Prvo zasjedanje AVNOJ-a

**Prvo zasjedanje AVNOJ-a** održano je u Bihaću 26. i 27. novembra 1942. Predviđeno je bilo da Skupštini prisustvuje 79 delegata, od kojih na zasjedanje nije moglo stići sedamnaest, usljed ratnih dejstava na teritoriji Slovenije i Vojvodine.

Sredinom oktobra 1942. komandant Vrhovnog štaba Josip Broz Tito, izdao je naredbu kojim je zahtijevao oslobađanje grada Bihaća i njegove okoline s ciljem povezivanja oslobođenih teritorija zapadne Bosne i Hercegovine i Hrvatske. Dana 4. novembar Bihać je oslobođen, a do 15. studenog oslobođeni su i drugi gradovi u Bosanskoj Krajini. Tako je nastala Bihaćka Republika, koja je postojala do kraja januara 1943. Bila je veličine oko 50.000 m2 i veća od Belgije ili Švicarske.

Bihać je krajem 1942. i početkom 1943. godine postao sjedište najvišeg vojnog i političkog rukovodstva i središte naroda Jugoslavije. Oslobođenje Bihaća 4. novembra Radio London pripisao je četnicima. U gradu je 26. i 27. novembra održano Prvo zasjedanje AVNOJ-a koje je bilo od velikog značaja za političku afirmaciju narodnooslobodilačkog pokreta na unutrašnjem i međunarodnom planu. Ono je imalo oblik parlamentarne sjednice na kojoj su se pitanja od najveće državne važnosti razmatrale javno pred prisutnom publikom. Prvo zasjedanje AVNOJ-a je potvrdilo proces federalnog institucionaliziranja Jugoslavije koji je trajao od prvih dana rata, mada se termin federacija nije prije jeseni 1943. pojavljivao u izjavama CK KPJ i središnjih organa NOP-a.

AVNOJ iz spoljnopolitičkih razloga, nije se formalno konstituisao kao zakonodavno tijelo i vrhovni organ vlasti, već kao najviši politički organ narodnooslobodilačke borbe jugoslovenskih naroda. U praksi, AVNOJ je odmah po osnivanju otpočeo obavljati funkcije opštejugoslovenskog državnog organa s prerogativima zakonodavne i izvršne vlasti.

## Usvojeni dokumenti
**Pozdrav Vrhovnom štabu** Narodnooslobodilačke vojske i partizanskih odreda Jugoslavije. u znak zahvalnost i povjerenje za uspješno vođenje oslobodilačkog rata jugoslavenskih naroda.

**Pozdrav Centralnom komitetu KPJ** kao organizatoru narodnog ustanka u borbi za pobjedu nad fašizmom, ustaškim i četničkim izdajnicima, i borbi za oslobođenje.

**Rezolucija o osnivanju AVNOJ-a** kao političkog predstavništva narodnooslobodilačke borbe. 

**Rezolucija o organizaciji** kojom je AVNOJ definiran kao općenacionalno i općepartijsko političko predstavništvo narodnooslobodilačke borbe u Jugoslaviji, sa zadatkom da do krajnjih granica ujedini napore rodoljubivih antifašističkih snaga svih naroda i svih društvenih slojeva u Jugoslaviji u njihovoj zajedničkoj borbi za konačno oslobođenje i za stvaranje uvjeta za bolju i srećniju budućnost naših naroda u slobodnoj bratskoj zajednici. U svom radu se oslanjao na narodnooslobodilačke odbore i sve ostale masovne narodne antifašističke organizacije, partijske i vanpartijske.

Koordinirao rad narodnooslobodilačkih odbora te razgraničivao rad vojnopozadinskih i civilnih organa vlasti na područjima pod nadzorom partizanskog pokreta.

AVNOJ su činili predstavnici svih naroda i svih političkih stranaka i grupa, koje su aktivno sudjelovale u oslobodilačkoj borbi protiv okupacionih sila i njihovih domaćih saveznika.

AVNOJ je iz svoje sredine izabrao:
* Predsjednik: Dr. Ivan Ribar
* Podpredsjednici: Dr. Pavle Savić, Nurija Pozderac i Edvard Kardelj.
* Izvršni odbor: Mile Peruničić, Ivan Milutinović, dr. Simo Milošević, pop Vlado Zečević, Mladen Iveković i Veselin Masleša. U Sastavu odbora nalazilo se 8 odsjek za pojedine društveno-ekonomske djelatnosti (za prosvjetu, narodno zdravlje, unutrašnje poslove, socijalnu politiku, privredu, finansije, propagandu i vezu).
 
**Proglas narodima Jugoslavije**, bez razlike na narodnost, vjeru i političko-stranačku pripadnost, sa pozivam na okupljanje oko Antifašističkog vijeća narodnog oslobođenja Jugoslavije, radi uspješnog i što skorijeg narodnog oslobođenja. U proglasu su pozivi poimenično upućeni: Hrvatima, Slovencima, Muslimanima, Crnogorcima, Makedoncima i Srbima.
U proglasu se ističe da pobjeda oslobodilačke borbe može biti *potpuna samo onda, kada se narodi u oslobođenoj zemlji budu osjećali kao svoj na svome, kada budu sami preko svojih slobodnom svojom voljom izabranih narodnooslobodilačkih odbora, solidarnim radom sviju, kao i organizacijom u svim granama naše narodne privrede, obezbijedili sve uslove za jedan poredak, koji će im pružiti mogućnost da ostvare istinsku i pravu demokratiju i da izgrade jednu slobodnu, nezavisnu i bratsku zajednicu*. Da bi se taj cilj postigao, *potrebna je prije svega jedinstvena i složna borba protiv fašističkog poretka [...] kao i protiv starog reakcionarnog poretka [. ..]*.

Prvo zasjedanje AVNOJ-a imalo je dubok i dugoročan utjecaj na politički razvoj Jugoslavije i sudbinu njezinih naroda. Iako je u to vrijeme Jugoslavija bila pod okupacijom, AVNOJ je dao jasnu poruku da su partizani, predvođeni Komunističkom partijom, spremni preuzeti političku vlast nakon rata. Ovaj korak bio je od iznimne važnosti za međunarodnu legitimizaciju jugoslavenskog otpora jer je stvorio političko tijelo koje će se smatrati relevantnim akterom u postratnoj političkoj rekonstrukciji.
## Literatura
* Rodoljub Čolaković „**Zapisi iz oslobodilačkog rata**“ (knjiga druga). „Svjetlost“ Sarajevo 1948. godina.
* **[[Vojna enciklopedija]]** (knjiga treća). Beograd 1972. godina.

## Reference