Božo Bek

**Božidar Bek** (Đurđevac, 1926 - Zagreb, 2000), bio je hrvatski je historičar umjetnosti, dugogodišnji direktor Galerije suvremene umjetnosti u Zagrebu, osnivač i spriritus movens Novih tendencija.

## Biografija
Historiju umjetnosti studirao je u Lenjingradu i Zagrebu, diplomirao je 1952.
Nakon tog je od 1954-1960 radio kao kustos u Kabinetu grafike JAZU, bio je jedan od inicijatora osnivanja Galerije suvremene umjetnosti 1954. Od 1960. godine  postavljen je za direktora Galerije suvremene umjetnosti u Zagrebu, kojoj priključuje Galeriju primitivne umjetnosti i Atelje Meštrović i pretvara je u ustanovu - Galerija grada Zagreba.
Nakon 1972. nije više direktor Galerija grada Zagreba, već radi u istoj ustanovi kao viši kustos, a zatim i kao muzejski savjetnik. Tad se posvećuje izložbama, i radu s umjetnicima, obogaćuje fundus Galerije suvremene umjetnosti imajući na umu budući Muzej suvremene umjetnosti.
Bek je objavio monografije o Marijanu Detoniju i Edo Murtić, i uredio sa kolegama iz Galerije brojne kataloge izložbi ; Ljubo Ivančić, Ordan Petlevski, Vojin Bakić, Zlatko Prica, Oton Gliha, Ivan Picelj, Zvonko Lončarić, Vladimir Bonačić, Aleksandar Srnec, Oskar Herman, Stevan Luketić i Miroslav Šutej.
Božidar Bek je uspio u Zagrebu 1960 -ih organizirati izložbe niza znamenitih svjetskih umjetnika od Chagalla, Jawlenskog, Noldea, Caldera, Legera, Dubuffeta, Vasarelyja, Ivesa Kleina, Lucia Fontane, Duchampsa, Bressona, Munarija, Boltanskog i Pabla Picassa. Božo Bek bio je član brojnih nacionalnih i međunarodnih žirija, stručnih odbora i savjeta za likovnu ili muzejsku djelatnost u gradu Zagrebu i Republici Hrvatskoj.
Od 1961. do 1973. Bek je bio duboko angažiran oko međunarodnih izložbi **[[Nove tendencije|Novih tendencija]]**, koje su Zagrebu donijele epitet međunarodnog kulturnog centra. Tendencije su to uspjele postati zahvaljujući Bekovim prijateljstvima s inozemnim i domaćim umjetnicima. Bek je bio pokretač i odgovorni urednik značajnog časopisa Bit International, kojeg su izdavale Galerije grada Zagreba. 
Upoznavši se još kao student s djelima postoktobarske ruske avangarde i djelima Kazimira Maljeviča, ostao je zauvijek vjeran ideji konstruktivizma i njegovu nasljeđu.
Kao vrstan muzealac bio je uključen u osnivanje i opremanje »Muzeja Mimara« na Gornjem gradu, koji je kasnije postao Muzejski prostor (Klovićevi dvori), i organizaciju prvih izložbi u tom prostoru. 
Božidar Bek, borio za sve vrijedno u suvremenoj umjetnosti, za one pojave koje idu novim stazama, koji su inovacijski i avangardni.
Pred kraj života starog socijalističkog režima Božidar Bek se hrabro primio nemoguće misije - bio je zadnji sekretar partijske organizacije Zagreb.

## Bibliografija
* 1957 – *Monografija Marijan Detoni*, Zagreb, Kultura, 1957.
* 1958 – *Monografija Edo Murtić*, Zagreb, Naprijed, 1958.
* 1968 – Božo Bek, Grgo Gamulin; *Ordan Petlevski*, katalog izložbe, Zagreb, Galerija suvremene umjetnosti, 1968.
* 1965 – Božo Bek; Branko Balić; *Nove Tendencije 3*, Galerija suvremene umjetnosti (Zagreb, Croatia); Muzej za umjetnost i obrt (Zagreb, Croatia); Centar za industrijsko oblikovanje.;
* 1973 – Božo Bek; Boris Kelemen; Marijan Susovski; *Nove Tendencije 5*, Galerija suvremene umjetnosti (Zagreb, Croatia
* 1976 – Božo Bek; Davor Matičević; *Marina Abramović*, Galerija suvremene umjetnosti (Zagreb, Croatia
* 1983 – Božo Bek; *Ivan Meštrović* 1883-1962, katalog izložbe Muzejski prostor, Zagreb
## Reference

## Vanjske veze
* Marijan Susovski: Čovjek koji je zadužio hrvatsku umjetnost, Vjesnik on line