open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Supertanker

**Supertanker** je naziv za najveće tankere na svijetu. Općenito se smatra kako se svaki tanker iznad 250.000 BRT može smatrati supertankerom.

Supertankeri se smatraju najvećim brodovima na svijetu, a njihova veličina je posljedica financijske računice prema kojoj se naftu više isplati prevoziti u jednom velikom brodu nego više malih. 

Supertankeri, s druge strane, izazivaju cijeli niz problema. U stanju su pristati u relativno malen broj luka, a zbog veličine potrebno im je nekoliko milja prije da se zaustave. Zbog toga su ranjivi na nasukavanje i razna oštećenja. Kod njih postoji rizik istjecanja nafte, koji je posebno došao do izražaja kod ekološke katastrofe koju je izazvao supertanker Exxon Valdez.

U svrhu sprečavanja istjecanja nafte, moderni supertankeri su opremljeni dvostrukim trupom.

## Vanjske veze

* Google Maps Satellite Photo of a supertanker off the New York coast.
* Google Maps Satellite Photo of even bigger supertanker in Istanbul.
* Google Maps Satellite Photo of huge supertanker just off the coast of Rio de Janeiro
* Knock Nevis (Google Earth) pictures
Oklopnjača

**Oklopnjača** u najširem smislu označava svaki ratni brod koji na sebi ima željezni oklop u svrhu zaštite od neprijateljske brodske ili obalne artiljerije.

Iako su se prve oklopnjače pojavile u Koreji krajem 16. vijeka obliku brodova-kornjača upotrijebljenih u imjinskom ratu, pod tim izrazom se najčešće podrazumijeva tip broda razvijen sredinom 19. vijeka zahvaljujući novim dostignućima u metalurgiji, brodskom pogonu i proizvodnji eksploziva.

Poticaj za razvoj oklopnjača bila je pobjeda Rusa u bitci kod Sinopea na početku krimskog rata, kada su Paixhanovi topovi i eksplozivne granate u potpunosti uništile otomansku flotu. Kada su Britanija i Francuska pohitale Turskoj u pomoć, bojali su se da bi se njihova flota isto tako provela prilikom bombardiranja ruskih obalnih utvrđenja na obali Crnog mora. Zato su bombardiranja umjesto neoklopljenim linijskim brodovima vršena u tu svrhu posebno sagrađenim plovećim baterijama zaštićenim oklopom.

Uspjeh tih baterija je Francuze naveo da pokušaju stvoriti oklopljeni brod koji bi se mogao koristiti na otvorenom moru. Rezultat tih napora je 1859. godine stigao u obliku *[[La Gloire]]*, prve moderne oklopnjače, koja se danas često naziva i prvim modernim bojnim brodom. Britanci su na to godinu dana kasnije odgovorili s brodom *[[HMS Warrior]]*.

Oklopnjače su svoju prvu borbenu primjenu imali u američkom građanskom ratu, pri čemu je ispočetka na njihovoj izgradnji inzistirao Jug, nastojeći nadoknaditi nadmoć Sjevera u broju brodova. Prvo takvo plovilo je bilo *[[CSS Manassas]]*, koje je u oktobru 1861. uspješno napalo sjevernjačke brodove u rijeci Mississippi. Sjevernjaci su na to, između ostalog, odgovorili izgradnjom vlastite oklopnjače *[[USS Monitor]]*, po kojoj će kasnije dobiti posebna klasa brodova. USS Monitor se u martu 1862. sukobio s južnjačkom oklopnjačom *[[CSS Merrimack]]* u čuvenoj bitci kod Hampton Roadsa, koji se smatra prvim sukobom oklopnjača u historiji.

Oklopnjače su vrlo brzo prihvatile sve mornarice svijeta, tako da su samo četiri godine kasnije igrale ključnu ulogu u viškoj bitci - najvećem pomorskom okršaju 19. vijeka. Iskustva iz tog okršaja su utjecala na brodograditelje da budućim oklopnjačama pridodaju brodski kljun u svrhu izvođenja kljunovog udara na neprijateljske brodove.

Oklopnjače su se u drugoj polovici 19. vijeka počele specijalizirati i klasificirati. Tako su se razvile zaštićene krstarice, oklopni krstaši i bojni brodovi-predrednoti, odnosno nešto manje oklopne topovnjače i monitori.
Minopolagač

**Minopolagač** je ratni brod sagrađen i opremljen u svrhu polaganja mina u more.

Minopolagači se razlikuju oblikom i dizajnom, tako da mogu imati samo nekoliko stotina tona i skoro nikakvo pomoćno naoružanje, ali i izgledom i naoružanjem biti skoro istovjetni razaraču.

Američka mornarica je tako razvila i posebnu podmornicu-minopologač. Danas, pak, morske mine često polažu u tu svrhu posebno opremljeni avioni i helikopteri.

Najpoznatiji, a možda i najvažniji minopolagač u historiji je turski *[[Nusrat]]*, čije su mine 18.3. 1915. potopile dva britanska i jedan francuski bojni brod, te tako u začetku poremetile planove Antante u dardanelskoj operaciji, imajući tako bitnu ulogu za dalji tok prvog svjetskog rata.
Minolovac

**Minolovac** je izraz koji se koristi za ratni brod sagrađen i opremljen za neutralizaciju, odnosno uništenje morskih mina.

Minolovci se ponekad dijele na *čistače mina*, koji plove određenim područjem koristeći poseban uređaj zvan minolovka, te minolovce u užem smislu koji su specijalizirani za pronalaženje i uništenje pojedinačnih mina.

Minolovci su u pravilu maleni brodovi, najčešće sagrađeni od drva, plastike i drugih materijala kojima bi trebali spriječiti detonaciju magnetskih mina. Osim uništavanjem mina mogu služiti za patroliranje i druge pomoćne zadatke, a neki služe i kao minopolagači.

Minolovac je jedan od najmanjih ratnih brodova, ali je zato i najrasprostranjeniji među ratnim mornaricama svijeta.
Torpiljarka

**Torpiljarka** ili **torpiljerka** u najširem smislu je naziv za svaki površinski ratni brod kojemu je glavno oružje torpedo.

U užem smislu torpiljarka ili *torpedni brod* je naziv za vrstu ratnog broda koja se razvila u drugoj polovici 19. vijeka nakon pronalaska torpeda.

Torpiljarke su predstavljale prvi ozbiljniji odgovor na razvoj oklopnjača kao novih kapitalnih brodova. One su u pravilu bile male veličine, s malom ili nikakvom brodskom artiljerijom i bez oklopa. Međutim, oklopnjačama su se mogle suprotstaviti svojim torpedima kao i većom brzinom koja im je, u zato pogodnim uvjetima, omogućavala da se oklopnjači prikradu, ispale torpedo i pobjegnu.

Razvoj torpiljarke je krajem 19. vijeka potakao francuske mornaričke stratege da razviju strategije Mlade škole koja je naglasak stavljala na masovnu proizvodnju i upotrebu torpiljarki umjesto skupih bojnih brodova.

Strah od torpiljarki je natjerao mnoge mornarice da svoje kapitalne brodove oprskrbe topovima manjeg kalibra i dometa, ali veće brzine paljbe kako bi se mogli suprotstaviti njihovom napadu. U svrhu zaštite bojnih brodova je razvijen i poseban tip ratnog broda koji će kasnije postati poznat pod imenom razarač.

Razvoj motora s unutrašnjim sagorijevanjem je početkom 20. vijeka doveo do toga da torpiljarke postanu daleko manje, ali i brže. Otada su poznate kao motorne torpiljarke, odnosno torpedni čamci.

Stare klasične torpiljarke su nakon prvog svjetskog rata počele nestajati s mora i biti zamjenjivane modernijim razaračima koji su dobili torpeda.
Abordaž

**Abordaž** ili **abordaža** (engleski *boarding*, francuski *abordage*, njemački *die Enterung*) je manevar jednog broda radi zauzimanja protivničkog broda bliskom borbom, hladnim ili vatrenim oružjem na palubu, pošto prethodno pristane uz njega ili ga udari pramcem.

To je bio prvi oblik borbe na moru, u vrijeme kada ljudi nisu bili vješti u upravljanju brodom na vesla i kad su brodovi služili samo za prijevoz vojske. Ovaj način borne upotrebljavan je u Peloponeskom ratu sve dok se nije razvila vještina udara kljunom, poznata u povijesti kao kljunov udar.

Abordaže su primjenjivali vrlo mnogo Rimljani, čiji vojnici su bili dobri ratnici a slabi mornari i čiji su brodovi bili vrlo nepokretni. Oni su u Prvom punskom ratu primjenili **abordažski most** (*1.corvus*, *manus ferrata*), kako bi izbjegli udar pokretljivih kartaginskih brodova i što bolje iskoristili kvalitet svojih vojnika. Kad bi se približili protivničkom brodu na oko 11 m, bacili bi na njega most, koji bi se zakačio na njega pomoću posebnih kuka i onda bi vojnici prelazili s broda na brod, a protivnički brod bi bio onemogućen da im se približi. Prvu pobjedu na ovaj način su postigli 260. pne. u bitci kod Liparskih otoka.

Pojavom i razvojem brodskih topova i topništva, ova tehnika nestaje. Abordažu su vrlo uspješno i često uoptrebljavali pirati pri napadu na trgovačke brodove. Posljednja bitka koja se vodila sa brodovima na vesla i pomoću ove tehnike je Lepantska bitka 1571. godine.

U kasnijim ratovima upotreba abordaža bila je slučajna ili vezana za naročite okolnosti. Tako je poznato da je u noći 20. travnja 1917. godine jedan britanski brod slučajno udario jedan njemački brod u Doverskom tjesnacu.

Također je britanski razarač *Cossack* 16. veljače 1940. godine izvršio iskrcavanje na njemački ratni brod *[[Altmark]]* i oslobodio britanske ratne zarobljenike.
Pomorstvo

**Pomorstvo** ili **moreplovstvo**, u širem smislu, skup djelatnosti, vještina i društvenih odnosa na moru ili u vezi s morem. U užem smislu, pomorstvo označava pomorske vještine, posebno upravljanje i manevriranje brodom, rukovanje brodskom opremom i teretom.

Pomorstvo obuhvaća:
* Arheologija
* Brodogradnja
* Istraživanja
* Kolonizacija
* Mitovi
* Mornarica
* Muzeji
* Navigacijska oprema
* Obrazovanje
* Okoliš
* Pravo
* Prijevoz
* Ribarstvo
* Rat
* Sigurnost
* Sport
* Strojarstvo i građevinarstvo
* Trgovina
* Umjetnost
* Životopisi
Subota

**Subota** je šesti dan u Sedmici, koji se nalazi između petka i nedjelje.

Po tradiciji izvedenoj od starih Židova, subota je posljednji dan sedmice. Ta konvencija je ostao univerzalni standard u Sjedinjenim Državama, ali u modernoj Europi mnogi ljudi smatraju subotu šestim (pretposljednjim) danom tjedna, dok je nedjelja posljednji. Moderna europska konvencija je formulirana od strane ISO 8601 standarda. Sa druge strane, u mnogim islamskim državama subota je prvi dan tjedna, gdje je petak praznik.

U staroj židovskoj tradiciji, subota je sabat. Mnogi jezici nemaju različite riječi za "subotu" i "sabat". Istočne Pravoslavne crkve razlikuju sabate (subote) od nedjelje. Rimokatolici slabo naglašavaju tu razliku da mnogi prate - bar u kolokvijalnom jeziku - protestantsku praksu zvanja nedjelje sabatom.

Moderno Maori ime, *Rahoroi*, ima značenje "dan pranja".

U mnogim državama gdje su nedjelje praznici, subota je dio vikenda i tradicionalno je dan za odmaranje.

Subota je uobičajeni dan za izbore u Australiji i jedini dan u Novom Zelandu kada se izbori mogu održavati.

## Vanjske veze

* Gdje je subota dobila svoje ime
Atomska masa

**Atomska masa** je suma masa čestica koje čine atom, tj. protona i neutrona, zajednički zvanih nukleoni.

Izražava se preko jedinice u, koja je 1/12 mase jezgre ugljika C12, i iznosi 1.67*10-27 kg. Dakle, atomska masa je relativan bezdimenzionalan broj izražen preko baždarene jedinice u, koja je u kg.

Atomska masa navedena u periodnom sustavu elemenata odnosi se na elemente koji se nalaze u prirodi, a oni se često sastoje od nekoliko izotopa zastupljenih u određenim postotcima. Npr. element Bor čine izotopi s 10 i 11 nukleona u prosječnom omjeru 18,83:81,17. Tako se od atomskih masa tih izotopa dobiva navedena vrijednost 10,811.

## Reference

## Vanjske veze
* IUPAC Commission on Isotopic Abundances and Atomic Weights
* NIST relative atomic masses of all isotopes and the standard atomic weights of the elements
* Atomic Weights of the Elements 2011
Nedjelja

**Nedjelja** (ijek.) ili **nedelja** (ek.), prvi dan u sedmici, drugi dan vikenda, koji se nalazi između subote i ponedjeljka,ali smatra se posljednim danom sedmice na osnovu rimokatoličke crkve. Smatra se za praznik u zemljama sa kršćanskom tradicijom, kada Kršćani najčešće posjećuju crkvu.

U Gregorijanskom kalendaru, ni jedno stoljeće ne može započeti nedjeljom. U židovskom kalendaru, ni jedna godina ne može započeti nedjeljom. Bilo koji mjesec koji započinje nedjeljom imat će petak trinaesti (nesretni dan u nekim društvima).

U mnogim državama, uključujući veći dio Europe i Južne Amerike (osim Brazila), nedjelja je posljednji dan tjedna. U ostalim zemljama, uključujući Sjedinjene Države, smatra se za prvi dan, tradicionalni pogled izveden od starih Židova, Egipćana i Svetog rimskog carstva.

Nedjelja se smatra svetom među većim dijelom Kršćana i često dan odmora i odlaska u crkvu. Međutim, od zalaska sunca u petak do zalaska sunca u subotu je period kada je Bog napravio sveti dan za odmor, Sabat.

## Vanjske veze

* Gdje je nedjelja dobila svoje ime
Torpedni čamac

**Torpedni čamac** je naziv za mali i brzi ratni brod kojemu je glavno oružje torpedo. Nastao je početkom 20. vijeka s zahvaljujući razvoju motora s unutrašnjim sagorijevanjem koji mu je dao veću brzinu i manju veličinu u odnosu na parnim strojem tjerane torpiljarke. Zbog toga se torpedni čamci ponekad nazivaju **motornim torpiljarkama** po uzoru na britansku ratnu mornaricu koja je tim brodovima dala naziv *Motor Torpedo Boat*.

Torpedne čamce su prvi put s uspjehom koristili Italijani za vrijeme prvog svjetskog rata, od čega je najspektakularnije potapljanje austro-ugarskog bojnog broda *[[SMS Szent Istvan]]* kod Premude. 

Taj je događao potakao druge mornarice da počnu graditi torpedne čamce, a između rata se stvorio standard torpednog čamca kao malenog broda od 15-30 m dužine, te brzine od 30 do 50 čv, naoružanog s jednom, dvije ili četiri torpedne cijevi te s nekoliko mitraljeza ili lakim protuavionskim topom za zaštitu. Torpedne čamce su zbog jednostavnosti njihove izgradnje preferirale države iz različitih razloga lišene jake oceanske mornarice, kao što je SSSR, odnosno Kraljevina SHS. Potonja je u suradnji s britanskim brodograditeljima napravila nekoliko hvaljenih primjeraka iz klase *Uskok* i *Orjen*. 

Za vrijeme drugog svjetskog rata je izgrađeno na stotine torpednih čamaca, te su ti brodovi odigrali važnu ulogu u cijelom nizu pomorskih operacija. Osim napada na neprijateljske brodove su se bavili i izviđanjem, kurirskom službom, odnosno spašavanjem oborenih pilota na moru.

Nakon uvođenja projektila brod-brod, mornarice su postupno izgubile potrebu za torpednim čamcima, koje je zamijenio raketni čamac. No, i danas se ta vrsta broda može sresti u obavljanju niza pomoćnih zadataka, odnosno suzbijanja krijumčarenja, piratstva i pomorske gerile.
Razarač

**Razarač** je naziv za vrstu ratnog broda koji je sagrađen i opremljen u svrhu obrane većih, odnosno kapitalnih brodova ili konvoja od raznih vrsta napada.

Razarači su se razvili u drugoj polovici 19. vijeka kao odgovor na pojavljivanje torpiljarke te mu i ime dolazi od engleskog naziva *torpedo boat destroyer* (razarač torpiljarki) koji mu je dala britanska mornarica. Zadaća razarača je bila da plove oko bojnih brodova i krstarica i motre na eventualne napade manjih brodova.

U 20. vijeku se kao ozbiljna prijetnja mornaricama pojavila podmornica, pa su razarači dobili opremu za borbu protiv njih.

Istovremeno se pojavila potreba za zaštitom trgovačke mornarice od neprijateljskog krstaričkog rata, odnosno podmornica. To je dovelo do evolucije razarača u dva pravca, Na jednoj strani su se počeli razvijati laki, eskortni razarači, čija je svrha bila zaštita konvoja odnosno protupodmornička borba. Oni su danas poznati pod nazivima fregata i korveta.Na drugoj strani su razarači dobijali sve više oružja i opreme, te s vremenom i sposobnost vršenja borbenih zadataka koji su prije toga bili u domeni kapitalnih brodova.

Razarači su zato danas po svojoj tonaži vrlo često iznad nekadašnjih krstarica, a njihova vatrena moć - koju simboliziraju dalekometni projektili brod-brod i brod-zemlja - se ne može usporediti s ničim prije. Stoga danas razarač predstavlja kapitalni brod kod gotovo svake svjetske mornarice (jedini izuzetak su Rusija i SAD koje posjeduju krstarice, odnosno države koje raspolažu s nosačima avionima).
Krstarica

**Krstarica** je tradicionalni naziv za vrstu ratnog broda koji je sposoban obavljati samostalne borbene operacije na svjetskim morima. 

Krstarice su nastale u drugoj polovici 19. vijeka nakon što je uvođenje parnog stroja, eksplozivnih granata i oklopa učinilo zastarjelim dotadašnje fregate. Krstarice su uvedene kao zamjena zamišljena da obavlja iste one uloge koje su dotada obavljale fregate - patroliranje oceanima, izviđanje, borba protiv pirata odnosno krstarički rat. 

Dugo vremena su krstarice predstavljale srednju klasu između kapitalnih brodova koje su tada predstavljale oklopnjače, odnosno bojni brodovi te lakih brodova kao što su torpiljarke.

Krstarice su s vremenom počele dobijati oklop, tako da su se pojavile prvo zaštićene krstarice, zatim nova klasa poznata pod nazivom oklopni krstaš. Istovremeno su se po tonaži i jačini naoružanja počele dijeliti na lake i teške krstarice.

Početkom 20. vijeka nastojanje da se bojni brodovi učine bržima na štetu oklopa dovela je do stvaranja hibrida bojnog broda i krstarice poznatog kao bojni krstaš.

Pojava aviona i potreba flota da se štite od njih stvorila je posebnu klasu krstarica poznatu kao protuavionske krstarice.

Nakon drugog svjetskog rata su krstarice kao naoružanje dobile projektile, te postale raketnim krstaricama. No, danas ih ima relativno malo, jer su se u međuvremenu manji razarači dobili jednako moćno naoružanje. Tako danas jedino Rusija i SAD imaju krstarice u svojim mornaricama.

## Veze
* Pomoćna krstarica
Kapitalni brod

**Kapitalni brod** je izraz koji opisuje najvažniji, odnosno najmoćniji ratni brod u sastavu nečije ratne mornarice. 

Pomorska doktrina neke države je često temeljena na upotrebi kapitalnih brodova, a njihova zaštita od neprijateljskog napada predstavlja važan zadatak svih ostalih brodova i mornaričkih resursa.

Klasičan primjer kapitalnog broda je linijski brod koji se razvio u 17. vijeku. Njega je sredinom 19. vijeka naslijedila oklopnjača, odnosno bojni brod, da bi u 20. vijeku status kapitalnog broda dobio nosač aviona, koji ga ima i danas.
Zaštićena krstarica

**Zaštićena krstarica** je naziv za vrstu krstarice koja se razvila krajem 19. vijeka, i koja se od dotadašnjih krstarica razlikovala po oklopu kojim su se štitili topovi, odnosno brodski stroj.

Trup i ostali dijelovi broda nisu bili obloženi oklopom.

Zaštićene krstarice su vrlo brzo inferiornima učinili oklopni krstaši, a početkom 20. vijeka je razvoj metalurgije doveo do jeftinijeg oklopa i stvaranja lakih oklopnih krstaša, danas poznatih kao lake krstarice.

Najpoznatija zaštićena krstarica u historiji je ruska *[[Krstarica Aurora|Aurora]]*, čiji su pucnjevi označili početak oktobarske revolucije.
Vitamin

**Vitamini** su organska jedinjenja koja organizam čoveka nije u stanju da sintetiše (izuzev holekalciferola, vitamina K i delimišno riboflavina), te se moraju unositi hranom. Vitamini nastaju u biljkama uz pomoć sunca i/ili u bakterijama; u nekim slučajevima mogu nastati u ljudskom ili životinjskom organizmu.

Vitamine delimo po rastvorljivosti u: vodi (hidrosolubilni) i ulju (liposolubilni: A, D, E, K). 
Rastvorljivi u vodi se posle nekoliko sati izlučuju iz organizma, a rastvorljivi u mastima se akumuliraju u jetri; u slučaju dijete bez masti-ulja, umesto uljanih kapsula koje se cele progutaju, uzima se suvi oblik koji se sažvaće.

Postoji oko 40-tak različitih tvari poznatih kao esencijalni nutrijenti u čovjekovoj prehrani. Od tih 40-tak, 13 ih je prepoznato kao vitamini, 15 ih je prepoznato kao esencijalni minerali, minerali u tragovima ili elektroliti. Ostalih 12 su amonokiseline.

Ime, vitamin, dao je poljski biokemičar Kazimierc Funk 1912. godine. izolirajući kristalnu tvar iz riže. *Vita* latinski znači *[[život]]*, *-amin* znači *[[Amin]]*; mislilo se da vitamini pripadaju aminima, što naravno nije točno, ali je ime ostalo do dan danas.

## Vitamini rastvorljivi u vodi

Ovi vitamini se vrlo lako apsorbiraju direktno kroz gastrointestinalni trakt u krv. Kada se apsorbiraju, cirkuliraju kroz tijelo i spremni su za potrebe organizma. Većina vitamina topljivih u vodi nije pohranjena u tijelu u većim količinama kroz duži period. Kad koncentracija pređe određenu količinu, tijelo ih izbacuje van preko urina. U tim trenutcima urin je bijele boje, za razliku od normalne žute boje urina.

* Vitamin B1 (Tiamin)
* Vitamin B2 (Riboflavin) - vitamin G
* Vitamin B3 (Niacin) - vitamin P
* Vitamin B5 (Pantotenska kiselina)
* Vitamin B6 (Piridoksin)
* Vitamin B7 (Biotin) - vitamin H
* Vitamin B9 (Folna kiselina) - vitamin M
* Vitamin B12 (Kobalamin)
* Vitamin C (Askorbinska kiselina)

## Vitamini rastvorljivi u mastima

Ovi vitamini potrebuju dodatne tvari, emulgatore, kako bi se mogli *pretvoriti* u kemijski spoj koji se sad može apsorbirati u krv. Kada je apsorbiran, vitamin topljiv u mastima putuje do mjesta u tijelu gdje se posprema za potrebe organizma. Kada organizam treba vitamine, oni se putem specijalnih proteina nosača dovode do tog mjesta.

* Vitamin A
* Vitamin D
* Vitamin E
* Vitamin K

## Vitamini antioksidansi

Stanični metabolizam za proizvodnju energije neophodno treba kisik. U njegovom nedostatku javljaju se slobodni radikali. Za normalno funkcioniranje organizma slobodne radikale je potrebno kontinuirano neutralizirati. U tu svrhu služe antioksidansi:
* vitamin A (beta-karoten)
* vitamin C (djeluje zajedno s vitaminom E)
* vitamin D (sintetizira se pomoću sunčeve svjetlosti)
* vitamin K (ima ulogu u mehanizmu zgrušavanja)

## Vitamin T i U

Ovi vitamini nisu pravi vitamini jer su ih izmislili marketinški stručnjaci.
* Vitamin T
* Vitamin U

## Otkrića novih vitamina
Oklopni krstaš

**Oklopni krstaš** je naziv za tip ratnog broda koji se razvio krajem 19. vijeka, kada je na krstarice stavljena oklop u svrhu zaštite od neprijateljske artiljerije srednjeg dometa. Za razliku od zaštićene krstarice, oklopni krstaši su imali oklop na trupu.

Zadatak oklopnog krstaša bio je da se bori s neprijateljskim krstaricama, odnosno da samostalno operira po oceanima i udaljenim morima. 

Prvi oklopni krstaši su obično imali deplasman od 6000-12000 t, odnosno brzinu od 18-20 čv.

Iskustva iz rusko-japanskog rata, gdje su oklopni krstaši igrali važnu ulogu, natjerala je mnoge mornarice da povećaju kalibar topova, odnosno debljinu oklopa. 

No, već nakon nekoliko godina oklopni krstaši su postali zastarjeli s pojavom novog tipa bojnog broda zvanog drednot te bojnog krstaša. Tada su se prestali graditi, iako će u nekoliko pomorskih bitaka prvog svjetskog rata igrati važnu ulogu.
Patrolni čamac

**Patrolni čamac** je naziv za mali ratni brod čiji je zadatak obrana obale, odnosno kontrola teritorijalnih voda. U praksi se patrolni čamci danas uglavnom koriste u svrhu borbe protiv krijumčara, pirata, odnosno pomorske gerile. 

Obično imaju oko 30 m dužine, te su naoružani jednim lakim protuavionskim topom ili s nekoliko mitraljeza. Često su po svom dizajnu prilično slični torpednim i raketnim čamcima.

Patrolni čamci se osim na morima, koriste i na rijekama, odnosno jezerima. 

Osim ratnih mornarica ih koriste organizacije poput Obalne straže, carine i policije.

## Povezano
* Patrola
Laka krstarica

**Laka krstarica** je naziv koji dolazi od izraza "laki oklopni krstaš", i njime se označava vrsta oklopljene krstarice koja se početkom 20. vijeka kao hibrid zaštićene krstarice i oklopnog krstaša zamijenila ta dva tipa.

Lake krstarice su svoj korijen imale u brodovima koje je krajem 19. vijeka gradila Njemačka u svrhu krstaričkog rata, odnosno nastojanja da se napadima na trgovačko brodovlje na udaljenim morima u eventualnom ratu ugrozi pomorska dominacija Britanskog imperija. Njihov dizajn je naglašavao brzinu na štetu naoružanja i oklopa, ali kasnije dobile isti oklop kao i oklopni krstaši.

Razlika između lakih i teških krstarica je bila prilično nejasna sve do Washingtonskog pomorskog ugovora iz 1922. godine, kojim je ustanovljen standard prema kojem su teške krstarice postale sve one s glavnim topom čiji je kalibar veći od 155 mm.
Teška krstarica

**Teška krstarica** je naziv za vrstu krstarice koja je po svojom naoružanju (a ponekad i oklopu) jača od lake krstarice, ali slabija od bojnih brodova i bojnih krstaša.

Razlika između lake i teške krstarice su jasno formulirane tek Washingtonskim pomorskim ugovorom iz 1922. godine. Njime je ustanovljeno da se teškom krstaricom smatra svaka krstarica čije glavno naoružanje čine topovi kalibra većeg od 155 mm. 

S obzirom da je isti ugovor ustanovio da krstarica može imati maskimalni deplasman od 10000 t, to je u praksi prilično ograničilo dimenzije, oklop i naoružanje teških krstarica, te stvorilo standard koji se često naziva washingtonska krstarica.

Taj standard mnoge države nisu bile u stanju prihvatiti, pa su se teške krstarice gradile jedino u državama koje nisu potpisale ugovor, odnosno u doba neposredno i u toku samog drugog svjetskog rata, kada su ograničenja postala bespredmetna.

Teške krstarice su se prestale graditi nakon drugog svjetskog rata. Neke su ostale u službi do 1970-ih nakon konverzije u raketne krstarice.
Gorica

**Gorica** ili **Gorizia** (njemački: *Görz*, furlanski: *Gurize*) je mali grad u podnožju Alpa, na sjeveroistoku Italije i granici sa Slovenijom. Predstavlja središte lokalne industrije, trgovine i turizma.

## Historija
Grad, čije se ime prvi put spominje 1001. godine, s vremenom je postao sjedištem istoimene grofovije koja će u 16. vijeku doći pod vlast dinastije Habsburg. Pod njihovom vlašću će, uz dva manja prekida, ostati nekoliko slijedećih vijekova. Slično kao i obližnji Trst, Gorica je uživala reputaciju kozmpolitanskog i multietničkog grada, a bila je i omiljeno odmaralište austrijske aristokracije. 

Sve je to prekinuo ulazak Italije u prvi svjetski rat. U tom je ratu Gorica teško stradala, često prelazeći iz ruke u ruku za vrijeme krvavih bitaka na Soči. Završetkom rata i raspadom Austro-Ugarske Gorica je prešla pod vlast Italije, gdje će, pogotovo nakon dolaska fašista na vlast, početi nasilno potalijančavanje ne-talijanskog, u slučaju Gorice slovenskog stanovništva.

Zbog toga su na kraju drugog svjetskog rata jugoslavenski partizani pokušali u Gorici uspostaviti svoju vlast, ali su, slično kao i u slučaju Trsta, u tome spriječeni od strane zapadnih saveznika. Mirovnim ugovorom iz 1947. Jugoslavija je dobila manji dio gradskog zemljišta, na kojem će 1950-ih sagraditi novi grad koji danas nosi ime Nova Gorica. Odnosi između dva grada su, s druge strane, bili izuzetno dobri, kako za vrijeme Jugoslavije, tako i nakon uspostavljanja Slovenije kao nezavisne države. 

Granica između dva grada je trebala postati potpuno beznačajnom nakon primitka Slovenije u EU, ali se ponovno potezanje pitanja fojbi i renesansa iredentizma u Italiji odrazio i na Goricu. Na emitiranje kontroverznog filma *[[Srce u bunaru]]*, stanovnici Nove Gorice su reagirali ispisivanjem Titovog imena na slovenskoj strani granice.

## Gradovi pobratimi
*  Lienz
*  Sassari
*  Venlo
*  Kielce
*  Zalaegerszeg

## Povezano
* Nova Gorica
* Gorički zid

## Reference

## Vanjske veze

* Comune di Gorizia Official Homepage
* Gorizia and Environs
Drednot

**Drednot** (izvorno engl. *dreadnought*) je naziv za bojne brodove s početka 20. vijeka koji su sagrađeni prema inovativnim standardima koje je ustanovio britanski HMS ''Dreadnought'' iz 1906. godine. Bojni brodovi sagrađeni prije tog vremena se nazivaju preddrednoti.

## Vanjske veze
* Britanski i njemački dreadnoughtovi
Bojni brodovi klase Tegetthoff

**Klasa ''Tegetof*** (po admiralu [[Vilhem fon Tegetof|Tegetofu]]), ili ***Viribus Unitis*** ([[latinski jezik|lat]]. *Viribus Unitis* - "Sa ujedinjenim snagama" - moto cara [[Franjo Josip I.|Franje Josipa I]]) bila je jedina klasa bojnih brodova [[drednot]] sagrađenih za [[Austro-Ugarska|austro-ugarsku]] [[Austro-ugarska Ratna Mornarica|mornaricu]]. Sagrađena su četiri broda: *SMS Viribus Unitis, SMS Tegetof, SMS Princ Eugen i SMS Sent Ištvan*.

== Izgradnja ==
Austrijske vlasti naredile su gradnju nove flote [[1908]]. nakon vesti da je započeta izdradnja prvog drednota u [[Italija|Italiji]], bojnog broda *RN Dante Aligijeri*. Glavni dizajner austro-ugarske mornarice Zigfrid Poper bio je skoro pa slep u ovim trenucima (umirovljen je pre nego što su brodovi porinuti), i neki su to smatrali razlogom za neke dizajnske propuste brodova. Klasa je poznata po tome što je ona prva koja je koristila trojne topove za glavno naoružanje. Trojne topovske kule izgradila je [[Škoda]] u [[Plzenj]]u, [[Češka Republika|Češkoj]].

Prva tri broda izgrađena su u [[Trst]]u, ali kao uslov za finansijsku pomoć, [[mađarska|mađarski]] parlament traži da se jedan od brodova izgradi u mađarskom brodogradilištu u [[Rijeka (grad)|Rijeci]], koji dotad nije izgradio nešto veće od razarača što je stvorilo odgađanja kao je navoz najprije trebao da bude produžen, na kraju je ipak dovršen, ali u Puli, [[1914]]. godine. Nazvan je *Sent Ištvan'', po Sv. Stefanu.

## Karakteristike
Brodovi su bili naoružani topovima kalibra 305 milimetra istog tipa kao i na klasi Radecki u glavnoj teškoj bitnici, ali su bili postavljeni u četiri trocevne kule. Pomoćna bitnica je uključivala 12 ručno pokretanih topova kalibra 150 mm u bočnim kazematama. Radilo se o novom projektu Škode L/50, mase topa 6085 kg, s granatom od 45,5 kg, a samo zrno je imalo masu od 30,5 kg. Domet je bio izuzetan za topove tog kalibra, čak 15.000 m. Za svaki top ukrcavalo se po 180 granata.
SS Great Britain

**SS ''Great Britain*** ([[Engleski jezik|engleski]] *Steam Ship Great Britain*) bio je prvi brod sa [[željezo|željeznim]] [[trup]]om i [[Brodski vijak|propelerom]] koji je bio u stanju prepoloviti ocean. Porinut je godine [[1843]]. kada je bio najveće plovilo na svijetu. Ispočetka je mogao prevesti 120 putnika prve klase (26 njih u jednokrevetnim kabinama) te 132 putnika druge klase i 130 članova posade. Kada mu je nadograđena još jedna paluba, broj putnika se popeo na 730. Jedan od njegovih projektanata bio je i slavni inženjer [[Isambard Kingdom Brunel]].

Ispočetka zamišljen za prijevoz preko Atlantskog oceana, SS *Great Britain'' je najveću slavu stekao održavajući redovni prijevoz između Velike Britanije i Australije. Za vrijeme Krimskog rata služio je za prijevoz britanskih trupa, isto kao i za vrijeme sepojskog ustanka u Indiji.

Godine 1882. je prenamijenjen u teretni brod za prijevoz ugljena. Godine 1886. je na putovanju za Falklande izbio veliki požar, i pri dolasku u luku se ispostavilo da se šteta ne može popraviti. Sve do 1930-ih je brod služio kao skladište ugljena, kada je konačno napušten.

Tokom 1970-ih, zahvaljujući donaciji Sir Jacka Haywarda, izvedena je skupa i komplicirana operacija prijevoza od Falklanda u Bristol, gdje je restauriran i pretvoren u muzejski brod.

## Reference

## Literatura
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službena stranica: www.ss-great-britain.com
* BBC News: "Ship's restoration work goes on"
Charlotte Dundas

***Charlotte Dundas*** je naziv za eksperimentalni parobrod kojim je godine 1801. prvi put dokazana praktičnost korištenja parne mašine kao brodskog pogona. Brod je projektirao William Symington i nazvao po kćeri Lorda Dundasa, glavnog sponzora projekta. Parna mašina je pokretala veliki kotač. Iako je projekt postigao uspjeh, mnogi su se bojali da će valovi oštetiti nasipe na rijeci Clyde, pa je brod ubrzo napušten. *Charlotte Dundas* je izrezan 1861. godine, a dugo vremena se prvim uspješnim parobrodom smatralo plovilo Roberta Fultona.

## Vanjske veze

* William Symington 
* William Symington, inventor of steam navigation 
* Ships of the World: An Historical Encyclopedia-Charlotte Dundas
William Symington

**William Symington** (1764 - 1831) je škotski inženjer i izumitelj, poznat kao tvorac prvog parobroda.
Mary Rose

**"Mary Rose"** je bila engleska karaka, koja je na sebi imala 78 topova (91 nakon 1536. godine), porinuta u engleskoj luci Portsmouth između 1509. i 1510. godine.

## Ime
Pretpostavlja se da je ime Mary dobila po sestri engleskog kralja Henryja VIII te po ruži (engl. *rose*), amblemu dinastije Tudor.

## Tehnički podaci
Smatra se da je bila jedno od prvih plovila sagrađenih kao ratni brod za englesku mornaricu, što znači da nikada nije služila kao teretni brod. Imala je deplasman od 500 tona (700 tona nakon 1536) i bila duga 38,5 m te široka 11,7 m. Njena posada se sastojala od 200 mornara, 185 vojnika i 30 topnika. Godine 1528. i 1536. je dograđivana pa joj je deplasman narastao s 500 na 700 t.

## Ratna uloga
"Mary Rose" je uglavnom služila kao admiralski brod sir Edwarda Howarda u doba Italijanskih ratova. Prilično se istakla u tada čestim okršajima s francuskom flotom. Tako je 10. VIII. 1512. teško oštetitla francusku flotu u Brestu.

Potopljena je u zasada još nerazjašnjenim okolnostima u Bici kod Solenta.

## Vađenje olupine
Nakon toga je nekoliko puta pokušano vađenje njene olupine, ali je to urađeno tek 1982. godine. Njeni ostaci, kao i niz predmeta koji daju vrijedne podatke o životu pomoraca 16. vijeka, izloženi su u portsmutskom muzeju.

## Vanjske veze

* from ''Ships of the World''  
* Article about 2003 finds
* Official website
* http://www.abc.se/~m10354/publ/maryrose.htm
* Site including some history of ''Mary Rose''
Great Michael

**Michael**, poznatiji pod nadimkom ***Great Michael***, je karaka koja je godine 1512. porinuta u Škotskoj te služila kao ratni brod Kraljevske škotske mornarice.

*Michael* je bio dug 73 m i širok 11 m. Deplasman mu je iznosio 1000 t. Imao je četiri jarbola, te 24 topa i veći broj manjih artiljerijskih oruđa. Posada mu se sastojala od 300 mornara, 120 topnika i preko 1000 vojnika.

*Michael* je bio najveći ratni brod u zapadnoj Evropi svog vremena, i mnogi danas pogrešno misle da je to bio škotski odgovor na englesku *[[Mary Rose]]*. U stvari, brod je ime dobio po arhanđelu Mihovilu, te je bio namijenjen vođenju križarskog rata protiv Otomanskog imperija u svrhu oslobođenja Palestine.

Međutim, sklapanje saveza između Škotske i Francuske je *Great Michael* umjesto toga dovelo do upotrebe u ratu protiv Engleske. U augustu 1513. je bio dio škotske ekspedicije s ciljem napada na tadašnje engleske posjede u Francuskoj. No, umjesto toga Great Michael je sudjelovao u prepadu na Carrickfergus u Irskoj.

Vrlo brzo se pokazalo da je održavanje tako velikog broda iznad škotskih financijskih mogućnosti. U augustu 1513. je prodan Francuskoj gdje je postao dijelom francuske flote u Brestu. Škotski kroničari tvrde da su Francuzi dozvolili da taj brod "istrune", iako postoje indicije da je bio korišten u čuvenoj bitci kod Solenta tri desetlječa kasnije.

Gradnja Great Michaela je engleskog kralja Henryja VIII natjerala da naruči izgradnju još veće karake poznate kao *[[Great Harry]]*.
Great Harry

***Henri Grâce à Dieu***, poznatiji pod nadimkom ***Great Harry*** je naziv za englesku karaku koja je godine 1514. sagrađena po zapovijedi kralja Henryja VIII kako bi Engleska imala veći i moćniji ratni brod od škotskog *[[Great Michael]]a*.

*Great Harry* je bio 50 m dug, i imao 1000-1500 t deplasmana. Bio je u svoje doba ne samo najveći, nego i najmoderniji ratni brod zapadne Evrope.

Predstavljao je prvi ratni brod s dvije palube, kao i prvi koji je imao posebne otvore za brodsku artiljeriju.

Usprkos toga, gotovo da i nije sudjelovao u pomorskim bitkama. Godine 1545. bio je prisutan u bitci kod Solenta, ali nije jasno da li je sudjelovao u borbi.

Henryjev sin Edward VI ga je nakon dolaska na prijestolje preimenovao po sebi, ali se vrlo brzo gube historijski tragovi o njemu. Neki izvori spominju da je izgorio godine 1553, a drugi da je jednostavno napušten na obalama Temze.
SS Great Eastern

**SS ''Great Eastern*** je čuveni brod kojeg je projektirao slavni inženjer [[Isambard Kingdom Brunel]]. Godine 1858, kada je porinut, bio je najveći brod na svijetu i jedini koji je bio u stanju prevoziti 4000 putnika oko svijeta bez da preuzima gorivo. Po dužini ga je tek godine [[1899]]. nadmašio [[SS Oceanic II|SS *Oceanic II*]]) a po deplasmanu godine [[1901]]. [[SS Celtic II|SS *Celtic II*]].

Brod je bio dug 211 m, širok 25 m i s gazom od 6,1 m. Deplasman mu je bio 32.000 t.

Za pogon su služila dva ogromna kotača te vijak pokretan [[parna mašina|parnim strojem]]. Na brodu su bila i jedra, ali se nisu koristila, jer bi se često znala zapaliti zbog iskrenja. Maksimalna brzina je bila 13 [[čvor (mjerna jedinica)|čv]].

Iako je na mnoge suvremenike ostavio snažan dojam, uključujući [[Jules Verne|Julesa Vernea]] koji je svoje putovanje na njemu opisao u knjizi *Ploveći grad*, *Great Eastern* se drži jednim od većih komercijalnih promašaja svog doba. No, brodovlasnici su ga brzo prenamijenili u kabelopolagač i tu je ulogu uspješno obavljao sve dok [[1889]]. godine nije prodan u staro željezo.

== Reference ==


== Vanjske veze ==

* [http://www.greateasternsalvage.com Great Eastern Salvage]  web site
* [http://www.oldcablehouse.com/cablestations/cableships.html Brief description of the *Great Eastern*] 
* [http://www.julesverne.ca/greateastern.html *Great Eastern* timeline] 
* [http://www.greatoceanliners.net/greateastern.html *Great Eastern'', 1860&ndash;1888]
* The Calamitous Titan
Robert Fulton

**Robert Fulton** (Lancaster County, Pennsylvannia, SAD, 14. studenog 1765. - New York, 24. veljače 1815.) je američki inženjer i izumitelj koji se često pogrešno navodi kao tvorac prvog parobroda.

Godine 1786. u Engleskoj upoznaje Jamesa Watta i počinje se baviti strojarstvom. Patentirao je strojeve za pređenje kudelje, izradu konopa, piljenje i poliranje mramora. 

Godine 1800. je otišao u Francusku, gdje je eksperimentirao s podmornicama, kao i parobrodima. Često mu se pripisuje nastojanje da Francuze opskrbi novim oružjima i modelima brodova koji bi se mogli nositi s dotada neprikosnovenom britanskom Kraljevskom mornaricom. Od tih je nastojanja najspektakularniji bio parni čamac koji je na rijeci Seini godine 1803. pred Napoleonom Bonaparteom uspio dostići 6 km/h protiv struje.

Pri povratku u SAD sagradio je novi parobrod *Clermont*, a 1807. godine uspostavio redovitu liniju na rijeci Hudson između New Yorka i Albanya. Sagradio je i *[[Demologos]]*, prvi ratni brod na parni pogon. 

## Galerija slika

Image:Robert Fulton presents the first steamship to Napoleon Bonaparte in 1803.jpg|Fulton predstavlja svoj parobrod N. Bonaparteu 1803.
Image:Fultondesign7.jpg|Izgled konstrukcije podmornice Roberta Fultona u presjeku, 1806.
Image:Robert Fulton's Tombstone.jpg|Nadgrobni spomenik Roberta Fultona u crkvi Trojstva u New Yorku
File:Robert Fulton sculpture IMG 3769.JPG|Fultonova skulptura  u Muzeju Brooklyn, 1872.
Image:Fultonnshc.jpg|Mramorni kip Roberta Fultona, Statuary Hall Capitol SAD, 1878.÷1883.
file:Fulton on Hudson 1909 Issue-2c.jpg|Poštanska marka Hudson-Fulton u znak sjećanja 1909.
Image:Robert Fulton Issue 1965-5c.jpg|Poštanska marka u znak sjećanja (200 godišnjica), 1965.


## Vanjske veze

* A history of the growth of the steam-engine
* William Symington 
* A TREATISE ON THE IMPROVEMENT OF CANAL NAVIGATION , by Robert Fulton, 1796. (searchable facsimile at the University of Georgia Libraries; DjVu & layered PDF  format) 
* CHAPTER XIII: ROBERT FULTON in *Great Fortunes, and How They Were Made* (1871), by James D. McCabe, Jr., Illustrated by G. F. and E. B. Bensell, a Project Gutenberg eBook.
Santa Maria

***Santa Maria*** je naziv za karaku koja je služila kao admiralski brod Kristoforu Kolumbu na njegovoj prvoj ekspediciji 1492.

Uz *Santa Mariju* su bila još dva manja broda – karavele *Santa Clara* poznatija pod nadimkom *[[Niña]]* (španski *curica*, pošalica na račun vlasnika Juana Niña) te *[[Pinta]]* (španski *obojena*).

Santa Maria se ispočetka zvala *La Gallega* (*Galicijanka*), jer je sagrađena u Galiciji. Imala je oko 18 m dužine i tri jarbola. 

Svjedočanstva govore da se prilično dobro držala za vrijeme prvog prijelaza Atlantskog oceana. Dana 25. 12. 1492. se nasukala na obalu Haitija, te te je morala biti napuštena.

## Izvori
Pinta

**Pinta** je bio jedan od tri broda Kristifora Kolumba kojima je doplovio do Novog sveta - Amerike 1492. godine. Pinta je bio najbrži od tri broda. Tip broda je karavela, koji je bio tada vrlo popularan kod moreplovaca.

Sa ovog broda je Rodrigo de Trijana () prvi ugledao kopno Amerike 12. oktobra 1492. godine, verovatno ostrvo Gvanahani na Bahamskim ostrvima.

Pinta je bila manja od drugog broda, Santa Marije. Imala je oko 60-70 tona, dugačka 17 metara i široka 5,36 metara. Posada je činila 26 ljudi. Kapetan broda je bio Martin Alonzo Pinzon ().

Druga dva broda Kolumbove ekspedicije u Novi svet su Santa Marija () i Ninja ().

Zbog proslave 500-godišnjice otkrića Amerike, su 1992. godine napravljene replike tih brodova, koje se nalaze u pomorskom muzeju (*-{Muelle de la Carabelas}-*), u gradu Palos de la Frontera u Andaluziji.
Donji kambrij

**Rani kambrij** (isto tako poznat kao **donji kambrij**, **Caerfai**, **Waucoban**, ili **Georgij**) je prvi od tri geološke epohe kambrijskog perioda. Označava razdoblje od prije 542 ± 0.3 Ma do prije 513 ± 2 Ma (miliona godina). Kambrijska eksplozija složenih organizama se dogodila za vrijeme ranog kambrija. Rani kambrij je podijeljen u dvije neimenovane ICS faze.

## Literatura
* GeoWhen Database - Early Cambrian
PS Comet

**PS ''Comet*** je parobrod koji je [[1812]]. sagrađen po narudžbi [[Škotska|škotskog]] hotelijera [[Henry Bell|Henryja Bella]], poznat po tome što je kao prvi u historiji uspostavio uspješnu putničku liniju. Brod je imao 28 t ististine, parni stroj od 3-4 KS, te po dva bočna kotača sa svake strane. Vrlo brzo nakon porinuća je uspostavljena redovna linija na rijeci [[Clyde (rijeka)|Clyde]] između [[Glasgow]]a i [[Grenock]]a. PS *Comet'' se nasukao godine 1820. a jedan od njegovih strojeva je kasnije služio u obližnjoj pivari.
Henry Bell

**Henry Bell** (7.4. 1767. - 14.11. 1830.) je škotski poduzetnik, poznat po tome što je 1812. godine naručio izgradnju parobroda *[[PS Comet]]* te s njime na rijeci Clyde uspostavio prvu redovnu parobrodsku liniju u Evropi.
Kambrijska eksplozija

**Kambrijska eksplozija** je naziv koji opisuje naglu pojavu složenih višestanačnih maskroskopskih organizama u periodu od prije 542 do 530 miliona godina (mya). Ovaj period označava naglu transformaciju fosilnih tragova s pojavom najranijih primjeraka mnogih phyla metazoa (višestanične životinje). "Eksplozivna" pojava ove adaptivne radijacije se tumači i kao nagla evolucijska promjena i kao posljedica napretka tehnologije, koja, za razliku od ranijih perioda, nije znala uočiti mikrofosile.

## Vanjske veze
* The Cambrian "explosion" of metazoans and molecular biology: would Darwin be satisfied? 
* On embryos and ancestors  by Stephen Jay Gould
* The Cambrian "explosion": Slow-fuse or megatonnage?
Srednji kambrij

**Srednji kambrij** (isto tako poznat kao **albertij**, **akadij** ili **Sentdavidij**) je drugi od tri geološke epohe kambrijskog perioda. On porkiva vrijeme od prije 513 ± 2 Ma i 501 ± 2 Ma (miliona godina). Čudnovati organizmi s fosilnog nalazišta Burgess Shale su živjeli u to doba. Srednji kambrij je podijeljen u dvije neimenovane ICS faze.

## Literatura
* GeoWhen Database - Middle Cambrian
Utorak

**Utorak** je treći dan u sedmici, koji se nalazi između ponedeljka i srede.

Utorak je obično dan za izbore u Sjedinjenim Državama. Federalni izbori se odigravaju na utorak posle prvog ponedeljka u novembru; ovaj datum je uspostavio zakon iz 1845. za predsedničke izbore (posebno za odabir Izbornog kolegijuma), a proširen je na izbore za Dom zastupnika 1875. godine i na Senat 1914. godine. Utorak je najraniji dan sedmice koji je bio praktičan za anketiranja u ranom 19. veku: građani su možda morali da putuju na ceo dan da bi glasali, a nisu želeli da idu u nedelju, koja je bila dan odmora za veliku većinu njih. Mnoge američke države održavaju predsedničke i druge primarne izbore utorcima.

**[[Crni utorak]]**, u Sjedinjenim Državama, odnosi se na 29. oktobar 1929, početak velike panike oko berze. Ovo je bio utorak posle Crnog četvrtka, koji je označio početak Velike depresije.

U grčkom svetu, utorak (dan sedmice kada je bio Pad Konstantinopolja) se smatra za nesrećan dan. Isto važi i za zemlje koje pričaju španskim jezikom, gde postoji poslovica *En martes, ni te cases ni te embarques* (Utorkom se ne ženi, ni ne počinji putovanja).

## Vanjske veze

* Gde je utorak dobio svoje ime
* Danas je utorak
Srijeda

**Sreda** (ek.) ili **srijeda** (ijek.), četvrti dan sedmice, koji se nalazi između utorka i četvrtka.

Kada se nedelja uzme za prvi dan sedmice, dan u sredini te sedmice je sreda. Odgovarajuće, nemačko ime za sredu je *Mittwoch* (bukvalno "sredina-nedelje") od 10. veka, koje je zamenilo originalno ime: *Wodanstag*.

Prema Bibliji, sreda je dan kada su Sunce i Mesec napravljeni.

Sreda je takođe sredina obične radne nedelje od ponedeljka do petka. Engleski idiom za sredu je "grbav dan", što se odnosi na "prelaženje preko grbe" (prelaženje preko sredine radne nedelje).

## Značajni dani
* **[[Pepeljasta sreda]]** ili pepelnica, prvi dan posta, četrdeset dana pre Vaskrsa ne računajući nedelje.
* **Špijunska sreda** je staro ime dato sredi koja odmah prethodi Vaskrsu, u aluziji izdaje Isusa od strane Jude. 

## Vanjske veze
* Gde je sreda dobila svoje ime
Četvrtak

**Četvrtak** je četvrti dan sedmice, koji se nalazi između srede i petka.

Po nekim konvencijama, četvrtci u godini određuju brojanje sedmica: prva sedmica se definiše kao sedmica koja sadrži prvi četvrtak u godini, itd.

U Ujedinjenom Kraljevstvu, svi opšti izbori od 1935. godine su održani na četvrtak i ovo je postala tradicija, mada ne zakonska obaveza - što znači da se izbori mogu održati bilo kog dana *"sem na subote, nedelje, Badnji dan, Badnje veče, Veliki četvrtak, Veliki petak, javne praznike u bilo kom delu Ujedinjenog Kraljevstva i bilo koji dan predviđen za javnu zahvalnost i tugovanje"*. Objašnjenje koje se ponekad daje za činjenicu da je četvrtak dan za izbore je to da je on bio, u većini gradova, tradicionalni pijačni dan, mada se takođe zna da izbor ima praktične prednosti - rezultati izbora se znaju u petak, tako da nova ili postojeća administracija ima vikend da se organizuje u pripremi za vladu za ponedeljak, prvi dan nove sedmice posle izbora.

U romanu *[[The Hitchhiker's Guide to the Galaxy (roman)|Autostoperski vodič kroz galaksiju]]* Daglasa Adamsa, lik Artur Dent kaže: "Mora da je četvrtak. Nikada nisam voleo taj dan". Nekoliko minuta kasnije planeta Zemlja biva uništena. Tor, po kome je dan dobio ime u germanskim jezicima, pojavljuje se kasnije u Autostoperskoj seriji knjiga i ostalim Adamsovim knjigama.

U Hindu religiji, četvrtak je dan Gurua ili guruvar.

## Imenovani dani
* **[[Veliki četvrtak]]**, je četvrtak pre Vaskrsa, tradicionalno dan čišćenja.
* **[[Crni četvrtak]]** se odnosi na 24. oktobar 1929. godine kada su cene deonica u Njujorškoj berzi (NYSE) znatno pale, sa rekordnom količinom od skoro 13 miliona deonica - veličinom koja se neće preći još 39 godina. Ovaj krah je obeležio početak Velike depresije. (NYSE )
* **[[Klasičan četrvtak]]**, je Klasičan četrvtak u sednici na discord grupi.

## Vanjske veze

* Gde je četvrtak dobio svoje ime
Petak

**Petak** je peti dan sedmice, koji se nalazi između četvrtka i subote.

U većini zemalja sa petodnevnom radnom nedeljom, petak je poslednji radni dan pre vikenda i samim tim se gleda kao razlog za proslavu i rasterećenje, što je u SAD-u dovelo do izraza *TGIF* (skraćenice za *Thank God It's Friday*) - Hvala Bogu, petak je. Petak je i inspiracija za istoimeni lanac restorana.
U nekim kancelarijama, radnicima je dopušteno da nose manje formalnu odeću petkom, što je poznato kao *Casual Friday* ("Opušteni petak").

* U romanu *[[Robinson Kruso]]*, Petko je ime američkog urođenika kanibala koga je spasao protagonista na petak i koji je njemu postao sluga.
* *[[Petak (knjiga)|Petak]]* je knjiga od Roberta A. Hajnlajna.
* *[[Petak (film)|Petak]]* je takođe film sa reperom Ajs Kjubom kao glavnim glumcem.

U Islamu, petak je dan javnog obožavanja u džamijama. U nekim islamskim zemljama, sedmica počinje nedeljom, a završava se subotom, baš kao i jevrejska i hrišćanska nedelja. U ostalim zemljama, kao što su Iran i Avganistan, sedmica počinje subotom a završava se petkom.

Jevrejski sabat počinje zalaskom sunca u petak i traje do zalaska sunca u subotu.

U Hrišćanstvu, petak pre Vaskrsa se slavi kao Veliki petak da označi Isusovo raspeće. Neki Hrišćani se uzdržavaju da jedu meso petkom, i često jedu ribu.

U nekim kulturama, petak se smatra nesrećnim, pogotovo ako je petak trinaesti, gde je 13 nesrećni broj. Nekoliko istorijskih nepogoda koje su se dogodile na petak su poznate kao Crni petak.

## Vanjske veze
* Gde je petak dobio svoje ime
Furongij

**Furongij** (isto tako poznat kao **Kasni kambrij**, **Gornji kambrij**, **Merioneth**, **Croixij** ili **Potsdamij**) je treća i završna geološka epoha kambrijskog perioda. On pokriva razdoblje od prije 501 ± 2 Ma i 488.3 ± 1.7 Ma (miliona godina). Podijeljen je u dvije ICS faze, od kojih je prva (Paibij) imenovana. U to doba su se prvi put pojavili trilobiti, koji služe kao korisni indeksni fosili.

## Literatura
* GeoWhen Database - Late Cambrian