Institut inženjera elektrotehnike i elektronike

**Institut inženjera elektrotehnike i elektronike** () je neprofitno udruženje posvećeno tehnološkom razvoju kao i unapređivanju tehnoloških inovacija vezanih za elektronske uređaje. Broj članova prelazi 400.000 u oko 175 zemalja. Sedište organizacije nalazi se u Njujorku, Sjedinjenim Američkim Državama

## Historija

Udruženje je osnovano 1. januara 1963. godine u Njujorku spajanjem Instituta za radio inžinjerstvo (IRE) i Američkog instituta za električno inžinjerstvo (AIEE).
Do pre spajanja, interesi AIEE bili su u komunikaciji žičanim uređajima (telegraf, telefon) i elektroenergetski sistemi, dok se IRE bavilo radio-tehnikom tj. bežičnim komunikacijama.
Posle Drugog svetskog rata konkurencija među kompanijama je vidno narasla, tako da su njihova rukovodsta odlučila da se spoje 1963.

Značajni predsednici IEEE i osnivačkih udruženja:
* Elihu Thomson (AIEE, 1889-1890)
* Aleksandar Grejam Bel (AIEE, 1891-1892)
* Charles Proteus Steinmetz (AIEE, 1901-1902)
* Mihajlo Pupin (AIEE, 1925-1926)
* Lee De Forest (IRE, 1930)
* Frederick E. Terman (IRE, 1941)
* William R. Hewlett (IRE, 1954)
* Ernst Weber (IRE, 1959; IEEE, 1963)
* Ivan Getting (IEEE, 1978)

## Pregled

Sastav IEEE formuliše ciljeve organizacije kao "naučne i obrazovne, usmeravajući ka napredku u oblastima i teorije i prakse u elektrotehnici, elektronici, komunikacijama i kompjuterskim tehnologijama, kao i u nauci i tehnologiji srodne industrije i srodnih disciplina“. IEEE je lider u razvoju industrijskih standarda (zaslužan za preko 900 postojećih industrijskih standarda) u širokom spektru disciplina, uključujući električnu energiju, medicinske tehnologije, zdravstvo, informacione tehnologije, telekomunikacije, potrošačku elektroniku, transport, i nanotehnologije. Sponzorom je na više od 300 konferencija tehnike svake godine.
IEEE ima dvojnu strukturu – regionalnu i tehničku, sa organizacionim jedinicama na osnovu geografske lokacije (na primer, IEEE Philadelphia Section, IEEE South Africa Section) i tehničkog fokusa (IEEE Computer Society).
IEEE se sastoji od 38 udruženja sa više od 300 lokalnih organizacija koje se redovno sastaju. IEEE Standards Association (IEEE-SA) je odgovoran za standardizacione aktivnosti IEEE.

Proces standardizacije obavlja se u 7 koraka (do uspešnog završetka obično je potrebno 18 meseci):
* obezbeđivanje sponzora
* zahtev za ovlašćenje projekta
* sastavljanje radne grupe
* predlog standarda
* glasanje
* procena komisije
* konačni izbor

## Standardi i proces razvoja IEEE standarda

IEEE je vodeća standardizaciono–razvojna organizacija. Vrši razvoj i održavanje standarda i to preko IEEE Standards Association (IEEE-SA). Do 2005. godine, IEEE je objavio 900 postojećih standarda, sa još 500 u razvoju. Jedna od najvažnih grupa standarda je IEEE 802 LAN/WAN koja obuhvata IEEE 802.3 eternet i IEEE 802.11 standarde za bežične mreže (WiFi).

Pomenutih 7 koraka standardizacije:
# **Obezbeđivanje sponzora**: Organizacija, odobrena od strane IEEE odgovorna je za koordinaciju i nadgledanje razvoja standarda od početka do kraja. Stručna društva unutar IEEE služe kao prirodan sponzor za mnoge standarde.
# **Zahtev za ovlašćenje projekta**: Za dobijanje ovlašćenja za standard, potrebno je tražiti od IEEE-SA Standards Board. Komisija za nove standarde (New Standards Committee - NesCom) iz IEEE-SA Standard Board proceni zahtev za odobrenje projekta ().
# **Sastavljanje radne grupe**: Nakon odobravanja zahteva, formira se radna grupa za razvoj standarda. IEEE-SA nadgleda da svi sastanci radne grupe budu javni i da svaki član radne grupe ima pravo na učešće i doprinos projektu.
# **Predlog standarda**: Radna grupa priprema nacrt predloženog standarda. 
# **Glasanje**: Po završetku nacrta, podnosi se na odobrenje tajnim glasanjem. Potrebno je ¾ glasova tj 75% kako za usvajanje nacrta, inače se prelazi nazad na prethodni korak.
# **Procena komisije**: Ako je projekat izglasan sa 75%, šalje se instituciji IEEE-SA Standards Board Review Committee (RevCom) koji odobrava predlog projekta.
# **Konačni izbor**: Projekat se konačno šalje standardizacionom odboru koji u većini slučajeva odobrava.

## Značajni standardi

* IEEE 488 - digitalni interfejs programibilne instrumentacije
* IEEE 610 - standardni Rečnik softverskog inženjerstva
* IEEE 754 - brojevi sa pokretnim zarezom
* IEEE 802 – LAN/MAN
* IEEE 830 – specifikacije softverskog zahteva
* IEEE 896 – futurebus
* IEEE 1003 – posiks
* IEEE 1076 – VHDL
* IEEE 1180 – Diskretna kosinus transformacija
* IEEE 1275 – Open Firmware
* IEEE 1284 – Parallel port
* IEEE P1363 – asimetrična kriptografija
* IEEE 1541 – jobibit
* IEEE 12207 – informaciona tehnologija