open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mihajlo Kucin

**Mihajlo Mikolajovič Kucin** (; 15. august 1957 - ) je ukrajinski profesionalni oficir, poznat po tome što je u prvim mjesecima sukoba sa proruskim separatistima bio načelnik Generalštaba, odnosno glavni zapovjednik Oružanih snaga Ukrajine.

Karijeru je započeo 1974. u Sovjetskoj armiji, a 1978. je diplomirao na Blagoveščenskom višem tenkovskom komandnom učilištu u Moskvi. Nakon toga je služio u sovjetskim oklopnim jedinicama u Istočnoj Njemačkoj, a od 1980. do 1987. se školovao na akademiji Malinovski. Od 1990. do 1992. je bio načelnik štaba tenkovskog puka u Bjeloruskom vojnom okrugu.

Nakon raspada SSSR je došao u rodnu Ukrajinu, gdje je od decembra 1992. služio u tamošnjim oružanim snagama. Sa vremenom je napredovao u službi, a 2010. postao zamjenik ministra obrane.

Nakon euromajdanskog prevrata ga je novi predsjednik Oleksandr Turčinov imenovao na mjesto načelnika Generalštaba 28. februara 2014. Za nekoliko tjedana su počeli eskalirati sukobi sa separatistima, kojima se ukrajinske redovne snage nisu znale adekvatno suprotsraviti. 2. jula 2014. je Kucin u sukobima sa separatistima ranjen. Dok se oporavljao u bolnici, novoizabrani predsjednik Petro Porošenko je slijedeći dan na njegovo mjesto postavio Viktora Muženka.

## Vanjske veze
* Начальник Генерального штабу&nbsp;— Головнокомандувач Збройних сил України Куцин Михайло Миколайович // Офіційний сайт Міністерства оборони України
Valentin Nalivajčenko

**Valentin Oleksandrovič Nalivajčenko** (; 8. jun 1966 - ) je ukrajinski diplomat i političar, najpoznatiji po tome što februara 2014. do juna 2015. nalazio na mjestu načelnika Službe bezbjednosti Ukrajine (SBU), odnosno po važnoj ulozi koji je igrao prvoj fazi suzbijanja proruske separatističke pobune.

Nalivajčenko se već ranije nalazio na mjestu načelnika SBU, odnosno od 2006. kada ga je na to mjesto postavio pro-zapadni predsjednik Viktor Juščenko. Tada se istakao pronalaženjem dokumenata i drugih dokaza temeljem kojih su ukrajinske vlasti nastojale ustanoviti da Holodomor predstavlja sovjetski genocid nad ukrajinskim narodom. Nalivajčenko je mjesto načelnik SBU napustio nakon što je 2010. na izborima pobijedio pro-ruski Viktor Janukovič. Umjesto toga je neko vrijeme vodio Juščenkovu stranku Naša Ukrajina, prije nego što se priključio stranci UDAR. Sa njom je sudjelovao na euromajdanskim zbivanjima.

18. juna je smijenjen ukazom predsjednika Petra Porošenka, što je naknadno potvrdila i Vrhovna rada Ukrajine.

## Reference

## Vanjske veze
*
Desni sektor

**Desni sektor** () je ukrajinska nacionalistička radikalno desna politička stranka, poznata po kontroverznoj ulozi koju su njeni pripadnici imali uoči i za vrijeme sukoba sa proruskim separatistima. Nastala je krajem 2013. godine, za vrijeme Euromajdana, neformalnim okupljanjem dotada uglavnom marginaliziranih radikalno desnih grupa pretežno iz  Zapadne Ukrajine, ali čiji su se pripadnici istakli za vrijeme uličnih borbi u Kijevu i imali ključnu ulogu u obaranju pro-ruskog predsjednika Viktora Janukoviča. Desni sektor se kao stranka formalno registrirao na proljeće 2014. godine, ali je daleko poznatiji po svojim aktivnostima u ratu, gdje djeluje kroz vlastitu paravojnu formaciju poznatu kao Dobrovoljački ukrajinski korpus; njegovi predstavnici, na čelu sa Dmitroom Jarošom su, nezadovoljni načinom na koji vlada predsjednika Petra Porošenka vodi rat, najavili kako će formirati "paralelne oružane snage", odnosno kako će nastaviti borbu sa proruskim separatistima i Rusijom do konačne vojničke pobjede, bez obzira na bilo kakve sporazume o primirju.

## Izvori

## Vanjske veze
* službena stranica  
* Kompliacija video-zapisa od strane ruskih medija
Dobrovoljački ukrajinski korpus

**Dobrovoljački ukrajinski korpus** (; DUK) je naziv za paravojne formacije koje djeluju pri Oružanim snagama Ukrajine, a koje čine članovi i simpatizeri radikalno desne stranke Desni sektor. DUK je osnovan u julu 2014. na incijativu vođe stranke Dmitra Jaroša, te je uzeo značajnog učešća u borbama protiv proruskih separatista, djelujući uglavnom na području Donjecke oblasti. 

13. februara 2015. je Jaroš izjavio kako jedinice DUK neće poštovati primirje sa separatistima na koje su ukrajinske vlasti pristale temeljem sporazuma Minsk II.

## Vanjske veze

* Добровольчий український корпус&nbsp;// ВКонтакті 
* Мобілізаційно-інформаційний центр ДУК&nbsp;// ВКонтакті
* Відділ волонтерської служби ДУК (Пс)&nbsp;// ВКонтакті
* Капеланія. Ідеологічно-Інформаційний відділ ДУК&nbsp;// Facebook
* Розпорядження щодо сприяння ДУК&nbsp;// «Правий сектор», 30 липня 2014
Dmitro Jaroš

**Dmitro Anatolijovič Jaroš** (; 30. januar 1971 - ) je ukrajinski nacionalistički političar, aktivist i militant, najpoznatiji po ključnoj ulozi u euromajdanskom prevratu, odnosno kao osnivač i vođa radikalno desne stranke Desni sektor, u okviru čije paravojne formacije Dobrovoljački ukrajinski korpus (DUK) se bori protiv proruskih separatista na istoku zemlje.

Jaroš je na izborima u jesen 2014. izabran u Vrhovnu radu. Tokom borbi sa separatistima početkom 2015. je lakše ranjen. U februaru 2015. je izjavio kako njegove snage neće poštovati primirje sa pro-ruskim separatistima dogovoreno u okviru sporazuma Minsk II.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* «Українська правда»: Лідер Правого сектору Дмитро Ярош: Коли 80% країни не підтримує владу, громадянської війни бути не може, 4.02.2014
* «Газета по-українськи»: Радикали з «Правого сектора» обіцяють силовикам роботу у новій державі, 28.01.2014
* «Главред»: Лідер «Правого сектору» Дмитро Ярош: ми просто приречені перемогти , 9.02.2014
* Дмитрий Ярош, проводник «Правого сектора»: Украина сейчас напоминает ничейную страну // Ольга Мусафирова, было опубликовано в издании Новая газета. Есть копия: «Аргумент», Сам сказал. Ср, 2014-02-19 08:56
* Дмитрий Ярош: «Мы&nbsp;— солдаты революции» . В подразделениях «Правого сектора» россияне и белорусы приобретают навыки борьбы с тиранией. // Русская Коалиция Действия, Русская Национальная Политика . Posted by admin / In Практика и Теория / Февраль 25, 2014.
Podovi (Drvar, BiH)

**Podovi** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Drvar koja pripada entitetu Federacija Bosne i Hercegovine. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 201 stanovnika.

## Geografija
Selo se nalazi 5&nbsp;km sjeverno od Drvara, pored puta za Bosanski Petrovac.

## Historija
Pored puta za Oštrelj, u zaseoku Crvljivica, još su vidljivi tragovi starog rimskog puta sagrađenog 47/48 godine, koji je vodio iz Dalmacije za doline Sane i Une. Pored puta je miljokaz (krajputaš).

## Stanovništvo

## Privreda

## Reference

## Vanjske veze
Poljice (Drvar, BiH)

**Poljice** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Drvar koja pripada entitetu Federacija Bosne i Hercegovine. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 182 stanovnika.

## Geografija
Poljice, Bunčevac, Župica i Brda su nekada bili jedno selo pod imenom Štrbci Mali. Dobili su imena po zemljišnom obliku, izuzev Bunčevca. Leže istočno od Štrbaca Velikih, i prostiru se prema Crnom Vrhu i Prekaji. Sa istočne strane im je Klekovača sa vrhovima: Crni Vrh, Kuk, Ikovac, Javorova Kosa. Na drugim stranama nemaju prirodnih granica. Uz korito Unca je Župica, ostali na tavanastim zaravnima. Kuće su po običaju na malo uzdignutijim položajima da bi ravni dio ostao za obradu. Izuzev Unca nema druge žive vode.

## Historija
Postoje tragovi nekadašnjih naselja i starijih građevina (gradina Orlovača u Župici, pa onda Grotina Gromila sa hrpom kamenja, kao da se srušio zid). Zajedno sa grupom naselja iz velikih Štrbaca i ova su najranije naseljena na drvarskom području.

## Stanovništvo

## Privreda

## Reference

## Vanjske veze
Buichi Terasawa

japanski je manga autor, najpoznatiji po popularnim SF mangama *[[Goku Midnight Eye]]* i *[[Cobra (manga)|Cobra]]*, po kojoj je snimljena i anime serija.

## Vanjske veze
*''Buichi Terasawa'' na IMDb-u
*''Buichi Terasawa'' na Anime News Network
Andrij Parubij

**Andrij Volodimirovič Parubij** (; 31. januar 1971 - ) je ukrajinski nacionalistički političar, najpoznatiji kao jedna od ključnih ličnosti za vrijeme euromajdanskog prevrata, odnosno u prvim mjesecima sukoba sa proruskim separastima.

Parubij se politikom počeo baviti pred kraj postojanja SSSR-a, kao jedan od pobornika tada proskribiranog ukrajinskog nacionalizma, odnosno pokreta za nezavisnost. Istakao se kao jedan od njegovih najradikalnijih aktivista, a godine 1991. je zajedno sa Olegom Tjahnibokom osnovao Socijal-nacionalnu partiju Ukrajine (SNPU) koja se, s obzirom na ikonografiju i program, često navodi kao neonacistička. Od 1998. je vodio Patriot Ukrajine, paravojne formacije SNPU.

Godine 2004. je napustio SNPU i Patriot Ukrajine, te je bio jedan od najistaknutijih sudionika Narančaste revolucije. Godine 2007. je pak postao jedan od vodećih ličnosti Naše Ukrajine, stranke koju je vodio tadašnji pro-zapadni predsjednik Viktor Juščenko. Početkom februara 2012. je tu stranku napustio i priključio se Batkivščini koju je vodila Julija Timošenko.

Od decembra 2013. do februara 2014. je Parubij bio na čelu euromajdanskih demonstracija, odnosno koordinirao "zaštitne snage" demonstranata. Nakon prevrata je postavljen na čelo Savjeta nacionalne bezbjednosti i obrane Ukrajine, tijela koje je, između ostalog, koordiniralo aktivnosti ukrajinske vojske, policije i bezbjednosnih službi protiv pobunjenika.

Na to je mjesto 7. augusta 2014. podnio ostavku, koju nikada nije objasnio, rekavši "da se to ne čini u ratu". U septembru 2014. je, pred jesenske izbora za Radu postao jedan od osnivača stranke Narodni front, koja okuplja "jastrebove" u ukrajinskoj vladi.

## Izvori

## Vanjske veze

* official website
Bastasi (Drvar, BiH)

**Bastasi** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Drvar koja pripada entitetu Federacija Bosne i Hercegovine. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 379 stanovnika.

## Geografija
Od izvora pod Šatorom pa do ušća u Unu kod Martin Broda Unac teče dolinom dugom oko 65, a širokom do 25&nbsp;km (najviše) i protiče kroz četiri manje kotline (Preodac, Prekaja i Mokronoge, Drvar i Bastasi. Kotline su razdvojene klisurama, kroz koje se Unac probija, a među kojima su se formirala i manja polja pogodna za stočarstvo, a mjestimično i za poljoprivredu, kao i ova oko Bastasa (Donji Unac). Cijela dolina je otvorena (i nagnuta) na zapad, prema Uni. Pored Unca ovdje su još vode Bastašica i Misije. Izvori su: Ljeskovac, Pavićevac,Crnomudski Bunar, Točak, Vodica, Adamovića Vrelo, Miljado i Okovir.
## Historija
Kako to pokazuju brojne ilirske gradine (castella, oppida), koje su redovito smještene po prirodnim uzvisinama na obodu poljâ, dolina Unca je bila dobro naseljena i u predrimsko doba. Tu je živjelo ilirsko pleme Sardeati. Oko gradina je raspršen veliki broj grobnih tumula. Centar predrimske plemenske zajednice se, po svoj prilici, nalazio u Bastasima, najžupnijem dijelu kotline, oko Gradine koja leži sjeveroistočno od sela, i oko Obljaja, zapadno od Bastasa, s obje strane Unca. Gradina, na desnoj obali rijeke imala je dominantan položaj, sa trostrukim nasipom na vrlo istaknutom položaju. Na Gradini su se sačuvali i temelji rimske četvrtaste utvrde (kule), moguće još iz vremena pacifikacije zemlje. Ostaci prethistorijskog utvrđenja nalaze se i na Obljaju (680 m), zapadno od sela, na visini Gradine (kod sklopa zvanog Berek), ali na lijevoj obali Unca.

U selu je rođen Todor Srdić, „sveštenik, narodni poslanik i neustrašivi borac za slobodu i pravdu”. Vlasnici drvarske celuloze nudili su popu Todoru zlato samo da ubjedi narod da otpadne vode koje bi oni puštali u Unac neće zagaditi rijeku. Todor to nije htio ni da čuje. Poslije toga su kapitalisti bili primorani da prokopaju desetak kilometara dug odvodni betonski kanal, kojim je lauga iz celuloze zaobilazila sela i zaseoke bastaškog kraja. Bila je to prva ekološka akcija na ovim prostorima.

Bastasi su inače bili administrativni centar prije nego što je to postao Drvar.

Za vrijeme Drugog svjetskog rata, prije Desanta na Drvar Josip Broz Tito uglavnom boravio je u jednoj pećini u Bastasima. Jednom poslije rata i došao je u posjetu selu. Njemu u čast sagrađen je motel "Bastašica".

Poslije rata 92-95, prvi povratnici u Bosni bili su iz Bastasa. U selu je obnovljeno nekoliko stotina kuća, mjesna crkva, uređen grob Todora Savića, podignut je i spomenik poginulim partizanima. Obnovljena je i Osnovna škola, ali u njoj nažalost nema učenika.

## Stanovništvo

## Reference

## Vanjske veze
Prut

**Prut** (rumunjski: *Prutul*) je granična rijeka na istoku Evrope, koja teče kroz Ukrajinu, Moldaviju i Rumunjsku duga oko 930 (967) km, velika lijeva pritoka Dunava.
## Geografija
Prut se formira od više manjih vodotoka u Istočnim Karpatima  na jugozapadu Ukrajine u 
Ivano-Frankivskoj oblasti. Od tamo teče prema sjeveru do grada Kolomija, zatim skreće prema istoku a nakon tog prema jugu i uvire u Dunav u Rumunjskoj istočno od grada Galaţija. Na svom toku u dužini od preko 600 km formira granicu između Ukrajine i Rumunjske, a nakon tog i granicu između Moldavije i Rumunjske.

Prut ima sliva velik oko 30 000 km²
U donjem toku Pruta podignuto je puno brana i akumulacionih jezera, najveća je Stânca-Costeşti podignuta po sovjetskom projektu između 1974. - 1978., za potrebe hidroelektrane i zaštite od poplava.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Prut River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Nagrizanje (metal)

**Nagrizanje** (kadšto i **bajcanje**, **dekapiranje** ili **luženje**) je kemijsko-tehnološka operacija pri kojoj se metalni predmeti uranjaju u tekućine kako bi se očistili od oksidnih slojeva nastalih korozijom (hrđa) ili pri valjanju (okujina). Kao sredstva za nagrizanje metala upotrebljavaju se uglavnom solna i sumporna kiselina različitih koncentracija, zatim fosforna, fluorovodična i druge kiseline. Kako bi se spriječilo prekomjerno otapanje metalne površine, kupeljima za močenje dodaju se zaštitna sredstva (inhibitori). 

## Elektrolitičko nagrizanje
 

Elektrolitičko nagrizanje se izvodi u spremniku s kiselom kupkom u kojem je izradak katoda (katodno nagrizanje) ili anoda (anodno nagrizanje). Zbog snažnog razvijanja plinova na površini izratka, iz kupke se lako odvajaju produkti oksidacije i drugi slojevi, osobito ogorine od toplinske obrade, pa je postupak djelotvorniji od kemijskog nagrizanja (dekapiranja). Osobito je elektrolitičko nagrizanje prikladno za čišćenje izradaka od željeza i čelika. 

### Katodno nagrizanje
Pri katodnom nagrizanju kupka je otopina s 10% sumporne kiseline i nešto kositar(II) sulfata. Izvodi se na 60 - 70 °C, uz gustoću struje od 0,08 do 0,1 A/cm2, obično s anodama od olova. Za vrijeme trajanja postupka, kositar koji se izlučuje zaštićuje već očišćena mjesta na izratku od vodikove krtosti. Prije dalje obrade taj se sloj kositra uklanja anodnim otapanjem u kupki s natrijevim karbonatom i trinatrij fosfatom kao elektrolitima. Prednost ovog načina nagrizanja je što se pri tome gubi vrlo malo materijala i kiseline. Nedostatak mu je razmjerno loša raspodjela elektrolita u udubinama katode, pa se upotrebljava samo u predobradi ravnih izradaka. Osim toga, primjena ovog postupka nagrizanja povezana je sa stanovitim rizikom od pojave vodikove krtosti površine njime obređenih izradaka. 

### Anodno nagrizanje
Pri anodnom nagrizanju za elektrolit se upotrebljava, također, sumporna kiselina ili smjesa sumporne i fosforne kiseline. Dakako, tu je gubitak materijala veći, ali se na njima ne može razviti krtost površine. Također je raspodjela elektrolita u udubinama bolja, pa je postupak primjenjiv i u nagrizanju jako profiliranih dijelova. Za vrijeme izvođenja postupka na površini željeznih izradaka nastaje oksidna kožica ravnomjerne debljine, koja ih štiti od jačeg najedanja. Ta se kožica može ukloniti metodama koje se upotrebljavaju za sprečavanje pasivacije. 

## Izvori
Metalizacija

**Metalizacija** je nanošenje metalne prevlake na površinu predmeta radi zaštite od korozije ili drugih oblika trošenja, obnavljanja istrošenih dijelova, postizanja bolje toplinske ili električne vodljivosti, dekoracije i drugo. Razlikuju se fizikalni postupci metalizacije kao što su prskanje, vruće uranjanje (na primjer vruće cinčanje), platiranje, nataljivanje, navarivanje, oblaganje, lemljenje, lijepljenje te kemijski postupci kao što su elektroplatiranje (galvanotehnika), ionska izmjena i redukcija u otopini, dok difuzijska metalizacija i metalizacija naparivanjem mogu biti i fizikalne i kemijske naravi. 

**Metalizacija prskanjem** (štrcanjem, šopiranjem) sastoji se u prskanju kapljica rastaljenoga metala ili slitine na površinu predmeta s pomoću zračnoga mlaza. 

**Difuzijska metalizacija** provodi se difuzijom na visokim temperaturama, a može biti fizikalna, pri kojoj se metal što tvori prevlaku nalazi prije obradbe u slobodnom stanju, te kemijska, kada prevlaka nastaje difuzijom nakon kemijske reakcije. Oba su postupka moguća iz čvrste, tekuće i plinovite (parne) faze. 

**Metalizacija prevlačenjem** obuhvaća: šerardiziranje (metalizacija cinkovim slitinama), alitiranje (metalizacija aluminijevim slitinama), inkromiranje (metalizacija kromovim slitinama), termosiliciranje (metalizacija slitinama silicija i silicidima), termoboriranje (metalizacija slitinama bora i boridima). 

**Metalizacija naparivanjem** provodi se kondenzacijom metalnih para na površini predmeta (fizikalno naparivanje) ili kemijskom reakcijom parâ nekog spoja kojom na površini nastaje metal (kemijsko naparivanje). (bakrenje; cinčanje; kromiranje; niklanje; pozlata). 

## Galvanotehnika
 

**Galvanotehnika** je skup elektrokemijskih postupaka za nanošenje metalnog sloja na površinu nekog predmeta, najčešće uz istodobno elektrolitsko otapanje metala na anodi i njegovo taloženje na katodi. Razlikuju se dva osnovna galvanotehnička postupka: elektroplatiranje i elektrooblikovanje (elektroformiranje). Elektroplatiranje ili **galvanostegija** je nanošenje tankog sloja nekog metala na površinu predmeta izrađenog od drugog metala radi zaštite, uljepšavanja ili postizanja određenih površinskih svojstava. Elektrooblikovanje, elektroformiranje ili galvanoplastika nanošenje je metala na električki vodljiv model radi proizvodnje složenih konstrukcijskih dijelova, kalupa, matrica i slično. 

## Izvori
Umireni čelik

**Umireni čelik** ili **dezoksidirani čelik** nastaje kad se tekući čelik polagano hladi i prelazi u kruto stanje bez naglog razvijanja plinova u materijalu. Ovo se postiže pomoću dezoksidacijskih sredstava, kao što su silicij i aluminij, koji vezuju plinove stvarajući trosku. Ako se kao dezoksidacijsko sredstvo primjenjuje silicij dobiva se umireni čelik, a ako se upotrebljavaaluminij dobiva se dvostruko umireni čelik. Ovako se smanjuje mogućnost formiranja plinovitih mjehurića u čeliku, oko kojih se mogu koncentrirati nečistoće (kao. npr. sumpor), koje imaju štetni utjecaj na čelik pri valjanju i zavarivanju. Umireni čelik je namijenjen za zavarene konstrukcije i konstrukcije za koje se traži veća žilavost čelika, npr. za konstrukcije na temperaturi ispod -30&nbsp;°C, kao i za elemente izložene dinamičkim i cikličkim djelovanjima.

**Poluumiremi čelik** nije potpuno dezoksidirao. Upotrebljava se za glavne nosive elemente u visokogradnji (nosače, rešetke, okvire i sl.).

Kod **posebno umirenog čelika** se osim mangana i silicija dodaje i silikokalcij (CaSi), kao i aluminij, koji veže preostali kisik u Al2O3 i dušik u AlN. Rezultat je čelik s vrlo niskim masenim udjelom nečistoća, velike žilavosti i male osjetljivosti na krhki lom. Također, sitne čestice AlN omogućuju postizanje sitnog kristalnog zrna.

Ako se skrućivanje u posudi (kokila) događa tako da čelik kipi, dobiva se čelik za koji se kaže da je **neumiren**. Ovaj čelik može se upotrebljavati za elemente koji se ne zavaruju. Tako npr. Thomasov postupak (taljenje čelika s velikim postotkom fosfora u pećima s dolomitnom oblogom) daje nizak postotak primjesa, no loš raspored, te se u sredini presjeka javlja neumirena zona (“jalova glava” se obično odstranjuje od ingota).

## Dezoksidacija
Otklanjanje kisika tokom proizvodnje čelika naziva se dezoksidacija. Tokom proizvodnje čelik dolazi u dodir s kisikom i dušikom, i pri višim temperaturama može otopiti znatne količine plinova. Više od 0,03 % kisika čini čelik osjetljivim na starenje, a više od 0,07 % kisika osjetljivim na „crveni lom“, jer sumpor ne veže kisik u plinske mjehuriće SO<sub>2</sub>, nego u tvrde uključke FeS. Prilikom valjanja čelika između 800 i 1000&nbsp;°C, nastupa lom po granicama kristalnog zrna zbog loše oblikovljivosti FeS. Kisik se u talini veže sa željezom u oksid FeO koji pretežno odlazi napovršinu taline, ili s aluminijem u Al2O3. Ugljik se spaja s kisikom u plinoviti ugljikov monoksid koji izlazi iz taline. Što je viši maseni udio ugljika, to je veća količina CO, odnosno manji maseni udio preostalog kisika.

Dakle, niskougljični čelici (< 0,1 % ugljika) sadrže nakon prečišćavanja, nedopustivo visoke masene udjele kisika. Postupak dezoksidacije zasniva se na djelovanju elemenata koji imaju veći afinitet prema kisiku od željeza. Prema padajućem afinitetu to su: aluminij, cirkonij, bor, titanij, silicij, ugljik, vanadij i mangan. Aluminij i silicij vežu kisik u okside, a Ti, B i Al vežu osim kisika i dušik u nitride, a Ti i B grade također karbide i karbonitride.

## Izvori
Hidraulička preša

**Hidraulička preša** ili **hidraulički tijesak** omogućuje da se primjenjena sila (F1) duž nekog puta pretvori u veću silu (F2) duž manjeg puta i da se sila poveća onoliko puta koliko je površina gonjenog hidrauličkog cilindra (A2) veća od površine pogonskog hidrauličkog cilindra (A1):

:*F<sub>2</sub> = F<sub>1</sub> ˑ (A<sub>2</sub> / A<sub>1</sub>)*

Hidraulička preša radi na osnovu Pascalovog zakona. Pascalov zakon je temeljni zakon hidrostatike, koji kaže: **u [[tekućine|tekućini]] koja se nalazi u zatvorenoj posudi vanjski [[tlak]] širi se jednako na sve strane, tj. čestice tekućine prenose tlak u svim pravcima jednako**. To znači da vrijedi:

:*p<sub>1</sub> = p<sub>2</sub>*
:*F<sub>1</sub> / A<sub>1</sub> = F<sub>2</sub> / A<sub>2</sub>*

## Primjena hidrauličkih preša

Kod preša su općenito potrebne velike sile pritiska, a shodno tome i pogonski hidraulički cilindri velikog promjera. Pri brzom kretanju takvih cilindara javljaju se veliki protoci. Ako se takvo kretanje ostvaruje snagom hidrauličke pumpe (C), potrebne su i pumpe velikog kapaciteta. Zato se brzi hod hidrauličke preše obavlja pomoću dodatnih manjih hidrauličkih cilindara brzog hoda (A), a za punjenje glavnog cilindra (B) se za to vrijeme koriste nepovratni ventili s hidrauličkim deblokiranjem (D), ventili za punjenje. Glavni cilindar puni se samo s jedne strane, dok je druga povezana s atmosferskim zrakom (jednoradni cilindar). Početno brzo kretanje preše prema dolje vrši se pomoću dva manja cilindra za brzi hod. Hidraulički fluid se pri tome dovodi u oba mala cilindra, dok fluid u glavni cilindar dotiče putem ventila za punjenje iz zasebnog spremnika za punjenje (E) smještenog iznad glavnog ventila. Kad alat preše nalegne na izradak, povećava se opterećenje preše (sila F), pa tlak fluida u sustavu raste. Tada se otvara tlačni uključni ventil (G), pa sva tri cilindra dolaze pod puni tlak. Daljnje kretanje prema dolje vrši se pomoću sva tri cilindra. Povratno kretanje preše obavlja se u potpunosti pomoću cilindara brzog hoda. Pod utjecajem tlaka fluida deblokira se ventil za punjenje (E), pa pri kretanju prema gore klip glavnog cilindra samo potiskuje radni fluid natrag u spremnik za punjenje, što za cilindre brzog hoda predstavlja dodatno opterećenje.

## Izvori
Pneumatski motor

**Pneumatski motor** je pneumatski rotacijski izvršni uređaj kojima se ostvaruje kontinuirano kružno gibanje vratila. U odnosu na kompresore, u motorima se vrši suprotna pretvorba energije (pretvorba energije tlaka zraka u mehanički rad). Konstrukcija motora i kompresora je slična, a ponekad jednaka, tada se isti stroj može koristiti kao motor i kompresor. Kod nekih konstrukcija motora je smjer vrtnje proizvoljan, a promjena smjera se postiže promjenom priključka za stlačeni zrak. U pneumatske pogonske strojeve ubrajaju se:
* klipni pneumatski motori (aksijalni i radijalni),
* lamelni pneumatski motori,
* zupčasti pneumatski motori,
* vijčani pneumatski motori,
* zračne turbine,
* koračni pneumatski motori. 

## Pneumatski klipni motor
Kod pneumatskih klipnih motora često se ne koriste ventili, nego se raspodjela zraka ostvaruje putem upravljačke ploče (obično ima raspor u obliku polumjeseca). Moguća je vrtnja u oba smjera. Omjer mase i snage ovih motora je relativno nepovoljan, odnosno mali, a volumetrički gubici su mali. Postižu snagu od 1 do 20 kW, uz brzinu vrtnje od 500 do 5000 okr/min.

Kod aksijalnih pneumatskih klipnih motora pretvaranje pravocrtnog gibanja klipa u kružno gibanje vratila ostvaruje se nagibnom ili oscilirajućom pločom (aksijalni ekscentar).

Radijalni pneumatski klipni motori imaju vanjski mirujući ekscentar po kojem se kližu klipovi koji rotiraju zajedno s blokom motora. 

## Pneumatski lamelni motor
Kod pneumatskog lamelnog motora, rotor se postavlja ekscentrično u odnosu na stator. Zrak je zarobljen u prostoru između lamela, površine rotora i površina statora (cilindar i 2 bočne površine). Ponekad se i kod lamelnih motora koriste dvije radne komore i centralni položaj rotora. Neke izvedbe imaju na sredini hoda dodatni otvor za odzračivanje. Uobičajene brzine vrtnje su od 6000 do 30 000 okr/min. Omjer snage i mase ovih motora je relativno velik.

## Izvori
Ventil za ograničavanje tlaka

**Ventil za ograničavanje tlaka** osigurava da tlak u sustavu (npr. hidraulički pogon) ne prijeđe maksimalno dopuštenu vrijednost. Koriste se kao sigurnosni ventili (za zaštitu od prekomjernog tlaka), kao **kočni ventili** (za zaštitu od tlačnih udara koji nastaju npr. prilikom zatvaranja razvodnika) ili kao **ventili za protudržanje**. Potrebni su i prisutni u svim hidrauličkim sustavima, tipično se postavljaju na izlazu hidrauličke pumpe, za zaštitu pumpe i sustava od prekomjernog tlaka. 

Ventil za ograničavanje tlaka u normalnom je položaju zatvoren. Na ventilu se skraćivanjem ili produžavanjem opruge namjesti željeni maksimalni tlak pri kojem će pritisak na pladanj ventila svladati silu u opruzi, gurnuti pladanj i na taj način otvoriti ventil. Tlak otvaranja veći je od tlaka zatvaranja ventila za 10 - 15% (histereza). U ventile za ograničenje tlaka često se ugrađuju prigušni klipovi ili prigušnice za smanjenje brzine zatvaranja (brzo otvaranje i usporeno zatvaranje). Time se sprječavaju štete od tlačnog udara kakvi se javljaju npr. ako se zatvaranjem ventila trenutačno obustavi protok prema nekom potrošaču.

Ventil za ograničavanje tlaka izvodi se kao direktni do nazivnog tlaka NP 10, dok se za veće tlakove (zbog povećanih sila) koriste indirektno upravljani ventili.

## Sigurnosni ventil
Sigurnosni ventil ili *ventil sigurnosti* osigurava da ne dođe do prekoračenja tlaka u dovodnom vodu. Ako tlak u dovodnom vodu poraste iznad namještene vrijednosti, dovod se spaja s odzračnim odvodom sve dok tlak ne padne ispod namještene vrijednosti. Sigurnosni ventil spada u grupu tlačnih ventila, a u podgrupu ventila za ograničavanje tlaka. 

## Izvori
Charpyjevo klatno

**Milosevo klatno** je uređaj za ispitivanje udarnog loma materijala, što je mjera je za žilavost materijala. To je metoda ispitivanja materijala razaranjem koja se dosta često koristi. Da bi se moglo koristiti Charpyjevo klatno potrebno je napraviti ispitni uzorak, a oblik i dimenzije su propisane standardom HRN EN 10025-1, koji može biti sa V ili U zarezom. Kod ispitivanja je važno provjeriti da je ispitni uzorak postavljen točno nasuprot vrhu bata na klatnu. Ovu metodu ispitivanja je razvio francuski znanstvenik Georges Charpy 1905. 

Ispitni se uzorak ispituje jednim udarcem brzinom od 5 do 5,5 m/s. Uobičajeno je za metalne materijale da je potencijalna energija Charpyjeva klatna 300 J. Ispitni se uzorci s V zarezom rabe za određivanje udarnog rada loma za opće konstrukcijske čelike, a za čelike za poboljšanje rabe se uzorci s U zarezom. U zarez dubine 3 mm (DMV uzorak) rabi se npr. u Njemačkoj, Austriji i Hrvatskoj, a uzorci s U zarezom dubine 5 mm propisani su EN i ISO standardima. Ispitivanje se izvodi na uzorcima kvadratnog poprečnog presjeka: (h x b x l) = (10 x 10 x 55) mm. 

## Način rada
U početnom je položaju potencijalna energija klatna:

:*E<sub>pot</sub> = mˑgˑh<sub>1</sub> (J)*

Nakon što klatno počne padati njegova potencijalna energija se pretvara u kinetičku energiju. Dio kinetičke energije troši se za udarni rad loma ispitnog uzorka, a s preostalom kinetičkom energijom klatno nastavlja otklon do visine *h<sub>2</sub>*. Udarni rad loma je:

:*KU = mˑgˑ(h<sub>1</sub> – h<sub>2</sub>) (J)*

gdje je: *KU* - udarni rad loma ispitnog uzorka s U zarezom (J), *m* – masa klatna (kg), *g* - ubrzanje Zemljine sile teže = 9,81 m/s<sup>2</sup>, *h<sub>1</sub>* – početna visina klatna (m), *h<sub>2</sub>* – visina klatna nakon loma ispitnog uzorka (m), *α* – kut otklona klatna u početnom položaju, *β* - kut otklona klatna nakon loma ispitnog uzorka, *R* – duljina klatna (m). Ako se mjeri kut otklona klatna, onda je udarni rad loma:

:*KU = mˑgˑRˑ(cos β – cos α) (J)*

Nakon ispitivanja može se izračunati žilavost materijala:

:*K<sub>U</sub> = KU / S (J/[[Četvorni metar|cm<sup>2</sup>]])*

gdje je: *K<sub>U</sub>* – žilavost (J/cm2), *KU* - udarni rad loma ispitnog uzorka s U zarezom (J), *S* – ploština ispitnog uzorka (cm2). 

## Ispitivanje udarnog rada loma na sniženim temperaturama
Prema europskoj normi EN 10027-1, udarni rad loma se ispituje na +20 ºC, 0 ºC, -20 ºC, -30 ºC, -40 ºC, -50 ºC i -60 ºC. Tako na primjer opći konstrukcijski čelik S 235 J2G3 N treba biti ispitan na garantirani udarni rad loma od 27 J pri ispitnoj temperaturi -20 ºC (oznaka J2). Za ispitivanja do -70 ºC koristi se tekući ugljikov dioksid s alkoholom (suhi led).

U Europskoj uniji (osim Ujedinjenog Kraljevstva) se koristi ispitivanje s Charpyjevim klatnom, dok u Ujedinjenom Kraljevstvu i SAD se ispituje **udarni rad loma po Izodu**.

## Izvori
Kontrola s razaranjem

**Kontrola s razaranjem** (kratica: KSR) je takav postupak ispitivanja materijala gdje dolazi do oštećenja materijala koji se ispituje. Metode kontrole s razaranjem obično se provode na zavarima pri certifikaciji postupaka zavarivanja, ali se često provode i nakon izvođenja zavara na proizvodima i konstrukcijama iz pogona (npr. "nastavne pločice" kod kružnih zavara na plaštu vagonske cisterne, tlačna proba sa razaranjem u proizvodnji propan/butan boca za domaćinstva i dr.). 

Metode kontrole s razaranjem su: 
* vlačno ispitivanje na kidalici (najčešće se traže granica razvlačenja, vlačna čvrstoća, prekidna čvrstoća, kontrakcija i izduženje, ali se mogu tražiti i neka druga svojstva),
* mjerenja tvrdoće (tvrdoća po Brinellu, tvrdoća po Vickersu, tvrdoća po Rockwellu, tvrdoća po Shoreu, Mohsova ljestvica tvrdoće, Poldijeva metoda, sklerometar ili Schmidtov čekić, ispitivanje mikrotvrdoće po Knoopu, ispitivanje mikrotvrdoće po Grozdinskom),
* ispitivanje udarne žilavosti (Charpyjevo klatno, ispitivanje udarnog rada loma po Izodu, temperatura nulte duktilnosti po Pelliniju, sinamička sila loma po Bruggeru, tehnološka ispitivanja udarom),
* ispitivanja iz područja mehanike loma (COD, CTOD, JIC , KIC),
* različita korozijska ispitivanja (opća korozija, korozija uz naprezanje pri djelovanju različitih agresivnih medija, rupičasta korozija ili *pitting*, selektivna korozija),
* različita statička i dinamička ispitivanja (puzanje, ispitivanje dinamičke izdržljivosti, umor materijala),
* tlačne probe s razaranjem (ispitivanje na uvijanje ili torziju, ispitivanje savijanjem, ispitivanje na smicanje ili odrez)
* različite radioničke probe i probe zavarljivosti (ispitivanje limova i traka izvlačenjem, ispitivanje limova i traka savijanjem, ispitivanje limova i traka uvijanjem, ispitivanje cijevi proširivanjem, ispitivanje cijevi priljubljivanjem, ispitivanje cijevi savijanjem, ispitivanje cijevi spljoštavanjem, ispitivanje cijevi razvlačenjem prstena do loma, ispitivanje cijevi izvijanjem, ispitivanje žice previjanjem, ispitivanje zavarenih spojeva),
* ispitivanja sadržaja kemijskih elemenata (kemijska metoda na temelju strugotine metala, spektroskopija),
* metalografska ispitivanja. 

## Izvori
Vikersund

**Vikersund** je gradić koji predstavlja administrativno sjedište općine Modum u norveškom okrugu Buskerud. Prema podacima iz 2009. godine imao je 2748 stanovnika. Najpoznatiji je po sportskim objektima, na kojima se, između ostalih, redovno održavaju međunarodna natjecanja iz skijaškim skokovima.

## Izvori

## Vanjske veze
Penetrantsko ispitivanje

**Penetrantsko ispitivanje** ili **ispitivanje penetrantima** često se primjenjuje kod ispitivanja zavarenih spojeva na konstrukcijama kao ispitivanje bez razaranja. Na prethodno očišćenu i odmašćenu površinu nanosi se penetrant (obično crvene boje). Nakon penetriranja u eventualnu pukotinu (vrijeme penetriranja, tj. prodiranja u pukotine ovisi o vrsti penetranta i o dimenzijama pukotine, ali se približno uzima 10 do 15 minuta), uklanja se penetrant na odgovarajući način (vodom, suhom krpom). Kod penetranata koji se uklanjaju vodom treba biti pažljiv i mlaz vode usmjeriti paralelno s površinom lima, kako mlaz vode ne bi istisnuo penetrant iz pukotine. Nakon sušenja površine lima (suha krpa), nanosi se razvijač (obično je bijele boje), koji izvlači penetrant iz pukotine, pa je na bijeloj površini lima lako uočljiva crvena linija od penetranta iz pukotine. Kod tanjih limova na jednu se stranu nanosi penetrant, a na drugu razvijač. Ako postoji pukotina kroz cijelu debljinu lima, tada će razvijač izvući penetrant na svoju stranu, što će se otkriti kao lako uočljiva crvena crta penetranta iz pukotine na bijeloj (od razvijača) površini lima. Ovom metodom moguće je otkriti pukotine duljine od 0,1 mm i širine od 0,03 mm. 

Ovom je metodom moguće otkrivanje pukotina, ali ne i dimenzije i ostale karakteristike pukotine. Ispitivnaje tekućim penetrantima ne primjenjuje se kod zavarenih spojeva zavarenih proizvoda za prehrambenu industriju, kao ni kod zavarenih spojeva gdje postoji sklonost prema koroziji (posebno koroziji uz naprezanje). Nedostaci ove metode su velika ovisnost kvalitete nalaza pogreške o načinu pripreme i stanju ispitivane površine, upotrebljivost samo u ograničenom temperaturnom opsegu, nepogodnost za primjenu na otvorenom bez zaštite od atmosferilija. 

Nekoliko pokazatelja osebujnih za ispitivanje penetrantima:
* koncentracija crvenih točaka: poroznost i rupičavost (engl. *pitting*);
* naglo crvenjenje, kontinuirano ravno: velike pukotine i otvaranja;
* razlomljene crte od točaka koje se pojavljuju nakon nekoliko minuta: sitne pukotine;
* niz crvenih točaka koji tvori nepravilnu crtu: pukotine od umaranja materijala. 

## Luminiscentno ispitivanje
Luminiscentno ispitivanje slično je penetrantskom ispitivanju, s tom razlikom da se površinske greške ispunjavaju penetracijskom tekućinom koja svijetli, pri osvjetljenju s ultraljubičastom svjetlošću. Točnost ove metode je slična penetrantskom ispitivanju. Kod ispitivanja penetracijskom tekućinom mora se voditi računa o izboru tekućine i posebice rukovanju njome, jer su neke od njih otrovne. 

## Izvori
Kanski filmski festival 1961.

Četrnaesti po redu **[[Kanski filmski festival|Kanski festival]]** () je bio održan od 3. do 18. maja 1961. godine u Cannesu. 

Zlatnu palmu su podijelili francuska drama *[[ Une aussi longue absence]]* i *[[Viridiana]]*, španska crna komedija u režiji  Luisa Buñuela. Potonji je na festival poslan kao predstavnik Španije; Buñuel je, međutim, prije toga državnim cenzorima poslao verziju filma drukčiju od one na festivalu. Kada su oni shvatili o kakvom je filmu riječ, zabranili su ga, i tako je *Viridiana* postala jedini pobjednik Zlatne palme zabranjen za gledanje u matičnoj zemlji.

Nagradu za najboljeg glumca je osvojio Anthony Perkins za nastup u filmu *[[Volite li Brahmsa?]]*, a nagradu za najbolju glumicu Sophia Loren za nastup u filmu *[[La ciociara]]*.  Sovjetska sineastica Julija Solnceva je zahvaljujući svom filmu *[[Kronika plamenih godina]]* postal prva žena nagrađena za najbolju režiju.

Tadašnju Jugoslaviju je na programu festivala predstavljao *[[Dan četrnaesti]]* u režiji Zdravka Velimirovića. 

## Nagrade
*Palme d'Or: 
***[[The Long Absence|Une aussi longue absence]]*, rež. Henri Colpi
***[[Viridiana]]*, rež. Luis Buñuel
*Specijalna nagrada žirija: *[[Mother Joan of the Angels|Matka Joanna od aniolów]]*, rež. Jerzy Kawalerowicz
*Najbolji glumac: Anthony Perkins u *[[Goodbye Again (1961 film)|Volite li Brahmsa?]]*
*Najbolja glumica: Sophia Loren u *[[Two Women|La Ciociara]]*
*Najbolji režiser: Julija Solnceva za *[[Chronicle of Flaming Years|Kronika plamenih godina]]*
*Tehnički Grand prix - poseban spomen:
***[[Folkwangschulen]]*, rež. Herbert Vesely
***[[Fuego en Castilla (Tactilvisión del páramo del espanto)]]*, rež. José Val del Omar
***[[Her Brother|Otôto]]*, rež. Kon Ichikawa
***[[Chronicle of Flaming Years|Kronika plamenih godina]]*, rež. Julija Solnceva
*Palme d'Or za kratki film: *[[La Petite Cuillère]]*, reć, Carlos Vilardebó
*Nagrada žirija za najbolji kratki film: *[[Párbaj]]*, rež. Gyula Macskássy
*Nagrada Gary Cooper: *[[A Raisin in the Sun (1961 film)|A Raisin in the Sun]]*, rež. Daniel Petrie
*Nagrada FIPRESCI: *[[The Hand in the Trap|La Mano en la trampa]]*, rež. Leopoldo Torre Nilsson
*Nagrada OCIC: *[[Hoodlum Priest (film)|Hoodlum Priest]]*, rež. Irvin Kershner

## Vanjske veze
*1961 Cannes Film Festival 
*Cannes Film Festival 1961
*Cannes Film Festival:1961  at Internet Movie Database
*14ème Festival International du Film - Cannes
Peter Prevc

**Peter Prevc** ( Kranj, 20. septembar 1992) slovenački ski skakač, član SK Triglav iz Kranja, najpoznatiji po tome što je 2015. godine prvi preskočio 250 m.

Prvo takmičenje u Svetskom kupu  u sezoni 2009/10. započeo je  5. decembra 2009. u Lilehameru u Norveškoj. Proglašen je za sportistu godine u Sloveniji 2013. godine.

## Karijera
Već u prvom takmičenju je osvojio bodove i osigurao sebi mjesto u reprezentaciji.

Učestvovao je u Olimpijskim igrama u Vankuveru 2010. godine, gdje je na srednjoj skakaonici bio sedmi, a na velikoj šesnaesti. Nastupio je i u ekipnom takmičenju sa kolegama iz reprezentacije: Primožem Piklom, Mitjom Mežnarom i Robertom Kranjecom, osvojivši osmo mjesto.

U januaru 2010. godine učestvovao je na juniorskom svetskom prvenstvu gdje je osvojio srebro.

Na Svjetskom prvenstvu u nordijskom skijanju 2011. godine u Oslu ekipno je osvojio bronzu. U reprezentaciji Slovenije su bili Robert Kranjec, Jurij Tepeš i Jernej Damjan. 
U Oberstdorfu u ekipnom takmičenju Prevc je skočio 225,5 m i obezbjedio Sloveniji prvu ekipnu pobjedu sezone 2011/12. Ali je pri doskoku pao i povrijedio rame, te je time završio ovu sezonu.

Najbolji plasman i prvi podijum  osvojio je 22. marta 2013., u Planici na takmičenju za Svetski kup 2012/13. kada je bio drugi.

Lični rekord od 230 metra postigao je u Vikersundu 27. januara 2013.

## Plasmani u Svetskom kupu na kraju sezona

## Vanjske veze

* Peter Prevc  na *ISF*
* Profil i olimpijski rezultati na sports-reference.com
Tvrdoća po Shoreu

**Tvrdoća po Shoreu** zasniva se na mjerenju elastičnog odskoka probojca (durometar) s čeličnim ili dijamantnim vrhom, određene mase, pada na ispitivani materijal s određene visine i mjeri se visina odskoka. Visina odskoka je proporcionalna tvrdoći materijala. Ovaj je postupak pogodan za mjerenje tvrdoće kod plastike (polimera i elastomera) i guma. Pri mjerenju tvrdoće po Shoreu postoji nekoliko varijanti mjerenja u dinamičkim i statičkim uvjetima. Skala tvrdoće je od 0 za materijale male tvrdoće, kada se probojac u cijelosti utisne u uzorak, do 100, kada je dubina utiskivanja 0 ili nema nikakvog utiskivanja. Ispitni uzorak treba biti deblji od 6 mm i promjera većeg od 30 mm.  

## Vrste ispitivanja tvrdoće po Shoreu
Postoji 12 vrsta mjerenje tvrdoće po Shoreu (A, B, C, D, DO, E, M, O, OO, OOO, OOO-S, i R), ali dvije vrste su najčešće: **Shore A** i **Shore D**. Shore A se koristi za mjerenje tvrdoće kod mekih plastika i guma, dok Shore D se koristi kod tvrdih plastika i guma. Kod svih vrsta mjerenja skala tvrdoće je od 0 za materijale male tvrdoće, kada se probojac u cijelosti utisne u uzorak, do 100, kada je dubina utiskivanja 0 ili nema nikakvog utiskivanja. 

Usporedba svih vrsta mjerenja tvrdoće po Shoreu (standard ASTM D2240): 

## Uobičajene vrijednosti

## Izvori
Schrammeln

**Schrammeln** je njemački crno-bijeli igrani film snimljen 1944. u režiji Geze von Bolvaryja. Po žanru predstavlja kombinaciju mjuzikla i biografskog filma. Protagonisti, koje tumače Paul Hörbiger i Hans Moser su braća Johann i Joseph Schrammel, dvojica muzičara koja svojim pjesmama u posljednjoj deceniji 19. vijeka stiču popularnost u carskom Beču i stvaraju uspješni muzički kvartet pod imenom Schrammeln. Radnja prikazuje kako će braću zavaditi kako Joahnnova sklonost prema "ozbiljnoj" muzici, tako i lijepa pjevačica Fiaker-Milli (koju tumači Marte Harrel).

## Literatura
* Georg Markus: *Die Hörbigers. Biografie einer Familie*. Wien: Amalthea Verlag, 2006. 

## Vanjske veze

*
Die Fledermaus (film, 1946)

**Die Fledermaus** () je austrijsko-njemački filmski mjuzikl snimljen 1944. u režiji Geze von Bolvaryja, koje se, sticajem okolnosti, smatra prvim cjelovečernjim ostvarenjem austrijske kinematografije napravljenom u boji. Predstavlja adaptaciju istoimene operete austrijskog kompozitora Johanna Straussa mlađeg. Film se počeo snimati pred kraj Drugog svjetskog rata, kada je Austrija još uvijek bila dio Trećeg rajha. Predstavljao je jedan od ambicioznijih projekata tog vremena, s obzirom da su za njega nacističke vlasti omogućile korištenje tada još uvijek rijetkog i skupocjenog filma Agfacolor. Najveći dio filma je snimljen u praškim studijima Barrandov prije nego što se ekipa pred nadirućom Crvenom armijom povukla u Berlin. Tamo se film u kaosu završne bitke zagubio; dio materijala je, međutim, nakon rata pronađen nakon što su sovjetske vlasti u svojoj okupacionoj zoni odlučile obnoviti filmsku industriju i osnovale studio DEFA u Babelsbergu. Film je zahvaljujući tome dovršen, te je imao premijeru u ljeto 1946. godine.

## Izvori


## Vanjske veze
* 
* Die Fledermaus  auf der Webseite der Friedrich-Wilhelm-Murnau-Stiftung  
*''Die Fledermaus'' bei Filmportal.de
* Deutsch-russische Vereinigung verleiht der "Fledermaus" frische Farbe 
* Neue Farben für Heesters' alte Film-Operette
The Hoodlum Priest

***The Hoodlum Priest*** () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1961. godine. Radnja je inspirirana stvarnim događajima, odnosno djelatnošću Charlesa Dismasa Clarka, jezuitskog svećenika i društvenog aktivista, koji je 1950-ih u St. Louisu nastojao otvoriti utočište za kriminalce puštene iz zatvora, nastojeći ih tako izvesti na pravi put. Njegov lik u filmu tumači Don Murray, tada popularni glumac koji je također napisao scenario. Radnja prikazuje kako se otac Clark bori da svoje štićenike sačuva od nevolja, ali kako u slučaju mladog delikventa (čiji lik tumači Keir Dullea) njegovi napori doživljavaju tragičan neuspjeh. *The Hoodlum Priest* je sniman na autentičnim lokacijama u državi Missouri. Tadašnjoj kritici je, međutim, više imponirao društveni angažman kao i pledoaje autora za ukidanje smrtne kazne. Na Kanskom festivalu je dobio nagradu OCIC. Mladom kanadskom glumcu Dullei je to bio prvi nastup u karijeri, a nakon čega se specijalizirao za uloge "problematičnih" mladića koje će tumačiti tokom sljedeće decenije.

## Cast
* Don Murray - Otac Charles Dismas Clark
* Larry Gates - Louis Rosen
* Cindi Wood - Ellen Henley
* Keir Dullea - Billy Lee Jackson
* Logan Ramsey - George Hale
* Don Joslyn - Pio Gentile
* Sam Capuano - Mario Mazziotti
* Vince O'Brien - Pomoćnik okružnog tužioca
* Al Mack - Sudac Garrity
* Lou Martini - Angelo Mazziotri
* Norman McKay - Otac Dunne
* Joseph Cusanelli - Hector Sterne
* Bill Atwood - Weasel
* Roger Ray - Detektiv Shattuck
* William Warford - Službenik pomoćnika okružnog tužioca
* Willard Capen - statist iza rešetaka (na omotu kasnijeg DVD-izdanja)

## Reference

## Vanjske veze
*
Višegradska grupa

**Višegradska skupina** (Višegradska grupa, Višegradska četvorka) ili skraćeno **V4** je naziv udruženja četiriju srednjoeuropskih suverenih država: Mađarske, Slovačke, Češke i Poljske. Sve četiri su od 1. svibnja 2004. ujedno i članice Europske unije. Ranije se ovaj savez nazivalo **Višegradskim trokutom** jer su ga činile tri države (federalna Čehoslovačka se razdvojila 1992.).

Skupina je oformljena na sastanku državnika Čehoslovačke, Mađarske i Poljske održanom 15. veljače 1991. u mađarskoj utvrdi Visegrádu. Taj dvorac, po kojem je skupina dobila ime, odabran je iz povijesnih razloga. U istoj su se utvrdi 1339. sastali vladari Bohemije, Poljske i Mađarske, Jan Luksemburški, Kazimir III Veliki i Karlo I. Robert.

U lipnju svake godine po kružnom sustavu izmjenjuje se država predsjedavateljica.

;Članice
****' <small>(do 1993.)</small>
** <small>(od 1993.)</small>
** <small>(od 1993.)</small>
*'''
****'

## Povezano
* Višegradska povelja

## Vanjske veze
* Službene stranice
La mano en la trampa

***La mano en la trampa*** () je argentinsko-španski crno-bijeli igrani film snimljen 1961. u režiji Leopolda Torrea Nilssona. Temelji se na istoimenom romanu Nilssonove supruge Beatriz Guido, koja je također sudjelovala na pisanju scenarija. Protagonistica, čiji lik tumači Elsa Daniel, je mlada djevojka koja u pauzi školovanja u samostanu dolazi na provincijsko imanje svojih rođaka i, potaknuta pričama o "čudovištu" koje tamo obitava, otkriva da se tamo, zapravo, krije njena tetka koja odbija izaći u javnost. Radnja prikazuje njene napore da je spoji sa bivšim zaručnikom, a koji će, na kraju, imati destruktivne posljedice. *La mano en la trampa* je premijerno prikazan na Kanskom festivalu gdje je dobio nagradu FIPRESCI.

## Vanjske veze
*
A Raisin in the Sun

***A Raisin in the Sun*** () je drama američke književnice Lorraine Hansberry, premijerno prikazana 1959. godine, poznata kao prvo djelo crnog autora prikazano na broadwayskim pozornicama.

Protagonisti su pripadnici siromašne crnačke porodice u South Sideu, četvrt Chicaga gdje žive u malom stanu i pokušavaju započeti novi život nakon što dobiju novac od životnog osiguranja za umrlog oca. Radnja prikazuje kako se pri tome suočavaju sa nizom moralnih i egzistencijalnih dilema, ali i rasnom segregacijom koja im priječi da se nasele u stan koji bi im najviše financijski odgovarao.

*A Raisin in the Sun* je postao predmetom nekoliko adaptacija - uključujući igrani film iz 1961. godine, mjuzikl i dva TV-filma.

## Vanjske veze

* 
* 
* Listen to the play online
* EDSITEment's lesson Raisin in the Sun the Quest for the American Dream 
* New York Times Learning Network's lesson Raisin in the Sun and Discrimination in Housing Against Nonwhites Persists Quietly
Provlačenje

**Provlačenje** je jedan od novijih postupaka u strojnoj obradi odvajanjem čestica. Uspjeh ovog postupka obrade metala je u visokoj kvaliteti obrade i dobroj produktivnosti. Kod obrade dubokih rupa, te ravnih i spiralnih utora, u njima ovaj postupak je nezamjenjiv. To je završna obrada. Glavno gibanje obavlja alat, dok posmičnog gibanja nema. Ako se provlači zavojnica, onda je glavno gibanje kombinirano: translacija i rotacija, dok posmaka i dalje nema. 

Alati za provlačenje (izvlačila ili provlačila) se razlikuju za vanjsko i za unutarnje provlačenje. Alati za unutarnje provlačenje mogu biti dugačke igle ili **provlakači** (vučeni alati) i kratke igle ili **probijači** (potiskivani alati). Alat za vanjska izvlačenja su motke koje također mogu biti vučene ili potiskivane. Provlačilice su alatni strojevi za obradu odvajanjem čestica koji rade bez posmičnih gibanja i obavljaju završnu finu obradu rupa. Alati za provlačenja se mogu podijeliti na mnogo načina. Mogu se podijeliti i prema obliku na cilindrične, kvadratne, trokutaste, žljebaste, pravokutne itd. 

## Provlačilice i izvlačilice
**Provlačilice** su alatni strojevi za strojnu obradu odvajanjem čestica, koji rade bez posmičnih gibanja i obavljaju završnu finu obradu rupa. **Izvlačilice** obrađuju vansku površinu obratka. Provlačilice i izvlačilice mogu biti: vertikalne (kraće) i  horizontalne (duže).

Prigoni na provlačilicama (ili izvlačilicama) moge biti: 
* mehanički pogon (rjeđe),
* mehanizam sa zupčastom letvom,
* navojno vreteno i matica,
* hidraulički pogon (najčešći),
* dvoradni hidraulički cilindar.

## Izvori