Dominko Zlatarić

**Dominko Zlatarić** (Dubrovnik, 1558. - Dubrovnik, 1613.) hrvatski je renesansni pjesnik i prevoditelj.

## Biografija

Rodio se u uglednoj i vrlo bogatoj pučkoj obitelji, kao sin Žimuna (Mihova) Zlatarića i Frane, kćeri bogatog plemića Dominika Kladurobovića. Imao je brata Miha, časnika Jurja Zrinskog. Cvijeta i Nikolu te sestru Katu, koju je posmrtno opjevao.

Nakon završetka humanističke gimnazije, pohađao je Sveučilište u Padovi, gdje je učio govorništvo, filozofiju i građansko pravo. Od malena je učio talijanski i latinski, a u Padovi i grčki. Znanjem i ozbiljnošću odlikovao se toliko da su ga studenti medicine i filozofije 13. kolovoza 1579. godine izabrali za svojega rektora. U znak priznanja za uvođenje mira i reda medu đacima, Mletačka Republika imenovala ga je «zlatnim vitezom» (*eliues auratis*). Godine 1580. podignuta mu je kao rektoru na Padovanskom sveučilištu spomen-ploča.

Godine 1587. vratio se u Dubrovnik. Bavio se gospodarstvom i književnim radom na svojemu imanju u Cavtatu i Konavlima. Drugovao je s talijanskim i dubrovačkim pjesnicima među kojima s  Cvijetom Zuzorić.

## Stvaralaštvo

Pisao je dubrovačkim i talijanskim jezikom, sastavljao ljubavne, prigodne i refleksivne pjesme, no Zlatarić ostaje najznačajniji kao prevoditelj.

Književno je oplakao Maroja Mažibradića.

### Utjecaji

Pisao je pod utjecajem prve generacije dubrovačkih petrarkista i talijanskih petrarkističkih škola, posebice bembističkoj struji, t.zv. dvorskom petrarkizmu koji se vraća izvornim Petrarkinim neoplatonističkim idejama. Čvrstu povezanost s domaćom petrarkističkom tradicijom potvrđuje njegov stilistički repertoar.

Djela je posvetio Jurju Zrinskom, kojeg u posveti uspoređuje s perzijskim vladarem Kirom Velikim, a u vojsci Zrinskog kao časnik služio je Zlatarićev brat Miho.

### Lirika

Zbirka *Pjesni u smrt razlicijeh* sastoji se od 137 lirskih, pretežno ljubavnih (105), pjesama pod utjecajem bembizma, a posmrtno ju je objavio njegov sin Miho Zlatarić. Tradicionalan je u formi, a najveću pažnju pridaje stihu i izražajnim stilskim sredstvima te teži svečanom i ozbiljnom. U zbirci se nalaze prijevodi s grčkog, talijanskog i latinskog te 26 izvornih pjesama. Bogatstvo izraza, majstorstvo i zvukovne kvalitete njegovih osmeraca i dvanaesteraca stavljaju Zlatarića u red najboljih lirika dubrovačke renesanse.

Zlatarić je i jedan od najplodnijih epitafičara dubrovačke renesanse. Najekspresivnije je kratko *Nadgrobje Dinku Ranjini*. U tu skupinu idu i epitafi upućeni Cvijeti Zuzorić "u smrt" njezina muža Bartolomea Pescionija. Prije 1597. godine umrla je i njegova sestra Kate kojoj je ispjevao *U smrt Kate svoje sestre*. Uz Dinka Ranjinu, oplakao je i smrti drugih dubrovačkih pisaca - Miha Monaldija, Maroja Mažibradića te Saba Bobaljevića Glušca. Osim tradicionalne pohvale pokojnika i utjehe tugujućih, nazire se i utjecaj religiozne lirike s tematikom slavljenja Boga i vječnog života, a posljednje su dvije pjesme - *Duši svojoj* i *Prislavnoj djevici Mariji* - žanrovski prave religiozne pjesme.

Zlatarićeve pjesme nalaze se i u *Zadarskom zborniku*.

### Prijevodi

Osim dijela prevedenih lirskih pjesama, u Padovi je 1580. godine preveo iz Tassova rukopisa pastirsku igru *Aminta*, a poslije ju je, nezadovoljan svojim prepjevom, dotjerao, preradio i lokalizirao pod naslovom *Ljubmir*.

Potom je u Veneciji god. 1597. izdao zbirku svojih prijevoda pod naslovom *Elektra, trađedija, Ljubmir, pripovijes pastijerska* te *Ljubav i smrt Pirama i Tizbe, iz veće tuđijeh jezika u hrvacki složene*. Potonji je prijevod značajan i po isticanju hrvatskog jezika kao jezika djela. *Elektru* je posvetio Jurju Zrinskome, *Ljubmira* Mihu Matufiću, a treći prijevod, *Pirama i Tizbu*, Cvijeti Zuzorić. Iste godine 1597. tiskao je i talijanske pjesme bliskog prijatelja Caesara Simonettija te ih također posvetio Cvijeti Zuzorić.

Osim kao pjesnik, cijenjen je kao najbolji renesansni prevodilac. Tassova *Amintu* prevodi doslovno, uz nužne izmjene što ih nameće metrička shema drukčija od izvornika. Drugi prijevod, *Ljubmir*, još je dotjeraniji, literarniji, i čistiji, jezično bogatiji. Prijevod Sofoklove *Elektre* dokaz je ne samo Zlatarićeve obrazovanosti, ukusa i versifikacijske vještine nego i pjesničke nadarenosti. Također, prvi je u Europi preveo Sofokla iz rukopisa u dvostruko rimovanim dvanaestercima, dok su korski dijelovi u osmercima. *Ljubav Pirama i Tizbe*, prema Ovidijevim *[[Metamorfoze|Metamorfozama]]*, bliža je prijevodu nego prepjevu, a ispjevana je u marulićevskim dvostruko rimovanim dvanaestercima s prijenosnom rimom. Prema uzusu onodobnih poetika, njegovi su prijevodi na svoj način samostalna poetska ostvarenja, kojima je proširio repertoar hrvatske renesansne književnosti.

## Literatura

* Kombol, Mihovil: *Povijest hrvatske književnosti do preporoda*; Matica hrvatska, Zagreb, 1961.

## Vanjske veze

* Dominko Zlatarić: Pjesme
* Dominko Zlatarić: Djela, edicija "Stari pisci hrvatski", izdao P. Budmani 1899. http://www.scribd.com/doc/77968306/Dominko-Zlatari%C4%87-Djela