Sintagma (lingvistika)

**Sintagma** (, prema  od  - zajedno i   - složiti) je uređena grupa reči spojena u jednu pojmovnu celinu, koja obavlja neku funkciju u rečenici. Može da se sastoji od imenica, prideva, priloga, neličnih glagolskih oblika i brojeva.

## Nezavisne i zavisne sintagme
Odnos reči u sintagmi može biti nezavisan ili zavisan, pa se u skladu sa tim sintagme mogu podeliti na:
* nezavisne
* zavisne ili odredbene

Na primer, u rečenici:

:*Dragan i Marina su otišli na sunčanu plažu.*

službu subjekta vrši sintagma Dragan i Marina, koju čine dve imenice, čiji je međusobni odnos u sintagmi nezavisan, a službu priloške odredbe za mesto vrši zavisna sintagma sastavljena od prideva i imenice, koji se međusobno nalaze u zavisnom odnosu, jer pridev ne može stajati bez imenice.

### Zavisne sintagme
Kod svih zavisnih sintagmi razlikuju se jedan glavni i jedan ili više zavisnih članova, gde vrsta reči glavnog člana određuje vrstu sintagme, pa se tako zavisne sintagme dele na:
* imeničke
* pridevske
* priloške
* glagolske
* partitativne
* paukalne

#### Imenička sintagma
Imenička sintagma je grupa reči koja obavlja neku funkciju u rečenici gde je glavni član imenica. Na primer:
:*Zlatna jabuka* 
je grupa reči koja obavlja funkciju imenskog predikata, gde je imenica „jabuka“ glavni član sintagme.

#### Pridevska sintagma
Kod pridevske sintagme glavni član je pridev. Na primer, u rečenici 
:*Devojka je veoma lepa.* 
grupa reči „veoma lepa“ obavlja funkciju imenskog predikata, koji se sastoji od priloške odredbe za meru (veoma), i prideva (lepa).
:*Udarac mu je neverovatno jak.*
Gde se pridevska sintagma sastoji od prideva „jak“ i priloške odredbe za način.

#### Priloška sintagma
Priloška sintagma sadrži prilog u funkciji glavnog člana. Na primer:
:*Osećam se veoma loše*
priloška odredba za meru „veoma“ i prilog „loše“ predstavljaju prilošku sintagmu.

#### Glagolska sintagma
Glagolska sintagma kao glavnog člana može da ima nelične glagolske oblike u sebi, a najčešći glagolski oblici su:
* glagol u obliku infinitiva (sanjati, ići, jesti) na primer:
:*Najbolje je pažljivo prostudirati rivale.* 
gde se glagolska sintagma sastoji od priloga „pažljivo“, glagola „prostudirati“ i imenice „rivali“.
* glagolski prilog sadašnji (plačući, sanjajući)). Na primer:
:*Rastužila se čitajući knjigu.*
gde je „čitajući knjigu“ glagolska sintagma koja se sastoji od sadašnjeg glagolskog priloga i imenice.
* glagolski prilog prošli (došavši, pročitavši)

#### Partitivna sintagma
Partitivne sintagme su grupe reči koje označavaju deo nečega, što je određeno količinom ili brojem. Ako je glavni član imenica, a zavisni član partitivna imenica onda je sintagma partitivna imenička:
* parče (glavni član) torte (zavisni član)
* čaša (glavni član) soka (zavisni član)
* komad (glavni član) hleba (zavisni član)

#### Paukalna sintagma
Paukalna () sintagma sadrži imenicu u paukalu uz koju stoje isključevo brojevi dva, tri, četiri i brojne reči dva, oba, obadva, odnosno mali broj reči (dva čoveka, obadva sina, četiri čaše).

## Služba reči u rečenici
Sintagme u rečenici mogu da obavljaju ulogu gotovo svih rečeničnih članova. Prema službi u rečenici sintagme se dele na:
* subjekatske, kada u rečenici obavljaju službu subjekta (*„<u>Pametna Ana</u> studira u Beogradu.“*)
* objekatske, kada vrše funkciju:
** pravog objekta (*„Gledao je u <u>sivkastoplavo nebo</u>“*)
** nepravog objekta („Najeli su se voća i napili vode“)
* atributske, kada stoje uz imenicu i bliže je određuju (*„Mirisalo je na <u>dobar ručak</u>“*)
* priloške sintagme, koje vrše ulogu priloških odredbi za 
** vreme (*„Obećao je da će doći u prvi sumrak.“*)
** način (*„Stalno je govorio <u>tihim glasom</u>.“*)
** mesto (*„Tiho je stajao u uglu zagušljive omanje prostorije.“*)
** uzrok (*„Plakao je tiho zbog svoje <u>zle sudbine</u>.“*)
** količinu (*„Nije imao <u>dovoljno</u> novaca za užinu.“*)
* apozitiv (*„Prelepa devojka, <u>visoka i zgodna</u>, ušla je u našu ulicu, okupanu suncem.“*)

## Šire i uže sintagme
S obzirom da uz glavnu sintagmu može da stoji više zavisnih članova, sintagme mogu biti šire, koje u sebi mogu da sadrže više užih sintagmi, tako da prema sastavu sintagme mogu biti šire i uže.

Primeri:
:*Došla je prelepa devojka plavih očiju.*
* šira sintagma je „prelepa devojka plavih očiju“
a uže sintagme su:
* prelepa devojka
* devojka plavih očiju
* plavih očiju

U rečenici:
:*Dobio sam veoma zanimljivu knjigu.*

Šira sintagma je „veoma zanimljiva knjiga“, dok bi uže sintagme bile: „veoma zanimljiva“, „zanimljiva knjiga“

## Naporedni odnosi
Reči i sintagme mogu stajati i u zavisnim i u naporednim odnosima. Naporedni odnosi među sintagmama mogu biti sastavni, rastavni i suprotni, dobijaju se upotrebom veznika:
* i, pa, te, ni, niti – sastavni odnos (*„Veoma užurbano i s velikom pažnjom pripremamo slano predjelo <u>i</u> slatko posluženje.“* )
* ili – rastavni odnos - (*„Oni su pili gazirane sokove <u>ili</u> domaći sok od maline.“*)
* a, ali, no, nego, već – suprotni odnos (*„Želeli su da se istaknu, <u>ali</u> nisu imali dobre adute.“*)

## Povezano
* Sintaksa

## Reference

## Literatura
*