Domenico Selvo

**Domenico Selvo** (? - 1087) bio je dužd Venecije koji je vladao od 1071. do 1084. O njegovom porijeklu i ranom životu se malo zna. Za vrijeme vladavine svog prethodnika Domenica I Contarinija je službovao kao diplomat. Nakon njegove smrti 1071. je postao dužd na izborima koji su prvi opisani u tekstu jednog očevica. Selvo je u prvim godinama vladavine uživao veliku popularnost, velikim dijelom zahvaljujući dugotrajnom miru i prosperitetu stvorenom diplomatskom aktivnošću Contarinija. Selvo je nastavio njegovu politiku, a posebnu vještinu iskazao u borbi za investituru kada je zadržao dobre odnose i sa rimsko-njemačkim carem Heinrichom IV i sa papom Grgurom VII. Selvo je nastavio graditi dobre odnose i sa Bizantom, kome je od 1081. pomagao u ratu s Normanima pod Robertom Guiscardom. Iako nije uspio spriječiti normansku invaziju Balkana, mletačka flota je Normanima nanijela teške poraze, te je Venecija u znak zahvalnosti primila Zlatnu bulu od cara Aleksija I Komnena, odnosno niz trgovačkih povlastica na kojima će se temeljliti njeno poslovno carstvo na Istočnom Mediteranu u sljedećim vijekovima. Neočekivani poraz od Guiscardove flote kod Krfa 1084. je Selvu, međutim, značajno srušio popularnost te je u decembru pokrenuta inicijativa za njegovo svrgavanje. Selvo je na to reagirao dobrovoljnim odstupanjem, stvorivši presedan koji će omogućiti čvršće oblikovanje Venecije kao republike. Zamijenio ga Vitalie Faliero. Selvo je otišao u samostan gdje je umro tri godine kasnije.

## Izvori

## Literatura

* Gallicciolli, Giovanni Battista. (1795). *Delle memorie venete antiche*, Venezia: D. Fracasso, Vol. VI. LCC DG676.3 .G3 Pre-1801 Coll. 
* Grubb, James S. "When Myths Lose Power: Four Decades of Venetian Historiography". *The Journal of Modern History*, Vol. 58, No. 1. (Mar., 1986).
* Hazlitt, W. Carew. (1915). *The Venetian Republic: Its Rise, its Growth, and its Fall. A.D. 409&ndash;1797*, London: Adam and Charles Black. LCC DG676 .H43 1915.
* Komnene, Anna. (1148). *[[Aleksijada|The Alexiad]]*, London: Penguin Classics. .
* McClellan, George B. (1904). *The Oligarchy of Venice*, Boston and New York: Houghton, Mifflin and Company. LCC DG677 .M13.
* Molmenti, Pompeo. (1906). *Venice: its Individual Growth from the Earliest Beginnings to the Fall of the Republic. The Middle Ages: Part I.* Translated by Horatio F. Brown. London: John Murray, Albemarle Street, W. LCC DG676 .M7.
* Muir, Edward. (1986). *Civic Ritual in Renaissance Venice*, Princeton: Princeton University Press. .
* Munk, Judith; Munk, Walter. "Venice hologram". *Proceedings of the American Philosophical Society*, Vol. 116, No. 5. (October 13, 1972).
* Nicol, Donald M. (1988). *Byzantium and Venice: A Study in Diplomatic and Cultural Relations*, Cambridge: Cambridge University Press. .
* Norwich, John Julius. (1989). *A History of Venice*, New York: Vintage Books. .
* Rendina, Claudio. (2003). *I dogi: Storia e segreti*, Rome: Newton Compton. . 
* Sansovino, Francesco. (1581) *Venetia, citta nobilissima et singolare, descritta...*, lib. xii, Bergamo: Leading. . 
* Skinner, Patricia. (2003). *Family Power in Southern Italy*, Cambridge: Cambridge University Press. .
* Staley, Edgcumbe. (1910). *The Dogaressas of Venice (the wives of the Doges)*, New York: C. Scribner's sons. LCC DG671.5 .S7.
* Wiel, Alethea. (1894). *Venice*, New York: G.P. Putnam's sons. .
* Wolff, Larry. "Venice and the Slavs of Dalmatia: The Drama of the Asiatic Empire in the Venetian Enlightenment". *[[Slavic Review]]*, Vol. 56, No. 3. (Autumn 1997).