open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
544.

__NOTOC__
Godina **544.** (**[[rimske brojke|DXLIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 544. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Gotski rat: Bizantski vojskovođa Belizar poslan natrag u Italiju kako bi zaustavio ostrogotsku kontraofanzivu.
* Bizantski car Justinijan I naređuje papi Vigiliju da dođe u Konstantinopol kako bi objasnio svoje teološke poglede.
* Lazički rat: Perzijski kralj Hozroje I bez uspjeha napada bizantsku tvrđavu Dara.
* Jakov Baradej, mijafizitski episkop Edese, postavlja Sergije od Tele kao novog patrijarha Antiohije. Ovim činom raskol između bizantske "pravovjerne" (pravoslavne) Crkve i mijafizitske Sirijske crkve postaje konačan.
* Ly Bi, lokalni funkcionar u službi južnokineske dinastije Liang, u sjevernom Vijetnamu diže ustanak i osniva nezavisnu vijetnamsku državu, proglasivši sebe carem i osnovavši dinastiju Ly.


## Rođenja
* Carica Dugu Qieluo
* Car Jing od Lianga
* Yuwen Xian, princ iz kineske dinastije Sjeverni Zhou

## Smrti
* 18.10. &ndash; Sveta Wenna
* Dionizije Mali, redovnik poznat kao tvorac ere *Anno Domini*

## Reference
Lý Nam Đế

**Lý Nam Đế** (Han Tu:李南帝; originalno ime **Lý Bí** or **Lý Bôn**; 17. oktobar 503 - 13. april 548) je, prema tradiciji, bio prvi car Vijetnama i osnivač dinastije Ly. 

Ly Bi je bio regionalni službenik u oblasti Jiaozhou (交州; vijetnamski: Giao Châu), koja odgovara okolici Hanoja u današnjem sjevernom Vijetnamu, a koja se u to vrijeme nalazila pod vlašću južnokineske dinastije Liang. 540-ih, potkraj vladavine cara Wua, dinastija Liang se našla u krizi, a što se odrazilo i kroz sve veću korupciju i ugnjetavanje stanovništva. Ogorčen odnosom Kineza prema Vijetnamcima, Ly Bi je podnio ostavku, a potom okupio lokalno plemstvo i plemena u dolini Crvene rijeke i od njih stvorio vojsku, s kojom su kineski garnizoni 543. otjerani iz Jiaozhoua. U februaru 544. je sebe proglasio carem, a svoje carstvo nazvao "Vạn Xuân" (萬]春, doslovno "Vječno proljeće"). Za prijestolnicu je odabrao Long Biên, današnji Hanoj. Ly Bi je novu državu nastojao ojačati kako izgradnjom tvrđava na sjevernoj i južnoj granici, tako i osnivanjem škole gdje su se, prema kineskom uzoru, trebali obrazovati javni službenici. 

U oktobru 544. je car Wu na odmetnutu pokrajinu poslao 120.000 vojnika na čelu Chenom Baxianom, jednim jednim od svojih najboljih generala (budućim osnivačem dinastije Chen). Vijetnamske snage su pružale žestok otpor, te je Chen Baxian tek pred kraj 545. neočekivanim napadom usred sezone monsuna uspio zauzeti Long Bien, nakon čega se Ly Bi sa svojim sljedbenicima povukao u susjedno kraljevstvo Laos. Ly Bi je, međutim, nastavio rat protiv Kineza. Nakon što se teško razbolio i shvatio kako više ne može uspješno voditi ljude, u februaru 548. dobrovoljno se odrekao prijestolja u korist svog starijeg brata Ly Thien Baoa i generala Triệu Việt Vươnga koji su nastavili vladati zajedno. Dva mjeseca kasnije su ga ubila lokalna laoška plemena, nadajući se da će na taj način spriječiti pohod kineske vojske.

## Izvori
Sveta Wenna

**Sveta Wenna** ( cca. 472 - 18. oktobar 544?) je bila kornvolska svetica za koju neki historičari drže da je mogla biti i kornvolska kraljica. Poznata je po tome što je osnovala crkvu u Morvalu. U Walesu je bila poznata kao **Gwen ferch Cynyr**, kćer gospodara Cynyr Ceinfarfoga od Caer Gocha u Pembrokshireu. Udala se za kralja Salomona od Cornwalla i postala majkom svetog Cybija, kao i strinom Svetog Davida.

Osim nje postoji i još jedna ličnost po imenom **Sveta Wenna** (rođ cca. 463). Opisuje se kao princeza i kćer Brychana koji je osnovao crkvu u Talgarthu i pokršatavao sjeverni Cornwall. Osnovala je crkvu St Wenn i kapele St Kew i Cheristowe (u Stoke-by-Hartlandu, Devon). Spominje se kako je umrla 18. oktobra, a godina smrti nije poznat.
Adrián Hernán González

**Adrián Hernán González** (Avellaneda, 20. novembar 1976 -) je argentinski fudbaler koji igra za Arsenal de Sarandí. Poznat je kao stručnjak za slobodne udarce koji može igrati i kao desni bek i desni veznjak.

## Karijera
González je karijeru započeo u El Porveniru u regionalnoj 3. ligi argentinsog fudbala 1995. 

Godine 1998. je prvi put priključio klubu San Lorenzo, i u tom je vremenu pomogao da osvoji titulu Clausura 2001.

Nakon boravka u Uniónu i Banfieldu González je ponovno došao u San Lorenzo 2004.

Godine 2007. González je pomogao da San Lorenzo osvojio Clausuru te u nekoliko sezona bio kapetan. 

Godine 2009. González se preselio u Brazil i igrao za São Paulo FC.

## Titule

## Vanjske veze
*  Argentine Primera statistics
Kolumban

**Sveti Kolumban** (540&nbsp;&ndash; 23. novembar 615; ; , što znači *bijeli golub*) bio je irski kršćanski misionar poznat po tome što je osnovao niz samostana na evropskom Kontinentu, posebno oko godine 590. u franačkim i langobardskim zemljama među kojima se ističu Luxeuil (u današnjoj Francuskoj) i Bobbio (u Italiji), te koji se smatra jednim od najpoznatijih misionara u ranosrednjovjekovnoj Evropi.

Među Francima je širio keltska samostanska pravila kao i običaj pokore za grijehe, koji je uključivao privatnu ispovijed svećeniku. Predstavlja i jednog od prvih autora hiberno-latinske književnosti.
Car Jing od Lianga

**Car Jing od Lianga** (梁敬帝) (543–558), osobno ime **Xiao Fangzhi** (蕭方智), kurtoazno ime **Huixiang** (慧相), nadimak **Fazhen** (法真), bio je posljednji car južne kineske dinastije Liang. Bio je posljednji preživjeli sin cara Yuana, poginulog u sukobu s državom Zapadni Wei. General Chen Baxian ga je 555. proglasio za cara, ali već nakon dvije godine ga je prisilio na abdikaciju te preuzeo vlast kao car Wu, osnovavši dinastiju Chen. Godine 558. ga je Chen Baxian dao pogubiti.

## Reference

* *[[Knjiga Lianga]]*, vol. 6.
* *[[Historija Južnih dinastija]]*, vol. 8.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 164, 165, 166, 167.

|- style="text-align: center;"

|-

|-
Yuwen Xian

**Yuwen Xian** (宇文憲) (544–578), nadimak **Pihetu** (毗賀突), formalno **Princ Yang od Qija** (齊煬王), bio je carski princ kineske dinastije Sjeverni Zhou. Bio je peti po redu sin Yuwen Taija, generala i de facto vladara države Zapadni Wei. Nakon Yuwen Taijeve smrti mjesto regenta je 556. preuzeo njegov rođak Yuwen Hu, koji će trojicu njegove braće - Yuwen Jua, Yuwen Yuja i Yuwen Gonga (cara Wua) - učiniti carevima nove dinastije, i pri tome prvu dvojicu likvidirati čim su pokazali znakove da namjeravaju preuzeti stvarnu vlast. Yuwen Xian je, međutim, kao izuzetno učeni i sposobni mladić, osvojio Yuwen Xianovo povjerenje te su mu povjeravane odgovorne dužnosti. Nakon što mu je brat Yuwen Gong 572. likvidirao Yuwen Hua, prešao je u njegovu službu, te se istakao u pohodu kojim je 577. pokorena suparnička država Sjeverni Qi i tako ponovno ujedinjena sjeverna Kina. Međutim, nakon bratove smrti 578. je pao u nemilost njegovog mentalno nestabilnog sina cara Xuana. On ga je lažno optužio za izdaju i dao zadaviti.
Carica Dugu Qieluo

**Carica Dugu Qieluo** (獨孤伽羅) (544 – 10. septembar 602), formalno **Carica Wenxian** (文獻皇后), bila je carica kineske dinastije dinastije Sui, odnosno supruga njenog osnivača cara Wena. Bila je kćer Dugu Xina (獨孤信), generala države Zapadni Wei koji ju je, nedugo nakon osnivanja države Sjeverni Zhou 557. godine, udao za Yang Jiana, 16-godišnjeg sina sebi potčinjenog generala po imenu Yang Zhong (楊忠). Iako su oboje bili adolescenti, i iako je u pitanju bio politički brak, Yang Jian i Dugu Qieluo su se iskreno voljeli i ostali privrženi jedno drugom do kraja života. Rodila mu je pet sinova i pet kćeri, uključujući Yang Lihua, koja je zahvaljujući udaji za cara cara Xuana od Sjevernog Zhoua bila caricom od 578. do 580. Ona sama je caricom postala kada se Yang Jian 581. proglasio carem. Historijski zapisi navode kako je bila izuzetno štedljiva i savjetovala svog supruga. Njihov odnos je bio toliko snažan da joj je car, osim jednom, bio vjeran do kraja života, odnosno odbijao uzimati konkubine. Carica je, međutim, s vremenom došla u sukob sa svojim najstarijim sinom Yang Yongom, te je 600. uspjela nagovoriti muža da nmu oduzme titulu krunskog princa u korist drugog sina Yang Guanga. Kasniji historičari tu odluku tumače kao jedan od glavnih uzroka za propast dinastije, koji se zbio deceniju i pol nakon njene smrti.

## Reference

* *[[Knjiga Suija]]*, vol. 36.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/swa5.htm 
* *[[Historija Sjevernih dinastija]]*, vol. 14.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/bs03.htm 
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 174, 175, 176, 177, 178, 179.
Poeov zakon

**Poov zakon** (engl. *Poe's law*) je internet poslovica koja odražava činjenicu da je bez jasne indikacije o namjeri autora, teško ili gotovo nemoguće utvrditi razliku između iskrenog fundamentalizma i satirične parodije na fundamentalizam. Zakon je dobio ime po Nejtanu Pou, koji ga je prvi definisao.

## Zakon i značenje
Poov zakon glasi:

Suština Poovog zakona je da je parodija nešto što je po prirodi stvari ekstremno, te je nije moguće razlikovati od iskrenog ekstremizma.

Posledica Poovog zakona je obrnut fenomen, iskrena fundamentalistička uvjerenja se miješaju sa parodijom.

Sledeća posledica, koja proizilazi iz sumnje koju proizvodi prva posledica je poznata kao *Poov [[paradoks]]*. Paradoks je da svaka nova osoba ili ideja koja je dovoljno ekstremna da bi bila prihvaćena od strane ekstremističkih grupa rizikuje da bude odbijena zbog sumnje da se radi o parodisti ili parodiji.

## Historija
Izjava koja je danas poznata kao Poov zakon prvi put je formulisana 2005. na internet sajtu christianforums.com u debati o kreacionizmu. Originalna izjava je glasila:

## Reference

## Vanjske veze
* Of Aliens, Dark Matter, and Poe's Law , Discovery
NGC 330

**NGC 330** je kuglasti skup u zviježđu Tukanu. Spada u plave kuglaste skupove.

## Reference

## Vanjske veze

*
NGC 162

**NGC 162** je jedan još nepotvrđen i neutvrđen objekt u zviježđu Andromedi. Otkrio ga je 5. rujna 1867. švedski astronom Per Magnus Herman Schultz na koordinatama rektascenzije 36 min i 9,26 s i deklinacije +23° 57′ 44,7". Astronomi koji su poslije promatrali taj položaj nisu uočili taj objekt. Pretpostavlja se da se radi o tome da se krivo izračunalo položaj NGC-a 160. Na njegovu je mjestu zvijezda 16. veličine.

## Reference

## Vanjske veze
*
NGC 2

**NGC 2** je spiralna galaksija u zviježđu Pegaza. Nalazi se u blizini NGC 1, nešto južnije od nje.

## Astronomska promatranja
Ovo je slabašna spiralna galaktika prividnog sjaja 14.2 .

## Reference

* NGC/IC Project
Borislav Božović

**Borislav Božović** (9. april 1913 - 11. decembar 1987) je bio jugoslavenski vojni ljekar rodom iz Crne Gore.

Rodio se u Stijeni Piperskoj. Godine 1936. je završio Medicinski fakultet u Beogradu. Godine 1941. se priključio partizanima i postao član KPJ. Poslije rata je služio kao Titov lični ljekar.

Poslije je predavao na beogradskom Medicinskom fakultetu, gdje je od 1967. do 1972. bio dekan. Bio je član SANU i objavio nekoliko naučnih radova na temu kliničke endokrinologije.

## Literatura

* *[[Vojna enciklopedija]]*, 2. izd., 1978, Svezak 1, str. 786.
Nejednakost (razvrstavanje)

**Nejednakost** može označavati:
* nejednakost (matematika)
* društvena nejednakost
* zdravstvena nejednakost
* međunarodna nejednakost

## Povezano
* Jednakost
545.

__NOTOC__
Godina **545.** (**[[rimske brojke|DXLV]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 545. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Na rijeci Shannon u Irskoj osnovan samostan Clonmacnoise.
* oktobar - Gotski rat: Ostrogoti pod Totilom ponovno stavljaju Rim pod opsadu, nastojeći ga preoteti od Bizantinaca.


## Rođenja
* Guntram, franački kralj Burgundije
* Car Fei od Sjevernog Qija

## Smrti
* Sveta Klotilda, supruga franačkog kralja Klodviga I

## Reference
Shannon (rijeka)

**Rijeka Shannon** (; ) je najduža rijeka u Irskoj duga 386&nbsp;km. Ona dijeli otok na zapadnu Irsku (uglavnom provinciju Connacht) od istočne i južne (Leinster i najveći dio Munstera, pri čemu je izuzetak Grofovija Clare. Rijeka predstavlja najveću prepreku između istoka i zapada, s manje od dvadeset mjesta za prijelaz između grada Limerick na jugu i sela Dowra na sjeveru.

Porijeklo imena je još uvijek nepoznato i neobjašnjeno.

Shannon je bio važan plovni put još od vremena antike, kada ga je na svoju kartu stavio grko-egipatski geograf Klaudije Ptolemej. Rijeka teče uglavnom na jug od Shannon Pota u Grofoviji Cavan prije nego što skrene na zapad i ulije se u Atlantik kroz 113&nbsp;km (70&nbsp;mi) dug Estuarij Shannona. Na samom ušću se nalazi grad Limerick.

## Reference

## Vanjske veze

* Information, maps etc. on The Shannon Navigation (from Inland Waterways Association of Ireland) 
* River Shannon
* An Account of a Navigation of the Shannon River in 3 Sea Kayaks during August 2007 
* Salmon fishing on the River Shannon, from Salmon Ireland
Clonmacnoise

Samostan **Clonmacnoise** (*Cluain Mhic Nóis* na irskom, što znači "Livada sinova Nósa", ili, možda, iako manje vjerojatno *Cluain Muccu Nóis* "Livada svinja Nósa") se nalazi u grofoviji Offaly u Irskoj na rijeci Shannon južno od Athlonea. 

Clonmacnoise je između 545. i 548. osnovao ''Ciarán Mac a tSaor'', mladić iz Rathcroghana u Grofoviji Roscommon. Do 9. vijeka je bio blisko vezan uz kraljeve Connachta. Strateški položaj samostana je omogućio da do 9. vijeka postane važno religijsko, obrazovno i trgovačko središte, a zajedno sa Clonardom je bio najvažniji samostan u Irskoj, koga su posjećivali učenjaci iz cijele Evrope. Od 9. do 11. vijeka je bio vezan uz kraljevi Meatha. Mnogi od velikih kraljeve Tare i Connachta su tamo sahranjeni.

Od 12. vijeka je počeo gubiti na važnosti, da bi s vremenom bio napušten. Njegove ruševine je 1979. posjetio papa Ivan Pavao II.

Clonmacnoise-10-Grabkreuze-Rundturm-1989-gje.jpg|
Clonmacnoise-06-Grabkreuze-Fluss-1989-gje.jpg|
Clonmacnoise-12-Hochkreuz durch Bogen-1989-gje.jpg|
Clonmacnoise-18-Rundturm-Fluss-1989-gje.jpg|

## Vanjske veze
* 360 Panorama View from Chluain Mhic Nóis
* Heritage Ireland page on Clonmacnoise
* Photo Gallery from Clonmacnoise
Car Fei od Sjevernog Qija

**Car Fei od Sjevernog Qija** ((北)齊廢帝) (545–561), osobno ime **Gao Yin** (高殷), kurtoazno ime **Zhengdao** (正道), posthumno **Princ Mindao od Ji'nan** (濟南閔悼王), bio je kratkotrajni car kineske dinastije Sjeverni Qi. Bio je najstariji sin njenog osnivača cara Wenxuana (Gao Yang), a carem je postao nakon njegove smrti 559. Međutim, bio je premlad da bi preuzeo stvarnu vlast, oko koje su se borili suparnički velikodostojnici. Godine 560. je njegov stric Gao Yan, princ od Changshana, ubio tadašnjeg premijera Yang Yina i preuzeo stvarnu vlast, a ubrzo nakon toga i formalnu vlast, svrgnuvši cara Feija i preuzevši prijestolje kao car Xiaozhao. Godine 561. je car Xiaozhao, uplašen zbog proročanstava po kojima će se car Fei vratiti na prijestolje, dao svog nećaka pogubiti.

## Reference

* *[[Knjiga Sjevernog Qija]]*, vol. 5.
* *[[Historija Sjevernih dinastija]]*, vol. 7.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 167, 168.
K-T izumiranje

**K-T izumiranje** ili punim imenom **[[Kreda (period)|Kreda]]-[[Tercijar]] izumiranje** je događaj do kojeg dolazi pre oko 65,5 miliona godina, a koji dovodi po mišljenju naučnika do istrebljenja dinosaura i mnogo drugih tadašnjih životinjskih vrsta. Kao razlog za ovo vremenski peto poznato masovno izumiranje navodi se udar velike komete na području poluotoka Jukatan u današnjem Meksiku.

## Povezano
* Holocensko masovno izumiranje
546.

__NOTOC__
Godina **546.** (**[[rimske brojke|DXLVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 546. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* mart - U bizantskoj Africi izbija ustanak generala Guntarika protiv carske vlasti, koji dva mjeseca kasnije guši lojalni general Artaban.
* maj - Gotski rat: Ostrogoti zauzimaju Placentiju u Italiji.
* Papa Vigilije dolazi u Konstantinopol kako bi raspravljao o teološkim pitanjima s Justinijanom.
* Audoin nasljeđuje Waltarija kao kralj Langobarda.
* Bizantsko Carstvo sklapa savez sa Langobardima protiv Gepida.
* 17.12. &ndash; Gotski rat - Ostrogotski kralj Totila podmićuje bizantski garnizon i tako nakon dugotrajne opsade zauzima Rim.
* Gotski rat: Ostrogotski kralj Totila šalje papskog legata Pelagija u Konstantinopol kako bi sa bizantskim carem Justinijanom I pregovarao o miru. 
* cca. 546&ndash;548 &ndash; Izrađeni mozaici na zidovima Bazilike San Vitale u Ravenni, (približni datum)


## Rođenja

## Smrti
* Walthari, kralj Langobarda

## Reference
Audoin

**Audoin** (546-565) je bio langobardski kralj. Nasledio je Valtarija, mada nije poznato u kakvom je bio srodstvu sa njim. Za vreme njegove vladavine Langobardi su došli na područje današnje Panonije. To je bilo kada su često vodili ratove sa susednim plemenom Gepida. U borbama sa Gepidima se naročito istako kraljev sin Alboin, budući langobardski kralj. Nakon pobede Langobarda, veći broj vojnika je savetovao kralja Audoina da postavi svog sina za vođu i da mu dozvoli da sedi pored njega za viteškom trpezom kako to dolikuje običajima. Međutim, Audoin je protiv ovoga istupio i rekao da jedino kralj ima pravo da odlučuje, a ne njegovi vojnici. Ovo je porazilo Alboina koji odlazi na dvor gepidskog kralja i kuje zaveru protiv svoga oca.

Za vreme vladavine Audoina, Benedikt iz Nursije je napisao prvu regulu (pravila ponašanja i manastirskog života) za monahe manastira Monte Kasino koji je osnovao 529. Audoin je bio oženjen Rodelindom, koja mu je i rodila sina Alboina koji će po njegovoj smrti zauzeti presto.
547.

__NOTOC__
Godina **547.** (**[[rimske brojke|DXLVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 547. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Maksimijan, nadbiskup Ravenne posvećuje Baziliku San Vitale u Ravenni, poznatu, između ostalog, po mozaicima na kojima su prikazani bizantski car Justinijan i njegova supruga Teodora.
* Ida u Bamburghu osniva kraljevstvo Bernicija (tradicionalni datum).
* Teodebald postaje kralj Austrazije (ili 548).


## Rođenja
* Pei Ju, kineski carski velikodostojnik
* Carica Zhu Manyue

## Smrti
* Tribonijan, bizantski pravnik i tvorac *[[Corpus Juris Civilis|Codex Justinianusa]]* (ili 546)
* Maelgwn Gwynedd, kralj Gwynedda (približni datum)
* Gao Huan, kineski gospodar rata
* Teodebert I, kralj Austrazije (ili 548)

## Reference
Gwynedd

**Gwynedd** je grofovija u sjevrozapadnom Walesu, nazvana po drevnom Kraljevstvu Gwynedd. Iako je druga po površini, najrjeđe je naseljena. Veliki dio stanovnika govori velški.

Gwynedd je mjesto u kome se nalazi Univerzitet Bangor kao i živopisni poluotok Llyn, te najveći dio Nacionalnog parka Snowdonia.

Naziv Gwynedd se koristi i za *[[očuvane grofovije Walesa|očuvanu grofoviju]]*, koja pokriva otok Anglesey zajedno sa sadašnjom grofovijom. U kulturnom i historijskom kontekstu se naziv može koristiti i za cijeli Sjeverni Wales (na primjer područje nadležnosti današnje Policije Gwynedda), a što odgovara teritoriji Gwynedda na vrhuncu moći.

## Vanjske veze

* 
* Gwynedd.com 
* Llywelyn - The Royal Line of Gwynedd 
* Bangor University
* Gwynedd Council
Tuzlanska kolona

**Tuzlanska kolona** je ratni događaj koji se dogodio u Tuzli 15.5.1992. na početku rata u Bosni i Hercegovini, odnosno oružani sukob između snaga 92. motorizirane brigade JNA na jednoj, i pripadnika bosanskohercegovačke policije i lokalne Teritorijalne odbrane na drugoj strani, koji je rezultirao pogibijom vojnika  JNA i policajaca MUP-a Tuzla. Incident je dan-danas predmet različitih tumačenja u različitim zemljama i etničkim zajednicama; u BiH, prije svega Federaciji i bošnjačkim krugovima se slavi kao prva velika pobjeda u ratu, dok se u Srbiji, Republici Srpskoj i među bosanskim Srbima tumači kao podmukli ratni zločin.

Nekadašnji starešina Ministarstva unutrašnjih poslova Bosne i Hercegovine, Ilija Jurišić, je 2009. u Beogradu prvo osuđen na 12 godina zatvora zbog napada na kolonu JNA u Tuzli, ali je 2010. pušten na slobodu, a proces je vraćen na početak. Godine 2013. je na ponovoljenom suđenju Jurišić je oslobođen svih optužbi.

Slučaj "Tuzlanska kolona" je izvor političkih tenzija u odnosima Srbije i Bosne i Hercegovine.

## Raniji događaji

Tijekom rata u Bosni i Hercegovini koji zavisno od interpretacija počinje 1.4.1992. ili 8.4.1992. vojne snage samoproglašene Republike Srpske, zajedno s JNA i dobrovoljcima iz Srbije su započeli agresiju na Republiku Bosnu i Hercegovinu. Nakon prvomajskog neuspjeha JNA u osvajanju Sarajeva i brzom završetku rata njeni vojnici su ostali blokirani u kasarnama tog grada i Tuzle. Tijekom pregovora u sljedećih desetak dana tijekom kojih je više od trećine Bosne i Hercegovine palo u ruke Vojske Republike Srpske postignut je dogovor između JNA i bosanskohercegovačkih snaga o mirnom napuštanju kasarni u centru gradova po kontrolom druge strane.

## Bitka

U skladu s tim dogovorom 92. motorizirana brigada JNA je 15.5.1992. godine počela napuštati kasarnu u smjeru izlaska iz Tuzle. Nakon početnog mirnog izlaženja kada je motorizirana brigada došla do dijela Tuzle zvanog Brčanska Malta otvorena je vatra i počela bitka. Po mišljenju bosanske strane, ova bitka je počela nakon napada vojnika JNA na pripadnike bosanskohercegovačkih sigurnosnih snaga, dok je po mišljenju pripadnika JNA masakr počeo napadom lokalnih vojnih formacija.

U bici će zbog prije svega pogotka kamiona natovarenih eksplozivom (nezakonit prevoz ljudi na eksplozivu) sveukupno poginuti 49 ili 59 vojnika koji su poginuli od eksplozija. Poginuli su pripadali 92. motorizovanoj brigade JNA i 4 pripadnika tuzlanskih policijskih snaga i zvanične Teritorijalne Odbrane Tuzle

## Kasniji događaji

Ova bitka kao i ona s Sarajevskom kolonom predstavljaju 20 godina kasnije kamen spoticanja u odnosima Srbije i Federacije Bosne i Hercegovine pošto Srbija diže optužnice i sudi zapovjednicima pripadnicima zvanične policije i TO Tuzle (i Sarajeva) zbog po njoj ratnog zločina počinjenog nad vojnicima što stranci komentiraju kao pokušaj opravdanja, dok s druge strane Federacija Bosne i Hercegovina te iste zapovjednike slavi kao nacionalne heroje i spasitelje Bosne i Hercegovine.

## Povezano
* Napad na kolonu JNA u Sarajevu
* Masakr na Kapiji

## Izvori
Kraljevina Gwynedd

**Gwynedd** (fonetski:ˈɡwɪnɛð) je bilo jedno od malih kraljevstava u današnjem Walesu - država nasljednica ostataka rimske Britanije - nastalo u ranom srednjem vijeku. Nalazilo se na nekadašnjim teritorijama britskih plemena Ordovika, Gangana i Deceangla, a koje su brito-rimskim dokumentima zajedno nazivana Venedocija (Venedotia).

## Historija
Gwynedd je kao država postojala od 5. do 13. vijeka, a na vrhuncu moći je kontrorila obližnji otok Ynys Môn (Anglesey) kao i cijeli sjeverni Wales između rijneka Dyfi na jugu i Dee (velški *Dyfrdwy*) na sjeveroistoku. Na sjeveru i zapadu je bilo omeđeno Irskim morem (*Môr Iwerddon*) a na jugoistoku Kraljevinom Powys.

Gwynedd je, za razliku od većine britskih post-rimskih država, uspio očuvati svoju nezavisnost pred najezdom Anglosaksonaca, a nakon što su sami Anglosaksonci u 11. vijeku pokoreni od Normana, i od normanske Engleske sve do pred kraj 13. vijeka. Historičari to tumače prije svega planinskom reljefu koji je značajno otežavao kretanje potencijalnih osvajača kao i njihovu mogućnost da trajno nameću volju vojnički poraženom stanovništvu.

Prema tradiciji koja se pripisuje Neniju, velškom kroničaru iz 10. vijeka, osnivač države se zvao Cunedda. Prema Neniju, Cunedda je zajedno sa svojim sljedbenicima u 5. vijeku došao iz britske države Lothian u današnjoj južnoj Škotskoj.
Postojalo je od kraja rimske vlasti sve do 13. stoljeća kad ga je engleska pripojila 1282. godine.

Glavni gradovi ovog kraljevstva bili su Degannwy, Aberffraw i Abergwyngregyn. Glavni se dvor nalazio u dvorcu Deganwyju, gdje je bilo uporište Maelgwna Gwynedda (u. 547.). Starija linija potomaka Rhodrija Velikog je dovela Aberffraw na Ynysu Monu njihovim glavnim sjedištem do 1170. godine. U 13. vijeku su Llywelyn Fawr, njegov sin Dafydd ap Llywelyn te unuk Llywelyn ap Gruffudd odrediliili Abergwyngregyn sa sjeverne obale kao prijestolnicu.

## Etimologija
Prema Johnu Kochu i još nekim historičarima velško ime Gwynedd dolazi od latinskog imena *Venedotia*,, a da to dolazi iz irske riječi *Feni* koja se je onda odnosila na određenu skupinu otoka, a poslije se značenje proširilo na irski narod kao cjelinu, slobodni, neropski narod. Irci, posebno Laighini su naseljavali i/ili osvojali veći dio sjevernog Walesa sredinom 4. pa sve do ranog 5. vijeka.

## Državne oznake

Datoteka:Flag of Gwynedd.png|Tradicijska zastava Kraljevine Gwynedda, za vlasti dinastije Abberffrawa u 12. i 13. vijeku
Datoteka:Arms of Llywelyn.svg|Tradicijski grb vladarske kuće Abberffraw. Ponekad ga se koristi kao oznaku za cijeli Wales, no ne nalazi se na grbu Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Sjeverne Irske.

## Reference
Zvonimir II

**Zvonimir II**, princ od Savoje, vojvoda od Aoste, (dana imena: Amedeo Umberto Costantino Giorgio Paolo Elena Maria Fiorenzo Zvonimir) (27. rujna 1943) je poglavar obitelji Savoja, te službeni prijestolonasljednik kratkotrajne Nezavisne Države Hrvatske (sin Tomislava II). Do 7. srpnja 2006. Zvonimir II nosio je naslov vojvode od Aoste, a proglasio se vojvodom Savoje i službenim talijanskim pretendentom na talijansku krunu nakon odluke službenog talijanskog kraljevskog savjeta (koji de facto i de jure postoji).

## Mladost
Zvonimir II rođen je u vili Cisterni u Firenci, jedino dijete Tomislava II, kralja Hrvatske, vojvode od Savoje i 4. vojvode od Aoste, te Irene od Grčke i Danske.

Tri tjedna prije Zvonimirova rođenja Italija se predala Saveznicima. Bivša talijanska saveznica Njemačka, pokrenula je uspešnu ofenzivu da okupira Italiju pa su Zvonimira čiji otac je odugovlačio s formalnom abdikacijom do njegovo rođenja uhitili nacisti zajedno s majkom, tetkom i dvojicom rođaka, a poslan je u sabirni logor u Austriju.

Kad je Zvonimir bio star četiri godine, njegov otac umire, te on postaje vojvoda Aoste, princ Cisterne i Belriguarda, markgrof od Voghera, i grof od Ponderana.

Zvonimir studira na Pomorskom sveučilištu Morosini u Veneciji i Engleskoj. Zatim pohađa Pomorsku akademiju u Livornu iz koje maturira kao časnik u talijanskoj Mornarici.

Nakon sudskih i legalističkih problema dotadašnjeg talijanskog pretendenta Vittorija Emanuela on je zbačen s pozicije titularnog talijanskog kralja i na njegovo mesto je postavljen ambiciozni Zvonimir II.

## Povezano
* Potencijalni pretendenti na hrvatsko prijestolje
Pokret Čajanke

**Pokret čajanka** () je fiskalno konzervativni, društveno-politički pokret koji je nastao 2009. godine u Sjedinjenim Američkim Državama, nakon niza povezanih protesta na lokalnom i nacionalnom nivou. Ime "Čajanka" predstavlja aluziju na *[[Bostonska čajanka|Bostonsku čajanku]]* (), događaj iz 1773. godine kada su se američki kolonisti pobunili protiv britanske vlade koja je pokušala da uspostavi monopol na uvoz čaja u kolonije. Izraz "Tea" (što na engleskom znači "čaj") se ponekad tumače kao TEA, odnosno skraćenica za "**T**axed **E**nough **A**lready" ("već dovoljno oporezovani").

Iako su se prvi protesti pod nazivom dogodili već ranije, smatra se kako im je značajan poticaj dao Rik Santeli, poslovni novinar i reporter kablovske mreže CNBC koji je 19. februara 2009. godine, prilikom javljanja uživo sa čikaške berze, kritikovao ekonomsku politiku predsednika Baraka Obame i rekao da bi se trebala organizovati "čikaška čajanka".

## Ciljevi pokreta
Budući da pokret nije direktno povezan ni sa jednom organizacijom, teško je precizno definisati njegove glavne ciljeve. Većina simpatizera i aktivista pokreta podržava ekonomski konzervativne ideje i smanjenje budžetske potrošnje, međutim njihovi stavovi o drugim političkim, društvenim i ekonomskim pitanjima mogu da se u velikoj mjeri razlikuju. Ugovor iz Amerike (), međutim, može otkriti ostvarenje kojih ciljeva većina simpatizera i aktivista pokreta podržava. Idejni tvorac ugovora je Rajan Heker, a 10 ciljeva na čije se ostvarivanje pozivaju američki zakonodavci izabrali su glasači putem interneta, mada su u određivanju konačnih 10 ciljeva ulogu imale i određene konzervativne grupe.
* Ugovor navodi 10 principa ili ciljeva, i poziva zakonodavce da rade na njihovom ostvarivanju:
# Navesti ustavni osnov za svaki novi zakon
# Odbaciti politiku davanja podsticaja zagađivačima za smanjenje emisija štetnih gasova
# Zahtjevati izbalansiran federalni budžet, i zahtjevati da se donese ustavni amandman kojim bi se zahtijevala dvotrećinska većina u kongresu za bilo kakvo povećanje poreza.
# Pojednostaviti poreski sistem
# Izvršiti reviziju ustavnosti za sve savezne vladine agencije i identifikovati one agencije čija bi se nadležnost mogla prenijeti na savezne države.
# Ograničiti godišnji rast saveznih troškova.
# Ukinuti set zakona o zdravstvenoj zaštiti koji su donijeti 23. marta 2010. godine.
# Započeti potragu za dodatnim energetskim rezervama, kako bi se smanjila zavisnost od stranih izvora energije.
# Smanjiti donošenje propisa kojim se određeni projekti izuzimaju od poreza ili im se odobravaju savezna sredstva.
# Smanjiti poreze.

## Simbol pokreta

Gadsdenova zastava je usvojena kao simbol Pokreta čajanka. Na zastavi je ispisana poruka *Nemoj me gaziti* ili *Ne staj na mene* (). Zastava potiče iz perioda američkog rata za nezavisnost. Nosili su je i neki članovi američkog kongresa na protestima pokreta.

## Reference

## Vanjske veze

* Javljanje Ricka Santellija uživo u emisiji mreže CNBC 19. februara 2009.
Maelgwn Gwynedd

**Maelgwn Gwynedd** (? - cca. 547) je bio kralj [Gwynedd]a]. Njegovo formalno ime je bilo'''Maelgwn ap Cadwallon''' (; doslovno: "Maelgwn, sin Cadwallona''), ali je poznat i kao '''Maelgwn Hir''' ("Maelgwn Visoki"). Bio je otac kralja [Rhun Hir ap Maelgwn|Rhun "Hîra".

Maelgwn je bio praunuk Cunedde, britskog poglavice koji je u 5. vijeku došao iz današnje južne Škotske na sjever današnjeg Walesa kako bi svojim sunarodnjacima pomogao da otjeraju gelske osvajače iz susjedne Irske. Ta se borba odužila generacijama, da bi bila dovršena tek u doba vladavine Maelgwnovog oca Cadwallona. Maelgwn je bio prvi član svoje loze čija vlast nad Kraljevinom Gwynedd nije bila osporavana, te se često naziva osnivačem kraljevske dinastije.

O Maelgwnu postoje oskudni, i često kontradiktorni, podaci koje je ponekad teško razlučiti od velške mitologije i srednjovjekovne pseudohistorije. Prema tradiciji je bio kršćanski vladar koji je gradio crkve i financirao misionare, a svojim sunarodnjacima, kako u Walesu, tako i u današnjoj sjevernoj Engleskoj, pomagao u pružanju otpora paganskim anglosaksonskim osvajačima. S druge strane, njegov suvremenik, redovnik Gildas, ga proglašava grešnikom i alegorijski opisuje kao "zmaja", odnosno kao jednu od zvijeri koje se spominju u Otkrovenju Ivanovom. Neki od kasnijih historičara su spekulirali da je Maelgwn mogao biti historijska podloga za arturijanski lik Uthera Pendragona.

Prema srednjovjekovnim kronikama je premuinuo 547. od "žute kuge", odnosno "velike smrtnosti", što bi mogla biti referenca na Justinijanovu kugu koja je u to vrijeme vjerojatno doprla i do zabačenijih dijelova Evrope.

## Reference

## Vanjske veze
* [Maelgwn Gwynedd on National Library of Wales ''[Dictionary of Welsh Biography]'']
Bamburgh

**Bamburgh** (fonetski:ˈbæmbrə) je naselje i civilna parohija na obali Northumberlanda u Engleskoj. U njemu živi 454 stanovnika.

Poznato je prije svega po Zamku Bamburgh koji se nalazi iznad plaže, i koji je bio sjedište kraljeva Northumbrije, a koji je trenutno u vlasništvu porodice Armstrong (čiji je najpoznatiji član industrijalac William George Armstrong), a u manjoj mjeri i kao mjesto gdje je sahranjena viktorijanska heroina Grace Darling.

Za vrijeme Ratova ruža iz Bamburgha je kralj Henry VI 1464. nominalno Engleskom.

## Fotografije

Image:Bamburgh_village_and_castle.jpg|Pogled na istok iz sela. More je 100 m iza zamka.
Image:Bamburgh castle268.jpg|Pogled sa sjevera na jug prema zamku.
Image:Bamburgh_2006_closeup.jpg|Pogled sa plaže.


## Izvori

## Vanjske veze

* Bamburgh Photos
* Stained glass windows at St. Aidan's Church , Photos by Peter Loud
* Bamburgh Tourist Attractions 
* Bamburgh Online
* GENUKI  (Accessed: 5 November 2008) 	
* Northumberland Communities (Accessed: 5 November 2008)
Carica Zhu Manyue

**Carica Zhu Manyue** (朱滿月) (547–586), kasnije budistička redovnica po imenu **Fajing** (法淨), bila je konkubina Car Xuan od Sjevernog Zhoua (Yuwen Yun), cara kineske/Xianbei dinastije Sjeverni Zhou, odnosno majka cara Jing (Yuwen Chan). Navodi se da je bila rodom iz oblasti Wu u današnjem južnom Jiangsuu, te da je zbog zločina jednog od članova njene porodice za kaznu poslana na dvor krunskog princa Yuwen Yuna da radi kao sluškinja. Tamo je postala zadužena za prinčevu odjeću. Iako je od princa bila starija 12 godina, on joj je naredio da s njim ima seksualne odnose. Kao rezultat toga se 573. rodio princ Yuwen Chan. Kada je godine 578. Yuwen Yunov otac car Wu umro, Yuwen Yun je preuzeo carsku krunu. Godine 579. je na iznenađenje svih predao prijestolje svom sinu, preuzevši titulu umirovljenog cara, ali je isto tako proglasio Zhu Manyue caricom, isto kao i priležnicu Gospu Zhu. Tako je sjeverna Kina dobila tri carice - (Zhu Manyue, Gospa Zhu i carica Yang Lihua). Kada je 580. Yang Jian postao regent, dvije carice su poslane u budistički samostan, ali ne i Zhu Manyue. To joj se dogodilo tek godinu dana kasnije kada je Yang Jian svrgnuo dinastiju Sjeverni Zhou i osnovao vlastitu dinastiju Sui.
Pei Ju

**Pei Ju** (裴矩) (547?-627), kurtoazno ime **Hongda** (弘大), fornalno **Vojvoda Jing od Anyija** (安邑敬公) bio je velikodostojnik u službi kineskih dinastija Sui i dinastije Tang, a nakratko je služio i kao kancelar za vrijeme vladavine cara Gaozua. Tradicionalni kineski historičari su ga hvalili zbog administrativnih sposobnosti i nedostatku sklonosti za korupciju, ali i kritizirali zbog prevelikog udvorništva prema caru Yangu od Suija i zalaganja za preambiciozne vojne pohode izvan kineskih granica, koji su na kraju iscrpili državne resurse i doprinijeli propasti dinastije Sui.

## Izvori
Ida od Bernicije

**Ida** (? - cca. 559) bio je prvi poznati vladar anglijskog kraljevstva Bernicija, a kojim je vladao od 547. do smrti 559. O njegovom životu i vladavini se malo zna, ali se smatra važnim jer je osnovao dinastiju od koje su tvrdili da potiču anglosaksonski vladari današnje sjeverne Engleske i južne Škotske. Idini potomci su se uspješno borili sa domorodačkim Britima, slomili njihov otpor te osnovali moćno kraljevstvo kasnije poznato kao Nortumbrija.

## Izvori
* 
* 
*
Teodebald

**Teudebald** ili **Teodebald** (francuski: *Thibaud* ili *Théodebald*; njemački:*Theudowald*; cca. 535 - 555) bio je franački kralj Austrazije (područja oko Metza i Rheimsa). Bio je sin kralja Teudeberta I nakon čije smrti 548. je došao na prijestolje. U tom je trenutku bio tik adolescent, a bio je i bolestan. Međutim, poštovanje koje franačko plemstvo osjećalo prema njegovom umrlom ocu je osiguralo mir za njegove kratkotrajne vladavine. Oženio se za Waldradu, langobardsku princezu, osiguravši tako savez Langobarda i Austrazije. On, međutim, nije mogao spriječiti Bizantince da pod Narzesom zauzmu franačke posjede u sjevernoj Italiji pred kraj Gotskog rata početkom 550-ih. Kada je nakon duge i teške bolesti umro 555. godine, njegovo je kraljevstvo prešlo pod vlast strica Klotara I koji će nekoliko godina kasnije ponovno ujediniti sve merovinške zemlje u jedinstvenu franačku državu.
548.

__NOTOC__
Godina **548.** (**[[rimske brojke|DXLVIII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 548. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Teodebald postaje kralj Austrazije (ili 547).
* Nakon smrti kralja Teudeberta ubijen njegov majordom Partemije.
* proljeće - Bizantske trupe pod Jovanom Troglitom u Sjevernoj Africi guše berberski ustanak pod Antalasom.
* Slaveni prodiru u Ilirik sve do Dirahijuma.


## Rođenja
* Xiao Zhuang, kineski princ i pretendent na prijestolje dinastije Liang

## Smrti
* Teodebert I, kralj Austrazije (ili 547)
* 28.6. &ndash; Teodora, bizantska carica
* Teudis kralj Vizigota

## Reference
Xiao Zhuang

**Xiao Zhuang** (蕭莊) (548-577?), često navođen kao **Princ od Yongjije** (永嘉王), bio je unuk cara Yuana od Lianga, koga je general Wang Lin 558. uz podršku sjevernokineske dinastije Sjeverni Qi proglasio legitimnim carem dinastije Liang. U tom trenutku je postao treći pretendent an prijestolje Južne dinastije - uz cara Xuana koji je uživao podršku države Sjeverni Zhou i cara Wua, koji je osnovao dinastiju Chen. Godine 560. Wang Lina su porazile trupe dinastije Chenm, te su Wang i Xiao Zhuang bili prisiljeni bježati u Sjeverni Qi, čime je u praktičnom smislu prestalo njihovo suparništvo s preostala dva vladara. Iako su vladari Sjevernog Qija obećavali Xiao Zhuangu da će ga postaviti na prijestolje, to nisu bili u stanju učiniti sve dok država Sjeverni Qi nije bila uništena 577. Nedugo potom Xiao Zhuang je umro.
Miljakovac

**Miljakovac** je naselje u Beogradu u opštini Rakovica. Miljakovac I sagrađen 1970, a Miljakovac II 1973. Danas postoji i Miljakovac III, samoniklo naselje privatnih kuća, smešteno iza miljakovačke šume. Novonastalo naselje je dobilo i autobusku liniju 48, koja je produžena. Miljakovac je inače poznat po Miljakovačkim izvorima za koje se smatra da su jedni od najčistijih izvora u Beogradu.

Miljakovac se sastoji iz 3 dela: Miljakovac 1, Miljakovac 2 i Miljakovac 3. Miljakovac 1 je okružen zelenilom i parkovima. Nalazi se i osnovna škola koja je dobila ime po slovenačkom pesniku Francu Prešernu. OŠ „France Prešeren“ je skoro renovirana. Ima osvetljenje, fudbalski teren i veoma prostrano dvorište. Takođe, ova osnovna škola je poznata po brojnim nagradama iz sporta i važi za školu sa najboljim fudbalerima. Miljakovac 1 je i dobro obezbeđen trgovinskim i uslužnim objektima, kao i autobuskim linijama (47, 50, 54, 59 i 94).

Miljakovac 2 je poznat po svom izvoru (koji se odlikuje relativno niskim procentom fizičko-hemijske i bakteriološke neispravnosti) i obilnom parku pod istoimenim imenom. Sastoji se iz teniskog, fudbalskog i košarkaškog terena. Ima dosta zelenila s ozbirom da je u blizini i Miljakovačka šuma. Ova šuma takođe pruža mogućnosti za rekreaciju. Između Miljakovca 2 i Kanarevog Brda nalazi se prostrana poljana na kojoj stanovnici ovog naselja svakodnevno uživaju u raznim rekreacijama. Pored parka Izvor prolaze autobusi 48 koji ide od pančevačkog mosta do Miljakovca 3 i nova linija 504 koja ide od Resnika do Miljakovca 3. Ovde se takođe i održava Alkoholijada.
Miljakovac 3 je novonastalo naselje. Okruženo je Miljakovačkom šumom. Ovaj deo Miljakovca je zabačenije i mirnije mesto. Nalaze sa samo privatni posedi, ima malo trgovinskih objekata, ali se još uvek ovo naselje gradi. Razni investitori su zainteresovani za ulaganje na Miljakovcu 3 tako da se naselje polako širi. Miljakovac 3 i Jajinci se polako približavaju, zbog sve više naseljavanja stanovnika na Miljakovcu 3.

Miljakovac okružuju naselja: Kanarevo Brdo, Jajinci, Resnik, Rakovica i Stari Košutnjak.

## Vanjske veze
Kanarevo Brdo

**Kanarevo brdo** je naselje u opštini Rakovica, u Beogradu.

## Kratak istorijat i priroda
Pre Drugog svetskog rata celo brdo je bilo u privatnom vlasništvu. Poslednji vlasnik pre nacionalizacije, bila je izvesna Ruža Kanar, udovica čoveka po kome je kasnije i ceo kraj nazvan. Urbanizacija je počela 1946. godine, ali prve konture gradskog naselja su počele da se naziru tek krajem 60-ih godina 20. veka, kad je izgrađeno 5 solitera uzduž ulice Ivana Mičurina. Ubrzo je u saobraćaj puštena i "glavna kičma", Borska ulica, pa i prva autobuska linija, 47. Najviša zgrada je postala siva petnaestospratnica u centru naselja 70-ih godina. U novijem delu naselja, bližem Košutnjaku, nalazi se ulica Srpskih Udarnih Brigada, u kojoj je ispostava Doma Zdravlja Rakovica . Među najinteresantnijim zgradama je ona, koju je danas zakupila kompanija "-{WEG}-", koja je izgrađena 80-ih, a pri tom promenila nekoliko namena.

Kanarevim Brdom protiče i jedan potok, međutim kako je naselje građeno, on je izmešten ispod zemlje, betona i asfalta, mada se njegovi delovi i dalje mogu videti u dvorištu OŠ "Ivo Andrić". Više potoka i potočića sa Kanarevog, Banjice, Miljakovca, sprovedeni su cevima do obližnje Topčiderske reke.

## Praktični podaci
### Prevoz
Ovo naselje je povezano sa centrom grada linijama autobusa 47 (u drugom smeru do Resnika), 48 (u drugom smeru do Miljakovca 3) i 59 (u drugom smeru do Petlovog Brda), Sa Voždovcem sa jedne i Banovim Brdom sa druge strane vozi se linijom 50, a sa Novim Beogradom relativno novijom linijom 94. Takođe, moguće je otići i direktno u Makiš linijom 54, a nedavno je pokrenuta i linija minibusa E5, koja vodi do Zvezdare.

### Škole
Na Kanarevom Brdu se nalaze dve osnovne škole: "Ivo Andrić" i "Đura Jakšić", kao i Srednja Zanatska Škola "Petar Leković".

### Tereni i parkovi
Gotovo svaka zgrada je okružena određenom parkovskom površinom, a takođe postoji nekoliko terena za košarku i mali fudbal. Veliki broj dece i mladih odlazi i na teren oko Miljakovačkog izvora, kao i u dvorišta osnovnih i srednje škole.

### Snabdevanje
Snabdevanje stanovnika naselja se uglavnom vrši iz supermarketa iz lanca "Maksi", ali i sa manje zelene pijace, kao i mnoštva manjih radnji. Stanovnici neretko nabavljaju namirnice i sa pijaca iz susednih naselja, kao što je Banjica.

## Vanjske veze
* Mapa Kanarevog brda
* Internet prezentacija OŠ „Ivo Andrić“

### Reference
Via Francigena

**Via Francigena** (doslovno prevedeno *Franački put*) bio je antički hodočasnički put iz engleskog Canterburyja za Rim, koji je prolazio kroz Italiju, Švicarsku, Francusku i Englesku. Za putnike koji su išli na jug u Rim to je bila **Via Romea**, a za one koji bi se vraćali na sjever, to je bila **Via Francigena**.

## Via Francigena i historija hodočašća u Rim
*Via Francigena* je bio glavni srednjovijekovni hodočasnički put u Rim sa sjeverozapada Evrope. *Francigenom* se čak i danas koriste hodočasnici, ali u daleko manjem broju nego puno popularnijem Putu sv. Jakova (Camino de Santiago). Taj intinerer je prvi put zabilježen pod imenom Langobardski put, a kasnije Franačka ruta ili Franački put u knjizi *Itinerarium sancti Willibaldi* (Putovanje sv. Vilibalda) iz 725., u kojoj se opisuje putovanje Vilibalda, biskupa iz Eichstätta u Bavarskoj u Rim. Pod imenom *Via Francigena* prvi put se spominje u Actum Clusio, pergamentu iz 876. iz samostana San Salvatore u Monte Amiata (Toskana). Pri kraju 10. vijeka nadbiskup Canterburyja Sigeric (990. – 994.), koji se i sam koristio *Francigenom* i opisao ga uspio je nagovoriti papu da posveti taj put.

*Via Francigena* nije bio jedan put, kao što su to bile rimske ceste, popločene kamenim blokovima sa usputnim konačištima za promjenu konja i odmor putnika. Umjesto toga, *Via Francigena* sastojala se nekoliko mogućih ruta koje su se mjenjale tokom vjekova u skladu sa trgovačkom i hodočasničkom aktivnošću, ali i u skladu sa godišnjim dobom, političkom situacijom, i popularnosti usputnih svetišta. Hodočasnici su koristiti tri-četiri prijelaza preko Alpa i Apenina. U svoje vrijeme Langobardi su financirali održavanje i obranu dijela *Via Francigene* kroz svoje teritorije, kao trgovački put za sjever iz Rima, kojim se moglo izbjeći neprijateljske gradove koje su držali Bizantinci, poput Firence. Za razliku od rimskih puteva, *Via Francigena* nije povezavala gradove, već više samostane u koji su se hodočasnici mogli smjestiti.

## Via Francigena danas
Savjet Evrope je 1994. godine proglasio *Via Francigenu* Evropskim putem kulture. Skupina od 27 biciklista, u kojoj je bilo i nekoliko članova gradskog savjeta Canterburyja je 11. augusta 2007. krenula iz Canterburyjske katedrale *Francigenom* do Rima, za što im je trebalo u 16 dana.

U novembru 2009. je talijanska vlada pokrenula projekt obnove talijanskog djela *Francigene*, cilj plana je da se obnovi cijela ruta "ali ne samo zbog duhovnih i vjerskih razloga nego i zbog zaštite okoliša, arhitekture, kulture, historije, vina, gastronomije i sporta." Taj projekt podržava i Regija Toskana, kroz koju prolazi 400&nbsp;km *Francigene*.

*Via Francigena* imala je načelno 80 međustanica, tako da su hodočasnici pješačili po 20&nbsp;km dnevno, da prođu oko 1700&nbsp;km do Rima.

## Povezano
* Put sv. Jakova (Camino de Santiago)

## Napomene

## Vanjske veze

* Canterbury City Council local info on the route through the UK  
* Via Francigena - Itinerario pedonale  
* La Via Francigena   
* The Magazine of the Great Cultural Route of Europe   
* Via Francigena in Tuscany 
* Association Internationale Via Francigena
Elsa (rijeka)

**Elsa** je 63 km duga rijeka u Toskani u središnjoj Italiji. Dolina kroz koju protiče po rijeci se zove Valdelsa (dolina Else).

## Geografija
Elsa izvire na gori Montagnola Senese, pored mjesta Sovicille u Sienskoj provinciji, oko 10&nbsp;km jugozapadno od grada Siene. Od svog izvora rijeka gotovo pravilno teče na sjever do grada Empolija gdje se ulijeva u rijeku Arno. Rijeku u svom prvom dijelu toka, od Casole d'Elsa i Colle di Val d'Elsa, uobičajeno zovu mrtva Elsa (L’Elsa Morta) jer nema pritoka, a jedine vode koja prima su oborinske vode i pritok iz termi Caldane. Nakon mjesta Gracciano d'Elsa, rijeku zovu živa Elsa (L’Elsa Viva). Nakon toga rijeka prolazi pored gradića Poggibonsija i ostavlja iza sebe Provincija Siena i ulazi u Firentinsko metropolitansko područje. Nakon toga rijeka protječe pored naselja Barberino Val d'Elsu i gradova Certalda i Castelfiorentina, gdje prima pritok Lamu. Potom rijeka teče prema Empoliju, i tu se pored naselja Isole ulijeva u rijeku Arno.

## Napomene

## Vanjske veze

* Il Sentierelsa na portalu Colle di Val d'Elsa  
* il Porječje Else
Siena (provincija)

**Provincija Siena** (talijanski: *Provincia di Siena*) je talijanska provincija u regiji Toskani. Površina provincije je 3821&nbsp;km², a u 36 njenih općina 2010. je živilo 272.638 stanovnika. Glavni grad je Siena.

Provincija Siena je podjeljena na sedam historijskih regija:
# Alta Val d'Elsa
# Chianti senese
# Gradovi Monteriggioni i Siena
# Val di Merse
# Crete senesi Val d'Arbia
# Val di Chiana senese
# Val d'Orcia i Amiata

Najveći gradovi u provinciji Sieni su:

## Geografija
Teren provincije je brdovit, na sjeveru se prostiru Monte del Chianti i Monte Amiata (1738 m), sa juga Monte Cetona, sa zapada Colline Metallifere (Metalna brda), a sa istoka Dolina Chiana (Val di Chiana). Teritorij ove provincije se poklapa sa teritorijem nekadašnje Republike Siene. Provincija je uglavnom poljoprivredni kraj gdje se proizvodi vino Chianti (na području Colli Senesi), voće i dudov svilac (za svilu), šećerna repa, duhan i ulje, a uzgajaju se goveda i ovce.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice provincije Siena