open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nickelodeon (razvrstavanje)

**Nickelodeon** može označavati:

*Nickelodeon, američki kablovski televizijski kanal specijaliziran za dječje emisije;
*Nickelodeon (kino), naziv za najranije specijalizirane kino-dvorane u Sjevernoj Americi početkom 20. vijeka:
*''Nickelodeon'' (film), američki igrani film snimljen 1976. godine u režiji Petera Bogdanovicha
Non è mai troppo tardi (film)

***Non è mai troppo tardi*** () je italijanska crno-bijela filmska komedija snimljena 1953. godine u režiji Filippa Waltera Rattija. Predstavlja adaptaciju znamenite *[[A Christmas Carol|Božićne priče]]* Charlesa Dickensa. Protagonist, čiji lik tumači Paolo Stoppa, je novcem opsjednuti škrtac i mizantrop koga na Božić posjete tri duha te mu pokazuju njegovu prošlost, sadašnjost i budućnost, nastojeći ga potaknuti da promijeni svoj karakter.

## Uloge
* Paolo Stoppa ... Antonio Trabbi
* Guglielmo Barnabò
* Isa Barzizza ... Rosanna Gennari
* Luigi Batzella (kao Gigi Batzella)
* Sergio Bergonzelli
* Lola Braccini ... Antoniova majka
* Arturo Bragaglia ... L'omino
* Enzo Cerusico ... Antonio kao dijete
* Olinto Cristina ... Franci
* Giorgio De Lullo ... Čudak u krčmi
* Giulio Donnini ... Orazio Colussi
* Attilio Dottesio ... Čovjek koji postavlja zagonetku
* Leda Gloria ... Anna Colussi
* Susanne Lévesy ... Giulia - Danieleova supruga
* Ellida Lorini ... Rosanna kao dijete
* Marcello Mastroianni ... Riccardo
* Leonilde Montesi
* Valeria Moriconi ... Marta
* Luisa Rivelli
* Daniela Spallotta
* Luigi Tosi ... Daniele Trabbi

## Reference

## Vanjske veze
*
Non è mai troppo tardi (razvrstavanje)

**Non è mai troppo tardi** (na italijanskom: "Nikad nije prekasno*) može označavati:

**Non è mai troppo tardi*, obrazovna emisija posvećena iskorjenjivanju nepismenosti, koja se emitirala na programu [[italija]]nske televizije [[RAI]] od 1959. do 1968. godine
*[[Non è mai troppo tardi (miniserija)|*Non è mai troppo tardi* (miniserija)]], biografska mini-serija iz 2014. godine, posvećena [[Alberto Manzi|Albertu Manziju]] voditelju emisije
*[[Non è mai troppo tardi (film)|*Non è mai troppo tardi'' (film)]], italijanski igrani film iz 1953. godine, ul. Paolo Stoppa
Los jueves, milagro

***Los jueves, milagro*** () je špansko-italijanska crno-bijela filmska komedija snimljena 1957. godine u režiji Luisa Garcije Berlange. Radnja je smještena u zabiti planinski gradić koji lokalni uglednici odluče učiniti turističkom atrakcijom tako što prošire lažne vijesti o tome da se u tamošnjim toplicama svakog četvrtka ukazuje lokalni svetac. Film u kome je Berlanga nastojao na satirički način nastojao prikazati katoličanstvo u tadašnjoj frankističkoj Španiji je odmah postao metom cenzure, iako posredno; njegov producent Angel Martinez je bio povezan sa uticajnom katoličkom organizacijom Opus dei koja se pobrinula da iz filma budu izbačene sve "problematične" scene, odnosno budu snimljene dodatne, koje je režirao Jorge Grau. Kada je film prikazan u Španiji, doživio je komercijalni neuspjeh.

## Vanjske veze
*
L'Invasion

***L'Invasion*** () je francusko-italijanski igrani film snimljen 1970. godine u režiji Yvesa Allegreta. Po žanru je drama, a protagonist, koga tumači Michel Piccoli, je arhitekt koji odlučuje u svoju kuću pozvati grupu radikalnih studenata kako bi sa njima mogao voditi filozofsku debatu. Radnja prikazuje kako se debata na kraju pretvori u orgiju u kojoj mu studenti vandaliziraju kuću, a on i supruga (čiji lik tumači Lisa Gastoni) dobrovoljno postaju metama ponižavanja koje uključuje i seksualnu komponentu.

## Uloge
* Michel Piccoli : Marcello
* Lisa Gastoni : Marina
* Enzo Cerusico : Piero Nato
* Marzio Margine : Pablo
* Elio Marconato : Igi
* Mariangela Melato : Valentina
* Marella Corbi : Lu
* Orchidea de Santis : Ella
* John Fordyce : Furio
* Ruggero Miti : Leonard
* Giancarlo Prati : Giannino
* Eva Thulin : Sandra
* Toni Trono : Lallo

## Vanjske veze
*
Zelena revolucija

**Zelena revolucija** odnosi se na razdoblje istraživačkih inicijativa i prijenosa tehnologija između 1930-ih i 1960-ih koje su značajno povećale stopu svjetske poljoprivredne proizvodnje, osobito u razvijenom svijetu, a čiji se učinak počeo osjećati od 1960-ih nadalje. Inicijativu je vodio Norman Borlaug, "otac zelene revolucije", kojemu mnogu pripisuju da je time spasio milijardu ljudi od izgladnjivanja, te je za svoje zasluge dobio Nobelovu nagradu za mir 1970. Borlaug je razvio varijante izdašnih žitarica, ekspanziju infrastrukture navodnjavanja, modernizaciju tehnika rukovođenja, distribuciju hibridnih sjemenki, sintetičkih gnojiva i pesticida za farmere. Komisija je ovako objasnila dodjelu Nobelove nagrade Borlaugu:

Pojam "zelena revolucija" prvi je put upotrijebio William Gaud, ravnatelj USAID-a, koji je primjetio široko usvajanje ovih novih tehnologija.

Svjetsko stanovništvo je do 2016. poraslo za četiri milijarde ljudi od početka zelene revolucije te mnogi smatraju da bi, bez te revolucije, vladali puno teži uvjeti gladi i pothranjenosti u svijetu. Indija je, primjerice, usvajanjem ove tehnike povećala proizvodnju pšenice sa 10 milijuna tona 1960-ih na 73 milijuna tona 2006. Prosječna moderna osoba konzumira 25% više kalorije dnevno od osoba prije zelene revolucije. Između 1950. i 1984., zelena revolucija je povećala svjetsku proizvodnju žitarica za 160%.

Kritičari naglašavaju da je zelena revolucija imala i nedostataka u vidu smanjivanja prehrambene sigurnosti za velik dio stanovništva zbog upotrebe pesticida i preusmjeravanje polja za proizvodnju žitarica za prehranu životinja. 

## Izvori
Vas (županija)

**Vas** (srpskohrvatski: *Željezna županija*, njemački: *Eisenburg*, slovenski: *Železna županija*) je jedna od 19 
mađarskih županija (megye) od 253,997 stanovnika.

## Geografija

Županija Vas leži na zapadu Mađarske duž granice sa Slovenijom i Austrijom.

Županija ima površinu od  3,336 km², a administrativni centar je grad **[[Szombathely]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Vas''
Gyöngyös (rijeka)

**Gyöngyös** (njemački: *Güns*) je riječica u Austriji i Mađarskoj duga 90 km, pritoka rijeke Rabe.

## Karakteristike

Gyöngyös izvire kod Redlschlaga u Okrugu Oberwart u austrijskom Gradišću, od tamo teče prema jugoistoku preko Szombathelya do Sárvára gdje ima ušće u Rabu.

Sliv Gyöngyösa proteže se po austrijskom Gradišću i mađarskoj županiji Vas.

## Reference

## Vanjske veze
* Gyöngyös-patak
Békés (županija)

**Békés** (hrvatskosrpski: *Bekeška županija*, rumunjski: *Bichiş*) je jedna od 19 mađarskih županija (megye) od 351,148 stanovnika.

## Geografija

Županija Békés leži na jugoistoku Mađarske duž granice sa Rumunjskom.

Županija ima površinu od 5,630 km², a administrativni centar je grad **[[Békéscsaba]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Békés''
Békéscsaba

**Békéscsaba** čita se *Bekeščaba* (slovački: *Békešská Čaba*) je grad na jugoistoku Mađarske od 60,334 stanovnika.

Békéscsaba je administrativni centar Županije Békés i važno transportno čvorište, iz kog se račvaju brojni željeznički i cestovni pravci.

## Geografija

Grad leži blizu rumunjske granice, u slivu rijeke Körös, sa kojom je spojen brojnim kanalima.

## Historija

Katolička crkva iz 13. vijeka (obnovljena u 18. vijeku) dokaz je dugovječnosti Békéscsabe, koja je iako stara bila još tokom 18. vijeka samo veliko selo.

Békéscsaba je bila specifično naselje, zbog velikog broja Slovaka, oni su još početkom 20. vijeka činili preko 50 % stanovnika, i zbog snažne Slovaka lutranske zajednice.
Ona  i danas figurira kao centar kulture slovačke zajednice u Mađarskoj.

Békéscsaba je  tek 1950. dobila status grada, kad je ruralna okolica izdvojena kao posebna općina.

## Privreda

Kako je Békéscsaba centar bogatog poljoprivrednog kraja, tako se i njegova industrija razvila na toj osnovi, mlinarstvo, prerada duhana, konzerviranje i skladištenje hrane.

U Mađarskoj je poznata po svojim kobasicama - **Csabai kolbász**.

Pored tog u Békéscsabi se danas proizvodi i građevinski materijal, odjeća, tepisi i alatni strojevi.

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Békéscsabe'' 
* ''Békéscsaba'' na portalu Encyclopædia Britannica
Körös

**Körös** čita se **Kereš** (rumunjski: *Criș* — Kriš, njemački: *Kreisch*) je rijeka u Mađarskoj duga 91,3 km, lijeva pritoka Tise.

## Karakteristike

Körös se formira spajanjem *[[Crișul Alb|Bijelog]]* (rumunjski: *[[Crișul Alb]]*, mađarski: *Fehér-Körös*) i *[[Crișul Negru|Crnog Körösa]]* (rumunjski: *[[Crișul Negru]]*, mađarski: *Fekete-Körös*) kod grada Gyule, nedaleko od rumunjske granice.

Obje rijeke izviru u masivu Apuseni u Rumunjskoj. Crișul Alb je dug 235,7 km (od tog na Mađarsku odpada samo 9,8&nbsp;km), a Crișul Negru 168&nbsp;km (20,5&nbsp;km u Mađarskoj).

Od tamo rijeka pod imenom *Kettős-Körös* teče prema zapadu kroz Veliku mađarsku nizinu - Alfold u dužini od 37,3&nbsp;km, do grada Gyomaendrőda gdje nešto prije prima pritoku *[[Crișul Repede]]* (mađarski: *Sebes-Körös*, što znači Brzak Kris)) dugu 209&nbsp;km. Od tamo zaokreće prema jugozapadu i uz velike meandre teče do ušća u Tisu kod grada Csongráda.

Sliv Körösa velik je 27.537 km² od tog na Rumunjsku otpada 53% a na Mađarsku 47%.

## Reference

## Vanjske veze

* Körös
Csongrád (županija)

**Csongrád** (srpskohrvatski: *Županija Čongrad)*) je jedna od 19 
mađarskih županija (megye) od 406,205 stanovnika.

## Geografija

Županija Csongrád leži na jugu Mađarske, duž vojvođansko - rumunjske granice.

Županija ima površinu od 4,262 km², a administrativni centar je grad **[[Szeged]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Csongrád''
Tolna (županija)

**Toljanska županija** (mađarski|: *Tolna megye)*) je jedna od 19 
mađarskih županija (megye) od 225,936 stanovnika

Sedište županije je grad Szekszárd.

U ovoj županiji se nalazi jedini srpski manastir u Mađarskoj - Grabovac. U županiji Tolni se nalazi jedino mesto sa malobrojnim srpskim stanovništvom - Medina.

## Položaj županije
Županija Tolna zauzima južni i srednji deo Mađarske i ne izlazi na državne granice. Granice županije su:
* na severu: Fejér,
* na istoku: Dunav, a preko Bács-Kiskun,
* na jugu Baranjska županija i
* na zapadu Somogy (županija).

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Tolna''
The Kremlin Letter

***The Kremlin Letter*** () je američki špijunski film snimljen u režiji Johna Hustona i premijerno prikazan početkom 1970. godine. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Noela Behna, pri čemu je zaplet djelomično bio inspiriran i tada aktualnim sovjetsko-kineskim raskolom koji je u to vrijeme nakratko dobio i oružanu komponentu i prijetio eskalacijom u nuklearni rat. Nominalni protagonist, čiji lik tumači Patrick O'Neal, je obavještajni oficir američke mornaricekoga, zahvaljujući fotografskom pamćenju i tečnom govorenju ruskog, američke vlasti regrutiraju u malu, ali elitnu grupu obavještajaca koja ide u Moskvu obaviti delikatan zadatak pronalaženja kompromitirajućeg pisma kojim su se SAD ponudile za pomoć Sovjetima u napadu na kineska nuklearna postrojenja. Radnja prikazuje kako se grupa prilikom izvođenja misije suočava sa šefom sovjetske kontrašpijunaže (čiji lik tumači Max von Sydow, ali i sa sumnjama da se među njenim vlastitim redovima nalaze izdajnici.

*The Kremlin Letter* je velikim dijelom sniman na lokacijama u Helsinkiju, koji je zahvaljujući lokalnoj arhitekturi, mogao relativno dobro "glumiti" Moskvu i druge sovjetske gradove tada uslijed Hladnog rata nedostupne zapadnim filmašima. Nakon premijere nije imao nekog naročitog komercijalnog uspjeha, a i kritike su uglavnom bile mlake, zamjerajući Hustonu previše kompliciran zaplet vezan uz mnoštvo likova i publici teško razumljive diplomatske i špijunske intrige. Kasniji kritičari su, pak, cijenili izuzetan realizam, bilo da je riječ o prikazu korupcije i crne burze kao dijela sovjetske svakodnevnice, bilo nimalo sentimentalnog ili patriotskog tretmana obavještajne djelatnosti u potpunoj opreci sa filmovima o Jamesu Bondu. *The Kremlin Letter* je, koristeći labavljanje dotadašnjih cenzorskih standarda i homoseksualnost učinio važnim dijelom zapleta, prije svega kroz prikaz obavještajnih službi koji se koriste homoseksualnim agentima kao vrijednim resursom za prikupljanje podataka. Dio kritičara je izuzetno mračan ton, koji posebno dolazi do izražaja u završnoj sceni filma, potakao da *The Kremlin Letter* usporede sa film noirima, uključujući i Hustonov dvije decenije stariji klasik *[[Džungla na asfaltu]]*.

## Uloge
* Bibi Andersson ... Erika
* Richard Boone ... Ward/Robert Stuydevant
* Nigel Green ... Lord Ashley's Whore/Janis
* Dean Jagger ... Highwayman
* Lila Kedrova ... Sophie
* Micheál MacLíammóir ... Sweet Alice
* Patrick O'Neal ... Charles Rone/"Yorgi"
* Barbara Parkins ... B.A.
* Ronald Radd ... Kapetan Potkin
* George Sanders ... Warlock
* Raf Vallone ... Puppet Maker
* Max von Sydow ... Pukovnik Kosnov
* Orson Welles ... Bresnavitch
* Anthony Chinn ... Kitai
* Sandor Elès (naveden kao Sandor Eles) ... Por. Grodin 
* Niall MacGinnis ... Erector Set
* Steve Zacharias ... Dittomachine

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Les Quatre Vérités (film)

***Les Quatre Vérités*** () je francusko-italijansko-španska omnibus filmska komedija snimljena 1962. godine u režiji Alessandra Blasettija, Hervéa Brombergera, Renéa Claira i Luisa Garcije Berlange. Sastoji od četiri priče, od koje su tri inspirirane basnama francuskog pisca Jeana de La Fontainea.

## Vanjske veze
*
Las pirañas

***Las pirañas*** (, također poznat i pod naslovom ***La boutique*** () je argentinsko-španski igrani film snimljen 1967. godine u režiji Gabriela Luisa Berlange. Po žanru je mješavina drame i crne komedije, a protagonistica, čiji lik tumači Sonia Bruno, je supruga koju njen muž (koga tumači Rodolfo Bebán) zapostavlja. Radnja prikazuje kako mu pažnju nastoji privući tako da fingira da im je kćer smrtno bolesna.

## Uloge
* Sonia Bruno ...	Carmen
* Rodolfo Bebán ...	Ricardo
* Ana María Campoy	 ...	Luisa Fuentes
* Osvaldo Miranda ...	Jose Martinez
* Marilina Ross	 ...	Piti
* Juan Carlos Altavista ...	Mariano
* Darío Vittori		
* Javier Portales	 ...	Rafael Gardel
* Paula Marciel		
* Juan Carlos Calabró		
* Dorys del Valle	 ...Cristina
* Alfonso Estela		
* Mario Savino		
* Lily Vicet
* Emilio Losada		
* Perla Caron
* Susana Sisto		
* Pacheco Fernández		
* Susana Decarli		
* Reina del Carmen		
* Linda Peretz
* Lautaro Murúa ...	Carlos
* Luis García Berlanga	 ...	Espectador en cine

## Vanjske veze
* 
* Sobre la película, en el sitio del cine nacional argentino.
* Sobre la película, en el sitio Berlanga Film Museum.
* Secuencia de la película.
Nasilje nad ženama

**Nasilje nad ženama** je svako djelo nasilja utemeljeno na rodnoj/spoloj osnovi koje rezultira, ili bi moglo rezultirati, u fizičkoj, seksualnoj ili psihičkoj povredi ili patnji žena, uključujući pretnje takvim djelima, prisiljavanje ili oduzimanje slobode, bez obzira na to da li se događa u javnom ili privatnom životu. Prema Deklaraciji o eliminaciji nasilja nad ženama, donesene 1993. godine od strane Generalne skupštine UN-a,
:*Nasilje nad ženama predstavlja ispoljavanje historijski nejednakih odnosa društvene moći između muškaraca i žena koji su doveli do diskriminacije i dominacije nad ženama od strane muškaraca i do sprečavanja potpunog napretka žena. Nasilje nad ženama je jedan od osnovnih društvenih mehanizama kojima se žene prisiljavaju da budu u podređenoj poziciji u odnosu na muškarce. Nasilje nad ženama je prepreka u postizanju jednakosti, razvitka i mira.*

Kao sinonim za nasilje nad ženama se često koristi i termin *rodno zasnovano nasilje*, odnosno ono koje se dešava zbog rodnih/spolnih karakteristika osobe, a u 95% slučajeva, to su žene. Uglavnom se pod rodno zasnovanim nasiljem podrazumijevaju oblici nasilja koji pogađaju gotovo isključivo žene (silovanje, genitalno sakaćenje, prostitucija, trgovina ženama, prinudni brak, prinudna trudnoća, prinudni abortus, prinudna sterilizacija, muško nasilje nad ženama), ali i različite nasilne prakse koje se skrivaju i pravdaju običajima i tradicijom, a prema ženama su diskriminirajuće (uskraćivanje obrazovanja, zdravstvene zaštite, profesionalnog rada, onemogućavanje djelovanja u javnosti).

Nasilje nad ženama ima širok spektar formi, ali nije ograničeno na: (a) nasilje koje se događa u porodici ili domaćinstvu, (b) nasilje koje se događa u zajednici, (c) nasilje počinjeno ili odobreno od strane države ili njenih predstavnika i službenika, (d) nasilje i kršenje ljudskih prava žena u ratnim konfliktima.

## Povezano
* Mizoginija

## Reference

## Literatura

* 
* Jacqui True, "The Political Economy of Violence against Women". USA. 2012. 
* 
* 
* Lori L. Heise, Jacqueline Pitanguy and Adrienne Germain, "Violence against Women (World Bank, 1994):The Hidden Health Burden". World Bank Discussion Paper No. 255. The World Bank Washington, D.C.
Zala (županija)

**Zala** (srpskohrvatski: *Zalska županija*) je jedna od 19 
mađarskih županija (megye) od 277,290 stanovnika.

## Geografija

Županija Zala leži na zapadu Mađarske duž granice sa Slovenijom i Hrvatske, a jednim manjim dijelom izlazi i na Jezero Balaton.

Županija ima površinu od 3,784 km², a administrativni centar je grad **[[Zalaegerszeg]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Zala''
Zala (rijeka)

**Zala** (njemački: *Salla*) je rijeka u Mađarskoj duga 130 km, najveća pritoka Jezera Balaton.

## Karakteristike

Zala izvire na tromeđi Mađarska -  Slovenija - Austrija, od tamo teče prema jugoistoku preko Županije Vas i grada Zalaegerszega do ušća u Jezero Balaton.

Sliv Zale velik je 5121 km² proteže se po županijama Vas i Zala.

## Reference

## Vanjske veze

* Zala
Molly Maguires

**Molly Maguires** je bilo tajno društvo koje je okupljalo Irce u 19. vijeku, najpoznatije po kontroverznoj ulozi koje je igralo u razvoju radničkog pokreta u SAD, odnosno po tome što je bilo uništeno nakon što su njegove navodne vođe, povezane sa sindikatom koji je okupljao rudare na istoku Pensilvanije  godine 1876. osuđene zbog ubistava, zlostavljanja, sabotaža i drugih zločina koje su počinili tokom neuspješnog štrajka prethodne godine. Ključne dokaze protiv optuženih je pružio James McParland, privatni detektiv Pinkertonove agencije koga je bio unajmio vlasnik rudnika Franklin B. Gowen i koji se potajno ubacio u rudarske redove. Suđenje zbog brojnih bizarnih detalja do dana današnjeg izaziva kontroverze među historičarima, bilo da je riječ o raspravama o tome da li su Molly Maguires bili radnički sindikat, banda organiziranog kriminala koja je reketarila poslodvace ili oboje, odnosno da li su uopće postojali i možda bili tek operacija pod lažnom zastavom stvorena sa ciljem da se ocrni i uništi legitimni pokret za radnička prava.  

Molly Maguires je, u svakom slučaju ostavilo značajan dojam na suvremenike, pa je, između ostalog, Arthur Conan Doyle tajno društvo koje se pojavljuje u *[[Valley of Fear]]*, jednoj od priča iz ciklusa o Sherlocku Holmesu, modelirao po njima. Godine 1970. je u Hollywoodu snimljen igrani film *[[The Molly Maguires]]*. 

## Vanjske veze
* Audio interview with Irish-American historian and author John Kearns about the Molly Maguires
* Brief history of the Molly Maguires 
* A Selection of Links for Coal Mining, Mine Fires, & The Molly Maguires
* Trial in Pottsville
* Ohio State University historical article on the Pinkerton infiltration
* Mollies and Black Diamonds 
* ''The Molly Maguires and the Detectives'' (1877)
* Documents in the Hagley Library Digital Archives
The Molly Maguires

***The Molly Maguires*** je američki historijski film snimljen 1970. godine u režiji Martina Ritta. Temelji se na istinitim događajima koji su dogodili u sjeveroistočnoj Pensilvaniji 1870-ih, vezanim uz Molly Maguires, tajno društvo koje je okupljalo siromašne irske imigrante koji su činili radnu snagu u tamošnjim rudnicima. Protagonist, čiji lik tumači Richard Harris, je James McParlan, privatni detektiv Pinkertonove agencije koga je uprava rudnika bila angažirala da se ubaci među rudare i prikupi dokaze o njihovim ilegalnim aktivnostima. Radnja prikazuje kako, izdajući se i sam za siromašnog irskog imigranta, postepeno stiče naklonost i povjerenje rudarskog vođe Kehoea (čiji lik tumači Sean Connery) te doznaje za planove o sabotažama i likvidacijama.

*The Molly Maguire* je bio izuzetno ambiciozan projekt, za koga su angažirana dva glumca - Harris i Connery - koji su tada bili na vrhuncu popularnosti. Za Conneryja je uloga sindikalnog vođe u ozbiljnoj i socijalno angažiranoj drami predstavljala dio nastojanja da se riješi imidža stvorenog nastupima u filmovima o Jamesu Bondu. U filmu se inzistiralo na autentičnosti, pa su tako kao lokacije korišteni stvarni rudarski gradovi u Pensilvaniji, prije svega Eckley, koji se bio malo promijenio tokom sto godina; upravo zahvaljujući filmu je spriječeno njegovo rušenje, te je danas sačuvan kao muzej. Sam film, koji se isticao za neuobičajeno dugom uvodnom špicom koja traje 14 minuta, je, pak, propao u kino-dvoranama.

## Uloge
*Sean Connery ... Kehoe
*Richard Harris ... Detektiv James McParlan/McKenna
*Samantha Eggar ... Miss Mary Raines
*Frank Finlay ... Policijski kapetan Davies
*Anthony Zerbe ... Tom Dougherty
*Bethel Leslie ... Mrs. Kehoe
*Art Lund ... Frazier
*Philip Bourneuf ... Otac O'Connor
*Anthony Costello ... Frank McAndrew
*Brendan Dillon ... Dan Raines, Maryn otac
*Frances Heflin ... Mrs. Frazier
*Malachy McCourt ... Barmen

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
*Eckley Village virtual tour
Slå først, Frede!

***Slå først, Frede!*** () je danska filmska komedija snimljena 1965. godine u režiji Erika Ballinga. Predstavlja parodiju tada izuzetno popularnih špijunskih filmova nalik na seriju o Jamesu Bondu. Protagonist, čiji lik tumači Morten Grunwald, je skromni trgovac igračkama koga prilikom putovanja trajektom tajanstvena organizacija zamijeni za vladinog agenta. Radnja prikazuje kako vlada to nastoji iskoristiti te ga postavlja kao "mamac" koji bi trebao dovesti do poludjelog naučnika koji planira nuklearni udar. Sljedeće godine je snimljen nastavak pod naslovom *[[Slap af, Frede]]*.

## Vanjske veze
*
Pripajanje Tibeta Narodnoj Republici Kini

**Pripajanje Tibeta Narodnoj Republici Kini** (), poznato pod kraćim nazivom **kineska ankesija Tibeta**, bio je proces u kojem je NR Kina 1951. preuzela kontrolu nad Tibetom, te ga priključila u svoj teritorij pretvorivši ga u svoju autonomnu regiju. Ovaj događaj uslijedio je nakon što je vlada Tibeta pokušavala steći međunarodno priznanje, povećala napore da modernizira vojsku, pregovora između Tibeta i Kine i vojnog sukoba u regiji Qamdo zapadnog Khama oktobra 1950. Još 1949. je kineski poglavar Mao Zedong najavio "oslobođenje Tibeta". Suočen sa brojčano nadmoćnom vojskom Kine, slabo naseljen Tibet je odlučio spriječiti krvoproliće i prihvatiti kapitulaciju, te prihvatio novu kinesku upravu i njen sprazum sedamnaest točaka oktobra 1951. Vlada Tibeta i njene društvene strukture ostale su na mjestu, iako pod vlasti Kine, sve do pobune 1959., nakon čega je Dalaj Lama pobjegao u Indiju, a uz njega se odigrao egzodus dodatnih 80.000 Tibetanaca, te je vlada Tibeta nakon toga raspuštena.

Ovaj čin je danas predmet raznih sporova, pošto se preispituje da li je pripajanje Tibeta Kini bio nezakonit čin aneksije po pitanju međunarodnog prava. Opći konzenzus je da su Kina i Tibet bili nezavisni prije dinastije Yuan (1271–1368), ali je priroda njihovog odnosa prije 1950-ih predmet rasprava. Kina tvrdi da je Tibet bio dio njenog teritorija od dinastije Yuan, odnosno od kada je dinastija Qing (1644–1912) završila kratkotrajnu nepalsku vladavinu (1788-1792) dijelova Tibeta 1793. Tibetanska vlada u egzilu tvrdi da je Tibet bio neovisna država sve do 1949/50. Zapadni akademici iznose tri tvrdnje: da su Mongoli vladali nad Kinom i Tibetom tijekom dinastije Yuan; da je Tibet bio neovisan tijekom dinastije Ming (1368–1644); te da je Tibet bio ili pod vlasti Kine ili barem bio vazalna država Qinga. Pojedini zapadni akademici isto smatraju da je Tibet bio neovisan od c. 1912 do 1950., iako je imao iznimno ograničeno međunarodno priznanje.

## Izvori

## Vanjske veze
* Sperling, Elliot, Don’t Know Much About Tibetan History, New York Times, 13. 4. 2008.
*
Zalaegerszeg

**Zalaegerszeg** (njemački: *Egersee*, hrvatski: *Jegersek*, slovenski: *Jageršek*) je grad na zapadu Mađarske od 58,959 stanovnika

Zalaegerszeg je administrativni centar Županije Zala.

## Geografija

Zalaegerszeg leži duž desne obale rijeke Zale.

## Historija

Zalaegerszeg je prvi put dokumentiran 1247., njegovo ime nastalo je kao sintagma, a značilo je da je mjesto u uglu - **szeg** rijeke **[[Zala (rijeka)|Zale]]** koje je obraslo johinim stablima - **eger**.

Između 16. - 17. vijeka bio je pogranična utvrda za Austrijsko-turskih ratova, koju 
Osmanlije nikad nisu zauzele.

Kad su Osmanlije 1600. zauzele Kanižu, kapetan obrane regije Dunántúl (Prekodunavlje) preselio je svoju 
rezidenciju u Zalaegerszeg i podigao zamak, od kog su ostali samo temelji.

Zalaegerszeg je nekoliko puta promjenio svoje gospodare, od 15. vijeka njime vladaju vespremski biskupi, a od 1777. biskupi od Szombathelya. Iz relativno malog trgovišta izrastao je u grad kad su zbog 
osmanlijskih napada biskupi preselili tu svoju rezidencijju.

Kad je 1730. proglašen županijskom prijestolnicom bio je još uvijek malo trgovište.

Zalaegerszeg je 1885. dobio status grada i pravo na vlastitu skupštinu.

Grad se tokom 19. - 20. vijeka stopio sa 17 okolnih sela; Gébárt, Andráshida (ranije Lovászi), Ola, Pózva, Bekeháza, Vorhota, Csács, Bozsok, Besenyő, Ságod, Neszele, Ebergény, Bazita, Botfa, Kaszaháza, Apátfa, Erzsébethegy.

## Privreda

Zalaegerszeg od industrije ima tvornicu namještaja, keramičkih pločica, odjeće i mesnih konzervi.

## Znamenitosti

Najveće atrakcije grada su Muzej Göcsej, poznat po svojoj velikoj etnografskoj zbirci, barokna parohijska crkva 
sa dva zvonika (1750. - 60.) i palača županijske skupštine (1761.- 77).

Pored grada uz obale rijeke Zale leži etno selo - Göcsej, sa preko 30 drvenih 
kuća i vodenicom.

## Pobratimski gradovi

## Galerija slika

datoteka:Zalaegerszeg_church_2.jpg|Centar grada
datoteka:ZalaegerszegFotoThalerTamas.jpg|Sinagoga
datoteka:Zalaegerszeg - Temple.jpg|Centralni trg iz zraka
datoteka:Göcsej_Múzeum_Zalaegerszeg.JPG|Muzej Göcsej


## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Zalaegerszega'' 
* ''Zalaegerszeg'' na portalu Encyclopædia Britannica
¡Vivan los novios!

***¡Vivan los novios!*** () je španska filmska komedija snimljena 1970. godine u režiji Luisa Garcije Berlange. Protagonist, čiji lik tumači José Luis López Vázquez, js sredovječni muškarac koji dolazi u gradić na mediteranskoj obali kako bi se vjenčao za svoju dugogodišnju djevojku (čiji lik tumači Laly Soldevila). Radnja prikazuje kako ga pred samo vjenčanje pogled na strane turistkinje u bikinijima potakne na fantazije, a potom uvali u nevolje. *¡Vivan los novios!* nije imao velikog uspjeha kod španske publike i kritike.

## UIoge
* José Luis López Vázquez ... Leonardo
* Laly Soldevila ... Loli
* José María Prada ... Pepito
* Manuel Alexandre ... Carlos
* Romy ... Monique 
* Jane Fellner ... la pintora inglesa
* Teresa Gisbert ... Doña Trini
* Xavier Vivé ... Mr. Calonge

## Vanjske veze
* 
* Sobre la película, en el sitio Berlanga Film Museum.
* Sobre la película, en el sitio del diario español *[[El País]]*.
Slap af, Frede!

***Slap af, Frede!*** () je danska filmska komedija snimljena 1966. godine u režiji Erika Ballinga. Predstavlja nastavak špijunske parodije *[[Slå først, Frede!]]* i u njoj Morten Grunwald ponavlja ulogu skromnog trgovca igračkama. Radnja prikazuje kako ga danska vlada zajedno sa iskusnim agentom (koga tumači Ove Sprogøe) šalje u Ženevu kako bi pokušao rasvijetliti ubistvo kineskog diplomata koje prijeti svjetskom miru.

## Uloge
* Morten Grunwald - Frede Hansen
* Ove Sprogøe - Agent Smith
* Erik Mørk - Presto
* Hanne Borchsenius - Diana
* Clara Pontoppidan - Mamma
* Dirch Passer - Fettucino
* Carl Ottosen - Spinoza
* Asbjørn Andersen - Chefen
* Kristopher Kum - Dr. Ling Fu
* Freddy Koch - Embedsmanden
* Poul Thomsen - Gonzarles
* Gunnar Strømvad - Enrico
* André Sallyman - Luigi
* Bjørn Spiro - Leonardo
* Bent Thalmay - Benjamino
* Preben Mahrt - Portieren
* John Wittig - Agent I
* Holger Vistisen - Agent II
* Jytte Elga Olga - Sekretæren
* Ingolf David - Thomsen

## Vanjske veze
*
* 
*
Journal of Near Eastern Studies

***Journal of Near Eastern Studies*** je recenzirani naučni časopis koji se izdaje dva puta godišnje. Časopis pokriva istraživanje civilizacija i kultura starog istoka i zlatnog doba islama, a koje uključuju razna polja (arheologija, umjetnost, historija, literatura, lingvistika, religija, pravo i nauka).

Časopis je 1884. osnovao William Rainey Harper pod nazivom *Hebraica*. 1895. je preimenovan u *American Journal of Semitic Languages and Literatures*, da bi trenutno ime dobio 1942.

## Vanjske veze
* 
* Indeks svezaka 1-55 (1942-1996)
Mennesker mødes og sød musik opstår i hjertet

***Mennesker mødes og sød musik opstår i hjertet*** (; ) je dansko-švedska crno-bijela filmska komedija snimljena 1967. godine u režiji Henninga Carlsena. Predstavlja adaptaciju romana Jensa Augusta Schadea. Radnja započinje u vlaku gdje mladi student (koga tumači Erik Wedersøe) sretne nastavnicu baleta (čiji lik tumači Harriet Andersson) i kroz flashbackove prikazuje njihove prošle ljubavi. Film, koji je dijelom sniman na lokacijama u New Yorku i Rio de Janeiru, je napravljen u modernističkim tehnikama nelinearne naracije i montažnim šokovima karakterističnim za francuski Novi val.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
* ''People Meet and Sweet Music Fills the Heart'' at Den Danske Film Database 
* ''People Meet and Sweet Music Fills the Heart''  at Det Danske Filminstitut 
*
Midt i en jazztid

***Midt i en jazztid*** (; je dansko crno-bijela filmska drama snimljena 1969. godine u režiji Knuda Leifa Thomsean. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Knuda Sønderbyja. Protagonist, koga tumači Finn Storgaard, je Peter, mladi student prava u Kopenhagenu 1930-ih koji postane fasciniran Verom (čiji lik tumači Anne-Lise Gabold), djevojkom iz više klase) te zbog nje ostavlja svoju dotadašnju djevojku Ellen (čiji lik tumači Lotte Væver). Radnja prikazuje kako ga Vera, nakon što se ispostavi da nema novaca da je prati na putu u Švedsku ostavlja. Film je prikazan na programu moskovskog filmskog festivala.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Sporogoreći štapin

**Sporogoreći štapin** je sredstvo za paljenje koje u sklopu sa detonatorskom kapislom služi za iniciranje eksplozivnih punjenja. Sporogoreći štapin se izrađuje u vidu vrpce i sastoji se od pamučne niti, barutne srži, omotača od pamučne pređe i bitumenske izolacije. Srž štapina čini sitnozrni barut sa pamučnim koncem koji prolazi kroz sredinu srži. Omotač štapina izrađen je od dva ili tri zaštitna sloja pamučnih niti, impregriranih bitumenom. Omotač spriječava progorijevanje i iskrenje štapina u bočne strane. Vrijeme gorenja sporogorećeg štapina se kreće u granicama 110÷140 s/m', sa tolerancijom od ±10 s. Sporogoreći štapin ne smije se upotrebljavati u rudnicima sa pojavom metana i eksplozivne ugljene prašine. Najvažnije tehničko-minerske karakteristike sporogorećeg štapina su paljivost i gorivost štapina.

## Ispitivanje paljivosti i gorivosti
Za ispitivanje paljivosti i gorivosti sporogorećeg štapina potrebno je uzeti dva komada sporogorećeg štapina dužine po 10 cm. Krajevi štapina se zasijeku upravno na srž štapina, a zatim postave u staklenu cijev dužine oko 20 cm i dijametra nešto većeg od debljine štapina. Međurazmak između krajeva štapina u cijevi iznosi 3 cm. Jedan kraj štapina se upali otvorenim plamenom i on svojim sagorijevanjem treba upaliti drugi kraj na razmaku od 3 cm. Ukoliko se u pet pokušaja svaki put upali drugi kraj štapina onda je kvaliltet sporogorećeg štapina na paljenje i gorenje dobar.

## Pomoćna sredstva za paljenje
Da bi se spriječile nezgode pri radu sa sporogorećim štapinom proizvedena su pomoćna sredstva za njihovo paljenje. Ova sredstva omogućuju da se izvrši brzo i sigurno paljenje štapina.

Pomoćna sredstva za paljenje sporogorećeg štapina su:
* minersko saće
* minerski tuljci
* minerske šibice
Minersko saće i minerski tuljci koriste se za istovremeno paljenje većeg broja štapina, odnosno mina. Minerska šibica se upotrebljava za pripaljivanje sporogorećeg štapina neposredno ili preko minerskog saća.

## Literatura
* Profesor dr, Prvoslav Trifunović, docent dr, Rade Tokalić. *Tehnologija materijala u rudarstvu*
Kladogeneza

**Kladogeneza** ( — grana,  — postanak) je oblik/način evolucionog granjenja, pri kome grane nastaju adaptivnom radijacijom i svaka čini novu kladu. Ovakav vid granjanja se najčešće dešava kad se populacije nađu u novim, obično udaljenim staništima, ili kada se uprazne ekološke niše u ekosistemima. Danas postoji nekoliko matematičkih modela koji detaljnije objašnjavaju različite procese kaldogeneze.

Termin *kladogeneza* je u nauku oveo Renš 1947. godine. Ponekad se termin koristi kao sinonim za postanak vrsta (specijacijuu užem smislu reči), što nije pravilna upotreba termina - kladogeneze obuhvata svako povećanje različitosti između populacijama u toku evolucione istorije.
Kladogenezi se suprotnom pojavom može smatrati anageneza.

## Primer kladogenoze

Često pominjam primer kladogeneze je nastavak flore i faune havajskog arhipelega, koji su organizmi naselili postepeno, putujući putem okeanskih struja ili vjetrom. Kolonizacija je trajala naporedo sa nastankom ovih ostrva. Naseljavanjem praznih staništa (budućih ekosistema), većina koloniza populacija je evoluciono divegrirala od inicijalnih (predačkih) populacija — što je događaj **kladogenoze**. Veliki procenet havajske flore i faune, poput rodova havajskih nana, je stoga endemičan — sa arealom koji obuhvata samo jedno ili nekoliko havajskih ostrva.

## Reference

## Izvori
* Grafički predstavljenja razlika kladogenoze-anagenza
Salgótarján

**Salgótarján** čita se **Šalgotarjan** (njemački: *Schalgau* - *Schalgotarjan*, slovački: *Šalgov-Tarjany*) je 
grad na sjeveru Mađarske od 35,811 stanovnika

Salgótarján je administrativni centar Županije Nógrád.

## Geografija

Salgótarján leži nedaleko od slovačke granice, u brdovitom kraju, uz obale potoka Tarján.

## Historija

Najstarije naselje razvilo se u podnožju zamka Salgó iz 13. vijeka, koji je podignut na bazaltnom brdu visokom 625 metara (od njega su danas ostale samo ruševine). To naselje je napušteno krajem 17. vijeka, kasnije je ponovno naseljeno ali je ostalo beznačajno sve do 19. vijeka kad su otkrivene velike količine smeđeg ugljena.

Salgótarján se razvio uz rudnik, u to vrijeme bio je poznat po snažnom radničkom pokretu - koji je bio najborbeniji dio mađarskog radništva.

## Privreda

Salgótarján od industrije ima  ljevonicu željeza, staklaru i tvornice za proizvodnju kućanskih aparata, izolacionih materijala i elektroničke robe.

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Salgótarjána'' 
* ''Salgótarján'' na portalu Encyclopædia Britannica
Nógrád (županija)

**Nógrád** (hrvatskosrpski: *Nogradska županija*, slovački: *Novohradská*) je jedna od 19 mađarskih županija (megye) od 195,923 stanovnika.

## Geografija

Županija Nógrád leži na sjeveru Mađarske duž granice sa Slovačkom.

Županija ima površinu od 2,544 km², a administrativni centar je grad **[[Salgótarján]]**.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Županije Nógrád''
Tarján (potok)

**Tarján** je riječica, bolje reći potok na sjeveru Mađarske dug 19,5 km, jedan od pritoka rijeke Zagyve.

## Karakteristike

Tarján izvire kod slovačke granice, od tamo teče prema jugoistoku preko Salgótarjána do ušća u rijeku Zagyvu kod mjesta Bátonyterenye.

Sliv Tarjána velik je 36,5 km² proteže se po županiji Nógrád

## Reference

## Vanjske veze

* Tarján-patak
The Great Impostor

***The Great Impostor*** () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1961. godine u režiji Roberta Mulligana. Temelji se na istoimenoj biografskoj knjizi Roberta Crichtona koja je prikazivala život i kriminalnu karijeru Ferdinanda Walda Demare, varalice čiji su pothvati bili toliko impresivni da je postao svojevrsni celebrity u tadašnjoj američkoj javnosti. Radnja započinje njegovim hapšenjem i kroz flashbackove prikazuje kako se Demara, čiji lik tumači Tony Curtis, tokom života lažno predstavljao kao vojni oficir, trapistički redovnik, upravnik zatvora, mornarički ljekar i nastavnik u školi.

## Uloge
* Tony Curtis ... Demara
* Edmond O'Brien ... Kap. Glover
* Gary Merrill ... Otac Demara
* Karl Malden ... Otac Devlin
* Raymond Massey ... Opat
* Joan Blackman ... Catherine Lacey
* Arthur O'Connell ... Upravnik zatvora Chandler
* Jeanette Nolan ... Majka Demara
* Sue Ane Langdon ... Eulalie
* Frank Gorshin ... Barney
* Robert Middleton ... Por. Brown
* Cindi Wood ... Poručnica ženskih pomoćnih trupa

## Povezano
* *[[Catch Me if You Can]]*
* ''Pretender'' (TV serija)

## Reference

## Vanjske veze
*
Balladen om Carl-Henning

***Balladen om Carl-Henning*** ( je danski crno-bijeli igrani film snimljen 1969. godine u režiji Lene Grønlykke. Po žanru je mješavina drame i komedije. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Jesper Klein, je prostodušni, ali nespretni mladić čiji pokušaj da se prilagodi životu u gradu završava tragedijom. Film osvojio Nagradu Bodil za najbolji danski film i najboljeg glumca, koja je pripala Kleinu.

## Uloge

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Ferdinand Waldo Demara

**Ferdinand Waldo Demara, Jr.** (21. decembar 1921 - 7. jun 1982) bio je američki aktivist i svećenik koji je u mladosti imao živopisnu i spektakularnu karijeru varalice koja mu je u američkoj javnosti nakratko donijela status celebrityja. 

Rođen u porodici kino-operatera, Demara je karijeru započeo kao tinejdžer, pobjegavši od kuće kako bi se priključio cistercitskim redovnicima. Samostan je napustio 1941. godine te se priključio američkoj vojsci gdje su ga mladost i nedostatak formalnog obrazovanja priječio da napreduje do čina oficira, a što je on nastojao kompenzirati preuzimajući tuđe identitete. Demara je, kada bi netko počeo sumnjati u njega preuzimao tuđi identitet i nove karijere; kao redovnik Braće kršćanskog nauka pri čemu je 1951. pod imenom John Payne osnovao obrazovanu instituciju danas poznatu kao Walsh University. Njegov najpoznatiji pothvat se zbio za vrijeme Korejskog rata kada je preuzeo identitet kanadskog kirurga Josepha St. Cyra te služio na razaraču *[[HMCS Cayuga]]* i obavio šesnaest uspješnih operacija; prevara je otkrivena tek kada je pravi Joseph St. Cyr u Kanadi o pročitao članak o "sebi" kao čudesnom spasitelju ljudskih života. Demara je nakon toga priču o sebi prodao časopisu *[[Life (magazin)|Life]]* prije nego što će još jednom uzeti lažni identitet i sa njim mjesto upravnika zatvora u Teksasu. To je mjesto morao napustiti, a konačno je uhapšen dok je pod lažnim identitetom predavao u jednoj školi; u zatvoru je ukupno proveo šest mjeseci. 

Godine 1959. je gostovao u popularnoj televizijskoj emisiji *[[You Bet Your Life]]*, a potom novinaru i publicistu Robertu Crichtonu svoje pothvate opisao kao temelj biografske knjige *The Great Impostor*. U njoj je svoje uspješne prevare objasnio fotografskim pamćenjem zahvaljujući kome je brzinskim čitanjem medicinskih, pravnih i drugih udžbenika moago nadoknaditi nedostatak profesionalnog iskustva, kao i time da je namjerno odabirao mjesta gdje je njegov položaj bio jedini sa stručnim kvalifikacijama. Knjiga je postala bestsler, a 1961. ekranizirana kao istoimeni hollywoodski film gdje je njegov lik tumačio Tony Curtis.

Tako stečeni publicitet, ali i zdravstveni problemi vezani uz gojaznost i sklonost piću, su mu onemogućili da nastavi karijeru varalice. Umjesto toga je radio kao savjetnik u losanđeleskom skloništu za beskućnike, a 1967. je dobio diplomu teologije na kršćanskom Multnomah University zahvaljujući kojoj je postao kapelan jedne bolnice. Pred kraj života se sprijateljio sa poznatim glumcem Steveom McQueenom te mu, između ostalog, dao posljednju pomast. 

Demara i njegov život se navode kao jedna od inspiracija za Jareda, protagonista TV-serije *[[Pretender (TV serija)|Pretender]]*.

## Vanjske veze
* Obituary, New York Times
* Archive.org downloadable library source of Robert Crichton's 1959 biography ''The Great Impostor''
* Korean Veterans Association of Canada: The Case of the Spurious Sawbones 
* CFB Esquimalt Naval and Military Museum article on Demara 
* HMCS Cayuga history page
* Life Magazine Photos of Demara
* retired Commander Peter G. Chance in his book recalls Demara as Dr. Joseph Cyr 
*
An-Nisa

**An-Nisa** ili **en-Nisa**' (; dosl. "Žene") je četvrta sura Kur'ana. Objavljena je u Medini i sadrži 176 ajeta, što je čini trećim najdužim poglavljem, nakon sura al-Bakare i Ali Imran. Ime je dobila po tome što se u velikom dijelu bavi pitanjima prava i obaveza žena.

## Sadržaj

U samom početku, u prvom ajetu se govori o stvaranju jedne duše (nefsin vahidetin) a zatim stvaranja para toj duši (zevdžeha) a zatim da se od njih rasprostranili mnogi muškarci i žene.

U daljem tekstu se govori o pravima siročadi, čuvanju njihovog imetka a zatim zabrana ženidbe više od četiri žene (3. ajet), zatim o nasljednom pravu (11. i 12. ajet), prijetnja onima koji ne poštuju ta prava (14. ajet), kazna za preljubu (15, 16. i 17. ajet).

U 19. ajetu jasno se zabranjuje da "se žene kao stvari nasljeđuju" nakon smrti muža, što je bio običaj u nekim kulturama.

U daljem tekstu (23, 24. i 25. ajet) podvlači se granica ko se po islamskom pravu smije, a koga je zabranjeno ženiti od žena.

Sura An-Nisa' također obiluje ajetima opće poruke koji se nalaze i u svakoj drugoj suri, kao što je opis džehenema, dženeta, podsticanje na dobročinstvo, prijetnja za loša djela itd.

U 153. ajetu također se spominje poslanik Musa i događaj u kojem su Jevreji od njega tražili da im pokaže Allaha, a odmah nakon toga (157. ajet) negacija da je Isus ubijen na krstu:
"...a nisu ga ni ubili niti razapeli, već im se pričinilo (šubihe lehum)...", ajet koji muslimani često navode prilikom negiranja Isusovog raspeća.
"...a sigurno ga nisu ubili, već ga je Allah uzdigao sebi...", kaže se u daljem tekstu.

U 171, 172. i 173. ajetu nalazi se potvrda negacije raspeća i trojstva riječima:
"...Mesih (Mesija), Isa (Isus), sin Merjemin (Marijin), samo je Allahov poslanik i Riječ Njegova koju je Merjemi dostavio, i Duh od Njega; zato vjerujte u Allaha i Njegove poslanike i ne govorite: "Trojica su!" Prestanite, bolje vam je! Allah je samo jedan Bog, hvaljen neka je On, zar On da ima dijete?! Njegovo je ono što je na nebesima i ono što je na Zemlji...

Posljednji ajet ove sure bavi se nasljednim pravom.

## Povezano
* Kur'an
* Tefsir
* Tefsir Ibn-Kesira

## Reference

## Literatura
* Tefsir Ibn-Kesira
* *U okrilju Kur'ana*, Sejid Kutb
* *Uvod u tefsirsku i hadisku nauku*, Mehmed Handžić
* *Uvod u tefsir*, Safet Halilović

## Vanjske veze

* Sura En-Nisa' na tanzil.net
Ang.: Lone

***Ang.: Lone*** je danski crno-bijeli igrani film snimljen 1970. godine u režiji Franza Ernsta, kome je to bio cjelovečernji debi. Protagonistica, čiji lik tumači Pernille Kløvedal, je 16-godišnja djevojka koja iz popravnog doma bježi u Kopenhagen, a radnja prikazuje njeno nastojanje da preživi na ulicama koje će imati tragičan kraj. Ernst je film snimio u cinema verite stilu, inzsitirajući na naturščicima, a što je uključivalo i Kløvedal, kojoj je to bio prvi glumački nastup. Sljedeće godine je film prikazan na berlinskom filmskom festivalu gdje je dobio specijalno priznanje.

## Uloge
* Pernille Kløvedal ... Lone
* Margit Iversen ... Margit
* Steen Kaalø ... Niels
* Peter Engberg ... Chauffør I jeep
* Katrine Jensenius ... Margits veninde
* Kim Larsen ... Ven til Margits veninde
* Leif Mønsted ... Kvaksalver
* Flemming Dyjak ... Drager
* Lisbet Lundquist
* Gitte Reingaard
* Niels Schwalbe
* Elinor Brungaard

## Reference

## Vanjske veze
*
* 
*
Al-Ma'ide

**Al-Ma'ide** ili **el-Ma'ide** (, dosl. "Trpeza") je peto poglavlje Kur'ana sa 120 ajeta. Ubraja se u medinske sure (sure koje su objavljenje u Medini). Glavne teme ove sure su poslanici Isa (Isus) i Musa (Mojsije), njihova misija, kao i iskrivljivanje poruke sa kojom su došli, od strane Jevreja i kršćana.

U prvom ajetu sure "Trpeza", se dozvoljava jedenje meso životinja ali se naglašava "osim one koja će vam se navesti". Zatim se u drugom ajetu govori o vrijednostima hadža. Nakon toga se objašnjava šta od hrane je zabranjeno, pa se navode: "krv, umrla životinja, svinjsko meso i meso životinja koje su ubijene "u nečije drugo ime a ne u ime Allaha". U daljem tekstu se dozvoljavaju "lijepa jela" i "jela onih kojima je data Knjiga prije vas" (Jevreji i kršćani).

Daljnji ajeti bave se historijom, ulogom i statusom Jevreja i kršćana, a istovremeno se navode i kazne protiv lopova, ubojica, bratoubojica i prevaranata. Sura al-Mai'de je kur'anska sura u kojoj se izričito zabranjuje kockanje, alkohol i gatanje. Na samom kraju ove sure navodi se slučaj Isusovih apostola (havarijuna) u kome su oni tražili od Isusa trpezu s neba, a zatim: "Isa, sin Merjemin, reče: "O Allahu, Gospodaru naš, spusti nam s neba trpezu da nam bude blagdan, i prvima od nas i onima kasnijim, i čudo Tvoje, i nahrani nas, a Ti si hranitelj najbolji!"(Kur'an, Trpeza, 114) Islamski mufesiri navode da je po tom slučaju sura i dobila ime.

## Povezano
* Kur'an

## Reference

## Literatura
* "Kur'an časni" Čaušević, Pandža.
* "Tefsir Ibn-Kesira"
* "Povodi objave Kur'ana" Dr. Jusuf Ramić
Muhamed (sura)

**Muhamed** () je 47. sura Kur'ana. Objavljena je u Medini i sadrži 38 ajeta, a nazvana je prema drugom ajetu u kojem se spominje islamski poslanik.

## Povezano
* Kur'an

## Literatura
* *Uvod u tefsirsku i hadisku nauku*, Mehmed Handžić
* *Uvod u tefsir*, Safet Halilović

## Vanjske veze
* Sura En-Nisa' na tanzil.net
LiveLeak

**LiveLeak** je internetski servis za razmjenu video sadržaja gdje korisnici mogu postavljati, pregledavati i ocjenjivati video isječke. Za postavljanje sadržaja potrebna je registracija, dok za pregledavanje nije. Prema pravilima korištenja, korisnici mogu postavljati vlastite originalne uratke i uratke za koje imaju dopuštenje vlasnika autorskih prava. LiveLeak utemeljen je 31. 10. 2006. od strane Haydena Hewitta i suradnika, a popularnost je stekao 2007. godine kada je objavljena snimka pogubljenja Sadama Huseina. Web-stranica je nadalje nastavila s objavljivanjem raznih kontroverznih sadržaja, uglavnom političkog i ratnog karaktera, po čemu se razlikuje od popularnog YouTubea. LiveLeakova sekcija "YourSay" djeluje kao vlog i poznata je po debatama.

## Vanjske veze

*  www.liveleak.com
Peer Gynt (Grieg)

***Peer Gynt*** je scenska muzika norveškog kompozitora Edvarda Griega, komponirana 1875. za istoimenu dramu Henrika Ibsena iz 1867. godine. Kompozicija je zajedno s dramom premijerno izvedena 24. 2. 1876. u Oslu i danas se smatra jednim od najpopularnijih primjera scenske muzike.

* I čin
** Preludij: Scena Vjenčanja (*I brudlaupsgarden*)
** Norveška svadbena koračnica (*Brudefylgjet dreg forbi*)
** Halling i Springar (*Halling og Springdans*)
* II čin
** Preludij: Otmica nevjeste i Ingridina tužaljka (*Bruderovet / Ingrids klage*)
** Peer Gynt i čobanice (*Peer Gynt og seterjentene*)
** Peer Gynt i žene u zelenom (*Peer Gynt og den grønkledde*)
** Slavni konjanici (*På ridestellet skal storfolk kjennast*)
** U predvorju Gorskoga kralja (*I Dovregubbens hall*)
** Ples kćeri Gorskoga kralja (*Dans av Dovregubbens dotter*)
** Peer Gynt progonjen od trolova (*Peer Gynt jagast av troll*)
** Peer Gynt i Bøygen (*Peer Gynt og Bøygen*)
* III čin
** Preludij: Duboko u borovoj šumi
** Solveigina pjesma
** Åsova smrt (*Åses død*)
* IV čin
** Preludij: Jutarnje raspoloženje (*Morgonstemning*)
** Lopov i primatelj (*Tjuven og heilaren*)
** Arapski ples (*Arabisk dans*)
** Anitrin ples (*Anitras dans*)
** Serenada Peera Gynta (*Peer Gynts serenade*)
** Peer Gynt i Anitra (*Peer og Anitra*)
** Solveigina pjesma (Solveigs sang)
** Peer Gynt kod statue Memnona (*Peer Gynt ved Memnonstøtten*)
* V čin
** Preludij: Povratak Peera Gynta. Olujna večer na obali (*Peer Gynts heimfart. Stormfull aften ved kysten*)
** Brodolom (*Skipsforliset*)
** Solveig pjeva u kolibi (*Solveig syngjer i hytta*)
** Noćna scena (*Nattscene*)
** Himna duhova (*Pinsesalme*)
** Solveigina pjesma o kolijevci (*Solveigs vuggevise*)

## Vanjske veze

*  Edvard Grieg: ''Peer Gynt'' na IMSLP-u