open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomislav Bušić

**Tomislav Bušić** (Imotski, 2. veljače 1986.), je hrvatski nogometaš.

Podrijetlom je iz BiH, živio u okolici Imotskog, a kao mlad igrao je u Vinjanima. Nakon Vinjana ostvaruje transfer u NK Mladost iz Prološca. Uspješna sezona u Mladosti privukla je pozornost skauta većih klubova. Kao 13-godišnjaka zapazili su ga Hajdukovi skauti Vilson Džoni i Dražen Mužinić. Od tada je igrao u omladinskom pogonu splitskog kluba, gdje je imao vrlo zapažene rezultate, a pri odabiru sljedećeg kluba birao je između Hajduka i Dinama. Zanimljivo je da je uvijek igrao na poziciji centarfora i nikad ni na jednoj drugoj. Isticao se sjajom snalažljivošću i postavljanjem, te osjećajem za gol, a najveća mu je boljka brzina. Uzor mu je nizozemski napadač Ruud van Nistelrooij.

Nakon jedne šampionske sezone u juniorima prebačen je u seniorsku momčad Hajduka pod vodstvom Blaža Sliškovića, nakon velikog Hajdukova neuspjeha u Ligi prvaka protiv Shelbournea. Već na svojoj drugoj utakmici protiv Kamen Ingrada bio je dvostruki strijelac. Nakon što je ušao u prvu momčad Hajduka pod vodstvom munjevito je napredovao te postao najmlađi igrač koji je riješio vječni derbi Hajduka i Dinama (zabivši gol u 89. minuti za 1:0 na Poljudu). U sezoni 2004./05. postiže 11 pogodaka za svoj klub.

Sljedeće sezone zabio je tek 4 prvenstvena gola zbog učestalih ozljeda, pogotovo ozljede stopala zbog koje je pauzirao praktički cijeli drugi dio sezone.

Narednu je sezonu otvorio pogotkom u 1. kolu, te s 2 pogotka u prijateljskoj utakmici mlade reprezetacije protiv BiH nagovijestio povratak u formu. Nakon toga uslijedio je lagani pad, također ga je i izbornik mlade reprezentacije Dražen Ladić prestao zvati, no, sve do pred kraj jesenskog dijela sezone kada se dobrim igrama učvrstio u prvih 11 i počeo postizati pogotke. U međuvremenu ga je *na zub* uzela istočna tribina poljudskog stadiona, no, ubrzo je došlo do pomirbe. Pratili su ga nizozemski prvoligaši Vitesse Arnhem i Willem II, ali je ostao u Hajduku do daljnjega, te vrlo dobrim igrama držao mjesto prvotimca koje mu je izmaklo tek radi ponavljanja relativno čestih ozljeda.

Na ljeto 2007. potpisao je novi ugovor, te na jednu godinu otišao na posudbu u ukrajinskog prvaka Dinama Kijev u zamjenu za posudbu Florina Cernata u Hajduk. Tamo stagnira, zaigravši tek dva puta za rezervnu postavu kluba, te na zimu raskida ugovor i vraća se u matični klub. Polusezonu nakon povratka ulazi uglavnom s klupe i ne bilježi niti jedan pogodak. 
Ni naredne sezone nije se uspio vratiti u nekdašnju formu, potvrdivši pogrešku odlaska u Kijev. Ulazi rijetko u igru, a na njegovoj poziciji prednost dobivaju Nikola Kalinić, Senijad Ibričić i Mirko Oremuš. 

Prva mu je službena utakmica protiv Međimurja 8. kolovoza 2004.
## Reference
Marijan Buljat

**Marijan Buljat** (Zadar, 12. rujna 1981.), hrvatski nogometaš.

U 1. HNL debitira u dresu Rijeke 9. rujna 2000. protiv Hajduka, a već nakon prve seniorske sezone odlazi u inozemstvo, točnije njemački Greuther Fürth. Tamo nije puno igrao, te se nakon dvije polusezone vraća u Hrvatsku. Novo odredište sada je Osijek s kojim u dvije sezone ponovno oživljava karijeru, te zarađuje transfer u tadašnjeg doprvaka zagrebačkog Dinama.

Prvu sezonu na Maksimiru završava kao sedmi na ljestvici uklopivši se u sveopće sivilo kluba. No, već naredne sezone pod vodstvom Josipa Kužea, na desnom boku igra svoju najbolju sezonu karijere u kojoj osvaja naslov prvaka države, te dobiva poziv u reprezentaciju za koju debitira ušavši protiv Argentine u Baselu pred sam kraj utakmice. Kasnije, ipak, dobiva cijelo poluvrijeme protiv Poljaka, te pretpoziv za SP 2006. u Njemačkoj. S reprezentacijom je boravio na Mundijalu kao rezerva, da bi ga novi izbornik Slaven Bilić pozvao i za novi ciklus kvalifikacija za EURO 2008.

Naredne sezone nastavlja sa odličnim igrama dok ga 10. siječnja na treningu nije ozlijedio klupski mu suigrač Eduardo da Silva slomivši mu fibulu lijeve noge zbog čega je morao pauzirati punih 5 mjeseci. Igrom sudbine, sličnu ozlijedu, igrajući kasnije u Arsenalu, doživljava i sam Eduardo. Nakon oporavka od ozlijede, još jedne šampionske sezone, 2007./08., ne uspjeva se ponovno ustaliti u momčadi zabilježivši tek 16 nastupa.

Nakon toga završava svoju 4 godine dugu avanturu u Zagrebu, raskida ugovor sa Dinamom i menađerskom agencijom Zdravka Mamića, te seli na Poljud gdje će igrati zajedno sa bratićem Juricom. Isprva kod Gorana Vučevića kotira kao zamjena za desnu stranu terena, a kasnije se kod Ante Miše uspješno ustaljuje kao lijevo ofanzivni vezni. 

## Izvori
Dario Damjanović

**Dario Damjanović** (Gradačac, 23. srpnja 1981.), bosanskohercegovački nogometaš

Karijeru je započeo u Bosni i Hercegovini igrajući za Modriču. Dok je bio tamo pratio ga je zagrebački Dinamo, ali ipak nije ponudio ništa konkretno ne bi li doveo Damjanovića u svoju momčad. Kasnije ga je primjetio i Hajduk, te ga konačno kupio 2004. godine. Isprva se nije baš iskazao, te je bilo i onih kojima je njegovo igranje u prvoj momčadi bilo nepotrebno. Tadašnji sportski direktor kluba, Igor Štimac bio ga je tokom zimskog prijelaznog roka sezone 04./05. označio kao igrača u "izlogu", tj. slobodnog ako pronađe zainteresirani klub. No, ostao je u Splitu. Naredne sezone, Hajduk je igrao vrlo loše, i to sa Damjanovićem u prvoj postavi. Iako nije igrao loše, izgledalo je kao da nije kvaliteta za klupske ambicije, pogotovo jer je izostao sa trećine utakmica radi žutih kartona.

Iako se očekivao njegov odlazak, novi trener Vulić to nije dopustio, te ga s vremenom postavio kao neizostavnog obrambenog veznog igrača. Te sezone, prije prvenstvene utakmice u Osijeku, predsjednik osiječkog prvoligaša Branimir Glavaš optužio je klub da Damjanović, zajedno sa Munhozom i Kralevskim nema radne dozvole za igranje u Hrvatskoj, te im prijetio deportacijom. Naposljetku su igrači dobili dozvole i ostali igrati. Do polusezone dobio je konkretne ponude bečkih prvoligaša Rapida i Austrije. Ugovor mu je isticao za 6 mjeseci i iz kluba su javno isticali da ako ne potpiše novi, neće igrati na proljeće, dok njegova prodaja nije dolazila u obzir. Damjanović je odlučio ostati u klubu i produžio ugovor na još 2,5 godine, uz klauzulu 1 milijun eura koju mogući kupac mora isplatiti. Nakon početnih problema, probio se i do prvih 11 reprezentacije, dok je u Hajduku bilježio vrlo dobre partije.

Na ljeto pred sezonu 2007./08. nije putovao sa momčadi na pripreme u Sloveniju i Njemačku zbog nemogućnosti dobivanja vize. To je potaklo priče o mogućem odlasku iz kluba, no trener Pudar i sportski direktor Erceg su ustvrdili kako imaju Damjanovića u svojoj viziji momčadi za prestojeću sezonu. Nakon zimske stanke uporno zahtjeva odlazak iz kluba koji mu je uprava nakon dužeg negodovanja ipak dopustila. Za 300.000 eura potpisao je za rusku Luč-Energiju gdje ga je zvao nekadašnji mu trener Vulić. 

Dario na svojoj prvoj službenoj utakmici za hrvatski superkup 17. srpnja 2004. protiv zagrebakog Dinama ulazi u igru kao zamjena Careviću. Hajduk je pogotkom Blatnjaka savladao Dinamo sa 1:0. Od svoja 4 službena zgoditka dva je zabio za kup i jedan europskom natjecanju.

Jedini prvenstveni zgoditak dao je Međimurju 8. kolovoza 2004. koju je Hajduk dobio sa **1:3**, ostali strijelci bili su Blatnjak i Neretljak.


## Reference
Jurica Buljat

**Jurica Buljat** (Zadar, 12. rujna 1986.) je hrvatski nogometaš.
## Klub
Stasiti je stoper krenuo s nogometom u rodnom mu Zadru, gdje ga je iz Zemunika doveo Stanko Mršić. Kod njega je i debitirao u utakmici protiv Hajduka (0:4). Prve je minute u prvih 11 zabilježio pod vodstvom Vjerana Simunića, igrajući sezone kada je Zadar ispao iz 1. lige. Nakon toga primijetio ga je sportski direktor Hajduka Igor Štimac, te ga doveo na Poljud. Prve sezone na Poljudu nije se baš iskazao, većinom varirajući između klupe i tribina, a momčad je nizala mizerne rezultate. U igru ga je uveo Luka Bonačić tek pred kraj sezone, kada više nije bilo velikog rezultatskog imperativa.

Pod vodstvom novog trenera Zorana Vulića dobio je više prilika koje je solidno iskoristio. Igrao je na poziciji stopera ili, eventualno, desnog braniča kada je izostao kapetan Darko Miladin. Iskazao se topovskim, no ne baš preciznim udarcem, te solidnim prodorima i centaršutevima s desne strane terene, ali ponekad i nervoznim i grubim prekršajima. Sam Vulić tvrdio je da od mladih igrača on najviše napreduje. No, iako je dobro igrao, zbog naglog karaktera trener ga je kasnije sve više ostavlja na klupi. Na proljeće se nije izborio za standardno mjesto u momčadi, ali je trener Ivan Pudar računao na njega i u novoj sezoni, više na desnom boku nego kao na stopera. I te naredne sezone s 3 trenera više je zamjena igračima iz prve momčadi nego među njima.

U svojoj četvrtoj sezoni na Poljudu izborio se za veću minutažu, a nakon ozljede Borisa Živkovića i dolaska Ante Miše za trenera napokon postaje standardni prvotimac. U vrijeme trenera Poklepovića je napravio najveći pomak u svojoj igri te biva pozvan na okupljanja reprezentacije.

Nakon šest godina na poljudu odlazi za milijun eura u izraelski Maccabi Haifu.

## Reprezentacija
U mladoj reprezentaciji Hrvatske zabilježio je 4 nastupa, prvi u Đakovu, 19. travnja 2005. protiv Mađarske. Češće ga je počeo zvati Dražen Ladić, iako je ulazio s klupe. Nakon što njega i Tomislava Bušića Hajduk nije pustio na pripreme mlade reprezentacije, izbornik je zaprijetio da ih više neće zvati. Ipak, kasnije je došlo do kompromisa na relaciji izbornik-klub.

Za A reprezentaciju je debitirao 26. svibnja 2010. u prijateljskoj utakmici protiv Estonije ušavši umjesto Badelja u 88. minuti.

## Reference
Felipe Campos (brazilski fudbaler)

**Felipe Souza Campos**, poznat i kao **Felipe** (Jacareí, 24. svibnja 1981.), bivši brazilski nogometaš.

Karijeru je započeo u rodnom Brazilu, a sredinom listopada 2006. godine dolazi na probu u Split te treniraa do prosinca kada je potpisao ugovor za Hajduk, međutim nije bio verificiran u HNS-u. No, tijekom priprema u Turskoj pokazalo se da neće biti dio prvog tima, tako da službenu utakmicu za klub nikada nije ni igrao, te je u ožujku dobio odriješnicu, ali ostao u Hajduku bez želje za povratkom u Brazil. Klub je napustio tek mjesec dana poslije potpisavši za novozelandski Wellington Phoenix. Umirovio se 2013. godine.

## Vanjske veze
* Nogometni-magazin: statistika
Sebastjan Cimirotič

**Sebastjan Cimirotič** (Ljubljana, Slovenija, 14. rujna 1974.), slovenski nogometaš

Započeo karijeru u Slovanu, a potom ljubljanskoj Olimpiji. U HNL dolazi na zimu 1997. potpisavši za Rijeku. U prvoj polusezoni u 10 utakmica zabija 2 gola, ostaje do narednog zimskog transfer roka i bilježi identičan omjer nastupa i golova. Nakon toga nastupa u Izrael igrajući za Hapoel iz Tel Aviva gdje ga i danas pamte kao velikog igrača. Potom se vraća u Olimpiju, pa seli u Italiju gdje igra u Lecceu. Poslije Italije uslijedio je još jedan povratak u slovensku ligu, gdje se zadržava do 2005. igrajući i u Publikumu. Pred početak naredne sezone odlazi u korejski Incheon United odakle ga tokom zime sezone 2005./06. šalju na posudbu u splitski Hajduk. U Hajduku radi ozlijede propušta velik broj utakmica, od 4 čak 3 bila su derbiji sa Dinamom, u kojima je postigao jedan pogodak, za pobjedu u Splitu 1:0. Uslijedila je ponovna posudba u NK Domžale.

Prvi mu je službeni nastup za hajduk prvenstvena utakmica protiv zagrebačkog Dinama. Nastupio iu početnom sastavu.
U reprezentaciji debitira 25. ožujka 1998. protiv Poljske. Bilježi i pogodak protiv Španjolske na Svjetskom prvenstvu 2002. 
## Izvori

### Vanjske veze
* Nogometni-magazin: statistika
Florin Cernat

**Florin Lucian Cernat** (Galați, 10. ožujka 1980.), bivši rumunjski nogometaš. Trenutno je sportski direktor kluba Voluntari.

Cernat je karijeru započeo u Oțelul Galațiju, klubu iz njegova rodnoga grada, dobivši nadimak "Dijamant iz Galațija". Za prvu momčad Oțelula zaigrao je s 18 godina, da bi nakon manje od dvije sezone prešao u redove bukureštanskog Dinama. Već 2001. godine odlazi u Ukrajinu, točnije Dinamo Kijev, gdje odmah osvaja naslov prvaka države, postigavši 5 golova u 13 utakmica. U međuvremenu postaje kapetan nacionalne U-21 vrste. Naredne je sezone s dva gola u trećem pretkolu Lige prvaka izbacio Levski iz Sofije te odveo svoj klub u Ligu prvaka. Daljnji uspon zaustavila mu je ozljeda, zbog koje je morao na operaciju u prosincu 2002. godine.

Iako se poslije ozljede uspješno vratio na teren, također zabilježivši par nastupa za rumunjsku reprezentaciju, njegova je karijera krenula silaznom putanjom. Dvije je godine bio u nemilosti trenera radi raznih svađa i nesuglasica, te je rijetko nastupao za prvu momčad. U ljeto 2007. odlazi na jednogodišnju posudbu u splitski Hajduk dok u suprotnom smjeru ide napadač Tomislav Bušić. U Splitu je već nakon prve utakmice zaradio simpatije publike. Tokom sezone igra redovito u prvoj momčadi i postiže 12 golova te ostvaruje 10 asistencija. Iskazao je svoju želju za ostankom u Splitu, ali kako Hajduk nije imao novca za otkupiti njegov ugovor, Cernat se vratio u Kijev. 

Nakon isteka ugovora sa Dinamom iz Kijeva 1. srpnja 2009. vratio se u Hajduk potpisavši trogodišnji ugovor, ali je u ljeto 2010. godine prodan u turski klub Kaydemir Karabukspor za 500,000 eura. U Turskoj je igrao do 2014. godine, nakon čega se ponovo vraća u Rumunjsku. Umirovio se 2018. godine.
Dragan Blatnjak

**Dragan Blatnjak** (Studenci, 1. kolovoza 1981.), bosanskohercegovački nogometaš

Kratko je na početku karijere igrao u rodnoj BiH za Brotnjo iz Čitluka dok nije prešao u Zadarkomerc. Tamo provodi dvije za njega dobre sezone kojima zarađuje transfer u splitski Hajduk gdje se od njega puno očekivalo.

Iako je došao sa preporukama napadača treneri su ga u Hajduku često zbog njegove brzine i prodornosti stavljali na desni bok. Isprva je to još dobro funkcioniralo, dok je sa klubom osvajao naslove prvaka 2004. i 2005. Kasnije je, doduše u lošijim generacijama kluba, igrao sve lošije pa počeo i gubiti mjesto u prvoj postavi. Duže vrijeme je kotirao kao pojačanje Rijeke, međutim, na zimskoj stanci sezone 2006./07. odlazi u ruski Himki.

U reprezentaciji je debitirao 2. travnja 2003. u kvalifikacijskoj pobjedi protiv Danske (2:0) u Kopenhagenu. Kasnije je većinom bio u drugom planu izbornika, ali često pozivan.

Prvi muje nastp protiv zagrebačkog Dinama 20. srpnja 2003. za superkup zamijenivši Turkovića (4:1 za Dinamo). Uz 17 prvenstvenih golova dao je 17. srpnja 2004. pobjednički gol u hrvatskom superkupu Dinamu u Splitu, pobjeda Hajduka 1:0.
### Vanjske veze
* Nogometni-magazin: statistika
Bulend Biščević

**Bulend Biščević** (Sarajevo, 10. ožujka 1975.), bosansko-hercegovački nogometaš

Krenuo je sa igranjem nogometa u omladinskom pogonu sarajevskog Željezničara već sa 9 godina, a 1994. dolazi do seniorske momčadi. U klubu provodi narednih 10 godina, prvih šest kao desni bek, a zatim (po dolasku trenera Amara Osima) kao obrambeni vezni igrač.

Nakon što je postao "Željina" legenda prelazi na Cipar, tamošnji Pafos gdje igra samo do kraja 2004. godine. Tada zajedno sa Nikom Kranjčarom tvori najveća pojačanja splitskog Hajduka te zime, došavši na preporuku trenera Blaža Sliškovića i Igora Štimca. Na kraju sezone osvaja naslov, ali uz prosječnu igru momčadi, dok sljedeće sezone "Bili" doživljavaju potop i na domaćoj i na europskoj sceni. Biščević se zadržao tek do zime kada prelazi u Zrinjski iz Mostara neostvarivši veći utisak u Hajduku.

Prelazak u klub iz Mostara, gdje se vraća Baki Sliškoviću nakon što je ovaj dobio otkaz u Hajduku, razočarao je navijače njegova matičnog Željezničara, a nije dobro primljen ni u Zrinjskom. Nakon teže ozljede koljena u kolovozu 2006. prekida karijeru. Otad radi u Upravi sarajevskog Željezničara.

Prvi nastup ima protiv Osijeka 26. veljače 2005 u Osijeku (završilo sa 2:2). Postigao je dva prvenstvena zgoditka i to prvi 28. svibnja 2005. Varteksu u Splitu (završilo sa 6:0 za Hajduk), i drugi Osijeku u Splitu 20. srpnja 2005, završilo sa 6:0 za Hajduk.
### Vanjske veze
* Nogometni-magazin: statistika 
* Bulend Biščević - bijeg u pobjedu 
## Reference
Frane Duplančić

**Frane Duplančić ''Kota'' ** (Split, 26. ožujka 1921. - Split, 1. studenog 2003.), splitski nogometaš koji je igrao sredinom 20. stoljeća. Bio je predratni junior Hajduka, igrao na poziciji lijevog beka.

U prvoj momčadi nije puno nastupao, jer je tu poziciju pokrivao tada neprikosnoveni Jozo Matošić.  Rat mu prekida karijeru, no kao bivši junior dobiva poziv i prikljućuje se 1944. obnovljenom Hajduku na otoku Visu. Nastupa na tadašnjim susretima po Italiji, Malti i drugdje. Sa Hajdukom dočekuje i konac rata.  Za hajduk ima zabilježenih svega 8 prijateljskih nastupa, i nijedne službene. Nakon rata igra u splitskom nogometnom klubu Mornar.  Potom nastupa za nogometne klubove *Elektra* i *Izolator* koji su bili klubovi radnih kolektiva.  Igrao je potom i u *Arsenalu* - klubu koji je to ime nosio od 1951. - 1953. da bi potom promijenio (vratio) svoje starije ime RNK Split.

## Povezano
Joško Duplančić (40/4), Mario Duplančić (8/0) i Branko Duplančić (1/0)

## Reference
Stjepan Deverić

**Stjepan Deverić** (Velika Gorica, 20. kolovoza 1961.) je bivši hrvatski nogometaš.

Deverić je počeo svoju karijeru u zagrebačkom Dinamu u tadašnjoj Saveznoj ligi Jugoslavije 1979. godine. Ostao je u Dinamu do 1984., igrajući u 345 utakmica i postignuvši 158 utakmica. 1984. godine prelazi u splitski Hajduk gdje je ostao do 1987.. U tom periodu je igrao u 114 utakmica i postigao je 42 pogotka. 1987. se vraća u Dinamo i tu ostaje do 1990.. Nakon hrvatske neovisnosti, igrao je u inozemstvu, u Sturmu iz Graza (1991.-1992.) i FC Lebringu.

Bio je član jugoslavenske nogometne reprezentacije na Svjetskom prvenstvu u Španjolskoj 1982., ali nije igrao. Također je bio član momčadi koja je osvojila brončanu medalju na Olimpijskim igrama 1984. Na tim Olimpijskim igrama postigao je 5 pogodaka te je tako postao najbolji strijelac turnira zajedno sa Borislavom Cvetkovićem. Za Jugoslaviju nastupao je 6 puta.

Trenirao je NK Zagorec, HNK Segestu, NK Marsoniu, HŠK Zrinjski i bugarsku Belasicu Petrić, koju je preuzeo 14. travnja 2008. i spasio od ispadanja. Jedno vrijeme bio je i trener u Dinamovoj Nogometnoj školi Hitrec-Kacijan.

Prvi mu je službeni nastup (početni sastav) u kupu pobjednika kupova 3. listopada 1984. u Splitu protiv Dinama iz Moskve, kada ujedno postiže i jedan zgodittak. Drugi gol dao je Zl. Vujović, a završilo je sa **2:5**.
## Reference

*  Deveric to coach Belasitsa
Elvis Brajković

**Elvis Brajković** (Rijeka, 12. lipnja 1969.), bivši hrvatski nogometaš.

Krenuo je kao igrač Rijeke u čijoj se prvoj momčadi brzo ustalio došavši do poziva u reprezentaciju za koju debitira 20. travnja protiv Slovačke. Nakon toga odlazi u Bundesligu igrati za 1860 München za kojeg debitira u porazu 1:5 od Borussije Dortmund. Nakon Njemačke opet se vraća na Kantridu ali u par mjeseci bilježi tek 5 nastupa za momčad. Potom opet ide u inozemstvo, ovaj put u Italiju gdje igra kratko i malo.

Uslijedio je transfer u splitski Hajduk gdje se malo dulje zadržao i uspio vratiti u formu, ali nije više zaigrao u kockastom dresu. Nakon Hajduka prodan je u Meksiko, gdje ostavlja trag igrajući sezonu u Santos Laguni i polusezonu u Atlanteu iz glavnog grada. Nakon toga nastupa u izraelskom Hapoel Petah Tikva, pa se vraća u Hrvatsku. Prvo u matičnu Rijeku, potom dvije sezone u Pomorac, od toga jednu u prvoj, a jednu u drugoj ligi. Poslije igra kratko za Šibenik, pa niželigaški Velebit iz Benkovca te HNK Primorac Biograd n/m gdje uz aktivno igranje obavlja i funkciju sportskog direktora kluba. Trenutačno je sportski direktor svojeg matičnog kluba, HNK Rijeke.

Brajković prvi službeni nastup za Hajduk, i to u početnom sastavu, ima 26. rujna 1997 protiv HD-a, a Hajduk ju je dobio jednim pogotkom Računice.

Zabio je 2 prvenstvena zgoditka, prvi Šibeniku 19. studenog 1997. (završilo sa **1:4** za Hajduk) i drugi je dao Samoboru 29. studenog 1997. (završilo sa **2:1** za Hajduk u Splitu).

## Reference
Vedran Celiščak

**Vedran Celiščak** (Koprivnica, 16. srpnja 1982.) je hrvatski nogometaš i igrač NK Zagreb.

Prije dolaska u Zagreb igrao je za nekoliko hrvatskih prvoligaša. Igra u *veznom redu*.

Pevi službeni nastup protiv Slaven Belupa 4. studenog 2000



## Reference
Mario Brkljača

**Mario Brkljača** (Zagreb, 7. veljače 1985.) je hrvatski nogometaš. Trenutačno je član austrijskog kluba SV Mattersburg. 

Prvi službeni nastup je za prvenstvo Hrvatske protiv Šibenika u Splitu 17. svibnja 2009. kada mijenja Rosu, a završilo je pobjedom Hajduka golovima Pandže i Kalinića sa 2:0.

Svoj prvi i najzaslužniji gol je onaj koji je dao Rijeci na Kantridi 19. rujna 2010. kojim je Hajduk osvojio 3 boda. Drugi gol zabio je Karlovcu Splitu a završilo je sa 2:3 (pobjeda Karlovca; na golu je bio Subašić). Treći gol dao je Zagrebu u Zagrebu. Drugi gol dao je Čop, i završilo je sa **2:2**

## Izvori

## Vanjske veze
* Mario Brkljača Profil  na Nogometni-Magazin.com
Mario Duplančić

**Mario Duplančić** bio je hrvatski nogometaš.

Igrao je u RNK Split tijekom 1950-ih i početkom 1960-ih godina. U dvije prvoligaške Splitove sezone (1957/58. i 1960/61.) odigrao je 47 utakmica i postigao 6 golova.

Za Hajduk je odigrao 8 utakmica od čega 3 prvenstvene i 5 prijateljskih. Prvi službeni nastup imao je 8. ožujka 1953. protiv beogradskog BSK-a u Splitu.

## Povezano
Frane Duplančić (8/0), Joško Duplančić (40/4) i Branko Duplančić (1/0)
## Reference
Leo Dadić

**Leo Dadić** (Split, 1936.) bivši je hrvatski nogometaš. Nastupao je za momčad RNK Splita, na poziciji desnog krila. U sezoni 1960./61. nastupio je 19 puta i postigao 6 golova.
Ante Blažević

**Ante Blažević** (Split 18. kolovoza 1902. - Trst, 24. kolovoza 1970) je bio igrač i trener u više klubova.

Za splitski Hajduk igra u sezoni 1936./37. s 12 nastupa i dva zgoditka, jedan BSK-u u Splitu, 7. ožujka 1937. i drugi BASK-u opet u Splitu, 14. ožujka 1937.. Na početku sezone 1936/37. i igrač je i trener, a zatim trenersko kormilo prepušta Luki Kaliterni pa nastavlja samo igrati. Ukupno je odigrao za Hajduk 26 utakmica i postigao 8 zgoditaka.

Poznanici su ga nizivali “šjor Toni”, a prema riječima Frane Matošića igrao je lijevu spojku. Ante Toni Blažević umro je u Trstu 24. kolovoza 1970. godine, gdje je i sahranjen.

Prvi službeni nastup u Hajduku ima 11. listopada 1936. protiv zagrebačke Concordije u Splitu koju je Hajduk pogocima F. Matošića (3), Kragića i Alujevića dobio s **5:0**

Blažević je dao dva prvenstvena gola i to prvi 7. ožujka 1937. BSK-u su Splitu koju je Hajduk dobio s **4:2**. Druga dva gola dali su Lemešić i Purišić, a jedan gol BSK-ovci su dali sami sebi. Drugi gol Blažević je zabio sedam dana kasnije BASK-u, isto u Splitu 14. ožujka a završilo je s 3:1 za Hajduk. Prvi strijelac bio je Alujević, drugi Blažević i treći F. Matošić.
## Reference
Darko Butorović

**Darko Butorović** (Split 12. kolovoza 1970.) je bivši hrvatski nogometaš i sadašnji trener.

## Mlade godine

Darko Butorović je svoje prve nogometne korake napravio u omladinskoj školi nogometa RNK Split u Parku mladeži. Prošao je sve uzrastne kategorije, te kao daroviti junior zaigrao i za seniorsku momčad Splita.

## Igračka karijera

Butorović 1992. prelazi u redove splitskog Hajduka, te u narednim godinama ostvaruje izvrsne igre u bijelom dresu. Odlično igra u Hajdukovim nastupima u Ligi prvaka 1994./95. Nakon pet sezona provedenih na Poljudu prelazi u slavni portugalski Porto, a nakon dvije godine odlazi u nizozemski Vitesse. Sezonu potom, opet se vraća u Portugal, ovaj put u Farense. Vrativši se u Split, okončava karijeru u Hajduku.

### Reprezentativni dani

Zbog odličnih igara u Hajduku, tadašnji izbornik hrvatske nogometne reprezentacije Miroslav Blažević poziva Butorovića u reprezentaciju Hrvatske. Prvi nastup zabilježio je 11. lipnja 1995. u Kijevu na kvalifikacijskoj utakmici za Euro 1996. Ukrajina - Hrvatska 1:0. Ušao je u 38. minuti zamijenivši ozljeđenog Zvonimira Bobana. Druga dva nastupa Butorović je zabilježio na prijateljskim utakmicama na turniru u Japanu 1997. godine. Na tim utakmicama (Hrvatska  - Japan 4:3, te Hrvatska - Turska 1:1.) igrao je cijelo vrijeme, ali nije postigao zgoditak.

## Trenerska karijera

Nakon prestanka aktivnog igranja Butorović se posvetio trenerskom radu sa mlađim uzrastima. Zajedno sa Srđanom Mladinićem osnovao je nogometnu školu HEP - prijenos. Nakon nekoliko godina, na poziv tehničkog direktora RNK Split Nenada Pralije prelazi Splita i preuzima mjesto direktora Omladinske škole nogometa.
Osim mjesta direktora škole, Butorović obanša i funkciju u Komisiji za mlađe uzraste pri splitskom Županijskom nogometnom savezu

## Vanjske veze

* RNK Split  Službene stranice
* Nogometni savez županije Komisije za mlađe uzraste
## Reference
Marino Biliškov

**Marino Biliškov** (Split, 17. ožujka 1976.), hrvatski nogometaš.

U Hajduku je počeo igrati već sa 7 godina, no, kasnije je proglašen netalentiranim pa je otišao igrati za neke lokalne niželigaše. Tek ga je s 22 godine Hajdukov skaut Dražen Mužinić vratio iz Uskoka u matični klub. Međutim, nije se dugo zadržao. Već nakon jedne sezone potpisuje za njemačkog prvoligaša Wolfsburg za poveću odštetu od oko 900.000 €.

U zelenom dresu provodi narednih 6 godina odigravši preko 100 utakmica. Posljednju je sezonu odigrao samo 9, te odmah potom napustio klub otišavši u redove Duisburga. Od tad počinje češće mijenjati klubove, pa je već nagodinu u Grčkoj, točnije, Iraklisu. Prije Iraklisa aktualan je bio povratak u Split, međutim, putujući na  utakmicu svjetskog prvenstva između Hrvatske i Brazila u Berlinu, doživio je prometnu nesreću zajedno sa splitskim ugostiteljem Dinom Petrinovićem koji, nažalost, poslije sudara pogiba. Biliškov se tek nakon dužeg vremena uspio oporaviti, ali je zbog tog dugog oporavka odbio dolazak u Hajduk.

Otišao je, dakle, u Grčku koju napušta sezonu poslije vrativši se u Njemačku, ovaj put 2. ligu gdje nastupa za Greuther Fürth.

Biliškov prvi službeni nastup ima za prvenstvo Hrvatske protiv Mladosti 127 u Splitu koju je Hajduk dobio s 3:0 pogocima legendarnog Popaja koji je ušao kao zamjena K. Vuliću.

Biliškov je zabio dva prvenstvena zgoditka, i to prvi ali pobjednički Osijeku u Splitu, koju je ovim pogotkom Hajduk dobio s 2:1 (1. gol zabio je Vučko). Svoj drugi gol dao Rijeci  na Kantridi, ovog puta izjednačujući, završilo je s 3:3. Prva dva gola dali su Baturina i Vučko.
## Izvori
Stanko Bubalo

**Stanko Bubalo** (Široki Brijeg, BiH 26. travnja. 1973.) hrvatski je nogometaš i bivši reprezentativac.

Za reprezentaciju Hrvatske debitirao je 1999. godine protiv Meksika. Pored te utakmice ubilježio je još samo jedan nastup.

## Vanjske veze

*Stanko Bubalo - statistika 
*Stanko Bubalo na stranici HNS-a
## Izvori
Mario Boljat

**Mario Boljat** (Split, 31. kolovoza 1951. – Split, 1. siječnja 2024.), jugoslavenski i hrvatski nogometaš.

## Karijera

Karijeru je započeo u splitskom Hajduku za koji je igrao deset godina od 1969. do 1979. godine. Tada sa Hajdukom u više navrata osvaja prvenstavo i kup tadašnje države. Poslije kratko igra za njemački FC Schalke 04. Za Schalke je igrao samo devet puta i uspio je zabiti dva puta.

Za jugoslavensku reprezentaciju nastupio je u pet utakmica (3 prijateljske i 2 kvalifikacijske).

Na prvu službenu utakmicu ulazi kao zamjena Jurici Jerkoviću 26. listopada 1969 u Splitu protiv Zagreba, koja je završila rezultatom **5:0** za Hajduk. Dva gola dao je Nadoveza, a ostala 3 Jerković, Vardić i Pavlica.
## Vanjske veze

* Profil na kicker.de
* Profil na footballdatabase.eu
## Izvori
Miloš Bursać

**Miloš Bursać** (srp. Mилoш Буpcaћ; Beograd, 23. lipnja 1965.) je bivši srpski nogometaš.

## Karijera

Seniorsku karijeru je započeo u FK Galenika Zemun (današnji Zemun). 1983. godine prelazi u HNK Hajduk iz Splita, zatim odlazi u Sutjesku iz Nikšića gdje doživljava punu afirmaciju. Nakon toga se vraća u Hajduk za koji odigrava 56 utakmica i postiže 16 pogodaka. U sezoni 1987./88. Miloš Bursać je najbolji strijelac Hajduka sa 10 zgoditaka.  Sljedeći klub za koji je igrao bila je beogradska Crvena zvezda. U Zvezdi se zadržava do 1989. godine, te nakon toga igra između ostalih i za Olympique Lyonnais, te Celtu Vigo. Godine 1999. se po drugi put priključuje Sujesci za koju odigrava tek pet utakmica uz dva zgoditka. Karijeru završava 2004. godine u belgijskom četvrtoligaškom klubu FC Racing Mol-Wezel.

Za reprezentaciju Jugoslavije nastupio je dva puta i to 1985. godine u kvalifikacijama za SP.  

## Reference

## Vanjske veze

* Profil na reprezentacija.rs
* Profil na national-football-teams.xom
Nikica Cukrov

**Nikica Cukrov** (Šibenik, 6. ožujka 1954.) je bivši hrvatski nogometaš i trenutačno nogometni trener HNK Šibenika.

## Karijera

Karijeru započinje 1971. godine kao sedamnaestogodišnjak u tadašnjem drugoligašu Šibeniku. U klubu se zadržava do 1975. kada prelazi u Rijeku za koju u naredne četiri godine odigrava 135 prvenstvenih utakmica, te postiže 11 pogodaka. Uz to s Rijekom dva puta osvaja kup maršala Tita i to zaredom 1978. i 1979. godine.  1980. prelazi u splitski Hajduk za koji nastupa 91 puta i postiže 3 gola. S Hajdukom 1984. osvaja jedan kup. Nakon pet godina provedenih u Splitu odlazi u francuski SC Toulon. Već se 1986. vraća u Šibenik gdje 1990. okončava karijeru.

Za jugoslavensku reprezentaciju odigrao je 17 susreta od 1977. do 1983. godine. Sudjelovao je s reprezentacijom na Olimpijadi 1980. u Moskvi.

Bio je pomoćnik izbornika hrvatske U-19 reprezentacije Ivice Grnje, a na sedmom UEFA-inom kupu regija bio je izbornik amaterske reprezentacije Dalmacije.. Prvi je poslijeratni trener HNK Šibenika. Još je trenirao nogometaše Samobora, Pazinke i Zadra.

Prvi mu je službeni nastup za Hajduk je protiv Osijeka 1. ožujka 1980. Nastupio u početnom sastavu.

## Izvori

## Vanjske veze

* Profil na reprezentacija.rs
Darko Dražić

**Darko Dražić** (Novi Travnik, 17. siječnja 1963.) bivši je hrvatski nogometaš, danas nogometni trener.

## Karijera

Karijeru započinje 1982. u tadašnjem jugoslavenskom saveznom drugoligašu NK Solin. Već iduće godine prelazi u splitski Hajduk. Do 1991. godine Dražić je za Hajduk sakupio 121 nastup uz četiri postignuta pogotka. Godine 1991. prelazi u düsseldorfsku Fortunu za koju odigrava 152 utakmice i postiže 14 pogodaka. Iz Fortune prelazi u HNK Šibenik 1999. godine, da bi sljedeće, 2000. prešao u njemačkog niželigaša Rot-Weiss Oberhausen za kojeg odigrava samo pet utakmica i završava karijeru.

Odigrao je i dvije utakmice za hrvatsku reprezentaciju. Sudjelovao je u prvoj, povijesnoj utakmici 1990. protiv SAD-a, te 1991. protiv Slovenije.

Nakon završetka nogometne karijere Dražić se bavi trenerskim poslom. Trenirao je nogometaše Pegaha, makarskog Zmaja, Posušja, Damash Iranian F.C. i GOŠK-a iz Gabele. Trenutačno je pomoćnik Miroslavu Blaževiću u iranskom Mes Kermanu u kojem su radili do polovice veljače 2012. godine; Blaževiću je ponuđeno mjesto glavnog menadžera, a Darko je Dražić, zajedno s drugim pomoćnikom Antoniom Šišićem zasad ostao u klubu.

U Iran je prvi put otišao 2003. na preporuku Stanka Poklepovića. Zajedno s njime pošao je Vinko Begović. Ukupno je Dražić do veljače 2012. ondje radio u pet iranskih klubova.

## Izvori

## Vanjske veze

* Profil na fussballdaten.de 
* HNS | CFF:. Statistike - Nastupi: Darko Dražić
James Dens

**James Dens Maia da Silva**, poznatiji kao **James Dens** (Curitiba, 14. kolovoza 1986.), bivši brazilski nogometaš koji je od 2003. pa do 2006. igrao za Coritibu, a kasnije je promijenio nekoliko klubove, među ostalima igrao je za HNK Hajduk Split. Prvi nastUp za Hajduk imao je 19. srpnja 2011. protiv Šibenika u Splitu, koju je Hajduk dobio golovima Vukušića i Tomasova. Nakon toga je igrao na Cipru, a umirovio se 2014. godine u Brazilu. Danas radi kao nogometni agent.
Mirko Bonačić

**Mirko Bonačić** (Split, 8. ožujka 1903 - Split, 18. listopada 1989) je bivši hrvatski nogometaš.

Mirko Bonačić je bio jedno od značajnih imena prvih generacija splitskog Hajduka koji je kao *half* ili *polutka* za Hajduk u razdoblju od 1923. do 1930. godine odigrao 203 utakmice i postigao 157 golova.

Osvojio je 1927. s Hajdukom i prvi naslov prvaka. Prestao je igrati 14. siječnja 1931. kada zbog obveza na radnom mjestu nije dobio dozvolu da s Hajdukom otputuje na turneju po Južnoj Americi.

Za nogometnu reprezentaciju Jugoslavije odigrao je šest utakmica (1924. - 1928.) i postigao tri gola. Debitirao je u Zagrebu 28. rujna 1924. u prijateljskoj utakmici protiv Čehoslovačke (0:2), kad su reprezentaciju sačinjavali desetorica igrača Hajduka i golman zagrebačkog HAŠK-a Dragutin Friedrich "Karlek" jer je golman Splićana Otmar Gazzari bio talijanski državljanin. Od nacionalnog tima oprostio se na Olimpijskom turniru u Amsterdamu 29. svibnja 1928. protiv Portugala (1:2), postigavši ​​jedini gol za Jugoslaviju. To je bio prvi gol Jugoslavije postignut na nekom od olimpijskih turnira.

Umro je u jesen 1989. u Splitu u 86. godini.

Prvi službeni nastup bio mu je u splitskom podsavezu protiv Borca iz Splita, 5. ožujka 1921. koju je Hajduk dobio sa 0:4 golovima Tagliaferra, Pilića, Radića i njegovim kao posljednjim četvrtim. Nastupio je i 6 puta utakmicama za kup, i postigao jedan zgoditak. Bila je to prva Jugo kup utakmica 24. kolovoza 1924. Hajduka protiv Reprezentacije Sarajeva koju je Hajduk dobio sa **6:0**. Po dva gola zabili su Benčić i A. Bonačić, i po jedan M. Bonačić i Radić. Na vratima je bio Otmar Gazzari
## Vanjske veze

* Bonačić, Mirko
## Izvori
Ante Bonačić

**Antun Bonačić** (Split, 12. lipnja 1905. - 25. rujna 1948.) je bivši hrvatski nogometaš.

Bio je jedan od najtalentiranijih igrača čuvene generacije splitskog Hajduka, koju je legendarni trener Luka Kaliterna predvodio do dvije titule prvaka države, 1927. i 1929. godine. Tijekom 1926. godine odigrao je svoju stotu jubilarnu utakmicu u dresu splitski "bili".

Igrao je na poziciji lijeve polutke. Jedno vrijeme je igrao iu Francuskoj za Olympique iz Marseillea. Dosta rano je prekinuo svoju nogometnu karijeru. Diplomirao je na Ekonomskom fakultetu u Zagrebu.

Uz jednu utakmicu za B momčad 1928. godine, odigrao je osam utakmica i postigao dva gola za reprezentaciju Jugoslavije. Debitirao je 28. rujna 1924. na utakmici protiv Čehoslovačke (0:2), na kojoj je u sastavu bilo deset igrača Hajduka. Postigao je dva gola i to oba protiv Rumunjske. Prvi gol je postigao 10. svibnja 1927. u Bukureštu, a drugi 4. svibnja 1930. u Zagrebu. Od reprezentacije se oprostio 25. listopada 1931. u prijateljskom susretu protiv Poljske (3:6) u Poznanu.

Za Hajduk je odigrao 253 utakmice i dao 118 glova. Stradao je 25. rujna 1948. prilikom pokušaja ilegalnog prelaska talijanske granice.

Prvi službeni nastup ima još u splitskom podsavezu 15. svibnja 1922. protiv Splita. Ulazi u početnom sastavu. Hajduk je pobjedio sa **5:0**, a golove su postigli njegov brat Mirko (3), Radić i Tagliaferro.
## Vanjske veze

* Profil na reprezentacija.rs
## Izvori
Petar Borovčić Kurir

**Petar Borovčić Kurir** je bivši hrvatski nogometaš.

Bio je igrač splitskog Hajduka u dvadestim godinama 20-tog stoljeća. Sa Hajdukom je osvojio prvi naslov prvaka 1927. godine. 

u 5 službenih natjecanja nije postigao nijedan zgoditak. Igrao je u dvije prvenstvene utakmice, dvije u Splitskom podsavezu i jednu za kup. Imao je i 32 nastupa u prijateljskim utakmicama na kojima je postigao 2 zgoditka.

Njegov prvi službeni nastup bila je utakmica protiv Reprezentacije Beograda koju je Hajduk na svoju žalost izgubio sa čak **6:0**, a odigrala se 1. kolovoza 1926. za kup gradova. Za Hajduk su tada nastupili uz njega i Čulić (branka), Duplančić, Antonini, Žulj, Radić, J. Rodin, Roje, Bakotić, Radman, i Markovina.

## Izvori
Milorad Diskić

**Milorad Diskić** je bio istaknuti nogometaš sredinom 20 stoljeća.

## Igračka karijera

### Mlade godine

Diskić je svoju igračku karijeru započeo još prije 2. svjetskog rata igrajući za matični klub Momčilo iz Leskovca. Od početka pa do završetka karijere igrao je na poziciji braniča i centarhalfa. 

### Od Mornara do Radničkog

Odlaskom na odsluženje vojnog roka nastupa u redovima tadašnjeg splitskog vojno-mornaričkog nogometnog kluba Mornar. Odigravši zapažene utakmice, nakon raspuštanja Mornara 1949. godine, prelazi u splitski Hajduk.  U dresu Hajduka od 1950.-1952. g. odigrao je tri prvenstvene i 21 prijateljsku utakmicu i proslavio osvajanje prve Hajdukove poslijeratne titule prvaka države. U Splitu ipak ne ostaje dugo. Već slijedeće godine odlazi u beogradsku Crvenu zvezdu i te sezone osvaja još jednu titulu prvaka države. U redovima *Zvezde* ostaje tri godine i potom odlazi u drugi, "stari" beogradski klub - Radnički. I u njemu Diskić nastupa sa uspjehom. Igrao je u finalu Kupa maršala Tita 1957. godine na utakmici Partizan - Radnički 5:3. U Radničkom Diskić nastupa do kraja sezone 1957/58.

Diskićeva prva službena utakmica je ona u kojoj je Hajduk igrao **2:2** sa Crvenom Zvezdom u Beogradu 23. travnja 1950. za prvenstvo Jugoslavije. Obadva gola tada je dao F. Matošić. Druga utakmica koju je odigrao bila je protiv Budućnosti u Titogradu 30. travnja 1950. koja je golovima Luštice i Andrijaševiča završila sa **1:2**, pobjedom Hajduka. Hajduk je te sezone postao prvak bez ijednog poraza. Treću, svoju posljednju službenu utakmicu odigrao je 24. svibnja 1952. protiv Crvene Zvezde u Beogradu, završilo sa 1:0. Hajuk je ipak i te 1952. godine postao prvak Jugoslavije sa legendarnim Bearom na vratima.

### Reprezentativna karijera

Poziv u reprezentaciju Diskić dobiva 1952. uoči Olimpijskih igara u Helsinkiju. Na svih šest utakmica koje je odigrala reprezentacija Jugoslavije na Olimpijadi, Diskić je bio rezerva.
## Ostalo
Operni pjevač Nikola Diskić (bariton) njegov je unuk.
## Izvori
Miroslav Dešković

**Miroslav Dešković** (Split, 28. siječnja 1907. - Gati kod Omiša, 3. listopada 1943.) je bivši hrvatski nogometaš.

Karijeru je započeo u Borcu iz Splita, dok je od 1925. do 1939. nosio dres Hajduka u 369 utakmica. Također je postigao i 19 zgoditaka. S Hajdukom je osvojio prva dva naslova prvaka 1927. i 1929. godine.

Za reprezentaciju Jugoslavije odigrao je jednu utakmicu i to protiv izabrane vrste Poljske u Poznanu 1931. godine (6:3). 

Poginuo je 1943. godine u drugom svjetskom ratu. 

Prvi mu je službeni nastup u proljetnom prvenstvu Splitskog podsaveza protiv splitskog Borca 24. siječnja 1926, koju je Hajduk dobio sa 0:1. pogotkom Ljube Benčića.
## Izvori
Mihovil Borovčić Kurir

**Mihovil Borovčić Kurir** (Split, 29. rujna 1896. - Split, 22. siječnja 1980.) je bivši hrvatski nogometaš i športski dužnosnik.

Kao član prvog naraštaja igrača splitskog Hajduka nastupao je od 1914. do 1928. godine u 282 utakmice i postigao, uglavnom glavom, 38 zgoditaka (17 na službenim utakmicama). S Hajdukom je osvojio prvi naslov prvaka 1927. godine. Od tih 282 utakmice 62 su bile službene, i to 15 prvenstvenih sa (4 gola), 6 za kup bez golova, dva europska natjecanja i 39 u splitskom podsavezu s 13 golova. Odigrao je i 220 prijateljskih utakmica i dao 21 gol.

Za reprezentaciju Jugoslavije odigrao je 2 utakmice: u Zagrebu s Austrijom (1:4) i Čehoslovačkom (0:2).

Njegova prva službena utakmica bila je protiv Borca iz Splita koju je Hajduk dobio s 8:0, bila je to prva službena utakmica hajduka koja se odigrala 28 ožujka 1920. Na njoj su uz njega nastupili i Kaliterna (branka), Dujmović, Prokeš, Tagliafero, Gazdić, Šitić, Righi, Pilić, Hochmann i Machiedo. Gazdić je na njoj zabio 4 gola, a ostala 4 su dali Machiedo 2 i po 1 Pilić i Hochmann.

Nakon prestanka aktivnog igranja nogometa bio je član uprave Hajduka.

Prvi službeni nastup bila mu je i prva službena prvenstvena utakmica Hajduka koja se odigrala u Splitu protiv splitskog Borca 28. ožujka 1920. Uz njega su igrali i Luka Kaliterna na vratima, Petar Dujmović, Josip Prokeš, Frane Tagliaferro, Mario Righi, Božidar Šitić, Mihovil Pilić, Ernest Hochmann, Nikola Gazdić i Mirko mMchiedo. Gazdić je na njoj zabio 4 gola, Machiedo 2, i po jedan Pilić i Hochmann.

Od 4 prvenstvena zgoditka prvi je zabio SAŠK-u u Sarajevu 2. rujna 1923 (Hajduk ju je izgubio s 4:3). Bila je to prva Hajdukova prvenstvena utakmica koje je započelo 1923. godine. Ostala dva strijelca koji su se tako našli na listi prvih Hajdukovih prvenstvenih strijelaca bili su Bohata i Machiedo. Drugi zgoditak dao je iduće 1924. godine Građanskom u Splitu. Tu je utakmicu Hajduk dobio s 5:0, ostali strijelci bili su M. Bonačić, A. Bonačić, Š. Poduje i Benčić. Treći zgoditak pao je 19. lipnja 1927 HAŠK-u (Hajduk ju je dobio sa 0:4). Posljednji 4. zgoditak dao je BSK-u 5. kolovoza 1928., i nju je Hajduk dobio sa 7:0.
## Izvori
Ivan Jakov Džoni

**Ivan Jakov Džoni** (Split, 25. srpnja 1994.-), trenutni hajdukov igrač na mjestu napadača. Sin legendarnog nogometaša Vilsona Džonija i izdanak hajdukove škole. 

Godine 2011. je u izboru Sportskih novosti izabran je za najboljeg kadeta Hrvatske.

## Izvori

## Izvori
Božo Budar

**Božo Budar**, bivši igrač Hajduka iz 1911. godine. Za Hajduk je odigrao jednu utakmicu bez postignutih golova.

Momčad se u to vrijeme sastojala od igrača Budar, Bonetti, Zuppa, Šitić, Tudor, Lewaj, Salvi, Murat, Just, Buchberger i Nedoklan.

## Izvori
Željko Borovčić Kurir

Željko Borovčić Kurir (Split, 1. travnja 1931.-), nekadašnji hajdukov igrač iz pedesetih gosdina 20-tog stoljeća. Za Bile je odigrao 37 utakmica.

Željko Borovčić Kurir nije bio tako uspješan kao njegov prethodnik Mihovil. Za Bile je odigrao 17 prvenstveni i 19 prijateljskih utakmica, sve bez golova

Njegov prvi službeni nastupa bila je utakmica šesnaestine finala za kup jugoslavije 1952. Odigrala se u Splitu 24. kolovoza protiv Lokomotive koju su dobili sa 4:2. Čak tri gola postigao je tada Juričko i jedan F. Matošić, dok je na vratima bio legendarni Beara.
## Izvori
Branko Duplančić

**Branko Duplančić**, nekadašnji hajdukov igrač koji je zabilježio tek jedan nastup bez golova i to 1. kolovoza 1926. godine za kup gradova kada je Hajduk izgubio od Reprezentacije Beograda sa 0:6.

Za Hajduk su tada uz njega nastupili i Čulić (branka), P. Borovčić Kurir, Antonini, Žulj, Radić, J. Rodin, Roje, Bakotić, Radman, i Markovina.

## Povezano
Frane Duplančić (8/0), Mario Duplančić (8/0) i Joško Duplančić (40/4)
## Izvori
Nikola De Marchi

**Nikola De Marchi** (Nikola Demarchi), nekadašnji hajdukov igrač iz 1910-tih godina. U momčadi je 1912 i 1913. godine a odigrao je ukupno 11 prijateljskih utakmica (službenih do osnivanja splitskog nogometnog podsaveza nije bilo). Nije imao postignutih zgoditaka.

## Izvori
Nino Bule

**Nino Bule** (Čapljina, BiH, 19. ožujka 1976.) je bivši hrvatski nogometaš koji je u igračkoj mirovini.

## Klupska karijera
Nogometnu profesionalu karijeru, Nino je započeo u NK Zagrebu, da bi se nakon 5 sezona odlučio za odlazak u Japan u Gamba Osaku. Nakon dvije sezone u Japanu, Nino se odlučio na povratak u Hrvatsku, u splitski Hajduk. Nakon također dvije sezone udrađene u Splitu, Nino odlazi igrat u Austriju u kojoj mijenja tri kluba, SV Pasching, Austria Salzburg i Admiru Wacker. U ljeto 2006. se ponovno vraća u HNL ali ovaj put u Rijeku. 2008. prelazi u zaprešićki Inter gdje se kratko zadržava te odlazi u grčki Panserraikos u kojem je proveo jednu sezonu. Zadnji klub u karijeri mu je zagrebačka Lokomotiva u kojoj se zadržao dvije sezone.

## Reprezentativna karijera
Za mladu Hrvatsku nogometnu reprezentaciju do 21 godine je nastupio četiri puta i postigao 2 pogotka dok je za seniorsku reprezentaciju Hrvatske nastupio tri puta ali bez postignutog pogotka.

## Reference

## Vanjske veze
* Nino Bule na hnl-statistika.com
Mijo Caktaš

**Mijo Caktaš** (Split, 8. svibnja 1992.) je hrvatski nogometaš i mladi reprezentativac. Trenutačno nastupa za splitski Hajduk.

Prva službena utakmica je za prvenstvo Hrvatske 25. veljače 2012. protiv Istre 1961

## Reference

## Vanjske veze

* Profil  na hnl-statistika.com
* Profil na transfermarkt.de
Vinko Cuzzi

**Vinko Cuzzi** (Split, 11. srpnja 1940. - Zagreb, 8. prosinca 2011.), bivši hrvatski nogometaš.

## Igračka karijera
### Klupska karijara

Za prvi tim splitskog Hajduka debitirao je 1958. i bijeli dres nosio do 1969., a od sredine šezdesetih pripadala mu je i kapetanska vrpca. Za Hajduk je odigrao ukupno 434 utakmice i postigao 4 gola. Kao kapeten Hajduka primio je prvi Kup Jugoslavije osvojen u povijesti kluba, u sezoni 1966/67. Kraće vrijeme igrao u švicarskom klubu Lausanne (1968.). Do reprezentacije se probio igravši na mjestu desnoga braniča, a u Hajduku je po potrebi igrao i na mjestu posljednjeg obrambenog igrača. Izvanredno brz, inteligentan igrač oštra udarca.

Prvi službeni nastup za Hajduk je prvenstvena utakmica protiv Vojvodine u Novom Sadu 26. listopada 1958. Hajduk je izgubio s 4:1, a jedini strijelac bio je Vastić.

### Reprezentativna karijera

Dres državne A reprezentacije Jugoslavije oblačio je 8 puta. Debitirao je 4. rujna 1965. protiv SSSR-a (0:0) u Moskvi, dok se od reprezentativnog dresa oprostio u 23. lipnja 1966. protiv Njemačke (0:2) u Hanoveru.

## Život nakon nogometa

Dugogodišnji sudac Županijskog suda u Splitu. Član uprave Hajduka od 1990., a od 1994. do 1996. bio je predsjednik Skupštine Hajduka

## Nagrade i priznanja
#### Klupska
**[[Hajduk Split]]**
* Kup maršala Tita **(1)** : 1966./67.
*  Nositelj zlatne Hajdukove kapetanske trake.

## Vanjske veze
* Vinko CUZZI 1961-1967 - Pes Classic Stats Forum 
* Slobodna Dalmacija: ZBOGOM KAPETANE Na Lovrincu pokopana legenda Hajduka Vinko Cuzzi; Maleš: Zračio je vedrinom i ljubavi
* Preminuo Vinko Cuzzi
* Vinko Cuzzi

## Izvori
Petar Dujmović

**Petar Dujmović**  (Split, 19. kolovoz 1893 - Zadar †3. lipnja 1980), poznat kao Fjaka, jedan je od prvih nogometaša Hajduka iz 1910-tih godina, obrambeni igrač. Doprinos mu je 233 utakmice i 4 zabijena zgoditka. Od tih utakmica 7 je prvenstvenih, 5 je odigrao za Kup i 32 u Splitskom podsavezu. Četiri postignuta zgoditka dao je u 189 prijateljskih utakmica.

Prvi službeni nastup je 28. ožujka 1920 protiv Borca iz Splita (8:0 za Hajduk). Igrao je i u povijesnoj utakmici protiv Čehoslovačke u Zagrebu 1924. kad su svi igrači osim vratara bili iz Hajduka. ispi za sudiju položio je 1922.

Umro je u Zadru gdje je i sahranjen.

## Izvori
Živko Drašković

**Živko Drašković**, hrvatski nogometaš, igrač Hajduka iz tridesetih godina 20. stoljeća. Prvi službeni nastup za Hajduk ima 18. kolovoza 1934. za kvalifikacijski dio prvenstva protiv SAŠK-a u Sarajevu koja je završila sa 3:2 za domaćina; strijelci za Hajduk bili su Vlade Kragić i Leo Lemešić.

Odigrao je ukupno 52 utakmice i postigao 13 golova (nijedan službeni). Četiri utakmice su mu prvenstvene a dvije je odigrao za Kup; ostale su sve prijateljske.

## Izvori
Dario Brgles

**Dario Brgles** (15.04.1977), u prvom službenom nastupu za Hajduk za prvenstvo Hrvatske 2002/03, ulazi kao zamjena Hrvoju Vejiću na utakmici protiv Varteksa u Varaždinu 28. 7. 2002.

Za Hajduk je dao 2 gola, od toga jedan za Kup utakmicu u šesnaestini finala Pagu u Posedarju 10. 9. 2002. Utakmica je završila sa rezultatom 2:7 u korist Hajduka. Ostale golove dali su popaj (3), Đolonga, Vučko (koji je zamjenio Vejića), i Gudelj.

Drugi svoj gol postigao je na prijateljskoj utakmici. Odigrao je 10 prvenstvenih utakmica, 4 za Kup (1 gol), i 3 europske.
 
Karijeru započinje u Sl. Belupu odakle dolazi u Hajduk. Kasnije mijenja cijeli niz klubova.

## Reference
Josip Crnogača

**Josip Crnogača** (?-?), Hajdukov nogometaš iz vremena prije Drugog svjetskog rata. Za Hajduk je odigrao 11 prvenstvenih utakmica i dvije utakmice za Hrvatski kup koji je zbog početka rata 1941. godine prekinut.

U sezoni 1939/40 odigrao je šest utakmica, a prva mu je bila protiv Ljubljane 17. rujna 1939 u Splitu (4:1), i iduće sezone 5 utakmica, a posljednja je protiv protiv Concordije u Zagrebu 20. listopada 1940 (2:1). Bila mu je to posljednja nogometna utakmica.

Od službenih nastupa su i nastupi na Hrvatskom kupu protiv Građanskog iz Šibenika 11. kolovoza 1940. (6:1) u Splitu i uzvratna u Šibeniku sedam dana kasnije (11. 8.) koja je završila sa (3:3).

Za Hajduk je odigrao i 7 prijateljskih utakmica. Zgoditaka nema.

## Izvori