open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Julius Plücker

**Julius Plücker** (Elberfeld, 16. kolovoza 1801. – Bonn, 22. svibnja 1868.), njemački matematičar i fizičar. Sveučilišni profesor u Bonnu (1828.), Berlinu (1832.) i Halleu (1834.). U svojim djelima *Sistem analitičke geometrije* (njem. *System der analytischen Geometrie*, 1835.) i *Nova geometrija prostora* (njem. *Neue Geometrie des Raumes*, I–II, 1869.) uveo je u geometriju homogene i pravčaste koordinate (Plückerove koordinate). Začetnik je promatranja prostora ne samo kao skupa točaka nego i kao skupa pravaca, odnosno skupa ravnina. Došao je do značajnih rezultata u teoriji algebarskih krivulja (Plückerove formule). U fizici su značajna njegova istraživanja električnog izboja u plinovima i katodnog zračenja. 

## Geisslerova cijev

**Geisslerova cijev** je staklena cijev s utaljenim elektrodama, u kojima se pod sniženim tlakom nalazi neki plin (na primjer neon ili helij) ili smjesa plinova. Nazvane su prema njemačkom staklopuhaču Heinrichu Geissleru (1814. – 1879), koji ih je izrađivao po narudžbi njemačkoga fizičara Juliusa Plückera (zato su se katkad nazivale i **Plückerovim cijevima**). Pri visokom naponu nastaje između elektroda u cijevi električno izbijanje, a zbog ionizacije plina nastaju i svjetlosne pojave. Cijevi namijenjene istraživanju svjetlosnoga spektra u sredini su stanjene u kapilaru. Od Geisslerovih cijevi razvile su se svijetleće cijevi, koje služe za rasvjetu i danas se, oblikovane u slova, znakove ili likove, vrlo mnogo upotrebljavaju za izradbu svijetlećih natpisa, reklama i slično. Boja svjetlosti ovisi o vrsti i tlaku plina u cijevi te o vrsti i boji stakla, a postiže se i dodatkom para nekih metala, pa tako cijevi punjene neonom svijetle crveno, one punjene argonom i živinim parama plavo, a natrijevim parama žuto itd. 

## Izvori
Univerzitet u Tel Avivu

**Univerzitet u Tel Avivu** (, ) je javni univerzitet u Tel Avivu u Izraelu. Sa preko 30.000 studenata Univerzitet u Tel Avivu najveća je izraelska institucija visokog obrazovanja. Institucija je prestižno nacionalno sjedište podučavanja i naučnih istraživanja koje se sastoji od 9 fakulteta, 27 škola, 98 katedri i 130 istraživačkih centara i instituta.

## Galerija

Datoteka:Max Webb Building P1140997.JPG
Datoteka:PikiWiki Israel 6870 tel aviv medical school.jpg
Datoteka:Tau centeral library.JPG
Datoteka:Tel Aviv University new dormitories (2).jpg


## Vanjske veze

* Univerzitet u Tel Avivu
Begegnung in Salzburg

***Begegnung in Salzburg*** () je zapadnonjemačko-francuski crno-bijeli igrani film snimljen 1964. u režiji Maxa Friedmanna. Po žanru je drama, a protagonist, koga tumači Curd Jürgens, je poslovni čovjek koji se obogatio za vrijeme privrednog čuda, ali i zbog posla zanemario privatni život i suprugu (čiji lik tumači Nadia Gray. Radnja prikazuje kako na poziv prijatelja-glumca (čiji lik tumači Victor de Kowa) odlazi u Salzburg pogledati predstavu *[[Everyman (drama)|Everyman]]*, te se tada do ušiju zaljubi u francusku glumicu (čiji lik tumači Danièle Gaubert) te  odluči u nekoliko dana pokušati nadoknaditi sve životen užitke kojih se godinama odricao, a što sa sobom povlači kobne zdravstvene posljedice.

## Vanjske veze
*
Das große Liebesspiel

**Das große Liebesspiel** () je zapadnonjemačko-austrijsko-francuski crno-bijeli igrani film snimljen 1963. godine u režiji Alfreda Wiedenmanna. Predstavlja adaptaciju znamenite drame *[[Reigen (drama)|Reigen]]* Arthura Schnitzlera, odnosno njene moderne verzije *Reigen '51* Michaela Kehlmana, Helmuta Qualtingera i Carla Merza. Radnja se sastoji od nekoliko epizoda sa likovima različitog porijekla i društvenog statusa, a koje međusobno povezuju seksualni odnosi. Struktura filma je producentima dala povod da okupe jednu od impresivnijih glumačkih ekipa svog doba. Kritike mu, međutim, nisu bile sklone, prije svega zbog usporedbi sa daleko hvaljenijim Ophülsovim filmom *[[La ronde (film, 1950)|La ronde]]* iz 1950. godine.

## Izvori


## Vanjske veze
* 
*
Johann Bernoulli

**Johann Bernoulli** (Basel, 6. august 1667. – Basel, 1. januar 1748.), švicarski matematičar. Otac Daniela Bernoullija i brat Jacoba Bernoullija. Od 1695. profesor matematike u Groningenu, od 1705. u Baselu. Usko surađivao s bratom Jakobom i mnoge su radove objavili zajedno. Razvijao teoriju računa varijacija, istraživao geodetske linije na plohama. Riješio tip diferencijalnih jednadžbi koje su nazvane po njemu i bratu. 

## Račun varijacija
Račun varijacija je grana matematičke analize koja se bavi problemom egzistencije, jedinstvenosti i određivanja funkcija koje zadanomu funkcionalu daju ekstremnu vrijednost. Funkcional je realna funkcija koja ovisi o jednoj funkciji ili više funkcija zadanih svojstava kao neovisnih varijabli, npr. *F(f)* = *f(0)*, gdje je *f* bilo koja neprekidna funkcija definirana na intervalu (–1, 1). Problematika računa varijacija srodna je problematici određivanja ekstrema funkcije, s tom razlikom što je pri određivanju ekstrema riječ o određivanju vrijednosti argumenta za koji funkcija poprima ekstrem, dok se u računu varijacija traže funkcije određenih svojstava koje promatranomu funkcionalu daju ekstremnu vrijednost.

Račun varijacija kao matematička disciplina datira od 1696., kada je Jacob Bernoulli postavio takozvani problem brahistohrone krivulje, to jest prostorne krivulje koja spaja dane dvije točke *A* i *B*, po kojoj bi se moralo gibati tijelo pod utjecajem gravitacije, bez početne brzine, da bi u najkraće vrijeme prevalilo put od *A* do *B* (cikloida). Jedan od daljnjih klasičnih problema računa varijacija određivanje je geodetskih krivulja na nekoj plohi, odnosno najkraćih spojnica dviju zadanih točaka na toj plohi (na primjer u ravnini su geodetske krivulje dijelovi pravaca, a na sferi su to lukovi glavnih kružnica). Problem računa varijacija često se može svesti na diferencijalnu jednadžbu; u takve se ubrajaju prije navedeni primjeri. Račun varijacija posebno je značajan u fizici, jer se mnogi zakoni fizike, a i osnovni fizikalni principi, iskazuju u varijacijskom obliku. Tako se na primjer u okviru klasične fizike svjetlost iz jedne točke u drugu širi onom putanjom koju prevaljuje u najkraćem vremenu (princip najmanjega djelovanja). Za razvoj računa varijacija posebno su bili značajni radovi Leonharda Eulera, Joseph-Louisa Lagrangea, Jean le Rond d'Alemberta, Carla Gustava Jacoba Jacobija, Karla Weierstrassa i Davida Hilberta. 

## Izvori
Greda (konstrukcija)

**Greda** je izdužena vodoravna ili kosa nosiva građevna konstrukcija (nosač) za prenošenje vertikalnih opterećenja na ležaje (oslonac). Ležaji mogu biti klizni, zglobni ili upeti. Prema broju ležaja ili oslonaca razlikuju se greda s jednim ležajem (konzolna), s dva ležaja (prosto oslonjena, s prepustima), s više ležaja (kontinuirana). Opterećena je na savijanje, a prema vrsti može biti statički određena ili statički neodređena. Izrađuje se od drveta, čelika, armiranoga betona, rjeđe od kamena različita poprečnog presjeka. Može se izvoditi i kao kosa konstrukcija (stube), na elastičnoj podlozi, ojačana pločom, kao dio mosta, dio zgrade i drugo.

## Nosač

**Nosač**, ili točnije rečeno **građevni nosač**, je nosivi sklop koji prenosi opterećenje preko jednog ili više raspona na potpore (ležaje). Može biti s prijepustima (konzolama) ili bez njih, odnosno linijski (greda, prečka okvira, luk, rešetka) ili plošni (ploča ili ljuska). S obzirom na građevni materijal može biti od betona, armiranog ili prednapregnutog betona, čelika ili drugih kovina, te od drva (drvene konstrukcije). Građevni nosač je punozidna ili rešetkasta konstrukcija u jednoj ravnini, oslonjena na svojim krajevima (na jednoj strani pomično, na drugoj nepomično). To je prosta ili jednostavna greda. Ako se produžava preko više polja, bez prekida na osloncima, naziva se kontinuirani nosač (ili greda). Gredni nosači su napregnuti transverzalnim (okomiti na gredu) silama i napadnim momentima u svojoj ravnini, rjeđe aksijalnim silama i silama izvan svoje ravnine.

## Savijanje

Za razliku od osnog opterećenja (vlak i tlak), pri savijanju štapa deformira se uzdužna os štapa. Deformirana uzdužna os zove se elastična linija ili progib. Razlikuje se čisto savijanje i poprečno savijanje. Pri čistom savijanju sve su komponente unutrašnjih sila jednake nuli, osim momenta savijanja. Pri poprečnom savijanju osim momenta savijanja pojavljuje se još i poprečna sila koja uzrokuje smicanje. Čisto savijanje zove se još i savijanje spregovima, a poprečno savijanje, savijanje silama. Moment savijanja uzrokuje normalna naprezanja *σ* koja se zamišljaju razdijeljenima po presjeku razmjerno udaljenosti od neutralne osi. Neutralna os prolazi kroz težište promatranog presjeka. Klasična jednakost koja određuje naprezanje u gredi uslijed djelovanja čistog savijanja je:

:{\sigma}= \frac{M \cdot y}{I_x}

gdje je: {\sigma} - naprezanje uslijed savijanja, *M* - moment savijanja oko neutralne osi *x*, *y* - okomita udaljenost od neutralne osi *x*, *I**x* - moment tromosti ili moment inercije oko neutral osi *x*.

Maksimalno naprezanje na savijanje *σ<sub>max</sub>* pojavljuje se u točki koja je najudaljenija od neutralne osi *y<sub>max</sub>*:

:\sigma_{max} = \frac{M \cdot y_{max}}{I_x} = \frac{M}{W_x} 

gdje je: {W_x} - moment otpora presjeka.

Progib nosača {\delta} proizlazi iz diferencijalne jednakosti elastične linije:

:{\delta} = \frac{M_x}{E \cdot I_x}

Uobičajene vrijednosti za maksimalne momente savijanja, progibe, momente tromosti i momente otpora presjeka date su u tablicama.

## Reference
Konzola (arhitektura)

**Konzola** je noseći elemenat koji se izdvaja iz ravni zida i nosi rebro luka, sims, erker, balkon, skulpturu ili slično po nekada samo je ispust na zidnoj ravni.

## Historija
U starijoj arhitekturi su konzole od kamena i često su bogato dekorisane geometrijskim, biljnim ili figurativnom motivima. Od 17. veka mogu biti i od opeka a isto tako i u štuku ili gipsu, koje imaju ponekad samo dekorativni značaj.

Javljaju se i u arhitekturi sradnnjovekovnih zamkova, kao manje konzole i kao veće koje nose erkere, mostiće pa i srednjovekovne klozete koji su vidljivi na zidovima zamkova (ovakvi klozeti se javljaju i u narodnoj arhitekturi kod šiptarske kuće) i daju im poseban karakter.

## Galerija

Image:Kilpeck hound & hare corbel.jpg|Pas i zec na konzoli jedne engleske crkve u 12. veku
Image:Modillonsarthous2.JPG|Konzolni sims (Francuska, 12. vek)
Image:Corbel Venezia.JPG|Renesansna konzola u Veneciji
Image:Orna145-Konsolen.png|Neoklasicistička konzola


## Primedba
Arhitektonska konzola ne bi trebalo da se zamenjuje sa konzolom računara.

## Vanjske veze

### Literatura
* J. Herout, *Slabikář návštěvníků památek*. Praha 1978, str. 158.
* Priruční slovník nauční ČS Akademia vied, Praha 1966.

## Povezano
* Dekorativni arhitektonski elementi
The Girl Can't Help It

***The Girl Can Help It*** je američka filmska muzička komedija snimljena 1956. godine u režiji Franka Tahslina poznata kao jedno od najznačajnijih ostvarenja u historiji rock and roll muzike.

Protagonist, koga tumači Tom Ewell, je pres-agent koga je gangster (čiji lik tumači Edmond O'Brien) nakon izlaska iz zatvora unajmio kako bi od svoje zanosne, ali netalentirane djevojke (čiji lik tumači Jayne Mansfield) učinio pjevačku zvijezdu. Radnja prikazuje njegove napore da ispuni svoj zadatak, a koji će se dodatno zakomplicira kada se djevojka zaljubi u njega.

*The Girl Can't Help It* je originalno bila zamišljena kao satira na račun rock and roll muzike, odnosno fenomena koji je samo u nekoliko gdina postao temelj popularne kulture mladih Amerikanaca. U tu je svrhu za film okupljen veliki broj najpopularniji rock and roll izvođača, koji u filmu tumače sami sebe. Kao najveća atrakcija se, međutim, pokazala Mansfield, čije su obline često naglašavane specifičnim gestama i kadrovima, te koja je upravo zahvaljujući tom filmu postala velika zvijezda i jedan od seks simbola tadašnjeg Hollywooda. Sa druge strane, mnoge od pjesama iz filma su postali veliki hitovi, a kada se film počeo prikazivati izvan američkih granica, dodatno je popularizirao rock and roll. Članovi *[[The Beatles|Beatlesa]]* su ga kasnije navodili kao važan poticaj za početak vlastite karijere.

## Uloge

* Tom Ewell ... Tom Miller
* Jayne Mansfield ... Jerri Jordan
* Edmond O'Brien ... Fats Murdock
* Henry Jones ... Mousie
* John Emery ... Wheeler
* Little Richard ... sam sebe
* Julie London ... sama sebe
* Ray Anthony ... sam sebe
* Barry Gordon ... Barry dostavljač novina
* Juanita Moore ... Hilda
* Fats Domino ... sam sebe
* Eddie Cochran ... sam sebe
* Herb Reed ... sam sebe (kao dio grupe The Platters)
* David Lynch ... sam sebe (kao dio grupe The Platters)
* Tony Williams ... sam sebe (kao dio grupe The Platters)
* Paul Robi ... sam sebe (kao dio grupe The Platters)
* Zola Taylor ... sama sebe (kao dio grupe The Platters)

## Pjesme koje se izvode u filmu
# "The Girl Can't Help It" &ndash; Little Richard
# "Tempo's Tempo" &ndash; Nino Tempo
# "My Idea of Love" &ndash; Johnny Olenn
# "I Ain't Gonna Cry No More" &ndash; Johnny Olenn
# "Ready Teddy" &ndash; Little Richard
# "She's Got It" &ndash; Little Richard
# "Cool It Baby" &ndash; Eddie Fontaine
# "Cinnamon Sinner" &ndash; Teddy Randazzo and the Three Chuckles
# "Spread the Word" &ndash; Abbey Lincoln
# "Cry Me a River" &ndash; Julie London
# "Be-Bop-A-Lula" &ndash; Gene Vincent and His Blue Caps
# "Twenty Flight Rock" &ndash; Eddie Cochran
# "Rock Around the Rockpile" &ndash; Edmond O'Brien; Ray Anthony and his Orchestra
# "Rockin' Is Our Business" &ndash; The Treniers
# "Big Band Boogie" &ndash; Ray Anthony and his Orchestra
# "Blue Monday" &ndash; Fats Domino
# "You'll Never, Never Know" &ndash; The Platters
# "Ev'ry Time (It Happens)" &ndash; Jayne Mansfield (sinkronizacija: Eileen Wilson)
# "Giddy Up a Ding Dong" &ndash; Freddy Bell & The Bell-Boys

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Flickr

**Flickr** je online servis za pohranu slike i video sadržaja, kao i online društvena platforma. Uz to što je vrlo popularan kod internetskih korisnika za dijeljenje osobnih fotografija, često ga za pohranu slika koriste i blogeri.

Od studenog 2008. bilježi više od 3 milijarde pohranjenih slika i podršku za 9 različitih jezika (arapski, kineski, engleski, francuski, njemački, talijanski, portugalski, španjolski i korejski).

Iako je i dalje popularan među profesionalcima, njegova popularnost je zadnjih godina opala usljed popularnosti socijalnih mreža koje nemaju ograničenja na broj fotografija (Flickr u besplatnoj inačici uključuje web prostor za do 1000 fotografija i 3minutnih videa). Flickr je rano i potpuno usvojio Creative Commons sustav licenciranja sadržaja, te podržao organizacije i institucije koje daju svoje foto i video sadržaje u javnu domenu.
## Historija
Flickr se razvio iz online videoigre, Game Neverending, koju je razvijala tvrtka Ludicorp iz Kanade. Ludicorp je Flickr pokrenuo u veljači 2004. godine, te se ubrzo pokazao mnogo uspješnijim projektom od igre, čiji je razvoj u konačnici obustavljen.

U ranim verzijama Flickra značajna pozornost se pridavala chat sobama nazvanim FlickrLive s mogućnošću razmjene fotografija među korisnicima. Neki od ključnih elemenata koje je Flickr uveo bili su tagovi, označavanje fotografija, zajedničko grupiranje i rangiranje po zanimljivosti.

U ožujku 2005. godine Yahoo! kupuje Ludicorp i Flickr, te uskoro sav sadržaj seli s kanadskih servera u SAD čime svi podaci postaju podložni zakonima SAD-a.

Kompanija je do sada bila u vlasništvu: Ludicorp do 2005., Yahoo! do 2017., Oath do 2018. i trenutno SmugMug.

## Značajke
Flickr od svojih korisnika traži da svoje slike organiziraju koristeći tagove, koji omogućuju specifičnu potragu slika po određenim temama. Flickr je također jedna od prvih web-stranica koja je uvela tag-cloudove koji omogućuju pristup slikama označenih s najpopularnijim ključnim riječima. Upravo zbog mogućnosti korištenja tagova, Flickr se navodi kao pravi primjer učinkovite primjene folksonomije.

## Organizr
Organizr je web aplikacija za organiziranje fotografija unutar Flickr korisničkog računa kojoj se može pristupiti kroz Flickr sučelje. Dozvoljava korisnicima mijenjanje tagova, opisa, uređivanje grupacija i postavljanje fotografija na svjetsku kartu. Korisnici mogu izabrati i primjeniti izmjene na više slika od jednom, što Organizr čini mnogo boljim alatom za grupno editiranje slika od standardnog Flickr sučelja.

## Kontrola pristupa
Flickr pruža privatnu i javnu pohranu slika. Korisnik može sam, tijekom uploada, odlučiti tko sve može vidjeti njegove slike. Fotografija može biti označena javnom ili privatnom. Privatne slike su u početku vidljive samo korisniku koji ih uploada, ali se mogu i označiti kao javne za prijatelje i/ili obitelj.

## Izvori

## Vanjske veze
*Službena stranica
*arhiva stranice Ludicorp-a
Elastičnost (fizika)

**Elastičnost** je svojstvo čvrstih tijela (materijala) da pod utjecajem vanjske sile mijenjaju svoj oblik ili volumen i da se, nakon prestanka njezina djelovanja, vraćaju u prvotan oblik. Povezanost naprezanja i deformaciju tijela opisuje Hookeov zakon.

## Hookeov zakon

**Hookeov zakon** je zakonitost koja opisuje ovisnost promjene oblika čvrstoga tijela u obliku štapa o djelovanju vanjske sile, što ju je utvrdio Robert Hooke. Opterećenjem izazvano naprezanje *σ* razmjerno je deformaciji *ε*, odnosno:

:\sigma = E \cdot \varepsilon

Faktor razmjernosti *E* je modul elastičnosti i karakterističan je za pojedini materijal. Do određene granice naprezanja Hookeov zakon može se primijeniti na većinu konstrukcijskih materijala. Za složenija opterećenja tijela različitih oblika rabi se Hookeov zakon u poopćenom obliku, koji se izražava s više skalarnih linearnih jednadžba.

## Dijagram naprezanja

**Dijagram naprezanja** prikazuje medusobnu ovisnost *σ* - vlačnog naprezanja i *ε* - relativnog produljenja ili linijske vlačne deformacije. U materijalu koji je opterećen nekom silom *F* nastaju naprezanja *σ* koja uzrokuju njegovo rastezanje. Naprezanje *σ* je omjer sile *F* i ploštine *A* presjeka štapa ili šipke (okomitog na smjer sile).

:\sigma = \frac{F}{A}

Zbog djelovanja sile *F* (a time nastalog naprezanja *σ*) štap ili šipka će se od početne duljine *L<sub>0</sub>* rastegnuti na duljinu *L*. Tako je produljenje štapa ili šipke:

:\varepsilon =\frac{\Delta L}{L_0}=\frac{L-L_0}{L_0}

**Relativno produljenje** *ε* (duljinska ili uzdužna deformacija) štapa ili šipke je produljenje s obzirom na početnu duljinu Lo. Početno je naprezanje linearno (deformacija je izravno razmjerna naprezanju). U području linearnog rastezanja (Hookeov zakon) materijal je elastičan i nakon prestanka djelovanja sile, odnosno naprezanja, on se vraća u početno stanje. Youngov modul elastičnosti je omjer naprezanja i relativnog produljenja (u području elastičnosti).

Tehnička granica elastičnosti je naprezanje pri kojem osjetljiva mjerila osjete prvo primjetno trajno produljenje materijala (pri još nepromijenjenom presjeku Ao). Nakon te granice (obično na kraju linearnog rastezanja) materijal se rasteže plastično i nakon prestanka djelovanja sile ne vraća se više na početnu duljinu *L<sub>0</sub>*, već ostaje određeno trajno produljenje, uz suženje presjeka, *A < A<sub>0</sub>)*.

## Reference
Edme Mariotte

**Edme Mariotte** (Dijon, oko 1620. – Pariz, 12. maja 1684.), francuski fizičar. Isprva bio opat samostana svetog Martina pod Beauneom kraj Dijona, od 1666. član Francuske akademije. Otkrio je, neovisno o Robertu Boyleu, zakon za idealne plinove, nazvan Boyle-Mariotteov zakon. Napisao je više rasprava o gibanju tekućina, prirodi boja, barometru, slobodnom padu, smrzavanju vode. Napisao *Crtice iz fizike* (fran. *Essais de physique*, 1676. – 1679.). U drugoj polovici 17. stoljeća francuski hidrolog Pierre Perrault i Edme Mariotte proveli su hidrološka istraživanja u bazenu rijeke Seine, kojima su pokazali da je godišnji iznos mjesne oborine dovoljan da bi se objasnio godišnji protok rijeke; time su opovrgnuli tvrdnje, česte u ono doba, da riječna voda potječe iz podzemnih tokova. 

## Boyle-Mariotteov zakon
 

**Boyle-Mariotteov zakon** opisuje istodobnu izotermnu (''T'' = konstantno) promjenu tlaka i volumena plina. Volumen plina mijenja se s tlakom prema jednakosti: 

: \qquad p_1\cdot V_1 = p_2 \cdot V_2 = ... = p_i \cdot V_i 

odnosno:

: \qquad p \cdot V = konstanta 

za stalnu temperaturu (*T* = konstantno). Vrijednost konstante ovisi o temperaturi i količini plina. Dakle, na stalnoj temperaturi tlak i volumen plina obrnuto su razmjerni u zatvorenom plinskom sustavu. U p-V dijagramu Boyle-Mariotteov zakon prikazuje se izotermama. Ovdje su to hiperbole s temperaturom *T* kao parametrom. Boyle-Mariotteov zakon vrijedi u potpunosti za idealni plin, dok za realne plinove pri visokim tlakovima nastaju manji otkloni. 

## Mariotteova mrlja
**Mariotteova mrlja** je slijepa pjega vidnoga polja na ulazu vidnoga živca u oko (papilla); neosjetljiva je na svjetlost.

## Izvori
Lim (kovina)

**Lim** (vjerojatno prema tal. *lamina*: metalna pločica) je metalni poluproizvod razmjerno male debljine u usporedbi s ostalim izmjerama, od kojega se mnogobrojnim postupcima obrade (savijanjem, rezanjem, izbijanjem, spajanjem, dubokim vučenjem, tiskanjem i drugo) proizvode najrazličitiji predmeti, od kovanog novca i konzerve do parnoga kotla i broda. Proizvodi se valjanjem duktilnih i deformabilnih metala (čelika, bakra, olova), a prodaje u pravokutnim pločama različitih izmjera ili u trakama namotanima na kolute.

## Historija
U staro doba lim se proizvodio iskivanjem grude sirova metala ručnim kladivima ili batovima pokretanim energijom vode. Od tako proizvedenih limenih predmeta osobito su se dobro do danas očuvali štitovi i oklopi, koji svjedoče o izvanrednoj proizvodnoj vještini starih majstora.

U današnje doba lim se proizvodi vrućim valjanjem metalnih blokova pravokutna presjeka (300 mm × 1500&nbsp;mm), koji se provlače između čeličnih valjaka sa sve manjim razmakom. Prema debljini razlikuju se fini lim (do 1&nbsp;mm), tanki (od 1 do 2,75&nbsp;mm), srednji (3 do 4,75&nbsp;mm) i debeli lim (5 do 60&nbsp;mm). Vrlo debeli limovi nazivaju se i pločama, a vrlo tanki folijama (od 0,020 do 0,005&nbsp;mm). Noviji je i ekonomičniji način proizvodnje tanjega lima izravno i kontinuirano lijevanje metala u trake pravokutna presjeka (20&nbsp;mm × 900&nbsp;mm), zatim vruće valjanje u lim debljine do 2,5&nbsp;mm te hladno valjanje na manju debljinu.

## Vrste limova
Prema namjeni lim se označuje kao konstrukcijski, brodski, automobilski, kotlovski, transformatorski i drugo, po obliku može biti gladak, rebrast, kvrgav, valovit, a prema prethodnoj toplinskoj obradbi neobrađen, žaren, normaliziran, odnosno mek, tvrd, polutvrd; površina mu može biti crna, močena, svijetla, jetkana, polirana, brušena i slično. Crni lim čelični je lim kakav izlazi iz valjaonice; bijeli lim čelični je lim prevučen slojem kositra; pocinčani lim čelični je lim prevučen slojem cinka radi zaštite od korozije (vruće cinčanje), platirani lim višeslojni je proizvod koji se sastoji od baznoga materijala na koji su naneseni slojevi drugoga metala valjanjem pri povišenoj temperaturi (elektroplatiranje), a dekapirani lim lim je kemijski čišćen od hrđe.

## Savijanje limova

**Savijanje limova** je postupak obrade metala bez skidanja strugotine, kod kojeg se u poprečnom presjeku unutrašnji dio skraćuje i opterećen je na tlak, dok se vanjski dio produljuje i opterećen je na vlak. Savijanje limova se dijeli na: kružno savijanje, savijanje pod kutom (oštrokutno savijanje) i profilno savijanje.

## Bijeli lim

**Bijeli lim** je trgovački naziv za pokositreni čelični lim. Kositrenje ili prevlačenje kositrom može se provesti na više načina; najčešće se čelični lim umače u kupku rastaljena kositra i valja hladnim valjcima. Sloj kositra debljine je oko 0,01 mm. Bijeli lim služi za izradbu različitih posuda, naročito u prehrambenoj industriji (limenke), jer je otporan na organske kiseline, kojih u većoj ili manjoj količini uvijek ima u konzerviranoj hrani.

## Reference
Des Teufels General

***Das Teufels General*** () je zapadnonjemački crno-bijeli igrani film snimljen 1955. u režiji Helmuta Käutnera. Temelji se na istoimenoj drami Carla Zuckmayera, koja je, pak, bila inspirirana stvarnim događajima vezanima uz generala Ernsta Udeta. Protagonist, čiji lik tumači Curd Jürgens je general Harras, proslavljeni avijatičar i heroj Prvog svjetskog rata koji je nacističkom režimu pomogao da sagradi Luftwaffe i tako postao zaslužan za pobjede u prvim godinama Drugog svjetskog rata. Radnja se događa krajem 1941. godine, kada je njemački pohod na SSSR doživio neuspjeh, te Harras zbog toga počinje kritizirati nacističke vlastodršce, te tako svoj položaj, ali i život dovodi u pitanje.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Ludwig II. – Glanz und Ende eines Königs

***Ludwig II: Glanz und Ende eines Königs*** () je zapadnonjemački historijski film snimljen u režiji Helmuta Käutnera i premijerno prikazan početkom 1955. godine. Protagonist, čiji lik tumači O. W. Fischer, je bavarski kralj Ludwig II, a radnja započinje za vrijeme njegovog pogreba i kroz flashbackove prikazuje njegovu duboku naklonost prema rođaci i austrijskoj carici Elisabeth, mecenski odnos prema Richardu Wagneru, a na kraju i njegov sukob sa bavarskom vladom. *Ludwig II* je bio prikazan na Kanskom festivalu. Kritike uglavnom nisu bile dobre, a njegovoj reputaciji  su kasnije dosta naškodile i usporedbe sa Viscontijevom TV-serijom koja, za razliku od Käutnerovog filma, nije ignorirala Ludwigovu homoseksualnost. Sa druge strane, Klaus Kinski, koji je glumio Ludwigovog mentalno bolesnog brata i nasljednika Otta, je imao zapažen nastup koji mu je kasnije omogućio uspješnu domaću i međunarodnu karijeru.

## Vanjske veze
* 
* Filmografie Ludwig II. 
* ''Ludwig II.'' bei Filmportal.de
Danko Lazović

**Danko Lazović** (rođen 17. maja 1983. u Kragujevcu) bivši je srpski fudbaler koji je igroa na poziciji napadača.

## Karijera
Lazović je ponikao u kragujevačkom Radničkom odakle je sa 13. godina došao u Partizan. Kao i većina mladih igrača Partizana prvo je bio na pozajmici u Teleoptiku. Za prvi tim crno-belih je odigrao 60 ligaških utakmica i postigao 20 golova.

U leto 2003. odlazi u holandski Fejnord. Sa njima je proveo dve sezone i za to vreme postigao 9 golova na 41 ligšakoj utakmici. Tokom jesenjeg dela 2005/06. sezone bio je na pozajmici u Bajer Leverkuzenu. Međutim nije uspeo da se nametne, odigrao je samo 9 utakmica bez postignutog gola.

U zimu 2006. dolazi na šestomesečnu pozajmicu u Partizan. Odigrao je 11 utakmica i postigao 5 golova. Pred kraj sezone mediji su pisali da se Lazović potukao sa saigračem Nišom Saveljićem.

Za sezonu 2006/07. Lazović je potpisao ugovor sa Viteseom. Imao je sjajnu sezonu i postigao je 19 golova na 32 ligaške utakmice. Bio je najbolji strelac tima u sezoni i šesti strelac holandske lige.

U leto 2007. je potpisao petogodišnji ugovor sa PSV Ajndhovenom. Na svom debiju je postigao dva gola u pobedi svog tima od 5:0 nad Nijmegenom. Ipak nije uspeo da ponovi dobre golgeterske partije kao u Viteseu. Odigrao je tri pune sezone sa PSV-om i postigao 24 gola na 82 ligaške utakmice.

Lazović je 3. marta 2010. potpisao ugovor sa Zenitom iz Sankt Peterburga. Sa njima je igrao do 2013. godine. Odigrao je 51 ligašku utakmicu i postigao 17 golova. U januaru 2013. odlazi na pozajmicu u Rostov do kraja sezone.

U januaru 2014. Lazović po treći put dolazi u Partizan. Potpisao je ugovor na godinu i po dana.

## Reprezentacija
Danko Lazović je bio član mlade reprezentacije Srbije i Crne Gore koja je osvojila drugo mesto na Evropskom prvenstvu za igrače do 21 godine 2004.

Za seniorsku reprezentaciju Srbije (tada SR Jugoslavije) je debitovao 27. marta 2002. u prijateljskoj utakmici protiv Brazila. Odigrao je ukupno 47 utakmica i postigao 11 golova.

### Golovi za reprezentaciju

## Reference

## Vanjske veze

* Profil na sajtu fudbalske reprezentacije Srbije 
* Statistika Danka Lazovića na national-football-teams.com
Ernst Udet

General pukovnik **Ernst Udet** (26. april 1896&nbsp;– 17. novembar 1941) bio je njemački avijatičar koji je slavu stekao u Prvom svjetskom ratu kao drugi najveći lovački as (sa 68 pobjeda) iza Manfreda von Richthofena i najveći koji je uspio preživjeti rat. Nakon završetka rata je letio kao akrobatski pilot, stekavši reputaciju pustolova i plejboja, a neko vrijeme je surađivao sa hollywoodskim filmašima i Leni Rifenstahl. Njegov prijatelj i ratni drug Herman Göring ga je nagovorio da se početkom 1930-ih priključi nacistima, a poslije je bio jedna od ključnih ličnosti u osnivanju Luftwaffe te je, između ostalog, popularizirao koncept obrušavajućeg bombardera i imao ulogu u razvoju aviona "Štuka" koji će Nijemcima donijeti spektakularne pobjede na početku Drugog svjetskog rata. Kada je, pak, Luftwaffe poražena u bitci za Britaniju, Göring je upravo Udeta proglasio odgovornim za to. Udet je nedugo potom bio jedan od rijetkih nacističkih vođa koji se protivio invaziji SSSR, držeći da su Sovjeti još uvijek previše jaki i da Njemačka sebi ne može dozvoliti otvaranje još jednog fronta. Zbog svega toga je bio postepeno marginaliziran; to kao i lični problemi sa alkoholizmom, narkoticima i depresijom su doveli do njegovg samoubistva u jesen 1941. godine.

## Vanjske veze
*Ernst Udet page on theaerodrome.com
*Udet's U-12 Flamingo 
*Leni's Rising Star  Includes info on the films Udet was in with Leni Riefenstahl. Also has video downloads.
*"Ernst Udet: The Rise and Fall of a German World War I Ace" 
*
*
Solange du lebst

***Solange du lebst*** () je zapadnonjemački igrani film snimljen 1955. u režiji Haralda Reinla. Radnja se događa za vrijeme Španskog građanskog rata na planinskom području čiji žitelji podržavaju desničarske pobunjenike, ali koje je još uvijek pod vlašću ljevičarske republikanske vlade. Protagonistica, čiji lik tumači Marianne Koch, je lokalna djevojka koja u spilju krije oborenog i teškog ranjenog njemačkog pilota (čiji lik tumači Adrian Hoven). *Solange du lebst*, koji je djelomično sniman na autentičnim lokacijama u (tada frankističkoj) Španiji je izazvao kontroverze zbog tadašnju evropsku kinematografiju neobično blagnonaklonog stava prema pobjedničkoj strani u španskom građanskom ratu.

## Glumci
* Adrian Hoven ... Michael
* Marianne Koch ... Teresa
* Karin Dor ... Pepita
* Willy Rösner ... Buergermeister Torquito
* Kurt Heintel ... Kommissar Malek
* Sepp Rist ... Pepe
* Werner Stock ... Manolo
* Kurt Hepperlin ... Doctor
* Luis Arroyo ... Escosura
* Juan Cortés ... Moreno
* Rosario Cortés ... Tänzerin
* Felipe Calvo

## Izvori


## Literatura
* Bock, Hans-Michael & Bergfelder, Tim. *The Concise CineGraph. Encyclopedia of German Cinema*. Berghahn Books, 2009.

## Vanjske veze
*
Punilo

**Punilo** je tvar koja se dodaje bojama i lakovima (nalič), kitovima i masama, sintetskim žbukama, umjetnomu mramoru, asfaltu, papiru, gumi, polimernim materijalima, zubnim ispunama, kozmetičkim i drugim proizvodima, a određuje njihova reološka svojstva, mehaničku čvrstoću, tvrdoću, sjaj, propusnost vode i prozirnost, povećavaju masu i snizuju cijenu. Pretežito je to usitnjena, bezbojna mineralna tvar (kalcit, kreda, dolomit, talk, kaolin, tinjac, barit, kremen, dijatomejska zemlja) te analogni sintetski proizvod: taložni kalcijev karbonat, barijev sulfat i taložni silicijev dioksid, vrlo sitnih čestica, do koloidnih izmjera. Prema veličini čestica mineralna se punila dijele na gruba (veća od 50 μm), takozvana mikronizirana punila (pretežito 1 do 25 μm) i nanopunila (< 0,01 μm). Od organskih su punila u uporabi sjeckana prirodna i sintetska vlakna i drvena piljevina, a u boje i lakove kao punila se dodaju i vrlo sitne šuplje kuglice od plastike. 

## Punila za boje i lakove
Punila su čvrste, najčešće anorganske tvari prirodnog ili sintetskog porijekla i vrlo različitog kemijskog sastava. Za razliku od pigmenata njihov je indeks loma manji od 1,7, a moć pokrivanja im je slabija. Punila nisu samo nadomjestak za skupe pigmente, već se naličima dodaju radi postizavanja nekih željenih optičkih ili mehaničkih svojstava, na primjer sjaj, reološka svojstva, čvrstoća prianjanja i trajnost filma, otpornost na abraziju, vlagu, atmosferske utjecaje i drugo. Najčešće su punila prirodna kao barijev sulfat (barit) i sintetski barijev sulfat (trgovačkog naziva permanentno bjelilo), karbonati kalcija (kalcit, kreda, mramor, dolomit), zatim prirodni silikati kao što su milovka (talk), kaolin, pirofilit, te različiti oksidi silicija. 

## Izvori
William Crookes

**William Crookes** (London, 17. juna 1832. – London, 4. aprila 1919.), engleski fizičar i kemičar. Od 1855. profesor kemije u Chesteru. Spektralnom analizom otkrio 1861. kemijski element talij, neovisno o Claude-Auguste Lamyju. Utvrdio da iz katodne cijevi sa zrakom pod niskim tlakom (koja se po njemu zove Crookesova cijev) izlaze nevidljive katodne zrake, koje magnetsko polje otklanja i koje imaju mehaničke i toplinske učinke i izazivaju fluorescenciju. Smatrao je te zrake posebnom *radijantnom materijom* četvrtog agregatnog stanja. Mehaničko djelovanje katodnih zraka pokazuje Crookesov radiometar; lagana vjetrenjača, izložena tim zrakama, dolazi u vrtnju. Druga vrsta Crookesova radiometra ima krila s jedne strane pocrnjena; utjecajem toplinskih zraka nastaje vrtnja krilaca, tako da se njihove strane kreću naprijed. Crookes je konstruirao i prvi aparat za brojenje nuklearnih čestica (spintariskop). Istraživao je rijetke zemlje i metode kemijske analize, proizveo umjetne dijamante. Bio vatreni pristaša spiritizma. 

## Katodna cijev

**Katodna cijev** je elektronska cijev u kojoj se elektroni, izbačeni iz užarene katode, zbog visokog napona između katode i anode ubrzavaju prema anodi u obliku snopa (**katodno zračenje**). Taj se snop usmjerava na fluorescentni zaslon, na kojem stvara svijetleću točku. Sustav za usmjeravanje (kondenzatorska polja dvaju parova pločica ili magnetska polja dvaju parova električnih zavojnica) otklanja elektronski snop u dva međusobno okomita smjera, oba okomita na smjer snopa. Položaj i gibanje točke na zaslonu ovisi o naponima između pločica, to jest o strujama u zavojnicama. Katodna cijev osnova je osciloskopa, uređaja za vizualizaciju i analizu električnog signala. Prvi je takvu cijev i uređaj konstruirao Karl Ferdinand Braun 1897.

U katodnoj cijevi, koja služi za stvaranje slike u televizijskim prijamnicima te radarskim i računalnim zaslonima, može se upravljati jakošću snopa, a time i svjetloćom točke na zaslonu. U cijevima za stvaranje slike u boji stvaraju se tri snopa, radi postizanja svjetloće točke u trima osnovnim bojama. U tim se primjenama katodne cijevi sve više potiskuju zaslonima s tekućim kristalima. 

## Spintariskop

**Spintariskop** (grčki *spinter* znači iskra) je prvi mjerni instrument za promatranje radioaktivnih zraka i konstruirao ga je William Crookes 1903. On se sastoji od metalnog valjka duljine oko 40 mm, na čijem dnu se nalazi fluorescentni zaslon prevučen slojem scintilatora cinkovog sulfida (ZnS). Scintilacije nastaju uslijed toga što alfa-čestice, kao i druge vrste ionizirajućeg zračenja, nailaskom na atome cinkovog sulfida predaju im svoju energiju. Uslijed toga atomi se pobuđuju, te zrače luminiscentnu svjetlost. Na taj način pri svakom udaru alfa-čestice ili neke druge ionizirajuće čestice, na zaslonu se pojavi bljesak svjetlosti u vidu iskre, koja se odmah ugasi.  

## Izvori
Benedikcional

**Benedikcional** (od srlat. benedictionale od lat. benedictio: blagoslov) je katolička liturgijska knjiga. Sadrži molitve blagoslova. Benedikcionalom se služi biskup tokom svečane liturgije.  Blagoslovi su prikupljeni iz sakramentara.
Poznati benedikcional je anglosaski benedikcional sv. Etelvolda, jedan od relativno rijetkih oslikanih rukopisa, koji su većinom ranosrednjovjekovni.

## Izvori
Kraj rimske vlasti u Britaniji

**Kraj rimske vlasti u Britaniji** je termin kojim se označava period u kojem je Rimsko Carstvo okončalo svoje veze s provincijom Britanijom. Taj period označava prijelaz od rimske k poslijerimskoj Britaniji. Ni jedan datum koji bi to označio ne bi bio točan, jer rimska vlast nije svugdje okončala svoju vlast u isto vrije, jer i okolnosti pod kojima je nastupio svršetak rimske vlasti nije bio svugdje isti.

410. je godina koju preferira većina historičara. Te je godine rimski car Honorije odgovorio na zahtjev za pomoć reskriptom (Honorijev reskript) u kojem je romaniziranim Britima napisao neka se sami snađu za vlasitu obranu. Neki historičari preferiraju 409. godinu, kad su romanizirani Briti otjerali rimske magistrate iz svojih gradova.

Godina 383. označava pak kraj rimske vlasti na sjeveru i zapadu provincije Britanije. Te godine rimske su se snage zauvijek povukle iz tih krajeva. Budući da je veza tih zemalja i Rima zapravo više bila vojna okupacija nego civilno društvo, pukla je čim su vojne snage otišle.

Nakon pada rimske vlasti uslijedilo je anglosasko naseljavanje Britanije.

## Povezano
* Barbarska zavjera
* Valencija (rimska provincija)
* Rimska vlast u Škotskoj
* Rimska invazija na Kaledoniju
* Hadrijanov zid
* Antoninov zid
* Rimske vazalske države na otoku Britaniji

## Literatura
* Frere, Sheppard Sunderland (1987.), Britannia: A History of Roman Britain (3., prošireno izd.), London: Routledge & Kegan Paul, 
* Giles, John Allen, ur. (1841.), "The Works of Gildas", The Works of Gildas and Nennius, London: *James Bohn
* Higham, Nicholas (1992.), Rome, Britain and the Anglo-Saxons, London: B. A. Seaby, 
* Jones, Barri; Mattingly, David (1990.), An Atlas of Roman Britain, Cambridge: Blackwell Publishers (published 2007.), 
* Laing, Lloyd (1975), The Archaeology of Late Celtic Britain and Ireland, c. 400–1200 AD, Frome: Book Club Associates (objavljeno 1977.) 
* Mattingly, David (2006.), An Imperial Possession: Britain in the Roman Empire, London: Penguin *Books (objavljeno 2007.), 
* Snyder, Christopher A. (1998.), An Age of Tyrants: Britain and the Britons A.D. 400–600, University Park: Pennsylvania State University Press, 
* Snyder, Christopher A. (2003.), The Britons, Malden: Blackwell Publishing,
Marianne Koch

**Marianne Koch** (19. august 1931 - ) je njemačka glumica, ljekarka i TV-voditeljica, najpoznatija po nastupima u zapadnoevropskim filmovima 1950-ih i 1960-ih, a među kojima se ističe uloga Marisol u znamenitom špageti vesternu *[[Za šaku dolara]]*. Glumu je napustila 1971. godine kako bi se posvetila prekinutom studiju medicine; tri godine kasnije je diplomirala te se bavila medicinom sve do umirovljenja 1997. Godine 1978. je pak postala jednom od voditeljica popularnog njemačkog televizijskog talk showa *[[3 nach 9]]*, a i dan-danas povremeno gostuje u njemačkim radio i TV-emisijama, najčešće dajući medicinske savjete.

Godine 1956. se udala za ljekara Gerhard Freunda kome je rodia dvoje djece. Od njega se razvela 1973. nakon što je otkrila njegovu dugogodišnju preljubničku aferu sa misicom Petrom Schürmann. Od sredine 1980-ih živi sa publicistom Peterom Hammom.

## Filmografiija

## Bibliografija
* 2001: *Tief einatmen: Eine Entdeckungsreise in den Körper*, Hansa Verlag, München, 
* 2003: *Körperintelligenz: Was Sie wissen sollten, um jung zu bleiben*, Deutscher Taschenbuch Verlag (dtv), München, 
* 2004: *Mein Gesundheitsbuch*, dtv, München, 
* 2007: *Die Gesundheit unserer Kinder*, dtv, München, 
* 2008: *Wechseljahre (GU Gesundheitsgespräch)*, Gräfe und Unzer Verlag, München, 
: ko-autor: Werner Buchberger
* 2011: *Das Herz-Buch*, dtv, München, .

## Vanjske veze
* 
* 
* Photos of the shooting of the film "Solange du lebst"
Will Success Spoil Rock Hunter?

***Will Sucess Spoil Rock Hunter?*** () je američka filmska komedija snimljena 1957. godine u režiji Franka Tashlina.

Predstavlja adaptaciju istoimenog teatarskog komada Georgea Axelroda. Protagonist, koga tumači Tony Randall je Rockwell Hunter, reklamni agent koji za klijenta ima glumicu Ritu Marlowe (čiji lik tumači Jayne Mansfield). Radnja prikazuje kako u nastojanju da promovira njenu karijeru lansira lažnu vijest da su njih dvoje supružnici, a što izaziva probleme kako sa Ritinim momkom (čiji lik tumači Mickey Hargitay, tadašnji Mansfieldin muž u stvarnom životu) tako i sa Rockwellovom djevojkom (koju glumi Betsy Drake). Slično kao i *[[The Girl Can't Help It]]*, raniji film u kome je Tashlin surađivao sa Mansfield, i *Success* se značajno oslanjao na imidž Mansfield kao "glupe plavuše", ali je također imao i snažan satirični naboj, odnosno parodirao je brojne elemente popularne kulture SAD 1950-ih, prije svega televiziju i njene reklame. *Sucess* je doživio izuzetan uspjeh, ali i brojne pohvale od kritičara, te se danas često smatra najboljim ostvarennjem u karijeri Jayne Mansfield.

## Glavne uloge

## Izvori i literatura

*Solomon, Aubrey. *Twentieth Century Fox: A Corporate and Financial History (The Scarecrow Filmmakers Series)*. Lanham, Maryland: Scarecrow Press, 1989. .

## Vanjske veze

* 
* 
*
Im Stahlnetz des Dr. Mabuse

***Im Stahlnetz des Dr. Mabuse*** () je zapadnonjemačko-italijansko-francuski crno-bijeli kriminalistički film snimljen 1961. u režiji Haralda Reinla. Predstavlja nastavak filma *[[Die 1000 Augen des Dr. Mabuse]]*, odnosno drugi nastavak filma o hipnotizeru i zločinačkom geniju Dr. Mabuseu (čiji lik tumači Wolfgang Preiss). U filmu Gert Fröbe ponavlja ulogu zapadnoberlinskog policijskog inspektora Lohmanna. Radnja prikazuje kako istraga ubistva u željezničkom tunelu otkriva kako je ubijeni agent Interpola, odnosno kako čikaški kriminalni "sindikat" planira spektakularnu akciju u Evropi pri kojoj bi se koristio Mabuseovim tehnikama kontrole uma.

## Uloge
*Gert Fröbe  ...  Inspeltor Lohmann
*Lex Barker  ...  Joe Como/Nick Scappio/Bob Arco  
*Daliah Lavi  ...  Maria Sabrehm  
*Fausto Tozzi  ...  Upravnik Wolf  
*Werner Peters  ...  Böhmler  
*Wolfgang Preiss ...  Dr. Mabuse  
*Rudolf Forster ...  Profesor Julius Sabrehm  
*Rudolf Fernau ...  Pastor Briefenstein  
*Joachim Mock ...  Detective Voss  
*Laura Solari ...  Mrs. Pizarro  
*Ady Berber ...  Alberto Sandro  
*Henry Coubet ...  Osljepljivač  
*Jean-Roger Caussimon ...  Küster  
*Albert Bessler ...  Trödler  
*Lou Seitz ...  Gđa Lohmann

## Vanjske veze
* 
* 
* ''Im Stahlnetz des Dr. Mabuse'' bei deutscher-tonfilm.de
Anodička oksidacija

**Anodička oksidacija**  ili anodizacija proces je  u kojem se  elektrokemijskim putem podebljava prirodan oksidni sloj na metalnim predmetima. Najčešće se vrši na aluminiju (eloksiranje), titanu, niobiju, tantalu, magneziju te cinku. U slučaju aluminija se dobiveni sloj može i obojiti organskim bojama, no postoje i procesi kod kojih boje nastaju već za  vrijeme oksidacije.

## Dodatna literatura
*
*Averjanov,E.E. Spravočnik po anodirovanio,Moskva 1988.

## Vanjske veze
*  What is anodizing
Das Testament des Dr. Mabuse (film, 1962)

**Das Testament des Dr. Mabuse** () je zapadnonjemački crno-bijeli kriminalistički film snimljen 1962. godine u režiji Wernera Klingera. Predstavlja nastavak filma *[[Die unsichtbaren Krallen des Dr. Mabuse]]* iz serije o hipnotizeru i genijalnom zločincu Dr. Mabuseu (čiji lik tumači Wolfgang Preiss), odnosno remake istoimenog filma iz 1933. godine. Gert Fröbe u filmu ponavlja ulogu zapadnoberlinskog policijskog inspektora Lohmanna, a radnja prikazuje kako se suprotstavlja bandi kriminalaca kojom upravlja tajanstveni zločinac, koji bi lako mogao biti Dr. Mabuse.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Das Testament des Dr. Mabuse'' bei Filmportal.de
* Tonträger mit der Filmmusik
The Rise and Fall of Legs Diamond

***The Rise and Fall of Legs Diamond*** () je američki crno-bijeli biografski film snimljen 1960. godine u režiji Budda Boettichera. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Ray Danton, je Legs Diamond, gangster koji se 1920-ih obogatio krijumčarenjem alkohola za vrijeme Prohibicije. Radnja prati njegovu karijeru, odnosno kako od sitnog lopova postaje tjelohranitelj kockaru Arnoldu Rothsteinu (čiji lik tumači Robert Lowery) da bi nakon njegovog ubistva pokušao preuzeti njegov poslovni imperij, ali se pri tome sukobljava sa nacionalnim "sindikatom".

## Uloge
* Ray Danton ... Jack "Legs" Diamond 
* Karen Steele ... Alice Scott 
* Elaine Stewart ... Monica Drake 
* Jesse White ... Leo "Butcher" Bremer 
* Warren Oates ... Eddie Diamond 
* Dyan Cannon ... Dixie (as Diane Cannon) 
* Robert Lowery ... Arnold Rothstein
* Richard Gardner ... Mad Dog Coll
* Gordon Jones ... Nar. Joe Cassidy
* Frank de Kova ... "Predsjedatelj"

## Izvori

## Vanjske veze
*
Die unsichtbaren Krallen des Dr. Mabuse

**Die unsichtbaren Krallen des Dr. Mabuse** () je zapadnonjemački kriminalistički film snimljen 1962. u režiji Haralad Reinla. Predstavlja nastavak filma *[[Im Stahlnetz des Dr. Mabuse]]* iz serije o hipnotizeru i genijalnom zločincu Dr. Mabuseu (čiji lik tumači Wolfgang Preiss). U njemu Lex Barker ponavlja ulogu FBI-jevog agenta Comoa. Radnja prikazuje kako svojim zapadnonjemačkim kolegama pomaže u istrazi ubistva za koje se ispostavi da ga je počinio ubica opremljen uređajem koji ga čini nevidljivim.

## Izvori


## Vanjske veze
* 
* ''Die unsichtbaren Krallen des Dr. Mabuse'' bei Filmportal.de
* ''Die unsichtbaren Krallen des Dr. Mabuse'' bei deutscher-tonfilm.de
* Tonträger mit der Filmmusik
Univerzitet Zelenortske Republike

**Univerzitet Zelenortskih ostrva** () je javni univerzitet u otočnoj zapadno-afričkoj državi Zelenortskoj Republici koji je osnovan 2006. godine.
Ánimas Trujano

***Ánimas Trujano***, poznat i po alternativnom naslovu ***El hombre importante*** () je meksički crno-bijeli igrani film snimljen 1962. godine u režiji Ismaela Rodrigueza. Po žanru je drama, a predstavlja adaptaciju romana *Mayordomia* Rogelija Barrige Rivasa. Radnja je smještena u gradić u državi Oaxca čije stanovništvo tokom procesije na spomendan sveca zaštitnika ima običaj jednog od građana proglasiti "majordomom" ili "kraljem na jedan dan", a što predstavlja izuzetnu čast. Protagonist, koga tumači Toshiro Mifune je lokalni lijeni Indijanac koji vrijeme provodi u opijanju i zanemaruje ženu, ali se, kada mu se pruži prilika postati "majrodom" ne preza od ničega kako bi prikupio potreban novac.

*Ánimas Trujano* je predstavljao jedan od prvih filmova koje je Mifune, dotada već slavan zahvaljujući hvaljenim jidageki filmovima, snimio izvan Japana. Iako nije znao ni riječ španskog, dijaloge je izgovarao fonetski uz pomoć kartica sa tekstom fonetski ispisanim japanskim pismom, a nakon toga mu je glas sinkronizirao  Narciso Busquets

## Uloge
* Toshiro Mifune ... Ánimas Trujano (sinkronizacija: Narciso Busquets)
* Columba Domínguez ... Juana
* Flor Silvestre ... Catalina
* Pepe Romay ... Pedrito (as Pepito Romay)
* Titina Romay ... Dorotea
* Amado Zumaya ... Compadre
* José Chávez ... Brujo
* Luis Aragón ... Tendero
* Juan Carlos Pulido ... Belarmino
* Magda Monzón
* Jaime J. Pons ... Carrizo
* David Reynoso ... Criton
* Eduardo Fajardo ... El Español
* Antonio Aguilar ... Tadeo

## Reference

## Vanjske veze
*
*Ficha de la película en la base de datos del Sistema de Información Cultural de la CONACULTA
*Película completa en YouTube
Qhapaq Ñan

**Qhapaq Ñan** (kečuanski jezik za „veliki put”) ili **Put Inka** (španjolski: *Camino Inca*) je bio najopsežniji i najnapredniji sustav komunikacije pretkolumbovske Amerike. Ovaj opsežan sustav Inka za trgovinu i obranu se sastoji od mreže cesta koje pokrivaju 30.000&nbsp;km. Izradili su ga Inke tokom nekoliko stoljeća, a dijelom na temelju infrastrukture Inka prethodnika, posebice Vari kulture. Ova izvanredna mreža putova prolazi kroz jedan od najekstremnijih geografskih terena na svijetu, te povezuje snijegom prekrivene vrhove Anda na nadmorskoj visini većoj od 6000 m, te vruće prašume na obali, ali i plodne doline i apsolutne pustinje. Put je dosegao svoju maksimalnu ekspanziju u 15. stoljeću, kada se proširio diljem uzduž i poprijeko Anda. Izgradnja ceste je zahtijevala velik utrošak vremena i truda, a o kvaliteti gradnje govori i činjenica da su mnogi dijelovi još uvijek u vrlo dobrom stanju, nakon više od 400 godina korištenja. Tokom španjolske vladavine, dijelovi puta su dobili status „Kraljevske ceste” (*Camino Real*). Danas Qhapac Nan, andski sustav putova, obuhvaća 273 dijela koja su sačuvana u rasponu od više od 6000&nbsp;km.

Qhapaq Ñan, zajedno s pripadajućom infrastrukturom za trgovinu, smještaj i skladištenja, kao i mjesta vjerskog značaja, je 2014. godine upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Americi jer predstavlja društvena, politička, arhitektonska i inženjerska dostignuća Inka.

## Izvori

## Vanjske veze

* Peru Cultural Society – Inca roads and chasquis
* U planinama Perua - Putopisna trilogija Davora Rostuhara
* Put Inka - Kaiser Putovanja 
* Peru & Bolivija – Tragovima drevnih Inka, Ivan ico Rako
* Putevima Inka - SciBAr