open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pidžama

**Pidžama** je odevni predmet koji se koristi prilikom spavanja. Na različitim jezicima se slično naziva jer reč ***pidžama*** potiče iz persijskog jezika: *pai* znači "noga" i *jama* znači "odeća".

## Istorijat
U Evropi su pidžame počele da se koriste od 1870. godine kao odeća za noć, iako su iz Indije donesene znatno ranije, početkom 17. veka. Izgleda da su od Evropljana za pidžame saznali prvi Portugalci kada su doplovili do zapadnih obala severne Indije. U izveštaju iz 1610. godine, Portugalci su opisivali odeću pacijenata u bolnici u Goi kao lagane pantalone i košulju. Englezi koji su boravili u Indiji dva veka nakon toga su i sami prihvatili pidžame, o čemu govori izveštaj iz 1828. godine. U izveštaju se pominje ugledni engleski gospodin koji je voleo da nosi pidžamu.

## Materijal i dizajn
Izrađuju se od mekih tkanina poput pamuka, svile ili satena, ali i od veštačkih materijala kao što je poliester. S obzirom da se koristi za spavanje, trebalo bi da bude udobna i široka. Ranije je muška pidžama bila flanelska i na pruge, a ženska svetlih boja, dok su cvetovi bili najčešći dezen. Danas nema pravila po pitanju dezena, pa čak ni po pitanju doba dana i prilike kada se pidžama nosi. Uobičajeno je da Kineskinje idu u prodavnicu obučene u pidžamu. Za zimu 2008/2009. modni kreatori preporučuju pidžamu kao obavezni modni detalj po kući, a i uvek je aktuelna i "pidžama parti".

## Tehnologija
Najnovije tehničko dostignuće su svilene "dermasilk" pidžame sa kapuljačom koje regulišu telesnu temperaturu, ali i štite od bakterija i alergija. Nedostatak ovih novih pidžama je što su skupe i što ih još uvek ima mali broj na tržištu.

## Literatura
Akantit

**Akantit** (, , ) spada u sulfidne minerale (Ag2S) i to je jedna od dve polimorfne modifikacije. Druga je argentit, a prelazak iz jedne u drugu se odvija na temperaturi od 179&nbsp;°C.

## Povezano
* Spisak minerala.
Aktinolit

**Aktinolit** (, , , ) je mineral inosilikat, hemijske formule Ca2(Mg,Fe)5Si8O22(OH)2

Aktinolit se nalazi između tremolita (bogat magnezijumom) i fero-aktinolit amfibola. Obično se javlja u metamorfnim stenama kao što su kontaktno metamorfne stene. Takođe se javlja kao produkt metamorfne promene magnezijumom bogatih krečnjaka.

Neki oblici aktinolita se koriste kao drago kamenje. Nefrit, je jedan od dve vrste žada (druga vrsta je žadeit koji je varijetet piroksena).

## Povezano
* Spisak minerala.
Stockholm Pride

**Stockholm Pride** ili **Pridefestivalen** (*Pride festival*, ponekada se zove i piše na švedskom "prajd") je godišnja parada ponosa lezbejki, gejeva, biseksualnih i transrodnih (LGBT) osoba, koja se obično održava krajem jula ili početkom avgusta u Stockholmu od 1998. godine. Tokom nedelje ponosa organizuju se različita dešavanja širom Stockholm, a posebno su koncentrisana na dva festivalska mesta: *Pride House* i *Pride Park*. U *Pride House*-u (Kuća ponosa) organizuju se predavanja, radionice, debate, muzičke i pozorišne predstave, umetničke izložbe i sl. U *Pride Park*-u (Park ponosa) nalaze se razni izlagači: udruženja, političke partije, kompanije i sl i različiti tipovi aktivnosti, kao i scenski program.

Vrhunac proslave ponosa održava se subotom u toku nedelje ponosa, kada se organizuje velika parada kroz grad do Pride Parka.

Proslavu ponosa i većinu aktivnosti organizuje udruženje Stockholm Pride, često u saradnji sa drugim organizacijama. Svi sardnici i saradnice organizuju Pride na volonterskim osnovama.

## Historija

Prvi Pride marš u Švedskoj održan je 15. maja, 1971. godine u gradu Örebro, u organizaciji lokalne grupe, *Gay Power Club*. Jedan od zahteva tog marša bio je istopolni brak. Manifestacije su nastavile da se održavaju kao Dani emancipacije, ali je ime promenjeno u Gej nedelju, a sama proslava je postala veća tokom 1980-ih.

Evropa je počela da organizuje Europride 1992. godine. Kako se svake godine Europride organizuje u drugom gradu, Stockholm je bio domaćin 1998. Naredne godine ponovo je održana parada ponosa u Stockholmu pod nazivom Stockholm Pride. Stockholm je bio domaćin Europride-a po drugi put, 2008. godine.

Tokom 2000-ih neke LGBT grupe su počele da kritikuju Stockholm Pride kao isuviše komercijalan i počele su da organizuju Stockholm Shame.

## Teme Pride-a

Poslednjih godina svaki Pride ima temu, oko koje je ceo festival organizovan:

* 1998 (EuroPride) - *Jedinstvo kroz različitost*
* 1999
* 2000
* 2001 - *Prokletstvo, to je grozno!* (Kampanja sa heteronomrativnom temom sa rečima koje se obično koriste za homoseksualne osobe), uvodni govor: Wanja Lundby-Wedin.
* 2002
* 2003 - *Ko je zatvorio vrata ormana?* (Čak su i LGBT osobe bile deca), uvodni govor: Frederik Reinfeldt, vođa Stranke umerenih (trenutno premijer).
* 2004 - *Brak i ljubav*, uvodni govor, biskupkinja, Caroline Krook.
* 2005 - *Zločini iz mržnje i homofobija*, uvodni govor: načelnica Stockholmske policije, Carin Götblad.
* 2006 - *Pride treba malo od svega*, uvodi govor: Jan Guillou i Amelia Adamo.
* 2007 - *Sport i sport*, uvodni govor: Glenn Hysén i Lena Adelsohn Liljeroth.
* 2008 (EuroPride) - *Švedski greh - Probijanje granica*, uvodni govor: profesorka Tiina Rosenberg, ministarka za EU, Cecilia Malmstrom i princ Manvendra Singh Gohil.
* 2009 - *Tema: Hetero*, uvodni govor: Sandra Dahlén i Magnus Betnér.
* 2010 - *Moć*, uvodni govor: Magdalena Ribbing i Lars-Erik Holm.

## Vanjske veze
* Zvanični sajt

## Reference
Željezni oksidi

**Željezovi oksidi** su spojevi željeza i kisika vrlo rašireni u prirodi i zbog toga, kao i zbog svojih specifičnih svojstava, imaju važnu ulogu u mnogim prirodnim procesima i široku primjenu u ljudskoj djelatnosti.

Pod pojmom željezovi oksidi obično su obuhvaćeni i željezovi oksihidroksidi i hidroksidi. Do danas je okarakterizirano ukupno 16 različitih željezovih oksida.

## Literatura
1. R. M. Cornell, U. Schwertmann, The Iron Oxides, Structure, Properties, Reactions, Occurrence and Uses, VCH Publ. Corp., D-69451 Weinheim, Njemačka, 1996.
Hematit

**Hematit**, željezov oksidni mineral, kemijska formula α-Fe2O3, najstabilniji je i najrasprostranjeniji od svih željezovih oksida. Ime hematit izvedeno je od grčke riječi "haima" što znači krv, a odnosi se na crvenu boju ovog minerala. Hematit je glavni član hematitove grupe minerala koju čine četiri minerala identične kristalne strukture s općenitom kemijskom formulom R2O3 gdje je R = Al3+(korund), V3+(karelianit), Cr3+(eskolait) ili Fe3+.

## Kristalna struktura
Struktura hematita temelji se na heksagonskoj gustoj slagalini kisikovih aniona (O2-) s dvije trećine oktaedarskih šupljina popunjenim željezovim (Fe3+) kationima. Hematit kristalizira u heksagonskom kristalnom sustavu, prostorna grupa *R*3*c* s parametrima jedinične ćelije *a* = 5.03 Å, *c* = 13.74 Å.

## Fizička svojstva
Boja mu ovisi o kristalnosti, a kreće se od crvene za fini prah do sive i crne za uzorke većih kristala. Tvrdoća Hematita je od 5 do 5,5 na Mohsovoj skali, a specifična težina varira od 4,9 do 5,3, ovisno o uzorku.

Hematit je slabo feromagnetičnan materijal na sobnoj temperaturi. Ispod temperature Morinovog prijelaza od 260 K magnetsko uređenje je antiferimagnetsko, a iznad Curieve temperature od 956 K postaje paramagnetsko. Tali se pri temperaturi od 1565&nbsp;°C.

## Literatura
1. R. M. Cornell, U. Schwertmann, The Iron Oxides, Structure, Properties, Reactions, Occurrence and Uses, VCH Publ. Corp., D-69451 Weinheim, Njemačka, 1996.
Spodumen

**Spodumen** je inosilikatni piroksenski mineral kemijske formule **LiAl(SiO<sub>3</sub>)<sub>2</sub>**. Koristi se kao izvor litija. Raznobojan je, bezbojan do žućkast, ružičaste do ljubičaste varijetete nazivamo **kunzitom** (vidi dolje), a žućkastozelene do smaragdno zelene **hidenitom** (vidi dolje). Kristali su mu prizmatični, često veliki. Monokristali mogu narasti i do 10 metara u dužinu, a takvi primjerci pronađeni su u Južnoj Dakoti (Black Hills). 

Mineral kristalizira u monoklinskom kristalnom sustavu i obično su jako isprutani paralelno osi *c*. Kristalne plohe često su markirane trokutastim udubljenjima. 

## Porijeklo imena

Spodumen vuče porijeklo imena izgrčkog jezika, a znači "izgoren do pepela", a taj naziv dobio je prema neprozirnom pepeljastom izgledu materijala prerađenog za upotrebu u industrijske svrhe.

## Ležišta i nalazišta

Spodumen se pojavljuje u litijem bogatim granitiima i pegmatitima. Prozirni primjerci od davnina su se koristili kao drago kamenje, a varijeteti kunzit i hidenit poznati su prema jakom pleokroizmu. 

Poznatiji lokaliteti s ležištima spodumena nalaze se u Brazilu, na Madagaskaru, SAD-u (Sjeverna Karolina, Kalifornija), Afganistanu i Pakistanu. 

## Kunzit

Kunzit je tvrdi ružičasti dragi kamen, varijetet spodumena kojemu ružičasta boja dolazi od mangana. Dragulj može biti zagrijan da bi mu se pojačala prvobitna boja, koja je i karakteristična boja za kuncit. Ime je dobio prema G. F. Kunzu, koji ga je otkrio u Connecticutu, SAD, 1902. Danas se najviše vadi u Brazilu, SAD-u, Kanadi, na prostoru država ZND-a, Meksiku, Švedskoj, Zapadnoj Australiji, Afganistanu i Pakistanu.

## Hidenit
Hidenit je zeleni varijetet spodumena prvi put otkriven u rudniku Rist-Ellis u Hiddenitu, u Sjevernoj Karolini (SAD), po čemu je i dobio ime. Ponekad se, kao i kunzit, koristi kao dragi kamen.

## Vidi još:
* Pirokseni
* Silikati
* Minerali
Hipersten

**Hipersten** je česti petrogeni inosilikatni mineral kojeg ubrajamo u grupu rompskih piroksena. To ime danas je službeno napušteno, a preferiraju se nazivi enstatit ili ferosilit. 
Hiperstena ima u magmatskim i nekim metamorfnim stijenama, kao i u kamenim i željezovitim meteoritima. Tvori seriju čvrstih otopina s mineralima enstatitom i ferosilitom, a predstavlja srednjeg člana između ta dva krajnja, a za oba stoji i kao sinonim. Kemijska formula hiperstena je **(Mg,Fe)SiO<sub>3</sub>**.

Izrazito razvijeni kristali su rijetki, a mineral se obično može naći u folijacijskim masama unutar magmatskih stijena norita i hiperstenskog andezita, u kojem je hipersten osnovni sastojak. Grubozrnate labradoritno-hiperstenske stijene (noriti) s otoka Paul na obali Labradora nazivamo *paulitima* ili *labradorskom hornblendom*.

## Identifikacija
Boja hiperstena često je siva, smeđa ili zelenkasta, a sjaj mu je staklast do biseran. Pokazuje jak pleokroizam. Tvrdoća mu je 5-6, a specifična gustoća 3.4 - 3.9. Na određenim površinama pokazuje dijamantni bakreno crveni metalni odsjaj, koji ima isti uzrok kao i brončani odsjaj kod broncita, no ovdje je on još više izražen. Kao i broncit, hipersten je ponekad brušen i poliran u drago kamenje.

## Porijeklo imena
Ime hiperstena vuče porijeklo iz grčkog jezika, a znači "pretvrd". To je asocijacija na njegovu tvrdoću, koja je veća nego kod amfibola hornblende, minerala s kojim se često zabunom zamjenjuje.

## Vidi još:
* Enstatit i ferosilit
* Pirokseni

## Vanjske veze

* Mineral galleries  
* Webmineral 
* Mindat.org
Halit

**Halit** je mineral nastao od natrijum hlorida, -{NaCl}-, obično zvan **kamena so**. Halit kristališe teseralno i obično je bezbojan do žut, ali može biti i plav, tamno plav i ružičast. Obično se javlja uz druge evaporite kao što su sulfati, halidi i borati.

## Povezano
* Spisak minerala.
Zoisit

**Zoisit** je kalcijsko-alumohidroksidni sorosilikat. Kemijska formula mu je Ca2Al3[SiO4Si2O7]O(OH), gdje male količine aluminija mogu biti zamijenjene s manganom ili kromom.

## Porijeklo imena

Zoisit je dobio imem po slovenskom znanstveniku Baronu Sigmundu Zoisu von Edelsteinu (Žiga Zois), koji je prepoznao da je ovo nepoznati mineral, kada mu ga je donio preprodavač minerala Simon Prešern, koji ga je pak otkrio na Svinškoj planini u Karintiji, 1805.. godine. Zoisit je najprije bio poznat pod imenom *saualpit*, prema samom lokalitetu gdje je pronađen (Svinšku planinu, naime, neki još nazivaju i Saualpe).

## Opće značajke
Zoisit se pojavljuje kao prizmatični rompski monokristal ili u masivnim agregatima, a pronađen je u metamorfnim i pegmatitnim stijenama. Može biti plave do ljubičaste boje, zelene, smeđe, ružičaste, žute, sive ili bezbojan. Ima staklast sjaj i školjkast do neravan lom. Euhedralno su kristali isprutani paralelno s ***c***-osi. Također, paralelno toj osi specigična gustoća je 3.10-3.38, ovisno o varijetetu. Zoisit ima bijeli ogreb i krt je. 

Pokazuje dikroizam, a ponekad i jak trikroizam (tanzanit). Ima visok indeks loma (~ 1.7) i u mikroskopskim izbruscima pokazuje visok reljef. Ima mali dvolom i pokazuje anomalne interferencijske boje (veće no bi se moglo očekivati iz dvoloma).

## Polimorfi i varijeteti
Zoisit ima i svog polimofa. To je klinozoisit, koji kristalizira u monoklinskom kristalnom sustavu i mnogo je češći u prirodi od samog zoisita.

Ako zoisit pokazuje izrazit trikroizam u bojama plava-crvena-žuta, nazivamo ga *tanzanit*, prema lokalitetu u Tanzaniji. Danas tanzanita tamo više nema jer je bio vezan samo za površinsku zonu tog ležišta. Cijenimo ga kao dragi kamen.

## Ležišta i nalazišta

Zoisita ima u metamorfnim sredinama, u amfibolima; u bazičnim eruptivima kao produkt aliteracije nekih kalcijevih silikata. S epidotom i nekim filosilikatima tvori *sosirit*, koji nastaje hidrotermalnom izmjenom kalcijem bogatih silikata.

Izvori zoisita otkriveni su u Tanzaniji (tanzanit), Keniji (varijetet nazivamo *anyolit*, često nađen uz rubine), Norveškoj (*tulit*, ružičasti varijetet), Švicarskoj, Austriji, Indiji, Pakistanu i SAD-u.

## Upotreba
Prozirni primjerci režu se u dragulje dok se poluprozirni i opáki (neprozirni) zoisiti koriste kao materijali u kiparstvu.
Albit

**Albit** - je mineral iz grupe aluminosilikata. Ime potiče od latinske reči *albus* koja znači beli.

## Hemijske i fizičke osobine
* molekulska formula : NaAlSi3O8
* kristalna sistema: triklinična
* Tvrdoća po Mosovoj skali : 6 - 6,5
* Gustina : 2,62 g/cm3
* Boja : bezbojan ili više boja
* Sjajnost : staklasta

## Zastupljenost
Sastojak je kiselih magmatskih i sedimentnih stena.
Države u kojima se javlja u velikoj količini: 
* Kanada 
* Brazil 
* SAD 
* Kenija, Australija, Indija, Japan, Austrija, Nemačka, Norveška, Švedska, Poljska, Francuska, Italija, Švajcarska

## Primena
Koristi ze za proizvodnju materijala otpornih na toplotu i keramike.

## Varijeteti
* **[[albitni mesečev kamen]]** 
* **[[klivlandit]]** - svetlo plava modifikacija
* **[[periklin]]** - obično bele boje
* **[[peristerit]]** - obično bele ili plave boje. Nalazi primenu u juvelirstvu

## Reference
Akvamarin

**Akvamarin** (, morska voda) je transparentni dragi kamen, koji je jedan od varijeteta berila. Ima plavu ili tirkiznu boju i liči na boju mora. Akvamarin je beril sa heksagonalnom kristalnom strukturom i hemijskom formulom Be3Al2Si6O18, tj. berilijum alumijium silikatni mineral. Ima specifičnu težinu 2,68 do 2,74, a tvrdoću 7,5 do 8 po Mosovoj skali. Indeks prelamanja je 1,57 do 1,58.

## Nalazišta
Nalazi se na većini lokaliteta, gde se nalazi i obični beril, a najkvalitetniji dolaze iz Rusije. Varijetet berila jasno žute boje, kakav se nalazi u Brazilu naziva se i *[[hrizotil]]*. 

U SAD akvamarin se može naći u središnjem Koloradu. U Brazilu postoje rudnici akvamarina u Minas Žeraisu i Esprito Santu. Drugi značajni proizvođači su:
* Zambija
* Šri Lanka
* Madagaskar,
* Malavi,
* Tanzanija 
* Kenija

## Boja i najveći akvamarin
Ima plavu ili tirkiznu boju i liči na boju mora.
Sličan je smaragdu. Boje variraju, tako da se žuti beril naziva *helidor*, ružičasti *morganit*, a beli *gošenit*.

Većina današnjih akvamarina se zagreva da bi se dobila bolja plava boja. Što je plava boja tamnija akvamarin se smatra vrednijim. 
Najveći akvamarin je nađen 1910. u Marambaji u Minas Žeraisu u Brazilu. Težio je 110 kilograma, a bio je 48,5 cm dugačak i 42 cm u dijametru (prečniku).

## Kulturno, istorijska i mitska upotreba
* akvamarin se povezuje sa martom
* u srednjem veku se verovala da akvamarin može imati magičan efekt u sprečavanju trovanja
* drevni mornari su putovali sa kristalima akvamarina i verovali su da im osiguravaju siguran prolaz. Često su spavali sa kamenom ispod jastuka, da bi osigurali čvrst san. Verovali su da je donji deo tela sirena građen od akvamarina.

## Galerija

Beryl-Schorl-er12b.jpg|Plavozeleni akvamarin na šrolu iz Eronga u Namibiji (veličina: 13,1 cm × 11,1 cm × 9,8 cm).
Aquamarin cut.jpg|Izbrušeni akvamarin (12 karata).
Beryl-35227.jpg|Akvamarin (dolina Nagar, Pakistan).
Aquamarine & diamonds earrings 01.jpg|Brazilski akvamarini, dijamanti i belo zlato.
Beryl09.jpg|Tri varijeteta berila, akvamarin je u centru


## Reference

* Weinstein, Michael, 1958, *The World of Jewel Stones* Sheriden House, New York, pp 104-107
* Diamond Bug. "Flawless Aquamarine: March Birthstone
Volastonit

**Wollastonit** je kalcijski inosilikatni mineral iz grupe piroksenoida, kemijske formule CaSiO3, no unutar te formule mogu se naći i manji udijeli željeza, magnezija te mangana, kao zamjene za kalcij. Obično je bijele boje. 

## Postanak
Nastaje kada su nečisti vapnenac ili dolomit podvrgnuti visokoj temperaturi i tlaku, uz prisutnost silicijem bogatih magmatskih fluida (npr. u skarnovima ili kontaktno metamorfnim stijenama). 

Kemijska reakcija izgleda ovako:

CaCO3 + SiO2 -> CaSiO3 + CO2

## Ležišta i nalazišta
Dolazi uz minerale iz grupe granata, vezuvijan, diopsid, tremolit, epidot, plagioklasne feldspate te kalcit. 

U SAD-u wollastonit se vadi u Willsborou, New York. Naslaga koje se iskorištavaju u komercijalne svrhe ima također i u sjeverozapadnom dijelu Meksika. Kina je vodeći izvoznik volastonita.

U Hrvatskoj ga ima na Papuku.

## Porijeklo imena
Ime je dobio prema engleskom kemičaru i mineralogu Williamu Hydeu Wollastonu (1766. - 1828.) Zapravo, točno mu ime glasi wollastonit-1T, gdje 1T stoji za trikslinsku simetriju koja je prvi put opisana upravo na kristalu wollastonita. 

Razlog dodavanja sufiksa "-1T" je taj što postoji i wollastonit-2M, poznat i pod imenom **parawollastonit**. Parawollastonit kristalizira u monoklinskom sustavu. Ta dva minerala su polimorfi. Postoji još nekoliko polimorfa wollastonita - *wollastonit-3T*, *wollastonit-4T*, *wollastonit-5T* i *wollastonit-7T*, ali oni su vrlo rijetki u prirodi. Primjerci koje nazivamo samo "wollastonitom", podrazumijevaju samo wollastonit-1T.

## Upotreba
Neka od obilježja koja wolastonit čine vrlo korisnim mineralom jesu njegov visoki sjaj i bjelina, nizak stupanj apsorpcije na ulja i vodu te velik udio volatila. Wollastonit se prvenstveno koristi u keramičkoj industriji (kao vatrostalni materijal), zbog visokog otpora na trenje koristi se u proizvodnji kočnica i kvačila na vozilima, kao punilo za boje te u plastici. 

U najnovije vrijeme koristi se i kao aditiv u visokoj koncentraciji koju nazivamo Ductal http://www.lafarge-na.com/wps/portal/lna/products/ductal, proizvođača Lafarge North America.

## Vidi još:
* Kristal
* Mineral
* Piroksenoidi
* Silikati
Almandin

**Almandin** je mineral granat, silikat, grupa nezosilikata, hemijske formule -{Fe3Al2(SiO4)3}-.

## Karakteristike
Javlja se u obliku veoma čistih, sjajnih i jarko obojenih crvenih kristala (teseralni sistem), ali se ponekad mogu uočiti i ljubičasti tonovi. Kiseline ne deluju na njega, ali se lako troši.

## Upotreba
Koristi se u juvelirstvu, ali i u industriji gde samleven služi kao abraziv.

## Nalazišta
Pojavljuje se u metamorfnim stenama i često se sreće u peščanim naslagama. Glavna ležišta ovog minerala se nalaze u Šri Lanki, Indiji, centralnoj Evropi, Skandinaviji, Brazilu, Tanzaniji i na Madagaskaru.

## Reference

## Povezano
* Spisak minerala.
Aluminit

**Aluminit** je hidratisani aluminijum sulfat sa formulom Al2(SO4)(OH)4 • 7 H2O. Ovo je beli do svetlo sivi mineral.

## Povezano
* Spisak minerala.
Andezin

**Andezin** je mineral silikat, član je izomorfne serije plagioklasa, samim time pripada grupi feldspata. Andezin ima hemijsku formulu (Na,Ca)Al(Si,Al)3O8, i kristališe triklinično.

## Povezano

* Spisak minerala.
Anglezit

**Anglezit** je osnovni sulfatni mineral, PbSO4. Javlja se kao produkt oksidacije sulfidne rude galenita. Anglezit se javlja kao prizmatični rombični kristal kao zemljasta masa, i izomorfno sa baritom i celestinom. Anglezit je belo-sive boje sa bledo-žutim crtama.

## Povezano
* Spisak minerala.
Jadeit

**Jadeit** je monoklinski alkalni piroksenski mineral kemijske formule NaAl[Si2O6]. Ima veliku specifičnu gustoću, 3.4. Jadeit čini seriju čvrstih otopina s drugim piroksenskim krajnjim članovima, kao što su augit i diopsid (kalcijski i magnezijski krajnji član), aegirin (natrijsko-željezoviti krajnji član) i kozmoklor (krom-natrijski krajnji član). Pirokseni bogati i jadeitnom i augitnom komponentom poznati su pod nazivom omfacit.

## Postanak i nalazišta
Jadeit nastaje u metamorfnim stijenama pod visokim tlakom i pri relativno niskim temperaturama. Albit (NaAlSi3O8) je čest mineral unutar Zemljine kore i ima specifičnu gustoću 2.6, mnogo manju od jadeita, no povećanjem tlaka albitna kemijska struktura se lomi i nastaje zajednica jadeita i kvarca (SiO2).

Stijene koje se gotovo u potpunosti sastoje od minerala jadeita nazivamo **žadeititima**. U svim dobro poznatim nalazištima žadeitit je nastao iz fluida unutar subdukcijskih zona, u zajednici sa serpentinima. Jadeit je otporan na trošenje, a žadeititni šljunak nastaje u serpentinima bogatim okolišima.

Osim sa serpentinima i kvarcom, jadeit također dolazi u zajednici s glaukofanom, lawsonitom i muskovitom.

Boja jadeita varira od bijele, preko blijedo zelene do duboko zelene boje, ali može biti i plavozelenih nijasni (kao nedavno otkriveni olmečko-plavi žad), boje lavande te još mnogih rijetkih nijansi. Boja obično ovisi o prisutnosti elemenata u tragovima, kao što su Cr i Fe. Providnost mu može varirati od potpuno prozirnih do potpuno opákih primjeraka. Varijacije u boji i prozirnosti mogu biti prisutne čak i na jednom te istom uzorku. Trenutno najpoznatiji izvori jadeita koji se koristi kao drago kamenje jesu Kalifornija, Mjanma, Novi Zeland te odnedavno Gvatemala; ostali lokaliteti su još u Kazahstanu, Rusiji, Britanskoj Kolumbiji, na Aljasci te u Turkmenistanu.

## Žad
Jadeit je jedan od dva minerala koje nazivamo **žadom**. Drugi je njegov amfibolski par nefrit. Žad se nekad upotrebljavao za izradu oružja i oruđa. Najcjenjeniji je žad tamnozelenih nijansi, sastavljen od vlaknastih i prutićastih agregata minerala jadeita, iako je u Kini tradicionalno vrlo vrijedan bijeli žadeit, gdje je bio cjenjeniji od plemenitih metala. Trenutno je najpopularniji "carsko zeleni žad", a obilježava ga smaragdno zelena boja te visok stupanj prozračnosti.

Druge nijanse, kao kod "olmečko plavog" žada, kojeg obilježavaju tamnoplava boja, prozračnost i bijele mrlje, također postaju sve cjenjenije na tržištu. Upravo "olmečko plavi" žad posebno se ističe zbog svoje jedinstvene ljepote, ali iz zbog povijesne upotrebe u srednjoameričkim civilizacijama (Olmeci). Također, taj je varijetet tek nedavno otkriven na Guatemali, vrlo je rijedak i malo se o njemu zna, što mu još više daje na cijeni.

Pri kupovini žada, kvaliteta se određuje stupnjem translucencije, čistoće i jasnoće boje. Ponekad se drugi minerali, kao npr. serpentin ili kvarc, prodaju pod imenom žad, ali razlika se uvijek može utvrditi prema tvrdoći (6.5 kod jadeita) i kalavosti (koja je kod jadeita dobra, ali se rijetko zapaža).

## Napomene

## Vidi još:
* Minerali
* Silikati
* Pirokseni
* Amfiboli

## Vanjske veze
Mineral Galleries
Zeolit

**Zeoliti** predstavljaju grupu minerala složenih hidratisanih silikata natrijuma, kalijuma i kalcijuma. Minerali ove grupe imaju hidrotermalno poreklo i najčešće se pojavljuju uz mlade vulkanske stene zapunjavajući šupljine u njima. U grupi **zeolita** se nalazi oko 200 minerala, a najčešće se pojavljuju: šabazit, hojlandit, desmin, natrolit, filipsit, apofilit, analcim, tomsonit, klinoptilolit.
 
Zeoliti kristališu na više načina, a najčešće grade mimetske blizance, listatste, stubaste, igličaste i fibrozne agregate. U kristalnoj rešetki imaju slabo vezanu vodu koju na povišenoj tempereturi otpuštaju, ali je lako i vezuju iz atmosfere zasićene vodenom parom. 

## Nalazišta
U Srbiji su pojave zeolita konstatovane u Timočkoj eruptivnoj oblasti, okolini Stalaća, Vranja, Jošaničke banje, Gnjilana i Brusa. Najbolje istraženim se smatraju pojave u Timočkoj eruptivnoj oblasti, a eksploatacija zeolita se vrši u lokalitetu Igroš kod Brusa.

## Primena
Zeolit je u prirodi „neaktivan“. Njegove adsorpcione sposobnosti i kapacitet katjonske izmene se aktiviraju mehaničkom obradom. Aktivizirani zeolit se kao ekološki preparat koristi u poljoprivredi i stočarstvu. On se primenjuje za razdvajanje gasova usled njegove mogućnosti adsorpcije, a samim tim i za sakupljanje neprijatnih mirisa.

## Reference
Anhidrit

**Anhidrit** je mineral - nehidratisani kalcijum sulfat, -{CaSO}-4. Kristališe rombično, sa tri pravca savršene cepljivosti.

## Povezano
* Spisak minerala.
  
## Reference
Anortit

**Anortit** je mineral iz grupe alumosilikata, preciznije alumosilikat kalcijuma sa molekulskom formulom CaAl2Si2O8. To je jedan od krajnjih članova serije plagioklasnih feldspata, zajedno sa albitom. Pod anortitom se podrazumijevaju i feldspati koji sadrži više od 90% molekularnih procenata anortita. Boja anortita je bijela, siva, crvenkasta, a ogreb bijel. Nađen je u sastavu meteorita.

## Reference
Aragonit

**Aragonit** je mineral iz grupe karbonata, jedan od dva prirodna polimorfna oblika kalcijum karbonata, hemijske formule -{CaCO3}-. Drugi mineral sa istom hemijskom formulom je kalcit.

## Pojave u prirodi
Tipski lokalitet aragonita je Molina-de-Aragon (, Provincija Gvadalahara, Španija), 25&nbsp;km od Aragona. Aragonitska pećina, Ohtinska, se nalazi u Slovačkoj. U SAD, aragonit koji je formirao stalaktite i "pećinske cvetove" () je poznat iz Karsbad kaverni i drugih pećina. Masivne naslage oolitičnog aragonita nalaze se na dnu mora na Bahamima.

## Povezano

* Spisak minerala

## Reference
Augit

**Augit** je silikatni mineral kojeg ubrajamo u grupu piroksena, kemijske formule (Ca,Na)(Mg,Fe,Al)(Al,Si)2O6. Monoklinski kristali prizmatičnog su habitusa, a na njima uočavamo dva sustava kalavosti pod približno 90°. 

## Čvrste otopine
Augit je dio serije čvrstih otopina grupe piroksena. Diopsid i hedenbergit važni su krajnji članovi te serije, ali augit sadrži i određene količine aluminija, titanija, natrija i drugih elemenata pa ga proučavamo i zasebno. Udio magnezija kod ovog minerala veći je nego u oba krajnja člana serije. 

No, korisno je znati da je udio magnezija u augitu ograničen diskontinuumom u seriji između *pigeonita* i ortopiroksena: kada se pojavi uz jedan od ta dva piroksena, udio Mg u augitu ovisit će prvenstveno o temperaturi, a zatim i o tlaku u vrijeme kristalizacije, tako da nam augit može dobro poslužiti pri rekonstrukciji uvjeta u geološkoj povijesti stijena. 

Također, postoji diskontinuum između augita i omfacita, ali on se pojavljuje pri nižim temperaturama i nije još uvijek potpuno znansveno objašnjen.

## Ležišta i nalazišta

Augita ima u magmatskim stijenama, kao što su gabro i bazalt. Pojavljuje se i u relativno visokotemperaturnim metamorfnim stijenama, npr. u mafitnim granulitima.

Dolazi u zajednici s olivinima, biotitom, nefelinom, albitom, serpentinima, leucitom i hornblendom.

Poznatija nalazišta augita zabilježena su Coloradu, St. Lawrenceu, New Yorku i Tillamooku u Oregonu, (SAD), zatim u Eifelu (Njemačka), Vezuv (Italija), u Francuskoj i Češkoj.

## Vidi još:
* Diopsid
* Hedenbergit
* Pirokseni
* Minerali

## Vanjske veze
* Mineral galleries
Arsenolit

**Arsenolit** je prirodni mineral hemijske formule As2O3. Kristališe teseralno na temperaturama ispod 180°-{C}-, a na višim temperaturama monoklinično. Kada kristališe teseralno često ima oblik oktaedra.

Arsenolit može biti bele, svetložute, plave i crvene boje.

## Povezano
* Spisak minerala

## Vanjske veze
* Arsenolite, from Smolnik, Slovakia
* mindat.org
* webmineral.com
Arsenopirit

**Arsenopirit** je arsenov sulfid gvožđa hemijske formule -{FeAsS}-. Ovo je mineral velike tvrdine (5,5-6) metaličnog sjaja, neprozračan, čeličnosive do srebrnobele boje, relativno velike težine. Rastvara se u azotnoj kiselini pri čemu se oslobađa sumpor.

## Povezano
* Spisak minerala
Azbest

**Azbest** je prirodni mineral hemijske formule Mg6[Si4O10](OH)82Na2O*6(Fe,Mg)0*2Fe2O3* 17SiO2*ZN2O. U prirodi se javlja u vlaknastom obliku.

Ime je dobio po grčkoj reči *ἄσβεστος* (asbestos) koja znači neugasiv, ali ta grčka reč u modernom korišćenju znači kreč. Naziv minerala tokom istorije nije bio dosledan. Moderna grčka reč za mineral azbestos jeste *Αμίαντος* koja znači negorljiv jer je otporan na visoke temperature i ne gori. Može se javiti kao beli, smeđi, plavi azbest i dr.

## Povezano
* Spisak minerala
Azurit

**Azurit** je azurno plavi mineral bakra nastao površinskim promenama bakra. Često se u prirodi javlja zajedno sa malahitom koji je zelene boje a koji nastaje daljim promenama azurita.

Tek formiran azurit je tamno plave boje a vremenom kako se odvijaju promene postaje svetliji sve dok ne promeni boju u zelenu kada postaje malahit. Kristališe monoklinično i to prizmatično i pločasto i tvrdine je veće od 3 (tvrdina mu je veća od kvarcita), tačnije od 3.5 do 4 po Mosovoj skali. Sjajnost mu je staklasta i ima samo za njega karakterističnu azurno plavu boju po čemu se lako prepoznaje i razlikuje od drugih minerala.

## Povezano
* Spisak minerala

## Reference
Antimonit

**Antimonit**, još poznat pod imenom **stibnit** je mineral sulfid hemijskog sastava Sb2S3. Sive je boje, kristališe rombično i ima tvrdinu 2 po Mosovoj skali tvrdoće.

## Povezano
* Spisak minerala.
Antofilit

**Antofilit** je amfibolski mineral, magnezijsko-željezoviti inosilikatni hidroksid kemijske formule **Mg<sub>7</sub>Si<sub>8</sub>O<sub>22</sub>(OH)<sub>2</sub>**. Mineral cummingtonit mu je polimorf. Neke forme antofilita su lamelarne ili vlaknaste i koriste se kao azbest. 

## Porijeklo imena
Ime mu dolazi od latinske riječi *anthophyllum*, što znači "klinčić", kao uputnica na najčešću boju u kojoj se mineral pojavljuje. 

## Postanak i ležišta
Antofilit je produkt metamorfizma magnezijem bogatih stijena, osobito ultrabazičnih magmatita i nečistih dolomitnih šejlova. Također nastaje kao retrogradni produkt izmjene ortopiroksena i olivina, te kao akcesorni mineral u kordijeritnim gnajsevima i škriljavcima. On je i produkt retrogradnog metamorfizma koji nastaje iz ultrabazičnih stijena, zajedno sa serpentinima. 

Ima ga u Pennsylvaniji, na sjeverozapadu New Hampshirea, središnjem Massachusettsu, Franklinu u Sjevernoj Karolini te u Gravelly Rangeu i planini Tobacco Root, na sjverozapadu Montane. 

## Postanak u ultrabazičnim stijenama
Antofilit nastaje raspadanjem talka u ultrabazičnim stijenama, u prisutnosti vode i CO<sub>2</sub> (ugljik (IV)-oksida) progradnom metamorfnom reakcijom. Djelomičan tlak kojeg stvara ugljik (IV)-oksid (XCO2) u vodenim otopinama pogoduje nastanku antofilita. Veći dioksidni tlak stvara i višu temperaturu

Ultrabazične stijene u čistim vodenim okolišima, bez CO2 pogodovati će nastanku serpentinsko-antigoritno-brucitno-tremolitnih zajednica (ovisno i udjelu MgO), a one u amfibolitnom ili granulitnom stupnju metamorfizma piroksenima ili olivinima. 

Dakle, metamorfne zajednice ultrabazičnih stijena koje sadrže antofilit zapravo su indikatori facijesa matemorfizma zelenih škriljavaca u prisutnosti metamorfnih fluida bogatih s CO2.

Tipične metamorfne reakcije zajednica u ultrabazičnim stijenama s niskim ( 25% MgO) su:
* Olivin + Tremolit + Talk → Olivin + Tremolit + Antofilit (nizak udio MgO, >550&nbsp;°C, XCO2 500&nbsp;°C, XCO2 >0.6)
* Talk + Magnezit + Tremolit → Antofilit + Tremolit + Magnezit (nizak udio MgO, >500&nbsp;°C, XCO2 >0.6)

Retrogradni antofilit je relativno rijedak u ultrabazičnim stijenama i obično je slabo razvijen zbog nižeg stupnja energije metamorfnih reakcija te zbog općenito dehidriranih stijena (tijekom metamorfizma). Slično, potreba za zamjenskim komponentama ugljik (IV)-oksida u metamorfnim fluidima ograničava pojavu antofilita kao retrogradnog minerala. Uobičajena metamorfna zajednica retrogradnih ultrabazičnih stijena sastavljena je najčešće od serpentina, talka i magnezita.

Retrogradnog antofilita najčešće ima u rasjednim zonama gdje lomovi i rasjedanje stijena omogućuju nastanak pukotina u koje, tijekom retrogradnje, mogu ući fluidi bogati ugljik (IV)-oksidom.

## Vidi još:
* Amfiboli
* Minerali
* Silikati
* Kristal

## Vanjske veze
* Mineral Galleries 
* Webmineral.com
Barit

**Barit** (BaSO4) je mineral koji se sastoji od barijum sulfata. Generalno, barit je bele boje ili bezbojan i osnovni izvor barijuma. Ipak u zavisnosti od primesa može biti i drugih boja.

## Povezano
* Spisak minerala
Biotit

**Biotit** je mineral, spada u grupu liskuna. Biotit je filosilikat sa hemijskom formulom -{K(Mg,Fe}-2+,-{Mn}-2+)3[(-{OH,F}-)2(-{Al,Fe}-3+,-{Ti}-3+)-{Si}-3-{O}-10].

Biotit se od muskovita razlikuje po povećanom sadržaju gvožđa. Biotit se javlja u različitim tipovima stena, bilo sedimentnim, metamorfnim ili magmatskim ali od ostalih liskuna najdominantniji je u gabru.

## Povezano
* Spisak minerala

## Vanjske veze

* THE MINERAL BIOTITE
Bitovnit

**Bitovnit** je mineral silikat, član serije plagioklasa, koji je bogat kalcijumom i spada u feldspate. Obično se definiše na osnovu 70-90% sadržaja anortita.

## Povezano
* Spisak minerala.
  
## Vanjske veze

* www.mindat.org
* mineral.galleries.com 
* webmineral.com
Bolanžerit

**Bolanžerit** je mineral sa hemijskom formulom -{Pb}-5-{Sb}-4-{S}-11. Ime je dobio 1837. godine po francuskom rudarskom inžinjeru Šarlu Bolanžeru (). Bolanžerit je metalno siv monociklični kristal.

## Povezano
* Spisak minerala
Vulfenit

**Vulfenit** je prirodni mineral hemijske formule PbMoO4. Obično se javlja u vidu pločastih kristala svetlo narandžasto-crvene do žuto-narandžaste boje, nekada smeđe.

## Povezano

* Spisak minerala
  
## Reference
Boraks

**Boraks** (od perzijskog - *burah*) ili **natrijum borat**, **natrijum tetraborat** ili **dinatrijum tetraborat** je mineral i so borne kiseline. Na sobnoj temperaturi je bijeli kristalni prah koji je sastavljen od bezbojnih kristala koji se lahko rastvaraju u vodi.

Boraks ima vrlo široku primjenu. Najčešće se upotrebljava kao sastojak u industriji deterdženata, kozmetike i slično.

Također se upotrebljava i u biohemiji za pravljenje pufera, te kao antifugalno sredstvo za pravljenje fiberglasa. Ima i insekticidno dejstvo.

Pod pojmom *boraks* može se podrazumijevati i mnogobrojni hidrati boraksa, ali većinom se misli na tetrahidrat. U prodaji se obično distribuira dijelimično dehidriran.

## Naziv
Naziv boraks potiče od latinskog *borat* koje je nastalo iz arapskog *burak*. Arapski korijen tog pojma se vjerovatno vuče iz perzijskog *burah* ili srednjeperzijskog *burak*.

## Upotreba
### Puferi
Boraks je u širokoj upotrebi u biohemijskim i hemijskim laboratorijama zbog pravljenja puferskih rastvora, tj. radi gel elektroforeze DNK. Ima slabu provodljivost, pri elektroforezi proizvodi oštrije vrhove te se može upotrebljavati za veće brzine elektroforeze od gelova napravljenih od TBE bafera ili TAE bafera (5-35 V/cm naspram 5-10 V/cm).

### Fluks
Smjesa boraksa i amonijum hlorida se koristi kao fluks pri proizvodnji željeza i čelika. On smanjuje tačku topljenja neželjenih željeznih oksida te na taj način olakšavajući njihovo odstranjivanje.

### Dodatak hrani
U nekim zemljama, boraks se upotrebljava kao dodatak hrani pod oznakom E285 ali je zabranjen u SAD. Upotrebljava se slično kao kuhinjska so. Kao dodatak nalazi se u francuskom i iranskom kavijaru.

### Ostala upotreba
* sastojak deterdženata
* sastojak kozmetičkih preparata
* sastojak u staklu, grnčariji i keramici
* antifugalno sredstvo za fiberglas
* insekticid za mrave i buhe
* sastojak za proizvodnju natrijum perborata monohidrata i borne kiseline kao i drugih borata

## Prirodni izvori

Boraks se obično može pronaći u poroznim depozitima u koritima povremenih rijeka i jezera. Najznačajniji depoziti se mogu pronaći u Turskoj i Kaliforniji te na drugim mjestima u SAD, zatim u Atakama pustinji u Čileu i Tibetu. Boraks je također moguće sintetizirati iz drugih spojeva bora.

## Otrovnost

Borna kiselina, natrijum borat i natrijum perborat imaju približno istu smrtnu dozu za ljude od 0,1 do 0,5 g/kg tjelesne težine. Ove supstance su otrovne za sve ljudske ćelije te se veoma sporo izlučuju iz organizma putem bubrega. Trovanje bubrega boraksom je veoma opasno zbog degeneracije masnoća iz jetre, cerebralnog edema i gastroenteritisa. Naročito je opasna upotreba otopina borne kiseline za ispiranje očiju kod dojenčadi, pogotovo ako se često koristi, a sve zbog spore brzine eliminacije iz organizma.

## Izvori

## Vanjske veze

* Nacionalna baza podataka zagađivača
* NIOSH vodič o hemijskim opasnostima
* Boraks na sefsc.noaa.gov
Barbara Rosenkranz

**Barbara Rozenkranc** (nem.: *Barbara Rosenkranz*; 20.6. 1958, Zalcburg) je bila kandidat Slobodarske partije Austrije na predsedničkim izborima u Austriji u aprilu 2010. godine.

## Biografija
Barbara Rozenkranc se upisala na Univerzitet u Beču 1976. godine, gde je studirala istoriju i filozofiju, ali nije završila studiranje.

Barbara Rozenkranc se udala za Horsta Rozenkranca. Ima deset dece (6 kćeri i 4 sina). Napustila je rimokatoličku crkvu.

## Izbori
Na izborima za predsednika Austrije, koji su si održali 25. aprila 2010. godine, je dobila 15,6% glasova. Najjači rezultat dobila je u Koruški - 20,8% glasova, a najslabiji - u Forarlbergu.

## Reference
Andonis Samaras

**Andonis Samaras** (grčki: *Αντώνης Σαμαράς*) (rođen 23.5. 1951. u Atini) je grčki političar i bivši ministar vanjskih poslova od 1989 do 1990 i od 1990 do 1992.

Samaras je gorljivi protivnik ideje da reč *Makedonija* bude sadržana u imenu bivšej Jugoslovenskoj Republike Makedonija, i zbog toga je napustio vladu Micotakisa u 1992., zbog nesuglasica sa njenom politikom. On je velik protivnik ikakih pregovora sa BJRM.

Samaras je bio zastupnik u Evropskom parlamentu gdje je pripadao Evropskoj narodnoj partiji. do januara 2009.

Od 8.1. 2009. se opet nalazio na položaju ministra, ovaj put kao ministar kulture. Taj položaj je sačuvao do 7.10. 2009.

Po rečima Andonisa Samarasa, BJRM ubuduće neće postojati kao samostalna država. Osim toga, on tvrdi da EU neće prinuditi Grčku da prihvati ustavno ime (*Republika Makedonija*).

Andonis Samaras je 29.11. 2009. bio izbran za predsednika partije Nove demokratije.
, a 20.6. 2012. je postao premijer Grčke.

## Izvori


## Vanjske veze
Šefket Verlaci

Šefket Verlaci (), (15. decembar 1877, Elbasan, Osmansko carstvo – 21. jul 1946, Cirih, Švajcarska) je bio predsednik vlade Albanije 1924. godine i tokom italijanske okupacije u periodu od 1939. do 1941.

## Biografija
Prezime Verlaci je u različitim izvorima napisano na različite načine (Vërlaci, Verlaçi, Verlaxhi i Velaxhi) kao i njegovo ime (na njegovom nadgrobnom spomeniku je napisano kao Shevket). Postoje stavovi da njegovo ime potiče iz perioda Mletačke Albanije kada je Mletačka republika vladala delom teritorije koja danas pripada Albaniji.

Porodica Verlaci je bila porodica najvećih zemljoposednika u Albaniji početkom 20. veka. Verlaci je bio vođa Progresivne partije, najveće konzervativne partije u Albaniji koja se oštro suprotstavljala agrarnim reformama koje bi umanjile površinu zemlje u vlasništvu zemljoposednika. Članovi Progresivne partije su bile plemenske vođe sa severa Albanije i istaknuti muslimanski zemljoposednici.

Krajem 1922. godine Zog I od Albanije se verio sa Verlacijevom ćerkom i zadobio podršku Verlacija i poziciju predsednika vlade koju je bio prisiljen da mu prepusti početkom 1924. Na poziciji predsednika vlade Verlaci je bio do početka juna 1924. kada se sklonio u Italiju. Režim pod vođstvom Fan S. Nolija ga je osudio na smrt i konfiskovao svu imovinu.

Kada je Zogu krunisan 1928. godine raskinuo je veridbu sa Verlacijevom cerkom i od Verlacija napravio neprijatelja.

Posle invazije fašističke Italije na Albaniju, Verlaci je 12. aprila 1939. postavljen za predsednika okupacione vlade u Albaniji. U periodu od 12. do 16. aprila, dok italijanski kralj Viktor Emanuel III nije prihvatio albansku krunu, Verlaci je obavljao funkciju šefa države.

Verlaci je podržavao ideje Velike Albanije i teritorijalne pretenzije prema Jugoslaviji i Grčkoj. Bio je predsednik vlade do početka decembra 1941. a umro je u Cirihu, Švajcarska i sahranjen na protestantskom groblju u Rimu u Italiji.
Korzet

**Korzet** (također poznat i pod nazivom **steznik**, iako je steznik nešto širi pojam) je pretijesan odjevni predmet, čija je primarna svrha smanjivanje opsega struka stezanjem, iako se može nositi i iz ostalih razloga. U različitim oblicima, nosili su ih žene i muškarci kroz stoljeća, a nose ih i danas.

Valja napomenuti da većina odjevnih predmeta koji se danas prodavaju pod nazivom "korzet" zapravo nisu korzeti, nego njihova mnogo blaža varijanta.

## Etimologija
Riječ *korzet* potječe iz starofrancuske riječi *cors*, koji je umanjenica od riječi za tijelo, koja potječe iz latinske riječi *corpus*, koja znači *tijelo*.

## Primjene

Postoji više razloga za nošenje korzeta. Tri glavne grupe razloga su moda, medicinski razlozi i fetišistički razlozi.

### Moda
Najučestalija i najpoznatija primjena korzeta je za činjenje tijela vitkijim kako bi se postigla moderna silueta. Takvu upotrebu većinom prakticiraju žene, a najviše se prakticirala u doba kraljice Viktorije kada je tanji struk značio viši socijalni status. Takozvana figura pješčanog sata potječe iz tog doba, a karakterizira ju tanak, stisnut struk.

Zanimljivo je da je u razdoblju od 1820. do 1350. figura pješčanog sata bila moderna i za muškarce, te se ponekad postizala nošenjem korzeta.

Obični korzeti se mogu podjeliti u 2 skupine: *overbust* korzeti koji idu preko grudi i *underbust* korzeti koji ne idu preko grudi. Svi prikladno anatomski oblikovani muški korzeti su *underbust* tipa.

### Medicinski razlozi

Ljudi s problemima s kralježnicom ili s unutarnjim ozljedama ponekad nose korzet radi imobilizacije i zaštite torza, primjerice Andy Warhol, nakon što je bio upucan u 1968., je nosio korzet cijeli ostatak života.

### Seksualni fetišizam
Korzeti se također upotrebljavaju u fetišističkim radnjama, ponajviše u BDSMu. U BDSMu *bottom* može nositi vrlo tijesno stegnut korzet koji će ograničavati kretnje, a *top* može nositi korzet iz estetskih razloga.

Neke osobe (bez obzira na spol) mogu doživjeti seksualnu uzbudu ili orgazam samim nošenjem čvrsto stegnutog korzeta.

## Konstrukcija
Korzeti su najčešće izrađivani od fleksibilnog materijala koji se ukrućuje vertikalnim čvrstim dijelovima koji služe kao kostur. U 19. stoljeću se za kostur najčešće koristio čelik i riblja kost. Danas, ovisno o izradi korzeta te željama nosioca, dva najčešća materijala koja se koriste za kosti su plastika i čelik. Mnogi drugi materijali, poput drva, su se koristili ili se koriste za izradu kostura korzeta.

Korzeti obično imaju vezanje na stražnjoj strani kojim se može kontinuirano stegnuti korzet do željene mjere, te posebno kopčanje na prednjoj strani (busk), koje služi za brže i jednostavnije skidanje i stavljanje korzeta, bez potrebe za korištenjem predugih vezica.

## Poveznice
* Odjeća u BDSM-u

## Vanjske veze

* Long Island Staylace Association  stranica sa mnogo informacijama o korzetima na engleskom
Magister Militum

**Magister militum** ("vođa vojnika", doslovno prevedeno) je bio čin korišćen u kasnom Rimskom carstvu od vremena Konstantina Velikog. Magister militum označava najčešće visokog vojnog oficira koji je nakon cara vrhovni zapovjednik vojske na nekom području. Tijekom 5 vijeka titula magister militum se de facto spojila s modernom titulom premijera, a osobe koje su je imale preuzimaju upravljanje Rimskim carstvom dok se carevi u Zapadnom rimskom carstvu nalaze u njihovoj potpunoj kontroli tako da su vršili jedino ceremonijalne poslove i izbor novog magister milituma nakon smrti osobe koja je taj posao obavljala do svoje prirodne ili nasilne smrti. 

Najpoznatiji od tih moćnih magister milituma-premijera su bili Stilihon, Flavije Aecije i Ricimer koji zajedno vladaju 53 od zadnje 82 godine Zapadnog rimskog carstva

Osim osnovne titule magister militum koja je vredila za cijelo područje carstva postojale su i njene "slabije" verzije koje su se dodjeljivale samo za upravljanje određene pokrajine. 

## Spisak Magistri Milituma
* Flavije Bauton
* 352-355: Klaudije Silvan
* 389-394: Arbogast
* 394-408: Stilihon
* 410s-421: Konstancije III
* 433-454: Flavije Aecije
* 455: Avit
* 455-456: Remistus
* 456-472: Ricimer
* 472-473: Gundobad
* 475-476: Orest

### Magister militum per Gallias
* 425-433: Flavije Aecije
* 450s-464: Egidije

### Magister militum per Illyricum
* 530-536: Mund

### Magistri militum per Oriens
* 460s-471: Aspar
* 483-488: Teodorik Veliki
* c.503-505: Areodobin
Kostim

**Kostim** je odjeća ili oprava koju glumac nosi u kazalištu ili filmu. Obično je to odjeća karakteristična za određeno vremensko razdoblje ili za određe
## Povezano
* Cosplay
Kostimografija

**Kostimograf** bi trebao biti vrstan poznavatelj stilova i načina oblačenja u različitim vremenskim razdobljima. On crta kostime za kazalište ili film te nadgleda njihovu izradu.

Crtanje i kreiranje kostima za potrebe scenske umjetnosti naziva se kostimografija.
Suknja

**Suknja** je odjevni predmet, tj. dolnji dio odjeće koju danas nose uglavnom žene. Podrijetlo suknjâ vjerojatno seže do prapovijesti kada se odjeća nije razlikovala kod muškaraca ili žena. Suknjama su se odijevali u povijesti egipatski faraoni.
Vesta

**Vesta** može značiti:

* Vesta (mitologija), rimski ekvivalent grčkoj božici Hestiji
* 4 Vesta, asteroid 
* Vesta (odjeća), odjeća
* Vesta (softver), napredni sustav za oblikovanje softvera (eng: *configuration management system*), *Compaq*-ov slobodni softver
* Vesta Rowing Club, veslački klub iz mjesta Putney, London, na rijeci Temzi 
* Vesta (raketa)
Šorc

**Šorc** je vrsta odjeće koju nose i muškarci i žene preko karlične regije. Šorcevi se pružaju od struka i prekrivaju gornje djelove natkoljenica i u zavisnosti od dužine pružaju se prema krajevima nogu, ali ne prekrivaju nikad cijele noge. Šorc dolazi od engleske riječi "shorts" što znači kratko (misli se na kratku verziju pantalona koje prekrivaju cijele noge).
Burka

**Burka** (perz./pašt./arap./urd. برقع, također i *čad(a)ri*, *ruband* ili *mekna*) je tradicionalna paštunska ženska odjeća koja pokriva cijelo tijelo i lice. Nose ga žene islamske vjeroispovjesti u Afganistanu i u dijelovima Pakistana i Indije (Kašmir).

## Karakteristike
Burka je izrađena od guste tkanine koja u potpunosti pokriva cijelo tijelo, uključujući i lice, dok predio očiju sadrži gusta mreža kroz koju se može gledati.

Generalno postoje dvije vrste burke:
* afganska – mreža je jednodjelna, tkanina je uglavnom plavih tonova.
* kašmirska – mreža za gledanje je dvodjelna, boja burke je crna.

## Historija

Riječ *burka* je arapski oblik perzijske riječi *[[purda]]* (ili *parda*) koja doslovno podrazumijeva zastor ili zavjesu, ali također je označavala i praksu spolne segregacije u starovjekovnom iranskom svijetu koja se kasnije u istoimenoj formi proširila i sjevernom Indijom. Iako je poznato da je u nekim dijelovima ovog starovjekovnog svijeta bilo prekrivanja lica, danas nije poznato je li takva odjeća nazivana *purdom* i je li bila u formi današnjih burki. Prve takve primjere zabilježili su Ibn Batuta u 14. vijeku i novovjekovni evropski autori, uglavnom u sjeveroistočnim dijelovima Perzijske Monarhije tj. Horasanu. U moderno doba burka je specifična za Paštunce, a za vrijeme talibanskog režima u Afganistanu () bila je propisana u vidu hidžaba i ženama je bilo zabranjeno izlaziti u javnost bez burke.

## Slična odjeća

U zapadnom svijetu burku se često miješa sa nikabom, arapskim odjevnim predmetom koji također pokriva lice, ali ima otvoreni prorez za oči. Najsličniji odjevni predmet burki je parandža (ili *farandži*), također dugačak ogrtač s čačvanom (teško providna tkanina od konjskih dlaka preko čitavog lica) koji je nošen u nekim mjestima susjednog Tadžikistana. Neki drugi odjevni predmeti koji isto potpuno pokrivaju lice su bušija (ili *gatva*) kod Arapkinja uz obale Perzijskog zaljeva, nekad peča u Osmanskom Carstvu, te gungat u Indiji.

## Zabrane

U pojedinim evropskim zemljama su usvojeni antimaskirni zakoni kojima se zabranjuje nošenje burki i drugih pokrivala lica na javnom mjestu. Razlog za zabranu nošenja je, između ostalog i nemogućnost lične identifikacije osobe koja nosi burku jer joj je lice sakriveno. Postoje i mišljenja da je burka simbol potlačenosti žena.

## Izvori

## Vanjske veze