open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Atlas

**Atlas**, zbirka astronomskih i geografskih karata sustavno sređenih u sadržajnu cjelinu (naziv po mitološkom liku koji se javlja u 16. stoljeću na naslovnoj stranici Mercatorove zbirke karata). Također naziv za zbirku tablica, grafikona i ilustracija u botanici, zoologiji, medicini, tehnici koju nazivamo enciklopedijski atlas.

## Historija

Prvu knjigu koja sadrži geografske karte i koja bi se mogla smatrati atlasom je sastavio antički geograf Klaudije Ptolomej u Aleksandriji oko 150. godine nakon Krista. Taj atlas je doživio ponovno izdanje u Bologni 1477. godine. Jedan od samo nekoliko preostalih primjeraka tog atlasa se danas čuva u franjevačkom samostanu na Košljunu. Prvi moderni atlas je sastavio belgijski geograf Abraham Ortelius 1570. godine. Nazvao ga je *Theatrum Orbis Terrarum* i sadržavao je 53 geografske karte koje su prikazivale cijeli tada poznati svijet. Ime atlas je uveo značajan belgijski geograf i kartograf Gerardus Mercator koji je izrađivao precizne karte svijeta i potaknuo Orteliusa na izradu atlasa, a prvi vlastiti atlas je izdao 1595. Prije se smatralo da je ime dao prema divu Atlasu iz grčke mitologije, ali se danas smatra da je ime dao prema mauretanskom kralju Atlasu.

## Vrste atlasa
Atlase možemo podijeliti u različite kategorije po različitim kriterijima. Prva dimenzija po kojoj se atlasi mogu razgraničiti je s obzirom na vrstu mediju, pa tako razlikujemo *tiskani* i *elektronički atlas*. S obzirom na znanje i vještine korisnika ili prema upotrebi dijelimo ih na *školski atlas*, *kućni atlas* i *atlas za planiranje*. Atlase s obzirom na opseg i veličinu možemo podijeliti na *atlas svijeta*, *atlas kontinenta*, *atlas država* i *atlas gradova*. Prema obuhvatu razlikujemo *opći atlas* i *tematski atlas*. Opći atlas sadržava većinom fizičke karte, dok je tematski atlas posvećen jednoj temi, pa razlikujemo *povijesni atlas*, *atlas prirode*, *atlas anatomije*, i dr.
Legio III Augusta

**Legio tertia ''Augusta*** (*'Treća *Augustovska* legija''') je rimska legija koja je formirana godine 43. pne., najvjerojatnije od strane konzula Gaja Vibija Panse i mladog Oktavijana, budućeg cara Augusta. Dio historičara vjeruje da je na Oktavijanovoj strani sudjelovala u Bitka kod Filipa|bitci kod Filipa sljedeće godine, ali je još vjerojatnije da je sudjelovala u borbama protiv Seksta Pompeja, odnosno gušenju sicilijanskog ustanka. Na kraju tog sukoba 36. pne. se Oktavijan okrenuo protiv trijumvira Lepida te okupirao njegovo uporište u provinciji Africi. Vjeruje se da je od godine 30. pne. III legija bila stalno smještena u Africi, iako ne uvijek u istom garnizonu. Važnost sigurne opskrbe Rima žitom ju je učinilo jednom od najvažnijih legija rimske vojske. Sudjelovala je u nekoliko ratova, stalnim čarkama s prekograničnim plemenima, te ugušila nekoliko pobuna; jednom je rasformirana da bi bila ponovno formirana, a posljednji spomen o njoj datira iz 5. vijeka. Za sve to vrijeme nije bila isključivo vojna institucija, nego i organizacija zaslužna za urbanizaciju te rimske provincije.

## Reference
Vexillatio

**Veksilacija** (, množina *vexillationes*) je oblik rimske vojne jedinice koji se razvio u doba Carstva, odnosno predstavljao dio legije. Naziv joj dolazi od *[[veksilum|vexilluma]]* - odnosno rimske zastave.

U doba Principata *vexillatio* nije bio stalna, nego *[[ad hoc]]* vojna jedinica, formirana za izvođenje točno određenog zadatka nalik na današnje odrede i borbene grupe. Vjeruje se kako su u njenim redovima osim legionara bili i pripadnici pomoćnih trupa. *Vexillatio* bi obično brojio oko 1000 pješaka i 500 konjanika. Glavna je svrha postojanja te jedinice bila u brzom reagiranju na pljačkaške pohode i slične prijetnje koje su stizale preko granica Carstva, a koje, s obzirom na dužinu tih granica, legije ne bi bile u stanju efikasno braniti ako bi djelovale kao jedna cjelina. Čim bi prijetnja bila eliminirana, *vexillatio* bi se rasformirao a ljudstvo vratilo svojim matičnim jedinicama.

Vexillatio se pokazao kao prilično efikasna jedinica zahvaljujući mobilnosti koju su pružali rimski putevi, visokoj profesionalnosti i *[[esprit de corps]]*. Međutim, sve te kvalitete su počele nestajati za vrijeme krize 3. vijeka, kada nije bio rijedak slučaj da upravo taj sistem izaziva stalno miješanje ljudstva različitih legija. To je, između ostalog, bio poticaj caru Dioklecijanu da provede vojne reforme.

U doba Dominata tako vexillatio postaje isključivo konjička jedinica, koja je brojala između 300 i 600 ljudi. *[[Notitia Dignitarum]]*, pak, poimence spominje 88 takvih jedinica.

## Reference

* R.E. Dupuy and T.N. Dupuy, *The Encyclopedia Of Military History: From 3500 B.C. To The Present. (2nd Revised Edition 1986)*, pp 147-148.
* Pat Southern and Karen Dixon, *The Late Roman Army* (1996), chapter 2.
Indo-Partsko Kraljevstvo

**Gondofaridska dinastija**, također poznata i kao **indo-partski vladari**, je naziv za grupu drevnih kraljeva koji su vladali područjima današnjeg Afganistana, Pakistana i sjeverne Indije za vrijeme i neposredno pred 1. vijek n.e. Gondofaridski kraljevi su najduže vrijeme svog postojanja kao prijestolnicu imali grad Taksila (u današnjem Pakistanu), ali su pred kraj prijestolnicu premjestili u današnji Kabul. Ti se kraljevi nazivaju **Indo-Partima**, prije svega zbog kovanica koje su bile inspirirane kovanicama Arsakidske dinastije, ali se vjeruje da su u stvari pripadali široj grupi iranskih plemena s postojbinom istočno od Partije. Ne postoje čak ni dokazi da su svi vladari s titulom *Gondophares* (Nositelj slave) uopće bili u rodu.

## Izvori
* "Les Palettes du Gandhara", Henri-Paul Francfort, Diffusion de Boccard, Paris, 1979.
* "Reports on the campaigns 1956-1958 in Swat (Pakistan)", Domenico Faccenna
* "Sculptures from the sacred site of Butkara I", Domenico Faccena

## Vanjske veze

* Coins of the Indo-Parthians
* History of Greco-India
Artaksija III

**Artaksija III**, također poznat kao **Zenon-Artaskija**, **Artaks** ili **Artaš** (, , 13. pne. - 35) bio je princ Bosporskog kraljevstva, Ponta i Kapadokije, te rimski klijentski kralj Armenije.

## Izvori
* Tacitus, Annales
* http://www.ancientlibrary.com/smith-bio/0381.html 
* https://web.archive.org/web/20020306204518/http://www.geocities.com/christopherjbennett/ptolemies/cleopatra_vii.htm#Cleopatra.42
Huang Ho

**Ho** (Žuta rijeka) je druga rijeka po dužini u Kini i šesta po dužini u svijetu. Uz rijeku Yang Ce se smatra najvažnijom kineskom rijekom. Smatra se "kolijevkom Kine" jer se uz nju razvila kineska civilizacija.

## Geografija
Huang He teče kroz sjevernu Kinu. Izvire u planini Bayan Har u provinciji Qinghai. Na izvoru se nalaze dva jezera. U srednjem dijelu toka čini velik zavoj kojim ulazi u pustinju Gobi gdje se navodnjava pustinjski prostor koji time postaje pogodan za život. Nakon izlaska iz pustinje prolazi sjevernim dijelom Velike kineske nizine koja je centar naseljenosti u Kini. Ulijeva se u Žuto more. Zanimljivo je da je u povijesti često mijenjala korito, posebno u prostoru oko ušća.

Huang He velikim dijelom toka teče preko plodnog žutog tla koje se naziva prapor ili les. To tlo ulazi u rijeku, te je ona zbog njega prepuna žutog mulja i zato se zove Žuta rijeka. Taj mulj rijeka donosi u Žuto more. Također u pustinji Gobi vjetar donosi žuti pijesak u rijeku.

U povijesti je dolina rijeke bila centar naseljenosti Kine, ali danas je daleko naseljeniji prostor uz Yang Ce. Ipak je i dalje Huang He značajna rijeka. Najveći gradovi na njoj su Jinan, Zhengzhou i Lanzhou. Nedaleko je i grad Xi'an koji je povijesni glavni grad Kine.

Huang He je značajna plovna rijeka. Velikim kanalom je povezana s rijekom Yang Ce i to je značajan plovni put. Na rijeci Huang He postoji mnogo brana i umjetnih jezera.

## Hidroelektrične brane na reci

Reka poseduje veoma veliki hidroenergetski potencijal te su stoga na njoj sagraćene brojne brane. Najveće su sagraćene: u Liujia Kanjonu, kod grada Lanzhou, Sanmenskom Kanjonu (Sanmenska hidroelektrana koja je počela da se gradi 1957. godine; proizvodi preko 6 milijardi KWh struje godišnje).

## Poplave i promene toka
Hoangho je kroz istoriju često izazivala katastrofalne poplave i menjala svoj tok. U zadnjih 3000-4000 godina Hoangho je plavio 1593 puta. Kineski istoričari zabeležili su da je reka do sada 18 puta promenila glavni tok. Ovo menjanje toka i česte poplave imali su značajnu ulogu u stvaranju Kineske nizije.

## Literatura

* *Mala Enciklopedija Prosveta - Opšta Enciklopedija (M-Š). Izdavačko preduzeće "Prosveta", Beograd 1959.*
Chimei

**Chimei** (赤眉) je naziv za jedan od dva pokreta kineskih seljaka koji su krajem 10-ih godina n.e. digli ustanak protiv cara Wang Manga iz dinastije Xin. Sjedište pokreta je ispočetka bila u današnjem Shandongu i sjevernom Jiangsuu. Aktivnosti Chimeija su iscrpile carsku vojsku, a što je omogućilo da druga seljačka vojska, poznata kao Lülin, pod vodstvom Liu Xuana konačno porazi cara, a nakon čega se vođa Liu Xuan proglasio carem Gengshijem i obnovio dinastiju Han. Iako su ispočetka priznali novog cara, Chimei su se okrenuli protiv njega, svrgnuli ga i na prijestolje postavili vlastitog marionetskog vladara po imenu Liu Penzi. Međutim, ubrzo se ispostavilo da Chimei nemaju sposobnost upravljanja zemljom, pa se protiv njih s vremenom okrenuo i narod, te ih počeo potiskivati. Na kraju je vojsku Chimeia u stupicu doveo Liu Xiu i natjerao na predaju, čime je ojačana njegova vlast kao cara Guangwua.

## Reference

## Dodatne reference
* 
* 
* 
* 
*
Sinteza (filozofija)

Reč grčkog porekla (synthesis)sastavljanje, spoj, spajanje; Spajanje više delova u celinu (npr. pojam je sinteza, tj.spoj više raznih oznaka u celinu);sinteza ili sintetička metoda, progresivna metoda, jedna od istražnih ili heurističkih metoda; put ili polaženje od prostijeg kao poznatog, istinitog, ka složenijim istinama dovodjenjem u vezu tih prostijih istina (npr. Euklidova geometrija izgradjena je sintetičkom metodom); put od delova ka celini; postupak kojim se od suprotnih pojmova (teze i antiteze) stvara viši pojam u kome su suprotnosti uklonjene (dijalektička metoda); hemijski postupak stvaranja neke materije spajanjem, jedinjenjem njenih sastojaka, elemenata; suprotno od alanize.
Panzer General II

**Panzer general II** je strateška kompjuterska igra iz 1997. godine.

## Popularnost
Ova igra je napravljena kao nasljednik popularne potezne strategije Panzer general I iz 1994. godine. Tvorac igre je bila tvrtka Strategic Simulations, Inc (SSI). **Panzer general II** je bila najbolje prihvaćena igra iz serije general strategija ove softwerske kuće. Tijekom 2000. godine kada je časopis PC Gamer pravio popis najboljih igara svih vremena ova se popela na visoko 44 mjesto. 

## Način igranja
Na samom početku igre igrač mora izabrati koju će kampanju voditi. Izbor se u godini izdavanja nalazio u pet mogućnosti koje su bile:
* Kampanja Blitzkrieg od 1938. godine pa sve do njemačke pobjede u ratu ili 1945 godine. 
* Kampanja Defending Reich nakon što je postalo očito da Njemačke neće dobiti rat igrač se trebao izborio za dobre mirovne uvjete
* Kampanja SAD kojom se trebalo osloboditi Europu
* Kampanja Velike Britanije kojom se kao i američkom trebalo osloboditi Europu.
* Kampanja SSSR tijekom koje se trebalo obraniti domovinu i potom osvojiti Berlin

Tijekom igre najprije strana koja ima napadačku zadaću povlači prvi poteze, dok druga strana to može samo promatrati. Potom drugi igrač povlači svoje poteze. Završni cilj oba igrača je da osvoje jedan od drugog točno određene točke na karti čime igra završava. Ako taj cilj nije ispunio niti jedan od protivnika tada se bitka uvijek smatra porazom ljudskog igrača. Sveukupno broj tih rundi zavisi od scenarija do scenarija. Sveukupno grupa tih scenarija čini jednu kampanju koja da bi se završila mora proći bez i jednog poraza. Pojedinačne scenarije je inače moguće igrati i putem interneta protiv ljudskog protivnika što je te 1997. godine igri uvećalo popularnost. Način igranja se svodi na činjenicu kako je potrebno osim osvajanja strateških točaka, osvajati i nevažna sela kako bi se dobivao novac za kupovanje nove vojne opreme, nadoknađivanje gubitaka u trenutačnoj ili modernizaciju. Ta modernizacija je nužna pošto igrač 1938 godine počinje s tenkovima Panzer I i Panzer II koji teško da mogu pobjediti pješadiju, da bi 1945 godine stigao do gotovo neuništivih Tigar II ili IS-2 tenka. Potpuno identična situacija je s zrakoplovstvom, topovima, protutenkovskom ili protuzračnom obranom.

## Sadašnjost
Fanovi ove igra bez obzira na njenu starost od nje nisu odustali tako da su tijekom godina dodavali razne zakrpe kojim se poboljšala grafika i količina kampanja. Posljednja velika besplatna zakrpa je iz kraja 2005. godine kojom se igri uspješno dodala još koja godina života. 

Popis država koje vojne snage se može danas voditi u kampanjama kojih ima više od 50 s možda i više od 500 borbi su:
* Jugoslavija
* NDH
* Bugarska
* Čehoslovačka
* Finska
* Mađarska
* Poljska
* Rumunjska
* Španjolska
* Slovačka
* Njemačka
* SSSR
* SAD
* Velika Britanija
* Francuska
* Italija
* Turska
* Portugal

## Vanjske veze
* adlerkorps  - Web adresa s kojega se mogu skinuti sve zakrpe i kampanje.
* Builders Paradise  Web adresa za skidanje zemljopisnih karti za scenarije.
* Panzer General II Download
Ljudski skelet

**Ljudski kostur** (*skeleton* grč. σκελετός-isušen) se sastoji od individualnih ili udruženih kostiju (kao što je lubanja), poduprtih i dopunjenih postrojenjem ligamenata, tetiva, mišića i drugih organa. Kostur nije nepromjenjiv, već se mijenja kroz životni vijek. Prosječan kostur se sastoji od 208 kostiju; 31 u svakoj nozi, 32 u svakoj ruci, 29 u lubanji, 26 u kicmi i 25 u prsnome košu. Pojedine kosti su međusobno sraštene, npr. kosti lubanje, trtica i kosti zdjelice. Kostur se sastoji od kosti,hrskavice i ligamenata. Novorođenče ima otprilike 300 kostiju. Ubrzo nakon rođenja kosti trtice, odnosno ostatak repa sraste zajedno.

## Funkcija
Kostur pruža potporu tijelu i daje mu oblik, potporanj je mišićima, štiti unutarnje organe te omogućuje kretanje.
U kostima se nalazi hematopoetsko tkivo, odnosno tkivo koje proizvodi krvne stanice.Također, kosti su spremišta anorganskih tvari.Sadrže kalcij, fosfor i druge ione bitne za metabolizam.Čovek ima 2 mozga manji i veći

## Spolne razlike
Postoji mnogo razlika između muškog i ženskog kostura. Jedna od razlika jest veličina zdjelice. Žene imaju veću zdjelicu, radi lakšeg porođaja. Muškarci imaju neznatno veća i deblja rebra, a žene manje zube, te užu vilicu.

## Bolesti
Postoje mnoge bolesti koje pogađaju kostur. Mogu biti genetske ili stečene, a tumori beningi ili maligni. Sarkom, rak kosti, veoma je ozbiljna bolest te zahtijeva dugotrajno liječenje. Artritis jest bolest koja pogađa zglobove, te prouzročuje bol u zglobovima, ukočenost i deformiranost zgloba. Do frakture kostiju dolazi kad je kost izložena prevelikoj sili koja premašuje njezinu čvrstoću. Prijelom može biti otvoreni ili zatvoreni. Liječi se imobilizacijom kosti. Osteoporoza povećava lomljivost kostiju, jer je razaranje stanica koštanog tkiva veće od stvaranja, koja se događa neprestano.Kosti postaju slabe i porozne. Osteoporoza je češća u žena, te se ne može izliječiti. Rahitis je nedostatak kalcija, odnosno vitamina D. Kosti se deformiraju te postanu mekane.
Bridgetown

**Bridgetown** je najveći i glavni grad države Barbados. S prijašnjim nazivom *Town of Saint Michael* šire područje Bridgetowna je locirano u okviru Parohije Saint Michael, Barbados. Bridgetown se ponekad lokalno naziva "The City" (grad), ili jednostavnije "Town" (varoš). U širem području prema podacima iz 2006. ima 96.578 stanovnika.

## Historija
U vrijeme dolaska britanaca je ostrvo bilo nenaseljeno. Smatra se da su na ostrvu živjeli pripadnici naroda Arawak, s obzirom na arheološke ostatke primitivnog mosta preko močvare u središtu grada.

### Klima
Klima Bridgetowna je tropska, sa relativno konstantnim temperaturama

### Susjedstva Bridgetowna
* Belleville
* Cat's Castle
* Cheapside
* Fontabelle
* Garden Land
* New Orleans
* Pinelands
* Strathclyde
* Weymouth
* Whitepark

### Poznate građevine
* National Heroes Square (Trg heroja)
* Independence Square and The Independence Arch (Trg nezavisnosti i Luk nezavisnosti)
* The Montefiore fontana
* Parlament Barbados-a
* Katedrala "Saint Michaels and All Angels"
* Crkva "St. Mary's Anglican Church"
* Rimokatolička katedrala St. Patrick's
* Bridgetown sinagoga
* The Pelican Village i Craft Centre
* "Queen's Park"
* statua Lord Nelson-a
* muzej Barbados-a
* plaža Carlisle Bay
* pijaca Cheapside

### Atrakcija
* Pierhead Development Complex

### Luka
Luka u Bridgetown-u Port (ili "Luka duboke vode") je glavna luka za turističke i kargo brodove, na Barbadosu.

## Ekonomija
Barbados izvozi šećer, rum, i melasu. Razvija se turizam.

Glavne banke su:
* Barclays Bank
* Bank of Nova Scotia
* Barbados National Bank,
* Canadian Imperial Bank of Commerce (CIBC)
* RBTT Bank
* Royal Bank of Canada (RBC)

## Razvoj
* U 2004. je Bridgetown proslavio 375 godina od osnivanja.

### Prijateljski gradovi
Bridgetown je prijateljski grad sa sljedećim gradovima:
*  Bridgetown, Nova Scotia, Kanada
*  Borough of Hackney, London, Engleska, UK
*  Wilmington, North Carolina, USA, USA

## Reference

## Vanjske veze

* Historical info of Bridgetown  - pošta Barbadosa
* Luka Deep Water
* terminal za krstarenje Bridgetown 
* Mapa Bridgetowna
* Detaljna mapa Bridgetowna 
* The Importance of Bridgetown in the New world - UNESCO-va stranica Svjetskog naslijeđa
Monarhija Barbadosa

**Monarhija Barbadosa** je naziv za društveno-političko uređenje uspostavljeno na Barbadosu nakon sticanja nezavisnosti 1966. godine, odnosno u kome se na mjestu državnog poglavara nalazi nasljedni monarh. Ustavom Grenade je određeno da se na mjestu monarha nalazi Elizabeta II, državni poglavar Ujedinjenog Kraljevstva, čime je Barbados, kao i druga komonveltska kraljevstva automatski stupio u personalno uniju s bivšom matičnom državom.

Kraljica na Barbadosu ima isključivo simboličnu ulogu, te je predstavlja generalni guverner Barbadosa.

Vlada premijera Owena Arthura je nakon stupanja na vlast godine 2003. najavila referendum kojim bi se monarhija ukinula i umjesto toga Barbados postao parlamentarna republika. Referendum je bio najavljen za 2005. godinu, ali je više puta odgađan, sve do izbora 2008. na kojima je Arthurova vlada poražena.

## Vanjske veze
* Queen's Official website on Barbados
Abasopalme

**Abasopalme**, pleme američkih Indijanaca koje je u stara vremena obitavalo na području današnje meksičke države Chihuahua, u kraju između rijeke río Conchos i Casas Grandes , te su zajedno sa još nizom grupa pripadali lovačko-sakupljačkim grupama poznatim pod kolektivnim imenom Concho. Jezik je pripadao skupini Taracahitian, porodica Uto-Aztecan.

## Reference
Abau

**Abau može značiti:**
* Abau Papuanci, pleme sa Nove Gvineje.
* Abau jezik, jezik sa rijeke Sepik, Papua Nova Gvineja
* Abau Indijanci, izumrlo pleme iz Teksasa.
Abihka

**Abihka**. –jedno od brojnih plemena iz grupe pravih Muskogee Indijanaca, porodica Muskhogean, koji su obitavali u nekoliko sela na području Alabame u današnjim okruzima St. Clair, Calhoun i Talladega. Swanton navodi njihove 'gradove': Abihka-in-the-west, koja se nalazila na zapadnom dijelu teritorija Creek naroda u Oklahomi; Abihkutci na Tallassee Hatchee Creek u okrugu Talladega; Kan-tcati, na ili blizu Choccolocco Creeka; Kayomalgi, možda blizu Sylacauga, u Talladega co.; Lun-ham-ga, nepoznata lokacija; Talladega, na Talladega Creek, u istoimenom okrugu; i Tcahki lako, na Choccolocco Creeku u okrugu Talladega ili Calhoun.

## Vanjske veze
* The Abihka Tribe
Abitibi Indijanci

**Abitibi**, slabo poznata banda Algonquin Indijanaca sa obala jezera Abitibi u Ontariju, Kanada. Prvi put spominju se u Jesuit Relation (1640). Po jezuitskim izvorima (1660) zaratili su Irokezi protiv njih i dva druga plemena sa istog lokaliteta. Chauvignerie (1736) procjenjuje da imaju 140 ratnika uključujući i Tête de Boule. Po * 'Canadian Indian Office' *-u broj im je 1878. iznosio 450, a kasnije se više zasebno ne popisuju. Ime Abitibi kroz povijest javlja se kod raznih autora u raznim oblicima, među kojima: Tibitibis, Abbetikis, Tabittikis, Outatibes, tabitibis, i sl. Potomci Abitibija su vjerojatno članovi današnje bande Abitibi ili Abitibiwinni sa reezrvata Pikogan u Quebecu.

## Reference
Penobscot

**Penobscot**, pleme Algonquian Indijanaca iz skupine Istočnih Abenaka naseljeno uz istoimeni zaljevi uzvodno uz rijeku Penobscot u američkoj državi Maine. Penobscoti su bili članovi plemenskog saveza Abenaka, danas naseljeni na rezervatu *Penobscot Indian island* na Indian Islandu blizu Old Towna na rijeci Penobscot.

## Ime
Značenje ovog imena je još pod debatom a navode se značenja * 'it forks on the white rocks,' * (Pānnawānbskek), * 'it flows on rocks' * (od Penaubsket; prema Vetromile). Ballard drži da im ime dolazi od * 'penops' * [penopsc] 'rock,' i * 'cöt' * [ot], lokativ, po jednoj stijeni (vidi) blizu Castine. Gerard nudi domorodački oblik * 'Pěnobskât' *, (=' plenty stones').

## Sela
Agguncia, Asnela, Catawamtek, Kenduskeag, Mattawamkeag, Meecombe, Negas, Olamon, Oldtown, Passadumkeag, Pentagouet, Precaute, Segocket i Wabigganus.

## Historija
U ranom 17. stoljeću Penobscoti žive u području zaljeva Penobscot i duž istoimene rijeke u Maineu. Francuzi su među njima 1688 utemeljili misiju na mjestu današnjeg Bangora, pa će kroz sve buduće ratove podupirati Francuze dok 1749. nisu sklopili mir sa Englezima. Ovaj potez na štetu je abenačke konfederacije, jer su se ostala plemena (Androscoggin, Norridgewock, Sokoki i dr.) nakon poraza morala povući u Kanadu, i kasniji povratak im je zabranjen. Penobscoti za nagradu što su poptisali mirovni ugovor dobiše rezervat u Old Townu na Indian Riveru, gdje im i danas žive potomci.

## Populacija
Rana populacija (prema NAHDB-u) iznosila je oko 700 (1700). Kasnije procjene daje Swanton, po kojemu ih je ilo 650 (1726.) i 700 (1765.), ali kasnije im broj opada na 350 (1786.) i kreće se na oko 300 sve do 1930. Sredinom druge polovice 20. stoljeća populacija Penobscota polako raste a 2000. prema Snowowlu, ima ih oko 2,000.

## Etnografija
Penobscoti kulturno pripadaju šumskom području američkog Sjeveroistoka. Oni su kanu-Indijanci i stanovnici šume koji žive od lova i ribolova. Veliki značaj za njihovu materijalnu kulturu ima brezova kora koja služi za izradu, kanua, košara i wigwama. Tijekom zime napuštali su sela i odlazili na vlastita obiteljska lovačka područja, da bi se u sela ponovno vraćali proljeće. Zimi su se kretali na krpljama i za transport se koristili tobogganima. -Žene su nosile duge kožne haljine sa rukavima koji su se mogli otkloniti, a muškarci pregače i leggingse (nogavice). Nosile su se i kabanice sa šiljastim kukuljicama i naravno mokasine. Luk i strijela i drvena ratna kijača glavno su oružje kojim su se služili u ratu ili u lovu. -Prema nekim izvještajima koja navodi Eva Lips, poznavali su uzimanje trofeja glave.

## Vanjske veze
* The Penobscot
* Penobscot Indian History
Generalni guverner Barbadosa

**Generalni guverner [[Barbados]]a** () je potkralj, odnosno predstavnik kraljice Barbadosa koji vrši dužnost državnog poglavara. Prije nego što je Barbados stekao nezavisnost, titula vezana uz istu funkciju je bila Governor. Od vremena kada su se na Barbados nastanili Englezi (kasnije Britanci), Barbados je imao 68 guvernera i 8 generalnih guvernera. Prema protokolu, generalni guverner se smatra najvažnijom od svih ličnosti barabdoske vlade.

## Popis generalnih guvernera
Barbados je 30. novembra 1966. stekao nezavisnost od Velike Britanije.
* Sir John Montague Stow (30. novembar 1966. – 18. maj 1967)
* Sir Arleigh Winston Scott (18. maj 1967. – 9. agust 1976)
* *Sir [[William Douglas (Barbados)|William Douglas]] (9. august - 17. novembar 1976, v.d., prvi put)*
* Sir Deighton Lisle Ward (17. novembar 1976. – 9. januar 1984)
* *Sir [[William Douglas (Barbados)|William Douglas]] (10. januar – 24. februar 1984, v.d., drugi put)*
* Sir Hugh Springer (24. februar 1984. – 6. jun 1990)
* Dame Nita Barrow (6. jun 1990. – 19. decembar 1995)
* *Sir [[Denys Williams]] (19. decembar 1995. – 1. jun 1996, v.d.)*
* Sir Clifford Husbands (1. jun 1996. – 31. oktobar 2011)
* *Sir [[Elliott Belgrave]] (1. novembar 2011. – 30. maj 2012, v.d.)*
* *Dame [[Sandra Mason]] (30. maj 2012. – 1. jun 2012, v.d.)*
* Sir Elliott Belgrave (1. jun 2012. – 30. jun 2017)
* *Sir [[Philip Greaves]] (1. jul 2017. – 8. januar 2018, v.d.)*
* Dame Sandra Mason (8. januar 2018. – danas)

## Reference

## Povezano
* Popis guvernera Barbadosa
* Popis premijera Barbadosa

## Reference
* About the Governor General of Barbados 
* About Queen Elizabeth II and her role in Barbados
* Constitution of Barbados
* http://www.rulers.org/rulb1.html#barbados
Acaxee

**Acaxee**.- Planinski indijanski narod iz grupe Taracahitian Indijanaca (porodica Uto-Aztecan), nekad naseljeno po sadašnjim meksičkim državama Sinaloa i Durango, u vrletnim i teško pristupačna područja planina Sierra Madre Occidental. –Opise ovih Indijanaca ostavili su nam stari autori Pedro de Castañeda i Alvar Nuñez Cabeza de Vaca. Pleme je 1602. primili kršćanstvo, odmah nakon ustanka koji se odigrao 1601. godine. 
-U širu grupu Acaxeeja navode se i Xixime sa svoje tri lokalne skupine. Pravi Acaxee su se sastojali od nekoliko lokalnih grupa, to su bili 
* Papudo, Durango.
* Sabaibo, 
* Tebaca, Sinaloa.
* Tecaya, Durango.
* i Acaxee vlastiti, Sinaloa, Durango.
-Opisani su kao lovci na glave i ljudožderi, ali i seosko agrikulturno stanovništvo. -Kultura Acaxee-ja bila je slična ostalima sa Sierre, sela su bila malena (oko 50 obitelji), s kućama od ćerpiča. Živjelo se od hortikulture i iskorištavanja prirodnih resursa, to jest lova i sakupljanja divljeg bilja. -Svoje mrtve Acaxee su sahranjivali u pećinama ili ispod stijena. Pokraj tijela ostavljali su hranu da pokojnik ne bi otišao gladan na drugi svijet. Ratniku su također ostavljani za popudbinu i njegovi luk i strijela. 
Prema Castañedi, lubanje pogubljenih neprijatelja ratnik je vješao oko svoje kuće. 

## Literatura
* Beals, Ralph L. l933. The Acaxee: a Mountain Tribe of Durango and Sinaloa. 
* Pedro de Castañeda, 'Relación de la jornada de Cíbola compuesta por Pedro de Castañeda de Nácera donde se trata de todas aquellos poblados y ritos, y costumbres, la cual fué el año de 1540' , odnosno u engleskom prijevodu 'The Coronado Expedition, 1540-1542' . 
* Alvar Nuñez Cabeza de Vaca ' La Relacion que dio Aluar Nuñez Cabeza de Vaca de lo acaescido en las Indians en la armada donde yua por gouernador Pamphilo de Narbaez etc.' (Zamora, 1542), ili 'The Journey of Alvar Nuñez Cabeza De Vaca ' (1542). 

## Vanjske veze
* Grupos acaxee y xixime 
* History of Mexico - The State of Durango
Accominta

**Accominta** /slično sa chippewa ä‘ku‘kŭmiga‘k =the place where land and water meet, odnosno * 'shore' *, * 'shore-line' *; Jones. Ovim imenom označavali su Indijanci rijeku York/, pleme Algonquian Indijanaca konfederacije Pennacook, što je živjelo u blizini današnjeg Yorka, u okrugu York, Maine, na krajnjem jugu države. Kroz povijest nazivani su uglavnom imenima Agamenticus ili Accominticus. 

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico 

## Vanjske veze
* Accominta Indian Tribe History
Achire

**Achire**. –Jedna od skupina Guasave Indijanaca, šire grupe Cahita (porodica Taracahitian), nastanjeno u povijesno doba na jugu Guasave teritorija, kod ušća rijeke Río Lorenzo u Sinaloi, Meksiko. 

Achire i Guasave živjeli su od lova, ribolova i sakupljanja divljeg voća. Bili su Organizirani po nomadskim bandama koje su krstarile teritorijem i lovili lukom i strijelom. Dolaskom misionara pacifizirani su i nestali hisapnizacijom. 

## Vanjske veze
* Grupos guasave y achire
Acolapissa

**Acolapissa** (Varijante: Aqueloupissa, Cenepisa, Colapissa, Coulapissa, Equinipicha, Kinipissa, Kolapissa, i Mouisa.). -Indijansko pleme iz grupe Muskhogean sa Pearl River na sadašnjoj granici između Louisiane i Mississippija. Već tokom 1702. oni napuštaju svoju domovinu i kreću nešto zapadnije prema Bayou Costine na sjevernoj strani jezera Pontchartrain. Od 1718. nalaze se na istočnoj obali Mississippija blizu novog francuskog naselja New Orleans. Širenjem francuskih naselja tokom sljedećih godina Acolapisse se polagano povlače sa Houma Indijancima u župu ('parish') Ascension, kod sadašnjeg Donaldsonvillea u Louisiani, gubeći svoj identitet. Houme i ostaci Acolapisse ostaju ovdje do 1776 a zatim odlaze u župe Terrebonne i Lafourche jugozapadno od New Orleansa. Njihovi potomci i danas žive u ovom kraju Louisiane.
-Tangipahoa ili Corncob People njihov su ogranak. 

## Ime
U jeziku Choctawa káklo pisa /"those who listen and see"; 'oni što slušaju i gledaju'/ vjerojatno u aluziji na granicu sa značenjem 'graničari' ili 'izviđači'

## Jezik
Prema jeziku pripadaju porodici Muskhogean a najsrodniji su grupama Choctaw i Chickasaw.

## Život i običaji
Kultura i jezik Acolapissa najsrodniji su njihovim sjevernim susjedima Choctaw. Naselja (imali su ih 6) su im bila malena (200-300 ljudi). Uzgoj kukuruza, graha, 'squash'-tikava, i drugog, uključujući i duhan, te lov i ribolov glavna su im zanimanja. Bizon je bio glavni izvor mesa, u rana španjolska vremena (1700.-tih) bilo ih je mnogo u južnom Mississippiju. –Francuzi su tada (iz neznanja) pokušali zarobiti i uzgajati ove životinje zbog vune.
Ugodna klima u donjem toku Mississippija nije zahtijevala mnogo odjeće, muškarci su nosili pregače, žene kratke suknjice, a djeca su do puberteta hodala gola. Svoja tijela Acolapisse su ukrašavali tetovažama. U hladnija zimska vremena zaštićivali su se bizonovim ogrtačima. Kolibe su bile kružnog oblika, od drvenog kostura isprepletenog granjem i trskom poput košare, sve su to ojačavali blatom. Svako selo imalo je dvije javne 'zgrade' ,jedna je služila kao svetište sa sakralnim objektima i svetom vatrom koju je održavao svećenik. Drugi javni objekt bila je poglavičina kuća. 
Gore, svetište Acolapissa, dolje, poglavičina kuća sa šiljastim krovom.
https://web.archive.org/web/20070928020433/http://www.interlog.com/~gilgames/imagnat/indian2.jpg

## Populacija
Acolapisse nisu nikada bili veliko pleme, između 3-4,000 (1600.). Iberville (1699.) procjenjuje da imaju 300 ratnika, odnosno 1,500 duša. Epidemije su 1702. smanjile njihov broj na 1,250, dvadeset godina kasnije, po francuskim informacija imaju svega 200 ratnika (1,000 duša). Od 1739. oni se više ne popisuju zasebno, plemenima Acolapissa, Bayogoula i Houma broj iznosi tek 500. Ova plemena, odnosno njihovi potomci, danas žive (njih 11,000) u Louisiani pod imenom 'United Houma Nation'. 

## Vanjske veze
* Acolapissa Indian History
* Acolapissa History
* Acolapissa
Acolhua

**Acolhua** (pl. Acolhuas. Nazivani u anglofonskoj literaturi Texcocans i Tezcucans. Po hrvatskoj literaturi mogu se naći nazivi Akolhuanci i Tezkukanci).- Jedno od tri plemena iz saveza Asteka čije je sjedište bio grad Texcoco na istoimenom jezeru u Dolini Mexica.
Akolhuanci su dobili ime po astečkom *acollo* '/široka/ ramena' + *hua*, 'imati'. Znači 'narod širokih ramena', odnosno 'snažan narod' ('strong people').
Po mišljenu nekih Akolhuanci su u Dolinu Mexica došli između 1168 i 1260, navodno iz područja Michoacana, pod vodstvom poglavice Huetzina. Na istočnu obalu Texcoca doveo ih je Xolotl, često nazivan 'Veliki', osnivač je dinastije Texcoca a sebe je proglasio kraljem oko 1160. Osnovao je grad Texcoco koji je postao središte civilizacije Anahuaca. Svoje kćerke poudao je za glavne poglavice koji postaše utemeljitelji Azcapotzalca. Naslijedio ga je sin Nopaltzin.
U ranom 15. stoljeću Akolhuanci padoše pod vlast Tepaneca, plemena koje je vladalo Azcapotzalcom. Tepanečki vladar Tezozomoc uveo je tiraniju, zakoniti nasljednik Nezahualcoyotl morao je pobjeći . Za vrijeme tepanečkog vladara Maxtle, Nezahualcoyotl se vraća iz izgnanstva i ponovo osvaja vlast u svome gradu, bilo je to 1429. -Do dolaska Španjolaca izmijenila su se još dva akolhuanska vladara, bili su to Nezahualpilli i Cacama. 

## Vladari
* Xolotl 1115 (?)-1232.
* Nopaltzin 1232-1263.
* Tlotzin 1263.-1298.
* Quinatzin 1298.-1357.
* Techotlala 1357.-1409.

*nakon uspona Tenochtitlana*
* Ixtlilxochitl 1409.-1418.
*: *Tepanečki tirani*
** (Tezozomoc 1343.-1427.)
** (Maxtla 1427.-1429.)
* Nezahualcoyotl 1418.-1472.
* Nezahualpilli 1472.-1516. (umro)
*period osvajanja*
* Cacama 1516.-1519.

## Vanjske veze
* Epoca Prehispanica 
* Pueblos 
* Origins of Mexico
Xolotl

U astečkoj i toltečkoj mitologiji, Xolotl ("Životinja", "Gospodar Večernje zvijezde", "Gospodar Podzemlja") bio je bog munje i psihopomp (vodič duša) - što znači da je vodio mrtve na njihovo putovanje u Mictlan, zagrobni život.

Xolotl je također bio i bog vatre i nesreće. Bio je brat blizanac Quetzalcoatla (a obojica sinovi djevice Coatlicue) te zla personifikacija Venere, večernje zvijezde. Čuvao je sunce dok je noću prolazilo kroz podzemlje. Također je na svijet doveo i četvrtu ljudsku vrstu te vatru iz podezmlja.

U umjetnosti, Xolotl je prikazivan kao ljudski kostur s psećom glavom - "xolotl" također na astečkom jeziku Nahuatl znači "pas" ili čudovište s izokrenutim stopalima. Također je bio zaštitnik igre ulama. Identificira se s Xocotlom, astečkim bogom vatre.
Accohannock

**Accohannock** (Acohanock, Aquohanock, Occahanock, i sl.), pleme američkih Indijanaca porodice Algonquian sa poluotoka Delmarva, u današnjem Marylandu i Virginiji. Accohannock su bili članovi konfederacije Powhatan i prvi susjedi Accomacka. Bijahu naseljeni uz obalu Zaljeva Chesapeake a po selima uz rijeke Annemessex u Marylandu, Accohannock Creek u Virginiji i na otočićima u Zaljeva Chesapeake. Accohannocki bijahu dobri lovci ribari i ratari, orijentirani prema obali i vodenim tokovima iz kojih su crpli hranu. Uzgajali su kukuruz i lovili vodene ptice, jelene, zečeve, rakune, medvjede i drugu divljač. Početkom 16. stoljeća dolazak bijelaca na obalu Virginije označava propast kulture i slobodnog života Accohannocka kao i drugih powhatanskih plemena. 
Godine 1659., pleme Accohannock iz Marylanda mijenja svoje ime u Annemessex, prema rijeci na kojoj su živjeli. Nešto ovih Indijanaca ostalo je u starome kraju sve do dana-današnjeg, sada pod imenom *Accohannock Indian Tribe*. –Prvog vikenda u svibnju pleme Accohannock održava plesne svečanosti Powwow. Plemensko vijeće sastaje se jednom mjesečno i raspravlja o plemenskim poslovima. Federalno nisu priznati. 

## Vanjske veze
* The Accohannock Indian Tribe 
* Accohannock Tribe Living Village
Accomac

**Accomac** (Accomack) /=the other-side place, ili on-the-other-side-of-water place. Dolazi od *ogkomé* ili *akawiné* =* 'beyond' * + *ac*, *aki* ili *akhi* (u različitim Algonquian dijalektima) = * 'land' *; prema Trumbullu/, pleme američkih Indijanaca porodice Algonquian naseljeno u ranom 17. stoljeću na istočnoj obali Virginije, na području današnjeg okruga Northampton i Accomack, istočno od Zaljeva Chesapeake. Prema Jeffersonu, njihovo glavno selo kojew je nosilo plemensko ime, nalazilo se blizu današnjeg Cherotina na Cherrystone Inletu u okrugu Northampton. U Smithovo vrijeme (prve godine 18. stoljeća) pleme je imalo oko 80 ratnika. Kako su gubili na svojoj populaciji i značaju tako su gubili i svoj identitet, a njihovo ime postaje oznaka za sve Indijance oko Zaljeva Chesapeake. Ovi Indijanci uključujući i Accohannocke u blizini današnjeg Eastvillea u okrugu Northampton u Virginiji osnovali su 1722 selo Gangasco, a oni će postat poznati kao Gingaskin. Tu su se održali sve do 1833. kada se počinju sve više miješati sa crncima. Od njihovih poglavica poznat je Esmy Shichans ili Debedeavon, od Engleza, sa kojima su Accomaci bili u dobrim odnosima nazivan *Laughing King*. Živjeli su pretežno od ribolova.

## Literatura
* [Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico]
 
## Vanjske veze
* Accomac Indians
Acoomemeck

**Acoomemeck** (Accomemeck) /"*at the place across*" (?)/, selo i možda podskupina Nipmuc Indijanaca na području okruga Worcester u današnjem Massachusettsu,. Swantonu je lokacija nepoznata.

Povijest bilježi sachema Owsamekina iz prve polovice 17 stoljeća.

## Reference
Chaubunagungamaug (jezero)

**Chaubunagungamaug** tʃəˌbʌnəˈɡʌŋɡəmɔːɡ (obično **Webster** ˈwɛbstər), jezero kraj grada Webstera u Massachusettsu. Dom je plemena Chaubunagungamaug, danas članova plemenskog saveza Nipmuc od kojih je jezero Chaubunagungamaug dobilo svoje ime. Od 1921. jezero je poznato i po svojem puno dužem imenu sastavljenu od 45 slova raspoređenih u 14 slogova: Char­gogg­a­gogg­man­chaugg­a­gogg­chau­bun­a­gung­a­maugg. Većini Amerikanaca ovaj naziv je neizgovorljiv, i jedan je od najdužih zemljopisnih naziva na svijetu.

Jezero Webster ili Chargoggagoggmanchauggagoggchaubunagungamaugg () s površinom od 5,8 km2 nalazi se u okrugu Websteru, i sa nekoliko uskih prolaza gotovo podijeljeno na tri dijela. 

## Ime

Jezikoslovci smatraju da bi mu ime moglo doći od Manchaug ili Monuhchogok (u značenju "Mjesto za loviti ribu na granici""), plemena Indijanaca i njihovog istoimenog sela koje je bilo locirano uz jezero. Ovo rano selo Nipmuca ipak postoji 1674. istovremeno kada i selo Chachaubunkkakowok ili Chaubunagungamaug, koje označava i ime druge bande Nipmuca, čiji su se potomci održali do danas i zadržali svoje staro ime. Značenje imena ove riječi je "*You Fish on Your Side, I Fish on My Side, Nobody Fish in the Middle*" ili *Ti loviš ribu na svojoj strani, ja lovim na svojoj, na sredini ne lovi nitko*.' 

## Vanjske veze

* Lake Chargoggagoggmanchauggagoggchaubunagungamaugg
Chaubunagungamaug Nipmuck

**Chaubunagungamaug** /*ime dolazi po jezeru, skraćeni je oblik od [[Chargoggagoggmanchauggagoggchaubunagungamaugg]]*,/ jedna od današnjih dviju plemena Nipmuc Indijanaca, naseljenih na i oko rezervata Chaubunagungamaug u okrugu Worcester u Massachusettsu. Rezervat za njih utemeljen je još 1680. U prošlosti se njihovo selo nazivalo i Chachaubunkkakowok, za koje Swanton kaže da je lokacija nepoznata. Danas se nalazi na području grada Webster, a članovi plemena pripadaju porodicama koje nose prezime Morse. 

Druga grupa Nipmuca poznata je kao Grafton Indijanci ili Hassanamisco a živi na rezervatu Hassanamesit.

## Vanjske veze
* Who were the Nipmuc Indians?
Acquintanacsuak

**Acquintanacsuak** (Acquintanacksuak).- pleme Indijanaca porodice Algonquian nastanjeno u ranom 17. stoljeću na sa zapadnoj obali Patuxent Rivera u današnjem Marylandu , okrug St. Marys. John Smith nalazi ih prvih godina 17. stoljeća na spomenutoj rijeci i procjenjuje broj od 200 muškaraca kod njih i susjednih plemena Pawtuxunt i Mattapanient. Sva tri plemena pripadala su konfederaciji Conoy.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico 

## Vanjske veze
* The Indian Tribes of North America
Acuera

**Acuera**.- Acuera su jedno od plemena iz grupe Timucua, porodica Timuquanan, nastanjeno u 16. stoljeću u području gornje Ocklawahe ili Oklwawahe na Floridi. Prvi podaci o njima potječu od De Sota u pismima pisanim na Tampa Bayu. Acuera se spominje kao 'veliki grad' iz kojega su se Španjolci opskrbljivbali kukuruzom. Drugi put spominju se u vrijeme druge francuske ekspedicije na Floridu 1564-65., kao pleme koje je bilo u savezu s Timucua (Utina) Indijancima. 1604. bilo je sukoba između njih i španjolskih trupa. Daljnji podaci isto nisu obilni, 1655. postojale su dvije misije za ove Indijance, to su San Luis i Santa Lucia, obje su iščezle 1680. Ostaci Acuera sakupili su se u "Pueblo de Timucua," koji se 1736. nalazio kod St. Augustine (na Floridi), otuda su Timucue (pa i Acuere) preseljeni na Mosquito Lagoonu i rijeku Halifax, današnji okrug Volusia. Poznato je da su kasnije ovi Indijanci bili prebačeni na Kubu gdje im se gubi trag. Vidi Taino i Timucua.
Adai

**Adai** (Hadai), Pleme porodice Adaizan (Dr. Gatschet ih je svrstavao u porodicu Caddoan) nastanjeno u kasnom 17. stoljeću na području današnje župe (parish) Natchitoches u Louisiani, blizu grada Robeline. Brojno stanje nije im bilo veliko. Bienvilleovi podaci nisu baš pouzdani (50 ratnika 1700; 100; 1718.). Španjolski franjevci 1717. među njima su utemeljili misiju San Miguel de Linares. Misijske građevine su Francuzi i njihovi indijanski saveznici uništili 1719., ali je dvije godine kasnije ponovno podignuta pod imenom San Miguel de los Adaes, održala se do 1773. 

Prema izvještajima koje 1778. pruža De Mezieres, pleme je gotovo iščezlo. Oni se ipak kasnije okupljaju u ranom 19. stoljeću, Sibley (1805) izvještava o malenom naselju Adai na jezeru Macdon kod Red Rivera. O njima se poslije ne čuje sve do najnovije povijesti kada su se oglasili pod imenom Caddo Adai. Prema Poglavici Davisu ima ih stotinu u gradu Robeline, i oko 700-800 raštrkanih između Shreveporta i Natchitochesa. Ima ih i nešto s Caddo Indijancima u Oklahomi kod Anadarka. Adai su bili sjedilačko pleme lovaca i ratara. 

Jezično su klasificirani porodici Adaizan. 

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Adai 
* Adai Indian Tribe
Adaizan

**Adaizan**.- ime porodici indijanskih jezika iz Louisiane koja je dobila ime po jednom jedinom plemenu, Adaize (Adai), koje je oko 1800. živjelo blizu stare španjolske utvrde ili misije Adaize, oko 40 milja od Natchitochesa. Lokacija koja se navodi je Lac Macdon, jezero koje se moglo nalaziti blizu današnjeg jezera Berry Brake. Dr. Sibley sakupio je oko 250 riječi iz ovog jezika, i po njemu nitko ih od susjednih plemena nije mogao razumjeti. Usprkos ovim tvrdnjama, mladi lingvisti na silu ih 'trpaju' u porodicu Caddoan, jedino zato da bi se riješio lingvistički adai-problem. Dr. Sibley kaže: ' *…and is so difficult to speak or understand that no nation can speak ten words of it.*” -Jednini i nikakav oslonac 'nasilne klasifikacije' je kasnija 'caddo-izacija' Adai Indijanaca, čiji potomci danas žive pod imenom Caddo Adai u Louisiani i Oklahomi. –U starija vremena, Cabeça de Vaca (1530.) ove Indijance naziva Atayos.

## Vanjske veze
* Adaizan Family
Adshusheer

**Adshusheer**.- Pleme Indijanaca, moguće porodice Siouan, koje u 17. stoljeću živi savezu (konfederaciji sa Eno i Shakori Indijancima u Sjevernoj Karolini. Jedino im poznato naselje bilo je Adshusher (kako ga 1701 zove Lawson) a nalazilo se na Eno Riveru blizu današnjeg grada Hillsboro. -Prema Mooneyu (1928) plemena Eno, Shakori, Adshusheer brojali su 1,500 duša (1600). 

## Literatura
* John Lawson, A New Voyage to Carolina; Containing the Exact Description and Natural History of that Country (London, 1709), 55–60.

## Vanjske veze
* Shakori Indian Tribe History 
* "He Lov’d the English Extraordinary Well": Enoe Will Guides John Lawson Through the Carolina Interior, 1709
Agaivanuna

**Agaivanuna**, pleme Paviotsa (Sjeverni Pajuti) koje je nekada živjelo na jezeru Summit Lake u zapadnoj Nevadi. Spominje ih Powell u Paviotso MC, B. A. E., 1881.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Mono-Paviotso Indian Tribe History
Agawam (Pocomtuc)

**Agawam** (Agawome, Nayusset). Pleme Algonquian Indijanaca koje je obitavalo kod današnjeg West Springfielda, i čije se glavno istoimeno selo nalazilo na Long Hillu, na području današnje savezne američke države Massachusetts. Ovi Indijanci ne smiju se pobrkati sa druga dva Agawam plemena, jedno je živjelo kod današnjeg Ipswicha i pripadalo je plemenskom savezu Pennacook. Drugo Agawam pleme pripadalo je savezu Wampanoag, a živjeli su kod današnjeg Warehama.
Pleme Agawam kod Springfielda, u okrugu Hampden, pripadalo je savezu Pocomtuc a 1636. oni prodaju svoju zemlju William Pynchonu na kojemu će niknuti gradovi , Springfield, Agawam, West Springfield i Longmeadow.
Značenje riječi Agawam, plemena kod Springfielda, prevodi se kao "*crooked river*", i odnosi se na rijeku Connecticut koja protječe kroz zemlje ovoga plemena. Imena ostala dva Agawam plemena prevode se drugačije.

## Vanjske veze
* Indian Deed
Ahehouen

**Ahehouen** (Ahehoen, Ahekouen), slabo poznato indijansko pleme koje se spominje tek u zapisima La Salleove ekspedicije. Njihovo obitavalište 1687. bilo je negdje sjevernije od zaljeva Matagorda, možda blizu rijeke Colorado u Teksasu. Ime ovog plemena koje je obitavalo na govornom području Karankawan Indijanaca podsjeća na ime jednog plemena koje se 1754. javlja pod imenom Aguajuani sjeverno ili sjeverozapadno od Nacogdochesa, ali njihova povezanost još nije utvrđena, a jezična pripadnost obje grupe još je nepoznata. Hodge ih zbog geografskog položaja s rezervom navodi među Karankawan plemenima zajedno sa ostalim neklasificiranim grupama: Ahouerhopiheim, Arhau, Chorruco, Doguenes, Kabaye, Kiabaha, Kopano, Las Mulas, Mariames, Mendica, Mora, Ointemarhen, Omenaosse, Pataquilla, Quevene, San Francisco i Spichehat.

## Literatura
* Isaac Joslin Cox, ed., The Journeys of René Robert Cavelier, Sieur de La Salle (2 vols., New York: Barnes, 1905; 2d ed., New York: Allerton, 1922). 
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959). 
* Henri Joutel, Joutel's Journal of La Salle's Last Voyage (London: Lintot, 1714; rpt., New York: Franklin, 1968).

## Vanjske veze
* Ahehouen (Ahehoen, Ahekouen) Indians
Ahome

**Ahome** /prema Buelni sami sebe zovu Jaomeme, 'where the man ran'. Naziv Ahome, kaže Hodge dolazi možda iz nahuatla atl =voda + ome =dva; ili je Vacoregue porijekla,/ pleme Indijanaca iz Sinaloe kod ušća Río Fuerte u zaljev Santa Maria. Ahome su opisani kao narod napredniji od drugih susjednih grupa zbog svoje monogamije. Neudane djevojke, da bi se razlikovale od onih drugih, oko vrata su nosile obješenu školjku do svoga vjenčanja. Istu bi na dan vjenčanja skidao tek mladoženja. U ranom 17. stoljeću Andrés Pérez de Ribas proveo je oko 15 godina među plemenima Ahome i Zuaque. Miroljubivi Ahome i veći dio ratobornih Zuaqua je pokršten, negdje do 1615. Oba plemena tada su imali oko 10,000 duša i svako svoju crkvu. –Gradić Ahome danas čuva spomen na ovo pleme. Prema Swantonu ogranak su Guasava, šira grupa Taracahitian.

## Vanjske veze
* Mexican Indian Bands, Gens and Clans
Ahotireitsu

**Ahotireitsu** (Shasta Valley people; narod iz doline Shasta), jedna od pet lokalnih skupina pravih Shasta Indijanaca, porodica shastan, koji su živjeli u dolini Shasta u Kaliforniji, okrug Siskiyou. Njihovih pet sela su bila Ahawaiwig, Asta, Ihiweah, Ikahig i Kusta .

## Reference
Ahouerhopiheim

**Ahouerhopiheim** (Ahouerhopihein, kod Hodgea; Abonerhopiheim, Ahonerhopiheim), ime kojim bi se moglo označiti dva indijanska plemena i sela na području Teksasa, sjeverno od zaljeva Matagorda. Naziv je evidentno tiskarska pogreška nastala spajanjem prvog i posljednjeg dijela imena plemena koja spominje Henri Joutel (1687), što se može vidjeti na Joutelovom popisu (u Margry, Dec., in, 288, 289, 1878). Ove nazive dobio je od jedng Ebahamo Indijanca, plemena kojemu su vjerojatno bili srodni. 

## Literatura
* Henri Joutel, Joutel's Journal of La Salle's Last Voyage (London: Lintot, 1714; rpt., New York: Franklin, 1968).
* Isaac Joslin Cox, ed., The Journeys of René Robert Cavelier, Sieur de La Salle (2 vols., New York: Barnes, 1905; 2d ed., New York: Allerton, 1922). 
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959). 

## Vanjske veze
* Ahouerhopiheim Indians
* A- Texas Indian Villages, Towns and Settlements