open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalimnos

**Kalimnos** (grčki: *Κάλυμνος*, talijanski: *Calino*, turski: *Kilimli* ili *Kelemez*) je jedan od većih otoka arhipelaga Dodekanez u Egejskom moru u Grčkoj.

## Karakteristike

Kalimnos leži nešto zapadnije od turskog Bodruma, između Lerosa na sjeveru i Kosa na jugu, tlo mu je planinsko i krševito, sa svega nekoliko dolina pogodnih za poljoprivredu. Najviše brdo sv.  Ilija ima 760 metara.

Otok je dug 21 i širok do 13 km, ukupne površine 111 km² Vrlo je razveden uz obalu se nižu brojni otoci i otočići od kojih su veći i naseljeni Pserimos (80 st.), Telendos (94 st.), Kalolimnos (2 st.) i Plati (2 st.) uz brojne manje nenaseljene pa zajedno sa njima Općina Kalimnos ima 134.54 km².
Obale Kalimnosa su prilično strme i skrovite sa brojnim rtovima, uvalama i lukama.

Na otoku i pridruženim otocima koji su administrativno jedna općina (Dimos) ukupno živi 16,179 stanovnika u devet naselja; Argos (278 st.), Emporios (56), Potia ili Kalimnos (12,324 st.), Kamari (86 st.), Mirte (325 st.), Panormos (2,069 st.), Pserimos (80), Telendos (94), Vatis (492)  i Vlikadia (68).

Administrativni centar Potia (ili Kalimnos) jedini na otoku ima aerodrom (IATA: JKL, ICAO: LGKY).

## Historija

Po grčkoj mitologiji otok je dobio ime po titanu Kalidnosu, sinu Geje (Zemlje) i Urana (Neba).

Historija Kalimnosa slična je drugim dodekaneškim otocima. Kalimnos je bio naseljen još od predminojskih vremena. Za Arhajskog perioda Kalimnos je kao i ostali dodekaneški otoci bio suviše udaljen od Atene pa je uživao izvjesnu autonomiju i slobodu. Nakon uspona Makedonije Kalimnos je kao i ostali otoci arhipelaga, postao dio njenog imperija. Nakon smrti Aleksandra Velikog, jedan od njegovih nasljednika - Ptolemej I Soter, preuzeo je nadzor nad čitavim arhipelagom Dodekanez.

Otočani su bili prvi Grci koji su prihvatili kršćanstvo, jer su sv. Pavle i sv. Ivan zaustavili na otoku i propovijedali novu vjeru. Kalimnos je prosperirao za ranog Bizanta, kao i svi ostali otoci arhipelaga, ali se to promjenilo od 7. vijeka nadalje, kad su brojni osvajači iskoristili ranjiv položaj arhipelaga. Od 14. vijeka Kalimnosom, zajedno sa ostalim otocima Dodekaneza, vladaju Malteški vitezovi koji su podigli zamak Krisokerija kako bi ga mogli braniti.

Osmansko Carstvo vlada otokom od 1522. do 1912., kad je Kraljevina Italija zavladala Dodekanezom. Nakon kapitulacije Italije Nijemci i Britanci borili su se da preuzmu kontrolu nad otocima Dodekaneza, stvarajući velike štete i patnje stanovnicima. Kalimnos se ujedinio sa Kraljevinom Grčkom 1948. Sve do 1960-ih prošlog vijeka, ekonomija Kalimnosa, bazirala se na spužvarstvu, aktivnošću koja je vremenom postojala sve manje isplatljiva, pa su zbog tog brojni stanovnici emigrirali.

Danas se stanovnici otoka bave maslinarstvom, voćarstvom, povrtlarstvom, pčelarstvom, ribarstvom, spužvarstvom i turizmom.

## Transport
Kalimnos je povezan trajektnom linijom sa Pirejom, Rodosom, Samosom, Lipsijem, Lerosom i Kretom, a avionskom linijom sa Atenom. Manjim brodovima povezan je sa ostalim otocima Dodekaneza.

## Povezano
*Dodekanez

## Reference

## Vanjske veze

* ''Welcome to Kalymnos''
Granična bitka (1939)

**Granična bitka** () je izraz kojim se opisuju početne operacije, odnosno kopnene bitke do kojih je došlo između njemačkih i slovačkih snaga na jednoj, i poljskih snaga na drugoj strani u prva četiri dana njemačke invazije Poljske, od 1. do 4. septembra 1939. godine.

Do njih je došlo nakon što su njemačke snage otpočele invaziju, odnosno prešle poljsku granicu na širokoj fronti od Istočne Pruske na sjeveru, do Karpata na jugu; pri čemu je, u skladu sa planom Fall Weiss, glavni cilj bilo probijanje poljskih linija, odnosno nastojanje da se, koristeći veću mobilnost oklopnih snaga u dva oklopna "klina" što prije dopre do Varšave, odnosno likvidiraju poljske snage u Pomeraniji ili Koridoru na obali Baltičkog mora. To je odmah izazvalo niz intenzivnih sukoba, jer je upravo na zapadnoj granici prema Njemačkoj bila raspoređena glavnina poljskih snaga; njihov cilj je bio zaustaviti, odbiti ili usporiti njemačko napredovanje, ali je glavni razlog za takav raspored bio političke prirode, odnosno demonstracija svjetskoj javnosti, ali prije svega zapadnim saveznicima da se Poljska spremna oružjem suprotstaviti Njemačkoj, odnosno braniti teritorije čiji je sporni status bio povodom za izbijanje sukoba sa Njemačkom.

Takav je raspored, sa druge strane, savršeno odgovorao njemačkim planerima, jer je omogućio da se, koristeći lokalnu brojčanu nadmoć, kao i novu taktiku *[[blitzkrieg]]a* izvede dvostruki obuhvat poljskih snaga, odnosno probiju se duboko u njihovu pozadinu i tako ih opkole. Tome je pridonijelo i to što su poljske snage bile kordonski raspoređene na samoj granici, a sa malim i neadekvatnim rezervama koje bi mogle intervenirati.

Iako su poljske snage na granici pružile žestok otpor, a u nekim rijetkim slučajevima, kao što je bitka kod Mokre, čak uspjele privremeno zaustaviti njemačke napade, njemačko korištenje avijacije i oklopnih jedinica je dalo rezultata, te su poljske linije obrane gotovo svuda probijene, a poljske snage razbijene, dezorganizirane i natjerane na povlačenje. Iako je poljski otpor ostvario svoj politički cilj, te su tako 3. septembra Britanija i Francuska objavile Njemačkoj rat, u vojničkom smislu je Granična bitka za poljske snage završila katastrofalno. Već 6. septembra je vrhovni poljski zapovjednik Edward Rydz-Smigly naredio da se poljske snage povuku sa granica sa liniju Visla-San, ali se ta zapovijed u nastalom kaosu nije mogla adekvatno izvršiti, te je ogroman broj poljskih trupa na granici završio u njemačkom obruču i vrlo brzo bio uništen.

## Literatura
* Kampania Wrześniowa
Modlinska armija

**Modlinska armija** () bila je jedna od armija poljske vojske koja je djelovala na početku Drugog svjetskog rata. Službeno je osnovana 23. marta 1939. godine sa zadatkom da glavni grad Varšavu brani od eventualnog njemačkog napada sa sjevera, odnosno Istočne Pruske. Sjedište joj je bila Tvrđava Modlin (50&nbsp;km sjeverno od Varšave) po kojoj je dobila, a sastojala se od dvije pješadijske divizije i dvije konjičke brigade.

Na samom početku njemačke invazije Modlinska armija se 1. septembra 1939. suprotstavila jedinicama njemačke 3. armije iz Istočne Pruske, a što je dovelo do bitke na Mlawi u kojoj su njemačke snage do 3. septembra slomile poljski otpor i natjeralih na povlačenje prema jugu. Dio snaga Modlinske armije se priključio obrani Varšave i novoformiranoj Varšavskoj armiji, a dio je nastavio na jug prema Rumunjskom mostobranu gdje je razbijen u Bitka kod Tomaszówa Lubelskog 26. septembra i natjeran na kapitulaciju.

## Vanjske veze
* Photos of some fortifications of Army Modlin
* More photos
Bitka kod Mlawe

**Bitka kod Mlawe** se odigrala od 1. do 3. septembra u Mazoviji između njemačkih snaga na jednoj, i poljskih snaga na drugoj strani, te je predstavljala dio Granične bitke, odnosno niza okršaja kojima je otpočela njemačka invazija Poljske i Drugi svjetski rat.

Do nje je došlo nakon što je njemačka 3. armija iz Istočne Pruske prešla tadašnju njemačko-poljsku granicu kako bi sa sjevera prodrla u područje poljskog glavnog grada Varšave. Tim snagama se suprotstavila poljska Modlinska armija koja se oslanjala na sistem utvrđenih položaja građen nekoliko mjeseci prije izbijanja sukoba. Poljske snage su Nijemcima ispočetka pružile žestok otpor i nanijele teške gubitke, ali se brzo iskazala kako njemačka nadmoć u ljudstvu, tako i u tehnici, koja je uključivala veliki broj tenkova i avijaciju koja je blisko surađivala sa kopnenom vojskom u skladu sa doktrinom *[[blitzkrieg]]a*. Već nakon tri dana su njemački inženjerci uspjeli probiti poljske linije te je poljski zapovjednik, uplašen da bi njegove snage mogle biti opkoljene, naredio povlačenje prema Varšavi. Tako je bitka kod Mlawe završila njemačkom pobjedom.

## Vanjske veze
* Information on Polish tanks and armored vehicles
Tynemouth

**Tynemouth** je lučki grad od 68,082 stanovnika na sjeveroistoku Engleske u Metropolitanskoj grofoviji Tyne and Wear.

Grad administrativno podpada pod Metropolitanski borough North Tyneside.

## Geografija

Tynemouth leži na ušću rijeke Tyne u Sjeverno more, na sjevernoj obali Rijeke Tyne, točno preko puta South Shieldsa i duž Sjevernog mora.

Udaljen je nekih 13 km sjeveroistočno od centra Newcastla sa kojim je povezan metro linijom.

## Historija

Još za anglosaksonskih vremena Tynemouth je bio mjesto gdje je u 7. vijeku podignut samostan, kog su kasniji razorili Vikinzi.

Tynemouth je bio centar pobune protiv kralja Harolda Godwinsona, koju je 1066 organizirao njegov brat Tostig Godwinson. Kad mu je buna propala udružio se sa norveškim kraljem Haraldom Hardradom i krenuo u invaziju Engleske. Poginuo je u Bitci kod Stamford Bridga zajedno sa kraljem Haraldom.

Nakon Normanskog osvajanja Engleske monah Aldwin obnovio je Opatiju Monkwearmouth-Jarrow, a njegovi monasi koji su postali vlasnici Tynemoutha obnovili su samostan.

Novi samostan je postao mjesto hodočašća, nakon što su se proširile glasine da ima važne relikvije, a to je u vrijeme značilo bogatstvo.

Samostan Tynemouth u to vrijeme bio je vlasnik velikih površina zemlje, što je izazvalo ljubomoru kod rivalske Opatije i katedrale u Durhamu. Oni su ga tokom 12. vijeka nastojali podvrći pod svoju vlast, ali nisu uspjeli zbog veza samostana sa Katedralom u St Albansu.

Kako je bogatstvo samostana stalno privlačilo napadače iz Škotske, sam kralj Edward I izdao povelju kojom je dozvolio monasima da podignu zamak za njegovu odbranu.

Škotski kralj Robert Bruce napao je 1314. samostan Tynemouth, koji se uspješno obranio, ponovno je napadnut 1318. ovaj put od pljačkaša iz Northumberlanda i ponovno se uspješno odbranio.

Samostan je ukinuo i raspustio 1539. Henry VIII.

Za Engleskog građanskog rata zamak u Tynemouthu zauzeli su škotski vojnici koji su bili simpatizeri parlamenta. Kralj Charles I Stuart, koji je bio zarobljen u Newcastlu, trebao je pobjeći do Tynemoutha u božićnoj noći 1646., gdje ga je čekao nizozemski brod, ali mu to nije uspjelo pa su se Škoti povukli su se iz Tynemoutha.

Engleski građanski rat bio je zadnji ratni okršaj u kom je korišten zamak, iako je on krajem 17. vijeka proširen i preimenovan u Utvrdu Clifford.

Sam Tynemouth bio je veliko selo sve do početka 19. vijeka, kad su se ujedinio sa okolnim naseljima Newcastle Terrace, Allendale Terrace i Bath Terrace.

Današnji Tynemouth je turistička meka, zbog pješčanih plaža i blizine Newcastla, iz kog dolazi najviše posjetioca, naročito vikendom.

## Znamenitosti
Najveći dio preostalih ruševina samostana pripada normanskom periodu oko 1090, kad se počeo graditi i iz nešto kasnijih vremena 1190.-1210.

Pored ruina samostana i zamka, najveća znamenitost je željeznički kolodvor iz 1882. koji je danas stanica metroa.

## Reference

## Vanjske veze

* Tynemouth Priory and Castle
Le fils d'Amr est mort

***Le fils d’Amr est mort*** () je belgijsko-francusko-tuniski igrani film snimljen 1975. godine u režiji Jean-Jacquesa Andriena. PO žanru je drama, a protagonist kojeg tumači Pierre Clementi, je sitni briselski džepar koji povremeno radi  zajedno sa tuniskim imigrantom o kome ne zna gotovo ništa. Kada njegov partner iznenada umre, protagonist postaje zaintrigiran njegovim životom, te, nemajući ništa drugo osim osobne iskaznice, odlučuje doznati njegovu pozadinu te putuje u Tunis. *Le fils d'Amr est mort* je prikazan na filmskom festivalu u Locarnu gdje je osvojio Zlatni leopard.

## Uloge
* Pierre Clémenti : *Pierre*
* Claire Wauthion : *Barbara*
* Malcolm Djuric : *Malcolm, l'enfant*
* Coralie Seyrig

## Vanjske veze
* 
* ''Le fils d'Amr est mort'' sur *cinergie.be*
* ''Le fils d'Amr est mort'' sur *lesfilmsdeladreve.be*
Mława

**Mlava** () je grad u Poljskoj u Vojvodstvu mazovskom. Po podacima iz 2012. godine broj stanovnika u mestu je bio 30 969.

## Stanovništvo

## Reference

## Vanjske veze
* Jewish Community in Mława on Virtual Shtetl
* MKS Mlawa
Ulica vatrogasaca br. 25

***Tüzolto utca 25*** () je mađarski igrani film snimljen 1973. godine u režiji Istvana Szabe. Po žanru je drama, a radnja se odvija u jednoj budimpeštanskoj stambenoj zgradi koja je određena za rušenje. Protagonisti su njeni stanari koji je napuštaju i koji se pri tome sjećaju mnogih burnih događaja u nedavnoj mađarskoj historiji. Film je 1974. prikazan na Filmskom festivalu u Locarnu gdje je osvojio Zlatni leopard.

## Uloge
* Lucyna Winnicka (Mária)
* Makay Margit (Mária anyja)
* Kovács Károly (Mária apja)
* Bálint András (Andris)
* Pásztor Erzsi (Erzsi)
* Békés Rita (Gaskóyné)
* Csomák Ervin (Gaskóy)
* Lenkey Edit (Baba)
* Jani János (Baba férje)
* Zelk Zoltán (Hackl)
* Margitai Ági (Eta)
* Andai Kati (Bözsi)
* Szemes Mari (Julika)
* Mándy Iván (Pista)
* Müller Péter (János)
* Zákonyi Sándor (Bandi)
* Darvas Magda (Bandi felesége)
* Emil Geschonnek (Szentiványi)
* Temessy Hédi (Szentiványiné)
* Bódis Irén (Rózsika)
 
## Reference

## Vanjske veze
*
*
Wolne miasto (film)

***Wolne miasto*** () je poljski crno-bijeli ratni film snimljen 1958. godine u režiji Stanisława Różewicza. Radnja prikazuje događaje na prvi dan Drugog svjetskog rata, kada je osoblje Poljske pošte u tadašnjem Slobodnom Gradu Danzigu, usprkos beznadne situacije i opkoljeno nadmoćnim njemačkim snagama napadačima pružilo herojski otpor.

## Uloge
* Stanisław Jasiukiewicz – Konrad Guderski (u filmu nije naveden pod pravim imenom-)
* Bronisław Dardziński – naczelnik poczty Kowalski
* Włodzisław Ziembiński – Rajca
* Jerzy Śliwa – Barcikowski
* Hanna Zembrzuska – Irka
* Danuta Królska – dziewczynka spalona żywcem
* Adam Kwiatkowski – Plichta
* Piotr Fronczewski – Boguś, syn Barcikowskiego
* Wacław Kowalski – listonosz Wiśniewski
* Jan Machulski – Janek
* Edmund Fetting – fotograf niemiecki robiący zdjęcie Plichcie
* Barbara Rachwalska – Barcikowska
* Kalina Jędrusik – kelnerka w piwiarni
* Leonard Andrzejewski – Niemiec w barze
* Kazimierz Wichniarz – asystent Kunert
* Ryszard Filipski – Niemiec w piwiarni
* Edward Kowalczyk – kolejarz Stanisław Herman
* Stanisław Gronkowski – telefonista Kozubek

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Prawdziwy koniec wielkiej wojny

***Prawdziwy koniec wielkiej wojny*** () je poljski crno-bijeli igrani film snimljen 1957. godine u režijiJerzyja Kawalerowicza. Po žanru je drama, a protagonistica, čiji lik tumači Lucyna Winnicka, je mlada žena koja održava ljubavnu vezu sa profesorom (čiji lik tumači Andrzej Szalawski) uvjerena kako joj je muž poginuo u Drugom svjetskom ratu. Radnja prikazuje kako joj je muž (koga tumači Roland Glowacki) preživio rat u njemačkim koncentracionim logorima te kako mu se ona vrati, ali život sa njim postaje sve teži jer se ispostavi da zbog svojih iskustava duboko traumatiziran. *Prawdziwy koniec wielkiej wojny* je jedno od niza tadašnjih ostvarenja poljske kinematografije koje su nedavni rat nastojala prikazati izvan standarda tadašnje službene propagande, odnosno kroz psihološke traume pojedinaca.

## Uloge
* Lucyna Winnicka - Róża Zborska
* Janina Sokołowska - Gosposia Józia
* Roland Głowacki - Juliusz
* Andrzej Szalawski - profesor Stęgień
* Olga Bielska - Irena
* Helena Dąbrowska - kwiaciarka
* Janina Jabłonowska - żona psychiatry
* Kazimierz Dębowski - psychiatra Ludwik

## Vanjske veze
* 
* 
*
Cień

***Cień*** () je poljski crno-bijeli igrani film snimljen 1956. godine u režiji Jerzyja Kawalerowicza. Po žanru je mješavina kriminalističkog, špijunskog i ratnog filma. Radnja započinje u suvremnoj Poljskoj i prikazuje kako nepoznatog muškarca ubiju izbacivanjem iz vlaka, te kako policijska istraga otkriva njegovu umiješanost u događaje za vrijeme i neposredno poslije Drugog svjetskog rata. Iako se film, napravljen u jeku Hladnog rata, držao okvira koje je prikaz ratnih i poratnih zbivanja bio dao tadašnji komunistički režim, kritičari su ga pohvalili zbog neobične narativne strukture i korištenja flashbackova nalik na *[[Rashomon (film)|Rashomon]]*, te zbog atmosfere nalik na američke film noire.

## Uloge
* Zygmunt Kęstowicz (Knyszyn),
* Adolf Chronicki (Karbowski),
* Emil Karewicz (Jasiczka, prowokator NSZ), 
* Ignacy Machowski ("Cień" Biskupik), 
* Tadeusz Jurasz (Mikuła), 
* Bolesław Płotnicki (kolejarz), 
* Bohdan Ejmont (oficer WP),
* Marian Łącz (Stefan), 
* Zdzisław Szymański (chłop z ręką na temblaku), 
* Halina Przybylska (chłopka), 
* Antoni Jurasz (porucznik WP Antoni), 
* Wiesław Gołas (bojowiec z organizacji podziemnej), 
* Barbara Połomska (przyjaciółka Stefana), 
* Stanisław Mikulski ("Blondyn", członek organizacji podziemnej), 
* Roman Kłosowski (Witold, członek organizacji podziemnej), 
* Witold Pyrkosz ("Malutki", dowódca oddziału NSZ), 
* Zygmunt Zintel (woźnica), 
* Janusz Strachocki (kułak Wiślicki), 
* Zbigniew Skowroński (bojownik organizacji podziemnej), 
* Anna Chodakowska (kasjerka Cibulka), 
* Maria Chwalibóg (panna Jasia), 
* Władysław Głąbik (towarzysz Andrusikiewicz), 
* Tadeusz Kalinowski (sanitariusz w szpitalu w Jaworowie), 
* W. Kowalczyk (kolejarz), 
* Tadeusz Kosudarski (Kubas, pracownik rzeźni, członek szajki), 
* Ferdynand Matysik (brat Tekli, członek szajki), 
* Ilona Stawińska (praczka Tekla), 
* Jarema Stępowski (tramwajarz Mirek), 
* Wiktor Grotowicz (Peler), 
* Stanisław Jasiukiewicz, 
* Henryk Hunko (NSZ-owiec "Batory"), 
* Eugeniusz Fulde (pijak; nie występuje w czołówce), 
* Jarosław Kuszewski (wieśniak mówiący o podpaleniu tartaku; nie występuje w czołówce), 
* Eliasz Kuziemski (żołnierz patrolu z bandy "Malutkiego"; nie występuje w czołówce),
* Zygmunt Listkiewicz (członek bandy "Malutkiego"; nie występuje w czołówce),
* Mieczysław Łoza (członek bandy "Malutkiego"; nie występuje w czołówce),
* Czesław Piaskowski (pijak w knajpie; nie występuje w czołówce),
* Józef Pilarski (akordeonista; nie występuje w czołówce),
* Stefan Rydel (żołnierz patrolu z oddziału "Malutkiego"; nie występuje w czołówce)

## Vanjske veze
* 
* 
*
Whitley Bay

**Whitley Bay** je ladanjsko - rezidencijalni grad od 36,768 stanovnika na sjeveroistoku Engleske u Metropolitanskoj grofoviji Tyne and Wear.

Whitley administrativno podpada pod Metropolitanski borough North Tyneside.

## Geografija

Whitley Bay leži duž obale Sjevernog mora nešto sjevernije od Tynemoutha, udaljen nekih 16 km istočno od centra Newcastla sa kojim je povezan metro linijom Tyne and Wear.

Whitley Bay je odličan primjer viktorijanskog doba, kako je morsko ljetovalište izraslo zajedno sa željeznicom.

## Historija

Svojevremeno je bio popularno odmaralište za ljude iz Škotske i Sjeveroistočne Engleske, pa iako je danas pretežno rezidencijalni grad, još uvijek je i turistička meka, sa hotelima, pansionima i restoranima duž promenade uz more.

Historija Whitley Baya je tipična za takva odmarališta. U srednjem vijeku na tom mjestu postojao je jedino  svjetionik, tako da je još 1861. bio seoce od samo 300 stanovnika. Ali je već sljedeće godine kad je stigla željeznica i podignut željeznički kolodvor, postao dostupniji građanima Newcastla i onim udaljenijim na sjeveru, pa je počeo eksplozivno rasti. Tako da je do 1901. imao već oko 6.800 stanovnika, a njihov broj bi se za ljetnih praznika višestruko povećao.

Da bi se izbjegla zbrka sa drugim ekspozivno rastućim ljetovalištem na sjevernomorskoj obali, ribarskom lukom Whitby u Grofoviji North Yorkshire - promjenjeno mu je ime u današnje - Whitley Bay.

Nekad je bio poznat po *Škotskom tjednu*, kad su ga preplavili radnici iz Škotske, jer su u to vrijeme škotske tvornice tokom ljeta prekidale rad i odlazile na kolektivni godišnji odmor. Ipak nisu svi posjetioci Whitley Baya bili samo radnici, jer je duž njegove promenade bilo i vrlo skupih hotela za bogatiju klijentelu.

U Whitley Bayu od 1943. djeluje škola pod pokroviteljstvom Kraljevske ratne mornarice za mornare volontere.

## Reference

## Vanjske veze

* Whitley Bay Beach  
* Whitley Bay Sea Cadets
Lipsi

**Lipsi** (grčki: *Λειψοί*, talijanski: *Lisso*, turski: *Lipos*) je jedan od manjih otoka Arhipelaga Dodekanez u Egejskom moru u Grčkoj.

## Karakteristike

Lipsi leži na istočno od Patmosa i sjeverno od Lerosa. Vrlo je razveden i nizak, najviše brdo Skafi na zapadu ima 277 metara.

Jedino naselje i administrativni centar leži na dnu dubokog zaljeva na zapadu, koji razdvaja otok na dva dijela, veći  sjeverozapadni i manji jugoistočni.

Ukupna površina otoka iznosi 15.95 km², ali je on pravi arhipelag u malom, jer se uokolo njega nalazi 37 otočića i hridi od kojih nijedan nije veći od 1 km², pa zajedno sa njima Općina (Dimos) Lipsi ima 17.35 km².

Na Lipsiju i svim otočićima uokolo koji su administrativno jedna općina ukupno živi 790 stanovnika u jedinom naselju; Lipsi.

## Historija

Historija Lipsija usko je povezana sa historijom susjednih otoka Dodekaneza, naročito Patmosa. Arheološkim iskapanjima, otkriveno je da je Lipsi bio naseljen još u prahistorije Karijcima iz Male Azije. Iz tih vremena pronađeni su brojni natpisi i posude, kao i utvrđeni grad iz 4. vijeka pne.. Svi prikupljeni artefakti danas su izloženi u malom muzeju Lipsi, Arheološkom muzeju Rodosa i Nacionalnom arheološkom muzeju u Ateni.

Lipsi je izgleda vrhunac svog prosperiteta imao za helenističkih vremena.
Za Bizanta u 11. vijeku odlukom cara Aleksija I. Lipsi i Patmos dani su kao feud monahu Kristodolosu osnivaču Manastira Jovana Bogoslova na Patmosu.
Zbog tog su brojni monasi iz Patmosa živjeli na Lipsiju i osnivali nove manastire, među njima i manastir Djevice Marije (Panagia Harou) koja se smatra zaštitnicom otoka.

Jedino naselje - Lipsi osnovao je 1669. Krećanin po imenu Elias. U to vrijeme Kretu su zauzele Osmanlije pa su brojni Krećani pobjegli i nastanili se po otocima Dodekaneza. U vremenima koja su uslijedila  Lipsi je dijelio sudbinu Dodekaneza, sve do 1948. kad je sjedinjen sa  Kraljevinom Grčkom.

Početkom 20. vijeka započeo je veliki emigracijski val, kad su brojni otočani napustili Lipsi i preselili se u Australiju i Sjedinjene Američke Države. Ti emigranti imaju čvrste veze sa rodnim krajem, pa često financiraju brojne javne radove na otoku, od cesta do rekonstrukcije crkve sv. Jovana Apostola (Agios Ioannis Theologos).

Malobrojni stanovnici bave se poljoprivredom, ribarstvom i turizmom.

## Transport

Lipsi nije povezan dnevnom trajektnom linijom sa Pirejom, već se do njega može doći jedino preko Patmosa ili Lerosa.

## Povezano
*Dodekanez

## Reference

## Vanjske veze

* ''Information about Lipsi island Greece''
Demokratska unionistička partija

**Demokratska unionistička partija** (, **DUP**) je britanska politička stranka koja djeluje u Sjevernoj Irskoj (Ulster) i okuplja tamošnje unioniste, odnosno zagovornike održanja državnopravnih veza sa Ujedinjenim Kraljevstvom. Nastala je 1971. godine u vrijeme eskalacije Sjevernoirskog sukoba te okupljala militantni dio lokalnog protestantskog stanovništva, nezadovoljan načinom na koji se Ulsterska unionistička partija (UUP), dotada dominantna stranka ulsterskih protestanata postavila u krizi. DUP je tokom sukoba pod vodstvom protestantskog svećenika Iana Paisleya postala dominantnom strankom ulsterskih protestanata, te se žestoko političkim ustupcima tamošnjem katoličkom stanovništvu i republikanskim (irskim) strankama. To se najviše odrazolo tokom pregovora koji su rezultirali Sporazumom na veliki petak 1998. godine, kome se DUP žestoko protivila, te je tek nekoliko godina kasnije pristala sudjkelovati u zajedničkoj vlasti sa Sinn Feinom. DUP, blisko povezana sa protestantskim crkvama, poznata je po socijalnom konzervativizmu te se žestoko protivi istospolnim brakovima. Danas je najjača politička stranka u Sjevernoj Irskoj i peta stranka po broju članova u Parlament Ujedinjenog Kraljevstva.

## Vanjske veze
*
Chris Kyle

**Christopher Scott Kyle** (8. april 1974 − 2. februar 2013) bio je američki mornarički specijalac (SEAL) koji se za vrijeme rata u Iraku istakao kao snajperist, te mu se pripisuje 160 potvrđenih ubistava. Kyle je nakon napuštanja službe svoja iskustva opisao u autobiografskoj knjizi *[[American Sniper (knjiga)|American Sniper]]* koja je postala bestseler. Zajedno sa svojim prijateljem Chadom Littlefieldom je na streljani ubijen od strane Eddieja Raya Routha, 25-godišnjeg marinskog veterana kome su nastojali pomoći da se riješi posttraumatskog stresnog poremećaja, a koji je zbog tog zločina kasnije osuđen na doživotni zatvor.

Po Kyleovoj knjizi je 2015. snimljen biografski film *[[American Sniper (film)|American Sniper]]* u kome je njegov lik tumačio Bradley Cooper.

## Izvori

## Vanjske veze

*
*
*
*Craft International  at thecraft.com, tactical training company Kyle founded to serve the U.S. military and law enforcement communities.
Radišić

**Radišić** može da bude:

* Radišić (prezime), srpsko prezime

ili

Radišić je prezime više poznatih osoba (azbučnim redom):

* Biserka Radišić (1957– ), hrvatska slikarica
* Nikola Radišić (1973– ), srpski novinar
* Svetozar Radišić (1949– ), srpski pukovnik i bivši portparol Vojske Jugoslavije
Mauzolej Ruholaha Homeinija

**[[Mauzolej]] [[ajatolah]]a Homeinija** je mjesto gdje je sahranjen iranski vjerski vođa Ruholah Homeini i članovi njegove porodice – supruga Hadidže Sakafi i drugi sin Ahmad Homeini – kao i nekoliko značajnih političkih ličnosti kao što su bivši predsjednik Akbar Hašemi Rafsandžani, bivši potpredsjednik Hasan Habibi, general-lajtnant Ali Sajed Širazi, revolucionar Sadek Tabatabai i član Parlamenta Marzije Hadidči. Smješten je na jugu Teherana na groblju Behešt-e Zahra. Izgradnja Mauzoleja je otpočela 1989. godine nakon Homenijeve smrti. Kompleks se još uvijek gradi i predviđeno je da po dovršetku bude imao površinu od 20 km², te također sadrži turistički kompleks, univerzitet za islamske studije, sjemenište, trgovački centar i parkiralište za 20.000 vozila. Iranska vlada je navodno za izgradnju odredila dvije milijarde USD.

## Reference

## Vanjske veze

*  Khomeini's Tomb Attracts Pilgrims
* Khomeini Tomb
Napadi u Teheranu 2017.

**Napadi u [[Teheran]]u** se zbili 8. juna 2017. godine kada je grupa militanata Islamske Države Iraka i Levanta izvela istovremene terorističke napade na zgradu iranskog Parlamenta i Mauzolej Ruholaha Homeinija. Napadači na Parlament su, prema navodima iranskih vlasti, ušli u zgradu prerušeni u žene te tamo na osoblje otvorili paljbu iz vatrenog oružja, prije nego što su likvidirani u akciji specijalaca Iranske revolucionarne garde. Istovremeno je u Mauzoleju bombaš samoubica aktivirao eksplozivnu napravu. Iranske vlasti tvrde da su njihove sigurnosne službi zaustavile treći napad, kao i da su napadači identificirani.

## Izvori
Jeļena Ostapenko

**Jeļena Ostapenko** (Riga, 8. jun 1997) je letonska teniserka. Tokom dosadašnje karijere je osvojila sedam ITF pojedinačnih i osam naslova u parovima, te također osvojila juniorsku titulu na Wimbledonu 2014. godine. Na dan 12. juna 2017. je dosegla broj 12, odnosno svoj najbolji rang na svjetskoj listi WTA, a 1. maja 2017. dosegla broj 33 na listi parova. Ostapenko je poznata po svojim izuzetno snažnim udarcima i ofanzivnom stilu igre, te nastojanju da se gađaju crte na igralištu.

2017. je osvojila Roland Garros, postavši prvi teniser iz Latvije koji je osvojio Grand Slam turnir, te prvi teniser koji nije bio nositelj a koji je osvojio turnir od 1933. godine. Također je igrala i kao članica latvijskog Fed Cup tima.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
*
Ucjenjivački softver

**Ucjenjivački softver** ili **rensomver** () je vrsta štetnog softvera koji ograničava pristup računalskom sistemu ili pohranjenim podacima i traži otkupninu od žrtve.

## Poznati primjerci

U rujnu 2013. pojavio se CryptoLocker koji generira 2048-bitni RSA par ključeva koje postavlja na upravljački server. CryptoLocker šifruje sve datoteke određenog tipa, npr. tekstualne dokumente i slike.

Nasljednik CryptoLockera pojavio se u studenome iste godine pod nazivom CryptoWall.

## Izvori
Bitka za Leros

**Bitka za Leros** (grčki: *Μάχη της Λέρου*) vodila se od 26. septembra do 16. novembra 1943., na Lerosu, jednom od otoka Arhipelaga Dodekanez u Egejskom moru u Grčkoj.

Nakon Kapitulacije Italije 3. septembra 1943. Britanska vojska desantirala je otok. Za Wehrmacht bi gubitak Dodekaneza imao veliki strateški značaj, jer bi čitav jugoistočni front bio ugrožen, zbog tog su vrlo brzo isplanirali Operaciju Tajfun da povrate  Leros, kao ključnu točku Dodekaneza.

Bitka za Leros, bila je dio neuspješne savezničke Dodekaneške kampanje i posljednja velika pobjeda Trećeg Reicha u Grčkoj.

## Priprema
Od 26. septembra do 11. novembra avioni Luftwaffe počeli su bombardirati Leros, naročito luku Lakki, u kojoj je već prvog dana potopljen grčki razarač Vasilissa Olga, britanski razarač Intrepid i talijanska torpiljarka MAS 534.

Luftwaffe je izvela 190 zračnih napada, koji su izazvali velika razaranja po otoku.
## Desant na Leros
Za desant su pripremili 22. pešadijsku diviziju podjeljenu u 4 borbene grupe, koje su vodili komandanti Von Saldern, Schadlich, Doerr i Aschoff.

Za transport tih snaga Nijemci su prikupili flotu od 5 putničkih brodova koji su mogli prevesti 150/170 vojnika 13 desantnih brodova koji su mogli primiti po 70 vojnika, 9 glisera po 30 vojnika i 5 šlepova za transport materijala.

Desant je počeo 12. novembra 1943. iz Kosa i Kalimnosa. Zbog loše komunukacije između britanske i talijanske vojske, desantni brodovi su vrlo kasno uočeni, pa su i pored vrlo jake artiljerije (26 ukopanih baterija, sa 115 topova velikog dometa) uspjeli iskrcati trupe, uz neznatne gubitke na četiri odvojene lokacije po otoku. Vrlo brzo su počeli zauzimati baterije jednu za dugom.

Oko 13:27 h spustio se prvi val od 400 padobranaca, oni su uspjeli pored velikih gubitaka stvoriti mostobran u sredini otoka i tako prepolovili snage branioca na dva dijela. Istovremeno su njemački bombarderi stalno tukli po braniocima uzrokujući velika razaranja. Do ponoći su sve četiri grupe napadačke grupe uspjele stabilizirati i čvrsto držati zauzete položaje.

Drugog dana desanta 13. novembra Nijemci su nastavili sa iskrcavanjem novih trupa, a avioni  nastavili spuštati padobrance. Branioci su uspjeli uništiti jedan desantni brod i tri transportna aviona, ali su njemačke trupe toliko ojačale, da su uspjeli spriječiti branioce da pomažu jedni drugima, a i zarobili su dosta branioca.

Treći dan desanta bio je dan oštrih bitaka bez odlučujućeg rezultata. Brodovi Royal Navy pokušali su artiljerijskom vatrom pomoći braniocima, ali su istovremeno i trpili od snažnih napada Luftwaffe.

Četvrti dan desanta, branioci su ujutro započeli svoj posljednji protunapad, bez većih rezultata.

Posljednjeg dana desanta 16. novembra njemački komandosi uspjeli su zauzeti britanski štab i zarobiti glavnokomandirajućeg brigadira Roberta Tilneya.
Odmah nakon toga, predao se i talijanski admiral Mascherpa. U 18:30 svim braniocima je naređeno da prekinu paljbu i tako je prestao svaki otpor na Lerosu. U pomutnji su neki britanski i talijanski vojnici uspjeli pobjeći u Tursku.
## Reference

## Vanjske veze
* ''The Battle of Leros''  
Bitke Drugog svjetskog rata‎
Socijalistički savez (Australija)

**Socijalistički savez** () je australijska politička stranka lijeve orijentacije. Nastala je 2001. godine okupljanjem manjih socijalističkih i radikalno lijevih grupa koje su sudjelovale u demonstracijama protiv Svjetskog ekonomskog foruma u Melbourneu prethodne godine, prije svega marksističko-lenjinstičke Demokratske socijalističke parspektive koja se formalno stopila sa Socijalističkim savezom 2010. godine. Temelj političke platforme je antikapitalizam, odnosno zalaganje za nacionalizaciju banaka, rudnika i energetskog sektora, te uvođenje minimanlne plaće i radnog tjedna od 30 sati. Ideološki je bliska bolivarskom pokretu u Venezueli i drugim zemljama Latinske Amerike, te se žestoko protivi australijskom sudjelovanju u ratovima u Afganistanu i Iraku. Stranka nije imala uspjeha na federalnoj i državnim razinama, ali su zato dvoje njenih članova izabrani u vijeća gradskih općina Melbournea i Pertha. 

## Vanjske veze

*Socialist Alliance 
*Green Left Weekly
*Links International Journal of Socialist Renewal
*Socialist Alliance slideshow
*Socialist Alliance Video Channel 
*Socialist Alliance National Wiki
*Alliance Voices 
*Socialist Alliance Policies
Opsada Westerplattea

**Bitka za Westerplatte**, **opsada Westerplattea** ili **obrana Westerplattea** bio je oružani sukob između poljskih snaga na jednoj, i njemačkih snaga na drugoj strani, koji se odigrao na sjeveru Danziga (današnji Gdanjsk) od 1. do 7. septembra 1939. godine, a koji je poznat po tome što se tradicionalno navodi kao bitka kojom je započeo Drugi svjetski rat. 

Njeno poprište je bio Westerplatte, poluotok sjeverno od grada, koji je tada formalno bio protektorat Lige naroda pod imenom Slobodni Grad Danzig, ali u kome je Poljska od 1925. držala skladište municije na Westerplatteu. Kada je teritorijalni spor između Poljske i Njemačke eskalirao u ljeto 1939. godine, skladište je ojačano ljudstvom, naoružanjem i utvrđeno; njemačkim snagama je, pak, likvidacija poljskog garnizona unutar samog Danziga bila jedan od prvih ciljeva ratnog plana. On je pokrenut 1. septembra 1939. u 04:45 kada je njemački bojni brod *[[SMS Schleswig-Holstein|Schleswig-Holstein]]*, koji je prije toga bio došao u Danzig pod izgovorom "službene posjete", iz neposredne blizine otvorio vatru. Slijedio je napad u kome su sudjelovali njemački marinci, ali i pripadnici njemačkih paravojnih formacija iz samog Danziga. Poljski garnizon je, međutim, pružio iznenađujuće efikasan otpor te uspješno odbijao njemačke napade, čak i kada im se priključila Luftwaffe. Tek kada su branitelji ostali bez zaliha vode i lijekova, njihov zapovjednik je donio odluku o kapitulaciji. Iako nije značajno uticala na ishod njemačke kampanje u Poljskoj, obrana Westerplattea je među Poljacima imala veliku propagandnu važnost; njeni branitelji su proglašeni nacionalnim herojima i kasnije postala predmetom brojnih referenci u popularnoj kulturi.

## Povezano
* Invazija Poljske
* Obrana Poljske pošte u Danzigu

## Izvori

## Vanjske veze

* The Battle of Westerplatte
American Sniper

***Američki snajper*** () je američki ratno-biografski film iz 2014. godine reditelja Klinta Istvuda. Scenarista filma je Džejson Hol po knjizi *[[Američki snajperista (knjiga)|Američki snajperista: Autobiografija najsmrtonosnijeg snajperiste u američkoj vojnoj istoriji]]* (2012) autora Krisa Kajla, Skota Makjuena i Džima Defelisa. Producenti filma su Klint Istvud, Robert Lorenz, Endru Lazar, Bredli Kuper i Piter Morgan. Muziku je komponovao Džozef Debjazi.

Glumačku ekipu čine Bredli Kuper, Sijena Miler, Luk Grajms, Kajl Galner, Sem Džeger, Džejk Makdorman i Kori Hardrikt.

Budžet filma je iznosio 58 000 000 dolara a zarada od filma je 547 000 000 dolara.

U Srbiji je prikazan pod naslovom ***Snajperista***.

## Radnja

Film prati život *[[Kris Kajl|Krisa Kajla]]*, koji je postao najsmrtonosniji strelac u američkoj vojnoj istoriji sa 255 ubistava iz četiri ture u rat u Iraku, od kojih je 160 zvanično potvrdilo Ministarstvo odbrane Sjedinjenih Američkih Država. Poslat u Irak kako bi štitio svoje saborce, *Kris Kajl* uskoro je dobio nadimak *Legenda*, a postao je nadaleko poznat i sa neprijateljske strane, pa mu je ucenjena glava. Uprkos životnoj opasnosti i porodici, koja je strepela kod kuće, *Kris* je odradio četiri misije u Iraku sledeći moto američkih marinaca *"ne ostavljaj ni jednog čoveka iza sebe"*. Ali nakon što se vratio kući, svojoj supruzi *Taji* i deci, *Kris* je shvatio da se radi o ratu u kome ne može da pobedi.

## Uloge

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*
Westerplatte (film)

***Westerplatte*** je poljski crno-bijeli ratni film snimljen 1967. godine u režiji Stanisława Różewicza. U njemu se prikazuje znamnita opsada Westerplattea, do koje je došlo do na samom početku Drugog svjetskog rata u Danzigu, odnosno beznadni, ali herojski otpor malog poljskog garnizona višestruko nadmoćnijim njemačkim snagama. Film, koji je djelomično bio sniman na autentičnim lokacijama  Westerplattea, je premijern prikazan na Moskovskom filmskom festivalu gdje je osvojio srebrnu nagradu. Originalno je snimljen na formatu filma od 35&nbsp;mm, ali je godine 1970. konvertiran u format od 70&nbsp;mm, te sljedeće godine postao prvi poljski film u tom formatu prikazan u kinima..

## Uloge
* Zygmunt Hübner ... Maj. Henryk Sucharski
* Arkadiusz Bazak ... Kap. Franciszek Dabrowski
* Tadeusz Schmidt ... Zas. Jan Gryczman
* Józef Nowak ... Kaplar Piotr Buder
* Tadeusz Pluciński ... Kaplar Bronislaw Grudzinski
* Bogusz Bilewski ... Kap. Mieczyslaw Slaby, ljekar
* Bohdan Ejmont ... Mornar Bernard Rygielski
* Mariusz Gorczynski ... Redov Jan Czywil
* Zbigniew Józefowicz ... Nar. Kazimierz Rasinski, radio-operater
* Jerzy Kaczmarek ... Kaplar Wladyslaw Baran
* Andrzej Kozak ... Redov Eugeniusz Aniolek
* Andrzej Krasicki ... Puk. Karl Henke
* Adam Kwiatkowski ... Kaplar Wladyslaw Domon
* Józef Lodynski ... Nar. Wojciech Najsarek, intendanbt
* Mieczyslaw Milecki ... Por. Stefan Grodecki
* Janusz Mirczewski ... Kaplar Franciszek Magdziarz

## Povezano
* *[[Żołnierze Westerplatte]]*
* *[[Tajemnica Westerplatte]]*
* *[[Wolne miasto (film)|Wolne miasto]]*

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
Żołnierze Westerplatte

***Żołnierze Westerplatte*** () je poljski dokumentarni film snimljen 1988. godine u režiji Edwarda Wojtare. Nastao je u produkciji Poljske televizije i lodzskog studija Wytwórnia Filmów Oświatowych povodom 49. obljetnice početka bitke za Westerplatte kojom je tradicionalno započeo Drugi svjetski rat. Film sadrži intervjue sa 30 tada živućih sudionika bitke, odnosno pripadnika istoimenog poljskog garnizona..

## Povezano
*''Westerplatte'' (film)
**[[Tajemnica Westerplatte]]*

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
Daisy Ridley

**Dejzi Ridli** (; rođena 10. aprila 1992. u Londonu) engleska je glumica poznata po ulozi Rej u filmu *[[Zvezdani ratovi — epizoda VII: Buđenje sile]]*.

## Reference

## Vanjske veze

* 
*
Adam Driver

**Adam Drajver** (; rođen 19. novembar 1983. u San Dijegu) američki je glumac najpoznatiji po ulogama u Kajla Rena u filmu *[[Zvezdani ratovi — epizoda VII: Buđenje sile]]* i Adama Saklera u TV seriji *[[Devojke (TV serija)|Devojke]]*, koja mu je donela tri nominacije za nagradu Emi u kategoriji "Najbolji sporedni glumac u humorističkoj seriji". Godine 2014. osvojio je Volpi pehar za najboljeg glumca u glavnoj ulozi za film *[[Hungry Hearts (2014 film)|Gladna srca]]*.

## Filmografija

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* Adam Driver: Theatre Credits – broadwayworld.com
*
Polibot

**Polibot** je po grčkoj mitologiji bio je sin boginje Geje (Majke Zemlje) i Urana, jedan od Titana koji je sudjelovao u Gigantomahiji - borbi Titana i bogova za Olimp.

On se u toj borbi namjerio na Posejdona, koji ga je ganjao preko mora, na kraju ga je htio ubiti tako što je
otrgnuo komad otoka Kosa, i bacio na njega. Taj odlomljeni komad Kosa bačen u Egej ispod kojeg leži polumrtvi Polibot je današnji Otok Nisiros. Povremene vulkanske erupcije i potresi posljedice su samrtnih kretnji Polibota.

## [[Etimologija]]

Njegovo starogrčko ime - *Πολυβώτης*, Polibotes je sintagma od riječi *poli*=puno, mnogo i *botes*=hranjiv, plodan, a značilo je nešto kao *onaj koji mnoge hrani* ili *plodan*.

## Povezane strane
Titani

## Vanjske veze

* ''Polybotes'' 

## Izvori
Tajemnica Westerplatte

***Tajemnica Westerplatte*** () je poljsko-litvanski ratni film snimljen 2013. godine u režiji Paweła Chochlewa. U njemu se prikazuje opsada Westerplattea, odnosno obrana malog poljskog garnizona u Danzigu od višestruko nadmoćnijih njemačkih snagama, a koja se tradicionalno navodi kao prva bitka Drugog svjetskog rata. Protagonisti, koje tumače Michał Żebrowski i Robert Żołędziewski, su dvojica poljskih zapovjednika koji se, kada ishod bitke postaje jasan, sukobljavaju oko toga treba li se predati Nijemcima ili inzistirati na herojskoj obrani do posljednjeg čovjeka. *Tajemnica Westerplatte* je u Poljskoj izazvala velike kontroverze zbog navodno revizionističkog prikaza jedne od najpoznatijih epizoda rata sa Nijemcima, odnosno navodnog "omalovažanja herojstva poljskih vojnika".

## Uloge
* Michał Żebrowski ... Major Henryk Sucharski
* Robert Żołędziewski ... Kapetan Franciszek Dąbrowski
* Jan Englert ... Potpukovnik Wincenty Sobociński
* Piotr Adamczyk ... Kapetan Mieczysław Słaby, ljekar
* Borys Szyc ... Poručnik Stefan Grodecki
* Przemysław Cypryański ... Poručnik Zdzisław Kręgielski
* Bartosz Obuchowicz ... Poručnik Leon Pająk
* Andrzej Grabowski ... Zastavnik Adolf Petzelt
* Mirosław Zbrojewicz ... Zastavnik Jan Gryczman
* Tomasz Sobczak ... Narednik Władysław Deik
* Marcin Janos Krawczyk ... Kaplar Piotr Buder
* Mirosław Baka ... Kaplar Eugeniusz Grabowski
* Tomasz Borkowski ... Narednik Leonard Piotrowski
* Jakub Wesołowski ... Mornarički narednik Bernard Rygielski
* Sławomir Zapała ... Redov Antoni Ozorowski
* Romuald Kłos ... Građanski zaposlenik Karol Szwedowski

## Izvori

## Vanjske veze
*
* 
*
The Big Short

***Opklada veka*** () američki je biografsko-dramski film iz 2015. godine reditelja Adama Makeja snimljen po motivima iz istoimene knjige Majkla Luisa. Producenti su Didi Gardner, Džeremi Klajner, Arnon Milčan i Bred Pit. Scenaristi su Adam Makej i Čarls Randolf. Glumačku ekipu čine Kristijan Bejl, Stiv Karel, Rajan Gozling i Bred Pit. Muziku je komponovao Nikolas Britel. Premijera filma je bila 11. decembra 2015. godine. Po žanru je mešavina drame i crne komedije, a protagonisti su grupa finansijskih stručnjaka i berzovnih spekulanata koji 2005. godine samostalno jedni od dolaze do zaključka da je tadašnji veliki uspon cena nekretnina neodrživ i da će one naglo kolabirati i dovesti do sloma berzi i velike ekonomske krize. Radnja filma prikazuje kako njihova upozorenja o katastrofi niko - ni banke, ni državni regulatori, ni mediji - ne shvataju ozbiljno, ali i kako koriste priliku da se vlastitim spekulacijama na tim događajima obogate.  Film se isticao satiričnim tonom i povremenim korišćenjem dokumentarnog stila, kao i nekoliko scena u kojima slavne ličnosti nastoje laičkoj publici na uprošćen način objasniti ekonomske teorije i koncepte. Budžet filma je iznosio 28 miliona dolara. Zarada od filma je 55 miliona dolara.

14. januara 2016. godine film *Opklada veka* je dobio nominacije za 5 Oskara uključujući nominacije za najbolji film, najbolju režiju (Adam Makej) i najboljeg glumca u sporednoj ulozi (Kristijan Bejl).

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* 
* "The Big Short" at Second City Tzivi
Alive in Joburg

***Alive in Joburg*** () je kanadski kratki science fiction film snimljen 2006. godine u režiji Neilla Blomkampa. Radnja se događa u alternativnoj 1990. godini u Johanesburgu nakon što su se u okolici grada iskrcali vanzemaljci, a koje je južnoafrička vlada, u skladu sa politikom apartheida, smjestila u za to posebno određena naselja. Film je napravljen u pseudodokumentarnom stilu, odnosno pokazuje reakcije običnih građana na vanzemaljce prema kojima iskazuju rasističke predrasude i ksenofobiju. Film se ističe ne samo inovativnim i prilično uvjerljivim specijalnim efektima, nego i time da je za scene razgovora sa građanima koristio autentični dokumentarni materijal, odnosno njihove reakcije na dolazak izbjeglica iz susjednog Zimbabvea. *Alive in Joburg* je poznat po tome što je tri godine kasnije poslužio kao predložak za Blomkampov mnogo poznatiji i uspješniji cjelovečernji prvijenac *[[District 9]]* u kome glavnu ulogu tumači Sharlto Copley, koji je također protagonist i ovog filma.

## Reference

## Vanjske veze
*
Savremena gimnazija

**Savremena gimnazija** je privatna Kembridž gimnazija koja se nalazi u Beogradu na opštini Vračar. Postoji od 2011. godine, a sa radom je počela 2015. kada je primljena prva generacija učenika. Direktor škole je profesorka Svetlana Belić Malinić. Osnivač škole je *LINK group d.o.o.*.

## O školi
Gimnazija je opšteg obrazovnog tipa i nastava se odvija prema planu i programu Ministarstva prosvjete, nauke i tehnološkog razvoja i Univerziteta u Kembridžu. Nastava se realizuje na srpskom (nacionalni program) i engleskom jeziku (Kembridž program — *IGCSE* i *A Level*) i na kombinovanom programu za učenike koji nastavu slušaju na oba jezika.

U prvoj godini rada upisano je oko 100 učenika. Trenutno školu pohađa 250 učenika, a nastavnički kadar sačinjen je od više od pedeset profesora i stručnih saradnika.

Škola koristi modernu tehonologiju u nastavi poput Gugl aplikacija, ajpeda, audio-video projektora i pametnih tabli. Dan škole je 9. oktobar, tj. Sveti Jovan Bogoslov.

## Programi nastave
Postoje tri programa po kojima se odvija nastava u Savremenoj gimnaziji:

* **Nacionalni program** - predavanja se održavaju u skladu sa nacionalnim programom propisanim od strane Ministarstva prosvjete, nauke i tehnološkog razvoja Republike Srbije za gimnazije opšteg tipa u četvorogodišnjem obrazovanju.
* **Kembridž program** - predavanja se održavaju po planu i programu kreiranom direktno u Odjeljenju za međunarodne ispite Univerziteta u Kembridžu i sprovodi se na engleskom jeziku. Škola je akreditovana od strane Univerziteta u Kembridžu. Postoji i vanredni Kembridž program za učenike drugih srednjih škola.
* **Kombinovani – bilingvalni program** - spoj gimnazije opšteg tipa i međunarodnog obrazovanja. Ovaj program kombinuje predmete iz nacionalnog nastavnog plana na srpskom jeziku sa međunarodnim programom koji je na engleskom jeziku. Škola ima akreditaciju za oba programa.

## Metodika nastave
Nastava se odvija u malim grupama, kako bi profesor mogao dobro da se upozna sa svakim od učenika, da se posveti svakome od njih i otkrije njihove talente ili eventualne poteškoće u procesu učenja. Učenici od profesora dobijaju konkretne zadatke, imaju osmišljene obrazovne aktivnosti i vannastavne aktivnosti. Postoji i mentorska nastava gdje profesori pomažu učenicima u svim izazovima tokom školovanja. U Savremenoj gimnaziji primjenjuje se i Kembridž Global Perspectives pristup, što znači da postoji i interdisciplinarni predmet Globalne perspektive. Ovaj predmet podrazumijeva rješavanje zadataka korišćenjem znanja stečenih iz više predmeta.

## Povezano
* Gimnazija
* Univerzitet Kembridž

## Reference

## Vanjske veze
* Savremena gimnazija - zvanični sajt
* Privatne srednje škole u Beogradu
* Privatne srednje škole (Edukacija)
* Savremena gimnazija - B92
* Pogledajte kako izgleda najljepša škola u Beogradu (B92, 23. maj 2017)
Rukometna reprezentacija Venezuele

**Rukometna reprezentacija Venenezuele** predstavja Venezuelu na međunarodnim rukometnim natjecanjima, a nalazi se pod ingerencijom Venezuelanskog rukometnog saveza. Rukomet je relativno mlad sport u Venezueli, čiji se nacionalni savez tek 2006. godine pridružio IHF-u.

Seniorska reprezentacija je dosad ostvarila tek dva nastupa na međunarodnim natjecanjima i to oba na vlastitom kontinentu. Godine 2011. su s pet poraza u pet utakmica završili na posljednjem mjestu na rukometnog turnira na Panameričkim igrama 2011. u Meksiku, dok im se isto dogodilo i naredne godine na Panameričkom prvenstvu u Argentini; na tom su turniru, doduše, završili na pretposljednjem mjestu. Reprezentacija je dobila pozivnice i za kontinentalne turnire u narednim godinama, međutim 2014. i 2016. godine su odustali od natjecanja netom prije njegova početka, pravdajući to financijskim problemima.

## Nastupi na međunarodnim natjecajnima

### [[IHF Svjetsko prvenstvo u rukometu|IHF Svjetsko prvenstvo]]

### [[Panameričko rukometno prvenstvo]]

### [[Rukomet na Olimpijskim igrama|Olimpijske igre]]

## Vanjske veze

*Službena stranica (arhiva) 
*IHF-ov profil