hipoteze, obje se vežu uz Antički Rim, po jednoj je to derivat imena *Hora Julianus* (prevedeno sa latinskog *Iz vremena [[Julije Cezar|Julija Cezara]]*), a po drugoj to je derivat imena - *Forum Julianus* (Julijev vrt), u svakom slučaju to su samo hipoteze, bez čvrščih materijalnih dokaza.

Hornjul se počeo intenzivnije razvijati kad je krajem 18. vijeka postao sjedište župe. Župna crkva sv.Marjete, je najimpresivnija građevina u mjestu, koju je 1877. freskama ukrasio slikar Janez Šubica. Hornjul je u prvoj polovici 20. vijeka bio administrativni centar, nakon tog je izgubio tu funkciju, koja je obnovljena - 1998. kad je ponovno postao sjedište administrativni centar općine.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Općine Horjul
Sead Kolašinac

**Sead Kolašinac** (Karlsruhe, 20. lipnja 1993.) njemačko-bosanskohercegovački nogometaš. Trenutno nastupa za Atalantu. Igra na poziciji lijevog beka, ali može igrati i kao zadnji vezni i kao stoper.

## Karijera

#### Počeci

Kolašinac je započeo svoju karijeru u Karlsruher SC, gdje je osam godina igrao za juniorsku ekipu. Kasnije je bio član TSG 1899 Hoffenheima i VfB Stuttgarta, te je u januaru 2011. prešao u FC Schalke 04.

#### FC Schalke 04

Sa Schalkeom je 2012. godine osvojio Prvenstvo Njemačke za juniore. U junu 2012. potpisuje profesionalni ugovor, kojim se obavezao ostanak u klubu do 30. juna 2015. Njegov debitantski nastup u Bundesligi ostvario je 15. septembra 2012. godine pobjedom od 2:0 u Fürthu, kada je neposredno prije kraja utakmice zamijenio Christiana Fuchsa.

#### Reprezentacija

Dana 7. novembra 2013. selektor Bosanskohercegovačke nogometne reprezentacije Safet Sušić pozvao je Kolašinca u sastav za utakmicu protiv reprezentacije Argentine 18. novembra u St. Louisu.

## Reference