Kozarac (Čeminac)

**Kozarac** (mađarski **Keskend** [ˈkɛʃkɛnd]), naselje u Općini Čeminac (Osječko-baranjska županija).

## Geografija
**Kozarac** je smješten u južnom dijelu Baranje, u mikroregiji Baranjske nizine Istočnohrvatske ravnice. Udaljen je 4&nbsp;km sjeverno od općinskog sjedišta Čeminca i 10&nbsp;km jugoistočno od Belog Manastira. Leži na nadmorskoj visini od 90 m. Nalazi se državnoj cesti D7 (granični prijelaz Duboševica prema Mađarskoj - Kneževo - Branjin Vrh - Beli Manastir - Kozarac - Čeminac - Švajcarnica - Darda - Bilje - Osijek - Đakovo - granični prijelaz Slavonski Šamac prema BiH).

Autobusnim vezama povezan je s Belim Manastirom, Osijekom i Zagrebom.

## Stanovništvo
Do kraja Drugog svjetskog rata u Kozarcu su većinom živjeli Nijemci katoličke vjere, a 1946. godine doselili su se Međimurci.


Broj stanovnika kretao se ovako: **437** (1857), **436** (1869, **501** (1880), **523** (1890), **547** (1900), **638** (1910), **592** (1921), **655** (1931), **705** (1948), **660** (1953), **784** (1961), **692** (1971), **684** (1981), **933** (1991), **789** (2001), **722** (2011)..

Narodnosni sastav stanovništva Kozarca (1991. godine):
* Hrvati (87,35 %)
* Srbi (7,18 %)
* Mađari (2,68 %)
* Jugoslaveni (1,72 %)
* Ostali (1,07 %)

Prema popisu iz 2011. godine stanovništvo je uglavnom hrvatsko (94%), te srpsko (3%).

### Prezimena stanovnika
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine **20 najčešćih prezimena** u Kozarcu su:
* Novak, Furdi, Kerovec, Tkalec, Brumen, Zadravec, Habuš, Mihaljec, Šekutor, Horvat, Palfi, Slamek, Vida, Antolić, Kovač, Mustak, Tomić, Đurkin, Baksa, Piknjač

a nekad su najčešća **prezimena** bila:
* Novak, Kerovec, Tkalec, Brumen, Kedmenec, Mihaljec, Palfi, Šekutor, Horvat, Marodi, Sokač, Zadravec, Baranašić, Bartolić, Cerković, Furdi, Kamenar, Kovač, Mihalec, Mijaković 

## Historija
Kozarac (*Keskend*, *Geisdorf*) ima kratku, ali burnu historiju. U nepunih 300 godina postojanja selo je bilo dva puta temeljito opljačkano i nekoliko mu je puta potpuno izmijenjena nacionalna struktura stanovništva.

### Osnutak sela

Naselje osnivaju oko 1720. godine Nijemci-katolici (tzv. podunavski Švabe - *[[Donauschwaben]]*), koje naseljava tadašnji vlasnik i osnivač Beljskog vlastelinstva princ Eugen Savojski s područja Bavarske i Schwarzwalda. Doseljenici krče gustu šumu kojom je tada bio pokriven veći dio središnje Baranje i stvaraju poljoprivredno zemljište. (U vrijeme turske vladavine u Baranji 1526-1687. kroz to područje prolazi glavna turska vojna cesta Carigrad-Beč pa se starosjedilačko, većinom mađarsko stanovništvo sklanja u sigurnije zabačenije krajeve uz Dravu i Dunav: Kopačevo, Lug, Vardarac, Suzu, Zmajevac, a središnji dio Baranje ostaje zapušten i slabo naseljen.)

Tokom XIX. stoljeća Kozarac se ekonomski razvija, 1811. godine gradi se crkva sv. Emerika, a 1907. u mjestu se osniva i poštanski ured.

### Stvaranje Jugoslavije
Nakon Prvog svjetskog rata i raspada Austro-Ugarske Monarhije 1918. godine Kozarac, kao i cijela južna Baranja, ulazi u sastav Kraljevine SHS (kasnije nazvane Kraljevina Jugoslavija) pa u selu dolazi i do značajnijih promjena. (Usporedi: Agrarna reforma)

Jugoslavenske vlasti 1922. godine mijenjaju dotadašnji službeni naziv mjesta - Keskend (čit. *Keškend*) u Kozarac. Iste 1922. godine na tadašnje rubne dijelove naselja (današnja Ulica Ante Starčevića) doseljavaju se pravoslavne (srpske) porodice (tzv. solunaši) s područja Gorskoga kotara (okolica Ogulina) pogrešno nazvani Ličanima, po kojima se i danas ta ulica naziva "Ličkom ulicom" ili "Likom". Godine 1928. "Ličani" osnivaju pravoslavno groblje u Kozarcu. Doseljenim porodicama zemljište nije poklonjeno, nego su ga one otplatile.

### Nakon Drugog svjetskog rata
Nakon završetka Drugog svjetskog rata, 1945. njemačko stanovništvo napušta selo u strahu od Crvene armije koja prelazi Dunav kod Batine, a komunističke vlasti kasnije oduzimaju Nijemcima njihovu imovinu i zabranjuju im povratak. Kozarac ostaje napušten te se sistematski pljačka i devastira.

Godine 1946. komunističke vlasti na napuštena imanja besplatno koloniziraju hrvatske porodice iz Međimurja, koje dolaze u potrazi za boljim životom u Baranju. Ubrzo nakon doseljavanja, 1947. godine, osniva se i Nogometni klub "Međimurec".

Snove o boljem životu ubrzo prekidaju komunističke vlasti koje od 1947. godine osnivaju "seljačke radne zadruge" te po direktivi provode prisilnu kolektivizaciju sela. Na području Kozarca djelovale su dvije seljačke radne zadruge: SRZ "Baranja" i SRZ "Karlo Mrazović".

Godine 1952. u selo stiže električna struja. Nakon ukidanja seljačkih radnih zadruga 1953. godine selo se počinje snažnije ekonomski razvijati, a vrhunac razvoja dostiže 80-ih godina 20. stoljeća. U Kozarcu tada djeluje i snažna poljoprivredna zadruga. Godine 1988. uvode se telefoni te se planira izgradnja vodovodne mreže. No daljnje planove prekida početak Domovinskog rata.

### Domovinski rat
U osmom mjesecu 1991. godine u Kozarac, uz pomoć JNA, ulaze jedinice tadašnje teritorijalne odbrane (koje hrvatska strana naziva *srpskim paravojnim jedinicama*), a nesrpsko stanovništvo većinom napušta selo, bježeći u pravcu Osijeka i mađarske granice. Za vrijeme srpske vlasti selo se po drugi put u historiji pljačka i devastira, a u napuštene kuće Hrvata, Mađara i drugih nesrba naseljavaju se protjerani Srbi s područja Zapadne Slavonije. Većina je stanovnika Kozarca provela rat u progonstvu od Osijeka, Slatine i Međimurja pa sve do Zagreba i primorja. Odmah po odlasku u progonstvo neki aktivno sudjeluje u obrani grada Osijeka, gdje i pogiba hrvatski branitelj Damir Furdi iz Kozarca.

Nakon završetka mirne reintegracije Hrvatskog Podunavlja 1998. godine stanovnici Kozarca se vraćaju u svoje selo. Odmah nakon povratka Kozarac se pretvara u veliko gradilište, započinje obnova kuća i infrastrukture, obnavljaju se ceste, električna mreža, javna rasvjeta, škola, ponovo se uvode telefoni, dovršava planirani vodovod, gradi se Međimurskji dom. Osim toga obnavlja se i rad Nogometnog kluba "Međimurec", kao i Dobrovoljnog vatrogasnog društva Kozarac.

## Privreda

Privrednu osnovu Kozarca čine ratarstvo, stočarstvo, trgovina, ugostiteljstvo i obrt (autoprijevoz). Stanovnici su se nekad bavili i obradom drveta. U naselju je godinama djelovala poljoprivredna zadruga.

## Kultura, obrazovanje i sport
* Dobrovoljno vatrogasno društvo Kozarac
* Klub mladih i međugeneracijske solidarnosti Kozarac
* Kulturni centar
* Moto-klub "Zločesti anđeli" Baranja (u Registar udruga Republike Hrvatske upisan 17. X. 2008)
* Nogometni klub "Međimurec" Kozarac
* Područna škola Osnovne škole Čeminac
* Športsko ribolovno društvo "Piškur" Kozarac

•Leon Baksa-Najbolji nogometas povijesti Kozarca.

## Znamenitosti i zanimljivosti

* Crkva sv. Emerika izgrađena je 1811. godine. Kozarac je filijala Župe Presvetoga Srca Isusova iz Čeminca, Baranjski dekanat Đakovačko-osječke nadbiskupije.
* Kip svetog Florijana, zaštitnika vatrogastva preko puta crkve, podignut 1927. (s natpisom: "Zur Ehre Gottes und des hl. Florian") pokraj kojeg je nekad postojala vatrogasna kućica.
* Križno drvo obitelji Herb u središtu sela posvećeno svetom Antunu.
* Križno drvo (nažalost oštećeno) na izlazu iz sela prema Kneževim Vinogradima koje je podigao Stefan Schafer 1942. (pokraj kanala Bojane).

## Galerija
 	 
Datoteka:Kozarac-sjever.jpg |Sjeverni ulaz u Kozarac iz pravca Belog Manastira 
Datoteka:Kozarac-jug.jpg |Južni ulaz u Kozarac iz pravca Osijeka	 
Datoteka:Herb kozarac.jpg| Križno drvo obitelji Herb u središtu sela 


## Ulice
* **Međimurska ulica** (Glavna ili 1. ulica) < Ulica JNA
* **Ulica [[Damir Furdi|Damira Furdija]]** (Bajerova ili 3. ulica)
* **Ulica [[Matija Gubec|Matije Gupca]]** (Crkvena ili 2. ulica)
* **Ulica [[Stjepan Radić|Stjepana Radića]]**
* **Ulica [[Ban Josip Jelačić|Bana Josipa Jelačića]]** (Trate)
* **Ulica Hrvatske mladeži** < Omladinska ulica
* **Ulica [[Ante Starčević]]a** < Lička ulica
* **Novo naselje** (Ciglana)

## Vanjske veze

* Ante Sekulić: "Hrvatski baranjski mjestopisi" (str. 146)
* Klub mladih i međugeneracijske solidarnosti Kozarac
* Davorin Taslidžić: "Na vratima naroda, na granici svjetova"
* Ladislav Koncz: "Hrvatska i mađarska Baranja"