open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chers zoiseaux

***Chers zoiseaux*** (srpskohrvatski: *Drage ptice*) je drama Jeana Anouilha iz 1974. godine, premijerno izvedena 4. prosinca 1976. godine u *[[Comédie des Champs-Élysées]]* u zajedničkoj režiji Rolanda Piétrija i Jeana Anouilha.

Centralni lik, *Chef*, je pisac kriminalističkih romana koji svojim pisanjem uzdržava obitelj. Naizgled jednostavna obiteljska situacija oca s djecom ubrzo se komplicira kako se dramska radnja razvija, posebice u sjeni seksualnog oslobođenja, koja se pojavljuje u drugom činu. Do četvrtog čina, cijela se situacija maksimalno zakomplicira kada se otkriju seksualne intrige između Archibalda, supruga piščeve kćeri Lucie, i kćeri njegova uradnika, Grazziana, koji, iako je nevidljiv tokom cijele drame, uzima cijelo kućanstvo za taoce.

Izdavačka kuća *[[Éditions de la Table Ronde]]* je tiskala djelo kao samostalni tekst 1977. godine, a 1984. godine ga je reizdala u sklopu niza "farsičnih komada".

## Napomene
La Culotte

***La Culotte*** (srpskohrvatski: *Gaćice*) je drama Jeana Anouilha iz 1976. godine, premijerno izvedena 19. rujna 1978. godine u *[[Théâtre de l'Atelier]]*, u zajedničkoj režiji Jeana Anouilha i Rolanda Piétrija. 

Glavni lik drame je Léon, pisac i novinar za *[[Le Figaro]]*, koji je postao žrtva svoje supruge i vlastitog preljuba u jeku radikalne feminističke revolucije koja je potpuno podredila muškarce. Čekajući suđenje za preljub, Léon se nalazi u lancima i prisiljen je samokritizirati se svaki dan; jednom dnevno mu bude oslobođena desna ruka kako bi mogao pisati članke za novine, pomoću kojih prehranjuje obitelj. Na sudskom procesu, njegov mlitavi odvjetnik potpuno obezvrijedi njegovu muškost, nakon čega Léon prizna krivnju i biva zatvoren do izricanja kazne. Ipak, njegova sluškinja i ljubavnica se smiluje nad njime te omogući njegov bijeg u Švicarsku, koja još uvijek nije zahvaćena revolucijom. 

Djelo je premijetno tiskano 1978. godine, a kuća *[[Éditions de la Table Ronde]]* ga je 1984. godine reizdala u sklopu niza "farsičnih komada".
Le Nombril

***Le Nombril*** (srpskohrvatski: *Pupak*) je drama Jeana Anouilha iz 1980. godine, njegovo pretposljednje djelo. Premijerno je izvedena 25. rujna 1980. godine u *[[Théâtre de l'Atelier]]*, u zajedničkoj režiji Rolanda Piétrija i Jeana Anouilha, uz scenografiju Jean-Denisa Malclesa. *Le Nombril* je satirično, farsično dramsko djelo s autobiografskim elementima u kojem posljednji put susrećemo lik Léona Saint-Péa, ovdje prikazanog kao starog dramskog pisca sa srčanim problemima (što je odgovaralo Anouilhu), suočenog s činjenicom da njegova obitelj i prijatelji od njega ne žele ništa osim njegova novca. Kroz ovo autoironičnu farsu, Anouilh je na neki način zaključio svoje dramsko stvaralaštvo i svoj teatru posvećen život, pogotovo ako se u obzir uzme činjenica da je njegovo posljednje djelo, *[[Thomas More ou l'Homme libre]]*, zapravo bila prerada scenarija napisanog još 1964. godine. 

Izdavačka kuća *[[Éditions de la Table Ronde]]* izdala je dramu 1981. godine, a 1984. godine ju je uvrstila u niz "farsičnih komada" kao posljednje djelo iz niza.
Ondřej Zdráhala

**Ondřej Zdráhala** (Hranice na Moravě, 10. srpnja 1983.) je češki rukometaš i aktualni reprezentativni kapetan, koji igra kao vanjski igrač za poljski klub Wisła Płock.

Karijeru je započeo u Češkoj, gdje je igrao do 2007., kada prelazi u njemački TV Großwallstadt. Od tog je trenutka promijenio nekoliko stranih klubova, igrajući u Norveškoj, Danskoj i Slovačkoj, prije nego je 2016. godine potpisao za TSV St. Otmar St. Gallen.

Za reprezentaciju je debitirao u prosincu 2005. godine u utakmici protiv Mađarske te je od tada skupio više od 100 nastupa. Nastupio je na Svjetskom prvenstvu 2015. godine te na Europskom prvenstvu 2018. godine; na potonjem je bio jedan od najvažnijih igrača reprezentacije, postigavši najviše golova u iznenađujućoj pobjedi protiv tadašnjih olimpijskih prvaka, Danske, te čak rekordnih 14 golova u pobjedi nad Mađarskom, koja je Češkoj donijela prolazak u drugi krug natjecanja.
Vive Henri IV ! ou la Galigaï

***Vive Henri IV ! ou la Galigaï*** (srpskohrvatski: *Živio Henri IV.!, ili Galigaï*) je drama Jeana Anouilha iz 1976. godine, premijerno izvedena 12. listopada 1977. godine u prostorijama Kulturnog doma u Créteilu, u režiji Nicole Anouilh. Ova historijska drama inicijalno je zamišljena kao filmski scenarij o Concinu Conciniju te je 1964. godine ponuđena američkim producentima, samo da bi nakon neslaganja oko distribucije Anouilh povukao svoj scenarij. Isti je tada adaptirao u dramu i realizaciju povjerio svojoj bivšoj supruzi, Nicole. 

Na premijeri, djelo je predstavljeno pod naslovom ***Léonora ou les Maquereaux*** (srpskohrvatski: *Léonora, ili Skuše*), dok je iste godine u Belgiji prezentirano pod naslovom ***Léonora ou les Ruffians*** (srpskohrvatski: *Léonora, ili Siledžije*). Unatoč nizu izvedbi, djelo je u tiskanom obliku postalo dostupno tek 2000. godine (i to pod originalnim naslovom), kada ga je izdala kuća *[[Éditions de la Table Ronde]]*; drama nije uvrštena ni u jedan od Anouilhovih dramskih nizova.
Thomas More ou l'Homme libre

***Thomas More ou l'Homme libre*** (srpskohrvatski: *Thomas More, ili Slobodan čovjek*) je posljednja drama francuskog pisca Jeana Anouilha, nastala 1987. godine, malo prije njegove smrti u Lausannei. *More* je nastao još 1964. godine i to kao filmski scenarij, međutim nikada nije produciran i Anouilh ga je godinama držao po strani, sve dok mu se 1987. godine nije ponovo vratio. Radeći na izvornom scenariju, Anouilh ga je adaptirao za kazalište te je tako stvorio hibridni dramski tekst koji se nalazi na pola puta između scenarija i drame. Isti je objavljen nedugo nakon Anouilhove smrti u listopadu 1987. godine kao njegovo posljednje djelo te jedino koje je tiskano posthumno. 

Drama je prikaz života Thomasa Morea, njegovog sretnog života u krugu obitelji i odane službe engleskom kralju Henryju VIII. Poznat po svom osjećaju za pravdu, ali i odanosti dvoru, More je svjestan kako je njegovo vrijeme pri kraju zbog neminovnog sukoba koji će se dogoditi s Henryjem VIII., zbog želje potonjeg da se razvede od svoje supruge, Catherine, kako bi se uženio svojom ljubavnicom, Anne Boleyn, suprotno papinim željama. Dvojica moćnika ubrzo se sukobljavaju - More, pravnik i filozof koji ne može ići protiv svoje savjesti, i Henry, političar koji želi ojačati međunarodni položaj svoje zemlje, ali i udovoljiti vlastitim ljubavnim hirevima. Nesuglasica ubrzo prerasta u sukob, nakon kojega More izgubi svoj položaj na dvoru. Henry ubrzo zahtijeva od svih engleskih plemenitaša da prisegnu vjernost novoosnovanoj Anglikanskoj crkvi; More to odbija i završava u zatvoru. Ostavivši svoju obitelj i svoje prijatelje, More odlučuje umrijeti zbog vlastitih ideala, želeći ostati častan i blizak Bogu, iako je svjestan činjenice da će njegov čin imati mali politički značaj. 

Tematski, *More* je vrlo sličan Anouilhovoj ranijoj i izrazito uspješnoj drami, *[[Becket ou l'Honneur de Dieu]]*, koja također prati konflikt između pojedinca-idealista, Thomasa Becketa, i kralja Henryja II., a koji su također bili bliski prijatelji. Njihove ideološke nesuglasice također kulminiraju i završavaju od strane kralja diktiranim atentatom na Becketa. *Becket* je bila posljednja drama iz niza "kostimiranih komada" zbog čega su određeni kritičari, zbog sličnosti u materiji, temi i analizi likova, skloni svrstati i *Morea* (čiji je izvorni scenaristički tekst nastao nedugo nakon *Becketa*) među "kostimirane komade", mada to nikada nije službeno potvrđeno, niti je drama ikada tiskana zajedno s ostalim "kostimiranim komadima"; ipak, kada se govori o Anouilhovim junacima iz tog perioda, o nepokolebljivim idealistima koji radije biraju smrt nego prodaju svoje ideale za ideologiju, Thomas More se često navodi zajedno sa Jeanne d'Arc i Thomasom Becketom. 

Osim što je jedino njegovo posthumno objavljeno djelo, *More* je i jedino Anouilhovo djelo koje je posthumno doživjelo svoju premijeru. Naime, drama je premijerno izvedena tek 18. travnja 1994. godine, kada ju je Jean-Luc Jeener postavio u pariškoj Kripti sv. Agneze.
Dardanos

**Dardanos** se može odnositi na:

*Dardanija (grad), antički grad u Maloj Aziji
*Dardan (mitologija), sin Zevsa i Elektre, jedne od Plejada, te osnivač Dardanije u Maloj Aziji
*Dardan (sin Ilirija), eponimni heroj balkanskih Dardanaca
*Dardan iz Atine, stoički filozof

## Povezano
*Dardanus, razvrstavanje
*Dardan, razvrstavanje
West Berkshire

**West ([[Zapad]]ni) Berkshire** je unitarna jedinica od 153,822 stanovnika na jugu Engleske u Grofoviji Berkshire.

Administrativni centar je grad Newbury.

## Geografija

Zapadni Bedfordshire koji je jednako udaljen od Bristola i Londona, prostire se po jugozapadnoj trećini historijske Grofovije Berkshire. To je većinom ruralni kraj u dolini rijeke Kennet i po brdašcima vapnenačkog Downsa koja se uzdižu do visine od 185 do 245 metara.

Po Downsu ima ponešto bukovih šumaraka, ali to je kraj oranica, zasijan žitaricama, naročito ječmom. Za razliku od tog dolina rijeke Kennet je stočarski kraj u kom dominiraju pašnjaci po kojima se uzgajaju krave zbog mlijeka i svinje.

## Historija

Historija te unitarne jedinice počela je 1. aprila 1974. kad je formiran Distrikt Newbury, ujedinjem dotadašnjeg Borougha Newbury sa ruralnim distriktima Bradfield, Hungerford, Newbury i dio distrikta Wantage.

## Reference

## Vanjske veze

* ''West Bedfordshire Council Website''
Slad

**Slad** (latinski: *Hordeum distichum*) je ime za proklijalo i osušeno sjeme pivskog ječma, bogato aktivnim hidrolitičkim enzimima. Iako se bilo koje zrno žitarica može pretvoriti u slad, najčešće se koristi ječam, dok se raž, pšenica, riža i kukuruz koriste mnogo manje.

## Proizvodnja i karakteristike

Slad se proizvodi u sladoranama tako da se prvo sjeme sortira, zatim moči dok ne dobije oko 45% vlage. Zatim se ostavlja 3 do 7 dana na temperaturi od 20 do 25 °C da proklije. Nakon tog se suši na temperaturi od 35 do 120 °C sve dok u zrnu udio suhih materija ne dostigne 95 do 97%, zatim se uklanjajukorjenčići. 
Daljnje klijanje i  ostali povezani biokemijski procesi (sinteza enzima, razgradnja sadržaja sjemena) prekida se kontroliranim sušenjem proklijaloga sjemena (**zeleni slad**), kako bi se sačuvali enzimi i dobio stabilan suhi proizvod  - **suhi slad**. 
Na taj se način netopljivi sadržaj kao što je endosperm zrna (škrob, protein) razgrađeni i pretvoreni u topljivi oblik i u velikoj mjeri hidrolizirani do jednostavnih šećera i aminokiselina, pa slad sadrži više šećera (glukoza i maltoza) nego ječam i ima slatki okus.

Sladni ekstrakt se proizvodi usitnjavanjem slada, i odstranjivanjem krutih materija, nakon tog se isparavanjem dobija koncentrirani sirup koji sadrži šećere, vitamine i minerale.

Enzimi proizvedeni unutar ječma za vrijeme klijanja razgrađuju škrob pohranjen u sjemenskom zrnu na jednostavnije ugljikohidrate, uglavnom šećer i maltoze. Ostali enzimi koji se nalaze u zrnu mogu se rastvoriti u proteine i jednostavnije dušične spojeve. U pivarstvu se slad dodaje samljevenim natopljenim žitaricama kako bi njegovi enzimi pretvorili škrob iz te melase u sladovinu. Ona se zatim fermentira pomoću kvasca, što nakraju rezultira alkoholom i ugljičnim dioksidom koji pivu daje karakterističan okus.

Slad je bazna sirovina u proizvodnji piva, za jedan barel piva (117,3 litara) potrebno je oko 11 do 22 kg slada.

U pivarstvu se slad dodaje samljevenim natopljenim žitaricama kako bi njegovi enzimi pretvorili škrob iz te melase u sladovinu. Ona se zatim fermentira pomoću kvasca, što nakraju rezultira alkoholom i ugljičnim dioksidom koji pivu daje karakterističan okus.

Zeleni slad se koristi se kao enzimski dodatak u proizvodnji žitnih rakija (whiskya). Slad namijenjen za proizvodnju škotskog whiskya suši se dimom sa vatre na kojoj izgara treset.

Sladni ekstrakti se također koriste za aromu, kao pojačivači enzimske aktivnosti i da povećaju količinu škroba u takvim prehrambenim proizvodima kao što je brašno, žitarice za doručak, dječja hrana, keksi i ostali pekarski proizvodi.

Specijalni sladovi kao što su kristalni  i čokoladni (crni), slad, za poboljšanje boje i okusa piva proizvode se kontroliranim zagrijavanjem *zelenog* ili *suhog slada*.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Slad'' 
* ''Malt''
The Conscience of the King

***Conscience of the King*** () je 13. epizoda američke SF-serije *[[Star Trek: TOS|Zvjezdane staze]]*, premijerno prikazana 8. decembra 1966. godine. Radnja prikazuje kako se na *USS Enterprise* ukrca putujuća trupa šekspirijanskih glumaca, za čijeg vođu (čiji lik tumači Arnold Moss) postoje sumnje da je preuzeo identitet notornog zločinca Kodosa, a pri čemu istragu komplicira to što se kapetan Kirk zaljubio u lijepu glumćevu kćer (čiji lik tumači Barbara Anderson. Scenario je dijelom bio inspiriran tada još u američkoj javnosti još uvijek aktualnim špekulacijama da je zloglasni nacistički vođa Adolf Hitler preživio pad Berlina, odnosno fingirao vlastitu smrt. Usprkos toga, *Conscience of the King* je dobila pohvale, prije svega zbog zapaženog nastupa Barbare Anderson.

## Reference

## Vanjske veze

*

*"The Conscience of the King" Screenshots before and after remastering
Timuzsin Schuch

**István Timuzsin Schuch** ( ; Nagyatád, 5. lipnja 1985.), umirovljeni mađarski rukometaš mongolskog porijekla, koji je igrao kao pivot. Većinu svoje karijere proveo je u Mađarskoj, osim četverogodišnjeg perioda tokom kojega je igrao za rumunjsku HCM Constanţu, s kojom je dva puta bio nacionalni prvak. Njegov otac je Mađar, a njegova majka Mongolka, koja je bila na studiju u Budimpešti. Godine 2021. otišao je u igračku mirovinu.

Za reprezentaciju je debitirao 2006. godine te je sudjelovao na pet europskih prvenstava, tri svjetska i jednom olimpijskom turniru. Od 2017. godine bio je reprezentativni kapetan, a umirovio se 2019. godine.
Revenge (NCIS)

***Osveta*** je 232. epizoda američke kriminalističke TV-serije *[[NCIS (TV serija)|NCIS]]*, premijerno prikazana na programu mreže CBS 30. aprila 2013. godine.

Radnja epizode prikazuje kako Gibs dobija direktna naređenja od Ministarstva odbrane da se cela ekipa udruži u potrazi za Bodnarom. Ziva, povređena zbog saobraćajne nesreće, konačno ima priliku da se suoči sa Bodnarom i da mu se osveti za očevu smrt ubijajući ga.

## Vanjske veze
*
Rade Mijatović

**Rade Mijatović** (crnogorski: **Раде Мијатовић**; Sombor, 30. lipnja 1981.) je crnogorski rukometni golman koji trenutno brani za RK Meškov Brest i reprezentaciju Crne Gore, čiji je aktualni kapetan. Mijatović je u svojoj promijenio nekoliko klubova, igravši u Španjolskoj, Mađarskoj, Makedoniji i Bjelorusiji, uz matične Srbiju i Crnu Goru. 

S reprezentacijom Crne Gore nastupio je na nekoliko međunarodnih natjecanja.
Balance of Terror

***Balance of Terror*** () je 14. epizoda američke SF-serije *[[Star Trek: TOS|Zvjezdane staze]]* premijerno emitirana 15. decembra 1966. godine. Radnja prikazuje kako se *USS Enterprise* na granici Neutralne zone susreće sa romulanskim ratnim brodom opremljenim uređajem za prikrivanje te dolazi do borbe u kojoj jedan drugog nastoje uništiti. Inspiraciju za scenario je pružio hollywoodski ratni film *[[Enemy Below]]* iz 1957. godine, u kome je američki razarač nastojao potopiti njemačku podmornicu. *Balance of Terror* je predstavljao prvu epizodu u kojoj se pojavljuju Romulanci, koji će kasnije postati jedna od najpoznatijih vanzemaljskih rasa *Star Trek* univerzuma, a romulanskog zapovjednika tumači Mark Lenard, koji će kasnije biti poznat po ulozi vulkanskog ambasadora i Spockovog oca Sareka.

## Reference

## Vanjske veze

*

*"Balance of Terror" Comparisons of the new "remastered" visual effects
*"Balance of Terror" Revised Script July 19–22, 1966; report & analysis by Dave Eversole
*"Balance of Terror" Screenshots before and after remastering at TrekMovie.com
The Menagerie (Star Trek: The Original Series)

***The Menagerie*** () je dvodijelna epizoda američke SF-serije *[[Star Trek: The Original Series|Zvjezdane staze]]*, premijerno prikazana 17. i 24. novembra 1966. godine. Radnja se oslanja na dotada javno neprikazanu pilot epizodu *[[The Cage (Star Trek)|The Cage]]*, odnosno prikazuje kako Spock otima *USS Enterprise* kako bi obogaljenog kapetana Pikea (koga u epizodi tumači Sean Kenney) odveo na planetu Talos IV; kada zbog svog postupka Spock bude izveden pred vojni sud, u flashbackovima prikazuje zbivanja na Talosu IV.

*The Managerie* se često navodi kao epizoda "koja je spasila *Zvjezdane staze*", i to zato što je zahvaljujući njoj riješen ozbiljan problem sa eskalirajućim zastojima u produkciji epizoda koje su mučile studio u prvoj sezoni. Producenti su umjesto snimanja dvije nove epizode jednostavno "reciklirali" pilot-epizodu, prilikom čega su nadosnimili tek dio novog materijala. To je producentima omogućilo da u roku od dva tjedna riješe probleme sa zastojima. Sa druge strane, Jeffrey Hunter, koji je u pilot-epizodi bio tumačio Pikeov lik, nije bio dstupan za snimanje nove epizode; zbog toga je scenario predividio njegovu obogaljenost i deformiranost u nesreći, a zbog čega ga je tumačio Sean Kenney.

*The Menagerie* je nakon prikazivanja stekla ugled među kritičarima, a također je dobila nagradu Hugo za najbolju dramsku prezentaciju.

## Vanjske veze
* 
* 

* "The Menagerie, Part I" Side-by-side comparisons at TrekMovie.com
* "The Menagerie, Part II" Side-by-side comparisons at TrekMovie.com
Shore Leave (Star Trek: The Original Series)

***Shore Leave*** () je 15. epizoda američke SF-serije *[[Star Trek: TOS|Zvjezdane staze]]*, premijerno prikazana 29. decembra 1966. godine. Radnja prikazuje kako se *USS Enterprise* dolazi u posjet planeti u sistemu Omicron Delta, gdje kapetan Kirk dozvoli posadi da se na njemu malo odmori, ali se potom ispostavi da na planeti oživljavaju stvorenja iz mašte. Scenario za epizodu je napisao ugledni SF-pisac Theodore Sturgeon.

Nekoliko godina kasnije je ista planeta postala mjestom radnje *[[Once Upon a Planet]]*, epizode animirane serije ''Zvjezdane staze''.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* "Shore Leave" Review of the remastered version at TrekMovie.com
* "Shore Leave" Screenshots before and after remastering
Five Came Back

***Five Came Back*** () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1939. godine u režiji Johna Farrowa. Po žanru je mješavina drame i pustolovnog filma, a protagonisti su putnici i članovi posade aviona koji se srušio u južnoameričkoj džungli. Radnja prikazuje njihove napore da prežive. Snimljen s niskim budžetom, odnosno u B-produkciji, *Five Came Back* je svejedno oduševio kritičare, ali i sam Hollywood, te je zahvaljujući njemu Farrow dobio priliku da snima A-filmove. Posebne su dobio scenario, odnosno dijalozi i vrlo dobro napisani i uvjerljivi likovi.

Godine 1948. je u Meksiku snimljen remake pod naslovom *[[Los que volvieron]]*, a 1956. hollywoodski remake pod naslovom *[[Back from Eternity]]*, koji je također režirao Farrow. Godine 1967. je scenario *[[The Galileo Seven]]*, epizode TV-serije *[[Star Trek: TOS|Zvjezdane staze]]*, bio inspiriran ovim filmom.

## Uloge

* Chester Morris ... Bill, pilot
* Lucille Ball ... Peggy Nolan, "laka" žena
* Wendy Barrie ... Alice Melhorne, nedužna nevjesta
* John Carradine ... Crimp, pohlepni detektiv
* Allen Jenkins ... Pete, "tvrdi" gangster
* Joseph Calleia ... Vasquez, politički ubica
* C. Aubrey Smith ... Profesor Henry Spengler, stariji muž "pod papučom"
* Kent Taylor ... Joe Brooks, ko-pilot
* Patric Knowles ... Judson Ellis, razmaženi mladoženja
* Elisabeth Risdon ... Martha Spengler, dominantna starija supruga
* Casey Johnson ... Tommy Mulvaney, dijete gangstera
* Dick Hogan ... Larry, stjuard

Casey Johnson je jedini danas živući član glumačke postave.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Windsor i Maidenhead

**Windsor i Maidenhead** je kraljevski borough i unitarna jedinica od 144,560 stanovnika na jugu Engleske u Grofoviji Berkshire.

## Geografija

Windsor i Maidenhead je udaljen od centra Londona oko 48 km, prostire se po terenu koji je najvećim dijelom pripadao historijskom Berkshiru, ali kraj sjeverno od rijeke Temze nekad je pripadao Grofoviji Buckinghamshire.

Najveći urbani centri su Windsor, Ascot i Maidenhead koji je i administrativni centar te unitarne jedinice. Temza je nekad bila žila kucavica toga kraja, koja je služila za transport, jer je povezivala sve veće gradove i gotovo sva sela.

Windsor i Maidenhead je sa sjeverozapada ograničen Temzom, koja dijeli njen sjeveroistok na dva dijela. To je uglavnom ravničarski kraj, sa vapnenačkim brdašcima duž granice na sjeverozapadu.

Zemljište oko Windsora i Maidenheada nije baš pogodno za ratarstvo, a niti pjeskovito i glineno tlo uz Temzu po kojem zbog tog ima šuma i parkova, od kojih su Windsorski veliki park i Windsorska šuma najveći i najpoznatiji.
Pored tih parkova, turiste u taj kraj privlači i Zamak Windsor, poznat kao jedna od vijekovnih rezidencija britanske monarhije ali i drevni gradovi Windsor i Maidenhead. Tu je i gradić Eton, poznat po istoimenom koledžu, koji leži nasuprot Windsora na južnoj obali Temze, tako da su svi oni predmet posebne zaštite. Jedna od velikih prednosti te unitarne jedinice danas je i njezina gotovo netaknuta priroda, jer 2000 hektara zemljišta pripada monarhiji a 400 hektara Nacionalnoj zakladi za očuvanje baštine.

Windsor i Maidenhead je premrežen brojnim autoputevima i željezničkim prugama, a veliki londonski aerodromi Heathrow i Gatwick leže relativno blizu.

## Historija

Historija te administrativne jedinice, koja je danas jedini kraljevski borough izvan Velikog Londona počela je 1. aprila 1974. Tad je nakon usvajanja Zakona o lokalnoj upravi iz 1972., osnovan Borough Windsor i Maidenhead, kao nasljednik kraljevskog borougha  Windsor, na dijelu terena bivših grofovija Berkshire i Buckinghamshire. Iz Berkshira su u tu novu administrativnu jedinicu ušli boroughzi Maidenhead i Windsor i ruralni distrikti Cookham i Windsor, a iz Buckinghamshira gradski distrikt Eton i parohije Datchet, Horton i Wraysbury.

Windsor i Maidenhead postao je unitarna jedinica 1. aprila 1998. kad je ukinut savjet Grofovije Berkshire.

## Reference

## Vanjske veze

* ''The Royal Borough of Windsor and Maidenhead''
Maidenhead

**Maidenhead** je grad od 66,460 stanovnika na jugoistoku Engleske u Grofoviji Berkshire. On je i administrativni centar unitarne jedinice Windsor i Maidenhead.

## Geografija

Maidenhead leži na Temzi, udaljen 11 km istočno od Windsora i 50 km zapadno od Londona. Poznat je po svoja dva mosta preko Temze, prvi kameni  podignut je između 1772. - 77. na kraljevskoj putu iz Londona za Bath. Drugi  željeznički podignut od cigle u rekordnom roku od 1837. do 38. projektirao je Isambard Kingdom Brunel, on je još i danas po dužini svog raspona, drugi na svijetu za taj tip mostova.

Dva velika parka uz Temzu; Thicket i Pinkneys Green, koji se prostiru na površini od 217 hektara, privlače velik broj izletnika iz Londonske metropole. Bujno zelenilo, ugodna atmosfera i blizina Londona učinila su ga i poželjnim mjestom za stanovanje.

## Historija

Za rimskih vremena (100.-400.) tu se nalazila rimska vila.
Maidenhead je u grad izrastao iz malog zaseoka kada je izgrađen prvi drveni most 1250.

U 18. vijeku postao je najvažnija odmorišna stanica za kočije na Velikoj zapadnoj cesti, tad je podignuto dosta gostionica za odmor putnika, nakon napornog jednodnevnog truckanja iz Londona.
Kraljevsku povelju o statusu grada dobio je 1582. od kraljice Elizabete I.
Nakon dolaska željeznice u 19. vijeku, postao je popularno izletište na Temzi za brojne Londončane.

Aerodrom White Waltham izgrađen je 1935., za Drugog svjetskog rata od 1940. u njemu je bio smješen glavni štab Organizacije za održavanje i servisiranje britanske avijacije (Air Transport Auxiliary).

Theresa May tadašnji poslanik Maidenheada u Parlamentu Ujedinjenog Kraljevstva, postala je - 2016. Britanski premijer nakon što je David Cameron podnio ostavku zbog Referenduma o Brexitu.

## Pobratimski gradovi

*  Saint-Cloud, Francuska
*  Bad Godesberg, Njemačka
*  Frascati, Italija
*  Kortrijk, Belgija

## Reference

## Vanjske veze

* Maidenhead Town Website
Ufingtonski bijeli konj

**Ufingtonski bijeli konj** (engleski: *Uffington White Horse*) je ime arheološkog lokaliteta na jugoistoku Engleske, koji se danas nalazi u Grofoviji Oxfordshire a nekad u Grofoviji Berkshire.

## Karakteristike

To je figura konja duga 110 metara, visoka 40 metara isklesana u krečnjaku na vrhu istoimenog brda.

Pretpostavlja se da je to vapnenačko brdo Downsa zvano Bijeli konj (White Horse) visoko 262 metara koje dominira nad tim čitavim krajem, bila gradina iz željeznog doba, a isklesana figura konja sistem odbrambenih rovova, jedino što je preostalo od te gradine. To brdo leži nedaleko od sela Uffington, nekih tridesetak km jugozapadno od Oxforda, i svega 2.5 km zapadnije od Wantaga.

Od kraja 19. vijeka taj lokalitet je pod zaštitom, pa se svako malo provodi njegovo čišćenje kako nebi zarastao u travu, pa da se figura konja više nevidi.

## Reference

## Vanjske veze

* ''White Horse Hill'' na portalu National Trust
Pokojnik (TV drama, 1961)

***Pokojnik*** je jugoslavenska TV komedija u produkciji RTV Zagreb emitirana 1961. godine. Predstavlja adaptaciju istoimenog kazališnog komada Branislava Nušića. Režirao ju je Anton Marti.

Godine 1969. i 1990. su emitovane istoimene TV-komedije u produkciji RTV Beograd.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Balade Petrice Kerempuha (TV drama, 1971)

***Balade Petrice Kerempuha*** je jugoslavenska TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1971. godine. Predstavlja adaptaciju kazališne predstave, koja je, pak, bila temeljena na istoimenoj knjizi pjesama Miroslava Krleže. Režirao ju je Miroslav Škiljan.

## Uloge

Ostale uloge &nbsp;▼




## Vanjske veze
*
Za njegovo dobro

***Za njegovo dobro*** je jugoslavenska crno-bijela TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1968. godine. Režirao ju je Zvonimir Bajsić, a scenario je napisao Ivan Kušan.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Salko Repak

**Salko Repak** (Stolac, 14. april 1897 – Beograd, 17. oktobar 1962) je bio jugoslovenski filmski i pozorišni glumac.

## Filmografija

|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1940.-te
|-
| 1949. || Priča o fabrici || Vratar u fabrici
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1950.-te
|-
| 1950. || Crveni cvet || Todorović, advokat
|-
| 1951. || Poslednji dan || Inženjer
|-
| 1954. || Stojan Mutikaša || Gazda Simo
|-
| 1956. || Klisura || /
|-
| 1956. || Poslednji kolosek || Stari Patrik
|-
| 1958. || Kroz granje nebo || Deda koji je slep
|-
| 1958. || Gospođa ministarka || urednik redakcije
|}

## Vanjske veze
*
Stanica tel

***Stanica tel*** je jugoslavenska TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1970. godine. Režirao ju je Dragoljub Švarc, koji je napisao i scenario.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Dragoljub Švarc

**Dragoljub Švarc** (1929 — 1985) bio je jugoslavenski i hrvatski televizijski režiser i scenarist. Na RTV Zagreb je radio od samih početaka emitiranja 1956. godine.

## Režija

|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1960.e_
|-
| 1963. || U prolazu (TV film) || /
|-
| 1965. || Dileme (TV serija) || /
|-
| 1965. || Čarobna noć (TV film) || /
|-
| 1968. || Politička večera (TV film) || /
|-
| 1968. || Agent iz Vaduza (TV film) || /
|-
| 1969. || Švedske šibice (TV film) || /
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1970.e
|-
| 1970. || Stanica tel (TV film) || /
|-
| 1970. || Pansion s toplom i hladnom vodom (TV film) || /
|-
| 1970. || Kratka noć (TV film) || /
|-
| 1971. || Prijateljsko ogovaranje (TV film) || /
|-
| 1975. || Vrijeme ratno i poratno (TV serija) || /
|-
| 1979. || Svjetionik (TV serija) || /
|}
## Scenariji

|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1970.e_
|-
| 1970. || Stanica tel (TV film) || /
|}

## Reference

## Vanjske veze
* 
*Dragoljub Švarc na Leksikonu radija i televizije
Daniel Kubeš

**Daniel Kubeš** (Prag, 7. veljače 1978.) je bivši češki rukometaš i reprezentativac, aktualni izbornik reprezentacije Češke (zajedno s Janom Filipom) i trener njemačkog drugoligaša TV Emsdetten. 

Igračku karijeru započeo je u Dukli Prag, odakle je 2001. godine prešao u švedski HK Drott Halmstad. Nakon tri godine u Švedskoj, Kubeš prelazi u njemački TuS N-Lübbecke. U Njemačkoj će igrati do kraja svoje profesionalne karijere, igrajući za HSG Nordhorn, TBV Lemgo, THW Kiel i, posljednje, za MT Melsungen. 

Za češku reprezentaciju je nastupio 140 puta i postigao 210 golova. Umirovio se 2014. godine. Odmah po umirovljenju, imenovan je češkim izbornikom, zajedno s Janom Filipom, a iste godine dobio je i trenerski angažman u TV Emsdettenu.
Double Blind

***Duplo selpilo*** je 233. epizoda američke kriminalističke TV-serije *[[NCIS (TV serija)|NCIS]]*, premijerno prikazana na programu mreže CBS 7. maja 2013. godine.

Radnja epizode prikazuje kako je MZIS subjekat istrage Ministarstva odbrane, koji ih ispituje ih u vezi smrti Ilaja Davida i Džeki Vens. Gibs je optužen za skrivanje dokaza i ometanje istrage.

## Vanjske veze
*
Lenjin u Africi

***Lenjin u Africi*** je jugoslavenska TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana početkom 1973. godine. Režirao ju je Vladimir Gerić,  po scenariju kojeg je napisao zajedno sa Dragom Ivaniševićem.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Drago Ivanišević

**Drago Ivanišević** (Trst, 10. veljače 1907. – Zagreb, 1. srpnja 1981.) hrvatski pjesnik, dramatik, prevoditelj, urednik i slikar, kazališni djelatnik

Pripada krugu najvećih imena hrvatske poezije u drugoj polovici 20. stoljeća i jedan je od prvih modernista u hrvatskoj književnosti između dvaju svjetskih ratova. Angažiran pjesnik i humanist, čovjek eruptivne životne snage i široke kulture prožete mediteranskim duhom, napajajući se ekspresionizmom i europskom avangardnom poezijom stvorio je mnogobrojne antologijske stihove, obilježene nadrealističkom i apokaliptičkom vizijom svijeta, jezičnim eksperimentima, začudnim analogijama i metaforama.

Surađivao je u *[[Pečat (časopis)|Pečatu]]* (1939–1940).

 1960., do 1963-a, a 1965. – 1967

## Književni rad
Surađivao je i objavljivao književne tekstove u nizu novina i časopisa. Uređivao je časopis *Teatar* (1955. – 1956). Pisao je eseje, novele i drame, ali najviše pjesme, posebno zanimljive na čakavštini (zbirka *Jubav*, 1960.), dok su mu ostale važnije zbirke *Zemlja pod nogama* (1940.), *Kotarica stihova* (1951.) *Srž* (1961.), *Igra bogova ili pustinje ljubavi* (1967.), *Vrelo bez prestanka* (1970.), *Ljubav* (1977.) i dr.

## Literatura
* http://enciklopedija.lzmk.hr/clanak.aspx?id=16596
*
Fedor Vidas

**Fedor Vidas** (Bakar, 13. siječnja 1924. - Čakovec 17. siječnja 2018.), hrvatski književnik, novinar, urednik i scenarist.

## Biografija
Studirao je na Pravnom fakultetu u Zagrebu od 1946. do 1951. Od 1949. radi kao novinar. Utemeljio je časopis "Novela" 1952. U književnom tjedniku Telegram je bio urednik i zamjenik glavnog urednika (1960.-65.), a u Oku je od 1976. do 1989. uređivao kulturne informacije iz inozemstva.

U književnosti je pripadao naraštaju krugovaša. Pisao je novele na tragu američke kratke priče. Njegovi protagonisti su mladi ljudi iz zagrebačke urbane sredine u poraću, prikazani u situacijama njihove svakodnevnice ("Popodne kad sam sretan", 1954; "Ponedjeljak ili utorak", 1961; "Novele", 1964; "Na izmaku ljeta", 1975). Prozni izraz je sagradio od kratkih, škrtih rečenica, vrsno vođenih dijaloga, nenametljive liričnosti i detalja koje je bilježio s vrsnim darom. Nakon Drugog svjetskog rata među prvima je raskinuo s tradicionalnim literarnim normama, najavio nove pravce razvoja domaće proze, i uspješno prikazao ozračje i duh vremena. Novele su mu prevedene na više stranih jezika i uvrštene u domaće i inozemne antologije.

Autor je radio-drama "Scenaristi" (1964), "Djevojke dolaze u devet" (1968), "Šum" (1969), "Konj je stao" (1970) i "Čestitke" (1970) i televizijskih drama "Gdje je duša moga djetinjstva" (1968), "Ožiljak" (1969), "Kainov znak" (1970), "Ljubav na bračni način" (1970), "Okreni leđa vjetru" (1972). Pisao je i filmske scenarije ("Martin u oblacima" Branka Bauera, 1961; "Abeceda straha" Fadila Hadžića, koscenarist, 1961; "Ključ" Vanče Kljakovića, koscenarist, 1965; "Metamorfoza" Aleksandra Marksa i Vladimira Jutriše, 1965; "Ponedjeljak ili utorak" Vatroslava Mimice, koscenarist, 1966).

Bio je član Društva hrvatskih književnika od 1956.

## Povezano
*Raymond Carver
*Alice Munro
*Ernest Hemingway

## Izvori

## Vanjske veze
*
Sam čovjek

***Sam čovjek*** je roman hrvatskog književnika Ive Kozarčanina objavljen 1937. godine. Sastoji se od četiri dijela u kojem protagonist, službenik po imenu Valentin, prepričava svoj težak život, odnosno odrastanje u problematičnoj obitelji, siromaštvo i brak koji će završiti dvostrukim ubojstvom. 

Godine 1970. je roman ekraniziran u obliku istoimene trodijelne TV-serije.

## Vanjske veze
*Prikaz romana na blogu Lektirko
Reazione a catena

***Reazione a catena*** (), u međunarodnoj distribuciji prikazan po engleskim naslovom ***A Bay of Blood*** (), je italijanski horor film snimljen 1971. godine u režiji Marija Bave, poznat kao jedno od najuticajnijih, ali i najkontroverznijih ostvarenja *[[giallo]]* žanra, odnosno kao inspiracija za brojne hollywoodske slasher filmove 1970-ih i 1980-ih. Radnja je smještena na jedno imanje kojeg nekoliko beskrupuloznih likova pokušava dočepati po svaku cijenu, a što prouzroči seriju brutalnih ubistava. Snimljen sa izuzetno niskim budžetom, film se odlikovao inzistiranjem na eksploatacijskim sadržajima, prije svega vezanih uz eksplicitni seks, golotinju i nasilje, a pri čemu se posebno istakla inovativna i hiperrealistički dočarana ubistva, a za koje je specijalne efekte izradio Carlo Rambaldi. Film je u mnogo čemu podijelio kritiku, pa i same poklonike Marija Bave, ali je stekao popularnost te je, između ostalog, u SAD bio prikazivan kao navodni nastavak popularnog horor filma *[[Last House on the Left (film, 1972)|Posljednja kuća nalijevo]]*.

## Uloge
* Claudine Auger - Renata Donati
* Luigi Pistilli - Albert
* Claudio Camaso - Simon (naveden kao Claudio Volonté)
* Laura Betti - Anna Fossati
* Leopoldo Trieste - Paolo Fossati
* Isa Miranda - Grofica Federica Donati
* Chris Avram - Frank Ventura
* Anna Maria Rosati - Laura (navedena kao Anna M. Rosati)
* Brigitte Skay - Brunhilda (Hilda)
* Paola Montenero - Denise (navedena kao Paola Rubens)
* Guido Boccaccini - Duke 
* Roberto Bonanni - Robert (Bobby)
* Giovanni Nuvoletti - Filippo Donati
* Renato Cestiè - Sin (nenaveden na špici) 
* Nicoletta Elmi - Kćer (nenaveden na špici)

## Vanjske veze
*
Bracknell Forest

**Bracknell Forest ([[šuma]])** je unitarna jedinica od 113,205 stanovnika na jugu Engleske u Grofoviji Berkshire.

## Geografija

Bracknell Forest je udaljen od centra Londona nekih pedesetak km, on je još uvijek poprilično šumovit i pretežno ruralni kraj, u kom su najveći urbani centri Sandhurst i Bracknell koji je i administrativni centar te unitarne jedinice.

Historija te administrativne jedinice usko je povezana sa gradom Bracknellom koji je sve do 19. vijeka bio beznačajno naselje, tad je počeo prosperirati zahvaljujući stočnom sajmu, koji je premješten iz Wokinghama u kom je radio od početka 13. vijeka.

Nakon Drugog svjetskog rata 1949. kad je imao nekih 5 000 stanovnika, određen je za lokaciju novog budućeg grada. Novi Bracknell brzo je privukao brojna industrijska poduzeća, koja su u njemu podigla svoje pogone, koji su trebali radnike, pa je on vrlo brzo izrastao u respektabilni grad, iako mu je specijalni status ukinut 1982.

Pored Sandhursta leži Kraljevska vojna akademija Britanske armije, koja se tu nalazi od 1947. kad je premještena iz Woolwicha.

## Historija

Administrativna jedinica *Bracknell Forest* osnovana je 1. aprila 1974. kao distrikt, na terenu bivšeg ruralnog *[[kotar|Distrikta]] Easthampstead*, na kom je podignut Novi Bracknell. Ime je promjenio u maju 1988. kad je dobio status borougha.  Kad je 1. aprila 1998. ukinut savjet Grofovije Berkshire, Bracknell Forest postao je unitarna jedinica, pa se borough više i ne spominje u nazivu njegova savjeta.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Bracknell Forest Council''
Wokingham

**Wokingham** je grad od 45,630 stanovnika na jugoistoku Engleske u Grofoviji Berkshire. On je i administrativni centar istoimene unitarne jedinice Wokingham.

## Geografija

Wokingham leži udaljen jedanaest km jugozapadno od Readinga i 53 km zapadno od Londona.

## Historija

Wokingham je još 1219. dobio kraljevsku povelju da može održavati sajam svakog utorka. Na račun tog sajma ubrzo je izrastao u značajno trgovište. Ipak se nije razvio u neki veći grad, jer je u 14. vijeku bio naselje od svega nekoliko ulica; Rose, Shute End, Peach, Denmark i High.
Kraljica Elizabeta I dodjelila mu je 1583. status grada.

Između 1771. - 1820. u gradu je prosperirala manufakturna proizvodnja svile, naročito ručno tkanih čarapa. Potražnja za tim robama potrajala je sve do masovnog uvođenja mehaničkih razboja, koji su proizvodili znatno jeftinije, pa je posljednja manufaktura svile zatvorena 1831.

Za viktorijanskog doba najveći industrijski pogon Wokinghama bila je ciglana Thomasa Lawrenca.

Početkom 19. vijeka braća Lush pokrenula su manufakturnu proizvodnju kočija, među brojnim naručiocima bili su kralj Edward VII, danski princ Christian i francuska carica.
Wokingham je 1801. imao 2,281 stanovnika, - 1901. 6,002, a 1951. 11,643.

Danas se privreda bazira na građevinarstvu i malim softwerskim kompanijama .

## Pobratimski gradovi

*  Erftstadt, Njemačka
*  Viry-Châtillon, Francuska

## Reference

## Vanjske veze

* Wokingham Town Council
Alex Dujšebajev

**Alex Dujšebajev Dovičebajeva** (španjolski: **Alex Dujshebaev Dovichebaeva**; ruski: **Алекс Дуйшебаев**; Santander, 17. prosinca 1992.) je španjolski rukometaš i reprezentativac, koji trenutno igra za Vive Targi Kielce kao desno krilo ili desni vanjski. Svoju igračku karijeru započeo je u Španjolskoj, odakle je 2013. godine prešao u makedonski Vardar, s kojim je bio višestruki nacionalni i regionalni prvak, a u svojoj posljednjoj sezoni za klub osvojio je i Ligu prvaka. Od 2017. godine igra za poljski klub Vive Targi Kielce. 

Za reprezentaciju je debitirao 2014. godine u utakmici protiv Egipta te je sudjelovao na nekoliko međunarodnih natjecanja. 

Dujšebajev je sin bivšeg rusko-španjolskog rukometaša Talanta Dujšebajeva; po ocu ima kirgistanske korijene, a po majci ruske. Njegov brat, Daniel, također je rukometaš i igra za španjolsku reprezentaciju.
Daniel Dujšebajev

**Daniel Dujšebajev Dobičevajeva** (španjolski: **Daniel Dujshebaev Dobichevaeva**; ruski: **Даниель Дуйшебаев**; Santander, 4. srpnja 1997.) je španjolski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji lijevog vanjskog. Trenutno igra za Vive Targi Kielce. Za reprezentaciju Španjolske debitirao je 2017. godine, a prvo veliko natjecanje bio mu je EHF Euro 2018. godine u Hrvatskoj. 

Njegov otac je Talant Dujšebajev, proslavljeni rusko-španjolski rukometaš, dok je njegov stariji brat, Alex, također rukometaš i španjolski reprezentativac.
Wokingham (borough)

**Wokingham** je borough i unitarna jedinica od 154,380 stanovnika na jugu Engleske u Grofoviji Berkshire.

## Geografija

Borough Wokingham je udaljen od centra Londona nekih pedesetak km, ime je dobio po svom najvećem urbanom centru - Wokinghamu, koji je i administrativni centar te unitarne jedinice.

Wokingham je pretežno ruralni kraj, uz Temzu, njegova historija je usko povezana sa gradom Wokinghamom koji je još 1219. dobio kraljevsku povelju da može održavati sajam svakog utorka. Njemu je kraljica Elizabeta I 1583. dodjelila status grada.

## Historija

Administrativna jedinica Wokingham osnovana je 1. aprila 1974. kao distrikt, ujedinjenjem tadašnjeg Borougha Wokingham i ruralnog distrikta Wokingham. Nakon ukidanja Savjeta Grofovije Berkshire 1. aprila 1998. postao je unitarna jedinica. Nakon peticije građana kraljica Elizabeta I dodjelila mu je 2007. status borougha.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Wokingham Borough Council''
Sam čovjek (TV serija)

***Sam čovjek*** je jugoslavenska televizijska miniserija u produkciji TV Zagreb emitirana 1970.. godine. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Ive Kozarćanina. Sastoji se od četiri epizode. Protagonist je mladi službenik po imenu Valentin, a radnja prikazuje njegovo djetinjstvo, odrastanje i katastrofalni brak koji će završiti umorstvom. Režirao ju je Eduard Galić.
 
## Epizode

## Uloge

Kompletna TV ekipa &nbsp;▼




## Vanjske veze
*
Starci (kratki film)

***Starci*** je jugoslavenski kratki film snimljen u režiji Eduarda Galića premijerno prikazan početkom 1971. godine.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Sandhurst, Berkshire

**Sandhurst** je grad od 20,676 stanovnika na jugoistoku Engleske u Grofoviji Berkshire u unitarnoj jedinici Bracknell Forest.

## Geografija

Sandhurst se nalazi 14 km sjeverno od grada i Vojne baze Aldershot, i 48 km jugozapadno od centra Londona.

Poznat je po Kraljevskoj vojnoj akademiji Britanske armije, koja se nalazi pored Camberleya u Grofoviji Surrey.

## Historija

Njegovo ime je anglosaksonskog porijekla i vjerojatno se odnosi na pješčano tlo na kom je iznikao. Tokom 14. vijeka bio je feud Biskupa od Salisburya, sve do 19. vijeka bio je malo beznačajno selo. Njegov rast u grad desio se kad je odabran kao centar za obuku vojnika.

Većina potencijalnih kandidata za oficire Britanske armije mora proći školovanje na toj Vojnoj akademiji, koju obično zovu samo - Sandhurst. Ta akademija je nasljednik dviju starijih institucija koje su djelovale do 1939. To su bile Kraljevska vojna akademija, osnovana 1741. iz Woolwicha (Greater London) i Kraljevski vojni koledž iz Sandhursta. Koledž je osnovan kraljevskom poveljom 1802. u Great Marlowu, uglavnom kao rezultat napora pukovnika Johna Le Marchanta i generala Françoisa Jarrya, francuskog rojalista prebjega, koji je tri godine ranije organizirao školu za obuku oficira u High Wycombeu u Grofoviji Buckinghamshire. Taj koledž preselio se u Sandhurst 1812.

Nakon Prvog svjetskog rata duljina školovanja bila je fiksirana na 18 mjeseci, a oficiri su bili školovani za službu u svim rodovima britanske i indijske kopnene vojske, osim artiljerije, injžinjerije i veze, koji su i nadalje obučavani u Woolwichu. Kako bi školovali i osposobili sve oficire na istom nivou, vlasti su planirale spojiti Kraljevsku vojnu akademiju i Kraljevski vojni koledž iz Sandhursta još 1940., ali je to zbog izbijanja Drugog svjetskog rata odgođeno do 1947.

Većina kadeta ulazi u akademiju sa navršenih 18 godina (do 20), nakon što prođu kvalifikacijske ispite i medicinske pretrage. Jedan dio kadeta dolazi iz vojno tehničkog Koledža Worksop (Nottinghamshire), koji je osnovan 1953. za dječake od 16 godina. Uz to negdje oko jedne desetine kadeta dolazi iz zemalja Commonwealtha.

Na kraju školovanja, koje se sastoji od šest tematskih cjelina koje traju od 12 do 13 sedmica, oficirima se dodjeljuje služba prema raspoloživim radnim mjestima. Pravo na izbor puka najčešće se daje onima koji postignu najbolje rezultate tokom školovanja.

Najpoznatiji polaznici te akademije bili su Winston Churchill i proslavljeni ratni komandant Bernard Montgomery.

## Reference

## Vanjske veze

* Sandhurst Town Council
Aldershot

**Aldershot** je grad od 58,700 stanovnika na jugoistoku Engleske u Grofoviji Hampshire u Distriktu Rushmoor.

## Geografija

Aldershot leži udaljen pedesetak km jugozapadno od centra Londona na terenu koji je vriština, pa dugo nije bio interesantan za neko veće naseljavanje.

Kako je danas praktički spojen sa gradovima Farnborough, Camberley i Farnham, on je dio konurbacije u kojoj živi 258,468 stanovnika

Aldershot je poznat kao vojnički grad, jer u njemu leži najveća vojna baza Britanske armije, a svega 14 km južnije nalazi se Kraljevska vojna akademija Sandhurst

## Historija

Sve do 19. vijeka bio je malo beznačajno selo. Njegova historija počela je kad je Britanska armija između 1854. i 1855.  podigla vojnu bazu, koja je i danas najveća u Britaniji.

Ona je za Krimskog rata služila kao centar za obuku vojnika. Nakon 1906. zajedno sa susjednim Farnboroughom izrastao je u glavni istraživalački centar Britanske avijacije.

## Privreda

Pored vojske koja je još uvijek najveći generator prihoda, privreda Aldershota se bazira na proizvodnji papira, kablova i sintetičke gume.

## Pobratimski gradovi

*  Oberursel, Njemačka
*  Meudon, Francuska
*  Sulechów, Poljska

## Reference

## Vanjske veze

* Aldershot na portalu Rushmoor Borough Council
Viktor Bek

**Viktor Bek** (Beč, 26. kolovoza 1888 – Zagreb, 20. listopada 1974) je bio jugoslavenski i hrvatski filmski i kazališni glumac.

## Filmografija

|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1950.-te
|-
| 1952. || Hoja! Lero! || /
|-
| 1952. || Ciguli Miguli || Pepek
|-
| 1953. || Sinji galeb || /
|-
| 1953. || Kameni horizonti || Banetov otac
|-
| 1954. || Koncert || Leopold
|-
| 1955. || Djevojka i hrast || Marko
|-
| 1955. || Djevojka i hrast Kratki film ||
|-
| 1956. || Opsada || Majstor
|-
| 1957. || Svoga tela gospodar || Deda
|-
| 1957. || Naši se putovi razilaze || Doktor
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1960.-te
|-
| 1961. || Sreća dolazi u 9 || Noćni čuvar
|-
| 1963. || Patent 102 (TV) || /
|-
| 1963. || Sumrak (TV) || /
|-
| 1963. || Opasni put || Đed
|-
| 1963. || Ljudi i neljudi (TV) || /
|-
| 1964. || Na taraci (TV) || /
|-
| 1967. || Breza || Starac u krčmi
|-
| 1967. || Sjećanje (TV) || /
|-
| 1969. || Čamac za kron-princa (TV) || /
|- style="background: Lavender; text-align:center; "
| colspan="4" |1970.-te
|-
| 1971. || Mirisi, zlato i tamjan || /
|}

## Vanjske veze
*
Patent 102

***Patent 102*** je jugoslavenska TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1963. godine. Režirao ju je Angel Miladinov, a scenario je napisao Krešo Novosel.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Sjećanje (TV drama)

***Sjećanje*** je jugoslavenska TV drama emitirana 1967. godine. Režirao ju je Daniel Marušić, a scenario je napisao Branislav Glumac.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Ujkin san (TV drama)

***Ujkin san*** je jugoslavenska crno-bijela TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1959. godine. Predstavlja adaptaciju istoimene pripovjetke ruskog pisca Fjodora Dostojevskog. Režirao ju je Daniel Marušić, a scenarij je napisao Ivo Štivičić.

Godine 1987. je u produkciji RTV Zagreb emitirana i verzija pod naslovom *[[TV teatar: Ujakov san]]*.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Seoba duše

***Seoba duše*** je jugoslavenska crno-bijela TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1973. godine. Predstavlja adaptaciju, odnosno remake zapadnonjemačkog TV-filma *[[Seelenwanderung]]* po tekstu Karla Wittlingera. Protagonist je siromah koji ostavlja dušu u zalagonici. Režiju je potpisao Ivan Hetrich.

Godine 1964. je u produkciji RTV Beograd po istom predlošku emitirana TV-drama *[[Lutanje jedne duše]]*.

## Uloge

## Vanjske veze
* 
* Profil na portalu mojtv.hr
Simha

***Simha*** je jugoslavenski TV film snimljen 1975. godine u produkciji Televizije Sarajevo i režiji Vesne Ljubić. Predstavlja adaptaciju djela  Isaka Samokovlije. Radnja prikazuje život sarajevskih Jevreja prije Drugog svjetskog rata.

## Uloge

Ostale uloge ▼




## Vanjske veze
*
Ujkin san

***Ujkin san*** () je pripovjetka ruskog književnika Fjodora Dostojevskog objavljena 1859. godine. Radnja se događa u provincijskom mjestu gdje ugledna lokalna žena nastoji svoju mladu kćer Zinaidu udati za senilnog kneza K. 

Priča je bila predmetom nekoliko teatarskih adaptacija. Godine 1959. je RTV Zagreb po njoj emitirala istoimenu TV dramu. Godine 1966. je u SSSR-u snimljen istoimeni igrani film.
Medaković (prezime)

**Medaković** je srpsko prezime.

Spisak osoba sa prezimenom Medaković:
* Danilo Medaković (1819-1881), istoričar
* Milorad Medaković (Zvonigrad, novembar 1824. – Beograd, 14/26. mart 1897), istoričar, novinar i diplomata 
* Bogdan Medaković (1852-1923), političar
* Dejan Medaković (1922-2008), istoričar, akademik SANU