Jekuana

**Jekuana**, jedna od dviju glavnih skupina Maquiritare Indijanaca naseljenih u brazilskoj državi Roraima i susjednoj Venezueli, poglavito uz rijeku Ventuari, danas na rezervatu Terra Indígena Yanomami (općine Rio Auaris i Rio Uraricoera), gdje ih ima oko 430.

## Yekuana
Yecuane se po dijalektu malo razlikuju od njihovih srodnika Decuana. Yecuane su * 'ljudi odozgor* ' za razliku od Decuana, ili * ' ljudi odozdol' *, a prema Gheerbrantu, kako mu je objasnio informant iz plemena Decuana, Katir, ove dvije skupine bile su dugo u ratu, u vrijeme dok još nisu dobili eskopete, te su se tukli strijelama i kijačama. Razlika u dijalektu je po Katiru u tome što su Decuane govorili na *d*, a Yecuane na *j* (y). Prema Gheerbrantu Yekuane su osim crvenog pojasa gvajako nosili još jedino ukrase i steznike oko članaka te bojili tijelo crvenim arabeskama. Od oružja nosili su lukove i strijele, puhaljke i koplja duga 3 do 4 metra. Uz lov i ribolov u koji su išli sa lukovima i dugim strijelama, uzgajali su i banane i manioku iz mojih su proizvodili razna opojna pića. U prehranu Yecuana ulazili su uz majmune i drugu divljač rep od krokodila, riba i razna opojna pića.

Brat Francisco, pripadnik Male braće Isusove, reda koji je želio osnovati Charles de Foucauld, napisao je dnevnik o boravku među Yecuanama (Jekuanama). Godine 1958. krenula je europska znanstvena ekspedicija u Venezuelu zbog istraživanja prilika među tamošnjim indijanskim plemenima. Poglavar Foucauldova reda dobio je poziv da u taj pothvat uključi i nekoliko svojih redovnika i redovnica. Na Orinoku i njegovim pritocima živjele su male, civilizacijom još nedirnute indijanske zajednice. Brat Francisco šest godina boravio u maloj indijanskoj zajednici Jekuana. Kroz njegov dnevnik razaznaje se Franciscovo postupno postupno upoznavanje s jekuanskim običajima, kulturom, duhovnim životom, ali i sazrijevanje njegova ljudskog poštovanja prema ovim jednostavnim, sposobnim i moralnim ljudima. Franciscov dnevnik preveden je na hrvatski jezik.

## Makiritari

**Makiritari** koje zovu i *Maquiritare*, *Maquiritari*, *So'to* (Brazilci ih zovu *Mayongong*, *Maiongong*) su indijanski domorodački narod koji živi u porječju rijeke Orinoco u Venecueli i Brazilu.

## Teritorij
*Makiritari* žive u gornjem toku rijeka bazena Orinoca; Ventuari, Caura, Erevato i Paragua, a to je na jugu Venecuele, i sjeveru Brazila.

## Ime
Makiritari sebe nazivaju pod lokalnim plemenskim nazivima, među kojima se danas najčešće nazivaju Yecuana ili "*people of the canoes*", što je jedna od lokalnih skupina. Drugi naziv So’to, znači  * 'ljudi' *. Nazivom Maiongong i sličnim varijantama označavaju ih Brazilci. J. Chevalier i A. Gheerbrant objašnjavaju da nazivi njihovih skupina koji završavaju na -uana, u njihovom jeziku označavaju bambus, a ujedno označava i klarinet, koji se od bambusa izrađuje. Svetkovine na kojima se uana-klarinet koristi zovu se ua-uana, i posvečene su tvorcu Uanadjiu (Wanadi). Uanadji je mitski predak svih Maquiritara i sin sunca.

## Jezik
Jezik Maquiritara (yecuana) pripada porodici Cariban, a ima nekoliko dijalekata koja nose nazive lokalnih plemenskih skupina naseljenih uz vodene tokove srednjeg  Paragua, Caura, Erebato, gornji Ventuari, gornji Auaris, Matacuni, Cuntinano, Padamo i Cunucunuma.

## Lokalne skupine
Makiritari su podijeljeni na nekoliko lokalnih skupina od kojih su dvije glavne Decuana i Yecuana ili Yekuana, te Ihuruana, Maitsi i Cunuana, koje se služe raznim dijalektima jezika yecuana. Na području Brazila živi podskupimna Mayongóng.

## Historija
Prema njihovoj oralnoj tradiciji kontakti s Europljanima (Španjolci) imaju još tokom 18. stoljeća, s kojima su isprva saveznici. Pomažu Španjolcima u podizanju utvrda na njihovom teritoriju. Pokušaji da ih se pokrsti dovest će do pobune koja će izbiti 1776. Kasniji kontakti s Brazilcima bit će znatno krvaviji. Između 1914 i 1921 (prema Yekuana podacima) Brazilci uništavaju mnoga njihova sela a preko 1,000 Indijanaca je pobijeno a mnogi su odvedeni u ropstvo. Do pokušaja pokrštavanja dolazi i 1980. godine dolaskom kanadskih misionara, koji tu ostaju tek dvije godine, zbog protivljenja i konflikata sa * čuvarima tradicija *. Školovanje svoje djece, za razliku pokrštavanja, Makiritari prihvaćaju. U ljeto 1998. posjećuju ih s univerziteta Cornell biokemičar Eloy Rodriguez i ornitolog David Rosane koji dolaze u njihovo selo Jodoimena, jedno od 40 u dolini gornjeg Orinoca. Indijanci su ih prihvatili kao prijatelje, te im pomažu u istraživanju šume i razmjenjuju s njima svoja tradicionalna 'biološka' znanja.

## Kultura
Makiritari su stanovnici kišne šume i neprijatelji Guahariba, od kojih su znatno razvijeniji. Sjedilački lovci, ribari i farmeri, pripadaju kulturi Jekuana.

## Populacija
430 Mayongonga (u Brazilu, 2000.) i 4,800 (u Venezueli, 2000.)

## Povezano
* Decuana

## Napomene

## Reference

## Literatura

*Alain Gheerbrant, Journey to the Far Amazon: An Expedition into Unknown Territory.
**Ekspedicija Orinoko-Amazon, Alen Gerbran; s francuskog /L'expedition Orenoque Amazon/ preveo:Andra Milosavljević, Beograd : Nolit, 1956. 
*DE CIVRIEUX, M. Mitologia Makiritare. Caracas : Monte Avila Editores, 1970.
*SOUZA FILHO, Julieta. A música dos índios Yekuana : flautas e tambores davam boas-vindas a um visitante. Ciência Hoje, Rio de Janeiro : SBPC, v. 18, n. 106, p.&nbsp;77-9, jan./fev. 1995.
*SEGALL, Thea et al. Los Ye'kuana : un reportaje fotografico..Caracas : Ministerio de Educacion, 1979. Boletín Indigenista Venezolano, Caracas : Ministerio de Educación, v.18, n.15, p.&nbsp;53-98, jan./jun. 1979.
*ARVELO-JIMENEZ, Nelly. Indigenismo y el debate sobre desarrollo Amazónico : reflexiones a partir de la experiencia Venezuelana. Brasília : UnB, 1991. 40 p. (Série Antropologia, 106).

## Vanjske veze
* The Yekuana
* Yekuana