Antonov

**Antonov** ili **ANTK Antonov** ili **Avijacijski naučno-tehnički kompleks - O. K Antonov** () je organizacija za naučno-istraživački rad i proizvodnju aviona u Ukrajini, osnovana 1946. godine pod nazivom OKB-153 (). Nakon smrti osnivača i dugogodišnjeg glavnog konstruktora Olega Antonova 1984, organizacija je dobila ime po njemu. Ukupno je razvijeno i proizvedeno više od sto tipova i varijanti aviona različitih klasa i namena. Među najpoznatijima su An-2, An-22 i An-124 „Ruslan“. Do današnjeg dana Antonov je kompanija koja je s 22.000 proizvedenih aviona jedan od njihovih najvećih svetskih proizvođača. Pored ostalog Antonov je proizvođač aviona An-225 najvećeg svetskog aviona s kapacitetom od 250 tona tereta.

Danas Antonov čini kolektiv sa velikim iskustvom, s konstrukcionim biroom, laboratorijama za razne oblasti, verifikacionim i operativnim ispitivanjima u letu, kao i sa operativno-eksplaticionom podrškom, za sve tipove aviona.

## Istorijat
### Počeci 1930e

Oleg Konstantinovič Antonov je imao seriju proizvedenih jedrilica za osnovnu obuku i pre nego što je završio Lenjingradski politehnički institut 1930. Njegova prva jedrilica je dobila ime OKA-1 Golub (), a javnosti je predstavljena na drugom saveznom takmičenju jedrilica na Krimu u leto 1924. Njen je konstruktor imao svega 18 godina i sasvim je razumljivo da su bile potrebne izvesne popravke da bi mogla uopšte da poleti. Po završetku studija, Antonov se pridružio moskovskoj fabrici jedrilica kao glavni inženjer, a kasnije i glavni konstruktor i u tom periodu konstuisao je svoju prvu jedrilicu sa pomoćnim motorom za poletanje OKA-33, koja se proizvodila u toku 1937. godine.

Fabrika jedrilica u Moskvi je zatvorena 1938. godine, a nakon što je Antonov odbijen za prijem u Vojnu vazduhoplovnu akademiju Žukovski, počeo je da radi, za tada već poznatog sovjetskog konstruktora A. S. Jakovljeva. Prvi mu je zadatak bio kopiranje nemačkog aviona Fizeler Fi 156 „Štorh“ () koji se proizvodio po licenci u Litvaniji. Kasnije je, u toku Drugog svetskog rata, pobedio na konkursu za laki transportni avion sa svojim predlogom RF-8, koji je početkom 1941. počeo da se proizvodi pod nazivom A-7. Takođe je kao inženjer konstrukcionog biroa Jakovljeva imao priliku da nadgleda proizvodnju nekih od najuspešnijih sovjetskih lovaca u tom periodu, Jak-3 i Jak-9, a nakon završetka rata je radio na jednom od prvih sovjetskih mlaznih lovaca Jak-15.

Jedrilice konstuisane od strane O. K. Antonova.

### Osnivanje 1946.

Biro je formiran 31. maja 1946., s rezolucijom Centralnog komiteta Komunističke partije SSSR-a i Saveta ministara SSSR-a u Novosibirsku, pod nazivom OKB-153 (), a za glavnog konstruktora postavljen je O. K. Antonov. Glavni zadatak ovog konstrukcionog biroa je bio razvoj i proizvodnja poljoprivrednog aviona. Realizovan je pod nazivom An-2, s prvim izvedenim letom 31. avgusta 1947. Prema koncepciji dvokrilca i platnenoj oplati, primenjenoj na avionu, stručljaci instituta CAGI su imali veliku rezervu. Čak su odbili da verifikuju proračune za aerodinamiku i strukturu.  Stručnjaci na zapadu su takođe prve slike ovog dvokrilca gledali i komentarisali s nevericom, jer je doba aviona dvokrilaca za njih već bila davna prošlost. Međutim, razvoj događaja ih je sve zajedno demantovao. Avion An-2 je tokom narednih desetina godina postao najbrojniji transportni avion na svetu nakon Drugog svetskog rata. Uz to, ovaj jednomotorni dvokrilni avion ima prostor za teret i nosivost skoro istu kao i dvomotori Daglas DC-3, sa izuzetno kratkom stazom poletanja i sletanja i na običnoj njivi.

Po osnivanju, firma je imala manjak kapaciteta za masovnu proizvodnju aviona, što je bila posledica sovjetske industrijske strategije da se vojna postrojenja podele u više regiona unutar SSSR-a. Ovkva raspodela je uvedena kako bi se minimizirali gubici u slučaju potencijalne ratne opasnosti. Kao rezultat toga, Antonovi avioni su se razvijali i proizvodili i u fabrikama u Harkovu (Ukrajina), Novosibirsku (Rusija) i Taškentu (Uzbekistan).

### Kijev 1952.

U leto 1952. OKB se preselio u Kijev i krajem 1953. je dobio težak zadatak da razvije vojni transportni avion s dva turbo-elisna motora. U rešavanju toga zadatka je proizašao avion An-8, koji je poleteo 11. februara 1956. godine. Razvoji aviona An-10 i An-12 su započeti 1955. Antonov je projektovao An-10, za zamenu aviona An-8, koji nije zadovoljio potrebe naručioca, pa je proizveden u maloj seriji. Za razliku od njega avion An-10 je imao trup s potpuno kružnim presekom, što je u tehnološkom pogledu bilo mnogo povoljnije. Opremljen je sa četiri motora od po 2 983&nbsp;kW (4000 KS), a u kabinama za posadu i putnike, pod pritiskom, je bilo mesta za posadu od 5 članova i 84 putnika. Prototip je poleteo 7. marta 1957. Avion An-12 je prevezao svoj prvi transport tereta decembra iste godine.

Po nalogu Vlade SSSR-a OKB-153 je 1956. godine počeo da razvija avion An-14, koji je poleteo 14. marta 1958. Tokom perioda, od 1957. do 1959. rađeno je i na razvoju putničkog aviona An-24. 1959. Proizvodnja aviona je započela u Gostomelu pored Kijeva, gde je napravljen i centar za ispitivanje u letu. Za 30 godina izrađen je kompleks objekata, sa mogućnostima uporedivim sa vodećim centarima evropskih država. Krajem 1960. godine, pokrenut je razvoj aviona An-22 „Antej“ koji je ujedno i prvi svetski širokotrupni avion. Prvi let „Anteja“ je izveden 27. februara 1965. Ovaj veliki teretni avion koji ima raspon krila od 64,40 m, dužinu 57,8 m, opremljen je s četiri turbo-elisna motora Kuznjecov od po 11 185&nbsp;kW (15 000 KS) s dvostrukim elisama što mu je omogućavalo postizanje maksimalne brzine od 740&nbsp;km/h i dolet od oko 5 000&nbsp;km, nosivost oko 80 tona. Bio je predviđen za vojni transport, s mogućnošću prevoza svih vrsta tenkova i raketa u sovjetskom naoružanju. Postavio je nekoliko, pažnje vrednih, svetskih rekorda priznatih od Međunarodne vazduhoplovne federacije. Tri godine ranije, 1962. projektanti aviona An-12 su nagrađeni Ordenom Lenjina, a Oleg Konstantinovič Antonov je unapređen u generalnog konstruktora.

### Sedamdesete i osamdesete

Sedamdesetih godina 20. veka, je otpočet projekat višenamenskog aviona An-28, čiji je prototip poleteo 29. januara 1973. Biro je počeo i razvoj svog prvog aviona opremljenog s motorom na turbo-mlazni pogon An-72, čiji je prototip poleteo 31. avgusta 1977. Na istoj osnovi je razvijen i An-74, koji je poleteo šest godina kasnije, 29. septembra 1983. U ovom periodu, od 1971, započet je razvoj transportnog aviona velikog doleta, za prevoz velikog tereta, avion An-124 „Ruslan“, tada najvećeg aviona na svetu. Na njegovom razvoju je rađeno od 1977, a poleteo je tek 26. decembra 1982. Prvi serijski avioni An-124 „Ruslan“ su se počeli uvoditi u operativnu upotrebu, u jedinice transportne avijacice sovjetskog vazduhoplovstva, sredinom 1986. Ovaj *div*, sa četiri turbo-ventilatorska motora Lotar D-18T (potiska 240&nbsp;kN), izuzetnih je dimenzija, mase i performansi. Raspon krila je 73,3 m, dužina 69,5 m, a visina 22 m, dok najveća masa u poletanju, s korisnim teretom od 150 tona, iznosi 405 tona, a brzina u horizontalnom letu od 800–850&nbsp;km/h.

Sredinom devete dekade 20. veka, 4. aprila 1984. umro je glavni konstruktor Oleg Antonov, ali je njegov konstruktorski biro sačuvao to ime, iz koga će i dalje *izlaziti* avioni *antonov* koji izazivaju divljenje širom sveta. Na njegovo mesto, glavnog konstruktora, došao je Petar Vasiljevič Balabuev.

Iste godine, kompanija je počela sa izradom univerzalnog transportnog aviona An-225 „Mrija“, koji je prvobitno razvijan za potrebe sovjetskog svemirskog programa, prvenstveno za transport orbitera spejs šatla Buran i komponenata sovjetske rakete nosača „Energija“. Ovaj avion je proizveden samo u jednom primerku, a poleteo je 21. decembra 1988. Let sa Buranom je izveden maja naredne godine u Bajkonuru, a u junu je noseći Buran, učestvovao na međunarodnom aero-mitingu u Buržeu, pokraj Pariza, Francuska. Danas, usluge komercijalnog transporta velikih količina tereta s avionom An-225 nudi avio-transportno preduzeće ANTK - Antonov, koje je osnovano 1989. godine.

### Devedesete

Devedesete godine su godine raspada SSSR-a. Ukrajina je postala nezavisna država i zajedno s time se promenila i sudbina kompanije. Formalno je ukinut i program spejs šatla „Buran“, 1993. godine. Kako je An-225 imao prvenstvenu namenu u svemirskom programu, potreba za nastavkom proizvodnje ovog ogromnog aviona je prestala da postoji. Antonov An-225 Mrija (na ukrajinskom jeziku „San“), avion koji je upisan u Ginisovu knjigu rekorda iz razloga što drži 240 FAI rekorda, proveo je osam godina ispred hangara u Kijevu. Da bi se tek sredinom 2001. ponovo vratio u upotrebu prevoza ekstra velikih tereta. U međuvremenu se za njega pojavio i novi interes. Zainteresovala se Evropska svemirska agencija - ESA, za zadatke u okviru početne njegove namene, aviona nosača svemirskih letelica.

Tokom devedesetih godina, ANTK Antonov je razvijao transportne avione srednjeg doleta An-70, višenamenske lake avione An-38 i novi avion za regionalni saobraćaj An-140. Prototipovi ovih aviona su poleteli, tokom 90-ih godina, redom 16. decembra i 23. juna, 1994. i 17. septembra 1997. Početkom novog milenujuma, započet je razvoj novog regionalnog putničkog aviona, s turbo-mlaznim pogonom, An-148, čiji je prototip poleteo 17. decembra 2004. godine.

U svom veku postojanja organizacija je promenila nekoliko naziva :
* Ogranak OKB-115 A. S. Jakovljeva u Novosibirsku (1945.)
* OKB-153 (1946 – 1952.)
* GSOKB-473 u Kijevu (1952 – 1966.)
* Kijevski MZ (1966 – 1983.)
* OKB im O. K. Antonova (1983 – 1989.)
* ANTK Antonov (od 1989.)

## Avioni
Spisak aviona konstrukcionog biroa Antonov.

## Galerija

file:Antonow A-15 1999 by Jiri Havlice.jpg|Antonov A-15, jedrilica slikana 1999. godine.
file:AntonovA40.jpg|Antonov A-40,  „Leteći tenk“.
file:Avialesookhrana Antonov An-2.jpg|Antonov An-2, jedan od najrasprostranjenijih aviona na svetu. Poznat kao *Kukuruznik*.
file:Kocmoc An-12 RA-12957.jpg|Antonov An-12, avion za koji su projektanti nagrađeni s ordenom Lenjina 1962.
file:Rodina Antonov An-28-2.jpg|An-28, varijanta aviona Antonov An-14. Višenamenski avion iz 1973.

file:Volga-Avia Antonov An-24.jpg|Antonov An-24 avio-kompanije „Volga Avia“.
file:An-26 Batajnica.jpg|Antonov An-26, srpskog ratnog vazduhoplovstva slikan na aero-mitingu 13. septembra 2009. god, na aerodromu Batajnica.
file:Antonov An-72 'Coaler'.JPEG|Antonov An-72, prvi Antonovov avion na mlazni pogon iz 1977.
file:Antonov-An-74.jpg|Antonov An-74, naslednik An-72 razvijen 1983.
file:An-70 takeoff.jpg|Antonov An-70, transportni srednjeg doleta iz 1990-ih.


## Povezano
* Oleg Konstantinovič Antonov
* An-2
* An-22
* An-26
* An-124

## Napomene

## Reference

## Vanjske veze

* Zvanična internet prezentacija proizvođača ANTK Antonov
* The Antonov Giants: An-22, An-124, & An-225 na strani vectorsite.net