Drugi prodor NOVJ u Srbiju

**Drugi prodor NOVJ u Srbiju** izvršila je operativna grupa divizija (2. i 5. divizija) NOVJ tokom proleća 1944. godine.

Između 14. marta i 20. maja 1944. 2. i 5. divizija NOVJ izvršile su nastupni marš od reke Lim do reke Ibar s jedne, i planina Povlen i Maljen s druge strane. Cilj ove operacije bio je podrška razvoju NOP u Srbiji, povezivanje sa lokalnim partizanskim snagama radi obezbeđivanja jače baze NOVJ u Srbiji, i stvaranje krupnijih operativnih formacija sa težištem u Srbiji. Podršku ovom prodorom trebalo je da pruže 16. i 17. divizija NOVJ forsiranjem Drine iz Bosne. 

Radi sprečavanja prodora NOVJ, nemačka komanda je vodila **operaciju Uništavač štetočina** (), prvobitno nazvanu operacija »Sokolov lov« (). Komanda Armijske grupe F smatrala je ovu pretnju ozbiljnom i preduzela mere za preuzimanje inicijative, suzbijanje i onemogućavanje operacije NOVJ. Za taktičko komandovanje operacijom zadužila je komandanta Jugoistoka, generala Felbera. Istovremeno se Komanda Ag F starala o koordinaciji dejstava generala Felbera sa 2. oklopnom armijom, odnosno sa 5. SS korpusom u istočnoj Bosni i 21. korpusom u Sandžaku.

Nemački komandant Jugoistoka general Felber, iako nije raspolagao frontovskim snagama, formirao je kombinovani združeni odred od pozadinskih nemačkih i bugarskih snaga, Ruskog zaštitnog korpusa, nedićevaca i ljotićevaca. Glavnu masu njegovih snaga činili su četnici Draže Mihailovića, koje su uzeli široko učešće u ovoj operaciji. Sve nemački saradnici – četnici, ljotićevci i nedićevci – vršili su mobilizaciju mladića i prisilno ih slali u borbu protiv NOVJ.

Kombinovanim osovinskim snagama general Felber je uspeo da spreči partizane da forsiraju Ibar, držeći ih pod neporekidnim pritiskom, neprekidno ih napadajući, ometajući, uznemiravajući i slabeći. Sa svoje strane, 5. SS korpus efikasno je sprečio pokušaje forsiranja Drine od strane 16. i 17. divizije NOVJ, a 21. korpus na polaznom području uspeo je da ugrozi neka važna područja za NOVJ, oba uz značajno angažovanje četnika.

Tako su nakon 66 dana iscrpljujućih borbi 2. i 5. divizija NOVJ bile prinuđene da se povuku na polazne pozicije neuspevši da uspostave planirane veze i uporišne zone, čime je operacija NOVJ završena neuspehom.

## Pozadina
### Saradnja četnika i Nemaca

Mihailović je od 1941. zastupao politiku nepomirljivog rata protiv partizana, uz taktičku saradnju sa okupatorom, ali uz očuvanje nezavisne pozicije, zbog veze sa saveznicima. On nije mogao sebi priuštiti stupanje u otvoreno neprijateljstvo prema Nemcima, i bio je razočaran nerazumevanjem Saveznika, prvenstveno Britanaca, za takvu poziciju. Ovo razočaranje sa jedne, i Nojbaherova pragmatična politika i ponuda saradnje sa druge strane, doveli su do potpisivanja ugovora o primirju i saradnji tokom jeseni 1943. Međutim, četničko nastojanje da održe nezavisnost, kao i prepadi na manje grupe vojnika i privredne objekte s druge, naveli su Nemce da raskinu ove ugovore tokom februara i marta 1944.

No, pojava zajedničkog neprijatelja - snaga NOVJ na Limu početkom marta 1944. brzo je potisnula nesuglasice između Nemaca, Mihailovića, Nedića i Ljotića. Dolazi do sadejstva sa četnicima na jugozapadu Srbije, dok se na severoistoku operacija Friling za kažnjavanje Mlavskog korpusa JVuO nastavlja smanjenim snagama posle preusmeravanja 5. SS policijskog puka protiv partizana.

S obzirom na okolnosti Nemci su razvili model za korišćenje snaga JVuO. Njih je trebalo prebacivati i usmeravati radi vezivanja i slabljenja partizana. Tako se tako postizala obostrana korist, a smanjivala se mogućnost incidenata i neprijatnosti. Prema slobodnim snagama JVuO trebalo je uvek držati neophodnu dozu opreza. Ovaj model korišćenja četnika, koji se prvi put u svom punom obliku iskazao tokom **Operacije Kamerjeger**, uz povremene probleme uspešno je funkcionisao do marta 1945.

Pošto su savezničke isporuke prestale, Nemci su postali jedini raspoloživ izvor četnicima za popunu municijom i za zbrinjavanje ranjenika. Sredinom marta 1944. godine održan je sastanak između Trifunovića i Šterkera u selu Vranićima, nedaleko od Čačka. Sastanku je prisustvovao i Milan Aćimović, koji je bio glavna Mihailovićeva veza sa okupatorskom upravom u Srbiji. Glavna tema na pregovorima bila je sklapanje sporazuma o međusobnoj saradnji na duži rok, koja bi se manifestovala u zajedničkoj borbi protiv Narodnooslobodilačke vojske i snabdevanju Mihailovićevih jedinica oružjem i municijom cd strane okupatora, o čemu je postignuta puna saglasnost.

Snabdevanje municijom od Nemaca nadalje je bilo regularno:

Kapetan Mitić se 28. marta 1944. žalio Draži Mihailoviću kako Nemci i Bugari ne žele da se bore protiv partizana dublje na terenu već to moraju četnici da urade:

### Četnička propaganda

Iako je ratovao zajedno sa Nemcima protiv partizana, Mihailović je putem propagande simulirao sukob četnika sa okupatorom. Draža Mihailović je 21. aprila 1944. godine uputio radiografski "raspis za sve", u kome obaveštava potčinjene o situaciji u Srbiji:

I pored propagande, moral u četničkim jedinicama je drastično opadao zbog saradnje sa Nemcima u borbi protiv sopstvenih sunarodnika.

### Nemačke operativne namere

Zahvaljujući dobrom obaveštajnom radu (kako se smatra, prvenstveno zahvaljujući dekodiranju radio-saobraćaja), Nemci su od početka bili obavešteni o namerama, značaju i razmerama poduhvata NOVJ.

Ova dobra obaveštenost omogućila im je da u susret operaciji NOVJ istovremeno organizuju svoju protiv-operaciju, da se bore i izbore za inicijativu.

## Angažovane snage
### Osovinske snage

Fukncija vojnoupravnog komandanta je vojno-administrativna i pozadinska. Međutim, pošto u Srbiji nije bilo nemačkih divizija, štab generala Felbera je po potrebi - na primer, u ovom slučaju - funkcionisao i kao operativni štab, vršeći taktičko komandovanje raspoloživim kombinovanim policijsko-satelitsko-kvislinškim snagama. On je u Srbiji je za ovu operaciju prikupio mnoštvo raznorodnih policijskih, pozadinskih, okupacionih, stražarskih i lokalnih formacija;
* delovi 4. puka Brandenburg
* 5. nemački SS policijski put
* 696 motorizovani policijski bataljon
* manji pozadinski armijski delovi
* 24. bugarska divizija
* delovi RZK
* delovi SDK
* Važnu pešadijsku snagu u njegovoj grupaciji predstavljale su jedinice JVuO kojima je bio pridodan oficir za vezu, major Vajel, pa se u nemačkim dokumentima one spominju kao "Borbena grupa Vajel" ():
** Cersko-majevička grupa korpusa JVuO
** Zlatiborski korpus JVuO
** Drinski korpus JVuO
** 1. ravnogorski korpus JVuO
** 2. ravnogorski korpus JVuO
** Kolubarski korpus JVuO
** Požeški korpus JVuO
** Valjevski korpus JVuO
** 1. mileševski korpus JVuO
** 2. mileševski korpus JVuO
** delovi drugih korpusa
Od početka aprila, zahvaljujući svojim intervencijama i intervencijom Komande Armijske grupe F, Felber je dodatno ojačan:
* 25. bugarskom divizijom
* delovima 2. i 3. SS-policijskog bataljona
* manjim delovima 297. divizije

U istočnoj Bosni, na pomoćnom pravcu, 5. SS korpus imao je na raspolaganju:
* glavninu 13. SS divizije
* delove 7. SS divizije
* delove 3. domobranskog zbora (korpusa)
* delove 1. ustaškog zdruga (Crne legije)
* Romanijski korpus JVuO, i delove drugih četničkih snaga.
Operacije vođene u Sandžaku (Operacija Frilingservahen aprila 1944.) bile su posredno povezane sa glavnim dejstvima u Srbiji. Štab 21. korpusa tamo je raspolagao sa:
* 2. pukom Brandenburg
* manjim delovima 181. divizije
* Legijom Krempler
* četnicima Pavla Đurišića, ojačanim jednim pukom SDK

## Tok borbi
### Priprema

Naređenjem Vrhovnog štaba od ove dve divizije formirana je borbena grupa pod jedinstvenom komandom komandanta 5. divizije pukovnika Morače, pa se od tada, kako u prepisci NOVJ, tako i u nemačkoj (kojima je očigledno bila poznata sadržina radio-saobraćaja NOVJ), ova formacija naziva "grupom Morača".

S obzirom da prisustvo ove dve divizije nije moglo ostati tajna, nadležna nemačka komanda (21. AK) organizovala je preventivne napade za razbijanje njihove koncentracije. 5. marta delovi 2. puka Brandenburg zajedno s četnicima napali su Drugu proletersku brigadu na sektoru selo Gornje Krće - planina Gradina, a zatim, koncentrišući dodatne snage (bataljon 5. puka SDK, četničku Pribojsku brigadu i delove legije Krempler) na grebenu planine Biča kod Priboja 4. crnogorsku proletersku brigadu.

### Forsiranje Lima (sredina marta)

U međuvremenu je Druga proleterska brigada pokušala da forsira Lim uzastopno noću 6/7, i 7/8. marta kod Rudog, i ponovo noću 9/10. marta kod sela Ustibara, blizu Rudog. Svi ovi pokušaji su odbijeni, a četničke jedinice koje su učestvovale u odbijanju napada pohvaljene su od Istaknutog dela Štaba Vrhovne komande, odnosno potpukovnika Ostojića.

**Grupa Morača** uspela je konačno stvoriti višak i omogućiti forsiranje Lima Prvoj krajiškoj brigadi tek tokom noći 14/15. marta. Njeni delovi su tokom noći prešli preko Lima kod sela Štitkova i odbacili četničke zaštitne delove (Dobrunska "brigada" JVuO, jačine 50 ljudi). U toku prepodneva 15. marta cela ova brigada prešla na desnu obalu Lima i nastavila prodor u pravcu sela Ravanaca, gde je razbila Rogatičku i Srebreničku četničku brigadu. Obe divizije su zatim iskoristile ovaj mostobran i prešle Lim.

I na desnoj strani Lima neprekidan pritisak se nastavio. U oštrim borbama u toku 16. i 17. marta kod sela Bijelog Brda r sela Štrbaca, odbacčena je Višegradska četnička brigada, Drinski četnički korpus i 5. puk SDK u pravcu Višegrada i Dobruna, a odred Pavla Đurišića u pravcu Rače, gde ih je prihvatio Zlatiborski korpus JVuO.

### Marš-proboj prema Ibru (kraj marta)

Time je Grupa Morača ušla u nadležnost generala Felbera, vojnoupravnog komandanta koji je prvi put bio prinuđen da deluje kao taktički komandant u Srbiji. On je naredio Bugarskom okupacionom korpusu, da u saradnji sa kvislinzima i JVuO obrazuje zaprečni front na liniji Mokra Gora - Semegnjevo - Palisad i zatim, kad je ovaj probijen, da obrazuje sledeći na Moravici i od Ivanjice prema jugu, koji je takođe probijen. Felber je ovim neprekidnim ometanjem i uznemiravanjem divizija NOVJ dobio neophodno vreme. Uočivši nameru grupe Morača da forsira Ibar i poveže se sa tamošnjim brigadama NOVJ, glavni front je formirao na reci Ibar kao najpogodnijoj prirodnoj prepreci. U dolini Ibra već je postojala železnička pruga, koja je zbog svoje važnosti bila fortifikacijski uređena i branjena višespratnim betonskim bunkerima na pogodnim mestima. Na ovu liniju on je pod komandu pukovnika Šredera doveo sve raspoložive rezerve sastavljene od nemačkih pozadinskih formacija i alarmnih sastava 2. oklopne armije, RZK, SDK i Bugare. Intervencijom Komande Jugoistoka, za dolinu Ibra dobio je motorizovanim i železničkim transportom još neke sitnije raspoložive jedinice sa drugih područja (3. i 7. bataljon nemačkog 2. policijskog puka, 2. bataljon nemačkog 3. policijskog puka, dve čete 297. pešadijske divizije iz severne Albanije, dva oklopna voza...) To mu je omogućilo da, sa oko 12.000 raspoloživih vojnika i teškim oruđima, osim neposredne linijske odbrane, formira jake mostobrane na levoj obali Ibra. Na desnoj obali Ibra Mihailović je naredio mobilizaciju Rasinskog i Drugog kosovskog korpusa JVuO za svaki slučaj.

Mihailovićevi četnici su naoružavani od Nemaca. 27. marta 1944. godine Ratomir Perić, komandant Kolubarske brigade, izveštava generala Mihailovića da je u Užicu primio municiju od Nemaca:

Istoga dana 27. marta u 18 časova general Mihailović je odgovorio Periću na nastoji da izvuče još municije i da ne prebacuje ljude nemačkim automobilima:

### Pokušaj forsiranja Ibra (početak aprila)
Nakon dvodnevnog iscrpljujućeg marša iz doline Studenice, grupa Morača izvršila je pokušaj forsiranja Ibra. S obzirom na veoma jaku i dobro organizovanu utvrđenu odbranu, pokušaj je završen neuspehom. Pojava jakih bogarskih snaga u pozadini onemogućila je ponavljanje napada sledeće noći. Naredna dva dana trajale su iscrpljujuće borbe za razbijanje ove opasnosti. S obzirom na utvrđeno stanje odbrane na Ibru i iscrpljenost trupa, komandant Morača obavestio je Vrhovni štab 2. aprila da u postojećoj konstelaciji nije u stanju da forsira Ibar. Divizijama je dao zadatak da raščiste teren od Golije preko Ivanjice do Dragačeva od pozadinskih neprijateljskih delova, i da su tu reorganizuju i odmore. Takođe, bila je neophodna i popuna municijom.

Ovaj plan borbene grupe NOVJ bio je ometen napadom Felberovih snaga. Sa novim ojačanjima, on je za 6. april naredio opšti napad. **Grupa Morača** ovim je uglavnom ispustila inicijativu iz svojih ruku.

### Borbe u Dragačevu i dolini Studenice (početak aprila)

Pošto je u Roćevićima kod Kraljeva 7. aprila dobio popunu municijom, i Drugi ravnogorski korpus JVuO se, zajedno sa jednim bataljonom SDK, uključio u ovaj koncentrični napad u oblasti Dragačeva. Kod sela Kaone, ove snage uspele su da izdrže celodnevne napade Druge proleterske brigade i zadrže položaje. Četvrta proleterska brigada tog dana vodila je borbu protiv Prvog ravnogorskog korpusa JVuO i 1. i 3. bataljona 3. puka Srpskog dobrovoljačkog korpusa. Četnici i ljotićevci nastojali su da zauzmu Donji i Gornji Dubac, ali su predveče odbačeni, i proterani iz sela Vučkovice, Luke i Osonice. Tokom noći 8/9. aprila razbijena je i Rakovićeva grupa.

Napadi raznorodnih Felberovih formacija međutim nastavljani su iz raznih pravaca, iz dana u dan. Suzbijajući ove napade srpskih i bugarskih snaga, jedinice NOVJ manevrisale su neprekidno sa jednog na drugi sektor. U tom periodu - 16. arpila - grupa je dobila i jedinu savezničku pomoć u municiji i materijalu, koju su dopremila dva britanska i dva sovjetska aviona. Iz dana u dan, napadi su se pojačavali, i štab borbene grupe bio je suočen sa činjenicom da nije u stanju da ovlada osnovicom sa koje bi ponovio pokušaje forsiranja Ibra.

### Prvi pokušaj podrške preko Drine (april 1944)

Usled toga, štab Grupe predložio je Vrhovnom štabu da mu odobri prebacivanje na sever, preko Zapadne Morave, uz istovremeno forsiranje Drine od strane Trećeg korpusa u istom pravcu. Uz velike rezerve, s obzirom na situaciju Trećeg korpusa čije su snage i same bile pod pritiskom ofanzive, Vrhovni štab je ovo na kraju prihvatio. U istočnoj Bosni iz snaga Trećeg korpusa formirana je borbena grupa sastava 16. i 17. divizija, koja je dobila zadatak da se izvuče ispod nemačkog pritiska, iz marša forsira Drinu u oblasti Ljubovija - Bajina Bašta i prebaci se u zapadnu Srbiju.

Međutim, nemački štabovi ponovo su bili brži i preokrenuli ovu operaciju u svoju korist. Komandant Felber je poslao 24. bugarsku diviziju da čvrsto posedne Drinu. Sa druge strane, 5. SS korpus znatnim snagama poseo je ključne položaje sa kojih bi 16. i 17. diviziji presekao odstupnicu sa izbočine u srednjem toku Drine. 16. i 17. diviziji pripremljena je klopka, u koju im je naređeno da uđu. Međutim, komanda i ljudstvo ove dve divizije bilo je na visini situacije, i krajem aprila, nakon složenih borbi, one su se probile nazad u obrast Kladnja.

### Proboj na sever (kraj aprila)

20. aprila počeo je pokret 2. i 5. divizije NOVJ iz okoline Ivanjice prema dolini Zapadne Morave. Situaciju je sada otežavao i znatan broj ranjenika iz prethodnih neprekidnih borbi. Marš se odvijao uz još intenzivnije borbe, uglavnom sa pukom Brandenburg, četnicima i dobrovoljcima. Četnici koji su se borili protiv partizana su bili pod direktnom nemačkom komandom, o čemu svedoči izveštaj Jevrema Simića generalu Mihailoviću:

Druga proleterska divizija prešla je komunikaciju Užice - Požega noću 26/27. aprila i u prvim jutarnjim satima 27. aprila. Tom prilikom došlo je do više borbi, i uništen je voz. U borbi sa ljudstvom iz voza poginulo je 46 osovinskih vojnika, među kojima 2 nemačka oficira i 6 podoficira; a zarobljeno je 5 Nemaca, 40 bugarskih vojnika i 40 mobilisanih nedićevaca. Na strani Druge divizije NOVJ, između ostalih, poginuo je Lune Milovanović, zamenik komandanta Druge proleterske brigade.
Peta krajiška divizija tokom marša dočekala je bugarsku kolunu u zasei na putu Užice - Čajetina, nanevši joj znatne gubitke. Na komunikaciju Višegrad - Užice izbila je ujutro 28. aprila, i uz borbu sa nemačkim oklopnim snagama, do ranog poslepodneva uspela da je pređe sa kompletnom bolnicom.

### Borbe između Užica i Valjeva (april-maj)

28. aprila 1944. kod sela Lelića i na Crnokosi (blizu Koceljeva) četnički Prvi ravnogorski korpus (ojačan sa 20 kamiona nemačke pešadije i nekoliko tenkova), Valjevski korpus, četnička Crnogorska brigada i Sreski odred SDS sreza Crnogorskog, napali su Drugu proletersku udarnu diviziju NOVJ (bez 4. proleterske brigade). Odbivši napad, 2. proleterska divizija se probija preko komunikacije Užice — Valjevo i uvukla se prema selu Vardi.

Od 30. aprila ove dve divizije NOVJ našle su se u oblasti Jelova Gora - Povlen - Kosjerić. Zahvaljujući dobrom obaveštajnom radu, general Felber bio je u stanju da ovde protiv njih pokrene koncentričan napad prikupljenim svim raspoloživim snagama već 1. maja. Pored ostalih, uz gotovo komplente nemačke snage iz Srbije, ojačane dodatnim delovima, dve divizije Bugara, glavninu SDK pod komandom zamenika komandanta pukovnika Tatalovića, u ovom napadu učestvovala je i najveća koncentracija snaga JVuO od 10 korpusa (uključujući Korpus gorske garde JVuO, Rudnički, Valjevski, Šumadijsku grupu korpusa...).

1-2. maja 1944. godine na liniji Panina Ravan — Debelo brdo — Stubica (kod Valjeva) jedinice 4. proleterske brigade 2. proleterske udarne divizije NOVJ i Prve krajiške udarne brigade 5. udarne divizije NOVJ, posle nekoliko napada i protivnapadа slomile otpor četničkog Ljerskog korpusa i 4. puka SDK i odbacile ih na Borovnjak. Zarobljena su 24 četnika, a zaplenjen je 1 mitraljez, 1 puškomitraljez i 25 pušaka.

3. maja na planini Bukovi kod Valjeva Nemci i četnici su odbili pokušaj 4. krajiške udarne brigade 5. udarne divizije NOVJ da se probije ka Maljenu. Probila se samo jedna četa koja je zarobila 18 četnika. Istog dana, u selu Bukovima (kod Koceljeva) 4. bataljon II proleterske udarne brigade 2. proleterske udarne divizije NOVJ napao delove nemačkog 4. puka „Brandenburg“, ali je napad je posle žilave borbe odbijen. Bataljon je imao 6 mrtvih, 5 ranjenih i 13 nestalih boraca. Kod Zabave, blizu Valjeva, 4. proleterska udarna brigada 2. proleterske udarne divizije NOVJ slomila otpor nedićevaca i snaga Ruskog zaštitnog korpusa, ali zbog otpora svežih neprijateljskih snaga koje su stigle iz Valjeva i Užica, nije uspela da se probije preko komunikacije Valjevo — Užice. Neprijatelj je imao oko 44 poginula i ranjena i 2 zarobljena vojnika, a jedinice 4. brigade — 1 mrtvog i 6 ranjenih boraca. 

Budući da su grupi nametnute iscrpljujuće borbe koje je prinuđena da prihvati bez jasnog cilja, u štabu je izvršena konsultacija 3. maja, odlučeno o dekoncentraciji snaga i zatražena intervencija Vrhovnog štaba u pogledu vazdušnog snabdevanja i sadejstva Trećeg korpusa. Vrhovni štab je na ovu intervenciju ponovo naredio prebacivanje 16. i 17. divizije preko Drine.

4-5. maja u selu Leskovice i na Kraljevom Brdu kod Valjeva 4. proleterska udarna brigada 2. proleterske udarne divizije NOVJ vodila je borbu protiv nemačke borbene grupe „Holman“ i četnika Valjevskog korpusa. Izbačeno je iz stroja oko 20 neprijateljskih vojnika, dok je 4. brigada imala 5 ranjenih boraca.

Međutim, pre nego što je partizansko pojačanje stiglo, usledio je najjači udar Felberovih snaga na Operativnu grupu NOVJ. 5. maja, nemačka Borbena grupa "Vajel" (koju čine 2. bataljon 4. puka Brandenburg, 696. motorizovani bataljon poljske žandarmerije i četnička Crnogorska brigada) napada od prevoja Bukova na položaje 4. krajiške brigade na Drenovačkom kiku, a partizani odbijaju napad. Istovremeno, borbena grupa "Holman" (koju čine 3 bataljona 4. puka Brandenburg i četnički Valjevski korpus) tokom celog dana napada na jedinice 4. proleterske brigade u nameri da zauzme Maglješ-planinu. Osovinske snage su imale 18 mrtvih i ranjenih, a 4. brigada 8 ranjenih boraca.

Slični napadi odvijali su se i na ostale jedinice. Umesto da proširi manevarsko i operativno područje, Operativna grupa NOVJ sabijena je na još uži prostor.

### Izvlačenje na jug (početak maja)

Felberove snage u Srbiji svojim neprekidnim pritiskom uspešno su demonstrirale uzaludnost pokušaja Operativne grupe. Zato je štab operativne grupe doneo odluku o izvlačenju na jug. Noću 5/6. maja obe divizije bile su na maršu prema planini Tari. Noću 6/7. maja one su u više kolona prešle cestu Užice - Bajina Bašta. 7. maja bile su ponovo izložene intenzivnim napadima nemačkih snaga, koje su, budući motorizovane, mnogo lakše i brže manevrisale. Tog dana je ponovo ubačen u napad i 500. SS padobranski lovački bataljon, koji je u Kraljevu pripreman za desant na Drvar.

Suočena sa rastućim pritiskom, Operativna grupa usmerila se na izvlačenje prema planini Goliji. Dve brigade Druge divizije ostale su na Tari radi ispitivanja mogućnosti prebacivanja u Šumadiju, a ostale jedinice sa bolnicom bile u u pokretu prema jugoistoku. Tokom ovog marša i dalje je trajalo neprekidno praćenje uz pokušaje opkoljavanja od strane četničkih i doborvoljačkih snaga uz nešto slabije nemačke i bugarske delove.

### Povlačenje u Sandžak (maj 1944)

Slična situacija bila je i sa druge strane Drine. Jake snage 7. i 13. SS divizije koncentrisale su se na 16. i 17. diviziju, a na desnoj obali Drine na utvrđenim položajima čekala ih je ojačana bugarska 24. divizija. Umesto ovladavanja prelazima na Drini, ove dve divizije bile su ponovo prinuđene da se u teškom borbama izvlače iz klopke. Noću 11/12. maja odstupile su preko komunikacije Sarajevo - Vlasenica, čime je ova opcija definitivno skinuta sa dnevnog reda.

Konačno, i štab Operativne grupe i štab Druge divizije koja je ostala izdvojena na Tari, i Vrhovni štab, postali su svesni da su u ovoj operaciji ostali bez realnih dobitnih opcija. 12. maja u 16 časova Štab Operativne grupe primio je od Tita direktivu sadržine:

Peko, odnosno Drugi udarni korpus uspeo je da preokrene u svoju korist istovremeno vođenu nemačko-četničku operaciju Frilingservahen, i ponovo ovlada najvećim delom Limske doline. I izvlačenje dveju divizija teklo je kroz stalne borbe. 15. maja Peta divizija prihvatila je Drugu na prostoru južnog Zlatibora, čime je najteža faza prebrođena.

Poslednje veliko iskušenje bilo je prelazak ceste Prijepolje - Sjenica. Nemci su bili svesni da grupa tuda mora prići, i učinili su sve što su mogli da to iskoriste, utvrđivanjem i bezobzirnim koncentrisanjem snaga. Nakon više oštrih borbi, štab je doneo odluku da 5. divizija napadne komunikaciju tokom noći 18/19. maja na najmanje očekivanom mestu, u neposrednoj blizini Prijepolja.

Ovaj prepad je potpuno uspeo. Njime je do neke mere rastrojena nemačka zaprečna linija i kompromitovan plan, što je olakšalo proboj Drugoj diviziji, mada se i on odvijao pod dramatičnim okolnostima, otežan dugačkom i sporom kolonom bolnice. Tokom 19. maja divizije su ponovo uspostavile vezu, a 20. maja u 4 časa ujutro prethodnica Druge divizije susrela se u Rudopolju kod Brodareva sa delovima 5. crnogorske brigade Treće udarne divizije - prednjom jedinicom Drugog korpusa koja je vodila borbu na Jadovniku. Tokom dana 20. maja obe divizije (2. i 5.) prebacile su se preko mosta u oslobođenom Brodarevu na slobodnu teritoriju, čime je operacija okončana.

## Posledice
### Vojni ishod

Operacija se okončala jasnim neuspehom snaga NOVJ i uspehom generala Felbera kao komandanta Srbije, odnosno, u celini gledano, uspehom Komande Jugoistoka (Armijske grupe F). Iako jedinice NOVJ ni na jednom mestu nisu bile ozbiljnije poražene niti su im naneti teški gubici, one su sprečene u svojoj nameri da su učvrste u Srbiji i stvore stabilnu slobodnu teritoriju na kojoj bi se mogla organizovati vlast NOP-a i koja bi bila relativno sigurna baza za delovanje. Bez krupnijih borbenih jedinica, general Felber uspeo je maksimalno da iskoristi svoj raznorodni sastav za uznemiravanje, razvlačenje i iscrpljivanje jedinica NOVJ. Stalnim uznemiravanjem jedinicama NOVJ oduzeta je inicijativa i sloboda da sami biraju ciljeve svojih akcija i prilagođavaju sredstva. Umesto toga, uglavnom su bili angažovani u nametnutim okršajima.

Ukupni gubici Operativne grupe Morača za period od 14. marta do 20. maja 1944. iznose 257 poginulih i preko 600 ranjenih, i oko 50 nestalih. Gubici protivničke strane, prema procenama datim u izveštajima jedinica NOVJ višestruko su veći, ali takve su procene po pravilu nepouzdane i najčešće preterane.

Četničke snage takođe su ostvarile taktičku pobedu, ne dozvolivši jedinicama NOVJ opstanak u Srbiji. Međutim to je plaćeno značajnom moralnom cenom i gubitkom političkog ugleda, jer su bili prinuđeni na dugotrajnu i intenzivnu javnu saradnju sa Nemcima, Bugarima i "dobrovoljcima".

Sledeću operaciju sa istim ciljem ova operativna grupa, pojačana 17. divizijom, preduzela je, ovog puta uspešno, krajem jula 1944, nakon neuspeha operacije Draufgenger.

### Kompromitacija četnika

Tokom maja 1944. godine Druga proleterska divizija je vodila borbe između Užica i Valjeva, posebno u selima oko Povlena i Poćute. Na valjevskoj teritoriji se danima čula velika borba i topovska paljba. U Valjevu su se javno ulicama šetali četnici, a valjevska bolnica je bila puna ranjenih Nemaca, ljotićevaca i četnika, nekadašnjih protivnika koji su sada bili jedinstveni u borbi protiv Narodnoslobodilačke vojske. Početkom maja 1944. godine, Nemci su istovarili iz voza na železničkoj stanici Babajajić – Ljig municiju za četnike, a obilato su ih pomagali i u naoružanju. 

Prisilno mobilisani regruti koji su bežali iz borbi kod Povlena, na putu za svoja sela pričali su o partizanskoj snazi i borbenosti. Istovremeno su svedočili o savezništvu četnika, ljotićevaca i nedićevaca sa Nemcima u borbi protiv partizana. Iako su i ranije četnici sarađivali sa okupatorom, ponekad i javno, usled sve otvorenije saradnje četnici su naglo počeli da gube ugled u narodu.

Nezadovoljstvo kolaboracijom osećalo se i u četničkim redovima. Među četničkim starešinama i borcima česti su bili znaci nediscipline. Jedan komandant je išao toliko daleko da je od Draže Mihailovića tražio objašnjenje "sa kim smo u ratu".

### Pad vlade Božidara Purića

Iako su se četnici Draže Mihailovića borili pod komandom Nemaca, emigrantska vlada Božidara Purića je 22. maja 1944. godine naredila da će biti najstrože kažnjeni svi koji se bore u partizanima i da moraju stupiti u četničke redove. Naredba je bacana iz aviona nad okupiranom Jugoslavijom:

Božidar Purić je smenjen sa funkcije istog meseca, a formirana je vlada Ivana Šubašića, koja je podržala Narodnooslobodilačku vojsku Jugoslavije kao legitimnu oružanu silu (vidi Sporazumi Tito-Šubašić).

### Posleratno suđenje Mihailoviću

O učešću četnika u borbama na strani okupatora bilo je reči na beogradskom procesu 1946. godine četničkom vođi generalu Mihailoviću. Svedočili su neki od boraca koji su se borili u četničkim jedinicima, na istoj strani sa belogardejcima, ljotićevcima i Nemcima.

:Tužilac: U proleće 1944. godine kad ste vodili borbu protiv Druge i Pete divizije NO vojske, na ovom sektoru fronta, koje od okupatorskih snaga su se nalazile sa vama?
:Svedok Marković Vojislav: Bio je belogardejski bataljon i bataljon dobrovoljaca.
:Tužilac: A na levom krilu jesu li učestvovali Nemci?
:Svedok: Jeste, ali zasebno.
:Tužilac: A protiv koga ste pucali i vi i Nemci?
:Svedok: Protiv Narodnooslobodilačke vojske.

Optuženi Mihailović je njihovu zajedničku borbu protiv partizana pokušao da prikaže samo kao slučajno sadejstvo.

:Pretsednik: Da li se sećate da su prilikom operacija Druge proleterske divizije, koja je iz Sandžaka prodrla u Srbiju u pravcu Užica, Javorski, Zlatiborski i Požeški korpus napali na delove Druge proleterske?
:Optuženi Mihailović: Oni su branili taj granični teren.
:Pretsednik: Da li vam je poznato da su tom prilikom učestvovale i bugarske jedinice?
:Optuženi: Poznato mi je.
:Pretsednik: Da li vam je poznato da su u toj operaciji učestvovale Nedićeve trupe i jedinice Srpske državne straže?
:Optuženi: To ne znam.
:Pretsednik: Da li vam je poznato da su učestvovali ljotićevci?
:Optuženi: Možda su.
:Pretsednik: Da li vam je poznato da su učestvovali Nemci?
:Optuženi: Jeste, samo ne znam u kom broju. Oni su štitili Užice.
:Pretsednik: Izlazi li prema tome, da je prilikom prelaska Druge proleterske divizije iz Sandžaka u Srbiju postojala saradnja četnika sa Nemcima i Bugarima?
:Optuženi: Saradnja ja mislim da nije. Ona je postojala slučajno.
:Pretsednik: Da li je postojalo sadejstvo?
:Optuženi: Sadejstvo može da se kaže, saradnja ne.

Uprkos ovakvoj odbrani, sudsko veće je utvrdilo da je Mihailović sarađivao sa okupatorom. Osuđen je na smrt i streljan iste godine.

## Literatura
* OSLOBODILAČKI RAT NARODA JUGOSLAVIJE - knjiga 2, Vojnoistorijski institut, Beograd 1963
* Petar Višnjić, Prodor Druge i Pete divizije u Srbiju 1944, Vojnoizdavački zavod, Beograd 1968.
* Jovo VUKOTIĆ, Druga proleterska divizija, Vojnoizdavački zavod, Beograd 1972.
* Gligorije Gligo Mandić: 17. ISTOČNOBOSANSKA NOU DIVIZIJA, Vojnoizdavački zavod, Beograd 1976
* 
* Milutin Morača: Peta krajiška divizija - Vojnoizdavački zavod, Beograd 1985
* 
* Nemački dokumenti - Zbornik dokumenata i podataka o NOR-u, tom XII (nemački dokumenti), knjiga 4, Vojnoistorijski institut, Beograd
** Dnevni Izveštaj vojnoupravnog komandanta Jugoistoka od 12. marta 1944. Vrhovnoj komandi Vermahta o pokretu 2. i 5. NOU divizije iz istočne Bosne i Sandžaka prema Srbiji
** Naređenje vojnoupravnog komandanta Jugoistoka od 17. marta 1944. nemačkom štabu za vezu pri 1. bugarskom okupacionom korpusu za preduzimanje mera u vezi pokreta 2. proleterske i 5. NOU divizije prema jugozapadnoj Srbiji
** Izveštaj vojnoupravnog komandanta Jugoistoka od 27. marta 1944. Grupi armija »F« o prodoru 2. i 5. NOU divizije i preduzetim protivmerama u operaciji »Kamerjeger« kao i o odbijanju zahteva kvislinške crnogorske vlade za pripajanje Sandžaka Crnoj Gori
** Izveštaj vojnoupravnog komandanta Jugoistoka od 10. maja 1944. Vrhovnoj komandi Vermahta o dejstvima protiv 2. i 5. NOU divizije na komunikaciji Užice - Višegrad
** Izveštaj vojnoupravnog komandanta Jugoistoka od 13. maja 1944. Vrhovnoj komandi Vermahta o borbama sa 2. i 5. NOU divizijom na komunikaciji Užice - Višegrad
** Informacija vojnoupravnog komandanta Jugoistoka od 30. maja 1944. potčinjenim komandama i ustanovama o iskustvima stečenim u operaciji »Kamerjeger« protiv 2. i 5. NOU divizije
** Izveštaj Feldkomandanture u Čačku od 25. marta 1944. komandantu Jugoistoka o pregovorima sa komandantom 2. ravnogorskog korpusa
* Četnički dokumenti - Zbornik dokumenata i podataka o NOR-u, tom XIV (četnički dokumenti), knjiga 3, Vojnoistorijski institut, Beograd
** Pismo pomoćnika komandanta 2. dragačevske brigade od 24. marta 1944. komandantu 1. ravnogorskog korpusa o borbama četnika i okupatora protiv jedinica NOVJ na pl. Zlatiboru
** Pismo Draže Mihailovića od 27. marta 1944. kapetanu Miloradu Mitiću o saradnji četnika i okupatora u borbama protiv NOVJ u jugozapadnoj Srbiji
** Izveštaj komandanta 2. ravnogorskog korpusa od 30. marta 1944. četničkoj Vrhovnoj komandi o dobijenim podacima od Nemaca za dejstvo NOVJ u dolini r. Ibra
** Obaveštenje komandanta Zlatiborskog korpusa od 7. aprila 1944. potčinjenima o naređenju Draže Mihailovića za borbu protiv NOVJ na pl. Goliji
** Naredba Draže Mihailovića od 11. aprila 1944. o postavljenju pukovnika Jevrema Simića za delegata kod Zlatiborskog i Požeškog korpusa radi uspešnije borbe protiv NOVJ između reka Lima i Moravice
** Izveštaj komandanta 2. mileševskog korpusa od 14. aprila 1944. Komandi Starog Rasa o borbama protiv delova 2. udarnog korpusa NOVJ u južnom delu Sandžaka i zahtev za pomoć od strane nemačkih trupa
** Zapovest komandanta 1. račanske brigade od 17. aprila 1944. komandantima bataljona za posedanje položaja Kršanje - Kaluđerske Bare radi sprečavanja prodora jedinica NOVJ prema pl. Tari
** Pismo delegata Vrhovne komande od 18. aprila 1944. Draži Mihailoviću o saradnji četnika sa nemačkim i bugarskim trupama u borbama protiv NOVJ u jugozapadnom delu Srbije
** Zapovest delegata Draže Mihailovića od 20. aprila 1944. koman dantima Zlatiborskog i Požeškog korpusa za posedanje položaja na pravcima Katušnica - Bjeluša i Katići - Bjeluša radi sprečavanja prodora jedinicama NOVJ ka pl. Bjeluši i sadejstvo sa nemačkim i bugarskim trupama u tom cilju
** Naređenje komandanta Zlatiborskog korpusa od 21. aprila 1944. načelniku Štaba Grupe račanskih brigada za mobilizaciju četnika i dejstvo preko Drine ka Srebrenici protiv jedinica NOVJ u vezi sa naređenjem Draže Mihailovića
** Izveštaj komandanta 2. ravnogorskog korpusa od 21. aprila 1944. Draži Mihailoviću o borbama protiv jedinica NOVJ kod Ušća u saradnji sa okupatorom
** Naređenje komandanta Grupe požeških brigada od 25. aprila 1944. komandantu 2. požeške brigade za posedanje položaja na Kovačici i Drežničkoj Gradini radi sprečavanja prodora jedinicama NOVJ prema komunikaciji Požega - Uzice
** Naređenje komandanta Grupe požeških brigada od 28. aprila 1944. komandantu 2. požeške brigade da mobiliše četnike pobegle iz borbe protiv jedinica NOVJ kod Roge
** Naređenje komandanta Romanijskog korpusa od 29. aprila 1944. komandantu brigade »Romanija« za sadejstvo sa nemačkim trupama pri napadu na 17. udarnu diviziju NOVJ kod Vlasenice
** Naređenje komandanta Kolubarskog korpusa od 4. maja 1944. komandantima brigada za mobilizaciju ljudstva radi sprečavanja prodora jedinica NOVJ ka pl. Povlenu
** Naređenje komandanta Cersko-majevičke grupe korpusa od 6. maja 1944. komandantu azbukovačkog sreza da se razgovori sa Nemcima vode po odobrenju Štaba Grupe korpusa
** Izveštaj pomoćnika komandanta Zlatiborskog korpusa od 9. maja 1944. komandantu korpusa o rasporedu jedinica i namerama da sa nemačkim i bugarskim trupama napadne jedinice NOVJ kod Semegnjeva
** Izvod iz Operacijskog dnevnika Zlatiborskog korpusa od 30. marta do 10. maja 1944. godine
** Naređenje komandanta Sreza azbukovačkog od 10. maja 1944. komandantima mesta o stavu prema Nemcima
** Zapovest komandanta Cersko-majevičke grupe korpusa od 11. maja 1944. komandantima Cerskog i Mačvanskog korpusa za borbu protiv jedinica NOVJ kod Zaovine
** Naređenje komandanta Valjevskog korpusa od 15. maja 1944. komandantu Zlatiborskog korpusa za napad na jedinice NOVJ kod Močioca, Trudova i Dobroselice u saradnji sa nemačkim i bugarskim trupama
** Pismo pomoćnika komandanta Zlatiborskog korpusa od 15. maja 1944. načelniku Štaba korpusa o borbama protiv jedinica NOVJ kod Semegnjeva, Jablanice i Visoke
** Pismo potpukovnika Zaharija Ostojića od 20. maja 1944. komandantu Drinskog korpusa o saradnji četnika i Nemaca u borbi protiv NOVJ u Crnoj Gori i istočnoj Bosni

## Reference

## Povezano
* Prodori NOVJ u Srbiju
* Bitka za Srbiju 1944.