Bonnie and Clyde (film)

***Bonnie i Clyde*** (eng. *Bonnie and Clyde*) je kriminalistička drama Arthura Penna iz 1967. s Warrenom Beattyjem i Faye Dunaway u ulogama zloglasnih pljačkaša banaka koji su harali središnjim SAD-om tijekom Velike depresije. Ostale uloge tumače Michael J. Pollard, Gene Hackman i Estelle Parsons

*Bonnie i Clyde* smatra se epohalnim filmom u povijesti kinematografije: naziva se prvim filmom ere Novog Hollywooda koji je probio tabue i bio jako popularan među mladom generacijom. Američki filmski institut priznao je film u nekoliko kategorija: stavio ga je na #27 mjesto na listi 100 godina AFI-ja... 100 filmova u izdanju iz 1998., te na #42 mjesto u ponovljenom izdanju iz 2007.; također ga je stavio na #13 mjesto na listi 100 godina AFI-ja... 100 uzbuđenja, na #32 mjesto na listi 100 godina AFI-ja... 100 heroja i negativaca te na #5 mjesto na listi AFI-jev 10 top 10 u kriminalističkom žanru.

## Povijesna utemeljenost

Film se u dobroj mjeri ne drži činjenica o Bonnie i Clydeu, kao što su drugi članovi bande, nekoliko uhićenja i druga ubojstva i povezani kriminal. Jedan od glavnih likova u filmu, "C.W. Moss" je temeljen na dva člana Barrow bande: Williamu Danielu "W.D." Jonesu i Henryju Methvinu. Barrows je 1968. u Playboyu opisao svoja iskustva s Barrowima. Sljedeće godine je podnio tužbu protiv Warner Brothersa, tvrdeći da ga film *Bonnie i Clyde* ocrnjuje. Koliko je poznato, nije dobio nikakvu odštetu.

Film teksaškog rendžera Franka Hamera (glumi ga Denver Pyle) prikazuje kao osvetoljubivu šeprtlju koju su Bonnie i Clyde zarobili, ponizili i pustili. U stvarnosti, prvi put kad ih je Hamer sreo bilo je u trenutku kad im je namještena uspješna zasjeda u kojoj su oboje ubijeni, 1934. 1968. su udovica Franka Hammera i njegov sin tužili producente zbog njegova klevetničkog prikazivanja u filmu. Parnica je završila 1971. izvansudskom nagodbom.

Jedina dva člana stvarne Bande Barrow koji su još bili živi u vrijeme objavljivanja filma bili su Blanche Barrow i William Daniel Jones. Dok je Blanche Barrow odobrila svoj prikaz u originalnoj verziji scenarija, prigovorila je zbog kasnijih prepravljanja i izvedbe Estelle Parsons koja joj je donijela Oscara, rekavši, "U tom filmu sam ispala kao vrišteća konjska guzica!"

Film je dijelom sniman u i oko Dallasa, Teksas. U nekim su se situacijama koristile stvarne lokacije banaka koje su stvarni Bonnie i Clyde opljačkali.

## Glavne uloge
*Warren Beatty - Clyde Barrow
*Faye Dunaway - Bonnie Parker
*Michael J. Pollard - C.W. Moss
*Gene Hackman - Buck Barrow
*Estelle Parsons - Blanche Barrow
*Denver Pyle - Frank Hamer
*Dub Taylor - Ivan Moss
*Gene Wilder - Eugene Grizzard
*Evans Evans - Velma Davis
*Mabel Cavitt - gđa. Parker
## Produkcija i stil

Film je zamišljen kao romantična i humorna verzija gangsterskih filmova tridesetih godina, poboljšana s modernim tehnikama snimanja. Arthur Penn namjerno je neke scene nasilja snimio u komičnom tonu koje bi se onda pretvorile u strahovito i krvavo nasilje. Na film su dobrim dijelom utjecali redatelji Francuskog novog vala, pogotovo u kontekstu brzih prijelaza i nemirne montaže, što je posebno primjetno u završnoj sekvenci. Zapravo, film je prvo ponuđen Francoisu Truffautu, najslavnijem redatelju Novog vala koji je radio na scenariju, ali je ovaj odbio.

*Bonnie i Clyde* je bio jedan od prvih filmova koji su koristili žabice - male eksplozivne naboje često pokrivene vrećicama crvene tekućine koje bi eksplodirale u glumčevoj odjeći i simulirale pogotke mecima.

Glumac Gene Wilder ostvario je filmski debi u cameo ulozi jednog od talaca Bonnie i Clydea. Njegovu djevojku glumila je Evans Evans, supruga filmskog redatelja Johna Frankenheimera.

Scena okupljanja obitelji snimljena je u Red Oaku, Teksas. Nekoliko stanovnika iz tog područja gledalo je kako se snima film, a producenti su među okupljenima primijetili Mabel Cavitt, lokalnu školsku učiteljicu. Tada je izabrana za ulogu majke Bonnie Parker.

## Reakcije

Warner Bros.-Seven Arts je imao tako malo povjerenja u film da su producentu početniku Warrenu Beattyju ponudili četredeset posto profita umjesto minimalnog honorara, što je bio neobičan potez za to vrijeme. Film je do 1973. u cijelom svijetu zaradio preko 70 milijuna dolara.

Film je po objavljivanju postao zloglasan zbog navodnog slavljenja ubojica i razine filmskog nasilja i krvi, što je bilo neobično u to vrijeme. Bosley Crowther iz *New York Timesa* je bio tako zaprepašten da je započeo kampanju protiv povećanja brutalnosti u američkim filmovima. Osim toga, mnogi kritičari su prigovarali zbog humornog prikaza ozbiljne tematike.

## Nagrade i prizanja

Estelle Parsons osvojila je Oscar za najbolju sporednu glumicu za svoj portret Blanche Barrow, a Burnett Guffey Oscara za najbolju fotografiju. Film je bio nominiran i za najboljeg glavnog glumca (Warren Beatty), najboljeg sporednog glumca (Michael J. Pollard i Gene Hackman), najbolju glumicu (Faye Dunaway), najbolji dizajn kostima (Theadora Van Runkle), najbolju režiju (Arthur Penn), najbolji film (Warren Beatty) i najbolji originalni scenarij (David Newman i Robert Benton).

Nominiran je i za sedam nagrada Zlatni globus, među njima i za najbolji film - drama, redatelja i glavne glumce, ali nije osvojio nijedan kip.

Uz to je osvojio dvije nagrade BAFTA - za najobečavajućeg novog glumca Michaela J. Pollarda i Faye Dunaway - te Nagradu Udruženja njujorških filmskih kritičara za najbolji scenarij.

Četredeset godina nakon svoje premijere, *Bonnie i Clyde* se navodi kao najveća inspiracija za različite filmove kao što su *[[Divlja horda]]*, *[[Kum (1972)|Kum]]*, *[[Reservoir Dogs]]* i *[[Pokojni]]*. Iako nije bio prvi film koji je koristio ekstremno nasilje, bio je prvi koji ga je koristio u ime umjetnosti.

## Kritike

## Reference

## Vanjske veze
*
* 
* Bonnie i Clyde na Rotten Tomatoes