Giovanni Battista Tiepolo

**Giovanni Battista Tiepolo** ili **Gianbattista Tiepolo** (Venecija, 5. mart 1696. – Madrid, 27. mart 1770) je talijanski slikar i grafičar; jedan je od posljednjih velikih predstavnika venecijanskog slikarstva i jedan od najistaknutijih predstavnika kasnog baroka i rokokoa, virtuozni majstor iluzionizma i perspektive. Osim Veneta Tiepolo je slikao i u Würzburgu i Madridu.

## Život i djelo
### Mladost (1696–1726)
Giovanni Battista je bio šesto najmlađe dijete u obitelji pomorskog kapetana Domenica Tiepola i njegove žene Orsette, otac mu je umro godinu dana nakon njegova rođenja, - ostavivši familiju u materijalnim nevoljama. Njegov kum, po kome je dobio ime, - imućni venecijanski patricij Giovanni Battista Dorià brinuo se o obitelji.

Slikarstvu se učio u botegi Gregorija Lazzarinija, ali je ubrzo potpao pod uticaj Sebastiana Riccija i Giovanni Battiste Piazzette. Sa 19 godina, dobio je prvu narudžbu za sliku Žrtvovanje Isaka (danas u Gallerie dell'Accademia). Lazzarinijevu botegu napustio je 1717, i postao član bratovšine Fraglia (slikarski ceh), 1719, se oženio sa Marijom Cecilijom Guardi, sestrom dva tadašnja venecijanska slikara; Francesca i Giovannija Guardija. Tiepolo i njegova žena Marija imali su devetoro djece, četiri kćeri i tri sina preživjeli su djetinsto. Njegova dva sina, Domenico i Lorenzo, postali su slikari kao on i pomagali mu u radu i postigli nezavisne karijere, treći sin postao je svećenik.

### Rani radovi (1726-1750)
Prva veća Tiepolova narudžba bile su freske za kapelu i palaču Dionisija Delfina u Udinama (1726-1728). Nakon toga dobio je narudžbu za ciklus velikih slika na platnu za dekoraciju prijemnog salona za palaču *Ca' Dolfin* na kanal Grandeu u Veneciji (1726-1729). Ciklus je bio pun antičkih bitaka i velikih trijumfa.

Način na koji je slikao Tiepolo, sa vrlo svijetlim podlogama i sa puno svijetlih i jasnih boja, bio je nov i donio mu je mnogo novih narudžbi. Naslikao je ulja na platnu za crkvu Verolanuova (1735–1740), za bratovštinu *Scuola dei Carmini* (1740-1747), za crkvu Scalzi (1743 -1744) u Veneciji (danas porušena). Oslikao je strop palače Archinto i Casati-Dugnani u Milanu (1731), kapelu Colleoni u Bergamu (1732–1733), strop jezuitske crkve Santa Maria del Rosario(1737-1739), i strop plesnog salona Palazzo Labia, u Veneciji, naslikavši Kleopatrin život (1745–1750).

### Freske za Würzburgšku rezidenciju (1750–1753)
Nakon 1750., glas o Tiepolovom slikarskom majstorstvu proširio se Evropom. Würzburgški knez biskup *Karla Filipa Greiffenklaua*, naručio je od njega oslikavanje svoje nove rezidencije dovršene 1744. Tiepolo je oslikao rezidenciju uz pomoć svoja dva sina Giandomenica i Lorenza. Osobito je impresivna stropna freska od 677 m2 u ulaznom salonu. Tema njegovih fresaka bio je alegorična priča o Apolonu i njegovoj sunčanoj kočiji na putu preko zemljinih kontinenata; Evrope, Azije, Afrike i Amerike. U priči o Evropi naslikao je i svoj auportret pored portreta svog sina Giandomenica. 

### Povratak u Veneciju (1753–1770)
Tiepolo se vratio u Veneciju 1753., njegova slava bila je u zenitu, tražili su ga na sve strane i izabrali za predsjednika Akademije u Padovi. Tad je oslikao dramatičan ciklus fresaka *Trijumf vjere* za crkvu Chiesa della Pietà, ukrasio freskama palaču Ca 'Rezzonico i vilu Valmaranu u Vicenzi i oslikao veliku stropnu fresku za vilu Pisani u ladanjskom mjestu Stra.
Iz tog perioda su i dvije freske o životu Kleopatre za venecijanski Palazzo Labia; *Sastanak Mаrka Antonija i Kleopatre* i *Kleopatrinu gozbu*, za istu palaču oslikao je središnji strop scenom *Trijumfa [[Belerofont]]a*. 
Tiepolove majstorski naslikana perspektivna skraćenja na velikim stropovima, nisu bila samo produkt njegova oka i vještine ruke, već i plod suranje sa stručnjacima za perspektivu poput Girolama Mengozzi Colonne.

### Freske za kraljevsku palaču u Madridu
Španjolski kralj Karlo III. naručio je od Tiepola 1761, oslikavanje stropa za prijestolnu dvoranu kraljevske palače u Madridu. 
Tiepolo je naslikao panegirik na temu Apoteoza Španjolske, alegorijski prikazavši trijumf Španjolske u Americi i diljem svijeta. Njegov rad u Španjolskoj, izazvao je žestoku ljubomoru domaćih slikara i gorko protivljenje u tom se osobito isticao prvak španjolskog neoklasicizma - Anton Rafael Mengs.

Tiepolo je umro u Madridu 27. marta 1770.

Tiepolo je pored impresivnog broja fresaka i velikih oltarnih slika, naslikao i brojne raskošne štafelajne slike svjetovnog karaktera; Otmica Sabinjanki; Skidanje s križa, čak i slike sa scenama iz pučkog života; *Menuet*, puno dobrih portreta i brojne živahne karikature, crteže i bakropise.

### Poznatija djela:
** "Bijeg u Egipat",
** "Kleopatrina gozba",
** "Alegorija planeta i kontinenata",
** "Otmica Sabinjanki",
** "Poklonstvo kraljeva",
** "Krist stišava oluju na moru",
** "Mučeništvo Sv. Agate",
** "Šarlatan".

## Galerija slika

datoteka:Giovanni Battista Tiepolo 094.jpg|*Papa Klement I*, oko 1735, ulje na platnu, 69 × 55&nbsp;cm, Nacionalna galerija, London.
datoteka:Hochzeit friedrich I. tiepolo.jpg|Vjenčanje Fridrika I. Barbarose, 1751, freska u dvorcu Würzburg.
datoteka:Tiepolo - Rinaldo und Armida.jpg|*Rinaldo i Armida u vrtu*, 1752., freska, dvorac u Würzburgu.
datoteka:Giovanni Battista Tiepolo 076.jpg|*Bogorodica*, 1763., ulje na platnu, 63 × 50&nbsp;cm, Nacionalna galerija, Washington.


## Reference

## Vanjske veze

* Giovanni Battista Tiepolo Online, djela 
* Ilustrirana biografija i najvažnija djela 
* Giovanni Battista Tiepolo, biografija