open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saba

**Saba** je otok na Malim Antilima, smješten na Zavjetrinskim otocima.

Površine je 13 km² i sa 1424 stanovnika. Gustoća naseljenosti je 110 stanovnika po km². Saba i karipski otoci Bonaire i Sveti Eustazije ranije bili u sklopu Nizozemskih Antila koji su dio Kraljevine Nizozemske. Dana 15. 12. 2008. provedeno je restrukturiranje Nizozemskih Antila, čime su Curaçao i Sveti Martin postali zemlje unutar Kraljevine Nizozemske (zajedno s Arubom i kontinentalnom Nizozemskom), dok su Bonaire, Saba i Sveti Eustazije postali dio Nizozemske.. Dio Europske unije postali su od 10. 10. 2010. kada su raspušteni Nizozemski Antili, a karipski otoci Bonaire, Saba i Sveti Eustahije postali izravni dio Nizozemske kao posebne općine (*bijzondere gemeente*), te su stoga postali i dio Europske unije. Ovo manje proširenje je prvo koje se dogodilo u potpunosti izvan Europe. Posebnoj općini Sabi pripada otočić Zeleni otok (Green Island).

Najveći dio otoka čini potencijalno aktivni vulkan Scenery (Mount Scenery), visok 887 m, koji je najviši vrh Kraljevine Nizozemske.
Glavna naselja na otoku su The Bottom (glavni grad), Windwardside, Hell's Gate i St. Johns. Nizozemski je službeni jezik. Stanovništvo govori engleskim koji je glavni jezik na otoku te ga se može koristiti i u komunikaciji s mjesnom vladom, a postoji i lokalni lokalni dijalekt. U školama se engleski uči još od 19. vijeka.

Platežno sredstvo je američki dolar od 1. 1. 2011. godine, a do tada je platežno sredstvo bio nizozemskoantilski gulden.

Vrhovna internetska domena kojom se služi je .nl. 2010. godine uvedena je posebna domena za Sabu i obližnje otoke Karipske Nizozemske .bq.

## Reference

## Vanjske veze

* The Island Government of Saba 
* Website van het bureau voor toerisme op Saba
* Virtuele wandelingen over de vele wandelpaden (trails) 
* Inventarisatie van de Bond Heemschut van de particuliere begraafplaatsjes bij de oude cottages.
Nizozemski Karibi

**Nizozemski Karibi** (historijski poznati kao **Nizozemske Zapadne Indije**) su neslužbena geografska regija koja uključuje bivše i trenutne teritorije, kolonije i države Nizozemskog kolonijalnog carstva i Kraljevine Nizozemske, smještene na arhipelagu Malih Antila u Karipskom moru. Nizozemski Karibi trenutno se sastoje od otoka Arube, Curaçaa, Sint Maartena (južni Sveti Martin), Bonairea, Svetog Eustahija i Sabe. Ovih šest otoka nekad su bili dio nezavisne države Nizozemskih Antila, utemeljene 1954. i u početku sastavljene od četiri otočna teritorija – Arube, Bonairea, Curaçaa i Zavjetrinskih otoka. Administrativna jedinica Zavjetrinskih otoka se 1983. podijelila na Sabu, Svetog Eustahija i Svetog Martina. Godine 1986. iz Nizozemskih Antila istupa Aruba i postaje zasebna konstitutivna zemlja Kraljevine Nizozemske, ostavljajući tako pet nizozemskoantilskih otočnih teritorija. Nizozemski Antili su raspušteni 2010. godine, nakon čega su Curaçao i Sveti Martin postali konstitutivne zemlje Kraljevine Nizozemske (poput Arube), dok su Bonaire, Saba i Sveti Eustahije dobili status specijalnih općina kontinentalne Nizozemske, skupno poznatih kao Karipska Nizozemska.

## Grupiranje otoka
Ovisno o geografskom položaju ili administrativnom statusu, otoci Nizozemskih Kariba također se neslužbeno grupiraju na sljedeće načine:
* **Otočna grupa ABC**: Aruba, Bonaire i Curaçao (smješteni na Zavjetrinskim Antilima)
* **Otočna grupa SSS**: Saba, Sveti Eustahije i Sveti Martin (dio Zavjetrinskih otoka)
* **Otočna grupa BES**: Bonaire, Sveti Eustahije i Saba (entitet zvan Karipska Nizozemska)
* **Otočna grupa ACS**: Aruba, Curaçao i Sveti Martin (otoci van entiteta Karipske Nizozemske)


Datoteka:Dutch Caribbean map.png|Karta otoka Nizozemskih Kariba (otočna grupa ABC u prvom planu i grupa SSS u kutu)
Datoteka:Kingdom of the Netherlands location tree.svg|Administrativna podjela Nizozemske (Nizozemski Karibi su označeni plavom bojom)
The Laughing Policeman

***The Laughing Policeman*** () je američki kriminalistički film snimljen 1973. godine u režiji Stuarta Rosenberga. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana švedskog spisateljskog tandema Sjöwall i Wahlöö iz serije o inspektoru Becku. Radnja je premještena u San Francisco, a protagonisti su dobili nova imena. Njih tumače Walther Matthau i Bruce Dern,  a zaplet prikazuje započinje kada nepoznati ubica automatom masakrira putnika jednog autobusa, a policijski inspektori koji taj događaj istražuju zaključe da je pravi cilj ubice bio jedan od putnika, bivši policajac koji je istraživao "mutnog" poslovnog čovjeka.

U Jugoslaviji je bio prikazivan pod naslovom ***Tvrdoglavi policajac iz San Francisca***.

## Uloge
* Walter Matthau ... Nar. Jake Martin (Martin Beck u originalnom romanu)
* Bruce Dern ... Insp. Leo Larsen (Gunvald Larsson u originalnom romanu)
* Louis Gossett, Jr. ... Insp. James Larrimore
* Anthony Zerbe ... Por. Nat Steiner
* Albert Paulsen ... Henry Camerero
* Val Avery ... Insp. John Pappas
* Paul Koslo ... Duane Haygood
* Cathy Lee Crosby ... Kay Butler
* Joanna Cassidy ... Monica
* Gregory Sierra ... Ken Vickery

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Cinderella Liberty

***Cinderella Liberty*** () je američki igrani film snimljen 1973. godine u režiji Marka Rydella. Po žanru je drama, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana Darryla Ponicsana, koji je također napisao scenario. Protagonist, čiji lik tumači James Caan, je mornar, član posade mornaričkog ratnog broda koji prilikom izlaska u Seattle upozna i zaljubi se u prostitutku (čiji lik tumači Marsha Mason). Radnja prikazuje kako se odlučuje brinuti za nju i njenog 11-godišnjeg mulatskog sina, i zbog toga koristi svakojake birokratske i slične trikove kako bi izbjegao povratak na brod. *Cinderella Liberty* je imala solidan uspjeh kod publike i kritike, ali je brzo zasjenjena sa *[[The Last Detail]]*, tematski i radnjom sličnim filmom također temeljenim na Ponicasnovom romanu.

## Uloge
* James Caan ...  Baggs
* Marsha Mason ...  Maggie Paul
* Kirk Calloway ...  Doug
* Eli Wallach ...  Forshay
* Burt Young ...  Intendant
* Dabney Coleman ...  Časnik
* Bruno Kirby ...  Alcott
* Allyn Ann McLerie ...  Miss Watkins (socijalna radnica)

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Plasencia

**Plasencia** je grad i općina od 40,141 stanovnika na zapadu Španjolske u Autonomnoj pokrajini Ekstremadura (Provincija Cáceres).

## Geografija

Plasencia leži na rijeci Jerte, udaljena pedesetak km sjeverno od svog administrativnog centra Cáceresa.

## Historija

Plasencia je službeno osnovana 1186., poveljom kastilijanskog kralja, tad je dobila i grb sa motom *UT PLACEAT DEO ET HOMINIBUS* (Na zadovoljstvo Bogu i ljudima). Već 1189. papa Klement III. dodjeljuje gradu status biskupije.

Krajem 12. vijeka grad je utvrđen izgradnjom bedema sa 78 kula i citadele. U tom vijeku započela gradnja stare katedrale, kao i prvih palača.

Zlatno doba Plasencije bili su 16 i 17. vijek kad su njeni stanovnici doprinjeli otkrivanju, osvajanju i evangelizaciji Novog svijeta. Tad su osnovane i važne institucije kao što je univerzitet, izgrađena nova katedrala čiju je gradnju započeo 1498. biskup Gutiérrez Álvarez de Toledo,  
akvadukt i palača Mirabel.

## Pobratimski gradovi

*  Piacenza, Italija
*  Talavera de la Reina, Španjolska
*  Escalona, Španjolska
*  Santiago de Chile, Čile
*  San Miguel de Abona, Španjolska

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ajuntament de Plasencia''
Den skrattande polisen

***Den skrattande polisen*** () je kriminalistički roman švedskog autorskog tandema Maj Sjöwall i Per Wahlööa. Predstavlja četvrti roman iz serije o policijskom inspektoru Martinu Becku. Radnja prikazuje kako ubica naoružan automatom pobije osam ljudi u autobusu, te kako inspektor Beck tokom istrage zaključi da je masakr samo trebao prikriti motiv, odnosno stvarni cilj ubistva - bivšeg policajca koji je istraživao povezanost moćnika sa jednim ubistvom.

*Den skrattande polisen* je godine 1973. ekraniziran u Hollywoodu pod naslovom *[[The Laughing Policeman]]*.
Krótki film o miłości

***Krótki film o miłości*** () je poljski igrani film snimljen 1988. godine u režiji Krzysztofa Kieślowskog.

Nastao je kao proširena verzija *[[Dekalog VI]]*, epizode TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja, inspirirana šestom zapovijedi "Ne sagriješi bludno!" prikazuje kako mladi poštar (čiji lik tumači Olaf Lubaszenko, postaje opčinjen starijom ali privlačnom ženom koju promatra sa druge strane prozora, a pri čemu ga ispočetka ne smeta njen promiskuitetni životni stil.

## Uloge
* Grażyna Szapołowska – Magda
* Olaf Lubaszenko – Tomek
* Artur Barciś – mężczyzna z walizką
* Stefania Iwińska – gospodyni Tomka
* Piotr Machalica – Roman
* Małgorzata Rożniatowska – naczelniczka poczty
* Stanisław Gawlik – listonosz Wacek
* Rafał Imbro – kochanek Magdy
* Jan Piechociński – kochanek Magdy
* Anna Gornostaj – pielęgniarka

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Dekalog VI

***Dekalog VI*** () je poljski igrani film snimljen 1989. godine u režiji Krzysztofa Kieślowskog. Predstavlja šesti dio ciklusa, odnosno epizodu TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* temeljene na Deset zapopvijedi, odnosno skraćenu verziju prethodne godine snimljenog filma *[[Kratak film o ljubavi]]*. Radnja je inspirirana šestom zapovijedi "Ne sagriješi bludno" i prikazuje kako mladi poštar (čiji lik tumači Olaf Lubaszenko) počinje špijunirati ženu iz susjedstva (čiji lik tumači Grażyna Szapołowska).

## Uloge
* Grażyna Szapołowska - Magda
* Olaf Lubaszenko - Tomek
* Stefania Iwińska - Kuma
* Artur Barciś - mladić
* Stanisław Gawlik - poštar
* Piotr Machalica - Roman
* Rafal Imbro - bradonja
* Jan Piechociński - plavokosi čovjek
* Malgorzata Rozniatowska, M. Chojnacka, T. Gradowski, K. Koperski, J. Michalewska, E Zilkowska (in other roles)

## Izvori

## Vanjske veze
*
Dekalog VII

***Dekalog VII*** () je poljski igrani film snimljen 1989. godine u režiji Krzysztofa Kieślowskog. Predstavlja sedmi dio ciklusa, odnosno epizodu TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja, inspirirana sedmom zapovijedi "ne ukradi", prikazuje kako biološka majka (čiji lik tumači Anna Polony) otima dijete od njegovih posvojitelja, prije nego što otkrije kako se ne može nositi sa roditeljskom odgovornošću.

## Uloge
* Maja Barełkowska - Majka
* Anna Polony - Ewa, matka Majki
* Katarzyna Piwowarczyk - Ania, córka Majki
* Władysław Kowalski - Stefan, ojciec Majki
* Bogusław Linda - Wojtek, ojciec Ani 
* Bożena Dykiel - kasjerka na stacji w Józefowie
* Dariusz Jabłoński - znajomy Wojtka
* Artur Barciś - mężczyzna na stacji kolejowej

## Izvori

## Vanjske veze
*
Dekalog VIII

***Dekalog VIII*** () je poljski igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja osmi dio ciklusa, odnosno epizodu TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja je temeljena na osmoj zapovijedi "Ne reci lažna svjedočanstva na bližnjega svoga!", ali također inspirirana životnim iskustvima novinarke i Kieslowskijeve prijateljice Hanne Krall. Protagonistica, čiji lik tumači Maria Kościałkowska je ostarjela profesorica na čija predavanja iz SAD dolazi žena (čiji lik tumači Teresa Marczewska) za koju sumnja da je jevrejska djevojčica kojoj je za vrijeme njemačke okupacije odbila pomoći.

## Uloge
* Maria Kościałkowska − Zofia
* Teresa Marczewska − Elżbieta Loranz
* Artur Barciś − student na wykładzie Zofii
* Wojciech Asiński − student na wykładzie Zofii
* Anna Zagórska − studentka na wykładzie Zofii
* Tadeusz Łomnicki − krawiec
* Marian Opania − dziekan
* Bronisław Pawlik − sąsiad Zofii
* Ewa Skibińska − studentka na wykładzie Zofii
* Krzysztof Rojek − człowiek-guma
* Jacek Strzemżalski − dozorca w kamienicy przy ul. Noakowskiego
* Jerzy Schejbal − ksiądz
* Marek Kasprzyk − student

## Vanjske veze
*
Dekalog IX

***Dekalog IX*** je poljski igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja deveti dio ciklusa, odnosno epizodu TV-serije *[[Dekalog (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja se temelji na devetoj zapovijedi "Ne poželi žene ni muža bližnjega svoga!" i prikazuje kako muškarac (čiji lik tumači Piotr Machalica) suočen sa impotencijom odlučuje pristati na otvoreni brak, odnosno na to da njegova supruga (čiji lik tumači Ewa Błaszczyk) seksualne potrebe zadovoljava sa drugim muškarcima, ali svejedno na kraju postaje ljubomoran.

## Uloge
* Piotr Machalica − Roman 
* Ewa Błaszczyk − Hanna 
* Jolanta Piętek-Górecka − Ola, pacjentka Romana
* Jan Jankowski − Mariusz, kochanek Hanny
* Artur Barciś − rowerzysta
* Jerzy Trela − lekarz Mikołaj, kolega Romana
* Dariusz Przychoda − Janusz, pracownik biura KLM
* Małgorzata Boratyńska − pielęgniarka

## Vanjske veze
* 
*
*
Dekalog X

***Dekalog X*** je poljski igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazan 1989. godine. Predstavlja deseti i posljednji dio ciklusa, odnosno epizodu TV-serije *[[Dekalog X (TV serija)|Dekalog]]* inspirirane sa Deset zapovijedi. Radnja se temelji na desetoj zapovijedi "Ne poželi nikakve stvari bližnjega svoga!" i prikazuje pustolovine dvojice braće - koje tumače  Zbigniew Zamachowski i Jerzy Stuhr - koji nakon smrti oca, ne birajući sredstva, pokušavaju unovčiti njegovu filatelističku kolekciju. *Dekalog X* se često navodi kao najatipičniji od svih dijelova ciklusa, i to prije svega zbog korištenja velikih količina crnog humora zbog kojih se također žanrovski smješta među komedije.

## Uloge
* Zbigniew Zamachowski - Artur Janicki
* Jerzy Stuhr - Jerzy Janicki
* Henryk Bista - właściciel sklepu filatelistycznego
* Henryk Majcherek - prezes filatelistów
* Grzegorz Warchoł - kolekcjoner znaczków 
* Maciej Stuhr - Piotrek, syn Jerzego
* Cezary Harasimowicz - oficer milicji
* Jerzy Turek - filatelista na giełdzie
* Olaf Lubaszenko - chłopak pracujący na poczcie
* Anna Gornostaj - pielęgniarka
* Daniel Kozakiewicz − handlarz pod sklepem filatelistycznym na Świętokrzyskiej

## Vanjske veze
*
Dekalog (filmska serija)

***Dekalog*** je ciklus jednosatnih poljskih televizijskih filmova snimljenih u režiji Krzysztofa Kieślowskog i premijerno prikazanih 1989. godine koji su od svoga autora učinili jednu od najuglednijih imena tadašnje evropske i svjetske kinematografije.

Sastoji se od deset filmova, odnosno epizoda čiji su scenariji, koji je Kieszlowski napisao zajedno sa Krzystofom Piesiwieczem inspirirani sa svakom od Deset zapovijedi, ali čija je radnja smještena u tadašnju suvremenu Poljsku. Epizode nisu neposredno povezane, mada su nekim od njih povremeno pojavljuju zajednički likovi. Za sadržaj epizoda je karakteristično da su autori u njima iskazali svoje katoličke stavove, ali su uglavnom izbjegavali eksplicitan politički angažman, odnosno vlasti u tada još uvijek komunističkoj Poljskoj; jedini izuzetak je bila peta epizoda, odnosno *[[Dekalog V]]*, koja je shvaćena kao kritika tada još primijenjivane smrtne kazne. Dvije od epizoda - *Dekalog V* i *[[Dekalog VI]]* - predstavljaju skraćene verzije 1988. snimljenih cjelovečernjih filmova *[[Kratak film o ubijanju]]* i *[[Kratak film o ljubavi]]*. Serija, prikazivana na međunarodnim festivalima, a potom na poljskoj televiziji, postigla je izuzetan uspjeh među svjetskom kritkom, a mnogi od glumaca su zahvaljujući nastupima u epizodama stekli veliki ugled.

## Vanjske veze
* 
* 
* Short overview of ''The Decalogue'' and some other Kieslowski films at www.filmref.com
* ''The Decalogue'' at the Arts & Faith Top100 Spiritually Significant Films list (2005)
* Voted #2 on The Arts and Faith Top 100 Films  (2010)
*''“And So On”: Kieślowski’s Dekalog and the Metaphysics of the Everyday'' an essay by Paul Coates at the Criterion Collection
Namaste

**Namaste** (, Devanagari: नमस्ते,
), nekada izgovaran kao *Namaskar* ili *Namaskaram*, je uobičajeno hinduski pozdrav. U današnje vrijeme se koristi na Indijskom podkontinentu, Jugoistočnoj Aziji i među hinduskom dijasporom širom svijeta. Koristi i za pozdrav pri dolasku i odlasku. *Namaste* se obično izgovara uz blagi naklon i sklopljenim rukama, uz spojene dlanove i prste nagore, sa palčevima prema sebi. Gesta se zove i *[[Añjali Mudrā]]* ili *[[Pranamasana]]*.

U hinduizmu označava "Poklanjam se božanskom u tebi". Namaste se također može izgovarati bez geste ili gesta izvoditi bez riječi.

## Izvori

## Vanjske veze

* The meaning of Namaste *Yoga Journal*
* Modes of Greetings in Kashmiri , Indian Institute of Language Studies
*Ancient Indus Valley Seal print showing Namaste/anjali mudra, CSU Chico
Nacionalni univerzitet na Fidžiju

**Nacionalni univerzitet na Fidžiju** () je javni univerzitet pacifičke države Fidži koji je 2010. osnovan spajanjem dotada postojećih samostalnih visokih škola. 2010. objedinjeni su tako Fidžijski institut za tehnologiju, Medicinska škola, Škola za medicinske sestre, Škola za napredno obrazovanje, Učiteljska škola Lautoka i Poljoprivredni koledž.

Na ukupno 10 lokacija od kojih je 7 u glavnom gradu Suvi, i po jedan u Lautoki, Bau i Labasi, školuje se oko 20,000 studenata. Univerzitet zapošljava oko 2,000 radnika od kojih je oko 800 kategorizirano kao akademsko osoblje. Institucija uz ove brojeve vodi i Nacionalni centar za produktivno usavršavanje koji svake godine pohađa oko 10,000 polaznika kao dio prakse na radnom mjestu.

## Povezano
* Univerzitet južnog Pacifika

## Vanjske veze
* www.fnu.fj
Denis Kuljiš

**Deniš Kuljiš** (8. prosinca 1951 - 18. kolovoza 2019) bio je hrvatski novinar i publicist, najpoznatiji kao osnivač tjednika *[[Globus (tjednik)|Globus]]* i *[[Nacional]]*, kao i po povijesnim istraživanjama na kojima je surađivao zajedno s Williamom Klingerom.

Kuljiš je poznat kao autor fraze "Domovinski rat", koji se u hrvatskoj javnosti udomaćio upravo zahvaljujući korištenju na stranicama *Globusa* 1991. Također je popularizirao teorije o "dogovornom ratu" između Tuđmana i Miloševića, kao i koncept "Kuljiševe linije" koja je dijelila "europsku" Zapadnu od "balkanske" Istočne Hrvatske.
Mafadi

**Mafadi** (afr. *Mafadipiek*) je planina na granici Južne Afrike i Lesota. Dio je masiva Drakensberga i visinom od 3450 m predstavlja najvišu planinu Južne Afrike, odnosno četvrtu najvišu planinu Lesota, nakon Thabana Ntlenyane (3482 m), Thaba Putsoe (3463 m) i Makheke (3455 m). Mafadi pripada južnoafričkom Parku uKhahlamba-Drakensberg koji je 2000. uvršten na UNESCO-vu listu mjesta svjetske baštine u Africi. Na istočnoj (južnoafričkoj) strani nalazi se planinarski dom Injasuthi.
Nacionalni park Waterberg

**Nacionalni park Waterberg** (*Waterberg National Park*) je nacionalni park u centralnoj Namibiji na istoimenom platou, 68 km istočno od grada Otjiwaronga.

Plato Waterburg je donekle istaknuta lokacija, izdižući se visoko iznad ravnica Kalaharija istočne Namibije. Park Waterburg i oko 405 km² okolnog područja proglašeno je prirodnim rezervatom 1972. godine. Plato je najvećim dijelom nepristupačan, tako da je početkom 1970tih nekoliko ugroženih namibijskih vrsta ubrzo premješteno na to područje da bi ih zaštitili od grabežljivaca i spriječilo njihovo izumiranje. Program zbrinjavanja je bio uspješan te danas Waterberg opskrbljuje sa rijetkim životinjama ostale namibijske prirodne parkove. U ovo područje je iz Damarlanda ponovno uveden i crni nosorog (*Diceros bicornis*).

Nacionalni park Waterberg plato je ekološki raznovrsan i bogat. U njemu živi preko 200 različitih vrsta ptica, a tu živi i nekoliko rijetkih vrsta malih antilopa na nižim padinama planine. 

Geološki najstariji stjenoviti stratum star je preko 850 miliona godina, a otkriveni su i ostaci dinosaura stari oko 200 miliona godina.

## Naseljavanje ljudi

Prvi narodi koji su naseljavali ovo područje bili su plemena San, koji su iza sebe ostavili crteže u stijenama za koje se vjeruje da su stari nekoliko hiljada godina. Malehno pleme San do nedavno je živjelo svojim tradicionalnim načinom života na platou sve do kraja 1960tih.

Podnožje planine je bilo poprište jedne od velikih prekretnica u historiji Namibije. Ovdje se 1904. godine odvijala bitka kod Waterberga, koja je bila posljednja i najveća bitka koju je vodio narod Herero protiv njemačkih kolonijalnih snaga. Nakon bitke, desio se genocid nad narodom Herero i Namaqua, tokom kojeg je stradalo gotovo dvije trećine herero populacije, a tek oko hiljadu ih je uspjelo pobjeći u britansku koloniju Bečuanland (danas Bocvana), gdje su dobili azil. I danas se pored odmarališta Bernabe De La Bat mogu vidjeti grobovi njemačkih vojnika koji su poginuli kod Waterberga.

## Vanjske veze

* Svjetski monitoring centar za konzervaciju 
* Waterberg Namibija
Mapungubwe

**Mapungubwe** (venda: *Ma-pungu-bwe*, što znači "mjesto ključalog kamenja") je bilo predkolonijalno kraljevstvo u slivu rijeka Shashe i Limpopo, južno od njegovog nasljednika, Velikog Zimbabvea od oko 1075. do 1220. godine. Ono se prostiralo na današnjem području na jugu Bocvane, Zimbabvea i sjeverne Južnoafričke Republike i u 13. stoljeću je održavalo trgovinu zlatom s gradovima Rhapta i Kilwa Kisiwani na afričkoj istočnoj obali.

## Reference
Velika pješčana pustinja

**Velika pješčana pustinja** () se prostire u sjeverozapadnom dijelu Australije. Zauzima prostor od 360.000 km² i proteže se širokim pojasom od gotovo 1300 km, između planina Bruk i Hedlend do planina Macdonell i Peterman.

Veliki dio te pustinje predstavljaju pješčane dine koje su učvrščene biljkama. Dine leže paralelno, na udaljenosti od oko 400 – 800 m jedna od druge. Srednja dužina dina iznosi 40-50 km, pri srednjoj visini od oko 15 m. Ovakav raspored dina nastao je pod utjecajem stalnih vladajućih vjetrova, tako da su one eolskog porijekla.

U istočnom dijelu pustinje, bliže planinama, pješčana pustinja ustupa mjesto kamenitoj pustinji i vapnenačko-šljunkovitoj. Osim toga, posvuda su razbacane zatvorene depresije sa slanom zemljom. U prošlosti je erozivna aktivnost bila jače razvijena. Dokaz za to su suha korita i terase jezerskih uvala koja se javljaju u perifernom dijelu pustinje.

Male su količine padavina, s prosjekom od 300 mm na prostoru između obale i platoa Kimberley na sjeveru. Prosječna godišnja količina padavina je 250 mm, čak i u najsušnijim djelovima. Ljetne dnevne temperature su među najvišima u Australiji.

Biljni svijet pješčanih dina Velike pješčane pustinje je veoma bogat. Osnovna biljka je grm *Zygockloa paradoxa*, koji naseljava grebene dine, i spinifex (*Triodia Basedovii*), koji je rasprostranjen u nižem dijelu padina. Nešto gušće šikare akacije i niskih eukaliptusa zauzimaju kotline. Po glinenim udolinama između dina rasprostranjen je grmovit biljni svijet. Sjeveroistočni dio Velike pješčane pustinje gotovo je lišen dina i predstavlja pješčanu ravnicu sa slabim pokrivačem eolskog pijeska, koji leži na staroj strukturnoj ravnici.

## Literatura

* 
*
Velika Viktorijina pustinja

**Velika Viktorijina pustinja** nalazi se u južnom dijelu centralne Australije, između planina Musgrav i Peterman na istoku i gorja Robinson na zapadu. Na jugu ova pustinja prelazi u vapnenačku ravnicu Nullarbor.

Pustinja se izdiže iznad razine mora od oko 200 m na jugu do 700 m na sjeveru. Ova pustinja je pješčana s mnogo malih dina, koje se zakonomjerno nižu jedna za drugom. Predjeli pješčanih pustinja smjenjuju se s jezerskim depresijama i zaslanjenim pustinjama. Na istoku se Velika Viktorijina pustinja spaja s pustinjama prostrane depresije jezera Eyre. Zapadni dio predstavljen je ravnicom sa slabim pokrivačem eolskog pijeska.

Prosječna godišnja količina padalina u Velikoj Viktorijinoj pustinji je od 200 do 250 mm. Tlo i biljni svijet imaju veoma sličan karakter kao i kod Velike pješčane pustinje.

## Literatura

* 
* 
* 
* 
*
Janisjarvi

**Janisjarvi** (, ) je meteoritsko jezero u Kareliji na sjeverozapadu Rusije, nekoliko kilometara od granice s Finskom. Ovalnog je oblika, dužine 18,2 km i širine 15 km, a površina mu iznosi 174,9 km². Duljina obale je 98 km, prosječna dubina 11,6 m, uz najveću od 57 m. Nadmorska visina jezera iznosi 64,4 m. Pritoke Janisjarvija su Ulmosenjoki, Juvajoki, Kijekuanjoki, Veljakanjoki, Sarkajoki, Soanjoki i Leppaoja, a odljev se vrši rijekom Janisjoki u Ladogu, veliko jezero smješteno 10 km južnije. Površina sliva Janisjarvija je 3660 km². Do Drugog svjetskog rata prevladavao je stav da je Janisjarvi vulkanskog porijekla odnosno kaldera, kao i jezero Lappajarvi u Finskoj, međutim, kasnije je utvrđeno da su oba meteoritskog tipa. Udarni krater Janisjarvija nastao je prije 700±5 mil. godina, tokom geološkog perioda kriogenija.

## Literatura
*  Hodge, Paul (1994): *Meteorite Craters and Impact Structures of the Earth*, Cambridge University Press, str. 81, 

## Vanjske veze

*  NASA: ''Lake Janisjarvi Impact Crater''
Navua (rijeka)

**Navua** () je rijeka na Viti Levuu, najvećem otoku Fidžija.

## Hidrografija
Navua izvire na jugoistočnim padinama Tuvutaua (898 m), planine poznate i pod imenom Mount Gordon. U svom gornjem toku teče prema istoku, između planina Tikiturua (927 m) na sjeveru i Lokalevua (623 m) na jugu, primajući pritom brojne pritoke. Na kraju svoj istočnog smjera, Navua slijeva prima svoju najveću pritoku Wainikoroiluvu i zatim zavija udesno prema jugu. Desetak kilometara uzvodno i nizvodno od ovog zavoja, rijeka prolazi kroz kanjon dubok 75 m i širok od 5 do 25 m. Kanjon završava kod sela Nakavua i potom slijedi ravničarski kraj riječne delte, površine od oko 30 km².

Širina korita u ravničarskom dijelu kreće se od 100 do 200 m, čineći rijeku plovnom posljednjih 8,0 km, ali samo za manje brodove. Plovnost je dodatno ograničena gradnjom grednog mosta kod naselja Calije, za put Queens Road. Glavno ušće nalazi se kod Navua, gradića udaljenog 40 km zapadno od glavnog grada Suve. Na krajnjoj desnoj obali smješteno je selo Vunibau, a ispred ušća nalaze se otočić Nukuwakaya i koraljni greben Naitata. Navua ima i sporedno ušće kojeg stvara rukavac Deuba (ili Ndeumba), smješteno oko 3,0 km zapadnije i približno jednake širine, ispred kojeg je koraljni greben Cakaurakawa. Između dva ušća pruža se uvala Drekeilobi.

## Flora i fauna
Kanjon rijeke obrastao je bujnom vegetacijom i sadrži značajnu floru i faunu, uključujući obilje nestajuće endemske sago palme (*Metroxylon vitiense*). U riječnim vodama identificirane su najmanje dvije endemske slatkovodne ribe (*[[Redigibius leveri]]* i *[[Schismatogobius chrysonotus]]*), a šume kanjona su stanište za 17 endemskih vrsta ptica.

## Zaštićeno područje Gornja Navua
Gornji tok rijeke s kanjonom, površine 615 ha, od 11. aprila 2006. zaštićen je kao ramsarsko područje. Zbog relativne nepristupačnosti, priroda lokaliteta je u gotovo netaknutom stanju, iako rastuća drvna industrija predstavlja ekološku prijetnju. Okolno zemljište je u vlasništvu autohtonih porodica, a u njihovo ime područjem upravlja Domovinski odbor () koji ga je dao u zakup privatnoj kompaniji *Rivers Fiji Ltd* za ekoturizam i rafting. Kompanija između ostalog osmišljava programe obuke i obrazovanja kako bi se razvio daljnji održiv ekoturizam, te koristi tradicionalno znanje mještana o rijeci i njezinim sistemima kao temelj za dugoročno očuvanje i održivu upotrebu prirodnih resursa. U prikupljanju dragocjenih ekoloških podataka, fidžijskoj vladi pomaže i Međunarodna organizacija za vlažna područja ().

## Literatura

*  

## Vanjske veze
*  Ramsar.org (2013): ''Upper Navua Conservation Area (UNCA)'', pristupljeno 22. augusta 2019.
;Ostali projekti
The Deadly Trackers

***The Deadly Trackers*** () je američki vestern film snimljen 1973. godine u režiji Barryja Sheara. Protagonist, čiji lik tumači Richard Harris, je miroljubivi šerif koji nastoji red i mir očuvati pregovaranjem sa kriminalcima, umjesto nasiljem. Radnja prikazuje kako mu suprugu i dijete ubije banda razbojnika zbog koje odlazi preko granice u Meksiko da se sa njom obračuna.

U Jugoslaviji je prikazan pod naslovom ***Crveni oblak nad Riatom***.

## Uloge
* Richard Harris ... Šerif Sean Kilpatrick 
* Rod Taylor ... Frank Brand 
* Al Lettieri ... Gutierrez, meksički policajac 
* Neville Brand ... Choo Choo 
* William Smith ... Schoolboy 
* Paul Benjamin ... Jacob 
* Pedro Armendáriz Jr. ... Herrero 
* Isela Vega ... Maria 
* Kelly Jean Peters ... Katharine Kilpatrick 
* William Bryant ... Zamjenik Bill 
* Sean Marshall ... Kevin Kilpatrick 
* Read Morgan ... Zamjenik Bob 
* Joan Swift ... Nastavnik
* Ray Moyer ... Svećenik
* Armando Acosta ... Mole

## Vanjske veze
*
*
*''The Deadly Trackers'' at the Complete Rod Taylor site
Haski

**Haskiji** su srednje veliki psi posebno uzgojeni za preživljavanje u polarnim uvjetima.    Srodni su samojedima i aljaskim malamutima.

Postoje dvije vrste haskija - krupniji sibirski i malo manji, aljaski. I jedni i drugi imaju plave ili smeđe oči, a 20 posto ih ima jedno plavo, a drugo smeđe oko. Neki pretpostavljaju da je ta pasmina vučje krvi.

## Opis

Prosječan životni vijek iznosi 12-15 godina.

Nervozni su samo kad im je dosadno, kad se ne kreću dovoljno, te obično nisu agresivni prema ostalim psima. Iznimno su inteligentni, samostalni, ali i samovoljni. Haskiji obožavaju snijeg i trčanje u zaprezi.

Farma haskija u mjestu Kapalamaki, nedaleko od Rovaniemija u Finskoj, ima cca 160 sibirskih i aljaskih haskija.

## Vanjske veze
La Double Vie de Véronique

*

***La Double Vie de Véronique**'' (; ) je francusko-poljsko-norveški igrani film snimljen u režiji Krzysztofa Kieślowskog 1991. godine. Po žanru je drama sa elementima fantastike. Protagonistice, koje tumači Irène Jacob, su dvije žene koje su rođene na isti datum, imaju identičan izgled, isto ime te se bave opernim pjevanjem, ali se razlikuju po tome što jedna od njih (Véronique) živi u Francuskoj, a druga (Weronika) živi u Poljskoj. Film je nakon premijere izazvao izuzetnu pažnju zbog muzike koju je napisao Zbigniew Preisner, ali je najveće pohvale dobila Jacob, osvojivši Nagradu za najbolju glumicu na Kanskom festivalu.

## Uloge
* Irène Jacob : Weronika/Véronique
* Philippe Volter : Alexandre
* Guillaume de Tonquédec : Serge
* Halina Gryglaszewska : Tante
* Kalina Jędrusik : Femme bariolée
* Władysław Kowalski : le père de Weronika
* Sandrine Dumas : Catherine
* Jerzy Gudejko : Antek
* Claude Duneton : le père de Véronique
  
## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Summer in the City (film)

***Summer in the City*** () je zapadnonjemački crno-bijeli igrani film snimljen u režiji Wima Wendersa, kome je to bio cjelovečernji debi, i premijerno prikazan 1971. godine. Po žanru je drama, a protagonist, koga tumači Hanns Zischler, je zatvorenik koji je nakon višegodišnje kazne pušten na slobodu. Radnja prikazuje njegove pokušaje da se prilagodi novoj situaciji i izbjegne bivše suradnike iz kriminalnog miljea koji ga misle likvidirati. Snimljen u crno-bijeloj tehnici na filmu u 16&nbsp;mm, *Summer in the City* je, po mišljenju kritičara, na samom početku karijere uspostavilo Wendersov stil i tematske preokupacije.

## Vanjske veze
* 
* Summer in the City  auf der Homepage von Wim Wenders
Man on a Swing

***Man on a Swing*** () je američki igrani film snimljen 1974. godine u režiji Franka Perryja. Po žanru je triler, a protagonist, čiji lik tumači Cliff Robertson, je policijski detektiv koji istražuje ubistvo žene i nikako ne može otkriti važne tragove sve dok mu u pomoć ne stigne tvornički radnik (čiji lik tumači Joel Grey) koji tvrdi da je vidovnjak. Radnja prikazuje kako tokom istrage inspektor počinje sumnjati u to da je "vidovnjak" povezan sa slučajem.

## Uloge
*Cliff Robertson ... Lee Tucker
*Joel Grey ... Franklin Wills
*Dorothy Tristan ... Janet Tucker
*Elizabeth Wilson ... Dr. Anna Willson
*George Voskovec ... Dr. Nicholas Holnar
*Ron Weyand ... Dr. Philip Fusco
*Peter Masterson ... Willie Younger
*Lane Smith ... Ted Ronan
*Joe Ponazecki ... Dan Lloyd
*Christopher Allport ... Richie Tom Keating
*Patricia Hawkins ... Diana Spenser
*Richard Venture ... Čovjek u motelu
*Dianne Hull ... Maggie Dawson
*Gil Gerard ... Donald Forbes
*Robert Dryden ... Mr. Dawson
*Alice Drummond ... Mrs. Dawson
*Richard McKenzie ... Sam Gallagher
*Brendan Fay ... Otac Connally
*Clarice Blackburn ... Mrs. Brennan
*Nicholas Pryor ... Paul Kearney
*Josef Sommer ... Pete Russell
*Shawn Campbell ... Steve Barron
*Ben Slack ... Ronnie
*Clarence Felder ... Trener
*Penelope Milford ... Evelyn Moore
*Bruce French ... Čovjek za blagajnom
*Loretta Fury ... Mrs. Segretta
*Roy Mason ... Menadžer tvornice
*James Galvin ... Čovjek u tvornici

## Vanjske veze
*
Siedem dni w tygodniu

***Siedem dni w tygodniu*** () je poljsko-nizozemski kratki dokumentarni film snimljen u režiji Krzysztofa Kieslowskog i premijerno prikazan početkom 1990. godine. U njemu se prikazuje svakodnevni život u Varšavi. Predstavlja dio šire cjeline, odnosno umontiran je u dugometražni film *[[City Life (film, 1990)|Gradski život]]* u kome je dvanaest različitih autora prikazalo život gradova u dvanaest različitih dijelova svijeta.

## Vanjske veze
*
Falsche Bewegung

***Falsche Bewegung*** () je zapadnonjemački igrani film  snimljen u režiji Wima Wendersa i premijerno prikazan 1975. godine. Po žanru je mješavina drame i filma ceste, a scenarij je napisao Wendersov prijatelj Peter Handke kao slobodnu adaptaciju romana *[[Wilhelm Meisters Lehrjahre]]* Johanna Wolfganga von Goethea. Protagonist, čiji lik tumači Rüdiger Vogler je mladić s književnim ambicijama koji, u nastojanju da dobije inspiraciju, odlučuje proputovati Njemačku od sjevera prema jugu. Radnja prikazuje kako tom prilikom upozna niz neobičnih likova koji će mu se pridružiti na putovanju. *Falsche Bewegung* je poznat kao jedan od najmračnijih Wendersovih filmova, a što se često tumači time da je Handke scenario napisao pod snažnim dojmom samoubistva vlastite majke. Film je također poznat i po debitantskom nastupu Nastassje Kinski, koja je prilikom snimanja imala 12 godina.

## Uloge

*Rüdiger Vogler ... Wilhelm Meister
*Hans Christian Blech ... Laertes
*Hanna Schygulla ... Therese Farner
*Nastassja Kinski ... Mignon
*Peter Kern ... Bernhard Landau
*Ivan Desny ... Vlasnik dvorca
*Marianne Hoppe ... Wilhelmova majka
*Lisa Kreuzer ... Janine, Wilhelmova djevojka

## Vanjske veze
* 
* 
*''Wrong Move: Utter Detachment, Utter Truth'' an essay by James Robison at the Criterion Collection
Jorgos Papadopulos

**Jorgos Papadopulos** (; 5. maj 1919 – 27. jun 1999) je bio pukovnik grčke vojske i vođa vojnog udara 1967. godine.
U periodu od 1967. do 1973. istovremeno je bio predsednik Vlade, predsednik države, kraljev namesnik, ministar nekoliko resora.

## Biografija
Rođen je 9. maja 1913. godine u selu Eleohori na Peloponezu. Otac Hristos Papadopulos bio je seoski učitelj.

Jorgos Papadopulos je diplomirao na vojnoj akademiji 1940. godine.
Istakao se u Italijansko-grčkom ratu 1940. godine.
Oženio se 1942. godine sa Niki Vasiliadi, sa kojom je imao dvoje dece. Razveo se 1969. godine da bi se oženio sa Despinom Gašpar, službenicom Ministarstva odbrane sa kojom je imao ćerku.

Od 1944. godine učestvovao je u borbi saveznika na Bliskom istoku. Učestvovao je i u Grčkom građanskom ratu od 1946 – 1949. godine. Pedestih i šezdesetih godina dvadesetog veka radio je na visokim položajima u grčkoj vojsci.

Na izborima koji je trebalo da budu održani 1967. godine očekivala se pobeda levice. Grupa pukovnika pod vođstvom Jorgosa Papadopulosa mesec dana pre izbora nasilno je preuzela vlast u zemlji 21. aprila 1967. godine, pod izgovorom da se ne sme dopustiti dolazak komunista na vlast.

Kralj Konstantin II je potpisao ukaz o formiranju vojne vlade i napustio zemlju.

Vojna vlada je organizovala referendum o državnom uređenju maja 1973. godine. Od tada je Grčka republika, a prvi predsednik je bio Jorgos Papadopulos.

Studentska pobuna je izbila 17. novembra 1973. godine, a ugašena je uz pomoć vojske.

Papadopulos je imao nameru da ublaži režim, ali je njegov prijatelj pukovnik Dimitrije Joanidis svrgao Papadopulosa u novom vojnom udaru 25. novembra 1973. godine i stavio ga u kućni pritvor.

Joanidis je organizovao puč na Kipru 21. aprila 1974. i svrgao predsednika Kipra Makariosa III, a ta akcija je poslužila Turcima kao izgovor za vojnu invaziju na Kipar. Posle događaja na Kipru, Grci su svrgli vojnu huntu i došlo je do uspostavljanja demokratije 20. jula 1974. godine.

Jorgos Papadopulos je osuđen na smrtnu kaznu, koja je kasnije zamenjena doživotnim zatvorom.

Umro je u zatvoru 27. juna 1999. godine.
Fedon Gizikis

**Fedon Gizikis** (; 16. jun 1917 - 27. jul 1999) bio je grčki general koji je od 1973. do 1974. služio kao drugi i posljednji predsjednik Grčke pod režimom diktature pukovnika.

Vojnu karijeru je otpočeo 1939. godine, te sudjelovao u Grčko-italijanskom i građanskom ratu. Godine 1967. je bio među oficirima koji su podržali državni udar kojim je uspostavljena pro-američka desničarska vojna diktatura. Pod tim je režimom vršio niz važnih dužnosti. Kada je nedugo nakon krvavo ugušene pobune na atenskoj Politehnici dio ekstremnih oficira na čelu sa Dimitriosom Joanidisiom bio uplašen da bi njen tadašnji vođa diktaturem predsjednik Georgios Papadopoulos mogao ublažiti režim, izvršen je beskrvni puč kojim je svrgnut, a Gizikis postavljen na mjesto predsjednika. Gizikis je uglavnom služio kao Joanidisova marioneta sve dok ponižavajuća turska invazija Cipra nije dovela do sloma vojne hunte i povratka demokracije. Gizikis je formalno ostao na mjestu šefa države dok ga nije predao demokratski izabranom  Michailu Stasinopouosu. Gizikis se isti dan umirovio iz vojske. Protiv njega je pokrenut krivični postupak zbog veleizdaje, ali je 1976. obustavljen.
Argo 16

**Argo 16** je bilo šifrirano ime za transportni avion Douglas C-47 Skytrain, formalno u službi Italijanske ratne avijacije, a stvarno korišten od obavještajne službe SISMI u svrhu elektronskog izviđanja i drugih misija uperenih protiv susjedne SFR Jugoslavije. 23. novembra 1973. godine, nedugo nakon uzlijetanja sa venecijanskog aerodroma, avion je eksplodirao i srušio se na petrokemijsku tvornicu u predgrađu Marghera, izazavši ekološku katastrofu. Italijanska vlada je brojne detalje nesreće proglasila službenom tajnom, a zbog čega su se u javnosti tokom decenija pojavile brojne teorije zavjere, najčešće vezane uz djelatnost izraelske tajne službe Mossad i italijansku upetljanost u arapsko-palestinski sukob, a kojima su svoj doprinos svojim izjavama dali i brojni istaknuti italijanski političari.

## Vanjske veze
* 
*
Atentat na Fiumicinu 1973.

**Atentat na Fiumicinu 1973. godine** () je bio teroristički napad kojeg je 17. decembra 1973. godine na rimskom aerodromu Fiumicino izvela grupa militantnih pripadnika Palestinske oslobodilačke organizacije, a koji je rezultirao sa uništenjem jednog i otmicom drugog putničkog aviona, te 34 mrtva i 15 ranjenih. Teroristi su na aerodrom napad započeli automatskim oružjem skrivenim u prtljagu, pucajući i uzimajući taoce. Njihova prva meta je bio Pan Amov Boeing 707 na koga su pucali, i u čije su otvore bacili fosforne bombe. Potom su oteli Lufthansin avion Boeing 737 gdje su uzeli taoce, te preko Atene došli u Kuvajt gdje su svi oslobođeni.

## Povezano
*Napadi na bečki i rimski aerodrom 1985.

## Literatura
*Gabriele Paradisi, Rosario Priore: La strage dimenticata Fiumicino 17 December 1973, Reggio Emilia 2015.
Luis Carrero Blanco

**Luis Carrero Blanco** (4. ožujka 1903.- 20. prosinca 1973.) bio je španjolski admiral i državnik, te važna figura tijekom diktature Francisca Franca.

Studirao je na Španjolskoj pomorskoj akademiji i sudjelovao u pohodu na Maroko od 1924. do 1926. godine. Kada je 1936. buknuo Španjolski građanski rat, našao se iza republikanskih linija, pa je raznim kanalima prebjegao na stranu pristalica Franca, falangista. Postao je jedan od najbližih suradnika Franca. Smatran je njegovim logičnim nasljednikom jer je bio ideološki vrlo sličan ostarjelom diktatoru. U 63. godini unaprijeđen je u čin admirala. Protivio se ulasku Španjolske u Drugi svjetski rat na strani Sila osovine. Također se žestoko protivio kapitalizmu i liberalizaciji režima početkom 1950-ih godina. Kada je pogubljeno pet revolucionara, od kojih su neki bili članovi ETA-e, Baskima je prekipjelo.

Samo šest mjeseci nakon stupanja na dužnost premijera, dok je izlazio s mise, na njega je izvršen atentat. Četiri člana ETA-e iskopali su tunel i u njega stavili od 80 do 100 kg eksploziva. Iako je premijer vozio blindirani Dodge Dart, to mu nije pomoglo. Snažna detonacija odbacila ga je preko krova crkve i na krov četvrtog kata obližnje zgrade.  U priopćenju je ETA jednostavno rekla da je to zaslužio zbog gušenja baskijskog nacionalizma i ponašanja u Vladi.

Za života Blanco je bio i veliki zaštitnik organizacije Opus Dei.
Die Angst des Tormanns beim Elfmeter

***Die Angst des Tormanns beim Elfmeter*** () je zapadnonjemačko-austrijski igrani film snimljen 1972. godine u režiji Wima Wendersa. Po žanru je drama, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana Petera Handkea koji je također napisao scenario. Protagonist, koga tumači Arthur Brauss je golman koji nakon svađe sa sucem na utakmici bude isključen te nakon toga počne besciljno lutati ulicama. Radnja prikazuje kako slučajno upozna blagajnicu u kino-dvorani sa kojom će provesti noć, ali je potom bez ikakvog povoda zadaviti.

## Vanjske veze
* 
* ''Die Angst des Tormanns beim Elfmeter'' bei der Wim Wenders Stiftung
Der scharlachrote Buchstabe

***Der scharlachrote Buchstabe*** ( je zapadnonjemačko-španski igrani film snimljen 1973. godine u režiji Wima Wendersa. Po žanru je drama, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana američkog književnika Nathaniela Hawthornea. Radnja se događa u Massachusettsu pod vlašću puritanskih engleskih doseljenika u 17. vijeku, a protagonistica, čiji lik tumači Senta Berge je Hester Prynne, žena koja je rodila vanbračno dijete te je prisiljena zbog toga nositi grimizno slovo na odjeći.

## Vanjske veze
* 
* 
* ''Der scharlachrote Buchstabe'' bei der Wim Wenders Stiftung
Paracelska ostrva

**Paracelska ostrva** (, ) nenaseljeni su arhipelag u Južnom kineskom moru koji se sastoji od malih ostrva i grebena. Smešten je 230&nbsp;km južno od kineskog ostrva Hajnan i 200&nbsp;km istočno od vijetnamskog ostrva Lishon.

Celi arhipelag ima preko 130 različitih morskih grebena, ali svega oko trideset njih su prava ostrva. Ostrva se nalaze na teritoriji od oko 15.000&nbsp;km² površine teritorijalnog mora. Najveća Paracelska ostrva su Patl, Trajton, Kresent i Linkoln.

## Politički spor
Oko ove teritorije vodi se međunarodni spor između sledećih zemalja: 
* 
* 
* 

Arhipelah je decenijama predmet spora između Kine i Vijetnama. Godine 1974. nakon kratkotrajnog okršaja sa snagama tadašnjeg Južnog Vijetnama, arhipelag su okupirale vojne snage NR Kine, ali i Vijetnam i Republika Kina (Tajvan) ističu i dalje svoje pravo na ovu teritoriju.

Kao i ostrva Sparli, i ovaj arhipelag nema veliki ekonomski značaj i predstavlja značajnu geopolitčku poziciju u Južnom kineskom moru.

## Povezano
* Ostrva Spretli

## Reference
Bitka za Paracelske otoke

**Bitka za Paracelske otoke** bio je kratki oružani sukob između mornaričkih snaga NR Kine na jednoj, i tadašnje Republike Južni Vijetnam na drugoj strani, koji se odigrao od 19. do 20. januara 1974. na Paracelskim otocima u Južnom Kineskom moru.

Paracelski otoci, grupa uglavnom nenastanjenih i ekonomski nevažnih otoka, je zbog jednake udaljenosti od vijetnamskog i kineskog kopna su bili predmetom teritorijalnih sporova od kraja 19. vijeka. Početkom 1974. Južni Vijetnam je odlučio uspostaviti kontrolu na otocima te je poslao grupu brodova kao i jedinice marinaca koje su trebale uspostaviti garnizon. Tamo su naišle na kineske brodove i vojnike koji su već uspostavili baze. 19. januara je došlo do okršaja u kojem su južnovijetnamske snage pretrpjele gubitke i prisiljene na povlačenje. NR Kina otada drži kontrolu nad otocima, koji su i dalje predmetom spora.

## Izvori

## Vanjske veze

* Overview of the battle by a Vietnamese officer
* Paracels Islands Dispute 
* A Collection of Documents on Paracel and Spratly Islands by Nguyen Thai Hoc Foundation 
* GlobalSecurity.org
Jorgos Grivas

**Georgios Grivas** (; 6. jun 1897 – 27. januar 1974) bio je grčki vojskovođa, poznat kao vođa nekoliko gerilskih organizacija u nekoliko sukoba, a među kojima se ističe pokret EOKA protiv britanske vlasti nad Ciprom 1950-ih. Grivas, koji je bio vatreni zagovornik *[[enosis]]a* ili ujedinjenja Cipra sa Grčkom je početkom 1970-ih je na Cipru vodio pokret EOKA B čiji je cilj bilo odvraćanje eventualne turske invazije. Njegova smrt je omogućila da pokret EOKA B preuzmu radikalni desničari povezani sa tadašnjom grčkom vojnom huntom i izvedu puč protiv demokratske vlasti arhiepiskopa Makariosa, a što je Turcima poslužilo kao izgovor za invaziju nekoliko mjeseci kasnije.
Bijelo Bučje (Travnik)

**Bijelo Bučje** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini, u Općini Travnik. Administrativno spada u Federaciju Bosne i Hercegovine, njen Srednjobosanski kanton. Prema popisu stanovništva iz 2013 u naselju je bilo 739 stanovnika, a većinsko stanovništvo su Bošnjaci.

## Stanovništvo
Prema posljednjem službenom popisu stanovništva iz 2013., u ovom naselju živjelo je 739 stanovnika, a selo je bilo etnički homogeno s većinskim bošnjačkim stanovništvom.

## Povezano
* Federacija Bosne i Hercegovine
* Srednjobosanski kanton
* Travnik

## Reference

## Vanjske veze
* „Popis po mjesnim zajednicama“ 
* Statistika za Općinu Travnik
* Zvanični sajt Općine Travnik
Komar

**Komar** je planina u srednjoj Bosni, sjeveroistočno od Donjeg Vakufa.

Nalazi se istočno od ceste koja spaja Donji Vakuf i Travnik. Planinu okružuju gradovi Donji Vakuf, Travnik i Novi Travnik.

Na obroncima planine je 1934. godine sagrađena tvornica gipsa.

## Povezano
*Donji Vakuf
*Travnik

## Reference

## Vanjske veze
* http://www.fzs.ba/BihB/Planine.htm 
* http://maps.google.com/maps?q=donji+vakuf+map
Vučja planina

**Vučja planina ** je planina u Bosni i Hercegovini, na prostoru centralne Bosne. Nalazi se između Teslića i Zenice. Najviši vrh je na nadmorskoj visini od 1.378 metara. Po svojoj konfiguraciji to je ustvari planinska visoravan. S obzirom na položaj borbenih linija na ovoj planini u ratu u Bosni i Hercegovini 1990-ih, površine su mjestimično minirane pa nije preporučljivo kretanje ovim područjem.

## Povezano
*Teslić
*Zenica

## Reference
Calavera

**Calavera** (mn. *calaveras*; na španskom "lubanja") je izraz kojim se u Meksiku označava umjetnički prikaz ljudske lubanje. Koristi se prije svega u kontekstu tradicionalne proslave Dana mrtvih, odnosno katoličkog blagdana Svih svetih. Calavere se prave od različitih materijala, a kada se pravi od šećera ili jestivih materijala, nude se djeci.

## Vanjske veze
Billy Two Hats

***Billy Two Hats*** () je američko-britansko-izraelski vestern film snimljen 1974. godine u režiji Teda Kotcheffa. Protagonist, koga tumači Gregory Peck je ostarjeli škotski pljačkaš banaka koji kao svog štićenika i posinka uzima mladog miješanca po imenu Billy Dva Šešira (a kjoga tumači Desi Arnaz, Jr..

## Uloge
* Gregory Peck ... Arch Deans
* Desi Arnaz, Jr. ... Billy
* Jack Warden ... Šerif Henry Gifford 
* David Huddleston ... Copeland, vlasnik saluna
* Sian Barbara Allen ... Esther Spencer
* John Pearce ... Spencer
* Dawn Little Sky ... Copelandova squaw
* W. Vincent St. Cyr ... Vođa Indijanaca
* Henry Medicine Hat ... Indijanac
* Zev Berlinsky ... Indijanac
* Antony Scott ... Indijanac
* Vic Armstrong ... Harry Sweets Bradley

## Izvori

## Vanjske veze
*
*
Chambre 666

***Chambre 666*** () je francusko-zapadnonjemački dokumentarni film snimljen 1982. godine u režiji Wima Wendersa. Nastao je za vrijeme Kanskog festivala, kada je Wenders okupio nekoliko svojih kolega u hotelskoj sobi i sa svakim od njih napravio kratki intervju posvećen stanju filmske umjetnosti u tadašnjem svijetu.

## Vanjske veze
*  
*