open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Harald Lepokosi

**Harald Lepokosi** (oko 850–oko 933) je bio prvi kralj Norveške (872 – 930).

## Prvi kralj Norveške
Od svog oca Halfdana Crnog nasledio je nekoliko malih raspršenih kraljevstava u Vestfoldu na jugoistoku Norveške. Počeo je da osvaja 866. mala norveška kraljevstva i Varmland u Švedskoj. Posle velike pomorske pobede 872. u fjordu Hafrs blizu Stavangera Harald Lepokosi je ujedinio Norvešku i postao prvi kralj Norveške.

## Beg nezadovoljnih iz Norveške
Kraljevstvo mu je bilo ugroženo sa svih strana, jer su protivnici pobegli iz Norveške na Orknejska, Šetlandska i Farska ostrva, u Škotsku, pa čak i na Island. Vikinški ratnici su pobegli na ostrva Škotske, gde nisu imali dovoljno sredstava za život, pa su se okrenuli pljački. Odatle su ugrožavali ne samo njega, nego i celu Evropu.

Mnoge norveške lokalne bogate i ugledne vođe, koje nisu pobegle takođe su predstavljale su opasnost za Haralda, pa ih je on prislio da napuste zemlju i odu daleko. Time je došlo do prvog velikog naseljavanja Islanda. Kralj Harald Lepokosi je uveo oporezivanje zemlje, što dotad nije bio običaj, pa su Island naselili svi oni koji su bili nezadovoljni tim potezima.

## Rasterao protivnike do Islanda
Konačno kralj Harald je preuzeo ekspedicije, čiji cilj je bio oslobađanje ostrvlja i Škotske od Vikinga. Namera je bila da se reši protivnika. Veliki broj Vikinga je pobegao na Island, čime je Island izrastao u nezavisnu državu. Škotska ostrva su postala deo Norveške.

Tokom kasnijeg razdoblja došlo je do borbe među njegovim sinovima. Svima je dao kraljevske titule i posede na kojima su upravljali u ime Haralda. Time nisu prestale svađe, nego su se nastavile i posle njegove smrti. Nasledio ga je Erik Krvava Sekira.
750-e

**750-e** su decenija koja je počela 1. januara 750. i završila 31. decembra 759. 

## Događaji i trendovi
* 25. 1. 750 - Bitka na Zabu u kojoj ustanici na čelu sa As-Saffahom nanose odlučujući poraz omejadskom kalifu Marvanu II, poslije čega će As-Saffah postati kalif i uspostaviti Abadidski Kalifat.
* maj-septembar 751 - Bitka za Talas u kojoj abasidska vojska nanosi odlučujući poraz kineskoj vojsci dinastije Tang, okončavši tako kinesku dominaciju nad Centralnom Azijom i stvorivši uvjete za postepenu islamizaciju te oblasti.
* 751 - Franački majordom Pipin Mali, uz podršku plemića i blagoslov pape Zaharije sa prijestolja zbacuje kralja Hilderika III okončavši time Merovinšku dinastiu, te stupa na prijestolje započevši Karolinšku dinastiju.
* 756 - Abd ar-Rahman I, jedini preživjeli član bivše vladarske kuće Omejada, u al-Andalusu (Španija) osniva samostalnu muslimansku državu poznatu kao Kordovski Emirat, čime je trajno okončano dotadašnje političko jedinstvo islamskog svijeta.
* 756 - U Kini izbija veliki An Shi ustanak protiv dinastije Tang.
* 759 - Pipin Mali zauzima Narbonne nakon čega su Arapi poslije nepune četiri decenije istjerani iz današnje južne Francuske.

## Reference
Ragnvald Sigurdsson

**Ragnvald Sigurdsson** (750 – iza 814) bio je velmoža, odnosno poglavica/gospodar mjesta Huseby u Listi, koje se nalazilo u današnjoj norveškom okrugu Vest-Agder. Njegova kćer Gunhild se udala za Haralda Granraudea, kralja Agdera. Zahvaljujući tome je ostao upamćen kao pradsjedHaralda Lijepokosog, prvog norveškog kralja.

## Povezano
* Heimskringla

## Vanjske veze
* http://www2.arendal.kommune.no/QuickPlace/kultur/Main.nsf/h_Index/AEA94607C1E11CC2C1256EC2002BE030/?OpenDocument&Form=h_PageUI
NGC 1555

**NGC 1555** je promjenljiva maglica u zviježđu Biku. Spada u Herbig-Tarove objekte. Osvjetljuje ju zvijezda T Tauri, koja se nalazi u zviježđu Biku. Veličina ove maglice se mijenja s magnitudom ove zvijezde. U Sharplessovu katalogu je NGC 1555 pod brojem 238.

## Reference

## Vanjske veze

*
Light Years

***Light Years*** je sedmi studijski album australijske pjevačice Kylie Minogue objavljen 2000. godine u izdanju diskografskih kuća Parlophone.

## Informacija
*Light Years* uglavnom se smatra Minogue povratnim albumom jer s njim vraća se pop korijenima i vrhovima top lista. Službena statistika prodaje albuma kaže da ga je prodano 1.3 milijuna primjeraka, dok producent pjesme „Spinning Around” kaže da je prodano preko 2 milijuna primjeraka.
 
Album je postigao veliki uspjeh u Australiji, gdje je dospio na drugo mjesto u oktobru 2000. godine a za dva tjedna i na prvo mjesto, tako postajući prvo Minogue album koji je dospio na prvo mjesto australijske liste. U Velikoj Britaniji je album debitirao na drugom mjestu tamošnje ljestvice u oktobru 2000. godine. Idućeg tjedna pao je na 7. mjesto, onda nastavio padati i tako se zadržao na ljestvici 31 tjedana. Dobio je platinastu certifikaciju zbog prodanih barem 300.000 primjeraka. U ostalim državama je prodaja albuma sigurnija. U Novom Zelandu je album proveo pet tjedana na ljestvici, a najviše mjesto mu je osmo. U Švedskoj, za pet tjedana najviša mu je pozicija 25. mjesto, a dospio je i na 24. mjesto u Finskoj, 28. mjesto u Švajcarskoj, 50. mjesto u Francuskoj i 71. mjesto u Nizozemskoj.

## Singlovi
„Spinning Around” najavni je singl za album objavljen u junu 2000. godine. Debitirao je na prvom mjestu u Australiji i Velikoj Britaniji. Pjesma je označila Minogue povratak svojim pop korijenima. Videospot koji prikazuje Minogue kako pleše u noćnom klubu u zlatnim vrućim hlačicama započeo je opsjednutost tabloida za njom.
 
„On a Night Like This” je objavljen u septembru 2000. i debitirao je na prvom mjestu australijske i drugom mjestu britanske liste. Objavljivanje pjesme kao singl podudaralo se s Minogue nastupom na svečanom otvaranju Olimpijskih igara 2000 u Sydneyu gdje je pjevala tu pjesmu. Sljedeće nedjelje, kad je već pala s vrha ljestvice, pjesma se vratila na prvo mjesto u Australiji.
 
U oktobru 2000. godine objavljen je Minogue duet s Robbiejom Williamsom pjesma „Kids”, koju su napisali Robbie Williams i Guy Chambers, dospjela je na drugo mjesto u Velikoj Britaniji i peti mjesto u Australiji.
 
„Please Stay” objavljena je kao singl u decembru 2000. i dospjela je na 10. mjesto u Velikoj Britaniji i 10. mjesto u Australiji. Minogue je izvodila ovu pjesmu na britanskom glazbenom programu *[[Top of the Pops]]*.
 
„Your Disco Needs You” druga je pjesma koju su napisali Williams i Chambers za album. Pjesma je postala mali hit kad je objavljena kao singl u Njemačkoj. U Australiji to je njeno prvo ograničeno singl izdanje, objavljeno je samo 10.000 primjeraka. To se primijetilo i na ljestvici, jer singl je debitirao na 20. mjestu, zatim pao na 45. mjesto dok nije napustio ljestvicu.

## Popis pjesama

## Top ljestvice

## Prodaje i certifikacije

## Reference

## Vanjske veze
* Službena stranica Kylie Minogue
Jugoslaveni u Srbiji

**Jugosloveni u Srbiji** su građani Republike Srbije jugoslovenske nacionalnosti. Prema poslednjem popisu stanovništva, domaćinstava i stanova iz 2022. godine, u Srbiji ima 27.143 etničkih Jugoslovena (0,41% od ukupnog stanovništva). Brojka ne uključuje Jugoslovene koji su se izjasnili kao pripadnici više etničkih grupa, odnosno "dvojako izjašnjene".

## Jugosloveni Srbije u brojkama
Etnički Jugosloveni su deseta po brojnosti nacionalna zajednica u Srbiji, a njih ima najviše u sjeveru zemlje, tačnije u sjevernoj pokrajini Vojvodini (12.176) i u glavnom gradu Beogradu (preko 8.061), gdje čine četvrtu najveću zajednicu. Jedna su od najrasprostranjenijih etničkih skupina u Srbiji, jer ih skoro ima u svakoj opštini Republike Srbije.

Prosječna starost jugoslovenske zajednice je oko 50 godina, što je skoro 8 godina više od prosječne starosti cjelokupne populacije države (42,2), ali i manje od prosječne starosti Hrvata, Bugara, Makedonaca, Nijemaca i pripadnika drugih zajednica u Srbiji.

19.562 ili 83,95% Jugoslovena u Srbiji žive u gradskim naseljima, dok u ostalim naseljima žive 3.741 ili 16,05%

## Organizacije
Početkom 2013. godine u Srbiji je formirano udruženje "Jugoslovenski klub".

Jula 2022. godine formirana je organizacija Narodni pokret "Jugosloveni", koja je uoči popisa stanovništva u oktobru iste godine počela da podstiče građane Srbije da se slobodno izjasne kao etnički Jugosloveni. Njihovoj se inicijativi pridružio sve veći broj javnih osoba. Među njima je i radijski voditelj Daško Milinović, koji je takođe objavio da se radi na osnivanju Nacionalnog saveta Jugoslavena u Srbiji po ugledu na druge manjinske zajednice, koja bi radila na ostvarivanju jednakih prava kao druge manjinske grupe u zemlji.

## Demografija Jugoslovena Srbije

Broj Jugoslovena u Srbiji prema popisu iz 2022. godine:

Broj Jugoslovena u Srbiji prema popisima od 1971. godine do danas:

## Poznati Jugosloveni u Srbiji
Etnički Jugosloveni rođeni u Srbiji:

* Srđan Dragojević,, redatelj
* Kokan Mladenović, pozorišni reditelj
* Dejan Đokić, istoričar
* Oliver Dulić, političar
* Ljubiša Rajić, profesor
* Aleksandar Josipović, umetnik
* Ašok Murti, poznati stilista
* Zaharije Trnavčević, novinar, tv voditelj, političar
* Predrag Ejdus, glumac
* Aleksa Đilas, sociolog, istoričar, publicista
* Joška Broz, političar
* Ljubiša Ristić, reditelj
* Đorđe Dragojlović, novinar
* Željko Vidović, gradonačelnik i poslanik u Skupštini Vojvodine
* Duško Vujošević, košarkaški trener

Građani Srbije koji se identifikuju ili osećaju kao *Jugosloveni*, ali nije sasvim jasno da li se i po *nacionalnosti* tako deklarišu:
* Predrag Bjelac, glumac
* Dževad Prekazi, bivši nogometaš
* Monika Seleš, bivša teniserka
* Beba Lončar, glumica
* Đorđe Ðogani, pevač

## Povezano
* Jugosloveni u Bosni i Hercegovini
* Jugoslaveni u Hrvatskoj
* Jugosloveni u Makedoniji
* Jugoslaveni u Crnoj Gori
* Jugosloveni u Sloveniji

## Reference
751.

__NOTOC__
Godina **751.** (**[[rimske brojke|DCCLI]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 751. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Franački kralj Hilderik III, uz podršku plemstva i blagoslov pape Zaharije, svrgnut i poslan u samostan, čime završava Merovinška dinastija; na njegovo mjesto plemići biraju dotadašnjeg majordoma i de facto vladara Pipin Mali koji time formalno započinje vladavinu dinastije Karolinga.
* Langobardski kralj Aistulf zauzima Ravennu i Romagnu čime prestaje postojati bizantski Ravenski egzarhat.
* maj - septembar: Bitka za Talas u kojoj abasidske arapsko-muslimanske trupe kraj Samarkanda nanose odlučujući poraz kineskoj vojsci dinastije Tang, čime je zaustavljena kineska eskpanzija na zapad, te stvoreni uvjeti za kasniju islamizaciju Centralne Azije. 
* U Japanu sastavljena antologija poezije poznata pod nazivom *[[Kaifūsō]]*.
* Teodor zamjenjuje Teofilakta kao pravoslavni patrijarh Antiohije.
* Južna kineska luka Yangzhou pogođena strahovitom olujom, koja kao i oluja 721. godine, uništava preko 1000 brodova koji su u to vrijeme plovili kanalom.
* Gim Daeseong, ministar na dvoru južne korejske države Sille naređuje da se u Gyeongju sagrade hramovi Bulguksa i Seokguram.
*  Srebro iz Mellea u zapadnoj Francuskoj počinje preovlađivati u sastavu srebrnjaka na zapadu Evrope, umjesto bizantskog.


## Rođenja

* Karloman, kralj Franaka (u. 771)

## Smrti

* Hilderik III, merovinški kralj Franaka koga je svrgnuo Pipin Mali

## Reference
Kim Daeseong

**Kim Daeseong** (700&ndash;774) bio je glavni ministar (premijer) države Silla za vrijeme vladavine kralja Seongdeoka u periodu Ujedinjene Sille. Bio je sin prethodnog glavnog ministra Kim Mullyanga. Pripiusuje mu se osnivanje znamenitog hrama Bulguksa i svetišta Seokguram u Gyeongjuu. 

*[[Samguk Yusa]]* navodi legendu po kojoj je Kim Daeseong bio reinkarnacija djeteta pobožne ali siromašne žene. Hram Bulguksa je sagradio u sjećanje na roditelje u svom životu, a Seokguram u znak sjećanja na roditelje u prethodnom životu.
Kaifūsō

je najstarija zbirka kineske poezije (*kanshi*) koju su napisali japanski pjesnici.

Izdao je nepoznati sastavljač godine 751. U kratkom uvodu nepoznati autor odaje dojam da simpatizira cara Kobuna i njegove regente koje je u Jinshinskom ratu godine 672. svrgnuo car Temmu. Zbog toga se zbirka tradicionalno pripisivala Awami Mifuneu, praunuku cara Kōbuna.

Zbirka se sastoji od 120 djela koja su napisala 64 pjesnika; pjesme su napravljene u elegantnom stilu karakterističnom za Kinu 8. vijeka. Većina pjesnika su prinčevi i regenti kao što je princ Ōtsu. Osamnaest od Kaifūsō pjesnika, uključujući Ōtsua, su bili autori djela objavljenih u kasnijoj zbirci japanske poezije poznate kao *[[Man'yōshū]]*.

U vrijeme kada je pisan Kaifūsō, kineska poezija se u japanskom književnom svijetu više cijenila nego waka, a kineska slova su se koristila u službenim dokumentima. Većina sabranih djela je prvotno čitana na javnim manifestacijama.

## Vanjske veze
* Kaifūsō text
Romanja

**Romagna** (romanjolski: *Rumâgna*) je historijska regija Italije čije područje otprilike odgovara jugoistočnom dijelu današnje regije Emilia-Romagna. Tradicionalno se graničila sa Apeninima na jugozapadu, Jadranom na istoku te rijekama Reno i Sillaro na sjeveru i zapadu. Najveći gradovi oblasti su Ravenna, Cesena, Faenza, Forlì, Imola, Rimini i Grad San Marino (San Marino je samostalna država u historijskoj regiji Romagna). Regija se nedavno proširila sa pripajanjem sedam općina (Casteldelci, Maiolo, Novafeltria, Pennabilli, San Leo, Sant'Agata Feltria, Talamello) iz regije Marche, a u kojima se govori romanjolski dijalekt.

## Etimologija

Naziv *Romagna* dolazi od latinske riječi *Romània*, koja je ispočetka bila opći naziv za "zemlju koju nastanjuju Rimljani", a koja se prvi put pojavljuje u latinskim dokumentima iz 5. vijeka. Kasnije je dobila uže značenje i odnosila se na "teritoriju pod istočnorimskom vlašću", a čiji su se građani zvalji Rimljanima (*Romàioi* na grčkom) i smatrali nasljednicima carskog Rima. Tako se izraz *Romània* počeo koristiti za teritoriju Ravenskog egzarhata nasuprot drugih dijelova Sjeverne Italije pod langobardskom vlašću, a koje su se zvale *Langobardija* i *[[Lombardija]]*. *Romània* je kasnije postala *Romandìola* na vulgarnom latinskom, a što znači "mala Romània", te postala *Romagna* u suvremenom dobu.

## Reference

## Vanjske veze
* "Other Romagna", a local institution 
* ''La Romagna'' 
* RomagnaOggi.it, a newspaper serving the region online 
* Romagna2020.it, official website of a local committee promoting a 2020 Olympics bid
Burford

**Burford** (fonetski:ˈbɝːfɚd) je gradić u engleskoj grofoviji Oxfordshire, smješten na rijeci River Windrush i brdima Cotswold , oko 29 km zapadno od Oxforda, 35 km jugoistočno od Cheltenhama i 3 km od granice grofovije Gloucestershire. Toponim potiče od staroengleske riječi *burh* koja znači utvrđeno brdo i *ford* što znači prijelaz.

Burford je poznat kao lokacija u čijoj se blizini nalazi Battle Edge, odnosno lokacija bitke u kojoj je zapadnosaksonski kralj Cuthred 757. porazio kralja Aethelbalda od Mercije i time nakratko prekinuo mercijsku dominaciju nad drugim anglosaksonskim kraljevstvima.

Burford je zbratimljen s italijanskim gradićem Potenza Picena.

## Izvori

## Vanjske veze

* Burford Town Council website 
* 
* www.geograph.co.uk : photos of Burford and surrounding area
Vairokana

**Vairocana** (također poznat kao **Vairochana** ili **Mahāvairocana**) je nebeski buda koji se često (npr. u Sutri cvijetnog vijenca) tumači kao Ushićeno tijelo historijskog Gautame Bude; također se navodi kao dharmakaya Buda i veliki sunčani Buda. U kinesko-japanskom budizmu Vairocana se također tumači i kao oličenje budističkog koncepta shunyate ili praznine U konceptu Buda pet mudrosti u Vajrayana budizmu, Vairocana je u središtu. Njegova supruga u tibetanskom budizmu je Bijela tara (za svakog dhyani Budu postoji ženski Buda u tibetanskoj tradiciji).

Vairocana se ne smije miješati sa Virocanom, koji se pojavljuje u osmom poglavlju Chandogya Upanishada kao kralj Asura.

## Vanjske veze

* Mahavairochana Museum Exhibit 
* New York Public Library Digital Gallery, early photograph of Hyōgo Daibutsu 
* Vairocana Buddha 9th century CE Image (Japan)
* Vairocana Buddha 13th century CE Image (Japan)
Battle Edge

**Battle-Edge** je naziv za nekadašnje polje u blizini grada Burford u engleskoj grofoviji Oxfordshire, koje se tradicionalno smatra lokacijom bitke u kojoj je godine 752. kralj Ethelbald od Mercije bio poražen od zapadnosaksonskog kralja Cuthreda čime je nakratko prekinuta mercijska hegemonija nad anglosaksonskim kraljevstvima Britanije. Većina izvora koja spominje ovu bitku iz razvijenog srednjeg vijeka, ali je otkriće velikog kamenog sarkofaga sa posmrtnim ostacima osobe u anglosaksonskom oklopu mnoge historičare navelo da ti navodi odgovaraju historijskoj istini.
Mario Monti

**Mario Monti** (Varese, 19. mart 1943) je italijanski ekonomist, akademik i doživotni senator koji služi kao premijer Italije, kao i ministar ekonomije i financija od novembra 2011. Služio je kao evropski komesar od 1995. do 2004. zadužen za unutrašnju trgovinu i usluge, carine i oporezivanje od 1995. do 1999. a potom i za natjecanje od 1999. do 2004. Također je bio rektor Univerziteta Bocconi. Imenovan je doživotnim senatorom od strane Italijanskog senata na dan 9. novembra 2011, a ubrzo nakon toga ga je predsjednik Giorgio Napolitano imenovao da vodi novu italijansku vladu poslije ostavke Silvija Berlusconija.

## Reference
Cuthred od Wessexa

**Cuthred** ili *Cuþræd* (? - 756) bio je kralj Wessexa od 740. (739. prema Simeonu od Durhama, 741. prema Johnu od Worcestera) do smrti 756. Na prijestolje je došao naslijedivši svog rođaka Æthelhearda, za koga se špekulira da mu je mogao biti i njegov brat.

Cuthred je na prijestolje došao kada je Wessex bio vazal Mercije, susjednog anglosaksonskog kraljevstva koje je tada bilo na vrhuncu moći. Pod vodstvom kralja Aethelbalda je bio prisiljen boriti se protiv Velšana 743. Njegova je vladavina bila obilježena pobunama i nasiljem; tako je godine 748. Cuthredov aetheling Cynric, moguće i sin, ubijen (prema Henryju od Huntingdona u pobuni), dok je 750. ealdorman Æthelhun vodio neuspjeli ustanak.

Cuthred je usprkos toga 752. pokrenuo uspješni ustanak prilikom koga je Æthelbalda porazio kraj Battle Edge u blizini Burforda, a zbog čega je Wessex sljedeće četiri godine, sve do njegove smrti, ostao nezavisan. Godine 753. je vodio rat i sa susjednim Kornvolcima.

## Povezano
* Porodično stablo Kuće Wessex

## Reference

* Cuthred, King of Wessex1 (M)d. 756 at thepeerage.com
Li Linfu

**Li Linfu** () (? - 3. januar 753), nadimak **Genu** (), formalno **Vojvoda od Jina** (), bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Tang, najpoznatiji po tome što je 18 godina (734&ndash;752) služio kao kancelar na dvoru cara Xuanzonga— a što je bio jedan od najdužih kancelarskih mandata u historiji mandata i najduži u doba cara Xuanzonga. 

Li je, prema tumačenju tradicionalnih historičara, svoju dugovječnost dugovao sposobnosti laskanja caru kao i političkim vještinama, odnosno beskrupuloznoj eliminaciji svih potencijalnih suparnika, pri ih je često lažno optuživao za izdaju. Istovremeno je na ključne vojne položaje stavljao ne-kineske oficire i generale, a što je s vremenom potkopalo stabilnost Xuanzongove vlasti, i kulminiralo sa katastrofalnim An-Shi ustankom nekoliko godina nakon Li Linfuove smrti. Kada je ustanak izbio, sam car Xuanzong je priznao da mu nedostaje kvalitetnih kadrova upravo zahvaljujući makinacijama pokojnog Li Linfua.

## Napomene i izvori

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 106 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 223, part 1 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 213, 214, 215, 216.
752.

__NOTOC__
Godina **752.** (**[[rimske brojke|DCCLII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 752. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* 23. 3. &ndash; Stjepan je izabran za papu, ali umire nakon samo tri dana, i prije službenog posvećenja, pa se ne smatra zakonitim papom.
* 26. 3. &ndash; Zahariju (i trodnevnog papu Stjepana) nasljeđuje Stjepan II (ponekad navođen i kao Stjepan III) kao 92. papa.
* Cuthred od Wessexa u Battle Edgeu kraj Burforda diže ustanak protiv Aethelbalda od Mercije.
* Arapsko-muslimanski vođa Abd al-Rahman b. Habib vodi prvi veliki napad na Sardiniju; mogući početak muslimansko-arapske vlasti nad otkom koja je trajala do 1005.
* Yaxun B'alam IV nakon desetogodišnje borbe za prijestolje postaje vladar majanskog grada-države Yaxchilan.
* Umirovljeni japanski car Shōmu učestvuje u ceremoniji posvete velike statue Vairokana Bude u hramu Tōdai-ji i sebe službeno proglašava budistom.



## Rođenja

* Irena, carica Bizanta

## Smrti

* 14. 3. &ndash; Papa Zaharija
* 26. 3. &ndash; Izabrani papa Stjepan
* Li Linfu, kancelar Kine (ili 753)

## Reference
Stjepan (izabrani papa)

:*Ovo je članak o papi Stjepanu koji je naknadno ispušten sa službenog popisa rimskih papa. Za članak o istoimenom papi koji ga je naslijedio pogledajte [[Stjepan II., papa]].*

**Stjepan II. (ispušten iz popisa)** († 25. ili 26. ožujka 752.) bio je papa s najkraćim pontifikatom. Kao najstariji prezbiter u Rimu određen je 22. ili 23. ožujka 752. za službenog nasljednika pape Zaharije. Prilikom izbora bio je već izuzetno star, te je umro nakon nepuna četiri dana od srčanog udara, a da nije zaređen za biskupa. Njegov je nasljednik uzeo također ime Stjepan, te u današnjem službenom popisu papa nosi naziv Stjepan II.

Kroz povijest ovaj je, danas nepriznati papa, više puta bio uvrštavan i ispuštan s popisa rimskih biskupa. Razlog je ovoj nesigurnosti u tome što pape sve do 10. stoljeća svome imenu nisu dodavali broj, pa su se tako svi pape s imenom Stjepan zvali jednostavno Stjepan. Tek je 1057. jedan u nizu tih papa uzeo i službeno naslov Stjepan IX. (lat. *Stephanus Nonus papa*).

Druga poteškoća proizlazi iz činjenice da je u različitim povijesnim razdobljima bilo različito shvaćeno stupanje u papinsku službu. Tako je nekad dovoljan bio samo izbor za papu, a nekad je bila neophodna biskupska posveta. Do 16. stoljeća ovaj papa nije bio na službenim popisima, jer je prevagu imala teorija o obvezatnosti biskupskog ređenja. Od 15. i 16. stoljeća raširilo se mišljenje da je za punopravnu papinsku službu dovoljan izbor za papu, pa je i ovaj papa Stjepan vraćen na službene popise papa. 1961. Stjepan je, za vrijeme pontifikata Ivana XXIII., ponovno izbrisan sa službenog popisa kako ga donosi *Papinski godišnjak* (*Annuario pontificio*) iz te godine, a brojevi uz imena papa s imenom Stjepan, umjesto III.-X., postali su opet II.-IX.
Stjepan II (papa)

:*U službenim izvorima [[Vatikan|Svete stolice]] koji prethode [[1961]]. godini ovaj je papa bio nazivan Stjepan III., a njegov je prethodnik nazivan Stjepan II. Vidi pojašnjenje u članku [[Stjepan (II.)]].*

**Stjepan II.** († 27. april 757.) je bio papa od 752. do 757. Na službu je izabran nakon brze smrti njegovog prethodnika koji je također uzeo ime Stjepan, a umro je nakon samo četiri dana u službi, bez da je zaređen za biskupa.

Neposredno prije njegova stupanja u službu Langobardi su 751. zauzeli Ravennu, sjeverno od Rima, bivše središte bizantskog egzarhata na Zapadu, te počeli prijetiti i samom Rimu. Iz Konstatinopolisa nije stizala nikakva pomoć, jer je i sam Bizant bio pritisnut, s jedne strane borbama s arapskom dinastijom Abasida, a s druge strane obranom od Bugara. Usto, ni odnosi između papa i bizantskih careva nisu tada bili najbolji.

Stjepan se tada obratio za pomoć Pipinu Malom, koji je nedavno okrunjen za franačkoga kralja. Sam je papa otputovao u Pariz kako bi osobno molio za pomoć. 6. januara 754. ponovno je posvetio Pipina za kralja, a Pipin je zauzvrat preuzeo ulogu zaštitnika Crkve, te su se on i njegovi sinovi obvezali da će štititi Rim i okolne zemlje. To je  Pipinova darovnica kojom je u stvarnosti udaren temelj Papinske Države.

Pipin je dvaput provalio u Italiju kako bi riješio problem Langobarda, te zemlju između Rima i Ravenne predao papi, premda je langobardske kraljeve ostavio na vlasti u njihovu kraljevstvu.
Irina (vizantijska carica)

**Irina** (, umrla 9. avgusta 803), poznata i kao **Irina Atinjanka**, je bila vizantijska carica, supruga Lava IV Hazara (769-780) i majka Konstantina VI u čije ime je vladala kao regent (780-790), a zatim i samostalno kao prva žena u vizantijskoj istoriji (797-802). Pošto je organizovala Sedmi vaseljenski sabor u Nikeji 787. godine na kome je obnovljeno poštovanje ikona, čime je okončan prvi period ikonoborstva, Irina se poštuje kao svetica u pravoslavnom hrišćanstvu. Kao vladarka nosila je titulu mušku cara (βασιλεύς) i bila je poslednji predstavnik Isavrijanske (Sirijske) dinastije.
Cabo da Roca

**Cabo da Roca** (hrvatskosrpski: *Stjenoviti rt*) ili **Focinho Da Rosa** (Crveni nos) je najzapadnija točka Evrope i Portugala

Taj klif visok 144 metra  danas je popularna turistička destinacija, na platou rta nalazi se nalazi kameni obelisk sa pločom na kojoj su upisane geografske koordinate (), svjetionik iz 18. vijeka i prodavanica suvenira.

## Cabo da Roca u historiji
Rimljani su taj rt zvali *Promontorium Magnum*, a u doba Velikih geografskih otkrića tadašnji mornari zvali su ga *Lisabonska stijena* ili *Lisabonski rt*.
U 16. vijeku portugalski pjesnik Luís de Camões opjevao je Cabo kao mjesto *gdje zemlja završava i počinje more* (portugalski: *Onde a terra se acaba e o mar começa*).
## Geografija
Rt se nalazi u Parku prirode Sintra-Cascais, 42&nbsp;km sjeverozapadno od Lisabona, 18&nbsp;km sjeverozapadno od Sintre i 15&nbsp;km sjeveroistočno od Cascaisa. Rt je kraj Masiva Sintra, kojeg su oceanski valovi abrazijom pretvorili u klif.
Taj dio obale je mješavina pješčanih plaža i stjenovitih litica, koje su oko samog rta Cabo da Roca više od 100 metara. Oko samog rta geomorfološki sastav stijena je od gabra, diorita, vulkanskog breča i granita.

Veći dio vegetacije na rtu je nisko raslinje koje se prilagodilo silnim vjetrovima sa slanom vodom sa oceana. Nekoć je tu raslo drugačije i raznovrsnije bilje, danas veći dio platoa prekriva zeljasta biljka karlobrotus (Carpobrótus édulis) zvan *kisela smokva* ili *podnevi cvijet* iz Južne Afrike koja se nevjerojatno brzo i agresivno širi, od kad su je prije nekoliko desetljeća zasadili lokalni stanovnici.

Po zaštićenijim stijenama Cabo da Roca gnijezde se brojne ptice selice.

## Napomene

## Vanjske veze

* Cabo da Roca 
* Panoramska fotografija Cabo da Roca
Ateisti Srbije

**Ateisti Srbije** je nevladino, nestranačko i neprofitno udruženje građana, osnovano u Beogradu, 27. decembra 2009. godine, radi ostvarivanja ciljeva u oblasti *prava na slobodu mišljenja i svetovnost (sekularizam) u javnom životu*.

## Program i ciljevi
Udruženje kao svoje ciljeve predstavlja promociju ateizma i prava na slobodu javnog zagovaranja sekularizma, edukaciju građana i mladih o naučnim činjenicama ateističkog pogleda na svet, organizovanje aktivnosti za podršku osobama u donošenju odluke o promeni ličnog pogleda na svet, zalaganje za primenu Ustava Republike Srbije u domenu njenog sekularnog određenja i jasno definisanje zakonskih mehanizama odvajanja crkava i verskih zajednica od države u javnom životu i institucijama.

## Aktivnosti
U sklopu svojih aktivnosti, udruženje je organizovalo javne tribine pod nazivom „Protiv dogmi i neznanja“ u Novom Sadu i Kovačici i pokrenulo izdavanje onlajn časopisa „Veliki prasak“ kao protivtežu nastupu verskih zajednica u medijima i da bi predstavilo javnosti naučni pogled na svet.

Udruženje je u avgustu 2011. podnelo Ustavnom sudu inicijativu za ocenu ustavnosti i zakonitosti Uredbe o izdavanju doplatne poštanske marke "Izgradnja Spomen-hrama Svetog Save".

Udruženje *Ateisti Srbije* pokrenulo je i kampanju "Popis 2011" u cilju informisanja građana koji nisu vernici zbog čega je važno da se na popisu stanovništva 2011. izjasne kao nereligiozni i u cilju mobilisanja i organizovanja građanstva radi sprečavanja zloupotreba i manipulacija prilikom samog procesa popisa.

U skladu sa svojom opredeljenošću za saradnju sa sekularističkim organizacijama, udruženje je od maja 2011. član *Koalicije za sekularnu državu*.

## Izvori

## Povezano
* Ateizam
* Sekularizam

## Vanjske veze
* Ateisti Srbije
* Onlajn časopis "Veliki prasak"
* Kampanja "Popis 2011"
Friedrich Paulus

Generalfeldmaršal **Friedrich Wilhelm Ernst Paulus** (Breitenau, 23. rujna 1890. - Dresden, 1. veljače 1957.) je bio časnik Njemačke vojske od 1910-ih do 1945. godine. Tijekom karijere je stekao čin generalfeldmaršala, a najpoznatiji je po zapovijedanju VI. armijom tijekom bitke za Staljingrad u sklopu Operacije Blau, 1942. godine. Ta je bitka predstavljala katastrofalan poraz osovinskih snaga, a ključni trenutak zbio se kada su sovjetske jedinice okružile više od 270.000 osovinskih vojnika i pomoćnika te pokrenule masivni kontranapad koji je uskoro rezultirao kapitulacijom Paulusove vojske.

Paulus se Sovjetima predao 31. siječnja 1943. (bitka je završena sljedećeg dana), samo dan nakon što ga je Hitler unaprijedio u čin generalfeldmaršala. Hitler je, nakon predaje, očekivao da će Paulus počiniti suicid jer takav čin dosad nije zabilježen u povijesti ratovanja u Njemačkoj. Tijekom zarobljeništva, Paulus je postao otvoreni protivnik nacističkog režima i član ruskog Nacionalnog vijeća za slobodnu Njemačku. Iz zarobljeništva je pušten tek 1953. Umro je u Dresdenu, tada u DDR-u, 1. veljače 1957.
Akant

**Akant** (*Acanthus* L.), u našim krajevima zvan i kao: popanak, medvjeđa stopa, primog, matruna, rod je od 30 trajnih zeljastih biljaka iz porodice primozi (*Acanthaceae*). Raste po Sredozemlju i Aziji.

## Opis
Akant ima oštro izrezane rebraste listove i cvjetove (bijele, ružičaste ili ljubičaste) koji su skupljeni u debeli vršni klas. Visina biljaka varira od 40 cm do preko 2 m.

Kod nas rastu dvije vrste: *Acanthus ongifolius* i *Acanthus mollis*

## Porijeklo imena
Akant svoj latinski naziv (*Acanthus*) vuče iz grčkog *ἄκανθα*, što znači trn.

Prema drevnom grčkom mitu, Akanta je bila nimfa, u koju se zaljubio Apolon. On ju je htio ugrabiti, no ona se opirala i noktima mu isparala lice. Za osvetu Apolon ju je pretvorio u bodljikavu biljku.

## Izabrane vrste
* *[[Acanthus balcanicus]]*
* *[[Acanthus dioscoridis]]*
* *[[Acanthus ebracteatus]]*
* *[[Acanthus eminens]]*
* *[[Acanthus hirsutus]]*
* *[[Acanthus hungaricus]]*
* *[[Acanthus ilicifolius]]*
* *[[Acanthus mollis]]*
* *[[Acanthus montanus]]*
* *[[Acanthus polystachyus]]*
* *[[Acanthus spinosus]]*
* *[[Acanthus syriacus]]*

## Kultiviranje i upotreba
Akant se sadi kao ukrasna biljka za uljepšanje vrtova. Zbog ljekovitih sastojaka nekada se 
upotrebljavao protiv crijevnih upala, osipa, uboda pauka i kao lijek protiv tuberkuloze.

Od kultiviranih vrsta koje se sade kao ukrasno bilje valja spomenuti vrstu *Acanthus mollis*, koja ima velike nazubljene listove, duge do 80 cm, zelenkasto-smeđe boje, koji se sjaje na gornjoj strani, i bijelocrvenkaste cvjetove. Cvjeta od maja do jula.

Akant traži sjenovito i svježe mjesto s dosta vlage i s dobrom drenažom. Ne podnosi mraz i niske temperature. Sadi se, ovisno o vrsti, u proljeće ili u doba sjetve.

## Akant u arhitekturi
Trnovito akantovo lišće čest je dekorativni element u drevnoj Grčkoj arhitekturi (korintski red), kao i kasnijoj rimskoj (kompozitni red).
Eduard Ševarnadze

**Eduard Ševarnadze** (gruzijski: **ედუარდ ამბროსის ძე შევარდნაძე**; Mamati, 25. 1. 1928. – 7. 7. 2014.), bivši sovjetski i, kasnije, gruzijski političar s vrhunca i kraja Hladnoga rata. U periodu od 1972. do 1985. bio je Generalni sekretar KP Gruzije te jedan od najutjecajnijih ljudi u SSSR-u tijekom Gorbačovljeve ere. Od 1995. do 2003. bio je predsjednik Gruzije. Smijenjen je nakon velikog pristiska javnosti u jeku beskrvne Revolucije ruža.
753.

__NOTOC__
Godina **753.** (**[[rimske brojke|DCCLIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 753. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Arapi osvajaju Samarkand.
* U Rusiji osnovano naselje Staraja Ladoga.
* Bizantski car Konstantin V saziva veliki crkveni sabor u Carigradu.


## Rođenja

## Smrti

* Grifo, nezakoniti sin Karla Martela

## Reference
Staraja Ladoga

**Staraja Ladoga** (),  ili *Aldeigjuborg* iz nordijskih saga je selo u Rusiji koje administrativno pripada Volhovskom rajonu Lenjingradske oblasti, smješteno na rijeci Volhov kraj Ladoškog jezera, 8&nbsp;km sjeverno od grada Volhov. Selo je bilo bogato i prosperitetno trgovište u 8. i 9. vijeku. Tada je imalo multietnički karakter i u njemu je živjelo dosta Skandianavaca koji su se zvali Rusi i zbog toga se ponekad naziva prvom prijestolnicom Rusije.

## Izvori

## Vanjske veze
* Stara Ladoga, severna kolevka Rusije
* History of Old Ladoga 
* About Old Ladoga 
* Detailed info on the fortress
*  Old Ladoga Museum
754.

__NOTOC__
Godina **754.** (**[[rimske brojke|DCCLIV]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 754. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Papa Stjepan II kruni Pipina Malog kao kralja Franaka u Saint-Denisu kraj Pariza; istom prilikom posvećuje temelje nove opatijske crkve.
* Počinje vladati al-Mansur, drugi abasidski kalif.
* Sastaje se Ikonoklastički sabor u Hijeriji.
* U gradu Canterbury izbija požar.
* Najstariji dokument koji spominje grad Ferrara (približni datum).


## Rođenja

## Smrti

* 5. 6. &ndash; Sveti Bonifacije (ili 755)
* Al-Saffah, prvi abasidski kalif (r. 721)
* Karloman, franački majordom (r. 716)
* Rhodri Molwynog ap Idwal, kralj Gwynedda u Walesu
* Hiltrud, vojvotkinja Bavarske
* Cui Hao, kineski pjesnik (b. 704)
* Sunpadh, pobunjeni perzijski svećenik (ubijen kraj Hamedana u sukobu sa Mansurovom vojskom).

## Reference
Saint-Denis

**Saint-Denis** je grad u Francuskoj u regionu Île-de-France, u departmanu Seine-Saint-Denis.Nalazi se u severnom predgrađu Pariza sa kojim se graniči.

Po podacima iz 2006. godine broj stanovnika u mestu je bio 97.875.

## Historija
U drugom veku na teritoriji Sen Deni je postojalo galorimsko naselje Katolakus. Sveti Denis, prvi biskup Pariza i zaštitnik Francuske ubijen je 250. godine i sahranjen je na groblju u Katolakusu.
Sveta Genoveva je oko 475. podigla malu kapelu nad njegovim grobom, koji su posećivali hodočasnici. U sedmom veku francuski kralj Dagobert I je obnovio kapelu i pretvorio je u kraljevski manastir tj. Baziliku Sen Deni i tu je i sahranjen; tradicija koju su nastavili skoro svi njegovi naslednici.

Tokom srednjeg veka, zbog privilegija koje mu je dodelio Dagobert I, Sen Deni je postao veoma značajan. Trgovci iz cele Evrope dolaze na njegov vašar. Abot Sužer je 1136. je započeo izgradnju bazilike koja postoji još uvek. 
Za vreme francuskih verskih ratova 10.11. 1569. vođena je bitka između protestanata i katolika, u kojoj su pobedili katolici. Godine 1590. grad se predao Anriju IV, koji je prešao u katolicizam u manastiru u Sen Deniju.

godine 1793. ime grada je promenjeno u Fransijad i tako ostaje sve do 1800.
Posle poraza francuske vojske u Drugom svetskom ratu nemačka vojska je ušla u Sen Deni 13. juna 1940. U teškim bombardovanjima 21. aprila, 22. juna, 2. i 7. avgusta 1944. poginulo je 355 osoba a više stotina je povređeno. Grad je oslobodio general Lekler 27. avgusta 1944.

Tokom 1970−tih i 1980−tih grad zahvata teška ekonomska kriza. Od Svetskog prvenstva u fudbalu 1998. ekonomska situacija u gradu počela je da se poboljšava.

## Demografija

## Znamenitosti

Bazilika Sveti Denis, izgrađena u XII veku, prva je crkva u gotskom stilu i služila je kao grobnica francuskih kraljeva.

Stadion "Stad de Frans" izgrađen je za Svetsko prvenstvo u fudbalu 1998. i ima kapacitet 80.000 mesta. Služi za igranje utakmica fudbalske i ragbi reprezantacije, za atletska takmičenja i koncerte. 
Muzej umetnosti i istorije. 
Kuća obrazovanja Legije časti je škola za ćerke, unuke i praunuke osoba koje su odlikovane ordenom Legije časti.

## Transport
Sen Deni ima četiri stanice linije 13 pariskog metroa: Karfur Plejel, Sen Deni Port de Pari, Bazilik de Sen Deni i Sen Deni Iniverzite. U Sen Deniju su i dve dve stanice RER−a linije B i jedna stanica RER linije D kao i tramvaj T1.

## Gradovi pobratimi
* Kordoba, Španija
* Nort Lankašir, Ujedinjeno Kraljevstvo
* Porto Alegre, Brazil
* Sesto San Đovani, Italija
* Tuzla, Bosna i Hercegovina

## Poznate ličnosti iz Sen Denija
* Pol Elijar, pesnik
* Pjer Degeter, kompozitor i autor „Internacionale“
* Alber Lebur, slikar
* Pol Sinjak, slikar
* Moris Utrilo, slikar
* Malamin Kone, stilista i kreator marke Ernes 
* Klod Mone, slikar (i živeo u njemu)

## Vanjske veze

* Baza podataka: Insee 
* Zvanična strana grada
Ikonoborski sabor

**Sabor u Hijeriji**, poznatiji kao **Ikonoborski sabor** bio je veliki crkveni sinod koga je godine 754. u palači Hijerija održan na poziv tadašnjeg bizantskog cara Konstantina V. Glavna mu je svrha bila dati službeni crkveni blagoslov, odnosno opravdati ikonoboračku politiku tadašnjih bizantskih careva. Na njemu je učestvovalo 338 episkopa, ali nijedan predstavnik patrijarha Pentarhije, uključujući i papu. Iako je službeno proglašen "Sedmim vaseljenskim saborom", odbili su ga priznati mnogi ikonodulski kršćani. Godine 787. održan je Drugi carigradski sabor na kome su sve njegove odluke poništene, te je proglašen "razbojničkim saborom".

## Vanjske veze
* CCEL
Hiltrud

**Hiltrud** (715 - 754), poznata i kao Hiltrud od Bavarske, bila je franačka princeza iz dinastije Karolinga, odnosno bavarska vojvotkinja. Rodila se kao kćer franačkog majordoma Karla Martela i Rotrude od Trevesa. Udala se za vojvodu Odila od Bavarske. Nakon njegove smrti 748. je postala regenticom svom sinu Tassilu. Umrla je 754.

## Izvori
* FMG on Chiltrudis, daughter of Charles Martel
755.

__NOTOC__
Godina **755.** (**[[rimske brojke|DCCLV]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 755. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Pipin Mali šalje franačku vojsku u Italiju kako bi pomogao papi Stjepanu II u borbi protiv Langobarda.
* Abd-ar-Rahman I, posljednji preživjeli omejadski princ, iskrcava se u al-Andalusu (današnja Španija) i započinje ustanak protiv Abadiskog Kalifata.
* Cynewulf svrgava kralja Sebrighta i preuzima prijestolje države Wessex.
* *[[Anglosaksonska kronika]]* u zapisima za 755. mijenja stil i umjesto kratkih crtica počinje koristiti kratke priče.
* Trisong Detsen postaje kralj Tibeta.
* 16. 12. &ndash; Kineski general An Lushan diže pobunu protiv vladajuće dinastije Tang, koja će kasnije postati poznata kao Anshi ustanak.


## Rođenja

## Smrti

* Wang Changling, kineski pjesnik
* Zhang Xuan, kineski slikar (r. 713)

## Reference
Lista vladara Tibeta

Tradicionalni popis drevnih tibetanskih vladara sadrži 42 imena. Za prvih 26 vladara se drži da bi mogli pripadati legendama, s obzirom da ne postoje pouzdani historijski dokazi o njihovom postojanju; moderni historičari pak vjeruju da su vladari od 27. do 32. bili historijski. Vladari od 33. do 42. su, pak, dobro dokumentirani u pouzdanim tibetanskim, kineskim i drugim izvorima.

Vjeruje se kako jedinstvena tibetanska država nije postojala sve do vremena kraljeva od 31. do 33. Raniji vladari, poznati kao dinastija Yarlung, najvjerojatnije su bili lokalni poglavice na području doline Yarlung, i zasigurno ne carevi cijelog Tibeta.

Tradicionalne tibetanske titule za vladare su *tsenpo* ("car") i *lhase* ("božanski sin").

U popisu se prvo navodi uobičajena transliteracija, a tek potom ona akademska.

## Reference

## Literatura

* McKay, Alex (ed.). *Tibet and Her Neighbors: A History* (2003) Walther Konig.
Sunpadh

**Sunpadh**, također poznat i kao **Sinbad** ili **Sinbad Čarobnjak** (perzijski i , u. 755) bio je perzijski svećenik poznat po tome što je u 8. vijeku digao ustanak protiv Abasidskog Kalifata.

Bio je rodom iz Ahana, malog sela u blizini grada Nišapura. Bio je prijatelj i saveznik šijitskog vojskovođe Abu Muslima, jednog od vođa ustanka iz 747. koji je tri godine kasnije doveo do zbacivanja posljednjeg omejadskog kalifa i uspostave nove Abasidske dinastije. Nakon što je godine 754. na prijestolje došao novi abasidski kalif Al-Mansur koji je na prevaru dao ubiti Abu Muslima, Sunpadh je iste godine pokrenuo ustanak.

Sunpadh je svoje sljedbenike nastojao pokrenuti uz pomoć sinkretičke religije koja je kombinirala zoroastrizam sa islamom; tvrdio je da Abu Muslim nije mrtav nego se pretvorio u "bijelog goluba" i tako pobjegao al-Mansurovim krvnicima, te da "sjedi zajedno sa Mahdijem i Mazdakom". Sunpadh se također zarekao da će marširati na Meku i uništiti Kaabu.

Prije nego što je mogao ispuniti to obećanje, Mansurova vojska ga je porazila. Sunpadh je zarobljen i pogubljen.

## Literatura

* 
* Abdolhossein Zarrinkoob, Two Centuries of Silence (1999), pp. 146-152, .
Trisong Detsen

**Trisong Detsän** ili **Trisong Detsen** ཁྲི་སྲོང་ལྡེ་བཙན (tibetanski Wylie: ***khri srong lde btsan''' ; PRC: ***Chisong Dêzain**'; THDL: *Trisong Detsen*; ostale transkripcije: *Trisong Detsan*, *Thrisong Detsän*; tradicionalni kineski: 赤松德贊; pojednostavljeni kineski: 赤松德赞; pinyin: *Chìsōng Dézàn*; Thi-srong-detsan''), bio je sin Me Agtsoma i car Tibeta koji je vladao od 755. do 797 ili 804. Trisong Detsen se smatra drugim od Tri darmička kralja Tibeta, a imao je važnu ulogu u uvođenju budizma u Tibeta te uspostavi Nyingma ili "Drevne" škole tibetanskog budizma.

Njegovu vladavinu je označilo snaženje Tibetanskog Carstva, pri čemu je iskorištena slabost carske Kine čija se dinastija Tang teško oporavljala od posljedica Anshi ustanka. Trisong Detsen je to iskoristio 763. kako bi pokrenuo veliki pohod prilikom koga je nakratko zauzeta kineska prijestolnica Chang'an. Godine 783. je sa Kinezima sklopljen mirovni sporazum, ali je poslije 778. sklopljen savez sa Sijamom, a čija je svrha bila da se zauzme kineska provincija Sečuan. Tibet se nastojao proširiti i na zapad, zbog čega je došao u sukob sa Abasidski Kalifatom i zbog čega je abadiski kalif Harun al-Rašid sklopio savez sa Kinezima.
Šaš

**Šaš** (*Carex*) biljni je rod trajnih zeleni iz porodice šiljeva. Jednospolni cvjetovi skupljeni su u sastavljene cvatove. Rod obuhvaća preko 1.000 vrsta, od kojih neke rastu na vlažnim staništima, dok neke sežu sve do gornje granice vegetacije u visokim planinama.

## Vrste šaša u Hrvatskoj
Rod je u Hrvatskoj zastupljen s više vrsta, između ostalih i:
* busenasti šaš (*Carex elata*)
* dugoklasi šaš (*Carex elongata*)
* rastavljeni šaš (*Carex remota*)
* uskolisni šaš (*Carex strigosa*)
* žuti šaš (*Carex vesicaria*)

## Reference
Cynewulf od Wessexa

**Cynewulf** (? - 786; što doslovno znači "vučji rod") bio je kralj Wessexa od 757. do smrti 786.

Na prijestolje je došao nakon svrgavanja svog prethodnika Sigeberhta. Ispočetka je bio mercijski vazal te se spominje kao jedan od svjedoka povelje kralja Aethelbalda. Nakon Aethelbaldovog ubistva je, pak, iskoristio zbrku u Merciji kako bi Wessex učinio nezavisnim, te je svojoj državi pripojio današnji Berkshire. Godine 779. se sukobio sa mercijskim kraljem Offom koji ga je porazio; usprkos toga je Wessex uspio sačuvati nezavisnost. Godine 786. ga je ubio Cyneherad Atheling, brat svrgnutog Sigeberhta, koji je nakon toga nakratko zavladao kao kralj; trajno je zavladao Beorhtric, pod kime se Wessex vratio pod mercijsko sizerenstvo.

## Povezano
* Porodično stablo Kuće Wessex

## Reference
Abd ar-Rahman I

**Abd al-Rahman I**, punim imenom **Abd al-Rahman ibn Mu'awiya ibn Hisham ibn Abd al-Malik ibn Marwan** (731-788) (arapski: عبد الرحمن الداخل) bio je omejadski princ poznat po tome što je 755. godine, nekoliko godina nakon svrgavanja Omejadskog i uspostave Abasidskog Kalifata, kao jedini preživjeli prijestonasljednik, osnovao novu islamsku državu, odnosno emirat sa sjedištem u Córdobi, a koja će kasnije postati poznata kao Kordovski Kalifat.

Bio je unuk kalifa Hišama ibn Abd al-Malika, odnosno sin vojskovođe Muavije ibn Hišama i berberske konkubine. Otac mu je umro 737. godine. Kada su godine 750. Abasidi svrgnuli posljednjeg omejadskog kalifa Marvana II, novi kalif As-Saffah je pozvao sve važne članove omejadske porodice na gozbu, a što je zapravo bio izgovor da ih se masakrira. Mladi Abd al-Rahman je bio jedini član porodice koji je uspio preživjeti, te je počeo bježati na zapad, odnosno u Ifrikiju (Sjeverna Afrika), gdje abasidska vlast još uvijek nije bila konsolidirana. Godine 755. se iskrcao u al-Andalusu (današnja Španija), gdje ga je tamošnji guverner Yusuf ibn 'Abd al-Rahman al-Fihri ispočetka namjeravao priznati kao kalifa, ali se sljedeće godine okrenuo protiv njega. Abd al-Rahman se, međutim, pokazao spretnim političarem te je uspio na svoju stranu dovesti prethodno zavađena sirijska i jemenska plemena; s njima je 756. porazio Al-Fihrija te se proglasio emirom. 

Kada je abasidski kalif Al-Mansur 763. pokrenuo veliku vojsku s ciljem da uguši Abd al-Rahmanovu pobunu, ona je doživjela veliki poraz. Abd al-Rahmanovi planovi da pokrene pohod na istok, svrgne Abaside i osveti porodicu, nisu se nikada ostvarili zbog unutrašnjih razmirica, separatističkih pobuna i prijetnje koju je sa sjevera predstavljala Franačka pod Karlom Velikim. Abd ar-Rahman se umjesto toga posvetio unutrašnjoj konsolidaciji države, gradeći puteve i uspostavivši politiku religijske tolerancije prema svojim kršćanskim i jevrejskim podanicima. Nedugo prije smrti je počeo graditi Veliku džamiju u Cordobi. Iako je pred smrt postao paranoičan, njegovi nasljednici su imali dovoljno solidnu političku i materijalnu bazu da se prozovu kalifima. 

## Vanjske veze

*
756.

__NOTOC__
Godina **756.** (**[[rimske brojke|DCCLVI]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 756. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* An Shi ustanak: Pobunjenička vojska pod generalom An Lushanom zauzima kinesku prijestolnicu Chang'an tjerajući cara Xuanzonga i druge članove dinastije Tang na bijeg.
* proljeće - An Shi ustanak: Bitka kod Yongqiua u kojoj kineska carska vojska pod Zhang Xunom odnosi pobjedu.
* Franački kralj Pipin Mali organizira pohod na sjevernu Italiju i nanosi poraz Langobardima koji su ugrožavali papu Stjepana II. Time sui stvoreni uvjeti za Pipinovu donaciju, odnosno dodjelu zemlje oko Ravenne papi, a koja će kasnije postati temelj Papinske Države.
* Odbjegli omejadski princ Abd-ar-rahman I zajedno sa svojim pristašama zauzima al-Andalus (Iberiju) te uspostavlja novu islamsku državu - emirat sa sjedištem u Cordobi.
* 15. 7. - An Shi ustanak: Kineski carski vojnici ubijaju kancelara Yang Guozhonga, držeći ga odgovornim za poraz od pobunjenika; pri tome je ubijena i njegova rođaka, carica Yang Guifei, kao i većina članova porodice Yang.
* 12. 8. - An Shi ustanak: Kineska carska vojska izbjeglog krunskog princa Li Henga proglašava novim carem (Suzong), a što nakon nekog vremena formalnom abdikacijom priznaje i njegov otac car Xuanzong koji se sklonio na jug u Sečuan.
* Vineh nasljeđuje Kormisoša kao kralj Bugarske.
* decembar - Desiderije nasljeđuje Aistulfa kao kralj Langobarda.


## Rođenja

## Smrti

* 24. 1. &ndash; Feng Changqing, kineski vojskovođa u službi dinastije Tang
* 24. 1. &ndash; Gao Xianzhi, korejski vojskovođa u službi kineske dinastije Tang
* 15. 7. &ndash; Yang Guozhong, kineski kancelar dinastije Tang
* 15. 7. &ndash; Yang Guifei, supruga cara Xuanzonga (pogubljhenje)
* Car Shōmu, car Japana (r. 701)
* decembar &ndash; Aistulf, kralj Langobarda

## Reference
Feng Changqing

**Feng Changqing** ( (? - 24. januar 756) bio je kineski vojskovođa u službi dinastije Tang. Usprkos izuzetno ružnog fizičkog izgleda, zbog koga je proslavljeni komandant Gao Xianzhi odbio ponudu da mu služi kao tjelohranitelj, Feng se pokazao sposobnim vojnikom i s vremenom ušao u Gao Xianzhijevu sčužbu. Istakao se pod Gaom i Wang Zhengjianom (王正見), posebno u ratu protiv države Veliki Bolü (大勃律; kraj suvremenog Gilgita u Pakistanu) 753. ZBog toga je postao vojni guverner (*[[jiedushi]]*). Kada je izbio An Shi ustanak, poražen je od pobunjeničkih trupa pod An Lushanom, pa su i on i Gao pogubljeni zahvaljujući optužbama eunuha Bian Lingchenga (邊令誠).

## Izvori

## Literatura
* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 104 .
* *[[Nova knjiga Tang]]*, vol. 135 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 216, 217.
* Xue, Zongzheng(1998). *Anxi and Beiting Protectorates: A Research on Frontier Policy in Tang Dynasty's Western Boundary*. Harbin: Heilongjiang Education Press. . p.&nbsp;262-264.