Božidar Orešković

**Božidar Orešković** (21. kolovoza 1942. — 9. srpnja 2010.) bio je hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.

## Biografija
Pohađao je Akademiju dramskih umjetnosti u Zagrebu, i još kao student je nastupao 
u Zagrebačkom dramskom kazalištu (kasnije Gradsko dramsko kazalište Gavella). Diplomirao je 1965. godine, u klasi profesora Georgija Para. Nakon studija se pridružio ansamblu drame Hrvatskog narodnog kazališta, u kome je ostao do umirovljenja.

Sredinom 1990-ih je osnovao vlastito kazalište, „Teatar 101“, gdje je uprizorio nekoliko vlastitih i tuđih tekstova u obliku malih i pokretnih produkcija, surađujući većinom s kolegama iz matičnog kazališta i s kojima je gostovao u drugim hrvatskim kazalištima. U svom kazalištu je bila popularna monodrama „Ako Boga nema“, za koju je adaptirao tekstove iz djela Dojstojevskog i interpolirao pjesme Vladimira Visockoga.

Filmsku karijeru započeo je 1969. u filmu „Divlji anđeli“,  u režiji Fadila Hadžića, u kojem je igrao najopasnijeg od trojice delinkvenata. Najveću popularnost je ostvario televizijskim ulogama, osobito kao „Riđan“ u televizijskom serijalu „Kapelski kresovi“ (1974), u režiji Ivana Hetriha, po istoimenom romanu Veljka Kovačevića. Za ulogu suca Bracka u Ibsenovoj „Heddi Gabler“ osvojio je Nagradu „Mila Dimitrijević“ (1996). Odlikovao se izuzetnim glumačkim temperamentom, markantnom pojavom, osebujnom bojom glasa i velikom glumačkom izražajnošću.

Osim glumom, bavio se i pisanjem. Napisao je roman „Sedmi dan“ (1993), u kojem je na osebujan način literarno iskazano iskustvo smrti i umiranja. Napisao je osam monodrama, brojne kazališne tekstove, drame i adaptacije, od kojih je mnoge sam uprizorio i u njima nastupao. Njegova komedija „Glasnogovornik“, duhovita i satirična rekapitulacija glumačkog života, u režiji Georgija Para (2009).

Umirovio se 2007. godine, nakon 42 godine rada, odbivši tradicionalni kazališni domjenak, pošto je smatrao da penzioniranje „nije razlog za slavlje“. Nakon toga se okušao u hrvatskim sapunicama.

Potkraj života se povukao na porodično imanje pokraj Velike Gorice. Po njegovoj želji, posljednji ispraćaj održan je samo u krugu najuže obitelji.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Mamutica" kao Pero Matišić (2010.)
* "Sve će biti dobro" kao Branko Macanović (2008.—2009.)
* "Ponos Ratkajevih" kao Otto Wieser (2007.—2008.)
* "Dobre namjere" kao Tomislav Deverić (2007.—2008.)
* "Bibin svijet" kao gdin. Posilović (2008.)
* "Urota" kao Ministar unutarnjih poslova (2007.)
* "Obični ljudi" kao Gustav Sova #1 (2007.)
* "Bitange i princeze" kao gdin. Grobnik (2005.)
* "Milijun eura" kao natjecatelj (2005.)
* "Ptice nebeske" (1989.)
* "Vuk Karadžić" kao Ignjat Brlić (1988.)
* "Priče iz fabrike" kao Braco Kovačić (1985.)
* "Inspektor Vinko" kao Klempo (1984.—1985.)
* "Baza na Dunavu" kao Bata (1981.)
* "Mačak pod šljemom" kao Brico (1978.)
* "Punom parom" kao Drago (1978.)
* "Kapelski kresovi" kao Riđan (1974.)

### Filmske uloge
* "Živi i mrtvi" kao zapovjednik (2007.)
* "Crveno i crno" kao Felix (2006.)
* "Volim te" kao Krešin otac (2005.)
* "Snivaj zlato moje" kao Bacani (2005.)
* "Slučajna suputnica" kao Mrazović (2004.)
* "Konjanik" kao zapovjednik (2003.)
* "Kraljica noći" kao dr. Primorac (2001.)
* "Je li jasno, prijatelju?" kao Davor (2000.)
* "Četverored" kao Gedža (1999.)
* "Zavaravanje" (1998.)
* "Novogodišnja pljačka" kao Vinko Novak (1997.)
* "Zagorje, dvorci" (1997.)
* "Kako je počeo rat na mom otoku" kao Boris Bašić (1996.)
* "Noć za slušanje" kao Boris (1995.)
* "Gospa" kao policajac (1994.)
* "Krhotine - Kronika jednog nestajanja" kao Tomo Livaja (1991.)
* "Orao" kao Dražen (1990.)
* "Ucjena" (1982.)
* "Sitne igre" (1981.)
* "Dva sanduka dinamita" (1980.)
* "Pjesma od rastanka" (1979.)
* "Pucanj" kao Tomo Bradić (1977.)
* "Tri jablana" (1976.)
* "Izdaja" (1976.)
* "Kratka noć" (1970.)
* "Pucanj" (1970.)
* "Divlji anđeli" kao Klej (1969.)
## Reference

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze
*