open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gaj Rubelije Bland

**Gaj Rubelije Bland** () bio je rimski senator, koji je živeo u doba principata. Bland je bio unuk Rubelija Blanda iz Tibura, rimskog viteza, za koga se kaže da je prvi u Rimu poučavao retoriku. Gaj Rubelije Bland vršio je dužnost dopunskog konzula (*consul suffesctus*) od avgusta do decembra 18. g. nove ere, zajedno s Markom Vipstanom Galom kao kolegom u konzulatu. Godine 33. n.e. oženio se Julijom Livijom, kćerkom Druza Mlađeg i unukom rimskog cara Tiberija.

## Karijera
Bland je bio prvi iz svoje porodice koji je primljen u senat, pa je smatran "skorojevićem" (*[[homo novus]]*), što se tokom godinama negadivno odražavalo na njegovu karijeru. Njegov "sled magisrratura" (*[[cursus honorum]]*) dokumentovan je na nekoliko natpisa pronađenih u severnoj Africi. Bland je svoju karijeru započeo kao kvestor u službi cara Avgusta, a potom je vršio službe narodnog tribuna i pretora. Dve godine nakon što je 18. g. obavljao dužnost dopunskog konzula, bio je umešan u progon Emilije Lepide tako što je u senatu izneo predlog, koji je usvojen, da se ona stavi van zakona.

Primarni izvori ne slažu se o tome kad je Bland primljen u prestižni kolegij pontifika, odnosno da li je do toga došlo pre ili nakon njegovog konzulata; jedan ga natpis navodi kao člana kolegija pre konzulata, dok ga dva navode nakon njega. Hoffman primećuje da je Bland "verovatno primio dužnost sveštenika kasno zbog svog niskog rođenja". Uprkos svom poreklu, Bland je postigao ono što je postalo vrhunac njegove uspešne senatorske karijere, kad je imenovan za prokonzularnog upravnika provincije Afrike 35/36. godine. Po povratku u Rim, Bland je izabran kao jedan od četiri člana komisije za procenu štete koju je požar u Rimu naneo ranije te godine.

## Brak i porodica
Godine 33. oženio se Julijom Livijom, jednom od princeza iz carske kuće. Uprkos činjenici da je Bland bio dopunski konzul u 18. godini, ovaj se brak smatrao socijalnom katastrofom; Tacit uključuje taj događaj u popis "mnogih tuga koje su rastužile Rim", koji su se inače sastojali od smrti različitih istaknutih ljudi. Ronald Syme vidi ovu Tacitovu reakciju kao "ton i osećanja čoveka koji je robovao merilima stakeža i ranga".  Julija je bila kćerka Livile i Druza Julija Cezara te unuka cara Tiberija.

Iz ovog braka rođeno je najmanje dvoje dece: dečak Rubelije Plaut, koji je u jednom trenutku smatran suparnikom cara Nerona, i devojčica Rubelija Basa. Dvoje daljnje dece nisu sigurni: jedan se natpis odnosi na Rubelija Druza, koji je umro pre svog trećeg rođendana, dok Juvenal implicira postojanje još jednog sina, koji se takođe zvao Gaj Rubelije Bland.

## Povezano
* Spisak konzula ranog Rimskog Carstva

## References

## Literatura
*
Krajná Porúbka

**Krajná Porúbka** je naseljeno mjesto u okrugu Svidnjik, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*  
* Krajevi i okruzi u Slovačkoj
Gaj Albucije Sila

**Gaj Albucije Sila** ( ili *Gaius Albucius Silas* ili *Silus*) bio je rimski retor, rodom iz Novarije, na sjeveru Italije, koji je u svom rodnom gradu vršio dužnost edila. Napustio je Novariju nakon što je jednom prilikom bio odvučen iz suda dok je dijelio pravdu. U Rimu je, u doba cara Augusta, stekao veliku slavu svojim govorima u Plankovoj školi. Nakon toga se sa znatnim uspjehom pojavljivao na sudovima, ali, nakon što je u jednoj parnici pretrpio neuspjeh, napustio je Rim i nastanio se u Mediolanu, gdje se nastavio baviti advokaturom. Napokon se povukao u svoj rodni grad i tamo je okončao vlastiti život. Retorskom umijeću podučavao ga je Papirije Fabijan.

## Reference

## Literatura
*
Dalibor Doder

**Dalibor Doder** (Malmö, 24. svibnja 1979.), švedski rukometaš i bivši reprezentativac. Trenutno je član Ystadsa, a igra na poziciji srednjeg vanjskog. Doderovi roditelji upoznali su se u Švedskoj, gdje su emigrirali iz Srbije. 

Profesionalnu karijeru započeo je 1998. godine u švedskom klubu Lugi HF; iste godine debitirao je i za švedsku reprezentaciju u utakmici protiv SR Jugoslavije. Od 2005. do 2010. igrao je u Španjolskoj, nakon koje je prešao u njemački GWD Minden, gdje je igrao sve do 2019. godine. Od 2019. godine član je Ystadsa. 

Za reprezentaciju igrao je do 2012. godine, umirovivši se nakon osvojenog srebra na Olimpijskim igrama u Londonu.
Rubelija Basa

**Rubelija Basa** (, rođena između 33-38. g. n.e.) bila je kćerka Gaja Rubelija Blanda, dopunskog konzula 18. g. n.e. i vjerojatno njegove supruge Julije Livije (ubijene 43. g.) ili možda neke njegove prethodne supruge.

## Porijeklo
Pretpostavljalo se da je njezina majka bila Julija Livija (kći Druza Julija Cezara i Livile), što bi Basu činilo praunukom cara Tiberija i prapraćakinjom cara Augusta preko njegove sestre Oktavije Mlađe; međutim, ovo porijeklo je neizvjesno, jer se njezin otac Gaj Rubelije Bland oženio Julijom kada je imao oko 55 godina, što čini vjerojatnim raniji brak (vjerojatno s Lekanijom Basom), pa bi Rubelija Basa možda bila Blandova kći iz ovog njegovog pretpostavljenog ranijeg braka.

Basa je imala barem jednog (polu?) brata po imenu Gaj Rubelije Plaut, koji je bio jedan od najbližih nasljednika Augustove krvne loze, budući da je bio unuk Druza Julija Cezara. Plaut je bio prisiljen ubiti se 62. godine, a njegova supruga Antistija Polita i djeca pogubljena su četiri godine kasnije, možda zato što su ta djeca bila izravni potomci prethodnih rimskih careva.

## Brak i potomstvo
Rubelija Basa udala se za Gaja Oktavija Lenata, ujaka po majci budućeg cara Nerve. Ronald Syme tvrdi da je Sergije Oktavije Lenat Poncijan, konzul 131. godine pod carem Hadrijanom, postavio posvetu svojoj baki, *"[Rub]elliae / [Bla]ndi f(iliae) Bassae / Octavi Laenatis / Sergius Octavius / Laenas Pontianus / aviae optimae"*. Ova nejasna veza možda je nastavak julijsko-klaudijevske krvne loze kroz 2. stoljeće.

## Reference
Nepce

**Nepce** () je gornja površina usne šupljine kod ljudi i ostalih sisara. Odvaja usnu duplju od nosne duplje. Čine ga tvrdo nepce i meko nepce.

## Izvori
Wikimedijanac u rezidenciji

**Wikimedijanac** ili **Wikimedijalac u rezidenciji** (EN: *Wikimedian in residence*, skraćeno **WiR)** je osoba koja surađuje s organizacijom po pitanjima Wikimedija (ili samo Wikipedije, kao Wikipedijac).

Oni pomažu u organizaciji/instituciji domaćinu oko razumijevanja Wikipedije i Wikimedija, sestrinskih projekata Wikipedije, koji uključuju Wikimedijin djeljeni poslužitelj, Wikipodatci, Wikizvor i druge. WiR-ovi obično ne pišu u Wikipediji o organizaciji u kojoj rade, već pomažu stručnjacima da pišu o stvarima koje znaju.

WiR-ovi rade s različitim vrstama organizacija no najčešće su to GLAM-ovi (galerije, knjižnice, arhivi i muzeji) ili obrazovne institucije poput sveučilišta. Zdenko Denny Vrandečić je bio WiR u Googleu. WiR-ovi ponekad rade u nekoliko organizacija, te ih se može nazvati "Wikmedian at large"  ili u slobodnom prijevodu Wikimedijalac za opću dostupnost. Na primjer, jedan takav je radio širom Novog Zelanda. Neke WiR-ove plaća organizacija u kojoj rade ili organizacija povezana s Wikimedijom, no neki su i volonteri.

## Historija
Prvi WiR je bio u Britanskom muzeju 2010. godine.

Do 2016. je bilo više od 100, a 2020. više od 220 WiR-ova u većini regija u svijetu.

### U regiji
WiR-ovi u regiji bivše Jugoslavije su se prvi put pojavili kao model informiranja i educiranja institucija:
* u Srbiji 2014. godine u Univerzitetskoj biblioteci Svetozar Marković
* u Makedoniji 2015. godine u Državnom arhivu i Makedonskoj akademiji nauka i umjetnosti 
* u Hrvatskoj 2020. godine u Gradskoj knjižnici Rijeka.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*  - gdje WiR-ovi mogu pomoći jedni drugima.
Puncak Jaya

**Puncak Jaya** ili *Carstenszova piramida* kako je uglavnom nazivaju alpinisti, je najviši je vrh planine Jayawijaya ili Carstensz, s nadmorskom visinom 4.884 m. Jayawijaya se nalazi u zapadnom centralnom gorju indonezijske pokrajine Papue, zapadnog dijela ostrva Nove Gvineje. Drugi dio ostrva je samostalna država Nova Gvineja. 

Sa 4.884 m Puncak Jaya najviši je vrh Indonezije. Ostali viši vrhovi jesu Istočni Carstensz (4.808 m), Sumantri (4.870 m) i Ngga Pulu (4.863 m). Također je i najviši ostrvski vrh na svijetu.

## Historija
Područje oko vrha Puncak Jaya bilo je naseljeno još prije dolaska Evropljana na ovo područje. Nazvan je "Carstensz piramida" po holandskom istraživaču Janu Carstenszoonu koji je prvi put uočio ledenjake na vrhu planine 1623. godine. 

Do snježnog polja Punčak Jaye stigao je holandski istraživač Hendrik Albert Lorentz 1909. godine sa šest pripadnika Dajak i Kenjah naroda regrutovanih iz Apo Kayana sa Bornea. Nacionalni park Lorentz, koji obuhvata područje Carstensza, osnovan je 1919. godine nakon izveštaja ove ekspedicije.

Na najviši vrh Puncak Jaya uspon se desio tek 1962, a ostvarila ga je ekspedicija koju je predvodio austrijski planinar Heinrich Harrer s još tri člana ekspedicije - novozelandski planinar Filip Temple, australijski alpinista Russell Kippax i holandski patrolni oficir Albertus Huizenga. 

Kada je Indonezija 1963. preuzela kontrolu nad provincijom, vrh je preimenovan u *Poentja Soekarno* (pojednostavljeni indonezijski: Puncak Sukarno) ili vrh Sukarno, prema prvom predsjedniku Indonezije. Poslije je to promijenjeno u Puncak Jaya. Punčak znači vrh ili planina, a Jaya znači *pobjeda*, *pobjedonosna* ili *slavna*. 

## Uspon
Za pokušaj uspona na ovaj vrh potrebna je dozvola vlade. Planina je bila zatvorena za turiste i alpiniste između 1995. i 2005. Od 2006. pristup je omogućen različitim agencijama za avanturistički turizam.

## Reference
Jelena Pavičić Vukičević

**Jelena Pavičić Vukičević** (Zagreb, 2. rujna 1975.) hrvatska je političarka koja od 28. veljače 2021. godine nakon smrti Milana Bandića, vrši dužnost  te predsjednice stranke Bandić Milan 365 – Stranka rada i solidarnosti.

## Biografija
Završila je FFZG. Od 1999. do 2001. honorarna je suradnica u Leksikografskom zavodu Miroslav Krleža u redakciji Hrvatskog biografskog leksikona. Od 2000. do 2003. tajnica je Gradske organizacije SDP-a Zagreb. Od 2001. do 2005. gradska je zastupnica u Gradskoj skupštini Grada Zagreba te tajnica Kluba SDP-a. Od 2003. do 2007. zastupnica je SDP-a u 5. sazivu Hrvatskog sabora. Od 2005. do 2008. gradska je zastupnica u Gradskoj skupštini Grada Zagreba, predsjednica Kluba SDP-a te predsjednica Zajedničkog kluba SDP–HSS–HSU. Od 2008. do 2009. pročelnica je Gradskog ureda za obrazovanje, kulturu i šport. Od 2011. do 2013. članica je Savjeta Sveučilišta u Zagrebu te članica Hrvatske delegacije promatrača u Odboru regija pri Europskom parlamentu, a 2013. kada Hrvatska postaje članica Europske unije, postaje članica Hrvatske delegacije u Odboru regija pri Europskom parlamentu.

## Povezano
* Popis zagrebačkih gradonačelnika

## Reference

## Vanjske veze
* Jelena Pavičić Vukičević (SDP), Hrvatski sabor
* Jelena Pavičić-Vukičević, Bandić Milan 365 – Stranka rada i solidarnosti
Milica Ribnikar

**Milica Ribnikar** (Beograd, 18. 4. 1931 – Beograd, 1. 3. 2002) bila je jugoslovenska i srpska vajarka i likovna umetnica. Rođena je u porodici arhitekte, novinara i direktora novinske kuće Politika Vladislava S. Ribnikara i pijanistkinje, muzikologa, muzičkog kritičara i profesorke Muzičke akademije u Beogradu Stane Đurić (kasnije Klajn). Ribnikareva je uradila veći broj reljefa, ženskih aktova, portreta, figurina i javnih spomenika.

## Biografija
Slikarstvom je počela da se bavi kao gimnazijalka, pohađajući večernji kurs ULUS-a kod Koste Hakmana. Studije vajarstva na Akademiji likovnih umetnosti u Beogradu, u klasi Sretena Stojanovića i Ilije Kolarevića završila je 1952, "u vreme prelomnih i burnih godina jugoslovenske i srpske umetnosti, tokom kojih će doći do razlaza sa starim, klasičnim pristupom i odnosom prema skulpturi" (N. Jovanović). Do 1956. bila je saradnik Majstorske radionice Tome Rosandića, a 1954. boravila je u Parizu kao stipendista Saveta za kulturu. Od 1958. do 1960. živela je i radila u Dubrovniku.

Već po završetku studija njeni su skulptorski radovi zapaženi, posebno po lepom osećanju za slobodnu formu (P. Vasić) i po oplemenjenoj emociji. Tu formativnu, polaznu fazu njenog stvaralaštva obeležava idejno približavanje plastici Henrija Mura iz perioda 1929-30, ali već polovinom pedesetih godina usavršava vlastiti izraz osobene lirike, čulnosti i emotivnosti. Kao osnovu svog likovnog poretka uzima portretno iskustvo i žensko telo "njegov oblik, zaobljen, snen, izobličen do određenih granica, naglašen izraz čulnosti, na taj način ukazujući na osnovne osobine i njegovu vanremensku dimenziju." 

Uradila je veliki broj stojećih figura, bista, portreta, reljefa, ležećih aktova i figurina. Ostvarila je i sedam spomenika u prostoru: Jovana Sterije Popovića u Novom Sadu (1953), Jerkoviću i Dabiću na Dovarju u Užicu (1962), radnoj akciji seče drva na Crnom Vrhu (1945, 1961) i drugih. Koautor je Skadarlijske česme i TV tornja na Fruškoj gori (sa Uglješom Bogunovićem, 1977, 1978) i česme na Platou u Mileševskoj ulici (sa Slobodanom Bogunovićem, 1998). Osim skulpturom bavila se uljanim slikarstvom, pastelom i kolažom.   

Samostalne izložbe priredila je u Beogradu (1954), Cetinju i Titogradu (1957) i Novom Sadu (1997). Njeni radovi nalaze se u Muzeju savremene umetnosti u Beogradu, Poklon-zbirci Rajka Mamuzića u Novom Sadu, "Politici" a.d. (poprsje Vladislava S. Ribnikara), Narodnom muzeju na Cetinju i mnogim privatnim zbirkama.   

Od 2018. jedna ulica u opštini Vožovac nosi njeno ime.

## Reference
Marauders (Star Trek: Enterprise)

***Marauders*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 30. oktobra 2002. godine. Radnja prikazuje kako posada *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* u potrazi za deuterijem pronalazi rudarsku koloniju te joj odluči pomoći kada shvati da je meta redovne pljačke od strane odmetnutih Klingonaca.

Scenario za epizodu se temeljio na *Kentucky, Kentucky*, nikad snimljenoj epizodi originalne serije ''Zvjezdanih staza'', čiju je skicu bio napisao Gene Roddenberry, a koja je, pak, bila inspirirana klasičnim vestern filmom *[[The Magnificent Seven (film, 1960)|Sedmorica veličanstvenih]]*. Kritičarima se, iako su pohvalili režiju Mikea Vejara, nije svidjela zbog "mlakog" finala i nedostatka adekvatne karakterizacije.

## Vanjske veze
*
The Seventh

***The Seventh*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 6. novembra 2002. godine. Radnja prikazuje kako T'Pol od vulkanske Vrhovne komande dobiva zadatak da uhvati odmetnutog vulkanskog obavještajca, i kako joj u tome pomaže posada *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]*.

*The Seventh* je dobila pohvale od strane kritičara zbog toga što je scenario iskoristio priliku da lik T'Pol učini složenijim, odnosno omogući Jolene Blalock da pokaže više glumačkog umijeća nego što je to uobičajeno.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Kružlová

**Kružlová** je naseljeno mjesto u okrugu Svidnjik, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Przemysł II

**Przemysł II** (Poznań, 14. oktobar 1257. / 8. februar - Rogoźno, 1296.) bio je član Dinastije Pjastovića koji je vladao Poljskom kao Seniorski vojvoda Poljske od 1290. do 1291. i kao Poljski kralj od 1295. - 1296.

## Biografija

Przemysł II je rođen kao sin velikopoljskog vojvode Przemysła I i Elizabete, kćeri Henrik II. Pobožnog.
Kako je rođen četiri mjeseca nakon očeve smrti, brigu o njemu preuzeo njegov stric Boleslav Pobožni.

Stric mu je 1273. prepustio Poznań sa okolicom da vlada njime. Kao novopečeni vojvoda se 1276. udružio sa vojvodom od Wrocława Henrikom IV Pravičnim, pa mu je krenuo pomoći kad ga je 1277. zatvorio Boleslav II Rogati. 
Kad mu je 1279. umro stric, preuzeo je vlast u cijelom Velikopoljskom vojvodstvu.

Ambiciozni Henrik IV kom je tebalo sve više feuda da postane Seniorski vojvoda Poljske, zatvorio je Przemysła 1281. i pustio ga tek kad mu prepustio Kalisz.   
Przemysł je negdje između 1287. - 88. najvjerojatnije pragmatično sklopio tajni sporazum o međusobnom nasljeđivanju sa Henrikom Pravičnim, pa mu je ovaj vratio Kalisz.

Zbog sve većih tenzija sa Markgrofovijom Brandenburg 1282. sklopio je u Kępnu sporazum sa gdańskim vojvodom Mściwojem II, da će mu pomoći u obrani Pomeranije, a on će mu zauzvat kad umre dati svoje vojvodstvo.   
Njihov savez uspio je zaustaviti brandenburgšku invaziju.

Na osnovu testamenta Henrika IV Pravičnog 1290. preuzeo je vlast u Seniorskom vojvodstvu Krakov i postao 
Seniorski vojvoda Poljske.
Krakov je napustio već iduće 1291. zbog pritiska moćnog češkog kralja Vaclava II, kog su pozvale vojvode nezadovoljne Przemyslavim izborom.

Kad mu je umrla druga supruga Rikissa, - 1293. se oženio sa kćerkom brandenburgškog markgrofa Albrechta III. Margaretom Tim brakom želio je izgladiti odnose sa Markgrofovijom Brandenburg.

Kad je 1294. umro Mściwoj II, preuzeo je vlast u Gdańsku i Pomeraniji i tako postao najmoćniji pjastovski vojvoda.

To mu je omogućilo da obnovi titulu poljskog kralja. Glavni inicijator te ideje bio je Nadbiskup Gniezna Jakub Świnka, koji ga je 26. juna 1295. okrunio.

Przemysł II bio je kralj samo sedam mjeseci - ubijen je 8. februara 1296. u Rogoźnu u uroti Markgrofovije Brandenburg, uz pomoć lokalnih moćnika Nałęcza i Zaremba.
Brandenburgški markgrofvi su ga htjeli oteti i prisliti na teritorijalne ustupke po Pomeraniji, ali kako su ga otmičari teško ranili, shvatili su da bjeg sa njim nemoguć, pa su ga ubili.

Njegovo ubistvo bila je inspiracija brojnim slikarima, među ostalim i poljskom Janu Matejku, koji je 1875. naslikao . Kuriozum je da se ta slika nalazi u Modernoj galeriji u Zagrebu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Przemysł II (król Polski 1295–1296)''
Rogoźno

**Rogoźno** (njemački: *Rogasen*) je grad od 11,088 stanovnika u sredini Poljske u Velikopoljskom vojvodstvu.

## Geografija

Rogoźno leži na rijeci Wełni udaljeno 40 km sjeverno od Poznańa.

## Historija

Rogoźno je vjerojatno izrastao u 12. vijeku, a prvi put je dokumentiran kao utvrda 1248.

Povelju o gradskim pravima dobio je od vojvode Przemysła II 1280. Taj vojvoda je često boravio u Rogoźnu, u njemu je i ubijen - 8. februara 1296. u uroti Markgrofovije Brandenburg. Nakon tog je podpao pod vlast Markgrofovije Brandenburg koja ga je davala kao feud svom plemstvu.

Pod poljsku vlast vratio ga je nakon 37 godina -1405., poljsko-litavski kralj Jagelo., koji je u njemu podigao zamak, vijećnicu i dodjelio brojne privilegije.

*Novo Rogoźno* je osnovano 1750. iste godine dobilo je i gradska prava koje je potvrdio Poljski kralj August III. Stari i Novi grad živjeli su odvojeno do 1794. kad su ujedinjeni za vladavine pruske Friedricha Wilhelma II.

I nakon Bečkog kongresa (1815.) kad je imao 3775 stanovnika, ostao je pruski.

Željeznička pruga do Poznańa otvorena je  - 1896., tad su izgrađeni i prvi industrijski pogoni; mlin, klaonica, tvornica mašina.

Nakon Drugog svjetskog rata do kraja 1980-ih nastavljen je industrijski razvoj izgradnjom tvornica poljoprivrednih mašina i namještaja.

## Pobratimski gradovi
Rogoźnie ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

*  Czorsztyn, Poljska
*  Marijampolė, Litvanija
*  Tulčin, Ukrajina
*  Wiehl, Njemačka
*  La Trimouille, Francuska
*  Wustrow, Njemačka
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Rogoźno''
Wełna (rijeka)

**Wełna** je rijeka u sredini Poljske, desna pritoka Warte duga 118 km.

## Hidrologija
Wełna se formira sutokom dva potoka jugoistočno od Gniezna. 
Od tamo teče u velikom luku isprva prema jugu a zatim prema zapadu, preko brojnih jezera (uključujući Wierzbiczańsko) do ušća u Wartu kod grada Oborniki.

Porječje rijeke veliko je 2,600 km² i prostire se po Velikopoljskom vojvodstvu.

Prosječni godišnji protok na ušću je 9,3 m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Wełna''
Nurzec

**Nurzec** je rijeka na istoku Poljske, desna pritoka Zapadnog Buga duga 100 km.

## Hidrologija
Nurzec izvire u močvari kod sela Czeremcha, nedaleko beloruske granice. 
Od tamo teče prema jugozapadu, preko nizinskog kraja, protiče preko gradova Brańsk i Ciechanowiec do ušća u Zapadni Bug kod sela Ślepowrony.

U svom donjem toku formira granicu između Mazovjeckog i Podlaskog vojvodstva.
Porječje rijeke veliko je 2,100 km² i prostire se manje više po Podlaskom vojvodstvu i vrlo malo po Belorusiji i Mazovjeckom vojvodstvu.

Prosječni godišnji protok na ušću je 5,5 m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Nurzec''
Nacionalna akademija nauka Ukrajine

**Nacionalna akademija nauka Ukrajine** ili **NANU** (ukrajinski:*Національна академія наук України*) autonomna je javna institucija u Kijevu u Ukrajini fokusirana na razvoj nauke i tehnologije u toj zemlji. Jedna je od ukupno šest akademija u Ukrajini posvećenih različitim poljima ljudske aktivnosti. Akademija je pedeljena na veći broj odeljenja, sekcija, istraživačkih instituta, naučnih centara i potpornih tela.

Akademija je osnovana 1918. godine, a kroz istoriju je 5 puta menjala naziv. U periodu od 1918. do 1921. godine bila je poznata kao *Ukrajinska akademija nauka*, u periodu od 1921. do 1936. godine kao *Sveukrajinska akademija nauka*, od 1936. do 1991. godine kao *Akademija nauka Ukrajinske SSR*, od 1991. do 1993. godine kao *Akademija nauka Ukrajine* i od 1993. pod današnjim nazivom. U periodu od 1919. do 1991. godine akademija je bila republički ogranak Sovjetske akademije nauka.

## Struktura i administracija
Nacionalna akademija nauka Ukrajine je po svom službenom formalnom statusu visoka samoupravna naučna organizacija Ukrajine osnovana na temelju državnog vlasništva. Autonomija akademije se održava kroz samoorganzaciju istraživača i članova po svim pitanjima vezanim za istraživanje, organizaciju, administraciju, financije, unutarnje izbore i međunarodnu suradnju. Članovi i članice akademije su podijeljeni na punopravne članove, dopisne članove i međunarodne članove. Najviše telo akademije je opšta skupština u čijem radu učestvuju punopravni i dopisni članovi. NANU je podeljena na 3 sekcije i 14 odeljenja, a uz njih postoji i 6 regionalnih odeljenja u raznim delovima zemlje. NANU je zaslužna za preko 90 % svih naučnih otkrića u Ukrajini.
### Sekcije
* Sekcija za fizikalno-tehnološke i matematičke nauke
** Odeljenje za matematiku
** Odeljenje za kompjutorske nauke
** Odeljenje za mehaničke nauke
** Odeljenje za fiziku i astronomiju
** Odeljenje za geonautiku
** Odeljenje za fizikalne i tehničke probleme nauka o materijalima
** Odeljenje za fizikalne i tehničke probleme elektroenergetike
** Odeljenje nuklearne fizike i elektroenergetike
* Sekcija za hemijske i biološke nauke
** Odeljenje za hemiju
** Odeljenje za biohemiju, fiziologiju i molekularnu biologiju
** Odeljenje za opštu biologiju
* Sekcija za društvene i humanističke nauke
** Odeljenje za ekonomiju
** Odeljenje za istoriju, filozofiju i pravo
** Odeljenje za književnost, jezik i umetnost

## Povezano
* Ukrajinska kultura

## Vanjske veze
* www.nas.gov.ua/EN
Sosnowiec

**Sosnowiec** je grad od 199,974 stanovnika na jugu Poljske u Šleskom vojvodstvu.

## Geografija

Sosnowiec je udaljen 5 km istočno od Katowica i jedan su od 29 gradova-predgrađa Katowica - konurbacije u kojoj živi 2 400 000 stanovnika.

## Historija

Sosnowiec je bio selo sve do polovice 19. vijeka. Prvi put je dokumentiran 1403. kao mjesto gdje postoji zamak.
Njegov rast počeo je nakon Bečkog kongresa kad je postao dio ruske Kongresne Poljske.
Otkriće kamenog uglja i izgradnja željezničke pruge Varšava-Beč 1848. i stanice u Sosnowiecu 1859. potaknule su razvoj teške industrije.

Tvornica parnih kotlova *Fitzner i Gamper* počela je sa radom 1880, željezara *Huldczyński* 1881.,  čeličana *Puškin* 1882., čeličana *Aleksander* 1882, čeličana *Katarzyna* 1883., a nakon tog su otvorene i brojne manje tvornice.

Zahvaljujući tom Sosnowiec je od 1886. kad je imao 9.000 do 1896. narastao na 36.000 stanovnika, i postao *Najveće [[selo]] u [[Evropa|Evropi]]*. Iako su njegovi stanovnici tražili status grada, to se ostvarilo tek 1902. kad je imao 60.000 stanovnika, pa je ruski car Nikola II. izdao edikt.

Njegov rast se nastavio i u međuratnom periodu kad je postao dio obnovljene Poljske, pa je do 1938. nakupio 126.000 stanovnika.
Za Njemačke okupacije u kvartu *Środula* osnovan je geto u kom su potrpani svi Židovi iz grada i okolice.

Kad je Crvena armija oslobodila grad 27. januara 1945. grad je spao na 86 000 stanovnika.

Grad je najveći razvoj doživio 1970-ih kad je za generalnog sekretara Poljske ujedinjene radničke partije izabran njegov sin Edward Gierek.

## Pobratimski gradovi
Sosnowiec ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Sosnowiec'' (službene stranice)
Aticizam

**Aticizam** ili **atički stil** (nazvan po poluotoku Atici, u Grčkoj, na kome se nalazi grad Atena) bio je retorički pokret koji je započeo u prvoj četvrtini 1. stoljeća pne. Taj se termin može odnositi i na formulacije i izraze tipične za ovaj pokret, za razliku od različitih suvremenih oblika grčkog *[[koine]]* dijalekta (kako književnih tako i pučkih), koji su se nastavili razvijati u posebnim smjerovima određenim uobičajenim grčkim izričajem u helenističko doba.

Aticizam je smatran povratkom klasičnom izričaju nakon onoga što je shvaćeno kao pretenciozan stil helenističke, sofističke retorike, pa su zagovornici tog stila pozivali na povratak starom izričaju atičkih govornika poput Demostena i Izokrata.

Iako je jednostavniji jezik aticima na kraju postao podjednako kićen i nategnut poput bombastičnih načina izričaja koje je nastojao zamijeniti, njegova je izvorna jednostavnost značila da je ostao općenito razumljiv u čitavom grčkom svijetu. To je pomoglo održavanju vitalnih kulturnih veza širom Sredozemlja i šire. Veliki pisci koje su naširoko oponašali, kao što je Lukijan, također su usvojili aticizam, tako da je taj stil preživio sve do renesanse, kada su ga preuzeli negrčki studenti bizantskih iseljenika. Renesansna nauka, osnova moderne nauke na zapadu, njegovala je snažne klasične i atičke poglede, nastavljajući prakticirati aticizam još četiri stoljeća.

Na svom vrhuncu ovaj je stil predstavljen u djelima retoričara i povjesničara Dionizija iz Halikarnasa i gramatičara poput Herodijana i Friniha Arabljanina u Aleksandriji. Taj je stil prevlađivao od 1. stoljeća pne., a snagom crkvene dogme kontrolirala je svu kasniju grčku kulturu, do te mjere da je živi oblik grčkoga jezika, koji je već tada započeo proces transformacije u novogrčki, bio prilično pomračen i samo je povremeno nalazio izraz, uglavnom u privatnim dokumentima i u narodnoj književnosti.

S druge strani, bilo je pisaca poput Strabona, Plutarha i Josipa Flavija, koji su namjerno odbacili klasični grčki način izražavanja u korist uobičajenog oblika grčkog jezika.

## Povezano
* Azijanizam

## Literatura
*Herbermann, Charles, ed. (1913). *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 
*Wisse, Jakob. "Greeks, Romans, and the Rise of Atticism." In Nagy, Gregory (ed.). *Greek Literature in the Roman Period and in Late Antiquity Greek Literature*. London: Routledge, 2001. 65-82. ()
Vox Feminae

**K-zona** (poznatija kao **Vox Feminae** ili samo Vox) je udruga je osnovana 2005. godine sa sjedištem na zagrebačkoj Trešnjevci, punog naziva 'Prostor rodne i medijske kulture K-zona'. Javno je prepoznata prvenstveno kroz VoxFeminae.net portal i istoimeni festival, ali i kroz socijalno poduzetništvo, programe edukacije, medijske produkcije, dokumentacije te rad u lokalnoj zajednici.

Aktivnu jezgru čine aktivisti/ce, umjetnice/i, teoretičarke/i, novinarke/i i mladi znanstvenici/e.

Od 2018. godine udruga vodi i  Društveno kulturni centar 'Šesnaestica'.

## VoxFeminae.net
Portal je u svom nastanku popunio veliku prazninu u medijskom prostoru, te je dugoročno ostvario stabilnost kroz inovaciju, umrežavanja i široki angažman u trenutcima kada su drugi slični projekti ugašeni. Povremeno organizira i edukaciju za web novinare od koji neki postaju i suradnici.

Portal VoxFeminae se pridružio se potpisivanju Sporazuma o prihvaćanju smjernica Medijskog kodeksa Pravobraniteljice za ravnopravnost spolova.

### Nagrada: Strašne žene
Portal VoxFeminae.net i društveno poduzeće Fierce Women su u 2020. godini dodjelile nagradu ‘Strašnim ženama’ za doprinos rodnoj ravnopravnosti, pravednosti i socijalnoj pravdi u Hrvatskoj. Nakon javnog poziva za nominacije nagradu su dobile 5 *<nowiki/>'strašnih' žena i heroina* kroz međunarodni projekt WoW - Žene o ženama: Branka Bakšić Mitić, Tatjana Bračanov, Dana Budisavljević, Nora Krstulović i Maja Mamula.

Za 2021. kroz javni poziv prijavljiivane su i pojedinke i incijative. Dodjela nagrada (portreti ilustracije) je najavljena kao Facebook stream uživo. Dobitnice su: pravnica Antonija Petričušić, novinarka Maja Sever, spisateljica Monika Herceg, odvjetnica Zrinka Bojanić i tim Zagrebačkog psihološkog društva.

## Vox Feminae Festival
Vox Feminae Festival je međunarodni transdisciplinarni festival suvremene umjetnosti, urbane, alternativne kulture i rodnih pitanja, te rodno osviještenog društvenog angažmana. Utemeljen je 2006. godine s ciljem povećanja vidljivosti stvaralaštva žena kroz međunarodni natjecateljski filmski program, izložbe i performanse te radionice i druge edukativne sadržaje.  Teme uključuju rodnu ravnopravnost, stvaralaštvo i postignuća žena, nestereotipne rodne uloge i odnose te feminističke i LGBTIQ teme. Festival je u 2020. godini prvi put organiziran isključivo online zbog pandemije.

## Mreže i šire djelovanje
K-zona je članica je velikog broja mreža, platformi i zadruga, uključujući Saveza udruga Klubtura, Saveza udruga Operacija grad, Hrvatskog filmskog saveza, ILGA EUROPE, Gendernet, Zadruge za etično financiranje i drugih.

Regionalni portal gendernet piše: "Udruga K-zona, osnovana 2005, teži samokritičnom, samosvjesnom, nesebičnom društvu bez binarnih okvira, granica i diskriminacije, a zajednica za koju se zalaže podrazumijeva potpunu ekonomsku, kulturnu, medijsku i pravnu ravnopravnost."

## Izvori

## Vanjske veze
* Vox Feminae portal
* Društveno kulturni centar Šesnaestica
* Projekt Žene o ženama
Enkomij

**Enkomij** (, ) izvorno je bila pjesma koju je kor pjevao tijekom komosa (κῶμος) ili svečane povorke koja se u staroj Grčkoj održavala na velikim nacionalnim igrama u čast pobjednika, bilo na dan njegove pobjede ili na njezinu obljetnicu. Riječ je potom počela označavati bilo koju pjesmu napisanu u slavu uglednih osoba, a u kasnijim vremenima svaki izgovoreni ili napisani panegirik.

Riječ "enkomij" doslovno znači "[pjesma] na komosu", koji u tom kontekstu označava terevenku na kraju gozbe te implicira pohvalu u čast priređivača gozbe i njezinih posjetitelja. Kasnije se tim terminom obilježavala svaka pohvala, a prve pjesme koje su označavane tim terminom bile su one koje je napisao Simonid sa Keja. Dvije posebne vrste enkomija bile su epinikij, pohvalna pjesma u čast pobjednika na nekim od velikih natjecanja u Grčkoj poput Olimpijskih i Pitijskih igara, te tužbalica (*thrēnos*) izgovarana na pogrebnim svetkovinama.

## Reference
Maksimalni brejk

**Maksimalni brejk** (), poznat i kao **maksimum** i **147**, najveći je mogući uzastopni niz poena koje igrač može osvojiti u jednoj partiji snukera. Maksimalni brejk čine ubačenih 15 crvenih u kombinaciji sa 15 crnih kugli (120 poena) i ubačene preostale obojene kugle (27 poena).

Prvi maksimalni brejk u snukeru je napravio Džo Dejvis na egzibicionom meču 1955. godine, a za prvi maksimum na profesionalnom nivou se smatra maksimum Stiva Dejvisa iz 1982. godine koji je ujedno bio i prvi maksimalni brejk prikazan na televiziji. Prvi maksimalni brejk na Svetskom prvenstvu napravio je Klif Torbern 1983. godine.

Trenutni rekorder po broju odigranih maksimuma je Roni O’Salivan sa 15 maksimalnih brejkova. O’Salivan takođe drži rekord i za najbrži maksimum koji je trajao 5 minuta i 8 sekundi.

Moguće je napraviti i brejk veći od 147 ukoliko igrač napravi faul i ostavi *-{free ball}-* situaciju tako da može da nominuje bilo koju obojenu kuglu umesto crvene i na taj način skupi 155 poena u nizu. Ova situacija se još nijednom nije desila u profesionalnom snukeru.

## Izvori

## Vanjske veze
* Spisak maksimalnih brejkova
Kurimka

**Kurimka** je naseljeno mjesto u okrugu Svidnjik, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Dana Budisavljević

**Dana Budisavljević** (Zagreb, 1975.) je hrvatska filmska redateljica i producentica.

## Biografija
Diplomirala je filmsku i televizijsku montažu na zagrebačkoj Akademiji dramskih umjetnosti. Radila je kao montažerica, redateljica i producentica dokumentarnih filmova i TV-serija. Pet godina je radila za dokumentarni filmski projekt Factum ravnatelja Nenada Puhovskog, s kojim je 2005. pokrenula ZagrebDox. S poslovnom partnericom Olinkom Višticom 2006. osniva filmsku i umjetničku produkciju *Hulahop*.

Skoro cijelo desetljeće je stvarala film Dnevnik Diane Budisavljević, o humanitarki Diani Budisavljević. Premijerno je prikazan 18. srpnja 2019. na Pulskom filmskom festivalu, a bio je i u natjecateljskom programu. Proglašen je najboljim filmom festivala, a dobio je i nagradu publike kao i nagrade za najbolju režiju, montažu i glazbu.

Boško Budisavljević joj je otac. Obitelji i javnosti je obznanila svoje homoseksualno usmjerenje. Autobiografski dokumentarni film *Nije ti život pjesma Havaja* kroz ritual zajedničkih obroka njezine obitelji, s nježnošću i humorom govori o potrebi za prihvaćanjem među najbližima. Priča je veoma osobna. U Hrvatskoj je film nakon premijere na ZagrebDoxu tjednima punio kina u Zagrebu i postao najgledaniji domaći dokumentarac godine.

## Zanimljivosti
Nikola Tesla je dupli rod Dani Budisavljević. Bliže srodstvo je preko Dane, majke njezina oca Boška, čija je baka bila Angelina (Tesla) Trbojević, jedna od sestara slavnog znanstvenika. Dalje srodstvo s Nikolom Teslom je preko Daninog djeda po ocu, jer je baka Nikole Tesle, Sofija Mandić, djevojački bila Budisavljević. Na isti način, daljeg srodstva, Dani je rod i Julije Budisavljević, muž Diane Budisavljević, kao i Titova supruga Jovanka Broz.

## Reference
Mandiradža

**Mandiradža** () je podokrug i drugi najveći grad indonežanskog namesništva Bandžarnegara, provincije Centralna Java.

## Vanjske veze
* Zvanični veb-sajt 
* BPS Kabupaten Banjarnegara
* Website Resmi Kabupaten Banjarnegara
Sundski jezik

**Sundski jezik** spada u grupu malajsko-polinežanskih jezika kojim govore Sundi na ostrvu Java, Indonezija. Govori ga oko 42 miliona ljudi (2016). Ima nekoliko dijalekata.

## Izvori

## Vanjske veze

*
* Sundanese - Unicode Character Table
Rodrigo Salinas Muñoz

**Rodrigo Alonso Salinas Muñoz** (Viña del Mar, 25. veljače 1989.), čileanski rukometaš i reprezentativac koji igra na poziciji desnog vanjskog. Trenutno je član španjolskog kluba Bidasoa Irún. 

Rukometom se počeo baviti u rodnom gradu, nakon čega je otišao u španjolski Escubal Badajoz. Tu je igrao do 2010. godine, nakon čega je prešao u Huescu. U Španjolskoj je igrao do 2014. godine, kada postaje član Steaue Bukurešt. Nakon samo jedne sezone prelazi u HBC Nantes, a nakon toga i u Chartres MHB28. Od 2017. godine član je  Bidasoe. 

Za reprezentaciju Čilea debitirao je 2011. godine te je osvojio nekoliko kontinentalnih odličja, najznačajnija među kojima su srebra na Panameričkom prvenstvu (2016.) i Panameričkim igrama (2019.). Sudjelovao je i na nekoliko Svjetskih prvenstava. 

Njegov brat, Esteban, također je rukometaš i reprezentativac.
Mariusz Jurasik

**Mariusz Jurasik** (Żagań, 4. svibnja 1976.), umirovljeni poljski rukometaš i reprezentativac koji je igrao na poziciji desnog krila. Trenutno je izbornik juniorske reprezentacije Poljske. Većinu svoje igračke karijere proveo je u Poljskoj, s tim da je šest sezona igrao za njemački Rhein-Neckar Löwen, s kojim je dva puta igrao finale njemačkog kupa. 

Za reprezentaciju igrao je od 1997. do 2012. godine, osvojivši jedno svjetsko srebro (2007.) i broncu (2009.). Na Svjetskom prvenstvu 2007. bio je proglašen za najbolje desno krilo turnira. Nastupio je i na Olimpijadi 2008., na kojoj je Poljska osvojila peto mjesto. 

Službeno se umirovio 2018. godine, iako je od 2015. do umirovljenja radio kao trener igrač. Od 2018. godine vodi juniorsku reprezentaciju Poljske.
The Communicator (Star Trek: Enterprise)

***The Communicator*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 13. novembra 2002. godine. Radnja prikazuje kako članovi posade *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* prilikom posjete relativno primitivnoj planeti izgube komunikator, te ga kapetan Archer i poručnik Reed, u nastojanju da spriječe kulturnu kontaminaciju, pokušavaju naći, ali pri tome budu zarobljeni od strane lokalne vojske koja ih smatra neprijateljskim špijunima.

## Vanjske eveze
*
Singularity (Star Trek: Enterprise)

***Singularity*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 20. novembra 2002. godine. Radnja prikazuje kako se posada *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* prilikom istraživanja trinarnog zvjezdanog sistema počne neobično ponašati i biti opsjednuta sa sitnicama, a nakon čega T'Pol zaključi da je to posljedica radijacije koja će ih sve pobiti.

*Singularity* je kasnije među ljubiteljima *[[Star Trek]]a* postala zanimljiva jer se u njoj sugerira nastanak "crvene uzbune", odnosno koncepta korištenog u drugim filmovima i TV-serijama franšize.

## Izvori


## Vanjske veze
*
Vanishing Point (Star Trek: Enterprise)

***Vanishing Point*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 27. novembra 2002. godine. Radnja prikazuje kako je Hoshi Sato za vrijeme terenske misije prisiljena prevladati svoje strahove i prvi put koristiti transporter, ali se nakon teleportacije počne čudno osjećati i doživljavati fenomene zbog kojih sumnja da joj je molekularna struktura poremećena te da će nestati.

Epizoda je dobila pohvale zbog glume Linde Park čiji lik prolazi kroz noćnu moru.

## Reference

## Vanjske veze
*
Michael Kraus (rukometaš)

**Michael Kraus** (Göppingen, 28. rujna 1983.), umirovljeni njemački rukometaš i reprezentativac. Kraus je igrao kao srednji vanjski, a posljednji angažman imao je 2020. godine, kada je igrao za drugoligaški klub SG BBM Bietigheim. 

Kraus je cijelu igračku karijeru, koja je trajala od 2002. do 2020. godine, proveo u Njemačkoj, igrajući za Frisch Auf Göppingen, TBV Lemgo, HSV Hamburg, TVB 1898 Stuttgart i, konačno, za SG BBM Bietigheim. Za reprezentaciju debitirao je 2005. godine te je 2007. godine postao svjetski prvak; na istom turniru imenovan je i za najboljeg srednjeg vanjskog. Posljednji je nastup zabilježio 2015. godine na Svjetskom prvenstvu u Kataru.

Kraus ima sestru blizanku, Alenu, dok mu je stariji brat, Christian Kraus, uspješan mačevalac.
Retko te viđam sa devojkama

**"Retko te viđam sa devojkama"** je druga pjesma koja je objavljenja na prvom singlu srpskog novovalnog sastava Idoli. U biti pjesma nije bila na B-strani, jer su obe pjesme bile na A-strani dok je na B-strani bila recitacija Slobodana Škerovića *Poklon*.

## Historija
Singl sa pjesmama objavljen je u svibnju 1980. i besplatno se dijelio uz časopis Vidici. Ovo je jedna od prvih pjesama u SFR Jugoslaviji koja obrađuje gay-tematiku, mada je prva bila *Neki dječaci* od Prljavog kazališta.

## Popis pjesama
# Idoli - "Pomoć, pomoć"
# Idoli - "Retko te viđam sa devojkama"
# Slobodan Škerović - Poklon

## Članovi
* Vlada Divljan (gitara, vokal)
* Srđan Šaper (gitara, vokal)
* Nebojša Krstić (udaraljke)
* Zdenko Kolar (bas-gitara)
* Boža Jovanović (bubnjevi)

## Druga verzija pjesme
*Retko te viđam sa devojkama*  je snimljena još jednom u Zagrebu, a producirao ju je Goran Bregović, i bila je na B-strani singla Maljčiki. Ova inačica pjesme našla se i na kompilaciji *[[Svi marš na ples!]]*

## Popis pjesama
# *[[Maljčiki]]* (S. Šaper, V. Divljan)
# *Retko te viđam sa devojkama* (V. Divljan)

## Članovi
* Vlada Divljan (gitara, vokal)
* Srđan Šaper (gitara, vokal)
* Nebojša Krstić (udaraljke)
* Zdenko Kolar (bas-gitara)
* Boža Jovanović (bubnjevi)

## Cover inačice
Poljska inačica pjesme (naziva *Rzadko Widuje Cie Z Dziewczętami*) pojavljuje se na Jugotonovom albumu a izvode je Kasia Nosowska i Pawel Kukiz (2001).
Srbijanski hard core/punk sastav Lude Krawe snimio je verziju pjesme koja je objavljena na albumu *Sve Tuđe* (2007).

## Vanjske veze
* Pomoć, Pomoć / Poklon na Discogs
* Maljčiki / Retko Te Viđam Sa Devojkama na Discogs

## Napomene

## Izvori
Precious Cargo (Star Trek: Enterprise)

***Precious Cargo*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 11. decembra 2002. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* odgovara na poziv u pomoć vanzemaljskog broda, za koji se ispostavi da prevozi otetu princezu.

Epizoda je dobila loše kritike, pri čemu se autorima najviše zamjerao isforsirani humor i nedostatak originalnosti, odnosno "recikliranje" motiva iz *[[Elaan of Troyius]]*, epizode originalne serije ''Zvjezdanih staza''.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Padma Lakshmi

**Padma Parvati Lakshmi Vaidynathan** (1. septembar 1970 -), poznatija kao **Padma Lakshmi**, je američka manekenka, TV-voditeljica i publicistkinja rodom iz Indije.

## Reference

## Vanjske veze

*
August II Jaki

**August II Jaki** (poljski: *August II Mocny*, njemački: *August der Starke*, Drezden, 12. maj 1670.  - Varšava, 1. februar 1733.) bio je kralj Poljsko-Litvanske Unije koji je vladao u turbulentna vremena u dva navrata od 1697. do 1706. i  od 1709. do 1733.

## Biografija

August je kao **Friedrich August I** od 1694. bio saksonski knez izbornik,- moćne zemlje Svetog Rimskog Carstva rivala Brandenburg-Pruske. Vjerojatno je to bio razlog što ga je sejm izabrao za kralja - 1697.

August je bio tipični vladar doba apsolutizma koji je proveo brojne dobre političke i ekonomske reforme u Saksoniji, ali je isto tako brzopleto 1700. uvukao zemlju u Veliki sjeverni rat sa Švedskom.

Nakon vojnog poraza i invazije švedske vojske na Poljsko Litvansku Uniju i Saksoniju, njegovi poljski protivnici okupljeni u *Varšavskoj konfederaciji*, 1704. zatražili su njegovu smjenu a umjesto njega predložili poznańskog vojvodu Stanisława Leszczyńskog. Na pritisak švedskog kralja Karla XII morao je potpisati abdikaciju u 
Altranstädtu i odstupiti sa trona.

Nakon poraza švedskog kralja u Bitci kod Poltave 1709. od ruske vojske i uz pomoć cara Petra Velikog ponovno se vratio na tron.

Njegov drugi mandat protekao je u podršci koje mu je davalo plemstvo okupljeno oko *Sandomjerske konfederacije*. S druge strane plemstvo koje se bojalo njegova apsolutizma i represalija saksonske vojske okupilo se oko *Tarnogródske konfederacije* (1715.-17.). Taj sukob završio je ruskim posredovanjem sklapanjem 
kompromisnog *Varšavskog pakta* i ušutkavanjem sejma.

August je ipak rezolutno odbio prijedlog Kraljevine Pruske za Podjelu Poljske.

Za njegove vladavine Saksonija je doživjela ekonomski i kulturni procvat, dok se to za Poljsko Litvansku Uniju nije moglo reći jer je osiromašila, što zbog švedske invazije što zbog zapostavljanja.
U Drezdenu koji je koristio za rezidenciju podigao je čitav niz raskošnih palača, a u Meissenu 1710. pomogao osnivanje prve manufakture porcelana, koji je kasnije postao svjetski poznat.

August je bio je poznat po svojim brojnim ljubavnicama (Cosel, Lubomirska, Denhoffowa)., a nasljedio ga je sin August III.

## Reference

## Vanjske veze

* ''August II''
Elektorat Saksonija

**Elektorat Saksonija** (njemački: *Kurfürstentum Sachsen*, latinski: *Saxonia Electoralis*) bila je jedna od važnijih kneževina Svetog Rimskog Carstva, koja je egzistirala od 1356. do njegovog raspuštanja  1806.

## Historija

Historija Elektorata Saksonija počela je 1356. kad je svetorimski car Karlo IV svojom zlatnom bulom potvrdio tadašnjeg vladara Vojvodstva Saxe-Wittenberg Rudolfa I za sedmog Kneza izbornika 
Svetog Rimskog Carstva.

Kneževi izbornici iz Askanske dinastije izumrli su 1422., ali je već iduće 1423. njemačko-rimski kralj Sigismund dodjelio tu titulu Friedrichu I (1370. - 1428.) iz Wettinske dinastije vladaru Markgrofovije Meissen i Leipziga za njegovu pomoć u borbi protiv Husita.

Tokom 16. vijeka  članovi albertinske grane Dinastije Wettin postali su kneževi izbornici i zauzeli domene ernestinovske grane u Tiringiji i Wittenbergu. 
Kneževi izbornici Heinrich IV (umro 1541.) i Moritz (umro 1553.) postali su luterani. 
August (vladao 1553.-86) kodificirao je saksonsko zakonodavstvo i pretvorio prijestolnicu Leipzig u centar trgovine i umjetnosti.

Johann Georg I (vladao 1611.-56) bio je lider organizacije njemačkih protestantskih kneževina za vrijeme [Tridesetogodišnjeg rata ([1618.-48.). Od tog vremena Saksonija je sve više zasjenjivala Brandenburg-Prusku kao vodeća zemlja njemačkih protestantskih kneževina.

Kad je 1697. knez izbornik Friedrich August I (vladao 1694.-1733.) postao je kralj
Poljsko-Litvanske Unije (kao August II Jaki), stvorena je personalna unija koja je trajala do 1768.

Napoleon je zauzeo Saksoniju 1806. i od nje stvorio kraljevinu, koja je postala jedan od njegovih najvjernijih saveznika. Nakon njegova svrgavanja pobjedničke sile su na Bečkom kongresu (1814.-15.) su njen teritorij uvelike smanjile Kraljevina Pruska je stekla Wittenberg, Torgau, sjevernu Tiringiju i veći dio Lužica i to pretvorila u svoju provinciju.
Okrnjena Kraljevina Saksonija nastavila je egzistirati kao član Njemačkog saveza.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Das Kurfürstentum Sachsen''
Lúčka (Svidník)

**Lúčka** je naseljeno mjesto u okrugu Svidnjik, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
David Stefanutti

**David Stefanutti**, hrvatski violončelist i skladatelj.

Violončelist je orkestra Opere Hrvatskog narodnog kazališta Ivana pl. Zajca u Rijeci. Umjetnički je voditelj Riječkog komornog orkestra i ansambla *[[Collegium musicum Fluminense]]*, s kojima uspješno koncertira. S oba je ansambla snimio nosače zvuka. Na područnom odsjeku Muzičke akademije Zagreb u Rijeci predaje komornu glazbu. Bavi se i skladanjem te je za svoje radove nagrađivan.

## Djela
* *[[Adagio i fuga za gudače - David Stefanutti|Adagio i fuga za gudače]]*
Warmia

**Warmia** (njemački: *Ermland*, latinski: *Varmia*) je ime za jednu od historijskih regija Poljske, koja se nalazi na sjeveroistoku zemlje (Varminsko-mazursko vojvodstvo) u porječju rijeka Łyne i Pasłęke.

## Historija
Warmia je orginalno bila teritorij pruskog plemena Varmijana, koji se prostirao uz Vislansku lagunu.

Teutonski vitezovi su nedje između 1237.-1242. zauzeli Warmiju, ali nisu uspjeli smiriti Pruse koji su do 1273. podigli dva ustanka. 
Teutonci su 1243. osnovali biskupiju-kneževinu, koja je ubrzo postala sinonim za regiju. 
Još u 13. vijeku započela je njemačka kolonizacija, a od 14. vijeka i poljska- doseljavanjem mazovijskih seljaka i sitnog plemstva, i to pretežno po južnijim dijelovima Warmije, na taj su način Prusi germanizirani ili polonizirani. 
Tokom 14 i 15. vijeka intenzivirali su se sukobi između biskupa i Teutonskog reda oko rada i ingerencije biskupije. 

Kad se Teutonski red pridružio Pruskoj konfederaciji (osnovana 1440.), plemstvo i gradovi Warmije, to nisu dobro primili. Zbog tog je izbio Trinaestogodišnji rat između Teutonskog reda i Kraljevine Poljske, koji je završio sklapanjem mirovnog sporazuma u Toruńu 1466. i poljskom aneksijom Warmije. Ali su i poljski vladari pokušali utjecati na izbor biskupa 1472. u periodu 1479.-1512.  

Širenjem luteranizma i njegovim prihvaćanjem 1525. Teutonci su radikalno smanjili utjecaj biskupije, koja je ostala katolička. Iako više ne tako moćni warmijski biskupi su od 17. vijeka počeli koristiti titulu- kneževi biskupi. 

Za Prve podjele Poljske - 1772., Warmija je pripala Kraljevini Pruskoj (Istočna Pruska), nakon tog je svjetovna  uloga biskupije potpuno ukinuta. 
Nakon Prvog svjetskog rata održan je plebiscit 11. jula 1920., u kom je većinsko njemačko stanovništvo glasalo za ostanak u Njemačkom Carstvu. To stanje potrajalo je do 1945. kad je Warmia postala dio Poljske.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Warmia''