open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taos Indijanci

**Taos Indijanci**, pleme američkih Indijanaca iz skupine Tiwa, porodica Tanoan, naseljeno u vrijeme dolaska Španjolaca (1540.) u dolini Taos u Novom Meksiku.

Nastambe Taosa građene su od adobe-opeka, ćerpiča sušenog na suncu što je bilo uobičajeno i kod ostalih pueblo-plemena, Tiwa, Keresa, Towa, Tewa, Zuñija i Hopija. Taosi su kao i ostali puebli bili agrarno društvo, uzgajivači kukuruza koji ovdje žive najmanje 800 godina. Dolaskom španjolskih konkvistadora i uvođenje kršćanske vjere doverst će do čuvenog pueblo-ustanka 1680. u kojem će Taosi imati značajnu ulogu, a vođa ustanka, Pope, imat će svoje komandno mjesto u Taosu. Petnaest godina kasnije, Španjolci će ponovno uvesti svoje misije. Broj će im početi opadati napadima susjednih Juta i Navaha, koji su pobili mnoge Taose a nakom meksičkog rata doći će Amerikanci. Na mjesto guvernera u novom Meksiku postavljen je Charles Bent, Amerikanac iz Charlestona, Zapadna Virginia (u to vrijeme Virginia), kojeg su Taosi ubili 19. siječnja 1847. Ovo će rezultirat invazijom američke vojske na Taos, u kojoj je 150 Taosa  pobijeno, a 16 ih je kasnije smaknuto zbog učestvovanja u ustanku. Taosi ipak neće mirovati ni kasnije. Godine 1910. podižu svoj posljednji ustanak.

## Izvori

## Vanjske veze
* The Taos Indians
Tano

**Tano**, izumrlo pleme porodice Kiowa-Tanoan koje je živjelo na području od Santa Fea do Goldena u Novom Meksiku. Sami sebe oni su nazivali T'han-u-ge, od čega su Tiwa Indijanci napravili naziv Taháno, koje se na koncu pretvorilo u Tano. Njihovo ime kasnije su lingvisti posudili da označe ime jezične porodice Tanoan (danas Kiowa-Tanoan). Tano Indijanci bili su najsrodniji plemenu Tewa od kojih su se odvojili, danas ih označavaju i imenom Southern Tewa /ili Južni Tewa/. Kada je 1540. Coronado prošao njihovom zemljom, ona je gotovo opustjela zbog napada Teya Indijanaca. Ove danas poznajemo kao Hasinai. 1630. od njihovih mnogobrojnih gradova-puebala ostalo je samo pet. 

Tijekom Pueblo ustanaka od 1680-1696 gradovi Tanoa opustješe još više, većina ih se nakon 1694. preselila u Arizonu među Hopi Indijance, miroljubivo pleme uzgajivača kukuruza koji nose nadimak 'Miroljubivi' ('Peaceful'). Većinu ovih preživjelih u ranom 19. stoljeću istrijebile su boginje. Nešto potomaka moglo bi biti u pueblo-plemenu Santo Domingo. Pleme Hano s Hopi rezervata u Arizoni, potomci su Tewa Indijanaca koji su tamo našli utočište nakon Pueblo-ustanka koji se desio između 1680-1692.

Najpoznatiji puebli Tano Indijanaca bili su Ciénega (u kojemu je bilo i Keresa), nalazio se u dolini Rio Santa Fé, 12 kilometara jugozapadno od Santa Fea. Tu su još bili Pueblo Blanco, Pueblo Colorado, Pueblo de los Silos, Pueblo Largo, Galisteo, i niz drugih.

## Vanjske veze
* Tano Indian Tribe History
Coran

**Coran** (Corachol), porodica ili skupina indijanskih jezika kojima govore, ili su nekada govorili Indijanci plemena Cora, Huichol i nestala srodna plemena pretežno u meksičkoj državi Jalisco i Nayarit. Predstavnici su im: Cora (Coano, Huaynamota, Zayahueco), Guachichil, Huichol, Totorame i Tecual); Ateacari.

## Jezici
* El Nayar Cora [crn] 
* Santa Teresa Cora [cok] 
* Huichol [hch]

## Reference

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Familia corachol
Coano

**Coano**.- Jedna od ogranaka Cora Indijanaca, skupina Coran, porodica Juto-Asteci. Nekada su bili naseljeni duž rijeke Río Santiago, u Nayaritu, Meksiko. Srodni su im Huaynamota i Zayahueco. 

## Izvori
Bocales

**Bocales** (Bocalos), pleme američkih Indijanaca poznato tek iz ranih španjolskih rukopisa koje je živjelo u 17. stoljeću u meskičkoj državi Coahuila. Ova danas nestala grupa jezično su možda bili srodni sa Negritos Indijancima i pripadali porodici Juto-Asteci.

## Izvori
Gavilán

**Gavilán** (Gabilán), pleme američkih Indijanaca u kasnom 17. stoljeću naseljeno području Bolsón de Mapimí u meksičkim državama Coahuila i Chihuahua. Ovo pleme prelazilo je i prijeko rijeke Rio Grande u [Teksas]. Nešto njihovih pripadnika popisano je na misiji San Antonio de Valero. John Reed Swanton vodi ih kao jedno od Coahuiltecan plemena, a Jack D. Forbes predočuje argumente da su govorili jezikom porodice Juto-Asteci. 

## Literatura
* Jack D. Forbes, &quot;Unknown Athapaskans: The Identification of the Jano, Jocome, Jumano, Manso, Suma, and Other Indian Tribes of the Southwest,&quot; Ethnohistory 6 (Spring 1959).

## vanjske poveznice
* Gavilán Indians
Cora

**Cora** (Nayeri, Náayarrite).- Indijanski narod iz grupe Coran, porodica Juto-Asteci, nastanjen u sjeveroistočnom Nayaritu, uz granicu sa Durangom, kao i u njezinom obalnom području. Sami sebe Cora nazivaju *Nayeri* a srodni su plemenima Guachichil, Huichol, Totorame i Tecual. Danas oko 16,000 Cora Indijanaca govori dva cora jezika, to su *Cora de El Nayar* i *Cora de Santa Teresa*, u meksičkoj državi Nayarit, uključujući i nekoliko stotina imigranata u američkoj državi Colorado. Pravi Cora Indijanci podijeljeni su na tri lokalna plemena, viz.: Coano, Huaynamota, Zayahueco.

## Kultura
Cora Indijanci žive u obalnom području Nayarita i u naseljima Dolores, Santa Teresa, Mesa del Nayar, Jesús Maria, San Francisco i Corepánu u Sierri Nayar. Core su kulturno veoma slični Huicholima, i oba plemena žive od agrikulture. Kukuruz, grah i tikve glavne su kulture, a zemlja se obrađuje plugom i štapovima za kopanje. većina obitelji drži krave zbog mlijeka i sira, te ovce radi vune ,dok se meso ovih životinjarijetko jede. Lovom, ribolovom i sakupljanjem Core i Huicholi nadopunjuju izvore svoje prehrane. Za razliku od Huichola koji lončarsku robu nabavljaju od trgovaca, Core su do danas očuvali lončarstvo. Šalove, torbe i prekrivače Indijanci proizvode sami na tkalačkim stanovima. odjeća je tradicionalna ili polu-tradicionalna. Muškarci nose, košulje i hlače od muslina, sandale i šešire, a treba pridodati i vezene marame i torbe koje se nose preko ramena. Žene nose duge suknje od muslina, duge bezrukavne bluze, sandale i plašt-quechquemitl (vidi quechquemitl) preko glave ili preko ramena.
Vjera Cora je katoličanstvo, čije svece identificiraju sa starim indijanskim bogovima. održavaju i stare paganske običaje i upražnjavaju kult-peyote.

## Literatura
* Catherine Palmer Finerty, *In a Village Far from Home: My Years Among the Cora Indians of the Sierra Madre* (Paperback)

## Vanjske veze
Huaynamota

**Huaynamota**, jedan od tri ogranaka pravih Cora Indijanaca, šire skupine Coran, porodica Juto-Asteci. Huaynamote su obitavali u dolini rijeke Río Grande de Santiago u meksičkoj državi Nayarit . 

## Izvori
Muutzizti

**Muutzizti** /od cora muuti =head,/ jedna od skupina pravih Cora Indijanaca nastanjenih nekada u središnjim predjelima planina Nayarit u u meksičkoj državi Jalisco. Spominje ih Orozco y Berra (u Geog. 59, 1864.).

Joseph de Ortega (u svome *Vocabulario en Lengua Castellana y Cora*, izdanom 1732.) njihov dijalekt naziva muutzicat, a ostala dva teacuacitzica (pleme Teacuacitzisti) i ateanaca (pleme Ateacari).

## Izvori

## Vanjske veze
* carta etnográfica de México
Tecual

**Tecual** (pl. Tecuales) pleme iz grupe Coran (Corachol) nekad naseljeni u dvije sekcije na Río Grande de Santiago i Río San Pedro u Nayaritu, Meksiko. U 17. stoljeću ove Indijance, koje neki drže za pretke suvremenih Huichola, nalazimo naseljene u gradovima nestalih Teco-Tecoxquin Indijanaca. 

*jezik*

Mason (1934.) Tecuale klasificira u porodicu Uto-Aztecan, užu grupu Aztecoidan (Nahua), danas se grupa Coran vodi zasebno unutar porodice Juto-astečki (jezična porodica) uključujući plemena Tecual, Huichol i Cora Indijance s ograncima Coano, Huaynamota i Zayahueco.

## Izvori
Totorame

**Totorame**, pleme srodno Cora Indijancima, grupa Corachol, nastanjeno u prvoj polovici 16. stoljeća na obali Sinaloe od Mazatlána na jug. Grad Mazatlán ('zemlja jelena' "Land of the Deer"), važna luka na pacifičkoj obali, utemeljen 1531. na njihovom je teritoriju.

Totorame su bili prvenstveno sjedilačko pleme, ratari (kukuruz, duhan,etc.), lovci i ribari. Umjetnost im poznajemo s polikromne lončarije. Crveni i crni dizajni ukazuju na visoku kulturu. –Pleme je stradalo od pokolja koji je izvršio (1531.) Nuño Beltrán de Guzmán sa svega 25 ljudi, ili su završili kao robovi na izgradnji prvog naselja i luke (Mazatlana).

Jezik Totorama nazivan je i pirome ili pinutl.

## Vanjske veze
* Totorames
Zayahueco

**Zayahueco** (Tzayahueco, Zayahueca), ogranak iz grupe pravih Cora Indijanaca, skupina corachol, porodice Juto-Asteci, nastanjeni u vremenima konkviste na jugozapadu Cora teritorije, u Jaliscu, Meksiko.

Pripadali su jugozapadnom kulturnom području
## Izvori
Tlakopanci

**Tlakopanci** (Tlacopanes) /ime dolazi po gradu Tlacopan ="*Planta florida sobre tierra llana*", jedno od plemena Nahua, ogranak Tepaneka i najmanje od tri plemena iz astečke konfederacije (ostala dva su Tenochca ili Mexica i Acolhua) nastanjeno u vrijeme dolaska Španjolaca u dolini Meksika. Glavno središte Tlakopanaca bila Tacuba ili Tlacopan koja se nalazila na zapdnoj obali jezera Texcoco.

## Vanjske veze
* Lewis H. Morgan 1877, Ancient Society. Chapter VII The Aztec Confederacy
Cholulteca

**Cholulteca** (Cholultec, Čolulteka, Čolulanci; ne smiju se pobrkati sa Choluteca, plemenom iz grupe Manguean), stari indijanski narod iz Meksika sa središtem u Choluli, oko 6 milja ili nešto više od 9 kiometara južno od Tlaxcale. Čolulteci su bili saveznici Asteka i neprijatelji Tlaškalteka, kasnijih saveznika sa Španjolcima. Savezništvo sa Astecima navuklo je Čolultekima Španjolce na vrat. Grad je u svome pohodu 1519. uništio konkvistador Hernán Cortés u savezništvu sa Tlaškalancima, pobivši najmanje 3.000 Čolulteka, a prema Las Casasu (navodi W. H. Prescott) dao je 100 ili više njihovih poglavica nabiti na kolac i ispeći.

Prema Cortezu glavni čolultečki grad imao je oko 20.000 kuća, a u blizini grada nalazili su se nasadi kukuruza, aloja, čilija i veliki nasadi kaktusa za uzgoj cochinille (Dactylopius coccus), iz koje su dobivali crvenu boju.

Čolulteki su bili vješti zanatstvu, izradi metala, tkanina od pamuka i agave, lončarstvu i drugom. Ljudske žrtve su prinosili.

## Literatura
* William H. Prescott, Osvojenje Meksika (prevela Ljubica Topić), Zagreb: Zora, 1955. 
* Borivoj Maksimović, Doba velikih geografskih otkriča. Zagreb : Novinarsko izdavačko poduzeće, 1955
* George C. Vaillant, The Aztecs of Mexico, Doubleday, 1962
* Lewis H. Morgan, Drevno društvo, Beograd : Prosveta, 1981
* Jean Descola, Konkvistadori, (preveo Đuro Plemenčić). Zagreb 1962

## Izvori

## Vanjske veze
* Cholultecas
Coca

**Coca** (pl. Cocas).- Pleme Nahua Indijanaca iz uže grupe Cazcan nastanjeno nekada u središnjem Jaliscu, u blizini Guadalajare i jezera Chapala. U vrijeme kada Španjolci prvi put dolaze u ovu regiju, njihov vođa Tzitlali pokreće svoje pleme u malenu dolinu okruženu visokim planinama, kraj poznat kao 'Cocolan'. Kao miroljubivo pleme Španjolci ih nisu dirali. José Ramírez Flores, nabrojao je gradove po kojima se govorio coca jezik, viz.: Cuyutlán, San Marcos, Tlajomulco, Toluquilla i Poncitlán.

Poznati meksički pjevači mariachi ili mariache, govori meksički povjesničar Ignacio Davila Garibi, iz Jalisca, nose ime po platformama koje su Coca Indijanci gradili po svojim gradovima Cocula, Zacoalco i drugima, koji su im služili za održavanje plesova. Riječ je porijeklom iz njihovog 'sestrinskog' jezika pinutl.

## Vanjske veze
* History of Mexico - Indigenous Jalisco 
* Origins of Mariachi: Cora? Coca? or French? 

## Izvori
Cuitlahuaca

**Cuitlahuaca**, staro Nahua pleme  koje je u astečko  doba bilo naseljeno između jezera Chalco i Xochimilco, Meksiko. Na jugu su bili okruženi plemenima Xochimilca, Mixquica i Chalca, sjeverni su im susjedi bili Culhua ili Culhuaque, Mexica (Tenochca) i Acolhua. Nema sigurnih podataka kada je utemeljen njihov grad Cuitláhuac (sada Tláhuac).  Prema nekim dokumentima to je bilo 1222., no postoji sumnja da se to zbilo prije 1171. Njihov prvi vladar bio je Cohuatomatzin. U 15. stoljeću došli su pod vlast Asteka.

## Vladari
*Cohuatomatzin 1282-1288
*Miahuatonaltzin 1290-1300
*Axayaltzin 1300-1308 
*Atzatzamaltzin 1308-1324
*Totepeuhtecutli 1324-1343
*Epcoatzin 1343-1354
*Quetzalmichin 1354-1365
*Mamatzin 1369-1389
*Pichatzin 1369-1392
*Tepolozmayotl 1393-1415

## Izvori
Culhua

**Culhua** (Culhuaque).- Stari indijanski civilizirani narod nastanjen u pred-konkvistadorsko doba na poluotoku što odvaja jezero México od jezera Xochimilco. Oni su naselili Culhuacan negdje u 12. stoljeću i isprva su bili gospodari nad plemenom Mexica, odnosno do utemeljenja |Tenochtitlana. Sredinom 14. stoljeća, u vrijeme ekspanzije Tepaneka iz Azcapotzalca, porazili su ih Asteci. Sam grad osvojen je 1428.

## Vladari
# Nauhyotl (umro 1124, nakon 60 gaodina.
# Cuauhtexpetlatzin (1124-1181.)
# Huetzin (1181.-1202.)
# Nonoalcatl (1202-1223.)
# Achitometl (1223-1237.)
# Cuauhtonal (1237-1251.)
# Mazatzin (1251-1274.)
# Quetzaltzin (1274-1287.)
# Chalchiuhtlatonac (1287-1304.)
# Cuauhtlix (1304-1311.)
# Yohuallatonac (1311-1321.)
# Tziuhtecatzin (1321-1334.)
# Xihuitlemoc (1334-1352.)
# Coxcox (1352-1376.)
# Acamapichtli (1376-1388.)
# Achitometl (1488-1400.)
# Nauhyotl (1400-1413.)

## Izvori
Cuyuteca

**Cuyuteca** (Cuyuteco) pleme Nahua Indijanaca s jugozapada meksičke države Jalisco nastanjeno u Atenquillo, Talpi, Mascoti, Mixtlanu, Atengu, i Tecolotlanu. Tokom 16. stoljeća zbog epidemija u ovom području, populacija je uveliko opala. Kasnije se ovdje ponovno naseljavaju Špaljolci i Indijanci iz Guadalajare i drugih krajeva Meksika. Smatra se da su Cuyuteci u ovaj kraj pristigli kasnije.

## Izvori
Desaguadero

**Desaguadero**  je grad od 8,635 stanovnika na jugoistoku Perua u Departmanu Puno.

On je administrativni centar distrikta koji ima 14,266 stanovnika
## Karakteristike

Desaguadero se prostire na jugu Jezera Titicaca na mjestu gdje izvire rijeka Desaguadero, udaljen 147 km od svog administrativnog centra Puna i 112 od La Paza

On je pogranički grad, s druge strane rijeke nalazi se njegov bolivijski pandan - Desaguadero, sa kojim je spojen sa dva mosta.
U oba se istovremeno u utorak i petak održavaju sajmovi, koji su motor trgovine od koje živi većina stanovnika i oboje su nastradali za velike poplave 1986.
## Historija

Desaguadero je službeno osnovan u maju 1854. kad je postao administrativni centar distrikta.
Kao naselje postoji još od Pretkolumbovskih vremena, zna su da su Inke tu podigle viseći most, koji je zamjenio stari pontonski od splavi.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad Provincial de Desaguadero'' (službene stranice)
Cazcán

**Cazcán** (Caxcan)/pl. Cazcanes, Caxcanes/, Nahua pleme iz najjužnijeg Zacatecasa i sjevernog Jalisca i malenog dijela Aguascalientesa u Meksiku, šireći se dalje na jug sve do jezera Chapala i iza Río Grande de Santiago. Pravi Cazcan naseljavaju sjeverni dio ovog teritorija. Ostala dva Cazcan plemena su Coca i Tecuexe. Cazcani su bili nomadi čija su glavna središta bili Teul, Tlaltenango, Juchipila, and Teocaltiche.

Prema Powellu zemlja Cazcan Indijanaca bila je srce indijanskog ustanka 1541. i 1542. Nakon Mixtonovog Ustanka Cazcanes postaju saveznici Španjolaca, ovo je dalo povoda napadima koje su protiv njih poveli Zacateco i Guachichil Indijanci tokom Chichimečkog rata. Pleme Cazcan nestalo je sa scene u 19. stoljeću. 

## Izvori
Bagaces

**Bagaces** (Bagaz), nestalo pleme američkih Indijanaca porodice Juto-Asteci, koje je u vrijeme dolaska prvih Španjolaca obitavalo u unutrašnjosti današnje Kostarike u provinciji Guanacaste. Bagaces, koji su govorili jezikom koji član uže skupine Nahuatlan, mogli bi biti potomci Nahua koji su se sa područja Meksika širili u pred-kolumbovska vremena prema jugu.

Naziv Bagaces dolazi navodno po imenu njihovog poglavice Bagatzi, čije je pleme živjelo na području cantona koji će po njima 1848. dobiti ime Bagaces.

## Izvori
Nicarao

**Nicarao**, indijanski narod iz grupe Nahua nastanjen u prvoj polovici 16. vijeka u Nikaragvi uz obale istoimenog jezera. U kontakt sa prvim Europljanima dolaze 1520.-tih godina dolaskom španjolskog istraživača i trgovca robljem Francisca Fernándeza de Córdobe (1524.) koji vodi ekspediciju u Nikaragvu i osniva prva španjolska naselja, današnje gradove Granadu na Jezeru Nicaragua i León na Jezeru Managua. Nicarao Indijanci prisiljeni su tada raditi u rudnicima i na španjolskim farmama. Nikaragva je dobila ime po plemenu i poglavici čije je ime bilo Nicarao.

Nicarao i Pipili, plemena koja su govorila nahuatskim vode porijeklo sa prostora današnjeg centralnog i južnog Meksika, njihove migracije na jug vjerojatno su indirektno povezane sa kolapsom Teotihuacana. U nekoliko valova od 700.-tih pa do 1350.. Nahua plemena se sele na prostore Centralne Amerike. Te selidbe predstavljaju, kaže William R, Fowler Jr., najveće migracije Mezoameričke prahistorije. Oko 1200. godine dolazi do novijih migracija koje su odcijepile Nicaraoe od Pipila.

## Vanjske veze
* Nicaragua History
* Nicaragua
Pipil

**Pipil**, indijanski narod ili grupa plemena američkih Indijanaca jezičnog roda Nahua, porodica [Uto-Aztecan], nastanjeni na području današnjih srednje-američkih država Salvador, Honduras i Gvatemala.

U vrijeme dolaska prvih Španjolaca u Srednju Ameriku iz Nove Španjolske (Meksiko) u ranom 16. stoljeću, područje poznato danas kao El Salvador nastanjivala su nomadska Nahua plemena, koja su govorila jezikom nahuat, a nazivali su se Pipil, uključujući plemena Mazuaha, Nonualco, Izalco i Cuzcatleco. Na ovo područje dolaze oko 3000 godine pr. Kr., ili prema drugim autorima, migracije iz Meksika u Salvador i druge zemlje Srednje Amerike započinju u 8. a završavaju u 14. stoljeću. U 11. stoljeću na području Salvadora zamijenili su Pokomame i osnovali svoje središte Cuzcatlán kada se formiraj u kao poseban narod, Pipili. Osnivaju dvije glavne federativne države, podijeljene na više manjih 'kneževina' (poglavištava).

Dolaskom Španjolaca u 16. stoljeću oni 1524. i 1525. ratuju sa armadom Pedra de Alvarada, ali su 1525 i poraženi. Pipili će u narednim periodima biti podvrgnuti kulturnoj i jezičnoj asimilaciji. U suvremenom Salvadoru Pipili čine stanovništvo seljaka bezemljaša i nadničara. Danas etnički broje oko 200,000 duša, poglavito u distriktu Sonsonate, ali tek oko 20 govornika još se služi materinskim jezikom. Svoj jezik nazivaju naawat.

## Literatura
* Castaneda Paganini, Ricardo (1959). La cultura toltecapipil de Guatemala. Guatemala City: Editorial del Ministerio de Educación Publica.
* Fowler, William R., Jr. (1985). "Ethnohistoric Sources on the Pipil-Nicarao of Central America: A Critical Analysis." Ethnohistory 32(1): 37-62.
* Fowler, William R., Jr. (1989a). The Cultural Evolution of Ancient Nahua Civilizations: The Pipil-Nicarao of Central America. Norman: University of Oklahoma Press.

## Vanjske veze
* El Salvador: National History
* Pipil
* Spanish Conquest And Colonization
Meztitlaneca

**Meztitlaneca** (Meztitlanec), Jedno od plemena Nahua koje je prema Orozco y Berra govorilo dijalektom azteca, skupina Nahuatlan, porodica Juto-Asteci, a bili su naseljeni u regiji sjeverno od jezera Tezcuco (Texcoco), između Sierra Madre i teritorija Huasteca u Meksiku. 

## Izvori
Pochutla

**Pochutla** (Pochutec, Pochuteca, Pochuteco), pleme američkih Indijanaca iz šire grupe Nahuatlan, porodica Juto-Asteci, koje je obitavalo na pacifičkoj obali Oaxace u blizini današnjeg Puerto Angela u Meksiku. Pochutla Indijanci su hispaniziran i a njihov jezik pochutla ili pochutec vjerojatno je nestao do novog milenija, uz napomenu da je Tim Knab 1970-tih pronašao dva govornika blizu Pochutle.

Pochuteci su se od ostalih Nahua mogli izdvojiti (što govore meksičke legende) negdje oko 800. godine, krećući se na jug prema Oaxaci. Prije svoga dolaska na obalu Oaxace oni su bili pod utjecajem Chatino Indijanaca (Zapotecan pleme), što je moglo dovesti do toga da se njihov jezik prilično razlikuje od ostalih Nahua jezika.

## Literatura
* Knab, Tim. 1980. When is a language really dead: the case of Pochutec. International Journal of American Linguistics, Vol.46, No.3:230-33.

## Izvori

## Vanjske veze
* El pochuteco en la dialectología nahua
Quauhquecholteca

**Quauhquecholteca** (Quauhquechollan-Xelhua; MexSp. Quauhquecholtechi; dolazi od quauh “orao” ) su Nahua narod u Meksiku čije je središte bio grad Quauhquechollan (današnji San Martín Huaquechula) u Puebli.

Oko 1400. godine ovo pleme naseljavalo je grad San Martín Huaquechula, jugoistočno od današnjeg glavnog grada Meksika. Dolaskom Španjolaca oni se 1520. priključuju Španjolcima u osvajanjima središnjim Meksikom, očito nadajući se oslobađanju od astečke tiranije.

Quauhquecholteca su se riješili astečke tiranije, ali nakon što su poslužili Španjolcima bijahu i sami uništeni.
## Izvori

## Vanjske veze
* Conquerors' Hopes Dashed 
* Precolombiane
Sayultec

**Sayultec** (Zaultecos), pleme Nahuatlan Indijanaca porodice Juto-Asteci, koje je obitavalo na dva odvojena područja u Meksiku, jedno je bilo na pacifičkoj obali u državi Jalisco, i drugo u unutrašnjosti, južno i jugozapadno od najvećeg slatkovodnog meksičkog jezera Lago de Chapala. Sayulteci se ne smiju pobrkati sa grupom Sayula, ogrankom Popoluca iz Vera Cruza. Ime Sayultec dolazi od nahuatl naziva zaulan &quot;Lugar de moscas&quot; ili 'zemlja muha' 

Prostor *Sayulla*, kako je ranije nazivana, ili *Zaulan* u prošlosti je bio izložen Nahua utjecaju, a zahvaljujući mnigracijama Nahua-govornika, trgovini i ekspedicijama niz domorodačkih grupa, prvotni stanovnici bili su Otomí, pretopilo se u Nahue koji su postali poznati kao Zaultecos ili Sayultecos, i čiji je jezik postao poznat kao sayulteca ili zaulteca. 

## Izvori
Nahua

**Nahua**, velika grupa plemena američki Indijanaca nastanjenih u krajevima od južnog Meksika, odnosno Mezoamerike pa kroz Srednju Ameriku u manjim enklavama sve do u Panamu. Nahua plemena govorila su jezicima i dijalektima Nahuatlan poznatih kao nahuat (istočni), nahual (zapadni) i nahuatl (središnji), a glavni preživjeli jezici su astečki ili nahuatl, član porodice Juto-Asteci, nadalje pochutla i pipil.

Nahuatlan govornici u rano kolonijalno doba obuhvaćala je mnoge plemenske skupine, a predstavljaju ih prvenstveno plemena astečke konfederacije: Acolhua ili Tezkukanci, Tlakopanci i Tenochca (ili Tenočki); Indijanci Alaguilac iz Gvatemale, srodni Pipilima iz Gvatemale, Hondurasa i Salvadora; plemena Nicarao i Nahuatlate ili Nahuatlato iz sjeverozapadne Nikaragve; Indijanci Desaguadero iz Kostarike; najjužniji predstavnici bi mogli biti Sigua iz Paname. Na području Meksika živio je najveći broj Nahua, od kojih su neki došli pod imenom Nahuatlaca, odnekuda sa sjevera, možda iz južnih predjela SAD, gdje još žive njihovi najsjeverniji daljnji rođaci, Indijanci Šošoni (Otegonian ili Yutan), te nešto južnije plemena Taracahitian, Coran i Piman. Meksička grupa obuhvaća uz spomenute i manje više značajna plemena: Bagaces ili Bagaz, Cazcan, Coca, Cuitlahuaca, Culhua, Cuyuteca, Guamare, Iztacchichimeca, Lagunero, Meztitlaneca, Michoaca, Pochutla (&lt;small&gt;čija je domovina uz Usumacintu nekad naseljenom Chol Indijancima Palencanos, Topiltepeques i Lacandoncima&lt;/small&gt;), Quauhquecholteca, Sayultec, Teco-Tecoxquin, Tecuexe, Tepaneca, Tepeaca, Teul, Tolteci, Xochimilca, Zacateco.

## Kultura
Jedan od uporabnih predmeta iz svakodnevnog života je comalli, tanjur koji se koristi za pripremanje kukuruznog brašna.

## Vanjske veze
* Nahuatlan
Nahuatlate

**Nahuatlate** (Nahuatlato), jedno od nestalih plemena i jezika Nahua Indijanaca iz Nikaragve. Nahuatlate su ostaci onih Nahua koji su se selili na jug i vjerojatno stime istog porijekla kao i njima srodni Pipil i Nicarao Indijanci, po kojima je Nikaragva dobila ime. Nahuatlate su se nastanili na pacifičkoj obali uz zaljev Fonseca (Golfo De Fonseca) kojega je 1522 otkrio Gil Gonzalez de Avila.

## Izvori
Sigua

**Sigua** (Zegua, Segua), pleme američkih Indijanaca porodice Juto-Asteci, ogranka Nahua, nastanjeno u predkolumbovsko doba na Río Telorio uz Bahia de Almirante, današnja provincija Bocas del Toro,  na atlantskoj obali Paname. Sigue bi mogli pripadati populacijama koje su sa Nahua teritorija u stara vremena migrirala prema jugu, u koje bi mogle biti i iste koje su dale porijeklo kasnijim Pipil i Desaguadero Indijancima. Dolaskom Kolumba 1502. godine na obalu Paname Sigue su već po svoj prilici živjeli u ovim krajevima, a stari dokumenti nazivaju ih i imenom *Mejicanos*, što bi moglo potvrđivati njihovo Nahua porijeklo. 

Možda su identični sa plemenom Zegua iz kraja zapadno od rijeke río Sixaola. Swanton na svojoj listi navodi svako pleme zasebno.

## Izvori
Teco-Tecoxquin

**Teco-Tecoxquin** /izgovor teko-tekoškin/(Tecoxquin; pl.Teco-Tecoxquines).- (od tequectequi, “throat-cutters”, 'rezači-vratova) pleme iz grupe Nahua nekad locirano u južnom Nayaritu i dvije enklave u zapadnom Michoacanu, Meksiko. Pleme je slabo poznato, iza njih u području Altaviste ostali petroglifi duž potoka Piletas. Nalazište je poznato kao “La Pila del Rey” i prostire se na 80 hektara. 

Plemena ovoga kraja pa i Tecoxquin bili su farmeri, ribari i proizvođači soli a trgovali su i kakaom i pamukom. Teco-Tecoxquines su bili organizirani u niz sela pod kontrolom Teuzacualpan-a u dolini Chila (moderni Zacualpan). Intenzivna trgovina Tecoxquinesa dopirala je sve do najmanje južne Sinaloe i na jug i istok do Colime i Michoacana. Ovi Indijanci su šamanisti-nahualisti (engl. 'nahualism'; došlo od 'nahualli') koji dolaze u kontakt s bogovima pomoću psihotropskih biljaka i duhana. Šamani padaju u trans što im omogućava da kontaktiraju duhove ili bogove. 

1524. godine Francisco Cortés de San Buenaventura dovodi ovo područje pod jurisdikciju Santiaga u Colimi. Šest godina kasnije Nuño De Guzman osniva kraljevstvo 'Nueva Galicia' (Nova Galicija), cijeli sjever i zapadna područja došla su pod Meksiko. Tecoxquines uskoro nestaju pokošeni epidemijama ili asimilacijom. 

*rat*

-'Rat cvijeća', poznat osobito kod Asteka (kao xochiyaoyotl) bio je prisutan i kod Tecoxquines Indijanaca. Cilj njihovog 'rata cvijeća' nije bio osvajanje teritorija nego lov na glave koje su kasnije nudili bogovima. Ove ratove često su vodili u susjednim krajevima, ali su također išli do dolina Talpa, Mascota i kanjona Mochitiltic u Jaliscu.

## Izvori
Tecuexe

**Tecuexe** su ogranak Cazcan Indijanaca iz grupe Nahua nastanjeno sjeverno od jezera Chapala u Jaliscu(Mexticacan, Jalostotitlan, Tepatitilan, Yahualica, Juchitlan, i Tonalan), te kod Tequile, Cuquio i Epatana, Meksiko. 

Studirao ih je Dr. Phil Weigand. Kao posebna grupa nisu dugo opstali. 

## Izvori
Tenochca

**Tenochca** (Tenočka; Mexica; Mešika), vodeće pleme astečke konfederacije čije je glavno gradsko središte, Tenochtitlán, u značenju "place of the Tenochcas," na mjestu kasnijeg Ciudad Mexica, bilo središte cijeloga astečkog carstva. Tenočki su ga osnovali između 1300 i 1375. nakon što su izbjegli pred Culhuama na jezero Texcoco. Nakon utemeljenja Tenochtitlana Tenočki su se ujedinili u labavi savez sa Akolhuancima iz grada Texcoco i Tlakopancima iz Tacube.

## Vanjske veze
* The Mexica
Tepaneca

**Tepaneca** (Tepanec) /=ljudi mosta/, indijanski narod iz Meksika srodan Astecima koji u dolinu Meksika dolaze treći po redu, odmah iza Chalca te se nastanjuju na zapadnom dijelu Doline Meksika. Tepaneci su pripadali široj grupi Nahua a živjeli su u gradu Azcapotzalco na zapadnoj obali jezera Texcoco. Oni su pripadali onim Nahuama, Nahuatlacama, koji su sa sjevera dolazili u Dolinu Meksika, a prvi među Nahuatlacama bili su Xochimilca (Šočimilka), pa nadalje po redu Chalca (Čalka), Tepaneca, Culhua, Tlatluicans (Tlatluikanci), Tlaxcalteca (Tlaškalteka) i Asteci. Za Tepaneke se kaže da su još između 950 i 1100 lutali okolnim krajevima dok se nisu skrasili u Azcapotzalcu. Tepaneki su se u novoj domovini podijelili na više skupina. Jedna od njih bili su Tlacopans (Tlakopanci) koji ulaze kao jedno od 3 plemena u astečki savez. Druga njihova skupina naselila se odmah južno od Tlaškalanaca, gdje ih nalazimo pod imenom Tepeaca. Porazom Tepeakanaca njihov grad postaje point d'appui za buduće operacije.

## Vanjske veze
* Origenes
Xochimilca

**Xochimilca**.- ('narod cvjetnog sjemena' ‘Nation of the Seeds of Flowers,’ ili 'narod plovećih polja' 'People of the Flower Fields'.- Nahua pleme, prvo od plemena Nahuatlaca koje je došlo u Dolinu Mexica i naselilo se na obali jezera Xochimilco ("garden of flowers."). Područje koje su naseljavali pripada današnjem Federalnom Distriktu i državi Morelos. – Nije točno poznato kada su se ovamo naselili ovi prvi Nahue. Zna se da su ih (Mexice) Asteci tamo našli kada su se 1248. (po drugima 1299) naselili u području Chapultepeca. Mexice su mirno živjeli negdje do 1323. Tada su žrtvovali princezu iz plemena Colhua što je dovelo rata. Udružiše se tada plemena Tepaneca, Colhua i Xochimilca i otjeraše Asteke. Veliki dio Asteka je bio zarobljen a ostatak je pobjegao na slano jezero Texcoco. Kasnije se ipak Colhue okrenuše protiv Xochimilca, pridružili su im se na to i Mexice, te je ovaj savez odnio pobjedu na Xochimilcama. 
– Xochimilca su poznati po tome što su bili duboko religiozan narod, veoma napredan u poljoprivredi. Grad (Xochimilco) podignut u pred-kolonijalno doba, poznat je po svojim plovećim-vrtovima ' chinampas. -Kasne 1500., znači prije Osvajanja, činampasi su se prostirali na nekih 9,000 hektara (22,230 akara 'acres') na jezerima Xochimilco (30 četvornih kilometara) i Chalco. Svaki hektar mogao je hraniti 20 osoba, stoga je ovaj kraj nakon astečkog osvajanja postao tenočtitlanska žitnica. (vidi Aztec)
 
## Vanjske veze
* En el Origen Fueron Los Xochimilcas
Piman

**Piman** (Tepiman; MexSp Pimic) je porodica indijanskih jezika, ili dio porodice Juto-Asteci, koja obuhvaća niz srodnih jezika i plemena iz Arizone i Sonore, i koja je po glavnom plemenu i jeziku Pima dobila ime. Plemena što se služe, ili su se služila jezicima i dijalektima Piman porodice su: Cocomacague, Colotlan, Himeri, Nebome ili Nevome, Papago (Tohono O'odham ), Piato, Pima (Akimel O'odham), Pima Bajo ili Lower Pima (O:b No'ok), Potlapigua, Quahatika, Tepecano, Teul, Ure, Vigitega, Yecora i Tepehuane del Norte i Tepehuane del Sur zvani kolektivno i Tepehuane. -Neki su autori prije ovoj porodici pripisivali i plemena što su govorila Taracahitian jezicima, no to nije priznato.

## Reference

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Tepiman family
Hia-Ced O'odham

**Hia-Ced O'odham** (Areneño), jedna od lokalnih skupina Papago Indijanaca iz grupe Piman čije se područje nalazilo zapadno od današnjeg rezervata Papago. Nekad su bili znatno rasprostranjeniji, na većem području južnog SAD-a i Meksika. Kao stanovnici pustinje nazivani su i Sand Papago, a kod Meksikanaca u 19. stoljeću pod imenom Areneño. Uz oskudnu zemljoradnju, lov i sakupljanje bili su im temelj opstanka. Jedna njihova lokalna grupa koja je zalazila u područje poznato kao Pinacate poznata je pod imenom "Pinacateños."

## Vanjske veze
* The Desert’s Changing Faces
Bamoa

**Bamoa** (Pima de Bamoa) /možda od ba + maioa, što Buelma prevodi sa * 'on the bank of the river' */ pleme američkih Indijanaca porodice Juto-Asteci, naseljeno u povijesno doba južno od Mayo Indijanaca duž donjeg toka rijeke Sinaloa, gdje ih na svojoj mapi locira Manuel Orozco y Berra. Glavno naselje bilo im je pueblo Bamoa. Prema klasifikaciji McQuowna i Greenberga Bamoe su pripadali u Taracahitian govornike, a prema drugima u grupu Piman.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* B- Mexican Indian Villages, Towns and Settlements
Cocomacague

**Cocomacague** (Cocomacaque, Pimas Cocomacaques), skupina Pima Bajo Indijanaca, šire grupe Piman, nastanjno sjeverno od rijeke Río de Sonora, u pustinjskim krajevima sjeverno i zapadno od suvremenog grada Hermosillo, u meksičkoj državi Sonora. Glavno naselje bilo im je Pitiquín, kasniji Hermosillo.

## Vanjske veze
* “El Pitiquín de Pimas Cocomacaques”
Colotlan

**Colotlan** (pl. Colotlanes) /&quot;tierra de alacranes&quot;; zemlja škorpija/, pleme Piman Indijanaca sa istoimene rijeke (Rio Colotlan) u meksičkoj državi Jalisco, između 104º i 105º dužine i 22º širine. Od njihovih naselja spominju se Comatlan i Apozolco, i poznata po tome što su Španjolci u njima podigli svoje misije za pokrštavanje Indijanaca. Colotlani, čiji je jezik nestao oko 1864. bliži su rođaci Teul i Tepecano Indijanaca, velika juto-astečka porodica.

Razni autori ime ovog plemena pišu različito. Bancroft ih pogrešnio naziva &quot;Cocotlanes,&quot; a kod Manuela Orozco y Berre javlja se u varijanti &quot;Coloclan&quot; a locira ih u području južno od Tepecana i duž istočne granice sa Cora-teritorijem.
## Izvori
Tlaxcalteca

**Tlaxcalteca** (Tlascala, Tlascalan, Tlaxcaltec, Tlaxcalteco), nekad snažan indijanski narod nastanjen u vrijeme hispanskog Osvajanja na području današnje meksičke države Tlaxcala. Tlaškalteci su govorili nahua jezikom, porodica Juto-Asteci, te su rasno i jezično srodni Astecima.

## Povijest, život i običaji Tlaškalteka
Dolina u kojoj su živjeli Tlaškalteci duga je oko 15 milja (24 kilometra) i široka oko 10 milja (16 kilometara). U vrijeme dolaska Corteza Tlaxcala je imala oko 500.000 stanovnika. prema Ixtlilxochitlu imali su 80.000 ratnika, što Torquemada ograničava na 30.000.

Ime Tlaškale označava 'mjesto kruha'. Bili su vješti poljodjelci i uzgajivači kukuruza i magveja. Ovim proizvodima su i trgovali.
Asteci Tlaškalteke nisu nikada uspjeli pokoriti, a ulaz u dolinu bio je moguć samo sa jedne strane, sa istoka, koji su u rukama držali Otomí. Ostale tri strane doline opasane su planinskim bedemima.

Tlaxcala, glavni grad Tlaškalteka bio je bio je podijeljen na 4 dijela, a jedni od drugih odvojeni visokim kamenim zidovima. Svakim dijelom vladao je jedan poglavica, svaki u svojoj palači.
Bolje kuće zidane su od vapna, kamena i ćerpiča, a jednostavnije od gliba i zemlje. Ulice u njemu bijahu uske i tamne.

Tlaškalteki bijahu naoružani praćkama, lukom i strijelom i kopljem koje se izbacivalo atl-atlom. Uz koplje je pričvršćen remen koji je ostajao u šaci tako da se oružje moglo povući unatrag, i bijaše znatno prodornije, nego što je koplje izbačeno golom rukom. Drugo strahovito bilo je macquahuitl, to su toljage sa šiljcima od itztlija (opsidijana) čijim se zamahom mogao oboriti konj. Za svoju osobnu zaštitu u borbi tlaškaltečki ratnik nosio je pamučni oklop escaupil, čija je glavna namjena bila da se zaštiti od strijela. escaupil su od Indijanaca preuzeli i Španjolci.

Na područje Anahuaca došli su pred kraj 12. stoljeća. Navodno se isprva naseljavaju na zapadnoj obali jezera Texcoco, odakle su se zbog napada susjednih ratobornih plemena morali povući. Podijele se tada na tri grane. Jedna ode na Sierru de Tlaxcalu. Ostale dvije se razdijele na 4 države. Svaka je imala svoga vladara i na svome području je samostalna, te u svim stvarima koje su se ticala saveza, ravnopravna sa ostale tri. Svaka od njihovih četiri vojski imala je svoj grb, zastavu, ratne boje i pernate ogrtače. Zastava Tlaškale imala je na sebi zlatnog orla sličnog rimskom signumu, bogato urešena smaragdima i srevrnim ornamentima. Grb jedne od ovih država, Titcala, imao je na zastavi čaplju i žute pruge.

Tlaškala je u ruke Španjolaca pala 23. rujna 1519., a otada oni postaju vjerni saveznici Španjolaca u borbi protiv Asteka i drugih njima neprijateljskih plemena.

## Literatura
* Muñoz Camargo Diego,"Los tlaxcaltecas, arte militar, armas ofensivas y defensivas, prisioneros de guerra, sacrificios humanos". El impulsor bibliográfico. 1943.

## Vanjske veze
* Enciclopedia de los Municipios de México: Tlaxcala
Tlatluikanci

**Tlatluikanci** (Tlatluicans), jedno od sedam plemena Nahuatlaca koje je peto po redu, nakon Culhua (ili guravog naroda) pristigao u Dolinu Meksika. kako je dolina već bila zauzeta plemenima koja su se prethodno naselila, poimence Xochimilca, Chalca, Tepaneca i Culhua, oni se nastaniše na suprotnoj strani Sierre, te ih prozvaše imenom koje znači * 'ljudi sa Sierre' * ili * 'ljudi sa planine' *.

## Izvori
Himeri

**Himeri** (Hymeri), pleme "nacion" Piman Indijanaca, porodica Juto-Asteci, na i blizu gornjeg toka rijeke Río Altar u meksičkoj državi Sonora. Francisco Javier Alegre ih locira u planinama Sierra Madre na teritoriju Ópata, i po govoru različitima od njih. Pérez de Ribas za njih kaže da su 'divlji' i u neprijateljstvu sa susjedima.

## Vanjske veze
* Himeris (Hymeris)
Hio

**Hio** (pl. Hios; Huvaguere), pleme Piman Indijanaca nastanjeni u doba španjolskog osvajanja na području meksičke države Sonora, 8 liga (1 liga= 5,5&nbsp;km) ustočno od puebla Tepahue. Hodge ih smatra za ogranak Nevome Indijanaca. Manuel Orozco y Berra sa Nures Indijancima vodi ih kao Piman govornike. Ne smiju se pobrkati sa Nio Indijancima sa rijeke Río Sinaloa u Sinaloi.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Geografía de las lenguas y carta etnográfica de México 
* H Mexican Indian Villages, Towns and Settlements
Nebome

**Nebome** (Nevome), ogranak Pima Bajo Indijanaca nastanjenih na obje obale rijeke Río Yaqui u meksičkoj državi Sonora. jezično pripadaju skupini Piman, porodica Juto-Asteci. Pleme Nebome danas je glavno preživjelo pleme iz grupe Pima Bajo, dok su ostalih njihovi srodnici Ures, nestali. Godine 1989. ima ih oko 1,000. Agrikultura (kukuruz).

## Vanjske veze
* Indios Pima, grupo étnico que habita en la Sierra Madre Occidental
Papago

**Papago** (Tohono O'odham), pleme Piman Indijanaca južno i jugoistočno od rijeke Gile u Arizoni i susjednoj Sonori, kraju po njima prozvanim Papaguería. Brojnost im je bila oko 6.000 pripadnika prije kontakta s bijelcima, a u ovom tisućljeću 11.400 (2004.) u rezervatu Papago ili Sells i 1.800 u Sonori.

## Ime
Ime Papago nastalo je od *papáh* (grah), i *óotam* (narod), eng. "beansmen", "bean-people", španj. "Frijoleros". Sami sebe nazivaju *Tohono O'odham* ili "pustinjski narod".

## Ogranci i sela
Acachin, Alcalde, Ana, Anicam, Areitorae, Ati, Babasaqui, Bacapa, Baipia, Bajio, Batequi, Boco del Arroyo, Caborca, Caca Chimir, Cahuabi, Canoa, Casca, Charco, Chioro, Chuba, Coca, Comohuabi, Cops, Cubac, Cuitciabaqui, Cuitoat, Cujant, Cumaro, Elogio, Fresnal, Guadalupe, Gubo, Juajona, Junostaca, Macombo, Mesquite, Milpais, Nariz, Oapars, Ocaboa, Oiaur, Onia, Ooltan, Otean, Perigua, Perinimo, Piato (oni su iz Sonore, i prema Swantonu, možda identični Indijancima Soba), Poso Blanco, Poso Verde, Purificación (?), Quitovaquita, Raton, San Bonifación, San Cosme, Sand Papago, San Ignacio (?), San Lazaro, San Luis Babi (?), San Martin, San Rafael, Santa Barbara (?), Santa Rosa, Saric (?), Saucita, Shuuk, Sierra Blanca, Soba (velika grana Papaga, pripadaju im sela Carborica, Batequi, Mata, Pitic i San Ildefonso), Sonoita, Tachilta, Tacquison, Tecolote, Tubasa, Tubutama, Valle, Zuñiga.

## Historija
Papage prvi susreće 1694. godine otac Eusebio Francisco Kino. Bili su naseljeni u 28 sela u Arizoni i 30 u Meksiku. Prve misije među njima, San Xavier del Bac i San Miguel de Guevavi, utemeljili su 1731. Felipe Segresser i Juan Bautista Grashoffer, a bile su namijenjene i Pima Indijancima. U 19. stoljeću dolazak rudara (1854.), te rat protiv Apača ([1856]) i postavljanje željezničke pruge (1879) imali su znatniji upliv na život Papaga. Godine 1872. za njih je utemeljen rezervat San Xavier, a 1916., rezervat Ak Chin ili Maricopa. Tek 1917. godine osnovan je veliki rezervat Papago ili Sells. U ova tri rezervata i u susjednim predjelima danas živi oko 20.000 Papaga. Od 1986. godine službeno se, umjesto Papago, zovu Tohono O'odham.

## Život i običaji
Papago su polu-sjedilačko pleme koje je poznavalo irigaciju i bavilo se uzgojem kukuruza, graha i pamuka, a sakupljali su i voće golemih kaktusa saguaro. Parazitska biljka camote (ammobroma sonorae, danas Pholisma sonorae) koja pripada porodici Lennoaceae, a raste na pješčanim dinama suhog američkog Jugozapada, također se često kod njih upotrebljavala u prehrani. Camote je nazivana i imenima "pješčani kruh" (eng. "sand bread") ili "pješčana hrana" (eng. "sand food"). Žene Papaga poznate su po košaraštvu, a bavile su se i lončarstvom. Sol su Papagi sakupljali po lagunama i kasnije je prodavali drugim plemenima. Narodna nošnja je izvorno oskudna - pregačice, nalik g-stringu (poput današnjih tanga) za muškarce i kratke suknjice za žene. Kasnije od Meksikanaca preuzimaju pončo, nazivan *kahtani*, a žene duge pamučne haljine. Ljetne nastambe bile su štitnici od granja.

## Povezano
* Zúñiga

## Vanjske veze

* ''Hodge'', Papago Indian Tribe History 
* Papago 
* James Mooney, Pápago Indians
Potlapigua

**Potlapigua** je pleme Piman Indijanaca iz grupe Upper Pima ili Pimas Altos i istoimeno naselje na teritoriju Ópata u meksičkoj državi Sonora, blizu Babispe ili Bavispe i Baceraca.

Služili su se jezikom potlapigua, vjerojatno srodnom onima kojim su se govorili i Indijanci Soba i Piato, plemenima koja su ostala odvojena od matice cijepanjem Pima dolaskom bijelaca u kasnoj prvoj polovici 16. stoljeća.

## Vanjske veze
* Pima
Quahatika

**Quahatika** (Qahatika) je Piman pleme iz pustinjskih predjela južne Arizone, 50 milja južno od rijeke Gile u pustinji Sonora, mogući ogranak Pima. Kroz povijest ih sudbina veže uz Pime, sa kojima su u ranom 18. stoljeću dijelili selo Aquitun (Akuchini, 'creek mouth'), zapadno od Picachoa, napušteno oko 1800.-te.

Njihovo glavno selo bilo je Quijotoa, na zapadu današnjeg okruga Pima. Hodge za njihovu lončariju kaže da je bila bolja od pimanske, a svoje strijele da su izrađivali su od jukinih stabljika. Odjeća Pima bila je pregača za muškarce i kratka pamučna suknjica za žene, koje su same tkale. Preko zime žene su nosile široke marame (šal). Kuće su slične onima njihovih susjeda, osim što je materijal bio različit. Kod Pima i Papaga kuće su se izrađivale od drveta mesquite i 'cottonwooda', dok su Quahatike upotrebljavali drvenasta rebra divovskog kaktusa saguaro. Ekonomija Quahatika počivala je na darovima koje je nudila pustinja Sonora, posebice kaktusovo voće.

## Vanjske veze
* Qahatika Indians
Soba

**Soba** (Sova; pl. Sobas, Sovas), jedno od plemena Piman Indijanaca iz sjeverozapadnog Meksika. Swanton ih svrstava među Papage i navodi sela Carborica, Batequi, Mata, Pitic i San Ildefonso. Manuel Orozco y Berra ih navodi na svojoj listi, ali ne i na popisu jezika. Teritorij im se nalazio u Sonori u kraju duž rijeke Rio Altar.

Soba Indijanci svoje ime dobivaju po poglavici, a njihova populacija iznosila je oko 4,000 u drugoj polovici 17. stoljeća. Identični su možda sa Piato .

## Reference
Tepehuane

**Tepehuane** (Tepehuan).- /Prema lokaciji nastalo od Nahuatl *tepetl*, "mountain," i *huan*, "at the junction of"/ Plemena Indijanaca porodice Juto-astečki (jezična porodica), grane Piman. U pre-hispansko doba naseljavali su područje današnjeg Jalisca, Nayarita, Duranga i Chihuahue. Njihov teritorij postupno su prisvajali Španjolci i domorodačke migracije iz središnjeg Meksika. Nakon njihovog ustanka (1616.1619) Tepehuane kreću prema skrovitim mjestima na Sierra Madri. Tepehuane danas, preko 25,000 žive u južnpj Chihuahui i jugoistočnom Durangu. Prije se njihov jezik govorio i u gradovima Tepec, Mezquitic i Colotlan u Jaliscu.

## Plemena
* Tepecano
* Tepehuane del Norte.
* Tepehuane del Sur.

## Život i običaji

Tepehuane se dijele na 3 glavne grupe, to su: Tepehuane del Norte, Tepehuane del Sur i Tepecano. Njima bi možda trebalo pribrojati i nestala plemena Teul, Colotlan i Vigitega Indijanaca. 
Tepehuane su agrikulturan narod nastanjen u na teškom planinskom terenu gdje se bave uzgojem kukuruza i graha na malenim česticama. Kod Sjevernih Tepehuana Indijanci drže također i nešto purica, kokoši i koza prvenstveno radi prehrane, a bave se i sakupljanjem divljih plodova. Južni Tepehuane uzgajivači su koza i hrane se kozjim mesom te proizvode kozji sir. Naselja Tepehuana su često raštrkana, kuće su kod Sjevernih drvene, a kod Južnih Tepehuana, kamene ili od ćerpiča. Kod Sjeverne grupe Tepehuana žene se bave i tkanjem pokrivača. Odjeća je bijele boje, rađena od pamuka, sastoji se od žaketa i hlača, tipično se meksičke seljake. Ženska odjeća sastoji se od domaće-izrađenih haljina i bluza, ali ih više ne proizvode na tradicionalni način. I Južni i Sjeverni Tepehuane su rimokatolici ali u svojoj religiji imaju dosta primjesa starih domorodački elemenata.

## Povezano
* Tizonazo

## Vanjske veze
* Tepehuan
Vigitega

**Vigitega**, pleme američkih Indijanaca iz grupe Piman po svoj prilici jezično srodni skupinama Tepehuane, Colotlan i Teul-Chichimeca. U kolonijalno doba živjeli su blizu Tepica u Nayaritu, Meksiko. Jezik vigitega pripadao je porodici Juto-Asteci.

## Izvori
Piato

**Piato**, Pleme Piman Indijanaca iz porodice Juto-Asteci sa srednjeg i donjeg toka rijeke Altar u meksičkoj državi Sonora. Piato su bili ogranak Papago Indijanaca čiji je dom bio područje Caborice i Tubutame i moguće su identični plemenu Soba, snažnoj grani Papaga čija su sela po Swantonu bila *Carborica*, *Batequi*, *Mata*, *Pitic* (na rio Altaru; danas Hermosillo) i *San Ildefonso*.

## Izvori
Pima Bajo

**Pima Bajo** (pl. Pimas Bajos; Lower Pima, Mountain Pima, O'ob) je pleme ili grupa plemena Piman Indijanaca nastanjenih u srcu Sierra Madre u Sonori i dijelu Chihuahue, Meksiko. Pima Bajo su srodni Pima Ili Upper Pima Indijancima od kojih su se mogli odvojiti možda dolaskom prvih bijelaca, oko 1540. Izvorno bili su podijeljeni na 3 glavne skupine, to su: Ures, Nebomes ili Nevomes i Yécoras. Pima Bajo danas žive u malenim planinskim selima od uzgoja kukuruza i graha, a odlaze i sezionski u potragu za poslovima. 
Grupa Yécoras živjela je na granici Chihuahue i Sonore; Ures uz Río Sonora u Sonori; i Nebome na Río Yaqui, također Sonora.

Prema UN-ovim podacima za 2006. broje 1,000 u Chihuahui i 21,000 u Sonori.

## Vanjske veze
* People of the Sierra
Yécora

**Yécora** (pl. Yécoras, pleme američkih Indijanaca sa Sierra Madre Occidental, na granici između meksičkih država Chihuahua i Sonora. Pleme Yécora čini jedan od tri glavna ogranka šire grupe Pima Bajo, skupina Piman, porodica Juto-Asteci. Danas uz Nebome čine preživjele ostatke Lower Pima, dok su Ures nestali. Općina Yécora po njima nosi ime.

## Literatura
* Nolasco, Margarita, “Los pimas bajos de la Sierra Madre Occidental (yecoras y nebomes altos)”, en Anales, vol. 49, México, inah/sep, 1961.

## Izvori
Hokwaits

**Hokwaits**, jedna od skupina Chemehuevi Indijanaca koji su nekada živjeli u dolini Ivanpah Valley , u kalifornijskom okrugu San Bernardino, i susjednom području južne Nevade.

Spoinje ih Alfred Louis Kroeber u * 'Priručniku o kalifornijskim Indijancima' *. Nestali su. Na području doline danas se nalaze Ivanpah Dry Lake i Ivanpah Valley Airport.

## Izvori
Kauyaichits

**Kauyaichits**, jedna od skupina Chemehuevi Indijanaca (Kroeber i Swanton) iz južne Nevade. Richard E. Lingenfelter u *Death Valley and the Amargosa*, navodi ih kao mješance Šošona i Pajuta i locira u području Ash Meadowsa, koji su u planine Spring Mountains odlazili zbog žetve pinjona (piñon) .

Alfred Louis Kroeber u svom * 'Priručniku o Kalifornijskim Indijancima' * ne navodi lokaciju Kauyaichitsa, dok je Swantonu nepoznata. 

## Izvori
Mokwats

**Mokwats**, jedna od skupina Chemehuevi Indijanaca koja je živjela u planinama Kingston Range (Kingston Mts.) u pustinji Mohave u Kaliforniji, okruzi Inyoi San Bernardino.

Spominje ih Alfred Louis Kroeber u * 'Priručniku o kalifornijskim Indijancima' * . Nakon rata sa Mohavama (1867), skupine Chemehueva preseljene su na Oasis of Mara. 

## Izvori
Shivawach

**Shivawach** (Shivawats), jedna od plemenskih skupina ili lokaliteta Chemehuevi Indijanaca iz doline Chemehuevi u Kaliforniji. 

Prema Swantonu, ovaj naziv je možda označavalo samo lokalitet .

## Izvori
Tümpisagavatsits

**Tümpisagavatsits** (Timpashauwagotsits), jedno od pajutskih plemena ili skupina Chemehuevi Indijanaca koji su živjeli na jugoistoku Kalifornije u planinama Providence Mountains . 

## Izvori
Yagats

**Yagats**, jedna od skupina Chemehuevi Indijanaca na području Amargose u istočnoj Kaliforniji, sjeverno od Tecope i južno od Doline Smrti. Geografski su se sastojali od 3 grane Sjeverni (Northern), Južni (Southern) i Pustinjski (Desert) Yagats. 

Spominju se tri njihova sela, to su Pahrump na Pahrump Springsu, Moqua u Kingstone Range na Horse Thief Springsu i Nogwa na Potosi Springu.
## Izvori
Cobardes

**Cobardes**, ime koje su Dominguez i Escalante (u *Doc. Hist. Mex., 2d s., i, 537, 1854*) dali jednoj od 5 skupina Ute Indijanaca iz 1776. godine. Neke od ovih podgrupa, kaže Hodge, su Juti a neke Pajuti, a obuhvaćaju plemenske nazive Huascari, Parusi, Yubuincariri, Ytimpabichi, i Pagampache. Parusi ili Parussis identični su sa Shivwits Pajutima, za njih se zna da su uzgajali kukuruz , dok se za Yubuincaririje drži da su Uinkaretsi (Euler 1966:34) .

## Izvori