open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Josip Cmrok

**Josip Cmrok** (Zagreb, 3. srpnja 1932. - Zagreb, 1. listopada 2012.), hrvatski kipar i keramičar.

## Biografija
Josip Cmrok rođen je u Zagrebu, 3. srpnja 1932. Školu primijenjene umjetnosti u Zagrebu završava 1956. godine u klasi profesorice Blanke Dužanec. Godine 1962. diplomirao je na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu u klasi profesora Frana Krišinića. Majstorsku radionicu profesora Vanje Radauša pohađa od 1962. do 1964. godine.

Od 1967. do 1976. djeluje kao slobodni umjetnik. Godine 1976. počinje raditi na Odjelu za obradu plemenitih metala u Školi primijenjenih umjetnosti u Zagrebu. Nedugo nakon toga, počinje raditi i na Odjelu keramičkih tehnika. Odlazi u mirovinu 1997. godine.

Umro je u Zagrebu, 1. listopada 2012. 

## Izvori
Drago Buvač

**Drago Buvač** (Zagreb, 1938. – ), novinar, ekonomski analitičar, komentator i kolumnist, diplomat.

## Biografija
Magistrirao ekonomske znanosti.

Profesionalni novinar od 1962.

Bio je dopisnik *[[Vjesnik]]a*  u Moskvi (1972-1975), novinske agencije *[[Tanjug]]*  u Tokyu (1977-81), *[[Slobodna Dalmacija|Slobodne Dalmacije]]*  u Bruxellesu (1991-93). Bio je novinar free-lancer u Bruxellesu (1993-96) i New Yorku (1996-99).

Bio je veleposlanik Republike Hrvatske u Japanu i Republici Koreji (2001-05).

Objavio je jedanaest knjiga.

Živi i radi u Zagrebu.

### Djela
* *Sovjetska alternativa*  (1977)
* *Anatomija japanskog uspjeha* (1982)
* *Ekonomika sa srcem* (1990)
* *1990: Slom hiperinflacije ili Jugoslavije* (1990)
* *Povratak u kapitalizam* (1990)
* *Nacionaletatizam* (1994)
* *U službi japanskog Cara*, diplomatska kronika (2006)
* *Globalna trilogija*: 
** *Silovanje Evrope* (2007)
** *Spašavanje Amerike* (2008)
** *Cvjetanje trešanja* (2009)
* * Treći krug*, novinarski memoari (2011).
Prerad Detiček

**Prerad Detiček** (Zagreb, 13. listopada 1931.), hrvatski kornist i glazbeni pedagog.

## Biografija
Prerad Detiček studirao je rog na Muzičkoj akademiji u Zagrebu u razredu prof. Dragana Gürtla. Diplomirao je - kao prvi kornist u Hrvatskoj - 1959. godine, a zatim se 1961. i 1962. usavršavao kod Jeana Devémya i Luciena Théveta na pariškom Konzervatoriju.

Bio je član Zagrebačke filharmonije i solist Simfonijskog orkestra RTZ. Za nj se je skladalo više od 30 djela, a napisali su ih ugledni hrvatski skladatelji kao što su Krešimir Baranović, Bruno Bjelinski, Pavle Dešpalj, Anđelko Klobučar, Igor Kuljerić, Rudolf Matz, Stjepan Šulek i ini. Detiček ih je praizveo i snimio te je na taj način obogatio hrvatsku literaturu za rog. Svirao je kao komorni i orkestralni glazbenik u Hrvatskoj i diljem svijeta te kao solist nastupao s renomiranim orkestrima kojima su ravnali poznati dirigenti.

Bio je pedagogom na zagrebačkoj i sarajevskoj Muzičkoj akademiji. U Zagrebu je bio pročelnikom Odsjeka za duhače te prodekanom i dekanom. Čestim je bio članom ocjenjivačkih sudova na raznim glazbenim natjecanjima. Organizator je glazbenih događanja i redaktor notnih izdanja.

Njegovi učenici nagrađivani su glazbenici na natjecanjima diljem svijeta, najpoznatiji među njima je zasigurno Radovan Vlatković.

Počasni je član i predsjednik Hrvatskog društva glazbenih umjetnika i Hrvatskog društva kornista.

## Nagrade
*Nagrada Milka Trnina
*Nagrada Grada Zagreba
*Red Danice hrvatske s likom Marka Marulića

## Literatura
*EKB: Koncert u čast Preradu Detičeku, Hrvatsko slovo, petak, 28. listopada 2011., str. 19.
*Kovačević, Krešimir: »DETIČEK, Prerad«, u: Kovačević, K. (ur.), *[[Muzička enciklopedija]]*, Zagreb: JLZ, 1971., sv. 1, str. 439.

## Izvori

## Vanjske veze
*Hrvatsko društvo glazbenih umjetnika: Prerad Detiče  (životopis)
*Discogs: Prerad Detiček (diskografija)
*Hrvatsko društvo kornista
Saša Broz

**Aleksandra "Saša" Broz** (Zagreb, 19. listopada 1968.), hrvatska kazališna redateljica, unuka jugoslavenskog predsjednika Josipa Broza Tita (1892.-1980.).

## Biografija

Rođena je u Zagrebu u obitelji Miše Broza, Titovog sina. U rodnom gradu je završila osnovnu i srednju školu, a istovremeno je pohađala *Školu za klasični balet i ritmiku*. Baletno školovanje nastavila je u Rusiji na prestižnom *MAXY* (Moskovsko akademsko koreografsko učilište). Po završetku poslijediplomskog studija u Moskvi i ozbiljne povrede stopala, prekida karijeru i vraća se u Hrvatsku gdje upisuje smjer Kazališne režije na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu.

Do sada je režirala u mnogim kazalištima u Zagrebu i okolici (HNK Zagreb, Dramsko kazalište Gavella, &TD, Satiričko kazalište Kerempuh, Teatar Žar ptica, Gradsko kazalište Trešnja u Zagrebu, na Sceni "Gorica" u Velikoj Gorici), a izvan Hrvatske ostvarila je suradnju s Narodnim pozorištem u Tuzli. Bila je višegodišnji suradnik HRT-a  kao redateljica sinhronizacije animiranih filmova i redatelj na posebnim projektima. Četiri puta je režirala dodjelu Nagrade hrvatskog glumišta. Režirala je i otvaranje 50. festivala igranog filma u Puli, a u pulskom INK-u dvije je sezone obnašala funkciju ravnateljice.

## Napomene

## Vanjske veze
* Saša Broz - biografija  na internet stranici HNK Ivana pl. Zajca (pristupljeno 25.11.2013.)
Damir Jugo

**Damir Jugo** (Zagreb, 2. svibnja 1984.) hrvatski je stručnjak za odnose s javnošću i strateško komuniciranje i dekan Edward Bernays Visoke škole za komunikacijski menadžment, jedne od vodećih visokoobrazovnih institucija specijaliziranih za komunikacije i odnose s javnošću u Hrvatskoj i regiji. Autor je knjige „Strategije odnosa s javnošću“, prvog udžbenika posvećenog strateškom komuniciranju i odnosima s javnošću u Hrvatskoj i regiji. 

## [[Obrazovanje]]
Diplomirao je novinarstvo, smjer odnosi s javnošću, 2006. na Fakultetu političkih znanosti u Zagrebu. Magistrirao je 2010. na poslijediplomskom studiju „Jezici i kulture i kontaktu“ Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Mostaru na temu „Primjena strateških odnosa s javnošću u hrvatskim tvrtkama“.
Na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu trenutno završava doktorski studij odnosno doktorsku disertaciju na poslijediplomskom studiju informacijskih znanosti. 

## Profesionalna karijera

Karijeru u odnosima s javnošću započeo je u konzultantskoj kući Hauska & Partner, nakon čega prelazi u agenciju za upravljanje komuniciranjem Millenium promocija.
Kao izvršni direktor, a potom i član Uprave upravljao je brojnim projektima te savjetovao korporacije, organizacije i institucije iz područja gospodarstva, politike, obrazovanja i nevladinog sektora.
Za komunikacijsku podršku projektu „Za žene u znanosti“ L'Oreala i UNESCO-a dobio nagradu Grand PRix Hrvatske udruge za odnose s javnošću (HUOJ) za najbolji CSR projekt u 2008. godini.
Utemeljenjem Edward Bernays Visoke škole za komunikacijski menadžment 2013. godine postaje njezin prvi dekan, ujedno i najmlađi dekan u Republici Hrvatskoj.

## Objavljene knjige i odabrani radovi

* Jugo, Damir (2012): Strategije odnosa s javnošću, Profil knjiga, Novelti Millenium, Zagreb.
* Jugo, Damir (Tomić, Zoran): Komunikacijska strategija Hrvatske za ulazak u EU // Hrvatska i Europa; Strahovi i Nade / Šiber, I. (ur.), Zagreb : FPZG, 2011.. Str. 189-208. 
* Jugo, Damir (Skoko, Božo): Odnosi s javnošću za nevladine i neprofitne organizacije // Odnosi s javnošću za organizacije civilnog društva / B, Hajoš i B. Skoko (ur.).Zagreb: HUOJ, 2009.. Str. 7-21.
Zoran Ferić

**Zoran Ferić** (Zagreb, 2. lipnja 1961.), hrvatski književnik.

Diplomirao je književnost (jugoslavistika) na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Radi kao profesor hrvatskog jezika i književnosti u gimnaziji u Zagrebu. Esejističke i prozne tekstove objavljuje od 1987. u *Poletu*, *Studentskom listu*, *Pitanjima*, *Oku*, *Plimi*, *Godinama novim*, na III. programu Hrvatskog radija. 

## Nagrade

* 2000. Nagrada Ksaver Šandor Gjalski 
* 2001. Nagrada Jutarnjeg lista za najbolje prozno djelo. 
* 2012. Knjižna nagrada Kiklop za prozno djelo godine 
 
## Djela
* *Mišolovka Walta Disneya* (1996)
* *Quattro stagioni : izbor priča s Miroslavom Kišom, Robertom Mlinarcem i Borisom Perićem* (1998)
* *Anđeo u ofsajdu* (2000)
* *Smrt djevojčice sa žigicama* (2002)
* *Otpusno pismo* (2003)
* *Djeca Patrasa* (2005)
* *Simetrija čuda* (2007)
* *Kalendar Maja* (2011)
Ivana Ergić

** Ivana Ergić** (Zagreb, 1972.), hrvatska arhitektica.

Diplomirala je 1998. godine na Arhitektonskom fakultetu  sveučilišta u Zagrebu. Od 1994  aktivno sudjeluje na arhitektonskim natječajima, izložbama, arhitektonskim radionicama samostalno i u suradnji s arhitektima: 
Tomislavom Rukavinom, Vanjom Ilić, Zorislavom Petrićem, Vesnom Milutin, Vedranom Ergić i Markom Murtićem.

2000. godine osniva CAPSULA studio u Zagrebu u kome djeluje s Vanjom Ilić i Vesnom Milutin. Od 2003. godine član je Stručnog savjeta UHA-e . 
2005. godine postala je vanjski suradnik na Arhitektonskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, asistent na kolegijima Arhitektonsko projektiranje III, IV, V.

## Začajnije realizacije - CAPSULA studio
2000.

*Interijer poslovnog prostora EAN Croatia u Zagrebu
*Trg kralja Tomislava, Samobor (Ergić, Ilić, Petrić i Milutin – koautor)

2001.

*Oblikovanje korporativnog namještaja i standarda uređenja interijera prodajnih mjesta HT-a   ( Ergić, Ilić, Milutin).
*Interijer poslovnog prostora Plavi film, Buzin (Ergić, Ilić, Milutin).

2002.

*Promotivni štand kištra, Interliber 2002, Zagrebački Velesajam (Ergić).
*Interijer dvorane A Fakulteta političkih znanosti, Zagreb   (Ergić, Ilić, Milutin).
*Interijer poslovnog prostora Infokod, Zagreb (Ergić, Ilić, Milutin).

2003.

*Promotivni štand transparent book, Interliber 2003, Zagrebački Velesajam (Ergić).
*Scenografija modne revije L’Oreal, Gliptoteka, Zagreb   (Ergić, Milutin).

2004.

*Stambeno poslovna zgrada iz programa POS-a u Cresu  (Ergić, Ilić, Milutin).
*Interijer restorana i recepcije Makronova centra, Zagreb  (Ergić, Milutin).
*Promotivni štand 100%  book, Interliber 2004, Zagrebački Velesajam. (Ergić).
*Interijer stambenog prostora u Bosanskoj ulici u Zagrebu (Ergić, Milutin).
*Oblikovanje i uredništvo Kataloga natječaja za poslovnu zgradu Erstebank u Zagrebu. (Ergić, Milutin).

2005.

*Stambena zgrada u Rematama, Zagreb, (Ergić, Milutin).
*Rekonstrukcija i dogradnja obiteljske kuće na Markuševcu, Zagreb, (Ergić, Milutin).
*Stambena zgrada na Trešnjevci, Zagreb  (Ergić, Milutin).
Marija Freudenreich

**Marija "Micika" Freudenreich** (Zagreb, 28. kolovoza 1863. - Zagreb, 18. siječnja 1944.), hrvatska operna pjevačica.

Kći je glumca Josipa Freudenreicha, a učenica Ivana Zajca. Karijeru je počela kao dramska glumica, a poslije je pjavala u operi kao sopranistica i jedna je od najboljih hrvatskih operetnih primadona.

Bila je članica opere HNK u Zagrebu, te neko vrijeme djelovala u Grazu. Od 1911. - 1920. godine bila je nastavnica pjevanja, deklamacije i mimike u školi HGZ-a. Prva je hrvatska interpretkinja Beethovenove Marzeline ("Fidelio"), Offenbachove Olimpije ("Hoffmanove priče"), Puccinijeve Musette ("La Boheme").
Ivan Either

**Ivan Either** (u spisima također: *Eyther*, *Ajther*, itd.) (umro u Zagrebu, 1822.), zagrebački graditelj.
Bio je podrijetlom iz Moravske, otkuda je došao u Zagreb 1775. godine. Vodio je gradnje i radio nacrte za zgrade i gradske predjele. Bio je vodeći gradski arhitekt posljednja dva desetljeća 18. stoljeća. Godine 1808.-1809. povjerena mu je obnova Banskih dvora za bana Ignaca Gyulaya. Radio je planove za adaptaciju kuće Oršić u Ćirilometodskoj 5 za gradsku vijećnicu. Prilikom posjeta cara Franje II Zagrebu, radio je dekoraciju i osvjetljenje Gornjega grada. Sačuvan je niz njegovih nacrta za razne objekte u Zagrebu (palača Vojković, franjevački samostan, isusovački kolegij, bolnica na Harmici, gradska ubožnica), koji većinom predstavljaju snimke postojećeg stanja. Ivan Either bio je bratučed graditelja Jurja Eithera, s kojim je imao zajednički obrt. Godine 1795. zapošljavali su 36 pomoćnika i 7 naučnika.

## Literatura
* Đurđica Cvitanović, Neki radovi Ivana Eithera, zagrebačkog graditelja iz 18. stoljeća, *Iz starog i novog Zagreba* VI, Zagreb, 1984.
* Lelja Dobronić, *Bartol Felbinger i zagrebački graditelji njegova doba*, Zagreb, 1971.
* Ivy Lentić Kugli, O djelatnosti zidarskog majstora Joannesa Eythera krajem 18. stoljeća u Zagrebu, *Peristil* br. 22, Zagreb, 1979.
Andrija Fijan

**Andrija Fijan** (Zagreb, 4. rujna 1851. - Zagreb, 26. rujna 1911.), hrvatski glumac i redatelj.

## Biografija
Rođen je u Zagrebu u obitelji kazališnog krojača. Prvi put nastupa na zagrebačkoj pozornici 1873. kao dragovoljac, a od 1878. do 1909. stalni je član Hrvatskog narodnog kazališta. 1898. godine postaje ravnatelj drame, a 1907. kazališni intendant.

U svoju blistavu karijeru ugradio je gotovo petsto odigranih uloga najšireg raspona, a ostalo je zabilježeno da je bio najbolji hrvatski interpret Shakespearea.  Nastupao je u mnogim efektnim i vješto skrojenim djelima tadašnjeg zabavnog repertoara i bio česti partner Mariji Ružički Strozzi. Tijekom 38 godina glume, osim u repertoaru klasika i romantika, pokazao je puno majstorstvo i u tada novim naturalističkim dramama, ponajprije ruskih pisaca, a potom i u dramama Ibsena, Björnsona i Hauptmana.  Bio je najistaknutiji predstavnik takozvanog "deklamatorskog stila" u hrvatskom kazalištu, a Branko Gavella ga je nazvao "arhitepom glumca"-
Ivica Gluhak

**Ivica Gluhak** (Konjščina, kraj Zlatara, 1922. - Kordun, 1941.) bio je sudionik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj.

## Biografija
Rođen je 1922. godine u Konjščini. Kao dječak, preselio se u Zagreb zbog izučavanja trgovačkog zanata. Godine 1939., primljen u Savez komunističke omladine Jugoslavije.

Poslije okupacije Jugoslavije 1941., kao član zagrebačkog Mjesnog komiteta Saveza komunističke omladine Jugoslavije, Gluhak je bio jedan od organizatora borbenih omladinskih grupa u Zagrebu. Zajedno s Antom Milkovićem i Rudolfom Kroflinom, sudjelovao je u diverziji na pruzi Zagreb-Sisak.

Dana 15. srpnja 1941. godine, Gluhak je sam zapalio ustaško skladište sijena u Kustošiji. Bio je i jedan od članova grupe zagrebačkih skojevaca koji su, 4. kolovoza 1941. godine, pod vodstvom Slavka Komara, izvršili napad iz Botaničkog vrta na pripravnike Pavelićevog „Tjelesnog zdruga“. Tada je bilo ranjeno 28 ustaša. Akcija je izazvala paniku u ustaškim i njemačkim redovima i zbog nje je uhićeno i ubijeno oko 700 ljudi.

Sljedećeg dana, 5. kolovoza, uhićen je i Ivo Gluhak. Osuđen je na smrt, ali pošto nije ništa priznao, kazna mu je, kao malodobniku, zamijenjena na dvije godine zatvora. Tijekom služenja kazne, Ivo je stekao povjerenje upravnika zatvora, koji ga je puštao u grad bez policijske pratnje. Tako je uspio stupiti u vezu sa svojim starijim bratom Vladom, koji je tada bio jedan od partijskih rukovodilaca u Zagrebu, i da se uz njegovu pomoć prebaci na oslobođeni teritorij, na Kordun.

Poginuo je u prvim borbenim redovima, u sukobu s nadmoćnim neprijateljskim snagama, u listopadu 1941. godine.

Ukazom Prezidija Narodne skupštine Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 20. prosinca 1951. godine, proglašen je za narodnog heroja.

## Izvori
Juraj Either

**Juraj Either** (u spisima također: *Eyther*, *Ajther*, itd.) (rođen 1786., umro u Zagrebu, 20. studenog 1847.), zagrebački graditelj.
Bio je podrijetlom iz Moravske. Rad je započeo zajedno s graditeljem Ivanom Eitherom, s kojim je bio rodbinski povezan, a nakon njegove smrti 1822., preuzeo je i njegove poslove. Radio je nacrte i vodio građevinske poslove. Navodno je kupio kapelu sv. Ivana ispred Mesničkih vrata koju je uredio za svoju kuću. Oko 1817. za zagrebačkog biskupa Maksimilijana Vrhovca radio je na obnovi dvorca Stubički Golubovec, gdje je sljedećih godina sagradio i majur. Projektirao je župni dvor u Donjoj Stubici (1820.) i kaptolsku kuriju u Sesvetskom Kraljevcu (1826.), te sudjelovao u natječaju za zgradu Velikog Kaptola u Sisku. Bio je gradski prisjednik i aktivni član graditeljskog ceha u Zagrebu. Zbog jednostavnosti njegove arhitekture, nastale u doba klasicizma, stil Jurja Eithera naziva se tradicionalni funkcionalizam prve polovice 19. stoljeća.

## Literatura
* Lelja Dobronić, *Bartol Felbinger i zagrebački graditelji njegova doba*, Zagreb, 1971.
Josip Gigl

**Josip Gigl** (? – Zagreb, 25. siječnja 1808.), zagrebački graditelj.

Po struci je bio geometar, a radio je za biskupa Maksimilijana Vrhovca. Sačuvan je njegov nacrt iz 1806. za Ribnjak istočno od biskupskog dvora. Umro je u dobi oko 60 godina i pokopan na nekadašnjem groblju sv. Petra. Zasad nisu poznati njegovi radovi.

U Zagrebu je početkom 19. stoljeća postojalo više graditelja i umjetnika s prezimenom Gigl. Do danas nisu u potpunosti razgraničene njihove ličnosti i djela. Jedan od njih naslijedio je Josipa Gigla u službi biskupa Vrhovca, te je radio nacrte za Vrhovčev dvorac Stubički Golubovec. Treći je Ivan Martin Gigl, poznat kao kipar i štukater, također radio u spomenutom dvorcu.

## Literatura
* Lelja Dobronić, *Bartol Felbinger i zagrebački graditelji njegova doba*, Zagreb, 1971.
Bartol Felbinger

**Bartol Felbinger** (Eger , 15. rujna 1785. - Zagreb, 17. veljače 1871.), zagrebački graditelj.

Najznačajniji je domaći graditelj u prvoj polovici 19. stoljeća, te istaknuti predstavnik arhitekture klasicizma u Zagrebu i kontinentalnoj Hrvatskoj. U Beču je radio kao zidarski pomoćnik kod F. Wipplingera te F. Zaunera, direktora Akademije likovnih umjetnosti, a zatim kao crtač na izgradnji dvorca Laxenburg. Nakon šest godina boravka u Beču, postao je vrhunski crtač arhitektonskih nacrta. U Zagreb je došao 1809. godine, od kada se javlja na svim većim javnim i brojnim privatnim projektima. 
Među brojnim njegovim radovima reprezentativnošću se osobito ističu nerealizirani projekti za đakovačku katedralu.

### Projekti i izvedbe

* kuća u Basaričekovoj 3 (1816.)
* kuća u Habdelićevoj 2 (1821.)
* pročelje ljekarne u Kamenitoj 9 (1823.)
* pregradnja ljetnikovca biskupa Alagovića u Novoj vesi 86 (1824.)
* dogradnja vlastite kuće u Radićevoj 70 (1820-24.)
* uglovnica u Mesničkoj 49 (1826.)
* zgrada na Trgu bana Jelačića 15 (1827.)
* dogradnja grkokatoličkog sjemeništa u Ćirilometodskoj (1827.) i kapele sv. Vasilija uz nju (1828.)
* skladišna zgrada u Kožarskoj (prije 1830., pripada kući u Radićevoj 32)
* škola u Opatičkoj 32 (1839.)
* dogradnja lječilišne zgrade u Varaždinskim Toplicama (1820.)
* općinska vijećnica u Samoboru (1824.-26.)

### Nerealizirani projekti
* župna crkva u Novom Sadu (1812., izgubljen)
* katedrala u Đakovu (1817.)
* pregradnja dvorca Erdoedy u Jastrebarskom (1820., 1822.)
* adaptacija gradske vijećnice kraj kazališta (1823., izgubljen)
* zgrada Zagrebačke županije na Markovu trgu (1841., izgubljen)
* projekti za Dvorac Januševec (1830.)

### Atribuirani projekti
* župna crkva u Glini (1824.-26.)
* trijem na ulazu u Jurjevsko groblje (1825.-27.)
* kuća u Opatičkoj 16 (1824.)
* kuća na Markovićevu trgu 1 (1826.)
* kuća u Vlaškoj 40 (1826.-29.)
* kuća na Tuškancu 100 (1826.-29.)
* kuća u Opatičkoj 23 (1826.-29.)
* trijem i ulični portal na palači Magdalenić-Drašković u Demetrovoj 7 (1834.)
* kuća u Demetrovoj 9 (1832.-33.)

### Izvedbe
* Palača Dömötörffy u Radićevoj 32 (1815.)
* kuća u Opatičkoj 18 (1838.)
* zgrada u Ilici 44 (1844.)

## Literatura
*Lelja Dobronić: *Bartol Felbinger i zagrebački graditelji njegova doba*, Zagreb, 1971.
*Đurđica Cvitanović: Bartol Felbinger i mogućnost njegova utjecaja na postbaroknu sakralnu arhitekturu Banije, *Radovi Arhiva JAZU* br. 2, Zagreb, 1975.
* Dragan Damjanović: Projekti za izgradnju đakovačke katedrale s kraja 18. i iz prve polovine 19. stoljeća, *Peristil, Zbornik radova za povijest umjetnosti*, br. 50., Zagreb, 2007., str. 141 – 156.
Ernest Fišer

**Ernest Fišer** (Zagreb, 2. svibnja 1943. - Varaždin, 7. studenoga 2024.), pjesnik, esejist, književni i likovni kritičar.

## Biografija
Gimnaziju je završio u Varaždinu, a diplomirao je na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Bio je urednik ''Radio Čakovca'', direktor Hrvatskog narodnog kazališta u Varaždinu i urednik u nakladnoj kući *Zrinski* u Čakovcu. U književnosti se javlja *Pjesmom o majci*. Na Županijskom sudu u Varaždinu protiv njega se vodi kazneni postupak zbog navodnog gospodarskog kriminala ostvarenog u Varaždinskim vijestima, gdje je bio direktor.

## Djela
* *Nagrizeni anđeo* (1965.)
* *Drugi silazak*
* *Ishodišta* (1972.)
* *Barokni iluzionizam Ivana Tangera*
* *Morje zvun sebe* (1978.)
* *Sjeverozapad*
* *Majstori zebnje* (1982.)
* *Dekantacija kajkaviania* (1981.)
* *Otisci* (1989.)
* *Varaždinski nocturno*

## Izvori
* *Hrvatska enciklopedija* LZMK, svezak 3., Zagreb, 2001.

## Vanjske veze
* ''Pohvala tihom slogu. Izabrane pjesme''
Zoran Gogić

**Zoran Gogić** (Zagreb, 30. ožujka 1955.) je hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.hrvatska

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Larin izbor" kao upravitelj (2012.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao povjesničar umjetnosti (2010.)
* "Mamutica" kao Marko Brkić (2010.)
* "Sve će biti dobro" kao Dominik Štajner (2008.-2009.)
* "Zakon ljubavi" kao Franjo Papić (2008.)
* "Hitna 94" kao Žarko (2008.)
* "Stipe u gostima" kao čovjek s psom (2008.)
* "Zauvijek susjedi" kao vlasnik dućana (2007.)
* "Bitange i princeze" kao šljaker (2007.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao carinik #1 (2007.)
* "Zabranjena ljubav" kao Jure Šarić (2006.-2008.)

### Filmske uloge
* "Takva su pravila" kao muškarac u čekaonici (2014.)
* "Leo i Brigita" kao Brigitin susjed (1989.)
* "Terevenka" (1987.)
* "Mala pljačka vlaka" (1984.)
* "Povratak" (1979.)

### Sinkronizacija
* "Sara i patka" kao pripovjedač (2015.)
* "Pingvini sa Madagaskara" kao Kompa (2014.)
* "Avioni 2: Nebeski vatrogasci" kao Vili (2014.)
* "Ljepotica i zvijer" kao Lumier (2010.)
* "Barbie i tri mušketira" kao Filip (2009.)
* "Priča o mišu zvanom Despero" kao kralj kraljevstva Dor, bijeli miš (2008.)
* "Auti" kao Peterbilt (2006.)
* "Tko je smjestio Crvenkapici" kao vuk (2006.)
* "Madagaskar 1, 2, 3" kao Kompa (2005., 2008., 2012.)
* "Izbavitelji" kao policajac #2 (2004.)
* "Kralj lavova 3: Hakuna Matata" kao Trčko (2004.)
* "Kralj lavova 2: Simbin ponos" (2003.)
* "Tom i Jerry kao klinci" kao Tyke (1992.)

## Vanjske veze
*
*Stranica na Gavella.hr
Katarina Fuček

**Katarina Fuček** (Ferdinandovac, 11. travnja 1957.) potpredsjednica Sabora.

## Životopis i dužnosti
Gradonačelnik grada Varaždina (1990.-1992.), potpredsjednica Sabora i HDZ-a (1992.-1995.), saborska zastupnica HDZ-a (1992.-2000.), članica Vijeća Hrvatske radiotelevizije (1992), potpredsjednica Sabora (1992-1994), članica saborskog Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav (1994), članica Odbora za obilježavanje 50. obljetnice Bleiburških žrtava i žrtava Križnog puta (1995), članica saborskog Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu (1995), članica Odbora za obilježavanje 15. svibnja kao spomendana Bleiburških žrtava i žrtava Križnog puta (1996), članica Vijeća Hrvatske radio televizije iz reda zastupnika (1996), članica Odbora za naobrazbu, znanost i kulturu (1999.), 14. na stranačkoj listi HDZ-a u 2. izbornoj jedinici za Sabor (2003), potpredsjednica saborskog Odbora za informiranje, informatizaciju i medije (2004.-2007.), potpredsjednica Gradske skupštine Zagreba (2005), predstojnica Ureda predsjednika Vlade RH (2008.-2009.), glavni tajnik gradskog odbora HDZ Zagreb (2010.), predsjednica zajednica žena "Katarina Zrinski" (2010.), članica Predsjedništva HDZ (2010.).

## Ostale dužnosti
* Vjesnik d.d. Zagreb, članica nadzornog odbora (1996.-2000.)
* PBZ d.d. Zagreb, članica nadzornog odbora (1995.-1996.)
* Narodne novine d.d., generalni direktor (1995.-2000.)
* HRVATSKA MATICA ISELJENIKA Zagreb, ravnateljica (2006-2008)
* ZAGREBAČKI HOLDING d.o.o., članica nadzornog odbora (2007-2008)
* Zagrebački velesajam d.o.o., članica nadzornog odbora (2005.-2007.)

## Privatni život
Udana je za Stjepana Fučeka i majka je dvoje djece. 

## Izvori
Eliza Gerner

**Eliza Gerner** (Sombor, 30. kolovoza 1920. - Zagreb, 11. kolovoza 2013.), hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija
### Karijera
Eliza Gerner započela je glumačku karijeru u rodnom gradu, a 1948. dolazi u Zagreb kako bi pohađala Dramski studio koji je vodio Tito Strozzi. Od 1948. članica je Drame HNK-a u Zagrebu. Tijekom karijere glumila je na hrvatskom, njemačkom i mađarskom na mnogobrojnim pozornicama i bila angažirana i u kazalištima u Rijeci, Rostocku i Berlinu.

U mnoštvu uloga koje je odigrala ističu se Melita (Krleža, Leda), Kleopatra (Shaw, Cezar i Kleopatra), Klara (Goethe, Edmont), Katarina (Ostrovski, Oluja) i nedostižna Lidija u Staromodnoj komediji Arbuzova. Autorica je nekoliko knjiga memoarskih zapisa, kojima je obuhvatila cjelokupno zagrebačko kazališno poraće.

### Privatni život
Bila je dugogodišnja glumačka i bračna partnerica Tita Strozzija. U njihovu je braku rođena kći Maja Strozzi, majka glumice Dore Fišter Toš.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Naša kućica, naša slobodica" (1999.)

### Filmske uloge
* "Nestajanje" kao Suzana (2004.)
* "Generalov carski osmijeh" kao umirovljena glumica (2002.)
* "Kuća duhova" kao barunica (1998.)
* "Tri muškarca Melite Žganjer" kao Agata (1998.)
* "Kontesa Dora" kao gazdarica (1993.)
* "Born to Ride" kao Elizabeth Devers (1991.)
* "Leo i Brigita" kao Ana Kovač (1989.)
* "Terevenka" (1987.)
* "Trgovci i ljubavnici" (1986.)
* "Ljubavna pisma s predumišljajem" kao Melitina majka (1985.)
* "Radi se o našim pismima" (1980.)
* "Trst" kao Anamarija (1951.)

## Vanjske veze
*
Jadranka Elezović

**Jadranka Elezović** (Zagreb, 8. svibnja), hrvatska glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Dolina sunca" (2009.)
* "Zauvijek susjedi" kao Nena (2007.)
* "Cimmer fraj" kao Jela (2007.)
* "Zabranjena ljubav" kao Ruža Barišić (2006.-2007.)

## Vanjske veze
*
*Stranica na Kazalište Kerempuh 

## Izvori
Nina Erak

**Nina Erak** (Zagreb, 12. veljače 1956. – Zagreb, 9. kolovoza 2025.), jugoslavenska i hrvatska glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Na Granici" kao Zorka (2018.)
* "Stipe u gostima" kao Višnja (2010.)
* "Zakon!" kao Božena (2009.)
* "Stipe u gostima" kao prodavačica (2008.)
* "Dirigenti i mužikaši" kao Mica (1990.)
* "Putovanje u Vučjak" kao Jozefina (1986.)

### Filmske uloge
* "Kotlovina" kao liječnica (2011.)
* "Zagorski specijalitet" kao Đurđa (2010.)
* "Čovjek ispod stola" kao gradonačelnica (2009.)
* "Duga mračna noć" (2005.)
* "Potonulo groblje" kao Ana Fuchs (2002.)
* "Djed i baka se rastaju" kao Ruža (1996.)
* "Bunda" (1987.)
* "Horvatov izbor" (1985.)
* "Za sreću je potrebno troje" (1985.)
* "Ambasador" kao Markova supruga (1984.)
* "Zadarski memento" (1984.)
* "Treći ključ" (1983.)
* "Kiklop" (1983.)

## Vanjske veze
*
*Stranica na Kazalište Kerempuh 

## Izvori
Zef Gashi

**Zef Gashi** SDB, (gdjegdje Josip Zef Gashi) (Pešter/Brus kod Lipljana, Priština, 4. prosinca 1938.) je barski nadbiskup.

Nakon završetka osnovne škole u jesen 1955. pohađao je klasičnu gimnaziju u Zagrebu i Rijeci, nakon toga završio je filozofiju u Ljubljani i teologiju u Zagrebu. Primio je svećeničko zvanje 29. lipnja 1969. u Zagrebu; zatim od 1970. do 1992. službuje u Prištini. Bio je ravnateljem Albanskoga katehetskoga instituta u Skadru (1992. – 1998.). Prije prijema nadbiskupske časti (19. rujna 1998.), bio je članom Salezijanske družbe Sv. Ivana Bosca u Rimu, Slovenska provincija sa sjedištem u Ljubljani.

## Literatura
*http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bgashi.html
*http://www.montenegrina.net/pages/pages1/religija/barska_nadbiskupija_i_nadbiskupi.htm
*Leksikonski članak *Barska nadbiskupija i barski nadbiskupi.* **u:** Rastoder, Šerbo; Andrijašević, Živko M. (ur.) *Istorijski leksikon Crne Gore*, sv. A-Crn, Daily Press – Vijesti, Podgorica, 2006., 
*Bell, Imogen (ed.) *<u>Central and South-Eastern Europe 2003</u>*, 3rd Edition, Europa Publications, 2002., , str. 615.

## Izvori
Tonko Fabris

**Tonko Fabris** (Zagreb, 22. travnja 1979.), hrvatski akademski kipar.

## Biografija
Potječe iz korčulanske obitelji kamenoklesara i kipara stoga je njegovo školovanje i odabir životnog poziva bio logičan slijed. Nakon osnovne škole upisao je Školu za primijenjenu umjetnost i dizajn u Zagrebu koju je završio 1997. godine. Iste godine upisuje zagrebačku Akademiju likovnih umjetnosti, odjel kiparstvo. Nakon dvije godine studija odlazi na odsluženje vojnog roka nakon čega nastavlja studij u klasi profesora Gračana. Diplomirao je 2007. godine.

Tijekom i nakon školovanja radio je s ocem Vinkom Fabrisom, akademskim kiparom, na brojnim poslovima konzerviranja i restauriranja kamene plastike od kojih izdvaja restauraciju renesansnih kamenih elemenata palače Arsan na Cresu, obnovu rigalica i fijala na pročeljima zagrebačke Katedrale, zatim izradu grbova, ograde balkona i replike kamene skulpture Madone s djetetom na zabatu Nadbiskupskog dvora u Zagrebu. Sudjelovao je u izradi faksimila kamene skulpture Krista prema originalnoj skulpturi Frana Kršinića na groblju sv. Ane u Osijeku, stradaloj u Domovinskom ratu. Radio je na obnovi kamenih detalja gotičkih crkava u Hrvatskoj stradalih u ratu.

Tijekom istog razdoblja modelirao je i klesao u kamenu vlastite skulpture i sudjelovao na zajedničkim izložbama studenata ALU.

Između 2006. i 2009. Fabris je bio suradnik likovnih radionica u Knjižnicama Vladimira Nazora i likovnih radionica za djecu u Galeriji Klovićevi dvori u Zagrebu. Od 2009. godine zaposlen je u Hrvatskom restauratorskom zavodu, u Odjelu za kamenu plastiku u sklopu kojeg sudjeluje na brojnim konzervatorsko-restauratorskim projektima i programima u Hrvatskoj (dvor Veliki Tabor u Humu Košničkom, zapadno pročelje cistercitske crkve u Topuskom; kapela sv. Trojstva starog gradg Sokolca u Brinju, gotička crkva sv. Marije Magdalene u Zrinu, crkva sv. Vlaha u Dubrovniku i dr.)

Autor je javnog spomenika, biste dr. Ivana Šretera koja je postavljena u Pakracu 2009. u spomen na njegov život i stradanje u Domovinskom ratu. Također je autor skulpture koju Zaklada dr. Ivan Šreter svake godine dodjeljuje kao nagradu autoru najbolje nove hrvatske riječi.

## Izvori
* Pogledati 

## Vanjske veze
* http://tonkofabris.com/  Službena stranica
* Hrvatski restauratorski zavod, Odjel za kamenu plastiku, Tonko Fabris
Franjo Fugger

**Franjo Fugger** (Zagreb, 3. siječnja 1846. - Zemun, 8. srpnja 1914.) je zaslužni hrvatski veterinar, voćar, povrtlar, vinogradar, uzgajač industrijskog bilja, prosvjetni i kulturni radnik.

Obnašao je visoke veterinarske dužnosti u Karlovcu, Sisku i Zemunu. Dok je djelovao kao županijski veterinar u Karlovcu, suzbio je goveđu kugu. Dok je djelovao u Sisku kao podžupanijski veterinar, bio je tajnik sisačke podružnice Hrvatsko-slavonskog gospodarskog društva. U Zemunu je bio kotarski i gradski veterinar, a također je obnašao dužnost tajnika podružnice Hrvatsko-slavonskog gospodarskog društva.

U Sisku i Zemunu unapređivao je voćarstvo, povrtlarstvo i vinogradarstvo. Zaslužan je za uvođenje uzgoja hmelja.

Zadnje je godine života proveo u Zemunu. Ondje se okrenu prosvjećivanju mjesnog pučanstva. U tom je pravcu utemeljio čitaonice i pučke knjižnice.

## Povezano
* Nikola Fugger

## Literatura
* Hrvatski leksikon, natuknica Fugger, Franjo; Naklada leksikon doo, Zagreb, 1996.

## Vanjske veze
* http://imehrvatsko.net/profile/129213
Sanda Dubravčić

**Sanda Dubravčić-Šimunjak** (Zagreb, 24. kolovoza 1964.) je hrvatska klizačica i ugledna liječnica.

## Biografija
Sanda Dubravčić je na međunarodnim natjecanjima svojedobno nastupala za Jugoslaviju. Kao članica Klizačko-koturaljkaškog kluba »Medveščak« osvojila je srebrno odličje na Europskom prvenstvu u umjetničkom klizanju 1981. Nastupala je na Zimskim olimpijskim igrama 1980. u Lake Placidu, gdje je osvojila 11. mjesto, i na Zimskim olimpijskim igrama 1984. u Sarajevu, gdje je osvojila 10. mjesto. Sanda Dubravčić jedina je hrvatska sportašica koja je imala čast upaliti olimpijski plamen na Olimpijskim igrama (Sarajevo 1984.).

Sanda Dubravčić, danas uspješna liječnica, članica je Medicinske komisije Međunarodne klizačke organizacije (*International Skating Union*) za Hrvatsku, a često je angažirana i kao sutkinja na međunarodnim klizačkim natjecanjima. Kao članica Hrvatskog olimpijskog odbora bila je šefica hrvatske delegacije 1992. na ZOI u Allbertvilleu i 1994. na ZOI u Lillehammeru.

## Značajnija natjecanja

## Reference

## Vanjske veze
* Sports-reference profile: Sanda Dubravčić  
* ISU: ISU Council & Committee Members  
* 
* Službene stranice Hrvatskog klizačkog saveza  
* KKK Medveščak: Povijest kluba (službene stranice)
* REGIONALNI TJEDNIK Online – Gordana Igrec: Skijanje postalo bolje od klizanja
Gvozden Srećko Flego

**Gvozden Srećko Flego** (Zagreb, 1. travnja 1946., hrvatski sveučilišni profesor, političar.

## Biografija

Rođen je 1946. godine u Zagrebu. Doktorirao filozofiju 1983. godine, boravio na nekoliko stručnih usavršavanja u inozemstvu, stipendist Kluba Hrvatskih Humboldtovaca (1978.-1979.)

Član redakcija časopisa: "Praxis", "Kulturni radnik", "Filozofska istraživanja", "Synthesis philosophica" (1971.-91.); asistent, docent pa izvanredni i redoviti prof. na Odsjeku za filozofiju Filozofskog fakulteta u Zagrebu (1974.-); tajnik (1976.-78.) potom predsjednik (1984.-86.) Hrvatskog filozofskog društva; suosnivač i ko-urednik različitih biblioteka; suorganizator i organizator više od desetak međunarodnih filozofskih skupova u Hrvatskoj i inozemstvu; kodirektor 13 sesija međunarodnih poslijediplomskih tečajeva u Interuniverzitetskom centru u Dubrovniku (1984.-2002.); međunarodni suradnik Collège International de Philosophie (Paris, 1992.-98.); član pa predsjednik Komisije za visoko obrazovanje Instituta otvoreno društvo Hrvatska (1994.-2000.); član međunarodnog Izvršnog odbora Higher Education Support Program (HESP), Open Society Institute (OSI), Budimpešta/New York, u kojem obavlja različite funkcije (1994.-8.); gostujući profesor na Central European University, Budimpešta (1995.-6.).

Bio šef je Katedre za političku i socijalnu filozofiju te filozofsku antropologiju, Odsjek za filozofiju (1997.-2002.); član međunarodnog Savjeta Interuniverzitetskog centra (IUC), Dubrovnik (1998.-2002., 2004.-); član pa predsjednik (1998.-2002.) Hrvatske udruge za društvene i humanističke znanosti (HUDHZ); član Izvršnog odbora Hrvatskog helsinškog odbora (2000.-2.); vanjski član Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Sabora (2001.-2002.); direktor 1. clustera poslijediplomskog studija The European Regional Master in Democracy and Human Rights in South-East Europe, Sarajevo - Bologna (2000.-); ministar znanosti i tehnologije (2002.-3.).

## Izvori
* http://www.sdp.hr/u-saboru/zastupnici/i-izborna-jedinica/gvozden-flego/  (pristupljeno 2. listopada 2013.)

## Vanjske veze
* Gvozden Srećko Flego, Zastupnici 6. saziva Hrvatskoga sabora 
* Gvozden Srećko Flego
Ferdo Goglia

**Ferdo Goglia** (1869. - 1943.) bio je prvi  hrvatski školovani konzervator restaurator.Po školovanju kemičar,slikanje je učio kod Otona Ivekovića. Konzerviranje restauriranje slika učio je u Beču,Budimpešti i Münchenu. Na zagrebačkoj akademiji likovnih umjetnosti  predavao je  tehnologiju slikarstva.Bio je  stručni savjetnik Strossmayerove galerije,te  dopisni član Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti (ondašnje JAZU).
## Dodatna literatura
Vokić,D. Ferdo Goglia i Zvonimir Wyroubal - začetnici sustavne restauratorske dokumentacije u Hrvatskoj, Muzeologija 41/42,Zagreb 2007.
## Vanjske veze
## Izvori
Jakov Dugandžić

**Jakov Dugandžić** (Čitluk, kraj Mostara, 1. prosinca 1905. - koncentracijski logor Stara Gradiška, ljeto 1942) je bio sudionik Narodnooslobdilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija
Rođen je 1905. godine u Čitluku, kraj Mostara. Od lipnja 1930. godine, radio je u „Zagrebačkom električnom tramvaju”. Aktivno je radio na organiziranju sindikata među radnicima u ZET-u. Godine 1934., bio je uhićen zbog ilegalnog revolucionarnog rada. U zatvoru je proveo šest mjeseci, ali pošto Sudu za zaštitu države ništa nije priznao, pušten je zbog nedostatka dokaza.

Godine 1935., postao je članom Komunističke partije Jugoslavije. Sudjelovao je u radničkim demonstracijama, a 1936. je bio jedan od organizatora višednevnog štrajka tramvajskih radnika. U organizaciji zagrebačke ćelije KPH i Jakova Dugandžića, radnici ZET-a organizirali su obustavu prometovanja za 1. svibnja 1940. i na taj način obilježili Praznik rada. Policija je nakon toga uhitila mnoge aktiviste, među njima i Jakova, koji je bio sproveden u logor kod Koprivnice. Krajem 1940., vratio se u Zagreb, nastavio ilegalni rad i postao članom Rajonskog komiteta KPJ za Trešnjevku.

Okupacija Jugoslavije 1941. zatekla ga je u Zagrebu. I poslije toga je nastavio ilegalni rad. Radio je na povezivanju i učvršćenju organizacije KPJ i pripremama za oružani ustanak. Bio je jedna od veza preko koje su članovi KPJ odlazili iz okupiranog Zagreba na teren zbog sudjelovanja u oružanim akcijama. Tijekom odlaska na izvršenje partijskog zadatka, prepoznao ga je jedan ustaša u Frankopanskoj ulici i uhitio 30. rujna 1941. godine. U zatvoru je bio podvrgnut mučenju i zlostavljanju, ali ništa nije priznao. Poslije mučenja u Zagrebu, odveden je u koncentracijski logor Stara Gradiška, gdje je ubijen u ćeliji smrti 1942. godine.

Ukazom predsjednika FNRJ, Josipa Broza Tita, 29. studenog 1953. godine, proglašen je za narodnog heroja.

## Izvori
Pavica Gvozdić

**Pavica Gvozdić** (Sremska Mitrovica, 29. lipnja 1937. – Tuheljske Toplice, 9. prosinca 2023.), pijanistica i glasovirska pedagoginja.

Pavica Gvozdić je jedna od najistaknutijih hrvatskih pijanistica, diplomirala je i magistrirala u razredu prof. Svetislava Stančića na zagrebačkoj Muzičkoj akademiji. Potom je studirala kod prof. Magde Tagliaferro u Parizu. Laureat je pijanističkog natjecanja u Münchenu, kao i Natjecanja Magda Tagliaferro, gdje je nagrađena posebnom nagradom Maurice Dandelot. Među mnogim nagradama i priznanjima koje je primila u domovini valja istaknuti nagrade Vladimir Nazor, Josip Slavenski, Milka Trnina, Orlando i Marul.

Koncertna pijanistica i profesorica na zagrebačkoj Muzičkoj akademiji, Pavica Gvozdić gostujuća je profesorica majstorskih tečajeva na više sveučilišta i konzervatorija u Kanadi, na Kubi, u Portugalu i u Japanu. Nastupala je u najvećim europskim glazbenim središtima, u Kanadi, Japanu i mnogim drugim gradovima, svirajući recitale te nastupajući s najuglednijim orkestrima i dirigentima kao što su Lovro pl. Matačić, Antonio Janigro, Milan Horvat, Kurt Sanderling, Leopold Hager, Carlo Zecchi i dr. Njezin veliki repertoar u rasponu od klasične do suvremene pijanističke literature uključuje trideset koncerata. Ime Pavice Gvozdić nalazi se u Enciklopediji suvremenih pijanista (Moskva) iz 1988.

## Literatura
* Hrvatski leksikon, natuknica Gvozdić, Pavica; Naklada leksikon doo, Zagreb, 1996.
Josip Juraj

**Josip Juraj** (Zagreb, 1951.), hrvatski književnik.

U hrvatsku književnost ušao je 2000. godine romanom *Ponos Zagreba*.

Po uzoru na roman *Giga Barićeva* hrvatskog pisca Milana Begovića u kome se nalazi drama *Bez trećega*, u romanu Josipa Jurja *Zagreb je veći od života* nalazi se drama: *Raskrižje*, u romanu *U Zagrebu želim zaštititi tvoju sreću* drama: *Mi Hrvati nikada ne napuštamo svoj dom*, a u romanu *Na naslovnoj stranici uvijek ... Zagreb* drama: *Najteže tri godine*.

## Djela

* *Ponos Zagreba* (2000)
* *Zagreb je veći od života* (2001)
* *U Zagrebu želim zaštititi tvoju sreću* (2004)
* *Na naslovnoj stranici uvijek ... Zagreb* (2005)
* *Posjet crkvi Svetog Križa u Sigetu* (2006)
* *Na Kaptolu se dogodilo jednog ljeta* (2006)
* *Kip domovine ljeta 1991.* (2008)
* *Smjena straže ispred Banskih dvora* (2010)
Janko Gredelj

**Janko Gredelj** (Zagreb, 28. travnja 1916. - Zagreb, 24. prosinca 1941.) bio je komunist i narodni heroj. 

Još kao šegrt povezao se s revolucionarnim pokretom, a 1937. godine primljen je u Savez komunističke omladine Jugoslavije. Godine 1938. bio je primljen u članstvo Komunističke partije Jugoslavije. Bio je aktivan u kulturno-prosvjetnom društvu „Mladost“ i u radničkom planinarskom društvu „Prijatelj prirode“.

U Drugom svjetskom ratu ratu je radio u ilegalnoj tiskari. Nakon uhićenja Huperta i Anke Sertić, koji su ustaškoj policiji priznali postojanje tiskare, ustaše su 24. prosinca godine 1941. opkolili kuću u Klaićevoj ulici broj 17 u Zagrebu. Zametnula se borba s ustaškom policijom. Janko Gredelj koji je radio u toj "Tehnici" ranio je u borbi trojicu policajaca. Pošto je i sam bio teško ranjen, nije mogao daleko pobjeći, te je dopao ustašama u ruke. Prevezen je u bolnicu u Vinogradskoj cesti, gdje je izdahnuo.

Narodnim herojem je proglašen 5. srpnja 1951. godine.

Njegovi posmrtni ostaci su poslije rata pohranjeni u Grobnicu narodnih heroja na zagrebačkom groblju Mirogoju.

## Poveznice
* Tvornica željezničkih vozila Gredelj d.o.o.
Nada Iveljić

**Nada Iveljić** (Zagreb, 4. travnja 1931. - Zagreb, 6. rujna 2009.), hrvatska dječja književnica.

Prije nego što je postala književnica, Nada Iveljić je bila učiteljica koja je, uz to, također radila na časopisu "Radost".

## Djela
Neka od njezinih djela su:
* "Dođi da ti pričam",
* "Šestinski kišobran",
* "Konjić sa zlatnim sedlom",
* "Hvala ti,vjetre".

Neke od njenih knjiga ilustrirao je poznati hrvatski ilustrator Ivan Antolčić.
## Vanjske veze
* Nada Iveljić na www.sajam-knjiga.hr 
* https://nadaiveljic.wordpress.com/
Vladimir Ibler

**Vladimir Ibler** (Zagreb, 25. lipnja 1913. – Zagreb, 30. travnja 2015.), hrvatski akademik,  pravnik, profesor međunarodnog prava.

Radio je kao profesor na Pravnom fakultetu u Zagrebu. Član suradnik je Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti od 1977., izvanredni je član od 1986., a redoviti od 1991. Danas sudjeluje u radu hrvatsko-slovenskog povjerenstva

## Radovi
Akademik Ibler autor je mnogih znanstvenih radova s područja međunarodnog prava, a neki od njih su:
* *Diplomatska historija 1814.-1871.*, 1960.
* *Međunarodno javno pravo*, 1962.
* *Sloboda mora*, 1965.
* *Rječnik međunarodnog javnog prava* , 1972.
* *Međunarodno diplomatsko i konzularno pravo*, 1978.
* *Povijesni razvoj prava mora*, 1979.
* *Mirno rješavanje sporova*, 1980.
* *Pravo Republike Hrvatske da proglasi svoj isključivi gospodarski pojas*, 1996.
* *Međunarodno pravo mora i Hrvatska*, 2001.
* *Koliko "vrijedi" međunarodno javno pravo?*, 2002.

## Odlikovanja i nagrade
Akademik Ibler odlikovan je Redom Danice hrvatske s likom Ruđera te Redom kneza Branimira s ogrlicom.

## Izvori

## Vanjske veze
* Biografija na stranicama HAZU
Václav Huml

**Václav Huml** (Beroun, 18. rujna 1880. – Zagreb, 6. siječnja 1953.) je bio češki i jugoslavenski violinist i glazbeni pedagog. Utemeljitelj je Zagrebačke violinističke škole.

Sviranje violine je učio u Pragu kod svjetski poznatog češkog glazbenog pedagoga Otakara Ševčíka.

Od 1903. radi u Zagrebu gdje predaje na Glazbenoj školi Hrvatskog glazbenog zavoda. Među njegovim poznatim učenicima su Ljerko Spiller i Zlatko Baloković.

1919. je utemeljio, pored ostalih, Zagrebački kvartet.

Od 1921. do kraja života je predavao na zagrebačkoj Muzičkoj akademiji.

Da bi se nastavila tradicije usavršavanja gudačkog komornog glazbarenja na tragu djela Václava Humla, učenici, mahom gudači, poslije studenti zagrebačke Muzičke akademije, osnovali su ZOKOR, Zagrebački omladinski komorni orkestar.

## Počasti
Od 1977. se u Zagrebu održava svake četiri godine međunarodno violinističko natjecanje koje nosi ime njemu u čast.

## Izvori

## Vanjske veze
*MATICA HRVATSKA / Vijenac – 130. OBLJETNICA ROĐENJA VACLAVA HUMLA. Violina koja se ne zaboravlja  piše Zlatko Stahuljak
*MATICA HRVATSKA / VIJENAC – Zlatko Stahuljak: Tvorac zagrebačke violinističke škole
Tomislav Jelinčić

**Tomislav Jelinčić** (Zagreb, 19. srpnja 1977.), hrvatski TV- voditelj i novinar.

Novinarstvom se počeo baviti još u gimnaziji gdje je uređivao školski list "Bohem", nakon čega upisuje Fakultet političkih znanosti. Životni ga je put odveo najprije na Radio Student i u nekoliko novinskih redakcija, a zatim i na televiziju.

Prve televizijske korake učinio je na lokalnoj televiziji, nakon čega je uspješno prošao na audiciji nacionalne televizije. Uređivao je i vodio informativne emisije "Podnevni dnevnik", "Vijesti" i "Panorama", a napravio je i mnoštvo priloga za središnji "TV Dnevnik", "Zagrebačku panoramu", "Meridijan 16", "Hrvatsku Danas", te kao novinar surađivao u emisijama "Dobro jutro, Hrvatska", "Glamour cafe", "Metropolis", "Mir i dobro", "Agape",...

U privatnom životu, oženjen je i ima tri sina.
Radovan Ivšić

**Radovan Ivšić** (Zagreb, 22. lipnja 1921. - Pariz, 25. prosinca 2009.), hrvatski pjesnik, pisac, dramatik, esejist, prevoditelj i nadrealist svjetskoga glasa, koji je najveću slavu stekao dramom Kralj Gordogan te zbirkom pjesama Crno.

## Biografija

Rodio se kao sin Stjepana Ivšića, hrvatskog jezikoslovca, slavista, akcentologa i rektora Sveučilišta u Zagrebu (1940. - 1943.). Nakon što je završio klasičnu srednju školu u Zagrebu, diplomirao je humanizam i socijalne znanosti na Sveučilištu u Zagrebu.

Kroz svoj otpor ustaškom i komunističkom totalitarizmu pokazao se je kao duhovno i moralno nepotkupljiv umjetnik.  Njegova su djela bila zabranjivanja kako tijekom, tako i nakon drugoga svjetskog rata.

Za vrijeme Nezavisne Države Hrvatske, Ante Pavelić osobno je naredio zapljenu Ivšićeve prve knjige *Narcis*. Njegova drama Kralj Gordogan je bila zabranjena Hrvatskoj pod fašističkom i komunističkom diktaturom sve do 1979. godine. Kritizirao je jeftinu politiku, komunizam i lažni nadrealizam. Bio je najveći kritičar Miroslava Krleže, koji je često nazivan najvećim hrvatskim piscem 20. stoljeća, smatrajući neoprostivima kako njegovo priklanjanje režimu, tako i njegovu nesklonost i nerazumijevanje koje je pokazivao prema modernoj umjetnosti.

Ivšić je proveo svoj život beskompromisno u duhu slobode. Te vrijednosti su ga približile nadrealističkom pokretu. 1954. godine   seli u Pariz, gdje upoznaje Andréa Bretona, nakon čega ravnopravno sudjeluje u svim manifestacijama nadrealističkog pokreta, privatno i profesionalno surađujući s Bretonom, Perétom, Miroom, Benoitom i drugim nadrealistima.. Bio je u braku s francuskom pjesnikinjom Annie Le Brun.

Radovan Ivšić preveo je mnoga klasična i suvremena djela francuske književnosti na hrvatski jezik. Postao je jednom od najznačajnijih spona između hrvatske i francuske kulture. ravnopravno je sudjelovao u nadrealističkom pokretu, privatno i profesionalno surađujući s Perétom, Bretonom, Miróom, Benoîtom i drugim nadrealistima.

Odbio je sva priznanja.

## Djela

* *Daha*, drama, 1941.
* *Narcis*, poema, 1942.
* *Kralj Gordogan*, drama, 1943.
* *Vane*, igrokaz, 1943.
* *Sunčani grad*, korska recitacija, 1944.
* *Kapetan Oliver*, drama, 1944.
* *Vodnik pobjednik*, drama, 1944.
* *Snjeguljica i medvjedići*, dječja drama u stihu, 1948.
* *Tanke*, zbirka pjesama, 1954.
* *Akvarij*, drama, 1956.
* *Autour ou dedans*, zbirka pjesama, 1974.
* *Crno*, zbirka pjesama, 1974.
* *Bunar u kuli*, poezija, 1974.
* *Aiaxaia ili Moći reći*, drama, 1982.
* *U nepovrat*, zbirka članaka i intervjua, 1990.
* *Teatar*, sabrane drame, 1998.
* *Crno i crno*, sabrane pjesme (1940.-2002.), 2003.
* *Poèmes*, Gallimard, 2004.
* *Théâtre*, Gallimard, 2005.
* *Cascades*, Gallimard, 2006.

## Vanjske veze

* Matica.hr
* Culturenet.hr
* mvinfo
Biserka Ipša

**Biserka Ipša** (Zagreb, 30. lipnja 1950.), hrvatska filmska, televizijska i kazališna glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Stipe u gostima" kao prodavačica (2012.)
* "Stipe u gostima" kao Ružica (2011.)
* "Provodi i sprovodi" kao Dunja Ćalasan (2011.)
* "Najbolje godine" kao Ruža Hajduk (2009.-2010.)
* "Sve će biti dobro" kao Lela Štajner (2008.-2009.)
* "Dobre namjere" kao Barbara Deverić (2007.-2008.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao susjeda iz novogradnje (2007.)
* "Smogovci" kao Marinina mama (1983.-1986.)
* "Bog igre" (1975.)

### Filmske uloge
* "Majka asfalta" kao gospođa s parkinga (2010.)
* "Ničiji sin" kao Ana (2008.)
* "Pjevajte nešto ljubavno" kao Anđela (2007.)
* "Libertas" kao Marinova majka (2006.)
* "Volim te" kao Krešina majka (2005.)
* "Snivaj, zlato moje" kao Bacanijeva supruga (2005.)
* "Veliko spremanje" kao Tereza Maček (2000.)
* "Maršal" kao Irena (1999.)
* "Adagio" (1989.)
* "Kad ftićeki popleveju"  (1988.)
* "Medeni mjesec" kao Vanda (1983.)
* "Servantes iz Malog Mista" kao Ana (1982.)
* "Pjesma od rastanka" (1979.)
* "Tri jablana" (1976.)
* "Dugo putovanje u bijelo" (1976.)
* "Klara Dombrovska" kao Staska(1976.)
* "Tojota Korola 1000" (1974.)

## Vanjske veze
*Stranica na Gavella.hr
*