Dagon (kratka priča)

**"Dagon"** (srpskohrvatski: "Dagon") je kratka priča H. P. Lovecrafta napisana u julu 1917. i prvi put objavljena u časopisu *The Vagrant* u novembru 1919. godine. Priča je kasnije objavljena u časopisu *Weird Tales* u oktobru 1923. godine.

## Sinopsis
Priča je testament izmučenog čoveka zavisnog od morfijuma koji pripoveda o incidentu koji se dogodio tokom njegove oficirske službe u Prvom svetskom ratu. U izveštaju neimenovanog pripovedača, njegov teretni brod je zarobio nemački carski jurišnik u "jednom od najotvorenijih i najmanje prometnih delova širokog Pacifika". On beži na čamcu za spasavanje i besciljno pluta južno od ekvatora, sve dok se na kraju ne nađe nasukan na "ljigavom prostranstvu paklenog crnog blata koje se prostiralo oko [njega] u monotonim talasanjima dokle god mu se pogled pružao.... Predeo je bio gnjio od lešina istrulelih riba i drugih teže opisivih stvari koje je [on] video kako vire iz gnusnog blatišta te beskrajne ravnice." On smatra da je ovo područje ranije bilo deo okeanskog dna izbačenog na površinu vulkanskom aktivnošću, "ogoljavajući predele koji su bezbrojnim milionima godina ležali skriveni pod nedokučivim vodenim dubinama".

Nakon što je tri dana čekao da se morsko dno dovoljno osuši da može da hoda po njemu, pripovedač se usuđuje da izađe peške da pronađe more i mogući spas. Posle dva dana hodanja stiže do svog cilja, do brda koje se ispostavlja kao humka na ivici "neizmerne jame ili kanjona". Spuštajući se niz padinu, on ugleda džinovski objekat od belog kamena za koji je ubrzo shvatio da je "monolit dobrog oblika čija je ogromna masa poznavala izradu, a možda i obožavanje živih i mislećih stvorenja". Monolit, koji se nalazi pored kanala sa vodom na dnu ponora, prekriven je nepoznatim hijeroglifima "koji se većinom sastoje od konvencionalnih vodenih simbola kao što su ribe, jegulje, hobotnice, rakovi, mekušci, kitovi i slično." Postoje i "grube skulpture" koje prikazuju:

Dok pripovedač gleda u monolit, stvorenje izlazi iz vode:

Užasnut, pripovedač beži nazad u svoj nasukani čamac i nejasno se priseća "velike oluje". Njegovo sledeće sećanje je bolnica u San Franciscu, gde je odveden nakon što ga je usred okeana spasio američki brod. Nema izveštaja o bilo kakvim pacifičkim preokretima i on ne očekuje da će neko poverovati u njegovu neverovatnu priču. On pominje jedan neuspeli pokušaj da se shvati njegovo iskustvo:

Progonjen vizijama stvorenja, "naročito kada je mesec u opadanju", on opisuje svoje strahove za budućnost čovečanstva:

Pošto mu droga koja mu je dala "prolaznu sigurnost" polako ponestaje, on se izjavljuje da je spreman na poslednji korak; otkriva se da je narativ samoubilačka poruka. Priča se završava tako što pripovedač čuje "buku na vratima, kao da se neko ogromno klizavo telo klati o njih" pre nego što poviče: "Bože, ta šaka! Prozor! Prozor!"

## Inspiracija
Nakon što je 1917. pročitao neka Lovecraftova ranija dela, W. Paul Cook, urednik amaterskog časopisa *The Vagrant*, podstakao ga je da nastavi da piše beletristiku. Tog leta Lovecraft je napisao dve priče: "The Tomb" i "Dagon". Priča je delom inspirisana snom koji je imao.

U priči se pominje piltdaunski čovek, koga naučna zajednica još nije razotkrila kao navodnu prevaru u vreme izlaska priče.

Što se tiče naziva priče, deluje da Lovecraft misli na drevnog sumerskog boga po imenu Dagon koji je bog plodnosti žitarica i ribe, jer se u priči glavni lik raspituje "...u vezi sa drevnom filistejskom legendom o Dagonu, bogu-ribi". Dagon se ponekad prikazuje kao delom riba ili jednostavno kako nosi ribu. Pošto je Lovecraft s vremena na vreme voleo pozivanje na stvarna arheološka otkrića u svojim spisima, možda je putem njih naišao na ovog drevnog boga.

## Cthulhu mitovi
"Dagon" je prva Lovecraftova priča koja uvodi jedan element Cthulhu mitova — samo morsko božanstvo Dagona. Obožavanje Dagona se kasnije pojavljuje u Lovecraftovoj priči *[[The Shadow over Innsmouth]]*.

Stvorenje koje se pojavljuje u priči često se poistovećuje sa božanstvom Dagonom, ali stvorenje nije identifikovano tim imenom u priči, i čini se da je prikazano kao tipičan pripadnik svoje vrste, obožavalac, a ne predmet obožavanja. Malo je verovatno da je Lovecraft nameravao da "Dagon" bude ime koje koriste neljudski obožavaoci božanstva, kao što ističe Robert M. Price: "Kada je Lovecraft želeo da prenese nešto poput autohtonog imena jednog od Starih, skovao bi neku neizgovorivu zbrku".

Price sugeriše da čitaoci novele *The Shadow over Innsmouth* možda greše u vezi sa identitetom "Dagona" kojeg obožavaju Duboki iz te priče: za razliku od imena Starih koja zvuče vanzemaljsko, "ime 'Dagon' je direktno pozajmljeno iz poznatih izvora, i implicira da su [Obed] Marsh i njegovi saveznici izabrali najbližu biblijsku analogiju stvarnom objektu obožavanja onih dubokih, naime Velikom Cthulhuu."

Lin Carter, koji je smatrao da je "Dagon" "odlična" priča, primetio je da je "zanimljiva predfiguracija tema koje su se kasnije pojavile u Lovecraftovim pričama o Cthulhuu. Vulkanski preokret koji privremeno razotkriva užase dugo utopljenih iznad talasa, na primer, ponovo se pojavljuje u priči 'The Call of Cthulhu' (1926)". Druge paralele između ove dve priče uključuju užasavajuću priču koju je ispričao mornar spašen na moru; džinovsko čudovište koje živi u moru (poređeno sa Polifemom u obe priče); apokaliptičku viziju uništenja čovečanstva od strane drevnih neljudskih inteligencija; i pripovedača koji se plaši da je osuđen na smrt zbog saznanja koje je stekao. S. T. Joshi i David E. Schultz potonju priču nazivaju "očigledno iscrpnom preradom 'Dagona'".

U priči "The Call of Cthulhu", jedan od isečaka iz novina koje je prikupio pokojni profesor Angell pominje samoubistvo sa prozora koje može odgovarati smrti pripovedača "Dagona".

## Reference

## Literatura
* Definitive version.

## Vanjske veze
* 
* 
* "H. P. Lovecraft's 'Dagon'", The H. P. Lovecraft Archive; publication history.
* "Dagon" at the Marvel Database Project, Marvel Comics adaptation