open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taipei

**Taipei** (kineski: 台北市; doslovno "Sjeverni tajvanski grad") je najveći i glavni grad Tajvana. Smješten na samom vrhu ostrva, Taipei se nalazi na rijeci Danshui, oko 25 km jugozapadno od njegove luke Keelung, koja se nalazi na Pacifiku. Drugi obalni grad, Danshui, se nalazi na oko 20 km sjeverozapadno na ušću rijeke u Tajvanski tjesnac. Grad leži na dvije relativno široke doline, na rijekama Keelung (基隆河) i Xindian (新店溪), koje zajedno čine rijeku Danshui, upredo sa zapadnom gradskom granicom. Teritorija grada (Grad Taipei) je mjesto gdje živi 2.607.428 stanovnika. Grad Taipei, Okrug Taipei, i grad Keelung čine metropolitensko područje sa populacijom od 6.776.264 stanovnika. 

Taipei je politički, ekonomski i kulturni centar Tajvana. Državni univerzitet Tajvana je lociran u Taipeiju, kao i Nacionalni muzej palate, koji ima najveću kolekciju kineskih rukotvorina i umjetničkih djela u svijetu. Taipei se smatra planetarnim gradom i dio je velikog industrijskog područja. Željeznice, brze željeznice, aerodromi i autobuske linije povezuju grad sa drugim dijelovima ostrva. Grad opslužuju dva aerodroma: Taipei Songshan i Taiwan Taoyuan.

Taipei je osnovan u ranom 18. vijeku, i postao je važan centar prekomorske trgovine u 19. vijeku. Kineska vlada, tada Dinastija Qing, načinila je Taipei glavnim gradom provincije Taiwan, 1886. Kada su japanci osvojili Tajvan, 1895., nakon japansko-kineskog rata, oni su zadržali Taipei kao glavni grad ostrva. Republika Kina je preuzela ostrvo 1945. nakon japanskog poraza u Drugom svjetskom ratu. 

Nakon što je poražen od komunista u kineskom građanskom ratu, Chiang Kai-shek i njegova vlada se povlače na Tajvan i proglašavaju Taipei privremenim glavnim gradom Republike Kine, u decembru 1949. godine.
Jen

**Jen** je valuta koja se koristi u Japanu. Široko je rasprostranjena kao rezervna valuta kao i Američki dolar i Euro. Na japanskom se izgovara kao "en" dok je u bosanskom pravilan izgovor jen. ISO 4217 kod za jen je JPY i 392. Latinični simbol za jen je ¥, dok se na japanskom označava pismom kanđi 円.

Jen je kao platežno sredstvo uveden u doba Meiđi vlade. Jen je zamjenio kompleksni monetarni sistem iz perioda Edo vladavine. 1871. je prihvaćeno usvajanje decimalnog sistema računanja jena (1, 圓), šena (1/100, 錢), i rina (1/1000, 厘), sa kovanicama koje su bile okrugle poput onih na zapadu. (Šen i rin su izbačeni iz upotrebe 1954. godine) Jen je zvanično definisan kao 26.956 g srebra.

U periodu od 25. aprila, 1949. do 1971. godine jen je bio vezan za Američki dolar, kursom 1 dolar = 360 jena. 1971. godine došlo je do kraha Bretona Vud sistema i jen je dobio tržišni kurs.

Originalna oznaka za jen je ista kao i oznaka kineskog juana (圓 pinyin yuan2). U modernom japanskom se upotrebljava oznaka (円). Latinična oznaka za jen je ista kao i oznaka za juan sa razlikom što se na oznaci za juan nalazi jedna poprečna crta, a na oznaci za jen dvije.

U bukvalnom prevodu jen znači "okrugli predmet", kao i juan na kineskom.

Trenutno su u opticaju sljedeće kovanice i papirni novac: kovanice od 1 jena, 5 jena, 10 jena, 50 jena, 100 jena, 500 jena i papirni novac od 1000 jena, 2000 jena, 5000 jena, 10000 jena. Trenutno je kovanica od 500 jena kovanica sa najvećom vrijednošću na svijetu.

## Kurs jena od 1949. godine do danas

Tabela ispod prikazuje odnos jena i američkog dolara.

## Vanjske veze

* Japanese currency FAQ 
* Currency Museum, Bank of Japan
Kineski renminbi

**Renminbi** ili **yuan** je valuta koja se koristi u Kini.

Uvedena je godine 1949. nakon pobjede komunista u građanskom ratu. Dugo vremena nije imala neku veliku važnost u svijetu, sve dok se NR Kina nije otvorila i počela provoditi opsežene ekonomske reforme.

Posljednjih godina je niski tečaj renminbija imao važan utjecaj na svjetsku ekonomiju.

## Vanjske veze
* Yuan Renminbi (Novčanice) 1953-2019   
* Yuan FEC (Novčanice) 1980-1994
Rupija

**Rupija** (*Rupee*) je naziv za valute koje se koriste u Indiji, Pakistanu, Šri Lanki, Nepalu i Mauricijusu. U Indoneziji se koristi *rupijah*, a na Maldivima *rufijah*.
Josip Đukić

**Josip Đukić** (Bosanska Dubica, BIH, 3. 3. 1955), hrvatski zagonetač, po zanimanju hotelijerski radnik.

Prvu (klasičnu) križaljku objavio je 18. 5. 1974. godine u *[[Čvor razbibriga|Čvor-razbibrizi]]*. Objavio je oko 700 radova u *[[čvor (Bjelovar)|Čvorovim]]* izdanjima (Čvor-razbibriga, Skandi-Čvor, Mini-Čvor), *[[Kviz (časopis)|Kvizu]]*, *[[Kvizorama|Kvizorami]]*, *[[Studio (časopis)|Studiju]]*, itd. Radove je potpisivao i pseudonimom *Đuka*.

U *Čvor-razbibrizi* broj 318 (2. IX. 1978), kao zagonetačku novost, objavio je dvostruku sinonimnu mijenjaljku.

## Izvori
* Stjepan Horvat: *"[[Leksikon zagonetača Jugoslavije]]"*, Bjelovar, 1979.
* Alojz Buljan: *"[[Kombinatorika u igrama riječi]]"*, Novska, 2003, str. 260/261.
Kontinent

Pojam **Kontinent** (od lat.: *(terra) continens*) označava "međusobno povezanu zemlju", od ostrva različito kopno.

Svi kontinenti zajedno čine samo 29 % površine zemaljske kugle.

## Definicije
**Geografski** je jedan kontinent pretežno jedna velika međusobno povezana zemaljska površina, potpuno ili skoro potpuno omeđena vodom ili nekom drugom prirodnom granicom. Tako recimo velike kopnene površine koje su povezane samo uskim prijelazima (kao npr. Afrika i Azija) bivaju posmatrani kao različiti kontinenti.

Pored ovog postiji i **historIjsko-politička** definicija. Po istoj je jedan kontinent jedan veći geografski prostor koji je iz raznoraznih uticaja različit od drugih prostora na zemlji. Značenje ove historijsko-političen perspektive pokazuje se na primjeru Evrope koja na osnovu prve definicije ni u kakvom slučaju ne čini zaseban kontinent.

## Broj kontinenata
Herodot je prvobitno podijelio svijet na tri kontinenta: Evropu, Aziju i Libiju. Njegova podjela je uzimana kao osnova kroz cijelo staro doba. Od tada postoji razilaženje oko brojanja kontinenata:

Nesporno je da Afrika, Antarktika i Australija predstavljaju kontinente. Sporne su podjele Amerike, Evrope i Azije. Zbog relativno uske kopnene veze veoma često Amerika biva dijeljena na Sjevenu- i Južnu-Ameriku.

Iz **historijskih ** razloga pravi se razlika između Evrope i Azije. U mnogim djelovima svijeta pak Evropa i Azija bivaju posmatrani kao jedan kontinent za nazivom Eurazija.

Time se broj kontinenata na zemlji kreće, zavisno od načina brojanja, između pet i sedam.

## Davanje naziva
Pod Afrikom se u prošlosti podrazumijevala samo današnji Tunis, koji je od strane Rimljana tako prozvana po plemenu Afri iz okoline Kartage.

Amerika je po prijedlogu Martina Waldseemüllera dobila ime po Amerigu Vespućiju, koji je kratko nakon Kristofa Kolumba plovio istočnom obalom Južne Amerike.

Australija vodi svoje ime od latinskog izraza *Terra Australis* = Južna zemlja.

## Vanjske veze
Arktički okean

**Arktički ocean**, **Arktički okean** ili **Sjeverno ledeno more** je najmanji i najplići od svih pet svjetskih oceana. Neki oceanografi ga nazivaju jednim od sredozemnih mora Atlantskog oceana.

Pokriva 14,090.000 km² i gotovo sa svih strana je okružen kopnom - Eurazijom, Sjevernom Amerikom, Grenlandom i velikim brojem otoka. Uključuje Baffinov zaljev, Barentsovo more, Beaufortovo more, Chukchi more, Istočno sibirsko more, Grenlandsko more, Hudsonov zaljev, Hudsonov prolaz, Kara more, Laptevo more, Bijelo more i druga mora. S Tihim oceanom je povezan preko Beringovog prolaza, a s Atlantikom preko Grenlandskog mora.

**Države koje ga okružuju**

Na *Arktik* izlaze najsjeverniji dijelovi država ili njihovi dijelovi : Aljaska (SAD), Kanada, Grenland (Danska), Island, Norveška i Rusija.

**Otoci**

Osim toga, uz njegov rub nalaze se i sljedeći otoci ili grupe otoka: Otok Banks, Otoci kraljice Elizabete, Otok Ellesmere, Grenland, Island, Svalbard, Kolgujev, Zemlja Franje Josipa, Novaja Zemlja, Severnaja Zemlja, Novosibirski otoci i Wrangelov otok.

## Sjeverni pol
Unutar Arktičkog oceana odnosno na njegovim otocima leže 4 pola sjeverne polutke (Sjeverni pol).

## Morsko dno
U *Arktičkom oceanu* odnosno na njegovom dnu nalaze se pragovi, duboki bazeni i jedna morska udubina .

U *pragove* spadaju  Flečerov greben, Gakelski greben, Lomonosovljev-(Harisov)-prag, Istočnosibirski prag i Čukčenski prag. U Arktiku postoje tri duboka bazena: Euroazijski (u kojem je i udubina s najvećom dubinom Antarktika od 5.449 m) bazen, Kanadski bazen (s dubinom do 4.994 m) i Centralnoarktički bazen (s dubinom do 3.290 m).

## Pritoci
Najvažniji azijski pritoci su Ob, Jenisej, Lena i Kolima a u Sjevernoj Americi to je Mackenzie.
Atlantik

**Atlantski ocean** ili **Atlantski okean** zvan i **Atlantik**, drugi je najveći ocean na Zemlji i pokriva približno petinu njene površine. Ime oceana potječe iz grčke mitologije i znači »Atlasovo more«.

Atlantski je ocean od sjevera prema jugu izduženi bazen u obliku slova S, kojega se u području ekvatorskih protustruja na približno 8° sjeverne širine može podijeliti na sjeverni i južni dio. Na zapadu ga omeđuju Sjeverna i Južna Amerika, na istoku Evropa i Afrika, a preko Arktičkog oceana na sjeveru i Drakeovog prolaza na jugu povezan je s Tihim oceanom. Od godine 1914. postoji i poveznica s Pacifikom kroz Panamski kanal. Na istoku granica Atlantskog i Indijskog oceana teče po 20° istočne dužine. Granica s Arktičkim oceanom ide po izlomljenoj crti od Grenlanda do najjužnijih dijelova Svalbarda i natrag na jug do Norveške.

Atlantski ocean pokriva oko 20% površine Zemlje i drugi je po veličini nakon Tihog oceana. Zajedno sa susjednim morima obuhvaća površinu od oko 106,450.000 km²; a bez njih 82,362.000 km². Površina kopna s kojeg se rijeke slijevaju u Atlantski ocean je dvostruko veća od površine kopna koje napaja Tihi i Indijski ocean zajedno. Volumen Atlantskog oceana sa susjednim morima je 354,700.000 km³, a bez njih 323,600.000 km³.

Prosječna dubina Atlantika i susjednih mora je 3332 m; a bez njih čak 3926 m. Najdublja točka, 8605 m, nalazi se u Portorikanskoj brazdi. Širina oceana kreće se od 2.848 km između Brazila i Liberije do oko 4830 km između SAD-a i sjeverne Afrike.

Obala Atlantskog oceana je razvedena, s brojnim zaljevima i morima, uključujući Karipsko more, Meksički zaljev, Zaljev St. Lawrence,Sredozemno more , Crno more, Sjeverno more, Baltičko more, Norveško more i Weddellovo more. Među otocima Atlantskog oceana ističu se Svalbard, Grenland, Island, Velika Britanija, Irska, Veliki i Mali Antili, Fernando de Noronha, Azori, Madeira, Kanarski otoci, Zelenortski otoci, Bermuda, Karibi, Ascension, Sveta Helena, Tristan da Cunha, Falklandski otoci i Južna Georgia.
Baltičko more

**Baltičko more** koje se još naziva i Istočno more i Zapadno more, nalazi se na sjeveru Europe i sa Sjevernim morem povezano je tjesnacima: Sunda, Veliki Belt, Mali Belt, Skagerrak, Kattegat i Kielskim kanalom. Ono zapljuskuje obale Skandinavskog poluotoka, većeg broja zemalja istočne, sjeverne i središnje Europe. Zbog njegove velike površine (422.300 km²) i loše povezanosti sa Sjevernim morem, što onemogućava razmjenu vode, a velikog priljeva slatke vode, ovo more je jedno od mora sa najnižim salinitetom na svijetu. Salinitet u prosjeku iznosi 6 do 8 promila, južnije prema Danskoj 10 do 15 promila. Radi relativne zatvorenosti prema Sjevernom moru nema utjecaja tople Golfske struje te se more zaleđuje, zimi je i do 45% površine prekriveno ledom.

Bjelomorsko-baltičkim kanalom je povezan s Bijelim morem.

Najveća dubina Baltičkog mora iznosi 459 m. Veliki zaljevi su: Botnički zaljev, Finski zaljev, Riški zaljev, Kuronski zaljev, Gdanjski zaljev, Šćećinski zaljev, Libečki zaljev i Kielski zaljev.

Države koje izlaze na Baltičko more:
*Danska 
*Estonija
*Latvija
*Litva
*Njemačka
*Poljska
*Rusija
*Finska
*Švedska

Najvažnije rijeke koje se ulivaju u Baltičko more su:

*Latvija 
**Dzvina
*Estonija
**Narva
*Rusija
**Neva
**Pregola 
*Litva
**Njemen

*Poljska
**Odra
**Visla
**Pasleka
**Radunja
**Reda
**Leba
**Slupia
**Viepža
**Parseta
**Rega

*Njemačka
**Pine
**Varnov
**Trave
*Finska
**Kemi
*Švedska
**Dalälven
**Göta älv 
**Lule
Rijeka

**Rijeka** (ijekavski) ili **reka** (ekavski) jest veći tok slatke vode koji teče koritom na površini Zemlje i ulijeva se u drugu rijeku, jezero ili more. Od izvora do ušća rijeke primaju vodu od pritoka i svojim tokom stvaraju riječno korito.

Rijeke izviru u planinama i brdima bogatim vodom te prilikom toka mijenjaju neke svoje osobine.

Riječni tok se dijeli na tri dijela:

* izvor
* srednji tok
* ušće

Pri izvoru riječni tok je brz i voda je jako čista i brza, spuštanjem sa uzvisina tok postaje sve mirniji i dublji. Dno je šljunkovito ili pjeskovito. Također se mijenja i biljni i životinjski svijet. Ribe gornjeg toka su drugačije građene od riba srednjeg.One imaju jače mišiće kako bi mogle izdržati jačinu protoka vode i još dosta različitosti. Među njih ubrajamo peš, pastrmka, lipljan, mladica. Temperatura vode je između 10&nbsp;°C i 12&nbsp;°C.

U srednjem dijelu toka rijeke voda postaje sporija, zagađenija i mutnija .U vodi je manje kisika. Dno je najčešće muljevito ili pjeskovito. Ribe srednjeg toka su mrena, šaran, som, štuka, grgeč.

Ušće ili donji tok rijeke obiluje velikom količinom vode koja ima slane i slatke primjese Sve to zavisi da li se rijeka ulijeva u more ili u drugu rijeku. Ako je u pitanju more specifične ribe za ovu oblast su jegulja, moruna, cipol, kečiga i mnoge druge.

## Vanjske veze
Sredozemno more

**Sredozemno** ili **Mediteransko more** je more Atlantskog oceana površine oko 2.5 milijuna km²vezano s matičnim Atlantskim oceanom kroz Gibraltarski tjesnac (širine 14 km). Nalazi se između Europe na sjeveru, Azije na istoku i Afrike na jugu, osim s matičnim oceanom povezano je s Indijskim oceanom preko Sueskog kanala i Crvenog mora, a s Mramornim morem preko Dardanela. Zemlje koje okružuju Sredozemno more zovemo zemljama Sredozemlja, a cijelo područje mora i obalnih zemalja Sredozemlje. More je toplo. Ljetna temperatura rijetko doseže 30 celzijevih stupnjeva, a zimska jako rijetko pada ispod 15.

## Sredozemne zemlje
Sredozemne odnosno mediteranske zemlje su:

# Gibraltar
# Španjolska
# Portugal 
# Andora 
# Francuska
# Monako
# Italija
# San Marino 
# Vatikan 
# Malta
# Slovenija
# Hrvatska
# BiH
# Srbija 
# Crna Gora
# Albanija
# Makedonija 
# Grčka
# Turska
# Cipar
# Sirija
# Libanon
# Izrael
# Egipat
# Libija
# Tunis
# Alžir
# Maroko

***** Iako nemaju izravan izlazak na more, UNESCO spominje i ove zemlje, kao zemlje Sredozemlja. Kriteriji su da se one nalaze u regiji, da gravitiraju tom području ili su kulturom, istorijom i tradicijom vezane za to područje.

## Veze
* Popis otoka u Sredozemnom moru

## Literatura
*  Annarita Mariotti; Maria Vittoria Struglia; Ning Zeng; K.-M. Lau (2002.): [''The Hydrological Cycle in the Mediterranean Region and Implications for the Water Budget of the Mediterranean Sea''](http://journals.ametsoc.org/doi/pdf/10.1175/1520-0442(2002)015%3C1674%3ATHCITM%3E2.0.CO%3B2), Journal of Climate **XV.** 13., Boston: American Meteorological Society, str. 1674.-1690., ISSN 0894-8755
*  Pinet, Paul R. (2008.): *Invitation to Oceanography*. Jones & Barlett Learning, str. 220., 

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Amazona

**Amazona** (**Amazon**; , ) je najveća rijeka Južne Amerike, a po količini vode najveća rijeka na svijetu, ukupne dužine od 6 400 km, sa porječjem od 7 miliona km².

*Amazona* se formira spajanjem rijeka Marañón i Ucayali, kod peruanskog gradića Nauta, one obje izviru u peruanskim Andama. U Atlantski ocean se ulijeva velikim estuarijem širokim oko 300&nbsp;km. 

## Tok rijeke
Amazona teče kroz Peru, Brazil i djelimično kroz Kolumbiju, kao granična rijeka . Izvori Amazone nalaze se na Andama, odakle rijeka teče prema istoku. Amazona ima nekoliko rijeka koje je formiraju, i od zavisnosti od toga koja se uzme za glavnu dobijaju se različite dužine. Najčešće se kao izvor rijeke uzima Ucayali, a rijeđe Marañón. Po peruanskim geografima Amazona je najduža rijeka na svijetu, jer ako se zbroje dužine rijeka Ucayali i Apurimak njena dužina iznosi skoro 7 100 kilometara, ali ako se računa da joj je glavni izvor Marañón tad njena dužina iznosi samo 6 400&nbsp;km.

U srednjem toku, od ušća Juruá do ušća Rio Negra, Amazona nosi ime **Solimôes**. U tom dijelu širina rijeke iznosii i do 20&nbsp;km, dok u donjem dijelu prelazi i 100&nbsp;km. Njegovo ušće u Atlantski ocean ima oblik ogromne delte sa brojnim rukavcima razdvojenim jedni od drugih.

Maksimalan protok na ušću iznosi 300 000 m<sup>3</sup>/s (srednji godišnji protok iznosi oko 120 hiljada m³/s). Ove ogromne mase slatke vode uzrokuju pojavu da je oceanska voda punih 400&nbsp;km od ušća i dalje slatka.

## Pritoke
Glavne desne pritoke Amazone su:
* Juruá
* Purus
* Madeira
* Xingu
* Tapajós

Glavne lijeve pritoke Amazone su:
* Napo
* Putumayo
* Japura
* Rio Negro

## Plovnost
Amazona je plovna u dužini od 4300&nbsp;km i glavni put komunikacije u tom delu sveta.

Veći gradovi koji leže na Amazoni su:
* Iqitos
* Manaus
* Óbidos
* Santarém
* Belém
* Makapa
## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu
## Reference

## Vanjske veze
* ''Amazon River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ande

**Ande** su nabrano gorje koje se u dužini od 7200 km protežu uz zapadnu obalu Južne Amerike. Građeno pretežno od paleozojskih i mezozojskih naslaga, izdignutih alpskim nabiranjem i znatno prekrivenih vulkanskim izljevima. 

Istočni ogranci ističu se rudnim bogatstvom u paleozojskim stijenama. U sjevernim i srednjim Andama planinaske zavale i ravnjaci dobro su obrađeni.

## Vanjske veze

* PhotoGlobe: Andes around Mt. Mercedario
* Andes geology (University of Arizona) 
* Climate and animal life of the Andes 
* Civilizations of Ancient Peru 
* Complete list of separate mountains in the Andes over 6000 m 
* http://www.viajeros.freeservers.com/2005-12/caldera_cb.htm 
* Famous Andes peaks 
* http://www.peaklist.org/WWlists/ultras/southamerica.html Complete list of mountains in South America with a prominence of at least 1500 m
Aralsko more

**Aralsko more** (ruski *Aralskoe more*) ili **Aralsko jezero** je unutrašnje more u Centralnoj Aziji. Nalazi se između Kazahstana na sjeveru i Karakalpakstana, autonomne regije Uzbekistana, na jugu. Od 1960-ih se područje Aralskog mora počelo naglo smanjivati zbog toga su što su sovjetske vlasti radi navodnjavanja preusmjerile tok rijeka Amu Darje i Sir Darje. 

Aralsko more je poznato kao jedno od najzagađenijih područja na svijetu, jer su ga koristili za testiranje oružja i odlagalište industrijskog otpada.

## Vanjske veze

* Maps and Data of the Aral Sea Basin *
* [Kazakhstan Government and World Bank Project for Saving Aral Sea, [14 December] 2006]*
* [BBC article by David Shukman on a study that finds high levels of DNA damage that could explain the region's abnormally high cancer rate; Muynak, Uzbekistan, [29 June] 2004]
* [New Scientist article, [21 July] 2003]
* [BBC article on planned dam, [29 October] 2003]
* [BBC article on approved loan from World Bank, [09 April] 2007]
* [EcoWorld article "Arctic to Aral", [6 November] 2005]
* Satellite images of the Aral Sea on NASA's Visible Earth website
* Earth Observatory: Rebirth island joins the mainland 
* www.american.edu: Aral Sea Loss and Cotton
* Earthshots: satellite images of environmental change 
* ''Anthrax 'time bomb' ticking in Aral Sea, researchers say'' - CNN's report on bioweapons dump on Vozrozhdeniya Island
* Atlas of Our Changing Environment  - United Nations Environment Programme.
Velika rasjedna dolina

**Velika rasjedna dolina** (poznata i kao **Velika rascelinska dolina**, **Veliki istočnoafrički rov** ili ***Fossa magna***) je najveći sistem dubokih rasjeda na Zemlji. Dug je oko 9500 km, širok 40 do 60 km i dubok do nekoliko kilometara. Počinje u Jugozapadnoj Aziji gdje se nalaze Galilejsko jezero, Mrtvo more i rijeka Jordan. Dalje se proteže na jug preko Crvenog mora, zatim preko Etiopske visoravni do jezera Turkana. Tu se razdvaja u dva kraka zaobilazeći Jezersku visoravan na kojoj se nalazi Viktorijino jezero. Dalje prema jugu nalaze se jezera: Albertovo, Edwardovo, Kivu, Tanganjika (drugo po dubini u svijetu) i Malavi. Dolina se završava u donjem toku rijeke Zambezi.

Duž ovih rasjeda vertikalno su pomjereni slojevi Zemljine kore. Izdizanjem Zemljine kore nastali su horstovi. Spuštanjem slojeva Zemljine kore nastali su rovovi u kojima su smještena najveća jezera Afrike (osim Viktorijinog jezera). Rasjedanje Zemljine kore pratila je vulkanska aktivnost, što se vidi po prostranim vulkanskim platoima i masivima u planinama istočne Afrike i Etiopije. Tu i danas ima aktivnih vulkana.

## Galerija

Datoteka:ET Afar asv2018-01 img48 Dallol.jpg|Vulkan Dalol u Etiopiji
Datoteka:Great Rift Valley, Tanzania2.jpg|Velika rasjedna dolina u Tanzaniji
Datoteka:Ardoukoba-Spalte.jpg|Pukotina Ardokuba u Džibutiju
Datoteka:Kibo summit of Mt Kilimanjaro 001.JPG|Kilimandžaro
Datoteka:Mont Méru vue sur Ash Cone.JPG|Planina Meru (vulkan u Tanzaniji)
Datoteka:2004-03-25 Lower Bigo Bog.JPG|Planine Ruvenzori
Datoteka:Lake Manyara.jpg|Jezero Manjara u Tanzaniji
Datoteka:DM-SD-02-04679.jpg|Rijeka Tana u Keniji


## Povezano
* Velika jezera (Afrika)

## Vanjske veze

* Geografski opis
* Geologija Istočnoafričkog rova
Sjeverni pol

**Sjeverni pol** ima više značenja, ali se u geografskom smislu pod tim nazivom podrazumijeva najsjevernija točka Zemljine kugle, s koje se u bilo kojem smjeru može ići jedino na jug. Nalazi se na 90. stupnju sjeverne geografske širine, na području Sjevernog ledenog mora koje je na toj točci duboko 4087 m.

Sve donedavno se smatralo da je godine 1909. je američka ekspedicija na čelu s komodorom Robertom Edwinom Pearyjem stigla na Sjeverni pol, ali se na temelju novih istraživanja došlo do zaključka da je Sjeverni pol prvi put viđen tek godine 1926. od strane norveškog istraživača Roalda Amundsena. Godine 1952. na Sjeverni pol je sletio prvi avion, a godine 1957. je ispod njega prošla američka nuklearna podmornica ''Nautilus''. Godine 1977. je sovjetski ledolomac *[[Arktika (brod)|Arktika]]* kao prvi površinski brod uspio stići na Sjeverni pol.

Nad Sjevernim polom suverenitet prisvaja Kanada, ali to nije priznato od većine drugih država, uključujući SAD.
Mrtvo more

**Mrtvo more** (, ) je jezero na Bliskom istoku koje se uobičajeno naziva morem. Važi za jedno od najslanijih jezera na svetu. Sa svojim salinitetom od 30%, oko devet puta većim od saliniteta obične morske vode, u njemu život ne postoji, osiršina je na -422 metara nadmorske visine i dalje opada. Najveća dubina Mrtvog mora je 330 metara. 

## Voda

Voda Mrtvog mora je prilično topla, pa „zagrevanje“ nije potrebno. Pošto je voda vrlo slana ima veliku gustinu. Gornjih 35 metara ima salinitet od 300 do 400 promila i temperaturu između 19 i 37 °C. Tako je nemoguće ući u vodu do vrata, jer se telo diže iznad vode čim je čovek u vodi u visini grudi, niti otvoriti oči u vodi. Zbog visokog postotka soli, uvjeti za život vrlo su okrutni u Mrtvom moru.

## Zdravlje
Voda je zbog saliniteta vrlo lekovita. Pri izlasku iz vode, telo ostaje prekriveno debelim slojem soli, koja blagotvorno deluje na kožu. Na dnu leži i glina kojom se maže radi zdravlja.
Velika jezera

**Velika jezera**, ili ***Velika jezera Sjeverne Amerike***, su skupina jezera na granici Sjedinjenih Američkih Država i Kanade. Površinom su najveća skupina slatkovodnih jezera na svijetu, a sastoje se od jezera Superior, Michigan, Huron, Erie i Ontario.

Imaju površinu od 245 047 km².

Nakon što su sistemom kanala povezani s Atlantikom i rijekom Mississippi predstavljaju jednu od najvažnijih saobraćajnih arterija Sjeverne Amerike i svijeta.

## Vanjske veze

* Bibliography on Water Resources and International Law  See **Great Lakes; St. Lawrence River and Seaway**. Peace Palace Libray
* Council of Great Lakes Governors
* Great Lakes Information Network
* Great Lakes Commission
* EPA: Great Lakes National Program Office
* Environment Canada—Ontario Region: Our Great Lakes 
* Midwest Lakes Policy Center 
* International Joint Commission
* The Nature Conservancy's Great Lakes Program
* EPA's Great Lakes Atlas
* CBC Digital Archives - Troubled Waters: Pollution in the Great Lakes
Povelja o pravima (Sjedinjene Američke Države)

**Povelja prava** (engl. *Bill of Rights*), popularni naziv za prvih deset amandmana na Ustav Sjedinjenih Američkih Država, koji garantuju ljudska prava i slobode ljudima u SAD i ograničavaju moć savezne države. Predstavio ih je James Madison neposredno nakon donošenja ustava, 1789. godine na Prvom kongresu Sjedinjenih Država, a ratifikovani su 1791. godine. 

## Amandmani
# **Prvi amandman** navodi da Kongres neće uspostaviti državnu religiju ili sputavati ljude u slobodi veroispovesti, te garantuje slobodu govora i štampe. Takođe, prvi amandman garantuje slobodu na okupljanje i peticioniranje građana.
# **Drugi amandman** garantuje pravo članicama saveza na vojsku, kao i pravo građana na naoružavanje.
# **Treći amandman** zabranjuje vojsci da koristi kuće građana u ratu ili miru.
# **Četvrti amandman** zabranjuje proizvoljni (*nerazumni*) pretres ljudi, već garantuje da se pred pretres mora obezbediti sudski nalog na osnovu opravdane sumnje.
# **Peti amandman** nalaže da niko neće biti zadržan za „kapitalna“ krivična dela bez podizanja optužnice pred Velikom porotom, osim pripadnicima vojske u vanrednom ili ratnom stanju. Takođe nalaže da se jednoj osobi neće suditi za isto delo više puta, da osoba ne mora da svedoči sama protiv sebe i garantuje sudski proces pre izvršenja kazne. Peti amandman i zabranjuje državnu konfiskaciju privatne imovine bez pravedne nadoknade.
# **Šesti amandman** garantuje pravo na pravično suđenje i prava optužene osobe.
# **Sedmi amandman** obavezuje na suđenje pred porotom za građanske sporove više vrednosti.
# **Osmi amandman** zabranjuje previsoku novčanu garanciju za slobodu optuženog, kao i „surovo i neuobičajeno kažnjavanje“.
# **Deveti amandman** garantuje zaštitu prava koje nisu izričito navedeno u Deklaraciji prava.
# **Deseti amandman** garantuje da su prava koja ne leže na državi, ili koja nisu izričito zabranjena, rezervisana za članice saveza ili narod.
Kaspijsko more

**Kaspijsko more** je najveće jezero na Zemlji, između Evrope i Azije, s površinom od 394.000 km². Sjeverni dio jezera je plitak jer ga popunjavaju nanosi rijeke Volge, a južni je dublji, do 980 m. 

Kaspijsko jezero je slano i zapravo je zatvoreno more. 

Na obalama Kaspijskog jezera nalaze se države Rusija (Dagestan, Kalmikija, Astrahanska Oblast), Azerbejdžan, Iran (pokrajine Gilan, Mazandaran i Golestan), Turkmenistan, i Kazahstan. Sjeverno i istočno od jezera nalaze se stepe Centralne Azije. Na istočnoj obali se nalazi zaljev Kara Bogaz.

Promet na Kaspijskom jezeru je dobro razvijen, a važan je i ribolov.

## Vanjske veze
Mississippi (rijeka)

**Mississippi** (engleski: *Mississippi River* od algonquianskog *Misi sipi* što znači **Otac voda**, misi = veliki, sipi = voda) je najveća rijeka na sjevernoameričkom kontinentu, koja cijelom dužinom teče u Sjedinjenim Američkim Državama, duga 3 780&nbsp;km.

Ako se Mississippiju (3 780&nbsp;km) pribroji i dužina Missourija sa njegovom pritokom Jefferson (4 090&nbsp;km) tad je četvrta (treća) rijeka po dužini na svijetu.

## Hidrografija
Mississippi izvire iz Jezera Itasca u Minnesoti.
Od izvora rijeka teče u pravcu juga, blago meandrirajući kroz Veliku nizinu veliku američku žitnicu. Na polovici svog toka prima svoje najveće pritoke Missouri sa zapada, i nešto malo južnije Ohio sa istoka, potom teče do svog uvira u Meksički zaljev, gdje ima veliku deltu (26 000 km²) pored grada New Orleans.

Mississippi ima sliv velik oko 3 100 000 km², a to je 1 / 8 sjevernoameričkog kontinenta, koje se proteže kroz deset američkih država, a to su; Minnesota, Wisconsin, Iowa, Illinois, Missouri, Kentucky, Tennessee, Arkansas, Mississippi i Louisiana.

Mississippi je plovan od ušća pored grada New Orleans do glavnog grada Minnesote Saint Paul.

## Povezano
* Missouri
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Reference

## Vanjske veze

* ''Mississippi River,'' na portalu Encyclopædia Britannica
Suada Dilberović

**Suada Dilberović** (Dubrovnik, 24. 5. 1968 - Sarajevo, 5. 4. 1992) bila je studentica medicine Sarajevskog univerziteta.

Suada Dilberović je prva žrtva opsade Sarajeva. U martu 1992. godine u Sarajevu je došlo do sukoba između pripadnika Srpske demokratske stranke (SDS) i policajaca pod kontrolom vlade Bosne i Hercegovine kad su Srbi na Grbavici i Vracama postavili barikade. Dana 5. 4. 1992. godine održane su demonstracije za mir. Pripadnici SDS-a su pucali s krova hotela Holliday Inn u demonstrante i ubili Suadu Dilberović. Most na kojem je ubijena nosi njeno ime (i ime Olge Sučić).

Suada Dilberović se često pogrešno navodi kao prva žrtva rata u Bosni i Hercegovini od 1992-1995. godine. Prije nje je ubijeno više osoba u Bijeljini i drugim bosanskohercegovačkim lokacijama gdje su oružani sukobi prethodili opsadi Sarajeva.

## Povezano
* Most Suade i Olge
Slapovi Niagare

**Slapovi Niagare** (engleski *Niagara Falls*) predstavljaju niz od tri vodopada na rijeci Niagari, smještenih u istočnom dijelu Sjeverne Amerike na granici između SAD i Kanade.

Iako ne naročito visoki, slapovi Niagare predstavljaju jedne od najširih i najmoćnijih vodopada na svijetu. 

Poznati su po svojoj ljepoti te služe kao popularna turistička destinacija i izvor hidroelektrične energije. Na suprotnim obalama su smješteni gradovi-blizanci Niagara Falls, New York i Niagara Falls, Ontario.

Niagara, što znači - "Voda što grmi", je ime koje su tom moćnom vodopadu, dali Američki Indijanci, danas je dio spektakularne granice između Sjedinjenih Američkih Država i Kanade. Tako se zove i Rijeka Niagara koja iz Jezera Erie mirno teče gotovo 56 km, no u blizini jezera Ontario pretvara se u brzace koji užurbano jure prema kataraktu u magli vodene prašine i duga. Nakon tog slijedi dramatičan pad od otprilike 50 metara u kojem se bujica uz grmljavinu strmoglavljuje u podivljahu pjenu kao da pada u ponor bez dna. Otok Goat, na rubu kaskade, rijeku dijeli na dva djela. Američki vodopadi na istočnoj strani formiraju ravnu crtu dugu oko 300 metara, a kanadski vodopadi Horseshoe, (Vodopadi potkove) dvostruko su duži i, kako im i ime govori, imaju oblik potkove.

## Povezano
* Vodopadi Iguazú
Tanganjika (jezero)

**Tanganjika** je jezero u Istočnoj Africi, dugo 660 km i široko između 16 i 72 km, te površine 32.893 km². Dubinom od 1470 m predstavlja drugo najdublje jezero svijeta, drugo najstarije i drugo najvećeg volumena, u sva tri slučaja  nakon Bajkalskog. Jezero se proteže kroz četiri države: Burundi, Demokratsku Republiku Kongo, Tanzaniju i Zambiju. Najveća površina pripada DR Kongu (45 %) i Tanzaniji (41 %). Glavne pritoke jezera su Malagarasi, Ruzizi i Kalambo. Jedini odvojak je rijeka Lukuga, pritok Lualabe. U obalnom je području razvijen ribolov, uzgoj uljne palme i riže.

## Povezano
* Velika afrička jezera
* Velika rasjedna dolina
Titicaca

**Titikaka** (španjolski: *lago Titicaca* – "jezero Titikaka", kečua: *Titiqaqa Qucha* – "Titikaka jezero"), na 3.821 metara nadmorske visine, je najviše jezero na svijetu na kojem je moguća komercijalna plovidba. S površinom od oko 8.300 km2 (širine 65 km i dužine oko 194 km), Titikaka je najviše slatkovodno jezero u Južnoj Americi. Nalazi se na granici Perua i Bolivije. Jezero Maracaibo u Venecueli, s djelimično slanom vodom, veće je, i ima oko 13.000 km2, ali ga neki svrstavaju u more jer je inače povezano s okeanom.

Smješteno visoko u Andama na granici Perua i Bolivije, Titikaka ima prosječnu dubinu između 140 i 180 metara, a maksimalna dubina je 280 metara. Zapadni dio jezera pripada regiji Perua, dok je istočna strana u područja La Paz u Boliviji.

Više od 25 rijeka utiče u jezero Titikaka, u kome je i 41 ostrvo – od kojih su neka gusto naseljena. 

Titikaka je poznato i po stanovništvu, indijancima Uru, koji žive na devet umjetnih ostrva Uros načinjenih od plutajuće trske. Ova ostrva postala su glavna turistička atrakcija Perua, pa ekskurzije iz grada Punoa na obali jezera dolaze u posjetu. Još jedna turistička atrakcija je ostrvo Taquile sa drugom domorodačkom zajednicom. Stanovnici ostrva Taquile poznati su po rukom tkanim tekstilnim proizvodima, koji spadaju među najkvalitetnije zanatske proizvode Perua.

Titicaca vodu dobija od kiša i topljenja ledenjaka na planinama (tzv. *sijerama*) iznad Altiplana. Ovu vodu odvodi rijeka Desaguadero, koja teče na jug kroz Boliviju u Jezero Poopó,međutim, to nadoknađuje manje od 5% gubitaka, sve ostalo gubi se velikim isparavanjem kao rezultat snažnih vjetrova i jakog sunca na toj nadmorskoj visini.

Porijeklo imena *Titicaca* nepoznato je. Prevodi se kao "Kamena puma", zato što oblikom podsjeća na pumu koja lovi zeca, kombinujući riječi lokalnih jezika kečua (*quechua*), i ajmara (*aymara*), ili kao "Litica Vođe". Među lokalnim stanovništvom postoji nekoliko različitih imena.

Četvrtina jezera na jugu je odvojena od glavnog dijela Tiquina moreuzom, pa zato Bolivijanci taj manji dio zovu jezero Ujnajmarka (*lago Huiñaymarca*), a veliki jezero Čukito (*lago Chucuito*). Peruanci i manji i veći dio zovu Malo jezero i Veliko jezero (Lago Pequeño i Lago Grande).
Viktorijino jezero

**Viktorijino jezero** je jedno od Velikih afričkih jezera. Ima površinu od 68.700 km² i predstavlja drugo najveće slatkovodno jezero na svijetu. Zbog relativne plitkoće se smatra sedmim slatkovodnim jezerom po volumenu vode. 

Izvor je Bijelog Nila. 

Na njemu se nalazi 300 otoka. Podijeljen je između Tanzanije, Ugande i Kenije.
Bajkalsko jezero

**Bajkalsko jezero** je jezero koje se nalazi u istočnom dijelu Rusije. Obuhvaća 31.500&nbsp;km², zbog čega se smatra najvećim slatkovodnim jezerom u Euraziji. Poznato je pod nazivom "plavo sibirsko oko". S obzirom na svoju izrazitu dubinu od 1637m i veliku površinu (31.500&nbsp;km²) a proteže se blizu 700&nbsp;km, zaprema više od 20% svjetskih zaliha slatke vode.
Voda Bajkalskog jezera se koristi za piće. Tokom zime, kada je cijela površina jezera prekrivena debelom ledenom korom, režu se kocke leda i raznose na prodaju po okolnim naseljima. Također u to vrijeme (od januara do maja), jezerom se odvija automobilski, kamionski i drugi prevoz. Led je dubok od 30&nbsp;cm, pa do nekoliko metara.
Ime dolazi od tatarskog "bai-kul", "bogato jezero".

 
## Svjetska baština
Poznato je kao stanište mnogih endemskih vrsta flore i faune.
U jezeru i oko njega nalazi se mnoštvo jedinstvenih biljnih i životinjskih vrsta kao što je bajkalska foka (tuljan). To je jedina vrsta slatkovodne foke (tuljana) na svijetu. Zbog njihovog skupocjenog krzna, česta su meta brojnih krivolovaca.

U jezeru se nalazi 27 ostrva (otoka) od kojih je najveće Olhon (742&nbsp;km²). Pretpostavlja se da je starost Bajkalskog jezera između 20 i 30 miliona godina. U jezero se uliva preko 300 reka od kojih su najvažnije Selenga i Barguzin. Ušća reka su delte. Međutim iz jezera ističe samo jedna reka - Angara, desna pritoka Jeniseja. Površina sliva jezera iznosi 557 000&nbsp;km².

Godine 1996. stavljeno je na listu svetske baštine.

## Reference
Brončano doba

**Brončano doba** ili **bronzano doba** (2500. do 800. god. pne.) obilježava proizvodnja brončanog oružja, oruđa i nakita. To je vrijeme intenzivnog razvoja metalurgije, trgovine i obrta.

Brončano doba obilježava, kako upotreba bronce, tako i seoba stočara u vrijeme *ranog brončanog doba* (2500. - 1700. god. pne.) na područje Mediterana. To je bio slijedeći val indoeuropskih doseljenika (nakon prvog vala poljoprivrednika u mlađem kamenom dobu).

**Kasno brončano doba** ili vrijeme kulture polja sa šarama traje od l300. do 800. god. pr. n.e. Nositelji ove europske kulturne pojave pripadaju indoeuropskoj skupini, ali nemaju ista etnička obilježja. Zajednički im je obred spaljivanja umrlih, po čemu je ova kultura dobila ime, i pokapanje ostataka u žarama s prilozima nakita, oružja i oruđa. Ovakvi žarni grobovi tvore velike nekropole.
Kameno doba

**Kameno doba** je uobičajeni naziv za najraniji period u historiji čovječanstva, odnosno prahistoriji. Ime je dobilo po kamenju koje su u to vrijeme ljudi pretežno koristili za izradu alata.

Započelo je s počecima čovječanstva, odnosno s počecima korištenja tehnologije u istočnoj Africi. Smatra se da je završilo s početkom korištenja metalnih oruđa, odnosno razvitkom poljoprivrede i pripitomljavanjem životinjama. Dijeli se na paleolitik, mezolitik i neolitik.

## Terminologija
Termin kojim se označava najstarije razdoblje prapovijesti, iako se danas rijetko koristi. Prvu periodizaciju prapovijesti definirao je danski arheolog Christian Jürgensen Thomasen 1836 g. Njegov "troperiodni sustav" kojim se prapovijest dijeli na kameno, brončano i željezno doba postaje temeljem svih kasnijih periodizacija. 

Godine 1865. britanski arheolog John Lubbock kameno doba dijeli na starije kameno doba ili paleolitik i mlađe kameno doba ili neolitik. Godine 1866. Wentropp ubacuje srednje kameno doba ili mezolitik.

## Podjela kamenog doba
* paleolitik (grč. *palaios*=star, *lithos*=kamen)
* epipaleolitik (grč. *epi*=iza, poslije)
* mezolitik (grč. *mesos*=srednji)
* neolitik
Rumski Sultanat

**Rimski sultanat** ( [*Saljūqiyān-e Rūm*]) je službeno ime za državu kojom su od 1071. pa do 1307. vijeka na području današnje Male Azije vladali Turci Seldžuci, dok su u to praktički isto vreme drugi ogranci Turaka Seldžuka vladali u svojim drugim državama na području Centralne Azije i Bliskog istoka. Najčešće se u balkanskim krajevima koristi ime **Sultanat Konije** ili **Ikonijski sultanat** po gradu Konya koji je bio prestolnica s kratkim prekidima između 1097 i 1307.
Mezoamerika

**Mezoamerika** je naziv za regiju koja se prostire od današnjeg centralnog Meksika do današnje sjeveroistočne Kostarike i u kojoj se u periodu od 3000 godina prije otkrića Amerike razvio niz međusobno povezanih kultura i civilizacija.

Svim tim kulturama i civilizacijama zajednička je bila poljoprivreda na bazi uzgoja kukuruza, nošenje sandala, politeistička vjerovanja temeljem kojih su bili bogovi sunca i kiše, numerički sistem na osnovu broja 20, gradnja piramida i ritualne igre s loptom.

Od njih su najpoznatije Maje i Asteci.

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Gibson, Charles. *The Aztecs Under Spanish Rule*. Stanford: Stanford University Press 1964.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Wauchope, Robert, general editor. *Handbook of Middle American Indians*. Austin: University of Texas Press 1964-1976.
* 
*
Han

**Han** ima više značenja:
* naziv za autohtone Kineze
* naziv za drevnu kinesku dinastiju
* naziv za kinesku državu iz perioda Zaraćenih država
* Han, odmorište iz turskih vremena
* Han, titula
* Han, naselje u Crnoj Gori kraj Kotora
Dinastija Sung

**Dinastija Sung** ili **Song** je dinastija koja je vladala Kinom od godine 960. do 1279. godine. 

Njena vladavina se dijeli na dva perioda: Sjeverni Sung (960 - 1127.), kada je dinastija vladala cijelom Kinom i imala Kaifeng kao glavni grad te Južni Sung (1127 - 1279), kada je od strane dinastije Jin izgubila vlast nad sjevernom Kinom te se povukla iza rijeke Yangtze i za glavni grad odabrala Hangzhou.

Godine 1279. su njenu vladavinu prekinuli Mongoli pod Kublaj Kanom, koji su osvojili Južnu Kinu i ponovno ujedinili zemlju pod vlastitom dinastijom Yuan.
Dinastija Yuan

**Dinastija Yuan** ili **Mongolska dinastija** je naziv za period u kojem je Kinom prvi put u historiji vladala dinastija stranih osvajača.

Iako je mongolski vladar Džingis Kan osvojio sjevernu Kinu početkom 13. vijeka, tek je njegov unuk Kublaj Kan uspio dovršiti osvajanje Kine, odnosno južnog dijela koji je bio pod dinastijom Sung. Godine 1271. se proglasio kineskim carem i formalno ustanovio dinastiju.

Razdoblje dinastije Yuan je bilo relativno kratko, ali se pod upravom mongolskih careva Kina ponovno ujedinila, ekonomski oporavila i došla u dodir s cijelim nizom drugih naroda i kultura. U tom je periodu Kinu posjetio Marco Polo.

Kako su se Yuan carevi sve više sinizirali, tako je nestajao njihov utjecaj među drugim mongolskim kanovima. U međuvremenu su ih kineski podanici i dalje smatrali stranim uzurpatorima te su godine 1368. istjerani iz Kine od strane Taizija, osnivača dinastije Ming.

Ostaci dinastije Yuan su vladali Mongolijom, da bi u 17. vijeku formalno vlast predali mandžurskoj dinastiji Qing.
Velika šizma

**Velika šizma** je naziv za dva važna događaja u historiji evropskog kršćanstva:

* Istočna šizma (1054. god.) – raskol između zapadne katoličke i istočne pravoslavne crkve.
* Zapadna šizma (1378. god.) – istovremen izbor triju suparničkih papa
Otkriće Amerike

"**Otkriće**" Amerika se pripisuje različitim ljudima, ovisno o kontekstu i definiciji:
* Američki domoroci (Indijanci), prvi ljudi koji su živjeli u Americi
* Pretkolumbijski transoceanski kontakt, uključujući one koje su napravili Vikinzi
* Evropski istraživači za vrijeme "Doba otkrića", kao: 
** Kristofor Kolumbo
** John Cabot
** João Vaz Corte-Real
** Amerigo Vespucci prema kome je Amerika dobila ime.
Španska inkvizicija

**Španska inkvizicija** je naziv za inkviziciju koja je djelovala u Španiji pod kontrolom španskog kralja. Njen glavni zadatak je bio sprovoditi politiku čistoće krvi (), odnosno motriti da se potomci Jevreja i muslimana pokrštenih nakon rekonkviste ne vrate vjeri svojih predaka.

Djelovala je od kraja 15. vijeka do godine 1834. Njen modus operandi je uključivao zvjerska mučenja, javna pogubljenja i brutalno suzbijanje svake kritike službene crkvene doktrine. Imala je glavnu ulogu u protjerivanju Jevreja i muslimana iz Španije. Centralna figura španske inkvizicije bio je kardinal de Torquemada, ispovjednik kastiljanske kraljice Izabele. Inkvizicija je u početku radila neovisno od državne vlasti i službenih crkvenih vlasti, koje su joj u mnogome bile i podredene, no vremenom sa njenim jačanjem svjetovni vladari Španije pokušali su je staviti pod svoju kontrolu i donekle su to i uspjeli.

Zbog svega toga je došla na zao glas i njeno djelovanje se danas često uspoređuje sa staljinističkim čistkama i Holokaustom u 20. vijeku, iako službeni podaci pokazuju da je broj žrtava bio daleko manji (do 3000). Između 1480. i 1530. dokumentirano je do 2000 pogubljenja, a od 1540. do 1700. godine još 826 slučajeva.

## Povezano
* Portugalska inkvizicija
* Meksička inkvizicija

## Reference

## Vanjske veze

*  ''Spanish Inquisition'' na Encyclopædia Britannica
Engleski građanski rat

**Engleski građanski rat**, ponekad nazvan **Engleska revolucija** je naziv za niz oružanih sukoba koji su se odigrali na Britanskom otočju sredinom 17. vijeka, a koji svoj izvor imaju u sukobu između engleskog kralja Charlesa I. i engleskog parlamenta.

Sukob je bio politicke  i vjerske prirode. Charles je naslijedio englesko prijestolje od bivšeg škotskog kralja Jamesa I. iz dinastije Stuart. Iako je bio nominalni poglavar Anglikanske crkve, mnogi su ga u Engleskoj smatrali prikrivenim katolikom. Charles je također smatrao da engleski vladar, poput ostalih u Evropi tog doba, ima božansko pravo vladanja i da nitko, uključujući Parlament nema pravo dovoditi u pitanje njegov autoritet i odluke. S druge strane je u Engleskoj i Škotskoj u to doba nastavio cvasti protestantizam u daleko ekstremnijim formama, uključujući puritanizam čiji su predstavnici stuartovsku monarhiju držali raskalašenom i grešnom.

Charlesov pokušaj da zaustavi takve tendencije u Škotskoj je doveo do biskupskih ratova u kojima je njegova vojska sramotno potučena, a parlament odbio daljnje financiranje vojnih operacija. Kada se Charles za pomoć obratio svojim katoličkim podanicima u Irskoj, što je 1642. godine dovelo do stvaranja dvije vojske - kraljeve i parlamentarne - koje su se počele sukobljavati jedna s drugom.

Rat je trajao tri godine i nakon niza ispočetka neodlučnih bitaka ispoljila se ekonomska nadmoć gradova koji su podržavali Parlament nad selom koje je podržavalo kralja. Parlamentarci su imali veći elan, ali i sposobnijeg komandanta u liku Olivera Cromwella čijom zaslugom je Charles konačno poražen i zarobljen godine 1645.

Tri godine kasnije, dok je parlament odlučivao o kraljevoj sudbini, ponovno je izbila rojalistička pobuna - drugi građanski rat. Ekstremisti u parlamentarnoj stranci su to iskoristili kao priliku za puč, pa je Charles suđen za izdaju i pogubljen godine 1649.

Cromwell je poslije suzbio rojalističke pobune na čelu s Charlesovim sinom Charlesom II. u Irskoj i Škotskoj. To je imalo pogotovo teške posljedice u Irskoj, gdje je ubijeno oko 30 % stanovništva, a sve zemlje u vlasništvu katolika konfiscirane i predane Cromwellovim veteranima.

Kao posljedica ratova Engleska je postala republika, odnosno diktatura na čelu s Oliverom Cromwellom. Iako je cromwellovski režim nestao nedugo nakon njegove smrti te se Charles II. vratio na tron, rat je kao trajnu posljedicu ostavio napuštanje koncepta o božanskom pravu kraljeva, pa su svi budući engleski kraljevi bili prisiljeni vladati uz podršku parlamenta. Zato se smatra da je upravo engleski građanski rat zaslužan za stvaranje moderne demokracije na Britanskom otočju, odnosno koncepta liberalne demokracije u današnjem zapadnom svijetu.
Dinastija Qing

**Dinastija Qing**, ponekad nazvana **Mandžurska dinastija**, predstavlja posljednju kinesku carsku dinastiju.

Njen osnivač je Nurhaci, mandžurski velmoža i vazal kineskih careva iz dinastije Ming koji se proglasio carem i nasljednikom dinastije Jin, koja je bila vladala sjevernom Kinom nekoliko vijekova ranije. Godine 1634. njegov sin Huang Tiyi je nakon smrti posljednjeg mongolskog vladara iz dinastije Yuan pokorio Mongoliju, a nakon toga i Koreju.

Godine 1644. je u Kini izbila velika pobuna, koju je iskoristila mandžurska vojska na čelu s princom Dorgonom, te probila Kineski zid, osvojila Peking i nakon osamnaest godina ustanovila vlast nad cijelom Kinom.

U prvim godinama dinastije Qing, Kina se nastavila širiti, pa su osvojeni Tibet i Tajvan.

No, u 19. vijeku, Kina, koja je po nominalnim kriterijima bila najbogatija i najjača država na svijetu, suočila se s činjenicom da je bitno inferiorna zapadnim silama. Autoritet carske vlasti je načet sramotnim porazima u opijumskim ratovima, što je dovelo do provale nacionalizma među Han Kinezima koji su Mandžursku dinastiju shvaćali kao strane osvajače umjesto vlastitih vladara. U drugoj polovici 19. vijeka je protiv dinastije Qing pokrenut krvavi Tajpinški ustanak, koji je odnio više života od prvog svjetskog rata.

Iako se dinastija Qing uspjela održati, Kina je bila bitno oslabljena te pod vladavinom Ci Xi nastavila trpiti poraze, od kojih je najsramotniji bio onaj u ratu s Japanom 1894-95. Narodno nezadovoljstvo - usmjereno kako protiv dinastije, tako i protiv sve većeg utjecaja zapadnih sila - ispoljilo se u bokserskom ustanku godine 1900. Kina je, odupirući se zapadnoj vojnoj intervenciji, doživjela još jedan veliki vojni poraz. 

Godine 1911. je serija pobuna protiv dinastije dovela do njenog zbacivanja, te je Kina godine 1912. proglašena republikom.

Pu Yi, posljednji car mandžurske dinastije, od godine 1931. do 1945. je vladao kao car države Mandžukuo pod japanskom zaštitom.
Pjer Kara

**Pjer Kara**, ime pod kojim je kasniji srpski kralj Petar Oslobodilac ("Čika Pera", Petar Mrkonjić, Petar I. Karađorđević), nakon što je 1871. godine završio francusku vojnu akademiju u Mecu, javio u dobrovoljce kad je buknuo francusko-pruski rat, stupivši u legiju stranaca, u kojoj je postao poručnik. Pošao je "da se bori za Francusku, koju je smatrao nositeljicom demokratske misli, protiv pruskog imperijalizma.

Hrabro je sudelovao u tom ratu sve do njegovog kraja. U uzmaku francuske vojske, u jednom sukobu, braneći francusku zastavu, dospeo je u nemačko ropstvo i bio zatočen u nemačkoj tvrđavi. Tamo je zatekao nemačkog pešadijskog poručnika Šturma, koji je nadzirao zarobljenike. Za razliku od drugih Nemaca, Šturm je sa zarobljenicima postupao ljudski. Kad je saznao da je među zarobljenim Francuzima i jedan zarobljeni Srbin i još knežević, Šturm ga je upoznao i poverio mu se kako je i on Srbin lužički. Knez Petar ga je pitao da li zna srpski, a kad je Šturm progovorio, ništa ga nije razumeo. Jednog dana, da izmakne iz ropstva, knez Petar je po ciči zimi, skočio s tvrđave u reku Loaru i kroz kišu kuršuma preplivao na drugu obalu. Tada je dobio reumatizam koji će ga na ovu hrabrost podsećati čitavog života, bolje nego legija časti kojom je za to odlikovan.

Kada je 1903. godine stupio na srpski presto kralj Petar je u Beogradu kao visokog oficira zatekao negdašnjeg pešadijskog poručnika Šturma koji se ovde prozvao Jurišićem, čiji je srpski ovde dobro razumeo, i odmah ga imenovao za ađutanta. Tako je nastavljeno jedno davno prijateljstvo i tako se nastavila velika vojnička karijera Pavla Jurišića Šturma."

----
**Izvor**:
* Milovan Vitezović: *"Čarape kralja Petra"*, Beograd, 1995, str. 62/63