open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antaifasi (narod)

**Antaifasi** ili **Antefasi** su jedan od 18 naroda Madagaskara, od 140 000  pripadnika (1.2 % stanovnika Madagaskara), koji žive na jugoistočnoj obali otoka u današnjoj Regija Atsimo-Atsinanana, oko grada Farafangana.

Njihovo ime na malagaškom znači *ljudi sa pijeska*, ono zorno opisuje kraj u kojem žive - obalu Indijskog oceana.

*Antaifasi* kao i većinski *[[Merina|Merine]]* govore - malagaški makrojezik, ali svojim dijalektom*.
== Historija ==

*Antaifasi* su vrlo mala etnička skupina koja najvjerojatnije vodi porijeklo od [[Afrika|afričkih]] emigranata koji su na Madagaskar doplovili u [[15. vijek]]u. Njih su [[Malgaši|malagaški]] starosjedioci zvali - Antalaotra *Ljudi s mora*. Tokom vremena ta se isprva monolitna zajednica izmiješala s drugim etničkim skupinama i dobila različita obilježja.
*Antaifasi* su možda kao i [[Antaisaka (narod)|Antaisake]] došli na jug sa zapadne obale, bježeći od progona okolnih plemena.

== Geografska rasprostranjenost ==
*Antaifasi* žive na jugoistočnoj obali Madagaskara oko grada [[Farafangana]] na kraju [[Kanal Pangalanes|Kanala Pangalanes]] pored [[Malgaši|malagaških]] naroda [[Antemoro (narod)|Antemoro]], [[Bara (narod)|Bara]], [[Antanosi (narod)|Antanosi]]  i i [[Zafisoro (narod)|Zafisora]]
== Običaji ==
*Antaifasi* imaju vrlo stroge plemenske zakone, kojih se čvrsto drže. Svoje mrtve pokapaju u dubini šuma na tajnom mjestu.

== Povezano ==
* [[Malgaši]]
== Reference ==


== Vanjske veze ==
* [http://www.ikuska.com/Africa/Etnologia/Pueblos/index.htm *Antefasy'' na portalu Ikuska]
Ragbi liga

**Ragbi liga** (), ili **Ragbi 13**, je jedan od najpopularnijih svetskih sportova, posebno u britanskim kolonijama. Ragbi liga je timski sport i igra se sa po 13 igrača na obe strane. Teren je travnat i u obliku pravougaonika. Igra se ful-kontakt a cilj je položiti loptu u protivnički esej prostor.

## Zemlje u kojima se igra Ragbi 13
* Australija
* Kukova Ostrva
* Engleska
* Fidži
* Francuska
* Novi Zeland
* Papua Nova Gvineja
* Rusija
* Samoa
* Južna Afrika
* Tonga
* Američka Samoa
* Argentina
* Austrija
* Kanada
* Češka
* Estonija
* Nemačka
* Grčka
* Irska
* Italija
* Obala Slonovače
* Jamajka
* Japan
* Liban 
* Malta
* Maroko
* Holandija
* Nova Kaledonija
* Niue
* Norveška
* Škotska
* Srbija
* Švedska
* Tokelau
* Tuvalu
* Sjedinjene Američke Države
* Vels
Antemoro (narod)

**Antemoro** ili **Anteimoro** su jedan od 18 naroda Madagaskara, od 873.000 pripadnika (3.4 % stanovnika Madagaskara), koji žive na jugoistočnoj obali otoka u današnjim regijama Atsimo-Atsinanana i Vatovavi-Fitovinani.

Njihovo ime na malagaškom znači *ljudi sa obale*, i zorno opisuje kraj u kojem žive - obalu Indijskog oceana.
Antemoro kao i većinski Merine govore malagaški makrojezik, ali svojim dijalektom.

## Historija

Antemoro su bili vjerojatno posljednja veća grupa imigranata, koja je došla do Madagaskara oko kraja 15. vijeka i to iz Arabije, sa zaustavljanjem u Etiopiji i Somaliji. Nakon njih pojavili su se Evropljani u 16. vijeku. Po njihovoj usmenoj predaji njihov praotac bio je Ramakararo, jedan od sultana iz Meke. Oni su bili jedini malagaški narod koji je imao vlastito pismo - sorabe (po uzoru na arapsko pismo) sve do 19. vijeka, tad su britanski misionari prilagodili latinicu malagaškom jeziku.

Kao i Antambahoake, Antemori su bili na glasu po Madagaskaru kao izvrsni ljekari i poznavaoci natprirodnih sila.

Njih su malagaški starosjedioci zvali Antalaotra tj. *Ljudi s mora* kao i njima bliske Antanosije.

Kao i kod drugih malagaških etničkih skupina arapskog porijekla, društvena struktura Antemora u prošlosti je bila feudalistička, na vrhu njihova društva bio je kralj (*Andrianoni*) koji je vladao nad svojim vazalima (*Anteoni*).

## Geografska rasprostranjenost
Antemori žive na jugoistočnoj obali Madagaskara u današnjim regijama Vatovavi-Fitovinani i Atsimo-Atsinanana. Točnije između rijeke Mananjari na sjeveru i rijeke Sandrananta na jugu, pored malagaških naroda Antaifasi, Bara i Antanosi.

## Običaji i kultura
Antemori su nekoć bili na glasu kao odlični astrolozi, koji su mogli proreći budućnost na osnovu lunarnih ciklusa. Po tom su bili toliko poznati širom Madagaskara da su bili dvorski savjetnici brojnih merinskih vladara. Jedna od malgaških tradicija ombiasi (savjet seoskih astrologa) vjerojatno ima porijeklo u kulturi i običajima Antemora.

Antemori još i danas ručno rade unikatne papire koje Malgašani zbog zovu antemoro, on se naročito puno izrađuje kao suvenirska roba u gradu Ambalavao.

## Veze
* Malgaši

## Reference

## Vanjske veze
* ''Antemori'' na portalu Ikuska
Luís Oliveira Gonçalves

**Luís de Oliveira Gonçalves** (22. lipnja 1960.) je bivši nogometni izbornik angolske nogometne reprezentacije, koju je vodio od 2003. do 2008.

Prije prelaska na seniore Gonçalves je trenirao U-20 reprezentaciju koja je osvojila Afričko juniorsko prvenstvo. Izazvao je opće iznenađenje kada je Angolu doveo do Svjetsko prvenstva u Njemačkoj.
Flávio da Silva Amado

**Flávio da Silva Amado** (Luanda, 20. prosinca 1979.), poznatiji samo kao **Flavio** je umirovljeni  angolski napadač i reprezentativac. Na Svjetskom prvenstvu 2006. godine, postigao je prvi i jedini gol za svoju reprezentaciju na tom natjecanju.
Triskelion

**Triskelion** (gr. *τρισκέλιον* - tri noge) simbol je koji se sastoji od tri spirale koje se međusobno zatvaraju, tri savijene ljudske noge ili bilo koji drugi simbol s tri simetrična nastavka.

Triskelion je najprepoznatljiviji kao simbol na zastavama otoka Mana i Sicilije.

## Fotogalerija

Image:Roundel of Ireland.svg|Krug Irish Air Corps-a.
Image:Seal of the United States Department of Transportation.svg|Grb Odjela za promet SAD-a.
Image:Flag of Ingushetia.svg|Zastava Inguške.
Image:BDSM logo.svg|BDSM simbol.
Image:Three sevens.svg|Zastava Afrikaner Weerstandsbeweging-a.
Image:DEU Füssen COA.svg|Grb njemačkog grada Füssena.
Image:Flag of the Isle of Mann.svg|Zastava otoka Mana
Image:Sam_Taeguk.jpg|Korejski simbol
Image:27. SS-Freiwilligen-Grenadier-Division „Langemarck“ (1. flämische).svg|Simbol 27. SS divizije


## Reference
Antambahoaka (narod)

**Antambahoaka** su jedan od 18 naroda Madagaskara, od svega 78.000 pripadnika (0,4% stanovnika Madagaskara), koji žive na jugoistočnoj obali otoka u današnjoj Regiji Vatovavi-Fitovinani.

Njihovo ime na malagaškom znači jednostavno *ljudi*.
Antambahoaka kao i većinski Merine govore malagaški makrojezik, ali svojim dijalektom*.

== Historija ==


Po njihovoj usmenoj predaji - njihov parotac kralj Raminia, došao iz je na Madagaskar iz [[Meka|Meke]] na početku [[14. vijek]]a, na čelu veće skupine poznate kao Zafi-Raminia (*Raminijini potomci*) i osnovao svoje kraljevstvo na Madagaskaru [[1335]]. Neki od članova njegove zajednice iselili su se iz iz porječja rijeke [[Mananjari (Madagaskar)|Mananjari]] i postali samostalni vladari naroda na jugu. Neki historičari pretpostavljaju da su Zafi-Raminia možda postali dio vladajuće klase [[Merina]], koji su zavladali Madagaskarom početkom [[19. vijek]]a. Njihova moć i prestiž proizlazila je iz njihovog znanja o [[astrologija]], [[Medicina|medicini]] i vještog proricanja sudbine, tako da su ubrzo postali obavezni članovi kraljevskih savjeta širom Madagaskara.

S druge strane oni koji su ostali živjeti u porječju [[Mananjari (Madagaskar)|Mananjarija]] imali su svoje kraljevstvo, koje je opstalo sve do početka [[19. vijek]]a kad ih je porazila [[Merina|merinska]] vojska kralja [[Radama I.|Radame I.]] I danas njihov kralj, koji više nije zakoniti i nema ništa iza sebe, ima neki autoritet u određenim aspektima života u njihovoj zajednici.

== Geografska rasprostranjenost ==
Antambahoaka žive na istočnoj obali Madagaskara u današnoj regiji [[Regija Vatovavi-Fitovinani|Vatovavi-Fitovinani]] u porječju rijeke [[Mananjari (Madagaskar)|Mananjari]] južno od [[Betsimisaraka]].

== Običaji i kultura ==
Oni su poznati širom Madagaskara, ali i izvan njega po svojoj manifestaciji Sambatra, koju slave svakih sedam godina, na kojoj kolektivno obrezuju sve dječake svog naroda - dorasle za taj čin muškosti. Ta njihova svečanost traje 4 tjedna i zadnji put je održana [[2009]].

Jedna od njihovih legendi priča da su jednog od njihovih [[kralj]]eva iznenada napali njegovi neprijatelji. Kralj je uspio pobjeći sa porodicom i skloniti se u šumu, ali mu je jedan od sinova blizanaca ostao u selu. Zbog tog se vratio u selo, ali su ga napadači uhvatili i ubili zajedno sa sinom. Od tada Antambahoake iz porječja rijeke [[Mananjari (Madagaskar)|Mananjari]] ubijaju sve blizance odmah po rođenju, jer oni patološki vjeruju da oni donose nesreću. Danas nekoliko nevladinih udruga Madagaskara radi na tome da iskorijeni tu ružnu tradiciju, uvjeravanjem i zbrinjavanjem trudnica i novorođenih blizanaca.

== Veze ==
* [[Malgaši]]

== Reference ==


== Vanjske veze ==
* [http://www.ikuska.com/Africa/Etnologia/Pueblos/antambahoaka/index.htm *Antambahoaka* na portalu Ikuska] 
* [http://www.madagascar-tribune.com/IMG/article_PDF/La-circoncision-collective-chez,2478.pdf Sambatra de Mananjary. La circoncision collective chez les Antambahoaka (iz *Madagascar Tribune''a)]
Liam Fox

**Liam Fox** MP (22. septembar 1961 -) je britanski konzervativni političar, parlamentarni zastupnik North Somerseta i bivši državni sekretar za obranu.
 
Fox je studirao medicinu na Univerzitetu u Glasgowu i radio kao ljekar opšte prakse i civilni ljekar u oružanim snagama prije nego što je izabran u Parlament na izborma 1992. Nakon što je služio na nekoliko ministarskih mjesta u Majorovoj konzervativnoj vladi, Fox je služio kao glasnogovornik za ustavna pitanja (1998–1999), ministar zdravstva u sjeni (1999–2003), predsjedatelj Konzervativne stranke (2003–05), ministar vanjskih poslova u sjeni (2005) i ministar obrane u sjeni (2005–10).

Fox se bez uspjeha natjecao na vođu Konzervativne stranke 2005. Godine 2010. je imenovan za državnog sekretara za obranu, a sa kog je mjesta odstupio 14. oktobra 2011 nakon optužbi da je bliskom prijatelju, lobistu Adamu Werrittyju, dozvolio pristup Ministarstvu obranu i omogućio prekomorska putovanja.

## Reference

## Vanjske veze
* Dr Liam Fox MP  *official constituency website*
* Profile  at the Conservative Party
* Profile: Liam Fox, *[[BBC News]]*,_16_October 2002
* Profile: Liam Fox, *[[BBC News]]*,_10_November 2003
Bezanozano (narod)

**Bezanozano** ili **Bezanozanos** su jedan od 18 naroda Madagaskara, od 169 000  pripadnika (0.8 % stanovnika Madagaskara), koji žive u sredini otoka u današnjoj Regija Alaotra-Mangoro, oko grada Moramanga.
Njihovo ime na malagaškom znači *puno malih pletenica*, a odnosi se na njhove tradicionalne frizure.

*Bezanozano* kao i većinski *[[Merina|Merine]]* govore - malagaški makrojezik, - takozvani *Standarni malagaški* ili *Jezik visoravni*, ali svojim *Bezanozano [[dijalekt]]om*. koji je posrednik između jezika Merina i Betsimisaraka, koji govori sve manje govornika.

## Historija

 
*Bezanozano* su vrlo mala etnička skupina koja najvjerojatnije vodi porijeklo od prvih doseljenika koji su na Madagaskar doplovili iz Bornea.
Danas se predpostavlja da su se *Bezanozani* zajedno sa Betsimisarakama i Sihanakama doselili na njihove današnje prostore početkom 17. vijeka. Oni su se tradicionalno protivili prihvaćanju bilo čijeg autoriteta, tek od druge polovice 17. vijeka zbog vanjskih pritisaka na svoju zemlju, počeli su birati svog vođu- *mpifehija*, i to samo na određeno vrijeme, koji je više bio vojni komandant nego kralj u pravom smislu te riječi.

Po njihovoj usmenoj predaji vrhunac njihove samostalnosti bio je u u drugoj polovici 17. vijeka, za vladavine *mpifehija*, Andriamalazabea, nasljednika Ranantoane. Od kraja 18. vijeka, ne postoji njihovo kraljevstvo, jer su bili prisiljeni priznati merinskog kralja Andrianampoinimerinu za svog vladara.

## Geografska rasprostranjenost
Do nedavne prošlosti *Bezanozani* su živjeli grupirani u šumama gornjeg toka rijeke Mangoro. Između malagaških naroda Sihanaka na sjevernom gorju i Betsimisaraka na južnoj obalnoj ravnici.

Njihova neformalna prijestolnica je grad Moramanga, međutim danas većina *Bezanozana* živi raštrkana po cijelom otoku, uključujući i centalnu visoravan - Imerina.

## Običaji i kultura
*Bezanozani* su tradicionalno živjeli u malim klanovima, u utvrđenim naseljima na vrhovima brda. Jedan od njihovih običaja je podizanje svetih stupova - tsikafana, ukrašenim lubanjama goveda zebu, kao spomenike na prošle događaje.
I oni kao i Merine imaju običaj *famadihana* kad ponavljaju pogreb.

## Veze
* Malgaši

## Reference

## Vanjske veze
* ''Bezanozano'' na portalu Ikuska
Sukob interesa

**Sukob** ili **konflikt interesa** je naziv za situacije u kojima pojedinac koji obavlja određenu javnu funkciju ili profesionalnu djelatnost dolazi u priliku da svojom odlukom ili drugim djelovanjem pogoduje sebi ili sebi bliskim osobama, društvenim grupama i organizacijama, a nauštrb interesa javnosti ili osoba koje su mu dale povjerenje. "Sukob" se odnosi na sukob između osobnog interesa na jednoj i javnog interesa na drugoj strani. U modernim državama se smatra kako u takvim slučajevima postoji preveliki rizik da će privatni interes prevagnuti nad javnim, odnosno da će doći do korupcije.

Kao osobe koje su u sukobu interesa se obično navode funkcionari izvršne vlasti ili državni službenici koji su u prilici da na razne načine (dodjelom koncesija, subvencija, ugovora o obavljanju javnih radova, izradom urbanističkih planova i sl.) pogoduju poduzećima čiji su vlasnici ili akcionari. S druge strane, sukob interesa je već ranije prepoznat kao mogući problem u sudstvu, pa tako prava mnogih država posjeduju odredbe koje priječe vođenje sudskih postupaka osobama koje se mogu smatrati ili su neposredno povezane sa strankama u sporu.

Razne države su stvorile razne mehanizme za sprečavanje sukoba interesa, ali se isto tako razvio i širokih raspon metoda za njihovo zaobilaženje.

## Povezano

* Kleptokracija
* Drugarski kapitalizam

## Reference
Zastava Sicilije

**[[Zastava]] [[Sicilija|Sicilije]]** usvojena je 1282. godine nakon Sicilijanske večernje. Na zastavi se nalazi triskelion u sredini i glava Meduze s tri stručka pšenice. Boje na zastavi (crvena i žuta), predstavljaju gradove Palermo i Corleone.

## Službena upotreba
Zastava je službeno postala zastava autonomne regije Sicilije u siječnju 2000, nakon čega se mogla koristiti na službenim javnim mjestima (škole, vijećnice).

## Sličnost s drugim zastavama
Zastava je slična zastavi otoka Mana.
710.

__NOTOC__
Godina **710.** (**[[rimske brojke|DCCX]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 710. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* Nakon što je japanska carska prijestolnica premještena u Heijō-kyō u Nari, prestaje Asuka period i počinje Nara period , odnosno posljednji dio Yamato perioda japanske historije.
* U Jeruzalemu dovršena prva (drvena) džamija Al Aksa.
* U Hispaniji Roderik svrgava Ahilu sa mjesta vizigotskog kralja.
* 5. 4. &ndash; Za vrijeme Svetkovine hladnog jela, kineski car Zhongzong od Tanga u Chang'anu naređuje vodećim dvorskim ministrima, vojnim oficirima i zetovima da sudjeluju u igri potezanja konopca; tom prilikom pada u smijeh gledajući kako dva starija ministra padaju na zemlju za vrijeme igre.
* U današnjem Maroku osnovana prva domaća muslimanska država - Kraljevstvo Nekor.
* 8. 7. - 25. 7. - Nakon smrti cara Zhongzhonga kratko vlada njegov sin Shao, koga zbacuje puč princeze Taiping i Li Longjija kojim je na prijestolje stavljen Zhongzongov brat Ruizong.
* Bizantsko-arapski ratovi: Bizantski vojskovođa Lav (budući car Lav III) od Arapa preotima Abazgiju na istočnoj obali Crnog mora.
* Na Krimu izolirana bizantska enklava Herson uz pomoć Hazara diže ustanak protiv cara Justinijana II. Car na nju preko mora šalje vojsku pod *[[patrikios]]om* Stefanom koji guši ustanak i zauzima grad. Međutim, nakon što Stefanova flota pri povratku u Konstantinopol strada u oluji, u Hersonu ponovno izbija ustanak protiv omraženog vladara.
* Muslimanska osvajanja: Julijan, vizigotski guverner Ceute koji je digao ustanak protiv kralja Roderika, zove arapsko-muslimansku vojsku Omejada u pomoć i ohrabruje je da napadne Roderika na tlu Iberijskog poluotoka.


## Rođenja
* Fulrad, francuski svetac (u. 784)
* Sveta Walpurga, anglosaksonska svetica (u. 779)
* Leoba, anglosaksonska svetica (u. 782)

## Smrti
* Kakinomoto no Hitomaro, japanski pjesnik
* Car Zhongzong od Tang Kine (r. 656)
* Shangguan Wan'er, kineska pjesnikinja i službenica dinastije Tang (r. 664)

## Reference
Svetkovina hladnog jela

**Svetkovina hladnog jela** ili **Svetkovina Hanši** (*Hanshi*) je tradicionalni kineski praznik koji se slavi tri dana prije Qingming svetkovine u kineskom kalendaru, koja pada na 105. dan iza dongzhija (5. april u gregorijanskom kalendaru, osim prijestupnih godina). Slavi se u Kini, kao i u obližnjoj Koreji i Vijetnamu.

## Povezano
* Gazpacho
* Qingming
* Qingming svetkovina
UAC

Termin **UAC** ima više značenja:

* genetički kod za tirozin
* Ujedinjena afrička kompanija, britanska kompanija u zapadnoj Africi
* Újvidéki Atlétikai Club (Novosadski atletski klub)
Zebu

**Zebu** ( ili *Bos indicus*), također poznat kao **indijsko govedo**, **cebu**, **grbavo govedo**, **bramansko govedo**, je vrsta domaćeg goveda iz Indije. *Zebu* ima karakterističnu masnu grbu na hrptu, spuštene uši i veliki obješeni podbradak, odlično je adaptiran na visoke tropske temperature, a isto tako i njegovi hibridi.

Koriste se kao vučna goveda, mliječne krave i za tov, od njih se koristi sve, od mesa, kože, rogova do izmeta koje služi kao gnojivo, a u nekim krajevima i kao gorivo.

## Sistematizacija i evolucija

Naučno ime *goveda zebu* je *Bos indicus*, ali se danas obično klasificiraju unutar vrste *Bos primigenius*, zajedno sa turovima (Bos primigenius*Taurus *) i njihovim izumrlim predkom - Turom (evropsko divlje govedo) (*Bos primigenius*). Evropska goveda potječu od evroazijskih turova, dok zebui potječu od Indijskih divljih goveda

## Izgled i građa tijela

*Zebu* izgleda gotovo identično kao i domaće govedo, razlike su u grbi na hrptu, spuštenim ušima i obješenom podbradku.

## Raširenost i razmnožavanje

*Zebui* su udomaćeni u Africi preko nekoliko stotina godina, i križani sa domaćim govedima. Genetska analiza afričkih goveda, pokazala je veće koncentraciju gena zebua duž obala Istočne Afrike, i posebno čiste primjerke na Madagaskaru, što ukazuje da je uvoz tih goveda vršen brodovima.

*Zebui* su uvezeni u Brazil početkom 20. vijeka i križani sa evropskim govedima Šarole pasmine. Rezultat križanja bio je 63% šarole, a 37% zebu, ta nova pasmina nazvana je Kančim, ima kvalitetnije mesa od zebua, i veću otpornost na vrućine od evropskog goveda.

## Vrste

Danas postoje 75 poznatih pasmina zebu, koje su ravnomjerno podijeljene između Afrike i Južne Azije, i to su; Gir, Guzerat, Kankrej, Indo-brazilsko govedo, Brahmansko govedo, Nelore, Ongole, Sahival, Crveni sindi, Butana, Kenana, Boran, Bagara, Tarparkar, Kangejam, Kinesko žuto govedo, Filipinsko domaće govedo, Kedah - Kelantana, Indijsko mliječno, Harijana, Istočni Pundžabi  i Rad .

## Porijeklo

Načelno se drži da je *Zebu* nastao od azijskog divljeg goveda, ali ima i onih koji misle da je on podvrsta - *Bos primigenius namadicus*. Azijsko divlje govedo nestalo je za vrijeme Civilizacije doline Inda, iz porječja Inda i drugih dijelova Indijskog potkontinenta, vjerojatno zbog križanja sa domaćim govedima i zbog gubitka staništa.

## Povezano
* Krava
* Vodeni bivol
* Gaur
* Banteng

## Reference

## Vanjske veze

* Portal Zebu on line 
* Senaapathy Kangayam Cattle Research Foundation
Kilometar na sat

**Kilometar na sat** ili **kilometar na čas** (oznaka **km/h**, **km h<sup>−1</sup>**) je mjerna jedinica za brzinu. Definira se kao brzina pri kojoj se 1 kilometar prijeđe u vremenu od 1 sata.

## Primjeri brzina u km/h

## Konverzija u druge jedinice za brzinu
* 1&nbsp;km/h = 0.27778 m/s (tj. 1 m/s = 3.6&nbsp;km/h)

## Relevantni članci
* m/s
* Brzina
* Brzina oslobađanja

## Vanjske veze
* Conversion Calculator for Units of SPEED
Kraljevina Abhazija

**Kraljevina Abhazija** (), također poznata i kao **Kraljevstvo Abhaza**, je naziv za ranosrednjovjekovnu državu na Zakavkazju kojoj je prijestolnica bio grad Anakopija (današnji Novij Afon) u Abhaziji. Postojala je, ispočetka kao bizantski vazal/klijentska država, a potom kao nezavisni entitet od oko 8. vijeka do početka 11. vijeka kada se preko dinastijskih brakova sa bagratidskom dinastijom utopila u gruzijsku državu Tao-Klardžeti.

## Literatura
#  Alexei Zverev, Ethnic Conflicts in the Caucasus 1988-1994 , in B. Coppieters (ed.), *Contested Borders in the Caucasus*, Brussels: **VUB**Press, 1996
# Graham Smith, Edward A Allworth, Vivien A Law, Annette Bohr, Andrew Wilson, *Nation-Building in the Post-Soviet Borderlands: The Politics of National Identities*, Cambridge University Press (September 10, 1998), 
# Encyclopaedia of Islam 
#  Center for Citizen Peacebuilding, Aspects of the Georgian-Abkhazian Conflict
#  Вахушти Багратиони. История царства грузинского. Жизнь Эгриси, Абхазети или Имерети. Ч.1
# S. H. Rapp, *Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts*, Peeters Bvba (September 25, 2003) 
#  Conflicting Narratives in Abkhazia and Georgia. Different Visions of the Same History and the Quest for Objectivity, an article by Levan Gigineishvili, 2003
#  The Role of Historiography in the Abkhazo-Georgian Conflict , an article by Seiichi Kitagawa, 1996
#  History of Abkhazia. Medieval Abkhazia: 620-1221 by Andrew Andersen
# Georgiy I Mirsky, G I Mirskii, *On Ruins of Empire: Ethnicity and Nationalism in the Former Soviet Union (Contributions in Political Science)*, Greenwood Press (January 30, 1997) 
# Ronald Grigor Suny, *The Making of the Georgian Nation*: 2nd edition (December 1994), Indiana University Press, , page 45
# Robert W. Thomson (translator), *Rewriting Caucasian History: The Medieval Armenian Adaptation of the Georgian Chronicles: The Original Georgian Texts and Armenian Adaptation (Oxford Oriental Monographs)*, Oxford University Press, USA (June 27, 1996), 
# Toumanoff C., *Chronology of the Kings of Abasgia and other Problems* // Le Museon, 69 (1956), S. 73-90.
Heijō-kyō

**Heijō-kyō** (平城京, takošer *Heizei-kyō*, ponekad *Nara no miyako*), bio je glavni grad Japana tokom najvećeg dijela Nara perioda, odnosno u periodima 710–40 i 745–84. Sama palača je navedeno UNESCO-v lokalitet svjetske baštine zajedno sa drugim artefaktima grada Nara kao Historijski spomenici drevne Nare.

Carica Gemmei je godine 708. naredila da se carska prijestolnica preseli iz mjesta Fujiwara-kyō u Heijō-kyō, a premještanje je dovršeno godine 710.
Heijō-kyō je izgrađen po uzoru na Chang'an, prijestolnicu tadašnje kineske dinastije Tang, iako Heijō-kyō, za razliku od kineskog uzora, nije bio opasan bedemima. U samom gradu živjeli brojni trgovci iz Kine, Koreje, Indije i drugih zemalja koji su u Japan donosili dostignuća stranih kultura dobavljena preko Puta svile. Zbog toga je Heijō-kyō bio prvi japanski glavni grad u pravom, odnosno međunarodnom smislu riječi, a na svom vrhuncu je imao otprilike 100.000 stanovnika.

Opći oblik grada je bio nepravilni pravokutnik, a površina mu je iznosila 25&nbsp;km2.

## Vanjske veze

* The Commemorative Events for the 1300th Anniversary (Available in Chinese, English, French, Korean and Japanese)
* Jô-Bô System of Heijô-Kyô 
* Nara (Heijô-kyô) — The Capital of Japan in the 8th Century
Carska palača u Nari

**Carska palača u Nari** (japanski: 平城宮, *Heijō-kyū*) je japanska carska palača u prijestolnici Nari (Nara (prefektura), pokrajina Kansai, Honshu). Ona je živa slika života u japanskoj prijestolnici za vrijeme razdoblja Nara (710.-84.), razdoblja duboke političke i kulturne promjene Japana kada je 74 godine Nara bila političko, gospodarsko i kulturno središte Japana. Zbog toga je palača u Nari, zaedno s brojnim drugim povijesnim spomenicima stare Nare upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji 1998. god..

## Historija
God. 710. carica Gemmei je preselila japansku prijestolnicu iz Fujiware u Naru koja je ostala političkim, gospodarskim i kulturnim središtem Japana slijedeće 74. godine. Lokacija Nare je pažljivo odabrana po kineskim geomancijskim načelima, po uzoru na kinesku prijestolnicu dinastije Tang, Chang'an. Položena je ortogonalna mreža ulica s palačama, budističkim hramovima, šintoističkim svetištima, javnim i privatnim zgradama. Pretpostavlja se kako se grad pružao na površini većoj od 2.500 hektara i imao je oko 100.000 stanovnika.

God. 784., prijestolnica se na devet godina preselila u Nagaoku, a potom u Heian (Kyoto), gdje je ostala sve do 1184., a nominalno sve do 1896. godine. Bogata Nara je postala pusta, ali je većina hramova i svetišta ostalo nedirnutima, a čak su zadržali visoko pokroviteljstvo careva. Oko zapuštene palače je niknuo novi grad, poznat kao Nanto ("Južna prijestolnica"), a oko bogatih hramova (Tôdai-ji, Kôfuku-ji, Gangô-ji i Kasuga-Taisha) je u 16. stoljeću niknuo moderni grad Nara.

## Odlike
Sama palača se nalazila na sjevernom kraju središnje avenije i zauzimala je površinu od 120 hektara. U njoj se nalaze upravne zgrade gdje su se održavale političke i vjerske ceremonije, te Carska dvorana za prijeme (*Daigokuden*) i državne dvorane (*Chôdô-in*), ali i carska rezidencija (*Dairi*), zajedno s različitim upravnim i drugim sklopovima (radionice, trgovine, štale i dr.).

Cijeli kompleks je ograđen nasipima od nabijene zemlje (*Tsuji-ogaki*) koji su visoki do 5 m i otvoreni s 12 vrata. Glavni ulaz su Suzaku vrata (*Suzakumon*) na sredini južnog zida, čime se moglo pristupiti glavnim zgradama političkog i društvenog životra, Daigokudenu i Chôdô-inu.


Datoteka:Daigoku-den at Heijō Palace under repair 2010.jpg|Palača ispred panorame Nare
Datoteka:Suzakumon_nara.jpg|Obnovljena Suzoku vrata
Datoteka:Toin_Teien.jpg|Vrt *Tōin Teien*
Datoteka:遣唐使船復原展示(Replica of Japanese Diplomatic Ship).JPG|Rekonstrukcija diplomatskog broda iz razdoblja Nara
Datoteka:まほろばステージ(Mahoroba Stage).JPG|Pozornica za Mahoroba kazalište


## Izvori

## Vanjske veze

* Video na službenim stranicama UNESCO-a 
* Slavlje povodom 1300 godišnjice Nare (japanski, korejski, francuski i  (PDF)
* Galerija fotografija  
* Soramitsu , zemljopis i povijest Nare
Emirat Nekor

**Kraljevina Nekor** (berberski: **Tagldit n Nkor**) je bio emirat u oblasti Rif u današnjem Maroku. Prijestolnica joj je ispočetka bila Temsaman, a kasnije Nekor. Osnovao ju je 710. jemenski doseljenik Salih I ibn Mansur al-Himyarī godine temeljem darovnice tadašnjeg omejadskog kalifa. On je tamošnja berberska plemena preobratio na islam; ubrzo nakon toga su Berberi, nezadovoljni strogim ograničenjima koje je nametala nova religija, svrgnuli i na mjesto vladara postavili čovjeka poznatog kao az-Zaydi iz plemena Nafza. Međutim, ubrzo su se predomislili i Saliha vratili na mjesto vladara; njegova dinastija, poznata kao Banū Sālih, vladala je oblašću Rifa sve do 1019.
Potezanje konopca

**Nadvlačenje** ili **potezanje konopca** je stara, jednostavna, grupna igra u kojoj se dvije grupe od po osam ljudi takmiče u fizičkoj snazi. Nadvlačenje konopca spada u sportove i od 1900. do 1920. godine je bilo zvaničan sport na olimpijskim igrama, ali je kasnije ukinut.

Igra se sastoji od toga da svaka grupa, sa članovima poredanim jednim iza drugog, uhvati jedan konopac i u datom trenutku počne da ga vuče svaka prema sebi. Pobjednička grupa je ona koja uspije da prevuče konopac na svoju stranu. Preciznije, na sredini konopca se označi centralna tačka koja na početku bude postavljena iznad centralne tačke na tlu. Na konopcu se zatim, po četiri metra od centralne tačke na konopcu, na svakoj strani označi po jedna tačka. Kada igra počne, i takmičari počnu da vuku, cilj je suparničku tačku dovesti do centralne tačke na tlu. Pobjeda se može postići i ukoliko neki od suparničkih takmičara padne ili sjedne na tlo.

Konopac je debeo oko 10 cm i mora biti dovoljno jak da izdrži snažno razvlačenje.

## Reference
Grof Julian

**Grof Julian** ( ili **Don Julián** () bio je kršćanski guverner Ceute, koji je po predaji pozvao omejadske Arape da izvrše invaziju Iberijskog polutoka.

Iako je Julian nesumnjivo historijska ličnost koju potvrđuju i muslimanski i kršćanski izvori, o njegovom porijeklu se ne zna gotovo ništa. Ne zna se ni da li je Ceutom - koja je tada bila posljednji grad Sjeverne Afrike van arapske vlasti - vladao za račun Bizantskog Carstva (koje je prethodno upravljalo tim dijelom svijeta) ili Vizigotskog Kraljevstva u susjednoj Hispaniji. U svakom slučaju je došao u sukob sa vizigotskim kraljem Roderihom, te je pozvao Arape u pomoć. Zauzvrat im je dao brodove, vodiče i opskrbio obavještajnim podacima neophodnim za iskrcavanje vojske Tarika ibn Zijada 711.

Grof Julian je kasnije postao jedna od najomraženijih ličnosti španske nacionalne mitologije, odnosno arhetip izdajnika.

## Vanjske veze
* Ibn Abd-el-Hakem, Medieval Sourcebook: ''The Islamic Conquest of Spain'' 
* Spanish-language traditional versions of the romance of the seduction of La Cava.
* Leyenda y nacionalismo: alegorías de la derrota en La Malinche y Florinda "La Cava", Spanish-language article by Juan F. Maura comparing La Cava and Mexican Malinche.
Sveta Walburga

**Sv. Walburga** (Wessex, 710. - Heidenheim, 25. veljače 779.) je bila engleska misionarka koja je djelovala u današnjoj Njemačkoj, poznata i po što je njoj nazvana Walpurgina noć.

Rano je postala časna sestra kao i njena braća, Sv. Wilibald i sv. Winibald. U Njemačku je pošla da bi pomogla Sv. Bonifaciju.
Leoba

**Leoba** (također **Lioba** i **Leofgyth**) (cca. 710 – 28. septembar 782) biula je anglosaksonska redovnica koja je bila dio Bonifacijeve misije pokrštavanja Nijemaca, a koja je kasnije proglašena sveticom.

## Reference

* Medieval Source Book Rudolf of Fulda: Life of Leoba (c.836) 
* Yorke, Barbara, "Leoba" in Matthew, H.C.G. and Brian Harrison, eds. *The Oxford Dictionary of National Biography.* vol. 33, 75-6. London: Oxford UP, 2004.
Fulrad

**Sveti Fulrad** () (710 – 16. jul 784) bio je opat samostana St. Denis, poznat prije svega po diplomatskoj aktivnosti u korist franačkih vladara iz dinastije Karolinga.

Godine 750. je imao ključnu ulogu u nagovaranju pape Zaharija da Pipina Malog, dotadašnjeg majordoma, prizna za franačkog kralja. Godine 756. je isposlovao predaju Ravenskog egzarhata u nadležnost papa.

## Vanjske veze

* St. Fulrad
* Saints of July 16: Fulrad 
*  Fulrad von St-Denis
710-e

**710-e** su decenija koja je počela 1. januara 710. i završila 31. decembra 719. 

## Događaji i trendovi
* 711 - Slom Vizigotskog Kraljevstva.
* 711 - 718 - Maursko osvajanje Iberijskog poluotoka.
* 712 - Dovršen *[[Kojiki]]*, prvi sačuvani tekst japanske književnosti.
* 717 - 718 - Bizant uz pomoć Bugara razbija drugu arapsku opsadu Carigrada, čime je zaustavljen islamski prodor u Evropu sa istoka.

## Reference
Horonim

**Horonim** (grč.) je geografsko ime koje se odnose na neki kraj, oblast, državu ili koju drugu veću geografsku cjelinu.

## Podjela
Horonimi se dijele na:
* ***prirodne horonime*** (imena prirodnih oblasti, npr. Podravina, Podunavlje, Baranja, Slavonija);
* ***administrativne horonime*** (imena država, regija, općina i sl., npr. Republika Hrvatska, Osječko-baranjska županija, Grad Beli Manastir, Općina Jagodnjak)

## Povezano
* Drimonim - ime šume.
Urbanonim

**Urbanonim** je geografsko ime koje se odnosi na dio nekog grada odn. naselja.

## Podjela urbanonima
* **astionim** (ime gradskog naselja);
* **agoronim** (ime gradskog trga);
* **gradski horonim** (ime gradske cjeline ili kvarta);
* **hodonim** (ime ulice).
711.

__NOTOC__
Godina **711.** (**[[rimske brojke|DCCXI]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 711. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina. 

## Događaji

* 30. 4. &ndash; Muslimanska osvajanja: Omejadske arapsko-muslimanske (uključujući maurske) trupe na čelu sa Tarikom ibn Zijadom se iskrcavaju na Gibraltaru čime započinje invazija Vizigotskog Kraljevstva, odnosno osvajanje Iberijskog poluotoka i stvaranje Al-Andalusa.
* 19. 7. &ndash; Omejadsko osvajanje Hispanije: Bitka kod Guadaletea u kojoj Mauri odnose odlučujuću pobjedu protiv vizigotskog kralja Roderika koji je u njoj poginuo.
* Filipik Bardan pokreće ustanak protiv bizantskog cara Justinijana II, koga svrgava, a potom sebe dovodi na prijestolje.
* Franački kralj Hildebert III umire te ga na mjestu kralja Austrazije nasljeđuje Dagobert III.
* Nakon što su pirati opljačkali arapski brod kraj ušća rijeke Ind, arapski vojskovođa Muhammad bin Qasim napada Indiju sa 6.000 konjanika te uspostavlja sultanat u Sindhu.
* Završena obnova hrama Horyuji u Japanu.


## Rođenja
* 21. 2. - Car Suzong od Tanga

## Smrti
* jul &ndash; Roderik, kralj Vizigota
* decembar &ndash; Justinijan II, bizantski car (ubistvo) (r. 669)

## Reference
Tarik ibn Zijad

**Tarik ibn Zijad** (*Tariq ibn Ziyad*; , ? - u. 720) bio je berberski muslimanski vojskovođa u službi Omejadskog Kalifata poznat po tome što je godine 711. po naredbi kalifa Al-Valida I iz današnjeg Maroka poveo veliku vojsku protiv Vizigotskog Kraljevstva na Iberijskom poluotoku, čime je započelo muslimansko osvajanje Iberijskog poluotoka. Smatra se jednom od najvažnijih ličnosti historije Iberijskog poluotoka, a ime mu je ovjekovječeno zahvaljujući tome što je mjesto na kome se iskrcao prozvano *Jabal Tāriq* (جبل طارق), odnosno "Tarikova planina" na arapskom, te kasnije na španskom dobilo današnji naziv Gibraltar.

## Po njemu nazvani
* Tarek ibn Ziyad Academy, Minnesota.
* Gibraltar

## Literature
* André Clot: *L’Espagne musulmane. VIIIe–XVe siècle.* Perrin, Paris 1999

## Vanjske veze

* Tarik's Address to His Soldiers, 711 CE, from ''The Breath of Perfumes'' 
* Ibn Abd-el-Hakem, Medieval Sourcebook: ''The Islamic Conquest of Spain'' 
* Edward Gibbon, ''History of the Decline and Fall of the Roman Empire''  Chapter 51
* Article: Tariq ibnu zeyad in tha mazight(Berber: Rif)
Car Suzong od Tanga

**Car Suzong od Tanga** (唐肅宗; 21. februar 711&ndash;16. maj 762; vl. 756 &ndash; 762), osobno ime **Li Heng** (李亨), rođ. kao **Li Sisheng** (李嗣升), poznat i kao **Li Jun** (李浚) od 725. do 736, poznat kao **Li Yu** (李璵) od 736. do 738, nakratko **Li Shao** (李紹) 738, bio je kineski car iz dinastije Tang. Bio je sin i nasljednik cara Xuanzonga. Na prijestolje je došao za vrijeme An Shi ustanka 756. godine, kada mu je otac pred ustanicima pobjegao u Sichuan, a Li Heng u suprotnom smjeru, u Lingwu. Tamo ga je lojalistička vojska proglasila carem. Najveći dio vladavine car Suzong je proveo gušeći ustanak, ali je to konačno pošlo za rukom tek njegovom sinu Daizongu godine 763.

Vladavinu cara Suzonga je obilježilo i uspon dvorskih eunuha kao nove grupe dvorskih velikodostojnika, a za što je zaslužno imenovanje Li Fuguoa za komandanta Carske garde, nakon čega je Li Fuguo stekao gotovo apsolutnu vlast. Kada se godine 762. car Suzong teško razbolio, Li Fuguo je, u nastojanju da osigura vlast, čak dao ubiti Suzongovu suprugu caricu Zhang, nedugo nakon čega je car Suzong umro. Suzongov nasljednik car Daizong je kasnije uspio likvidirati Li Fuguoa, ali je tradicija eunuha na vrhovnoj vlasti već bila uspostavljena.

## Preci



## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 10 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 6 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 210, 211, 212, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222.
Mahafali (narod)

**Mahafali** su jedan od 18 naroda Madagaskara, od 294 000  pripadnika (1.6 % stanovnika Madagaskara), koji žive na krajnjem jugozapadu otoka uz obale Mozambičkog kanala u Regiji Atsimo-Andrefana.

Njihovo ime na malagaškom znači *oni koji se drže tabua koji ih čine sretnim*.
*Mahafali* kao i većinski *[[Merina|Merine]]* govore - malagaški makrojezik, - varijantu zvanu *Malagaški Bara jezik*, ali svojim dijalektom.

## Historija

 
*Mahafali* su mala etnička skupina koja se doselila na Madagaskar iz Afrike u 12. vijeku.
Tokom 16. vijeka, malgaška plemena počela su osnivati svoja kraljevstva. Među Mahafalijima su u to vrijeme postojali klanovi zemljoposjednika koji su željeli osigurati dominaciju nad svojim zemljama i kontrolirati svoje potčinjene i robove. Kraljevi Mahafalija bili su iz jedne jedine dinastije Maroserana, koja je bila u krvnom srodstvu sa vladarima iz susjednih kraljevstva Sakalava i Antanosi. Svi mahafalijski klanovi tvrdili su za sebe da imaju porijeklo od Zafi-Raminija (doseljenika arapskog porijekla koji su se naselili na jugoistočnu obalu Madagaskara). I plemenska aristokracija Bara i Antandroja također je tvrdila da vuče porijeklo od Zafi-Raminija, i da su na taj način srodnici Mahafalija.

Od početka 19. vijeka, postali su dio Kraljevstva Merina ali su praktički nastavili živjeti po svome u svom siromašnom kraju.

## Geografska rasprostranjenost
Teritorij naroda *Mahafali* nalazi se na jugozapadnoj obali Madagaskara između rijeka Onilahi i Menarandra. To je veliki teren od 45.000&nbsp;km ², surov vapnenački plato, sa vrlo malo raslinja, zbog izuzetno malo kiše koja padne, manje od 50&nbsp;cm/m.

*Mahafali* su uglavnom nomadski pastiri, ali uzgajaju i kukuruz i manioku.

## Običaji i kultura
Nadgrobni spomenici *Mahafalija* imaju brojne skulpture zvane *aloalo*, koje podižu iznad samih grobova. One su ukrašene geometrijskim motivima i prizorima iz života pokojnika. Grobove su ukrašavali i rogovima zebua, količina rogova označavala je i bogatstvo pokojnika i njegove porodice, tako je grob kralja Tsiampodija bio ukrašen sa 700 rogova. Riječ *aloalo* na malagaškom znači "glasnik" -"posrednik", oni simbolički povezuju svijet živih i mrtvih.

*Mahafali* imaju vrlo karakteristične tetovaže i frizure, a poznati su i po svom nakitu i drvenim skulpturama.

## Veze
* Malgaši

## Reference

## Vanjske veze
* ''Mahafali'' na portalu Ikuska
Invazija

**Invazija** je izraz koji u vojnoj terminologiji označava veliku (strategijsku) ofanzivnu operaciju u kojoj učesnici za neposredni cilj imaju stavljanje pod kontrolu cijele ili značajnog dijela teritorije neke države. Krajnji ciljevi invazije mogu varirati od osvajanja teritorije, njenog oslobađanja, promjene vladajućeg režima, iznuđivanja diplomatskih i drugih ustupaka, ili kombinacije svega navedenog. Invazija može poslužiti kao uzrok ili povod izbijanja rata, odnosno predstavljati ključni element ratne strategije ili strategije s ciljem da se rat okonča. S obzirom na to da obično zahtijeva ogromne ljudske i materijalne resurse, odnosno sa sobom povlači rizike od eskalacije i izopačenja misije, u današnjem svijetu predstavlja rijetkost, odnosno mogu je priuštiti samo velike sile kao što su SAD u ratu protiv Iraka 2003. ili Rusija u ratu protiv Gruzije 2008. godine. Osim izraza invazija se ponekad koristi i izraz **najezda**, ali on predstavlja malo širi pojam, pod kojim se mogu podrazumijevati aktivnosti kao što su pljačkaški pohodi nomadskih plemena.

Motiv invazije je čest u science fiction djelima, odnosno djelima smještenima u blisku budućnost, a za što primjer pružaju brojna djela invazijske književnost, žanra nastalog u Velikoj Britaniji u drugoj polovici 19. vijeka.

## Izvori
Al-Andalus

**Al-Andalus** je arapsko ime za dijelove Iberijskog poluotoka pod vlašću španskih muslimana ili Maura u razdoblju od 711. do 1492. godine. Ovaj pojam nije istoznačnica današnjoj, a ni historijskoj Andaluziji.

Od 711. Španijom su vladali Arapi koji su ostavili značajno kulturno naslijeđe. Nakon stvaranja Kraljevine Kastilije i Kraljevine Aragonije intezivno se počelo osvajanjem područja pod njihovom vlašću (Rekonkvista). Arapi su se u 13. i 14. vijeku povukli u Granadu, da bi naposljetku bili konačno protjerani, nakon ujedinjenja Španije 1479., nakon čega Španija postaje evropska osvajačka velesila.

## Veze
* Historija Španije
* Umjetnost Al-Andalusa
* Muslimansko osvajanje Hispanije

## Vanjske veze

* Darío Fernández-Morera: "The Myth of the Andalusian Paradise", *The Intercollegiate Review*, 2006
Bitka kod Guadaletea

**Bitka kod Gvadalete** odigrala se 19. jula 711. na reci Guadalete na južnom delu Pirinejskog poluostrva. To je bila odlučna pobeda Muslimana (Mavara i Arapa) nad Vizigotima, tj Vizigotskim kraljem Roderikom. Tom pobedom počinje islamsko osvajanje Hispanije, to jest teritorije današnje Španije i Portugala. Mavarska invazija Španije započela je 30. aprila 711, a pobedom kod Guadalete otvoren im je put potpunom osvajanju Španije, jer su u toj bici poginuli najvažniji vizigotski plemići i veliki deo plemstva kraljevskog dvora.

## Uvod
Kralj Vizigota Roderih došao je na vlast 709. posle svrgavanja prethodnog kralja Vitica. Pristalice i rođaci prethodnog kralja pobegli su u Seutu koja se nalazila na drugoj strani Gibraltara na obali Afrike. Tu su sklopili savez sa guvernerom Seute don Julijanom Seutskim, a onda su zatražili pomoć Mavara. Time su se Mavari umešali u jedan dinastički sukob.

Mavarska invazija Iberijskog poluostrva započela je 30. aprila 711. iskrcavanjem Tarika ibn Zijada sa 1700 ljudi. Kasnije se pridružuju drugi, a general Tarik ibn Zijad dolazi do Kartagine. Vizigotski kralj Roderih bio je zauzet borbama protiv Baska i Franaka na severu Iberijskog poluostrva. Na vesti o mavarskoj vojsci Roderih se vraća sa severa da se suoči sa napadačima. Susreću se na jugu Španije pored reke Guadalete.
Tu se 19. jula 711. razvila bitka koja je promenila istoriju Evrope za sedam vekova.

### Bitka u kojoj strada gotovo sve vizigotsko plemstvo
U toj bici muslimanske snage je predvodio Tarik ibn Zijad, a vizigotsko plemstvo kralj Roderik. Muslimana je bilo 7.000 do 9.000, a Vizigota oko 25.000. Vizigota je bilo mnogo više, ali velika nesloga je vladala u redovima te vojske zbog dinastičkih sukoba. Deo vojske je dezertirao, a deo otvoreno izdao. Oba krila Roderikove vojske su pobegla, a centar se dugo borio.

### Posledice
Vizigotsko kraljevstvo je bilo dezorijentisano i bez ikakve organizacije nakon te bitke. Namesnik Omejida u Severnoj Africi Musa bin Nusair šalje 712. dodatnih 12.000 vojnika, tako da Mavari zauzimaju Iberijsko poluostrvo za 5 godina. Jedino je vizigotski plemić Pelayo iz Asturije pobegao Mavarima, pa se pobunio u Asturiji i osnovao kraljevstvo Asturiju, koju je očuvao pobedom 722. u Bitci kod Covadonge. Iberijsko poluostrvo je ostalo gotovo bez vizigotskih plemića. Preživelo vizigotsko plemstvo je pobeglo kod Merovinga u Franačku.

## Vanjske veze
* Istorijska biblioteka: Muslimansko osvajanje Hispanije
Ansprand

**Ansprand** (657.-712.) je bio kralj Langobarda tokom 712. Pre toga bio je grof Astija i protektor Liuperta (700.-701.). Poražen je u Novari od strane Raginperta i proteran zbog njegovog učešća u ratu za tron, bežeći na dvor Teudberta, grofa Bavarije, 702. godine 

711., vratio se je sa velikom vojskom. Mnogi Austrijanci (ljudi iz Venecije i istoka) su se pridružili Ansrandu i bitka se je odigrala blizu Pavije, između njegove i armije kralja Ariperta II, koji je zauzeo tron. Kralj je pobegao prema glavnom gradu i tamo uzeo sve zlato u svome dvoru. Pokušao je da pobedne u Galiciju tokom noći, ali se je udavio u reku i time je Ansprand proglašen za naslednika.

Nasledio je tron u martu, a umro u junu, ostavljajući presto svome sinu Liutprandu.
Princeza Taiping

**Princeza Taiping** (, dosl. "Princeza mira", osobno ime nepoznato) (died 2 August 713) je bila kineska princeza iz dinastije Tang. Bila je kćer carice Wu Zetian i cara Gaozonga te stekla veliku moć za vrijeme vladavine svoje majke, kao i svoje starije braće cara Zhongzonga i cara Ruizonga, a posebno prilikom Ruizongove druge vladavine.

Kasnije se, međutim, razvilo suparništvo između njen i nećaka, Ruizongovog krunskog princa Li Longjija. Taj je sukob eskalirao nakon što je car Ruizong predao prijestolje Li Longjiju (car Xuanzong) 712. godine. Godine 713. je car Xuanzong, uvjeren da ga princeza Taiping namjerava svrgnuti, preventivno dao pogubiti veliki broj njenih pristaša a nju samu natjerao na samoubistvo.

## Preci


## Izvori i literatura

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 183 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 83 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 202, 204, 206, 207, 208, 209, 210.

Eventually, however, a rivalry developed between her and her nephew, Emperor Ruizong's crown prince Li Longji, and after Emperor Ruizong yielded the throne to Li Longji (as Emperor Xuanzong) in 712, the conflict came to the political forefront, and in 713, Emperor Xuanzong, according to historical records, believing that she was planning to overthrow him, acted first, executing a large number of her allies and forcing her to commit suicide.
Lista kineskih pesnika

Sledi lista pesnika koji su pisali poeziju na kineskom jeziku.

__BEZSADRŽAJA__

## B
* Bang Ćien (766?-830?)

## C
* C Je
* Cao Cao (155-220)
* Cvei Hao (?-754)
* Cu Jung (699?-746?)

## Č
* Čen Ćienći (656?-714?)
* Čen Veisung (1625-1682)
* Čeng Šje (1693-1765)

## Ć
* Ća Tao (779-843)
* Ćiang Čunlin (1818-1868)
* Ćie Hun
* Ćin Čangši
* Ćiu Vei

## Dž
* Džang Janghao (1269-1329)
* Džang Ći
* Džang Ćiuling (678-740)
* Džang Džihe (730-810)
* Džang Mi
* Džang Ši
* Džao Mengfu (1254-1322)
* Džu Ćingći

## F
* Fan Čengta (1126-1193)
* Fan Čungjen (989-1052)
* Feng Veiming (1511-1580)

## G
* Gu Kuang (725-814)
* Guan Hanćing

## H
* H Džidžang (659-744)
* Han Ji (768-824)
* Huang Tingćien (1045-1105)

## J
* Jen Jin
* Jen Šu (991-1055)
* Ji Ći (1272-1348)
* Ju Jou (1125-1210)
* Jue Fei (1103-1142)
* Juen Džen (779-831)
* Juen Mei (1716-1798)

## K
* Kung Cidžen (1792-1841)

## L
* Li Ji (748-827)
* Li Ji (937-978)
* Li Ći (690?-751?)
* Li Ćingdžao (1084-1151?)
* Li Mengjang (1473-1530)
* Li Pai (701-762)
* Li Pin (818?-876)
* Li Tuan
* Li H (790-816)
* Li Šangjin (813-858)
* Liu Jiši (772-842)
* Liu Jung (1004-1054)
* Liu Fangping
* Liu Cungjuen (773-819)
* Liu Čangćing (709-786?)
* Liu Čungjung
* Lu Lun (748?-768?)

## M
* Ma Džijuen (1260?-1334?)
* Meng Ćiao (751-814)
* Meng Haožan (689-740)

## N
* Nalan Šingte (1655-1685)

## O
* Oujang Šju (1007-1072)

## P
* Pai Ćiji (772-846)
* Pai Pu (1226-1306)

## S
* Su Š (1037-1101)

## Š
* Šin Ćići (1140-1207)
* Šja Vančun (1631-1647)
* Šje Luntao (1531-1600)

## T
* Tao Juenming (365-427)
* Ti Juen (340-278. godine p. n. e.)
* Tu Ćjuniang
* Tu Mu (803-852)
* Tu Fu (712-770)

## V
* Vang Džihuan (688-742)
* Vang Džung (1745-1794)
* Vang Anši (1021-1086)
* Vang Vei (701-761 ili 689-759)
* Vang Han
* Vang Čanling (690?-757?)
* Vang Šidžen (1634-1711)
* Vei Jingvu (737-792?)
* Vei Džuang (836-910)
* Ven Tienšiang (1236-1282)
* Ven Tingjin (812?-870?)

## Ž
* Žuan Juen (1764-1849)

## Povezano
* Kineska poezija
* Spisak kineskih pisaca
* Spisak pesnika
* Spisak poznatih kineskih osoba
Al-Mansur

**Al-Mansur, Almanzor** ili **Abu Ja'far Abdallah ibn Muhammad al-Mansur** (714/95 AH &ndash; 775/158 AH ); ) bio je drugi abasidski kalif od 754. do 77.

## Reference

## Literatura
* Mas'udi, *[[Zlatne livade|The Meadows of Gold]], The Abbasids,* transl. Paul Lunde and Caroline Stone, Kegan Paul, London and New York, 1989
* Kennedy, Hugh, * When Baghdad Ruled The Muslim World,* Cambridge, Da Capo Press, 2004