Stećak gosta Milutina

**Stećak gosta Milutina**, člana crkvene hijerarhije Crkve bosanske, pronađen je u selu Humu, opština Foča, Bosna i Hercegovina. Milutin je prezime Crničanin dobio po selu Crnica, udaljenom 12 km. u susjednoj opštini Čajniče.
## Pronalazak
Selo Humsko je 13 km. udaljeno od Foče uzvodno uz Ćehotinu. U selu su, jedan pored drugog, pronađeni nadgrobni spomenik gosta Milutina, i muslimanski nišan.

U potrazi za skrivenim blagom lokalni mještani raskopali su grob 1933. godine kosti su ležale na dubini 1,5 m. U dnu groba oko mrtvaca je bila ograda od dobro uklopljenog kamenja, povrh koga je bila položena poklopna ploča duga oko 2 metra. Brokatno tkanje, od koga je napravljena haljina, imalo je na sebi utkane figure od psa, medvjeda  i zvjezdica. Na tkanju su bili spletovi žice u formi širokih pletenica. Figure i spletovi su načinjeni od zlatne žice. Sve ove figure su oivičene debljim pletenicama od svilenih upredenih tankih gajtana, spletena onako kako se pletu pletenice ženske kose od tri biča. 

Do Ćehotine stećak su svukla dva para volova. Prilikom utovaranja jedan od mještana je povrijedio kičmu i nedugo iza toga, usljed posljedica te povrede  preminuo. Godine 1934. prenesen je u vrt Zemaljskog muzeja u Sarajevu, gdje se još uvijek nalazi. Prenos samog stećka je obavio muzejski preparator Anto Kučan.

Slijedeće godine Vladislav Skarić je dao opis spomenika u radu – Grob i grobni spomenik gosta Milutina na Humskom u fočanskom srezu (GZM, sveska za istoriju i etnografiju, Sarajevo, 1934). Definisao ga je kao spomenik u obliku četverostrane prizme. Skarićev opis je deskriptivne prirode i osim čistih tehničkih podataka koji se tiču stećaka (visina, dužina...) nije ulazio u detaljniju analizu reljefa i crteža. Njegova najveća zasluga je ta da je uspio dešifrirati tekst koji se nalazi na tri strane stećka (istočnoj, južnoj i zapadnoj).
## Opis
Stećak gosta Milutina je jedan od najreprezentativnijih primjeraka ovih nadgrobnih spomenika uopšte. Spomenik je monolit visok 254 cm. Sastoji se iz dva dijela, osnove i stuba sa ornamentima i natpisom. Oba su dijela četverostrane prizme, kod kojih su dvije strane( istočna i zapadna) šire, a kod sjeverne i južne strane širina je manja. Ove uže strane su nejednake širine tako da horizontalni presjek ima oblik trapeza. Osnova je visoka 105 cm, širina većih strana iznosi 63 cm, a kod užih strana južna je široka 55 cm a sjeverna 50 cm.

Gornja prizma je visoka 149 cm. Šire strane iznose po 54 cm, a kod užih strana južna je široka 45 cm. a sjeverna 42 cm. Na jednoj strani je reljef čovjeka u cijeloj njegovoj visini, Sam lik čovjeka, koji treba da ukazuje na pokojnika, dat je šematski, u gornjem dijelu je prikazan frontalno dok su mu noge u profilu. Obučen je u dugu haljinu, vjerovatno sveštenički habitus, sa pritegnutim pojasom i sa knjigom u lijevoj i štapom u desnoj ruci. 

Druge dvije plohe popunjavaju ornamenti u obliku torodiranog užeta. Na četvrtoj plohi su sitne dekoracije, među kojima se ističe čista kružna rozeta. Svi bridovi spomenika, i vertikalni i horizontalni, dekorisani su u vidu vrlo jednostavnog torodiranog užeta.

### Natpis
Na jednoj strani Skarić je pročitao natpis u kojem se spominje gost Milutin Crničanin, visoki starješina Crkve bosanske. Natpis glasi:
::*Va ime tvoje pričista trojice gospodina gosti Milutina bilig rodom Crničanin. Pogibe ino nego li milosti božiei. Žitie a žih u čast bosanske gospode i vlastele i od grčke gospode. A vse vidomo.*

Sadržajno, epitaf gosta Milutina, sadrži samo dvije vjerske formule. Prva se odnosi na spomen svete Trojice. Druga vjerska formula se odnosi na "pogibelj u milosti Božijoj", što je u historiografiji poznato kao česta formula. U latinskoj varijanti glasi: *defuncto dic miserer Deus*.

Na osnovu natpisa, Vladislav Skarić je pretpostavio je da je Milutin živio u 14. ili 15. stoljeću. 

Rasprava o ovom spomeniku traje već skoro 100 god. Stavovi su suprostavljeni.
## Literatura
* Marko Vego, Iz historije srednjovjekovne Bosne i Hercegovine, Svjetlost, Sarajevo 1980.
* Marko Vego, Patarenstvo u Hercegovini u svjetlu arheoloških spomenika, Glasnik Zemaljskog muzeja, NS-Arheologija 18 (1963): 195-212.
* Dubravko Lovrenović, Stećci. Bosansko i humsko mramorje srednjeg vijeka, Naklada Ljevak, Zagreb 2013.
* Dominik Mandić, Bogomilska crkva bosanskih krstjana, Hrvatski povijesni institut, Chicago 1962.
* Maja Miletić, I *Krstjani* di Bosnia alla luce dei loro monumenti di Pietra, Institutum Orientalium Studiorum, Roma 1957.
* Nada Miletić, Stećci – arheološki i likovni aspekt, Bogomilism in the Balkans in the Light of the Latest Research, MANU-SANU-ANUBiH, Skopje 1982, 233-239.
* Lejla Nakaš,  Pismo natpisa stećaka, Godišnjak Centra za balkanološka istraživanja 47 (2018): 177-191.

## Izvori