Šandor Hartig

**Šandor Hartig** (mađ. Hartig Sándor, Veliki Bečkerek, 13. decembar 1925. – Zrenjanin, 29. oktobar 2002) pisac, reditelj, scenograf kostimograf, kreator lutaka i lutkar, animator, pedagog, rukovodilac, skulptor. Zaslužan je, između ostalog, što je Zrenjanin, jednu deceniju posle Drugog svetskog rata dobio dostojno mesto na lutkarskoj pozorišnoj karti brozovske Jugoslavije. On je bio idejni tvorac, utemeljivač i prvi pionir zrenjaninskog lutkarstva. Osim što je ustanovio Lutkarsko pozorište u Zrenjaninu, napisao je čitav niz sjajnih predstava, režirao, izrađivao lutke i scenografiju, glumio u njima, a učinio je i nešto najdragocenije: stvorio je generaciju umetnika lutkara od kojih neki i danas rade. Temelji celokupnog životnog opusa Šandora Hartiga u lutkarskom pozorištu, počivaju na: organizovanju institucionalnog rada, izgradnji glumačkog ansambla, scenskom stvaranju i prosuđivanju lutkarske umetnosti.

## Biografija
Šandor Hartig je rođen kao osmo od jedanaestoro dece Alberta i Ane Hartig. Otac mu je bio učitelj, još bolji otac i izuzetan muzičar orguljaš. Majka Ana, domaćica, bila je Šandoru potpora i ikona u svakom kasnijem stvaranju. Sa 16. godina 1941. g. odlazi u Novi Sad radi polaska u Učiteljsku školu, koju nakon rata, 1945. godine, završava u Senti. Naredne godine, 1946, počinje da radi kao učitelj u Đali, da bi tokom naredne decenije, do 1956, radio kao direktor i učitelj u tri zrenjaninske škole. Radeći u prosveti, pronašao je svoju životnu ljubav – svet bajki, otkrio je kako deca stvaraju svoj svet mašte i fantazije. Od 1956. do 1974. godine posvećuje se svim segmentima rada u *Zrenjaninskom pozorištu lutaka*, od direktora do lutkara, scenografa, izvođača. U Novosadskom pozorištu (Újvidéki Színház) radi od 1974. do 1978. godine kao operativni direktor. Nakon odlaska u penziju, vraća se u Zrenjanin.

## Pozorište
Na ličnu inicijativu Šandora Hartiga, *Narodni odbor Zrenjanina* je 3. februara 1956. godine doneo odluku o osnivanju *Marionetskog pozorišta*, a Šandor Hartig je postavljen na mesto upravnika. Po njegovim rečima, tada je počela borba za opstanak i kvalitet rada. Od učitelja je postao reditelj, kreator lutaka, scenograf i glumac-lutkar. Tokom rada u pozorištu je kreirao preko hiljadu lutaka, a saradnik u izradi kostima je uvek bila njegova supruga Gizela Hartig. Režirao je preko 80 lutkarskih pozorišnih predstava na srpskom, mađarskom, rumunskom i slovačkom jeziku. Igrao je u više od 2 000 lutkarskih i televizijskih predstava. Na njegov predlog, Novosadska televizija prvi put u program za decu uključuje lutkarske predstave. Naziv prve televizijske serije ovog tipa je bio *Dugouško i Lažljivko (Füli és Csali)*. Druga se zvala: *Porodica miševa*. Sa Novosadskom televizijom je kao spoljni saradnik, zajedno sa lutkarima iz Zrenjanina, sarađivao deset godina.

## Obgrljene profesije
Paralelno sa navedenim poslovima, Šandor Hartig je radio i mnoge druge. Takođe, u njegovoj organizaciji ili sa pozicije na kojoj se nalazio, ponikli su, razvili se i ostvarili razni drugi projekti:
* Bio je direktor *Amaterskog pozorišta "Madač"* u Zrenjaninu i tu je funkciju obavljao deset godina volonterski, bez nadoknade;
* 1959. *Pozorište lutaka u Zrenjaninu* organizuje lutkarsku manifestaciju koja je sledeće godine prerasla u *[[Majske igre]]* u Bečeju;
* 1962. u organizaciji *Zrenjaninskog pozorišta lutaka*, održan je *Prvi susret pozorišta lutaka u Srbiji;*
* Bio je idejni tvorac i reditelj uspešnih dečijih karnevala, sa više hiljada lutaka koje su sama deca izradila;
* Osposobio je mladu trupu glumaca-lutkara koji su posvetili život tom pozivu i postali velikani u svom poslu;
* U Šapcu je, još kao mladi lutkar, 1965. godine, držao prvi *Republički seminar za Prosvetne radnike Srbije*, nakon kojeg su počele da rade školske lutkarske sekcije širom Srbije;
* U Pedagoškom zavodu u Zrenjaninu je takođe držao seminar za učitelje Banata sa temom: *Kako pretvoriti čas crtanja u likovno obrazovanje*;
* Bavio se vajarstvom i za sobom je ostavio nemali opus. Dva puta je izlagao svoje radove. U Subotici je 1999. godine imao samostalnu izložbu lutaka, skulptura i scenografije, a u Narodnom muzeju u Zrenjaninu, 2000. godine je priređena izložba njegovih lutaka i skulptura.
* U Kikindi, gde je radio 6 godina, osnovao je amatersku lutkarsku družinu koja je višestruko nagrađivana na Majskim igrama u Bečeju. 
* Vodio je lutkarsku sekciju pri *Dečjem odeljenju* *Gradske biblioteke* u Zrenjaninu.
* Obučavao je zrenjaninske vaspitačice kako da kreiraju lutke, kako da režiraju predstave sa lutkama u zabavištu. Zabavište "Zmaj Jova" dva puta je nagrađivano za najbolju predstavu na LUTKEF-u, 1998 u Subotici i 2000. u Beogradu;
* Sa *Pozorištem lutaka* učestvovao je nekoliko puta na *Međunarodnom festivalu lutkara u Bekeščabi* (Mađarska);
* Usavršavao se u pozorištima sa dugom lutkarskom tradicijom: u Beogradu, Ljubljani, Zagrebu i Budimpešti;
* Van pozorišta, radio je i kao odbornik u *Skupštini Opštine Zrenjanin*, bio je član *Pokrajinskog fonda za kulturu*, *Predsednik Izvršnog odbora Opštinske zajednice kulture u Zrenjaninu*, *predsednik Skupštine Samoupravne interesne zajednice kulture u Novom Sadu* itd.

## Nagrade
Šandor Hartig je višestruko nagrađivan za svoj rad, doprinose i zalaganja. 

Neke od najvažnijih nagrada su:
* Orden zasluga za narod sa srebrnom zvezdom;
* Plaketa i povelja Saveta za staranje i brigu o deci Srbije „Za radza decu i sa decom”;
* Oktobarska nagrada Grada Zrenjanina;
* „Zlatna ruža” Književne zajednice u Zrenjaninu za višedecenijsku posvećenost vrhumskom lutkarstvu;
* Nagrada za životno delo „Mali princ” u oblasti umetničkog stvaralaštva za decu koju dodeljuje Međunarodni festival pozorišta za decu u Subotici;
* Posthumno, Šandoru Hartigu je dodeljena i Povelja za poseban doprinos razvoja lutkarstva na 35. susretu profesionalnih pozorišta lutaka, održanom u Zrenjaninu 2002. godine, sa napomenom da je taj festival i osnovan po njegovoj ideji.

## Svedočenja savremenika i saradnika
„...U susretu sa Šanjikom, svako je dete pravilo iskorak napred – prema njemu; nisam ni jedno video da ustukne, ili zastane. Taj magnetizam pripisujem njegovoj peadgogiji, koja nije bila knjiška, nego možda onaj božji dar koji se dobija u mnogočlanim porodicama...” – Vojislav Zorić

„... bio je svestrani stvaralac sa bogatom maštom, uveren da lutkarsko pozorište služi za obogaćivanje dečjeg sveta. Njagova blagost, taktičnost, sistematičnost, celo njegovo biće održavalo je spokoj i mirnoću, a istovremenu neku zamišljenost i pogled u daljinu. Bio je dobar čovek...” – Živomir Joković

„...Bio je i ostao vodeći majstor u izradi marionetskih lutaka. On ih je vajao, sastavljao, montirao i u njegovim veštim animatorskim rukama je prohodala svaka marioneta u pozorištu.

Sećam se njegove lutke, psa Cezara. Kretao se kao da je živ. Fascinirao me je svaki pokret, svaki trzaj tog četvoronožnog psića. Gledala sam u vešte prste čika Šanjija, kako prepliće, podiže, spušta konce. Nekada mi se učinilo da taj čovek ima stotinu ruku...” – Irena Tot

„...Njagovo lutkarstvo je bilo prepuno veselosti i životne razdraganosti. Ovaj učitelj, pedagog po obrazovanju i društveni radnik u oblasti kulture za decu, isticao je da se životu na lutkarskoj sceni najviše naučio upravo od dece... ” – Slobodan Marković

„...Pamte se njegove virtuozne lutke, bilo da su javajke, ginjoli, marionete. Hartigove lutke su uvek žive. One su kreirane da bi igrale čarobni i neponovljivi svet pozorišta lutaka. Njagovi likovi su likovi iz bajki, ali i likovi iz sveta detinjstva. Ono što mogu Hartigove lutke – to živi glumci ne mogu...” – Radoslav Lazić


Datoteka:Marci - Hartigova prva lutka -1954.jpg
Datoteka:Ptica, rad Šandora Hartiga.jpg
Datoteka:Saksofonista, lutka Šandora Hartiga.jpg
Datoteka:Ivica I Marica, lutke Šandora Hartiga.jpg


## Reference

## Vanjske veze

* http://www.tosajovanovic.org.rs/predstave.html 
* https://hocupozoriste.rs/festivali/48-susreti-profesionalnih-pozorista-lutaka-srbije
* http://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz10/107.html
* http://www.politika.rs/scc/clanak/400770/Nagrada-da-ugadas-deci