Thomas Müntzer

**Tomas Mincer** ( ili *Münzer, 1498-1525*) je bio nemački sveštenik, doktor teologije i revolucionar tokom reformacije, u početku sledbenik Martina Lutera s kojim se ubrzo razišao zbog Luterove izdaje narodnog pokreta i zastupanja interesa plemstva i jedan od vođa Nemačkog seljačkog rata. Bio je zarobljen, mučen i glava mu je odrubljena u Milhojzenu 27. maj 1525. kada mu je bilo tek oko 28 godina.

Mincer propoveda potpuno uništenje stare crkve i s njenim statusom povezanih širih društvenih i državnih odnosa. 1520. mora napustiti Cvikau zbog svojih buntovnih i beskompromisnih teza i sklanja se kod husita u Češkoj.  1522. stajao je na čelu prvih revolucionarnih pokreta plebejskih masa u gradu Alštetu u Tiringiji. Proteran i Tirginije uz Luterovo učešće, preneo je svoju delatnost u jugozap. Nemačku, svuda organizujući revolucionarne pokrete i slavši svoje emisare, u većini sdlučajeva pretstavnike revolucionarnog nižeg sveštensta, koji su svojim propovedima u znatnoj meri pripremali opštu eksploziju seljačkog ustanka u tom kraju. Minster se pred početak revolucije vratio u Tiringiju, kud su ga pozvale njegove pristalice, koje su početkom 1525. preuzele vlast u gradu Milhojzenu. Ne samo gradske plebejske mase nego i svo sitno građanstvo u Milhojzenu, zajedno s pobunjenim seljacima, prišli su Minceru. No pored hrabrosti i energije svoga vođe, ustanici se nisu dugo održali.

## Mincerovo učenje
Versko učenje Mincerovo, izloženo u njegovim propovedima, *skrivalo je pod hrišćanskom formom raznolikost [[Panteizam|panteističke]] filozofije, koja se mestimice dodiruje sa [[Ateizam|ateizmom]]* (F. Engels). Biblijskom autoritetu je on suprotstavljao novo otkrovenje razuma u čoveku, koje postoji u sva vremena i kod svih naroda. Razum za Mincera i jeste 'sveti duh', a vera buđenje razuma u čoveku. Minster je negirao drugi svet i zagrobno kažnjvanje za grehe. Smatrao je da je dužnost vernog da uvede hiljadugodišnje 'carstvo božje' na zamlji. Pod 'carsdtvom božjim' je smatro društveno uređenje, osnovano na građanskoj i imovinskoj jednakosti, ukidanje privatne svojine i klasnih razlika, kao i državne vlasti nezavisne od radne opštine. Sve treba da bude zajedničko, učio je Mincer: i rad i imetak; svakom treba davati po njegovoj potrebi. Na taj način Mincerovo socijalno političko učenje se približavalo utopističkom komunizmu i anarhizmu.     
"Gospodari i gospoda glavni su lihvari, lopovi i razbojnici; oni sebi prisvajaju sve što je stvoreno, svaku stvar, ribu u vodi, pticu u vazduhu, bilje na zamlji - sve mora njima pripadati. Siromašnim govore o božjim zapovestima: bog je naredio, kažu oni, da se ne krade, ali smatraju, da se na njih ta zapovest ne odnosi; stoga oni deru kou sa siromašnog naseljenika, radnika i svih koji žive pod njima. Ako se neko usprotivi, šalju ga na vešala, a doktor Lažljivac kaže: Amin!" - Mincerove su reči, a nadimak 'Doktor Lažljivac' nadenuo je Luteru, izdajniku narodnog pokreta. Optuživao je Lutera da je crkvu podčinio vlasti kneževa i da hoće da bude novi papa. Suprotno od Lutera, kompromisera u ime 'mirnog progresa', Mincer je pozivao narod na ustank protiv Crkve, knezova, plemstva i gradskih patricija.

Mincerova revolucionarna ličnost i narodni pokret bili su predmet historijskih i filozofskih studija i literalna inspiracija (Th. Mundt, H. Eulenberg, Th. Mugge, E. Lissauer, R. Gottschall, W. Schaferdieks, C. Alberti)

## Reference