Germanofobija

**Germanofobija** (ili **antigermanizam**) je naziv za strah ili mržnju prema svemu što je njemačko. Germanofobija je česta pojava među evropskim narodima čiji je jedan od uzroka uloga Njemačke u Prvom i Drugom svjetskom ratu.

## 19. vijek
Tokom 1860-ih Rusija je iskusila uspon germanofobije, uglavnom ograničenog u krugovima petrogradskih pisaca koji su se okupili oko desničarskih novina. Počelo je 1864. s objavljivanjem članka pisca pod pseudonimom „Šedoferoti“, koji je predložio da bi Poljska trebala dobiti autonomiju i da bi trebalo sačuvati privilegije njemačkim barunima u Baltiku i Finskoj. Mihail Katkov je objavio oštru kritiku ovog članka u *Moskovkim novostima* što je prouzrokovalo bujicu oštrih napada na Evropljane u novinskim člancima, gde su ruski pisci iskazali kako ih iritiraju. U dotičnim člancima je i bilo direktinih napada ne Nijemce.

Iduće 1865. godine, stogodišnjica od smrti Mihaila Lomonosova se obilježavala širom Ruskog Carstva. Krenulo je sa objavljivanjem članaka o Lomonosovim poteškoćama, koje su mu stvarali strani članovi Ruske akademiije nauka od kojih su većinu činilu Nijemci ili ljudi njemačkog porijekla. Autori su kritizirali tadašnje njemačke (u Rusiji) naučnike zbog njihovog zanemarivanja ruskog jezika i zato što su štampali članke na stranim jezicima, a istoremeno primali novac od ruskog naroda. Neki pisci su predlagali da ruske građane njemačkog porijekla, koji nisu govorili ruski jezik i nisu bili vjernici pravoslavne crkve, treba smatrati strancima. Također je predloženo da Nijemcima treba zabraniti da se bave diplomacijom jer, kako je rečeno, nije sigurno da imaju „solidarnost i poštovanje prema Rusiji“.

Uprkos novinskoj kampanji protiv Nijemaca, germanofobski osjećaji nisu uhvatili korijena u Rusiji u nekoj široj mjeri i ubrzo su nestali. Jedan od razloga je i to što je carska porodica imala njemačke krvi i jer je puno ruskih javnih ličnosti bilo njemačkog porijekla.

### Prvi svjetski rat
Godine 1914., kada je njemačka vojska napala neutralnu Belgiju i sjever Francuske, hiljade nedužnih belgijskih i francuskih civila su streljani pod optužbom da su francuski gerilci. Ova nedjela, koja su doduše u savezničkoj štampi preuveličavana, korištena su da bi se uvećalo stvaranje antinjemačkog osjećaja. Propaganda Saveznika je upoređivala Nijemce sa Hunima i opisivala ih kao ljude sposobne da urade divljački okrutne i nasilne zločine.

### Ujedinjeno Kraljevstvo

U UK, antinjemačko raspoloženje dovelo je do rijetkih nereda, napada na one za koje se sumnjalo da su Nijemci, pljačkanja prodavnica čiji su vlasnici bili ljudi sa prezimenom koje je zvučalo njemački, itd. Ponekad bi ovo antinjemačko raspoloženje dobio i elemente antisemitizma.

Ova sve veća pojava u britanskom društvu je dostigla te razmjere da je bacila sumnju i na kralja Georgea V. On je primoran da promjeni svoje njemačko prezime *Sachsen-Coburg-Gotha* u Windsor i da se oslobodi svih njemačkih titula u korist svojih rođaka koji su bili britanski podanici.

Njemačkom ovčaru je dato „uljepšano“ ime „Alsatian“ (), porijeklom iz Alzasa). Engleski Kenel Klub je ponovo ozvaničio izraz „njemački ovčar“ tek 1977. U Kanadi, grad Berlin u Ontariju je promjenio ime u Kitchener, nazvan po lordu Kitcheneru koji se nalazio na slavnom ratnom posteru „Ja (lord Kitchener) hoću TEBE!“ (), pozivajući na regrutaciju.

Ipak, nisu svi britanski vojnici imali negativan stav prema njemačkim trupama na Zapadnom frontu. Britanski pisac Nicholas Shakespeare citirao je izjavu iz pisma svoga djeda koji je bio učesnik u Prvom svjetskom ratu:

Također, Shakespeareov djeda se i divi Nijemcima na njihovoj hrabrosti i disciplini:

### Australija

U Australiji, službena proklamacija donijeta 10. 8. 1914., zahtijevala je od svih njemačkih državljana da prijave svoje stalno mjesto boravka u najbližoj policijskoj stanici i da jave vlastima svaku promjenu adrese. Dana 27. 5. 1915. je donešeno „Naređenje o ograničavanjima strancima“ () po kojem su se stranci iz neprijateljskih zemalja, koji nisu stažirali, trebali javljati u policijsku stanicu svake nedjelje i nisu smjeli mijenjati mjesto boravka, samo sa službenim odobrenjem. Amandman ovom dokumentu, koji je donet u julu 1915. zabranio je „neprijateljskim strancima“ i naturaliziranim (onima koji su porijeklom iz neprijateljske zemlje) građanima da mijenjaju svoja imena ili imena radnji i firmi koje vode. Godine 1914. je također donesen jedan akt koji je zabranio objavljivanje materijala na njemačkom jeziku i škole koje su bile u sastavu Luteranske crkve su primorane da drže predavanja na nekom drugom jeziku, a one škole koje to nisu prihvatile su zatvarane. Svi njemački klubovi i udruženja su zatvoreni.

Mijenjani su i originalni nazivi mjesta ukoliko su bili njemačkog porijekla. U Južnoj Australiji Grunthal je postaoVerdun, a Krichauff je postao Beatty. U Novom Južnom Walesu grad Germantown je postao Holbrook, imenovan po podmorničkom komandantu Normanu Douglasu Holbrooku.

Najzaslužnija za ovakvo antinjemačko raspoloženje u narodu bila je štampa koja je pokušavala stvoriti sliku da svi Australci njemačkog porijekla podržavaju Njemačku i njenu politiku. Godine 1915. Australijom je kružila brošura koja je tvrdila da se u njoj nalazi preko 3000 njemačih špijuna. Ovu propagandu su podržavale lokalne, ali i britanske kompanije, koje su željele eliminirati njemačku robu s australskog tržišta. Nijemci u Australiji su prikazivani kao „zli po prirodi“.

### Sjedinjene Države
Kada su Sjedinjene Američke Države ušle u rat 1917. godine, neki njemački emigranti, a ponekad i pripadnici nacija koje nisu njemačke, ali jesu germanske (Nizozemci, Skandinavci, Švicarci...), gledani su sa sumnjom i napadani bez obzira na njihovu lojalnost. Neki njemački emigranti u SAD su osuđeni i zatvoreni, optuženi za pozivanje na pobunu, samo zbog toga što su odbijali da polože zakletvu „Američkom ratnom naporu“.

U New Orleansu, Berlinska ulica je promijenila naziv u Ulica generala Pershinga (američki i saveznički general, po porijeklu Nijemac), ''sauerkraut'' (, *kraut* je žargonski naziv na engleskom za Nijemca, kao što je npr. u srpskohrvatskom jeziku *Švabo*, na njemačkom *kraut* znači kupus) su neki prozvali "Liberty Cabbage" (*slobodarski kupus*), *"Njemačke boginje" (*Rubela*) postaju "liberty measles" ("slobodarske boginje"), [[hamburger]] postaje "liberty steak" ("slobodarska šnicla"), a dachshund () postaje "liberty pup" ("slobodarsko kuče“ ili „kuče slobode").

Između [[1917]]. i [[1918]]. godine, njemačko-američke škole i novine su zatvarane. U gradovima širom zemlje, biblioteke su javno palile knjige na [[Njemački jezik|njemačkom jeziku]]. Gradovima koji su imali njemačke nazive, koje su im dali njihovi njemački osnivači, nasilno su [[Geografsko preimenovanje|mijenjana imena]] kako bi dobila [[engleski]] naziv. Također je uništavan svaki trag o njemačkom nasljedstvu takvih mjesta. U gradovima širom Amerike, nazivi ulica sa njemačkim prizvukom su zabranjeni. Čak su i mnoge porodice mijenjale svoja prezimena, kako bi izbjegla diskriminaciju zbog svog njemačkog porijekla. Ipak, dosta Nijemaca je bilo lojalno [[Sjedinjene Američke Države|Sjedinjenim Državama]], a brojni su i ratovali protiv zemlje svog porijekla.

Kako se atmosfera sve više zakuhtavala, spaljivanja „pronjemačkih knjiga“, špijuniranja u susjedstvu i traženje špijuna, pa i napadi na emigrante, postali su česta pojava. Tenzije su kulminirale [[4. 4.]] [[1918]]. kada je brutalno [[Linčovanje|linčovan]] njemački rudar Robert Prager u [[Collinsville (Illinois)|Collinsvilleu]] ([[Ilinois]]) jer je navodno bio „nelojalan“.

Ovom raspoloženju među [[Amerikanci]]ma je doprinijelo i bombardiranje američkog otoka Black Tom [[1916]]. koje su financirali njemački obavještajci maskirani kao diplomati.

== Drugi svjetski rat ==

Tokom Drugog svjetskog rata antinjemačko raspoloženje je bilo izuzetno jako, naročito u onim zemljama koje su neposredno osjetile zlo koje je nanosio [[Treći Rajh]], kao što su [[Engleska]], [[Savez Sovjetskih Socijalističkih Republika|Sovjetski Savez]], [[Poljska]], [[Drugi svjetski rat u Jugoslaviji|Jugoslavija]], [[Francuska]] i druge.

Mržnja prema Nijemcima je u [[Crvena armija|Crvenoj armiji]] bila tolika da su [[Wehrmacht|njemački vojnici]] ubijani skoro uvijek pri predaji. Sovjetska vojska je počinila i mnoga zlodjela nad civilnim stanovništvom, njemačka sela su spaljivana, gradovi rušeni, žene silovane, a civili nerijetko ubijani. Ovi zločini dijelom su bili osveta za njemačku ulogu na Istočnom frontu gdje su razoreni mnogi sovjetski gradovi ([[Volgograd|Staljingrad]], [[Harkov]]...), ubijani svi za koga bi posumnjali da radi protiv njemačkih snaga, itd. Najokrutniji su bili pripadnici jedinica [[SS]]-a.

=== Ujedinjeno Kraljevstvo ===
Godine [[1940]]. Ministarstvo informacija Ujedinjenog Kraljevstva je lansiralo „kampanju bijesa“  kako bi usadili „ljutnju svakom pojedincu prema Nijemcima i Njemačkoj“, jer je prosečan Britanac „gajio malo pravog osjećaja mržnje prema prosječnom Nijemcu“.
[[Sir (titula)|Sir]] Robert Vansittart, diplomatski savjetnik pri kancelariji inostranih poslova do [[1941]], napravio je seriju radio programa u kojima kaže da je njemačka nacija zasnovana na „zavisti, samosažaljenju i okrutnosti“ i da je historijsko razvijanje ove nacije, sa ovakvim osobinama, „stvorilo tle za stvaranje [[Nacionalsocijalistička njemačka radnička partija|nacizma]]“, te da je baš [[nacizam]] „izraz prave tame njemačke duše“.

Britanski institut za javno mišljenje (BIPO) je pratio razvijanje antinjemačkog i antinacističkog raspoloženja u [[Ujedinjeno Kraljevstvo|Britaniji]], pitajući javnost putem nekoliko upitnika napravljenih u periodu od [[1939]]. do [[1943]]. je li „glavni neprijatelj Britanije njemački narod, ili nacistička vlast“. Godine [[1939]]. samo 6% ispitanika je odgovorilo da je glavni krivac njemački narod, ali nakon [[Blitz]]a i „Kampanje bijesa“ [[1940]]. broj sa ovakvim odgovorom se povećao na 50%. Ovaj postotak se [[1943]]. spustio na 41%. Obavještajna služba je prijavila da je u [[1942]]. godini bilo kritike prema zvaničnom stavu britanske vlade; govorilo se da bi „Engleska trebala biti civilizacijski uzor“ i da bi mržnja samo smetala smirivanju stvari nakon rata.

Iste godine organizacija Mass Observation je zatražila od svojih analitičara da provedu ispitivanje u kojem će pitati Britance za mišljenje o njemačkom narodu. Njih 54% bilo je mišljenja da [[Nijemci]] „nisu krivi za rat već nacistička vlada“. Kako je rat napredovao, tako je i ova „simpatija“ prema njemačkom narodu rasla. Mass Observation je 1943. ustanovio da je 60% ispitanih naglasilo jasnu razliku između Nijemaca i njihove vlade, dok je samo 20% izjavilo da mrzi Nijemce i podržava revanšizam. Britanski propagandni filmovi u to vrijeme su pospješili ovakvo mišljenje većine Britanaca, jer je u njima jasno stavljana crta između nacista i ostalih Nijemaca.

=== Sjedinjene Države ===

Kada je njemački [[džepni bojni brod]] „Dojčland“ () zaplijenio američki [[teretni brod]] „SS City of Flint“, u [[oktobar|oktobru]] [[1939]]. godine, to je uzrokovalo veliko antinjemačko raspoloženje u [[Sjedinjene Američke Države|Americi]].

Prilikom ulaska u rat, vlada SAD je zatvorila (između ostalih) najmanje 10.000 Amerikanaca njemačkog porijekla. Posljednji Amerikanac njemačkog porijekla je ostao zatvoren sve do [[1948]]. na otoku Elis, čak tri i po godine nakon završetka rata.

Godine [[1944]], Henry Morgenthau mlađi, američki sekretar državne kase, na [[Druga kvebeška konferencija|Drugoj kvebeškoj konferenciji]] je iznio prijedlog kako da se [[Njemačka]] kazni. Ovaj plan je postao poznat kao „Morgenthauov plan“, a ideja je bila da se uništi njemačka [[teška industrija]], čime bi Njemačka postala isključivo poljoprivredna zemlja.

=== Brazil ===
Nakon objave rata [[1942.]], antinjemački neredi su otpočeli u skoro svakom [[brazil]]skom gradu u kome [[Nijemci]] nisu bili većinski narod. Demonstranti su uništavali njemačke fabrike, uključujući i fabriku za preradu duhana „Suerdik“ (*Suerdick'') u Baiji, prodavnice i hotele. Najveće demonstracije su se zbile u Porto Alegru i Rio Grande do Sulu. Brazilska policija je krivično gonila i zatvorila podanike Sila osovine u zatvoreničkim kampovima sličnim onim u Sjedinjenim Državama koji su se koristili za Japance. Nekoliko Nijemaca i Brazilaca njemačkog porijekla je ubijeno. Nakon završetka rata, njemačke škole nisu ponovo otvarane, novine na njemačkom jeziku su nestale, a upotreba njemačkog jezika je zabranjena.

## Povezano
* Germanofilija
* Fobija

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Ostali projekti