open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zhang Jun (kancelar)

**Zhang Jun** (張濬) (? - 20. januar 904), kurtoazno ime **Yuchuan** (禹川), bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Tang, koji je kao kancelar služio cara Xizonga a kasnije i njegovog brata cara Zhaozonga. Na početku Zhaozongove vladavine je Zhang bio glavni zagovornik kampanje s ciljem da se obuzdaju regionalni gospodari rata, ali je smijenjen s dužnosti nakon katastrofalnog pohoda protiv Li Keyonga te potom prisilno umirovljen. Pred kraj Zhaozongove vladavine, kada je car bio pod fizičkim nadzorom gospodara rata Zhu Quanzhonga, Zhu se zabrinuo kako bi Zhang, iako je u prošlosti bio njegov saveznik, mogao pokrenuti sličan pohod i tako spriječiti njegove planove za preuzimanje carskog prijestolja i stvaranje nove dinastije. Zbog toga je potakao svog saveznika Zhang Quanyija da ubije Zhang Juna i likvidira njegovu porodicu.

## Fusnote i literatura

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 179.
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 185.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 254, 255, 257, 258, 260, 262, 263, 264.
Gospa Zhang (Zhu Quanzhong)

**Gospa Zhang** (張夫人, osobno ime nepoznato) (? - 904), **Gospa od Weija** (魏國夫人) za vrijeme svog života, posthumno s titulom **Supruga Zhang** s carskom titulom** ''Xianfei'' ** (張賢妃) potom **Carica Yuanzhen** (元貞皇后, "istaknuta i kreposna carica"), bila je supruga Zhu Quanzhonga, kineskog gospodara rata iz doba kraja dinastije Tang. Nekoliko godina nakon njene smrti Zhu Quanzhong je svrgnuo dinastiju Tang i osnovao novu dinastiju Kasniji Liang, davši svojoj supruzi posthumne carske titule. Njen sin Zhu Youzhen je bio posljednji vladar nove dinastije.

## Fusnote i literatura

* *[[Historija Pet dinastija]]*, vol. 11.
* *[[Nova historija Pet dinastija]]*, vol. 13.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 259, 261, 262.
Jahja ibn Al-Kasim

**Jahja ibn Al-Kasim** (arapski : ; *Yahyâ ben al-Qâsim*; ? - 904), ponekad navođen i kao **Jahja III**, bio je osmi po redu idrisidski vladar današnjeg Maroka, koji je vladao od 880. do smrti. Na prijestolje je došao nakon smrti svog prethodnika Alija ibn Umara (Ali II).

## Reference
Helena Minić

**Helena Minić** (Pula, 8. ožujka 1979.) je hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija
Glumila je u virovitičkom kazalištu, Dramskom studiju INK u Puli, kazalištima "Mala scena" i "Komedija" u Zagrebu. Dobila je nagradu Hrvatskog društva dramskih umjetnika, za najbolju glumicu u predstavama za djecu i mlade 2003. godine za ulogu Katarine u predstavi Henrik V. kazališta Mala scena. Na Danima satire u Zagrebu 2006. godine, za ulogu Donne u Kvetchu je nagrađena kao najbolja mlada glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Bibin svijet" kao medicinska sestra (2010.)
* "Zakon ljubavi" kao Tonka Njavro (2008.)
* "Mamutica" kao Izabela (2008.)
* "Zauvijek susjedi" kao Ana (2007.)
* "Naša mala klinika" kao čuvarica (2007.)
* "Obični ljudi" kao Saša Kincl (2006.-2007.)
* "Ljubav u zaleđu" kao Tanja (2005.-2006.)

### Filmske uloge
* "Lea i Darija - Dječje carstvo" kao gospođa u publici (2011.)
* "Jenny te voli" kao Nataša (2010.)
* "Remake" kao Alma Dizdarević (2003.)

### Sinkronizacija
* "Moj ljubimac Marmaduke" kao afganistanski hrt #1 (2010.)

## Vanjske veze
*
Urša Raukar-Gamulin

**Urša Raukar-Gamulin** (rođ. Neda Raukar) (Zagreb, 18. svibnja 1960.), hrvatska je glumica i politička aktivistica. Osim po glumačkom radu u Hrvatskoj i koprodukcijam u inozemstvu, javnosti je poznata po organiziranju demonstracija protiv američkog predsjednika Georgea W. Busha, zagrebačkog gradonačelnika Milana Bandića , gentifikacije i drugih pitanja. Od 2017. aktivna je u zeleno-ljevoj platformi Zagreb je NAŠ kao koordinatorica, te 2020 izlazi i na nacionalne izbore za Hrvatski Sabor na listi šire koalicijske platforme Možemo!.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Stipe u gostima" kao Irena/Mirjana (2012.-2013.)
* "Tajni dnevnik patke Matilde" kao ovca Lujza (2010.-2014.)
* "Baza Djeda Mraza" kao dadilja Wilhelmina (2009.)
* "Bumerang" kao financijska policajka (2005.)
* "Žutokljunac" kao dadilja (2005.)
* "Tales of Mystery and Imagination" kao Rosie (1991.)

### Filmske uloge
* "Dnevnik Diane Budisavljević (2019.)"
* ...
* "Lea i Darija - Dječje carstvo" kao gospođa u publici (2011.)
* "Pratioci" (2008.)
* "Moram spavat', anđele" kao Ana (2007.)
* "Zagorka" kao prijateljica (2007.)
* "Libertas" kao Lucija (2006.)
* "Snivaj, zlato moje" kao Blanka (2005.)
* "Sedma kronika" (1996.)
* "Zona sudbine" (1992.)
* "Ljeto za sjećanje" (1990.)

### Sinkronizacija
* "Izbavitelji" (2004.)
* "Pobuna na farmi" kao Bara (2004.)
* "Potraga za Nemom" kao Nara (2003.)

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* Stranica na Zekaem.hr
Harun od Tulunida

**Harun ibn Humaravajh** (; Harun ibn Khumarawaih; ? - 30. decembar 904) bio je četvrti po redu tulunidski emir Egipta, koji je vladao od 896. do smrti. Naslijedio je svog brata Abul-Ashir ibn Khumarawaiha () koga su ubili vojni komandanti. Harun je upravljanje državom prepustio svom veziru Abu Jafar ibn Alija kako bi se mogao prepustiti životnim užicima. To je dovelo do kolapsa državnih financija te su vojni komandanti stekli još veću moć. 

Takvo su stanje stvari iskoristili Abasidi kako bi povratili vlast svog uzdrmanog kalifata. Godine 904. su napali tulunidske teritorije u Siriji, nakon čega su tulunidske trupe masovno dezertirale. To je abasidskim trupama omogućilo nesmetan prodor u dolinu Nila. Tada je došlo do vojne pobune u kojoj je Harun ubijen. Njega je naslijedio stric Šajban, posljednji tulunidski emir, koji se sljedeće godine predao Abasidima.
Du Xunhe

**Du Xunhe** ( 846-904) bio je kineski pjesnik iz perioda kraja dinastije Tang. Poznat je kao autor pjesme koja je ušla u znamenitu antologiju *[[Tri stotine Tang pjesama]]*. Otac mu je bio znameniti pjesnik Du Mu.

## Vanjske veze
* Du Xunhe poems
Kursan

**Kursan** (; ? – 904), sin Kenda *(Könd)* bio je duhovni vođa mađarskih plemena prilikom dolaska Mađara u Panonsku niziju. Kursan je vladao mađarima, zajedno sa Arpadom koji je bio vojni vođa, u periodu do 904. godine .

## Uspesi
Kursan je imao jednu od najznačajnijih uloga u mađarskom doseljavanju na današnje prostore *(Honfoglalás)*..

Tokom 892. i 893. godine, on i Arpad su na molbu Arnulfa Karantanijskog zajedno napali Velikomoravsku kneževinu. Razlog je bio osiguravanje istočnih granica Franačkog carstva.

Arnulf je Mađarima dao sve osvojene teritorije i prihvatio ih je kao saveznike. Ovaj događaj je ustvari bio osnova stvaranja kraljevine Mađara. Kursan i Arpad su ovo iskoristili i zauzeli su i južni deo nizije koji je do tada bio pod bugarskom dominacijom. Takođe u njegovo vreme su Mađari ušli u savez sa Lavom VI Mudrim, vizantijskim carem, pošto su i jedni i drugi uvideli mogućnost osiguravanja svojih granica. Mađarske i Vizantijske snage su napale i porazile bugarskog cara Simeona I.

## Smrt
U leto 904. godine nemački kralj Ludvig je pozvao Kursana na pregovore kod reke Fiša *(Fischa)*, gde je pobio celu pregovaračku delegaciju zajedno sa Kursanom . 
Od tog vremena pa nadalje Arpad je ostao jedini vladar nad mađarskim plemenima i preuzeo je većinu Kursanovih poseda koji su bili sa desne strane reke Dunav. Kursanovi naslednici su se naselili u predele u okolini Obude, gde su sagradili Kursanvar *(Kurszánvára)*, što u prevodu znači *zamak Kursana*, posle Kursanove smrti živeli su pod imenom Kartal *(Kartal)*.

## Reference

## Izvori
* Sándor Katona: Árpád (Koronás Kerecsen Publishing Co., 2007)
* Róna-Tas András; A honfoglaló magyar nép. Balassi Kiadó Budapest 1997. 
* Györffy György; István király és műve. Gondolat Budapest 1983. 
* Hanák Péter: Egy ezredév (Magyarország története); Gondolat, 1986

## Povezano
* Spisak vladara Mađarske
Erenfried I

**Erenfried I od Maasgaua** bio je grof od Bliesgaua, Keldachgaua i Bonngaua i grof od Charmois a(fl. 866–904). Oženio se za Adelgunde od Burgundije (860–902), kćer Conrada II od Transjuranske Burgundije, grofa od Auxerrea i Judith de Frioul.

S njom je imao sljedeće potomke:

* Eberhard I, grof od Bonngaua, grof od Zulpichgaua i Keldachgaua;

* Hermann I, nadbiskup Kölna od 890. do 924, kancelar kralja Zwentibolda od Lorene

* Ermenfried.
Kristofor (antipapa)

**Kristofor** je bio katolički (protu)-papa, čiji je sporni pontifikat trajao od listopada 903. do siječnja 904. godine. Taj se pontifikat često smješta u *[[saeculum obscurum]]*, period historije papinstva u kojoj su pape bile tek marionete zakrvljenih klanova rimske aristokracije, a pape imali kratke pontifikate, prekinute nasilnim svrgavanjem ili ubistvima. O Kristoforovom životu ima malo podataka; zna se da je bio rodom iz Rima, da mu se otac zvao Leo, te da je prije pontifikata služio kao kardinal u jednoj rimskoj crkvi.

Njegov prethodnik Lav V je nakon samo 30 dana pontifikata ubijen; kontradiktorni podaci navode da ga je sam Kristofor dao ubiti kako bi postao papa. U svakom slučaju, i Kristofor je nakon nekoliko mjeseci skončao nasilnom smrću, iza koje je stajao novi papa Sergije III.

Kasnije historije su, usprkos nasilnog dolaska na vlast, Kristofora smatrale legitimnim papom. Službeni vatikanski popis *[[Annuario Pontificio]]* ga je izbacio tek početkom 20. vijeka, nakon čega se Kristofor smatra antipapom umjesto pape.
Andronikos Doukas (general pod Lavom VI)

**Andronikos Doukas** ili **Doux** (, ? - 910) bio je bizantski vojskovođa u službi cara Lava VI Mudrog. Bio je prvi član znamenite porodice Doukas o kome postoje značajnija količina historijskih podataka. Godine 904. se istakao u sukobu s Arapima, nanijevši im veliki poraz kod Germanikeje u današnjoj jugoistočnoj Turskoj. Međutim, brzo je postao predmetom dvorskih spletki eunuha Samonasa koji ga je držao svojim glavnim suparnikom; on je 906. poslao lažne vijesti da ga car namjerava uhapsiti i oslijepiti, a u što je Andronikos povjerovao te 906. caru otkazao poslušnost te se zajedno sa porodicom i sljedbenicima povukao u tvrđavu Kabala kraj Ikonijuma. Andronikosove nade da će se uspjeti pomiriti s carem je 907. prekinula smjena njegovog prijatelja Nikole Mistika s mjesta carigradskog patrijarha. Doukas je nakon toga odlučio prebjeći na teritoriju Abasidskog Kalifata, čije su mu vlasti dale utočište u Bagdadu.

Lav VI je, po svemu sudeći, bio prilično blizak s Andronikosom, te je čak napisao elegičnu pjesmu u kojoj izražava žaljenje zbog njegovog bijega. Preko posrednika mu je poslao tajno pismo u Bagdad nudeći mu potpunu rahbilitaciju ako se vrati; njegov suparnik Petronas je, međutim, odlučio to spriječiti, upozorivši abasidskog vezira na carevo pismo. Andronikos je zbog toga prisiljen preobratiti se na islam te stavljen u kućni pritvor, gdje je umro.

Andronikosov sin Konstantin je, za razliku od oca, uspio pobjeći na bizantsku teritoriju. Nekoliko godina kasnije je poginuo u pokušaju da preotme bizantsko prijestolje.

## Izvori

* 
* 
*
Leon od Tripolija

**Lav** ili **Leon od Tripolija** () bio je grčki pirat koji se za vrijeme bizantsko-arapskih ratova borio na strani Arapa početkom 10. vijeku. Rođen je u Bizantu od strane kršćanskih roditelja; kasnije su ga Arapi zarobili ili prebjegao na njihovu stranu, te se preobratio na islam. U arapskoj službi je napredovao sve do čina admirala.

Na čelu arapske flote je 31. jula 904. zauzeo i opljačkao Solun što je predstavljao jedan od najspektakularnijih arapskih uspjeha svog vremena; u pohodu je oslobodio 4000 muslimanskih zarobljenika i zaplijenio preko 60 brodova; što je detaljno opisao očevidac Jovan Kaminijat. Godine 907. je iz Tarza izveo veliki pomorski pohod na Dardanele, ugrozivši prijestolnicu Carigrad. U maju 912. je zajedno sa Damijanom iz Tarza porazio bizantsku flotu pod admiralom Himeriosom. Konačno je poražen od strane bizanstske mornarice kod Lemnosa 924.

## Reference

* Vasiliev, A. A. *Byzance et les Arabes*. 1960.
* Jenkins, R. J. H. Review of ''Muslim Sea-Power in the Eastern Mediterranean from the Seventh to the Tenth Century A. D.* by Aly Mohamed Fahmy. *Bulletin of the School of Oriental and African Studies*, Vol. 14, No. 1. (1952), pp. 180-181. University of London.
* Jenkins, R. J. H. "[http://links.jstor.org/sici?sici=0038-7134%28194907%2924%3A3%3C403%3ATSRAOC%3E2.0.CO%3B2-7 The Supposed Russian Attack on Constantinople in 907: Evidence of the Pseudo-Symeon.]" *Speculum*, Vol. 24, No. 3. (Jul., 1949), pp. 403-406.
* Jenkins, R. J. H. "[http://links.jstor.org/sici?sici=0070-7546%281963%2917%3C399%3AANOT%22T%3E2.0.CO%3B2-E A Note on the 'Letter to the Emir' of Nicholas Mysticus (in Notes)]." *Dumbarton Oaks Papers'', Vol. 17. (1963), pp.&nbsp;399–401.
Ælfweard od Wessexa

**Aelfweard** (staroengleski: *Ælfweard*), kralj engleske kraljevine Wessex, nepoznatog nadnevka rođenja, umro je 2. kolovoza 924. godine. Bio je četvrto dijete kralja Edvarda I. Starijeg, a drugo iz njegova braka s Eldfed od Wessexa.

Smrću svog oca Edvarda I. Starijeg 924. godine, naslijedio je krunu zajedno s bratom Ethelstanom tako što je on vladao kraljevinom Wessexom, a Ethelstan Mercijom. Kako je ubrzo, iste godine (924.), Aelfweard i umro, Ethelstan je postao vladar cjelokupnog područja ondašnje Engleske.

Imao je 14 poznate braće, polubraće, sestara i polusestara. Braća i sestre su mu bili Eadgifu, Edita, Eadhild, Ælfgifu, Eadflæd i Eadhild. Polubraća i polusestre su mu bili Ethelstan, zatim jedna nepoznata imena koja je poslije postala supruga Sitrica Cáecha), Edmund,
Edred, Edburga, Eadgifu i Edwin Ætheling.

## Kraljevanje i smrt
Jedino što tvrdi Anglosaska kronika u svezi s Aelfweardom jest da je umro vrlo brzo nakon očeve smrti koja je bila 17. srpnja 924. godine i to da su oboje pokopani u Winchesterskoj katedrali. Rukopis D rečene kronike precizira da je oca nadživio samo 16 dana. Ne navodi se izričito da je vladao. No, popis zapadnosaskih kraljeva iz 12. stoljeća Textus Roffensis spominju ga kao očeva nasljednika koji je vladao četiri tjedna. I Liber Vitae iz New Minstera, izvor iz 11. stoljeća koji se temelji na ranijim zapisima, navodi ga kao kralja. S druge strane, Vilim Malmesburyjski, oslanjajući se na poemu, povezivao je da je Edvardov najstariji sin (iz braka sa suprugom Ecgwynnom), Athelstan, da je naslijedio prijestolje izravno sukladno oporuci kralja Alfreda (izgubljenoj). Poemu se nekad smatralo mjerodavnim izvorom koji je blizak onom vremenu, no Michael Lapidge je pokazao da se to temelji na tome što se nije razumjelo Vilimovu referenciju na "određenu očigledno staru knjigu".

## Reference
Car Taizu od Kasnijeg Zhoua

**Car Taizu od Kasnijeg Zhoua** (; 904–954) rođen kao **Guo Wei** () bio je prvi car i osnivač dinastije Kasniji Zhou, posljednje od Pet dinastija koje su vladale sjevernom Kinom u prvoj polovici 10. vijeka.

Po nacionalnosti je bio Han Kinez, ali je od devetnaeste godine živio među Shatuo Turcima, dobro upoznavši njihove običaje. Ušao je u službu Shatuo vojskovođe Liu Zhiyuana koji je postao osnivač dinastije Kasniji Han. Kao izuzetno učen čovjek i sposoban administrator je stekao titulu pomoćnog komesara za vojna pitanja. Kada je na prijestolje došao Liu Zhiyuanov 19-godišnji sin Yindi, Guo Wei je iskoristio priliku da ga svrgne 951. Kineski ljetopisi tvrde da se pokazao kao sposoban vladar, te se trudio poboljšati položaj seljaka. Međutim, razbolio se i umro nakon samo tri godine.

## Literatura
*
Sergije III (papa)

**Sergije III**. (Rim,???-14. travnja 911.), papa u doba kada su oni bili samo pijuni aristokratskih obračuna. Sergije mu je bilo ime koje je dobio na krštenju. Otac mu je Benedikt, potječe iz plemenite rimske obitelji. Bio je papa u dva intervala, tj. od 896. do 897. te od 904. do 911. godine. Protivio se papi Formozu. No, Formoz ga je zaredio za biskupa Cervaterija. Kada je papa Ivan IX. izabran 896. godine, ekskomunicirao ga je, pa je Sergije trebao napustiti taj položaj i pobjeći na sigurno. Imao je zaštitu uglednih vojskovođa onoga doba. Sam je izabran za papu 897. godine. Zato je i ekskomuniciran iz crkve. Kada su Lav V. i protupapa Kristofor umrli 904. godine, pozvan je iz mirovine na Petrovu stolicu. Vratio se u Rim 29. siječnja 904. godine. Obnovio je Lateransku palaču, stradalu u potresu.

Protupapa Kristofor je prigrabio Petrovu stolicu silom, što nije bilo primljeno mirno od strane tadašnjih uglednika.
Ipak, većinu podataka o Sergiju daju nam njegovi protivnici jer su svi službeni podaci spaljeni 897. godine. Njegova vladavina je psebno dobra za uspon pornokracije, stanja gdje žene vladaju crkvom. Najvažnije osobe su Teodora i njezina kći Marocija, navodna ljubavnica Sergija III. i majka pape Ivana XI..
Kahramanmaraş

**Kahramanmaraş** (čita se **Kahramanmaraš**) je grad na jugoistoku Turske i administrativno sjedište istoimene provincije . 
## Geografija
Smješten je u ravnici na obroncima Masiva Taurus i u njemu je godine 2010. živjelo 412 252 stanovnika. Okolno područje je poznato po proizvodnji salepa, brašna koje se pravi od osušenih gomolja orhideja kao i specifičnoj lokalnoj vrsti sladoleda - **dondurma**.
## Historija
Grad je nastao u antičko doba, a u Rimskom Carstvu je bio poznat kao **Germanicia Caesarea** (Γερμανίκεια, Germanikeia na grčkom). Pod rimskom, vlašću je bio sve do 645. kada su ga osvojili Arapi, od kad se zove *Maraš*. Potom je često prelazio iz ruke u ruku za vrijeme rimsko-arapskih ratova, sve dok ga 962. nisu konačno vratili Rimljani.

Za Prvog križarskog rata - 1098. zauzeli su ga križari te je postao dio njihove Grofovije Edessa. 
Od 1149. grad je pod vlašću Rumskog Sultanata, ali je nakon tog prelazio u ruke raznih muslimanskih dinastija sve do 1252. kad je postao dio Armenske Kilikije. Grad su 1304. osvojili Mameluci, a 1515. Osmanlije.

Nakon Prvog sjetskog rata kod *Kahramanmaraşa* se 1920. zbila Bitka kod Marasha u kojoj je vojska turskih nacionalista porazila francuske snage. U decembru 1978. se u *Kahramanmaraşu* dogodio pogrom alevija koji je, između ostalog, poslužio kao povod za vojni puč u Turskoj dvije godine kasnije.

## Izvori

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* Kahramanmaraş Communication Portal 
* Kahramanmaraş Daily Information Website 
* Kahramanmaraş Official Government Website
* Kahramanmaraş Investment Support Office Website 
* Kahramanmaraş Town Office Website - City Transportation 
* Kahramanmaraş Town Police Office Website
* Kahramanmaraşspor Unofficial Website
* Kahramanmaraş , University of Sütçü İmam
RO

:*Ne zamijeni s [[R0]] (R iza kojeg slijedi nula).*

**Ro** ili **RO** ima više značenja.

## Geografija

* Rø, dansko selo na otoku Bornholmu u Baltičkom moru
* Ro (Grčka), grčki otok u istočnom Sredozemnom moru
* Ro (Italija), talijanska općina u provinciji Ferrari
* Rondônia, država na sjeverozapadu Brazila; ISO 3166 kod BR-RO
* Rumunjska; ISO 3166-1 kod za zemlju RO

## Lingvistika

* ro, grčko slovo
* ro (kana), japansko slovo
* ro (jezik), američki planski jezik
* rumunjski jezik

## Nauka i tehnika

### Računarstvo i elektronika

* .ro, vršna internetska domena za Rumunjsku
* read-only access, svojstvo kompjuterskog softvera
* read-only memory (ROM), kompjuterski medij za pohranu
* receive only, tip teleprintera
* relaksacijski oscilator, elektronički oscilator

### Ostalo

* autoantigen Ro, protein
* radiookultacija, tehnika mjerenja svojstava atmosfere
* reverzna osmoza, metoda filtracije
* right only, metoda manipuliranja stereofonskim zvukom
* ro (jedinica), egipatska jedinica za volumen

## Osobe

* Ro (faraon) (fl. 32. st. pr. n. e.), egipatski faraon
* Randy Orton (r. 1980.), američki profesionalni rvač
* Rónán, irsko muško osobno ime

## Poduzeća i organizacije

* radna organizacija, u Jugoslaviji, pravna osoba u privredi; akronim RO
* ReachOut.com, australski informativni website
* Royal Ordnance, britanski proizvođač oružja

## Umjetnost i zabava

### Igre

* ''RO'' (igra), američka logička videoigra
* *[[Ragnarok Online]]*, južnokorejska kompjuterska igra
* *[[Red Orchestra: Ostfront 41-45]]*, američka kompjuterska igra
* *[[Regnum Online]]*, argentinska kompjuterska igra

### Drugi mediji

* Ro Laren, bajoranski lik iz fikcijskog svemira *Zvjezdanih staza*

## Ostalo

* ro (titula), fidžijska plemićka titula

## Povezano

* RHO
* ROH
* Ro-Ro brod
SOUR

**SOUR** - kratica za "složena organizacija udruženog rada".

Organizacije (na području BiH) koje djeluje od sedamdesetih godina dvadesetog stoljeća su npr. Energoinvest, RMK Zenica, UNIS, ŠIPAD...

## Povezano
* Zakon o udruženom radu
* Organizacija udruženog rada
Bhisho

**Bhisho** je glavni grad u južnoafričke provincije Istočni Kaap od 11 192 stanovnika, u metropolitanskom području grada živi 137 287 stanovnika.

*Bhisho* se sve do 2001. zvao **Bisho** (fonetski: *Bišo*), zbog tog ga i danas mnogi tako zovu. Bisho znači bizon na jeziku lokalnog naroda Xhosa.

## Historija
Bisho je zapravo bio samo predgrađe puno starijeg grada King William's Towna, nakon zaoštravanja politike apartheida, svi crni stanovnici (a to su bili manje-više pripadnici lokalnog naroda Xhosa) morali su se iseliti iz tadašnje Južnoafričke Unije i preseliti u svoj bantustan.

Tako je Bisho 1981. postao glavni grad svog bantustana Ciskei, to je bio sve do 1994. Tad su nakon prvih demokratskih izbora u zemlji 1994. i rušenja apartheida - bantustani ukinuti i ukomponirani ponovno u Južnoafričku Republiku.

Istovremeno je tadašnja provincija Kaap ukinuta i podjeljena na tri provincije Zapadni Kaap, Sjeverni Kaap i Istočni Kaap. Za glavni grad Istočnog Kaapa proglašen je Bisho, da se i time naglasi raskid sa sistemom 
apartheida.

Bhisho je bio mjesto gdje se dogodio veliki incident i masakr u septembru 1992. kad je lokalna policija zapucala na ljude okupljene na stadionu, na skupu protiv politike apartheida i ubila 28 i ranila 200 sudionika.

## Geografija
Bhisho leži 3&nbsp;km istočno od puno starijeg grada King William's Town na obalama rijeke Buffalo. U gusto naseljenoj regiji, spojenih gradova i naselja, koja se proteže sve do 60-tak km udaljenog velikog grada Istočnog Londona. To urbano područje zove se Buffalo City (Buffalo City Metropolitan Municipality) i predstavlja administrativnu jedinicu za sebe.
## Znamenitosti
Najveće znamenitosti grada su nova palača provincijskog parlamenta, hotelski kompleks sa 
kockarnicom, zgrade Univerziteta Fort Hare, koji u gradu ima depadansu i stadion.
## Transport
Bhisho je dobro povezan željeznicom i cestama sa nedalekim Istočnim Londonom na Indijskom oceanu, koji ima i aerodrom. 
## Reference

## Vanjske veze
* Bisho & King Williams Town, Eastern Cape, South Africa 
* ''Bisho, Wild Coast''
905.

__NOTOC__
Godina **905.** (**[[rimske brojke|CMV]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. 

## Događaji

* Abasidski Kalifat tjera posljednjeg tulunidskog emira na kapitulaciju te tako ponovno preuzima nadzor nad dotle odmetnutim Egiptom.
* Bizantsko-arapski ratovi: Bizantski logotet droma (admiral) Himerije nanosi poraz arapskoj floti u Egejskom moru.
* Berengar od Furlanije nasljeđuje Ludviga Dijete kao kralj Italije.
* Sancho I nasljeđuje Fortuna I kao kralj Pamplone te stvara baskijsko kraljevstvo sa sjedištem u Navari.
* Japanski car Daigo naređuje da se angažiraju četiri pjesnika kako bi se sastavila antologija poezije poznata kao *[[Kokin Wakashū]]*.
* Kineski gospodar rata Zhu Wen, u nastojanju da pripremi formalni prijenos krune od marionetskog cara Aija, daje pogubiti većinu članova njegove porodice, odnosno legitimnih nasljednika dinastije Tang.
* Kitanski poglavica Abaoji se bratimi sa Shatuo turskim vojskovođom Li Keyongom.
* Naum Preslavski osniva manastir na obali Ohridskog jezera.


## Rođenja

* Konstantin VII, bizantski car (u. 959)

## Smrti

* Ealhswith, kraljica i supruga Alfreda Velikog, kralja Wessexa
* Yang Xingmi, kineski gospodar rata

## Reference
Fortún Garcés od Pamplone

**Fortún Garcés** (‎, *Fortoûn ibn Garsiya*, ? - iza 925), zvani **Jednooki** (‎, *al-Anqar*) ili **Redovnik**, bio je kralj Pamplone od 882. do 905.

Bio je sin kralja Garcíje Íñigueza, odnosno unuk Íñigoa Íñigueza Ariste, osnivača kraljevstva. Sam Fortún je bio posljednji kralj iz dinastije Arista.

Fortún je bio princ kada su ga godine 860. zarobili Mauri prilikom invazije pokrenute od strane emira Muhameda I od Kordobe. Sljedećih 20 godina je proveo u Cordobi kao zarobljenik. U tom periodu mu se kćer Onneca Fortúnez udala za emirovog sina (i budućeg emira) Abdallaha ibn Mohammeda. Godine 880. je pušten iz zarobljeništva te se vratio u Pamplonu. Godine 882. mu je otac kod Ayhara poginuo u borbi protiv Muhameda. Tada je preuzeo prijestolje.

O Fortunovoj vladavini ima malo zapisa, odnosno podataka. Izuzetak predstavlja tek vrijeme u kome je završila. Godine 905. se stvorio savez između muslimanskog klana Banu Qasi pod Lubb ibn Mohammedom te kršćanskog kralja Alfonsa III od Asturije i grofa Raymonda I od Pallarsa. Njih trojica su potpomogli puč u kojem je Fortun svrgnut, a na prijestolje doveden Raymondov nećak Sancho Garcés, sin Garcíje Jiméneza, vladara područja koje se u zapisima naziva "drugi dio kraljevstva". Fortun je prisiljen da se povuče u samostan Leyre.
Sancho I od Pamplone

**Sancho I Garcés** (cca. 860 &ndash; 11. decembar 925) bio je kralj Pamplone od 905. do 925. Bio je sin Garcíje Jiméneza, koji je, prema šturim historijskim zapisima, bio kralj "drugog dijela" Pamplona te njegove druge supruge Dadildis de Pallars.

Na prijestolje je stupio zahvaljujuće tome što se protiv njegovog prethodnika, kralja Fortuna I, stvorila široka koalicija kojoj su pristupili kralj Alfonso III od Asturije, grof Galindo Aznar II od Aragona, muslimanski klan Banu Qasi na čelu sa Lubb ibn Muhammedom te Sanchov ujak Raymond I od Pallarsa i Ribagorze. Oni su prisilili Fortuna da abdicira i povuče se u samostan, a Sancho je došao na njegovo mjesto.

Sancho je tokom svoje vladavine nastojao proširiti teritorije koristeći sukobe među muslimanskim klanovima i velmožama na jugu. Godine 907. se okrenuo protiv svog bivšeg saveznika Lubb ibn Muhammada i ubio ga u borbi. Četiri godine kasnije se njegov bivši saveznik Galindo Aznar udružio sa svojim šurjakom Muhammad al-Tawilom i Abd Allah ibn Lubb ibn Qasijem protiv Sanchoa; njihov napad je završio porazom, nakon čega više nisu predstavljali prijetnju. Al-Tawil je pobjegao prije nego što je ubijen, čime je ozbiljno umanjena moć klana Banu Qasi; Galindo je prisiljen postati Sanchov vazal, čime je Grofovija Aragon postala dio Pamplonskog Kraljevstva. Godine 920. se Sancho udružio sa Bernardom I od Ribagorze i Amrus ibn Muhammedom, sinom Muhammad al-Tawila, kak bi napali Monzón, uporište klana Banu Qasi. U tome je uspio, što je omogućilo da oblast Ultra-Puertos ili Basse-Navarre (Baja Navarra) postane dio njegovih teritorija, koje su se proširile sve do Najere. U znak zahvalnosti za svoje vojne pobjede je 924. osnovao ženski samostan Albelda.

Sancho je, vjerojatno u nastojanju da legitimira svoju vlast, oženio Todu Aznarez, kćer Onnece Fortunez. Njihova djeca su tako postala članovi dinastije Arista - navarske vladarske kuće - ali i došli u rod sa moćnim kordopskim emirom Abd-ar-Rahhmanom II, Onnecinim unukom. Kada je godine 925. Sancho njegov sin jedinac je bio premlad da bi vladao. Zato ga je naslijedio brat Jimeno Garcés, nakon čije će se smrti Sanchov sin García preuzeti prijestolje pod Todim regentstvom. Ljetopisci Al-Andalusa su upravo njemu u počast vladajuću kuću Navare nazvali Banu Sanyo (arapski: , 'potomci Sanchoa').

## Literatura
* Salas Merino, Vicente (2008) (španski). La Genealogía de Los Reyes de España [The Genealogy of the Kings of Spain] (4th ed.). Madrid: Editorial Visión Libros. pp. 216–218. . http://books.google.com/books?id=s-YxL2tIbEgC&pg=PA216.
Polokwane

**Polokwane** je grad u Južnoafričkoj Republici od 20 352 stanovnika, administrativno sjedište provincije Limpopo. U širem metropolitanskom području grada živi 123 749 stanovnika.

*Polokwane* se sve do 2002. zvao **Pietersburg**, mnogi ga i danas tako zovu. Na njegovom stadionu Peter Mokab igrale su se utakmice Svjetskog prvenstva u nogometu 2010. 
## Historija
*Polokwane* su osnovali 1886., takozvani Voortrekkeri (na afrikaansu - *Pioniri*) burski naseljenici koji su kupili zemlju od lokalnih domorodaca 1884., i tu se naselili. Svoje naselje nazvali su Pietersburg u čast tada slavnog burskog generala i 
lidera *Petrusa (Pieta) Jouberta*.
*Pietersburg* je bio privremeni glavni grad 1900. za obje burske republike Republiku Transvaal i Oranje Vrijstaat, za vrijeme Drugog burskog rata (1899. - 1902.).

Britanci su zauzeli Pietersburg - 1901. i u njemu organizirali koncentracioni logor u kojem su držali 4 000 burskih žena i djece. *Pietersburg* je status grada (city) službeno dobio tek 1992. Nakon prvih slobodnih općih izbora u zemlji 1994., i rušenja apartheida, grad je 2002 promjenio ime u *Polokwane*, što na jeziku najbrojnijeg naroda u gradu Basotho znači -*Mjesto sigurnosti*.

## Geografija
Polokwane je leži na nadmorskoj visini od 1280 metara, na pola puta između Pretorije (255&nbsp;km) i granice sa Zimbabveom (220&nbsp;km).
## Znamenitosti
Najveća znamenitost grada je nova anglikanska katedrala izgrađena 1969., nakon što je napuštena stara crkva izgrađena 1897. koja je bila prilično oštećena za Drugog burskog rata.

Južno od centra grada, nalazi se Rezervat prirode i rekreacioni park - Polokwane.
## Privreda i transport
Polokwane je danas prije svega trgovačko - financijski centar bogatog poljoprivredno - stočarskog kraja, u kojem se najviše koje proizvodi; krumpir, lucerna, češnjak, kukuruz, sirak, kikiriki i voće. Pored grada nalaze se neke od najboljih stočarskih farmi u Južnoj Africi, tako da grad ima dobro razvijenu mliječnu industriju.

Polokwane ima i dobro razvijenu industriju, po pogonima u gradu se prerađuju azbest, korund, mlijeko i voće (konditorski proizvodi). U gradu svoje punione imaju Coca Cola i najveći južnoafrički pivovarski konzorcij *South African Breweries*
  
Grad ima međunarodni Aerodrom Polokwane (IATA kod: PTG, ICAO kod: FAPP) 5&nbsp;km sjeverno od centra grada koji ima tjedne veze sa Johannesburgom.

Polokwane je dobro povezan željeznicom i cestama sa nedalekim Zimbabveom i južnoafričkim gradovima Pretorijom i Johannesburgom te preko njih sa lukama na Indijskom oceanu. 
## Školstvo
Polokwane sa svojom okolicom, najveće je urbano područje provincije Limpopo, centar školstva i kulture.
U samom gradu djeluju dva univerziteta; *Tehnološki univerzitet Tshwane* i *Univerzitet Južne Afrike*, koji u gradu imaju svoje departmane. Istočno od centra grada - 22.5&nbsp;km u gradiću *Turfloop* nalazi se *[[Univerzitet]] Limpopo*, osnovan 1959.

## Klima
*Polokwane* ima kontinentalnu klimu po Köppenovoj klasifikaciji klime, sa blagim suhim zimama, i toplim kišnim ljetima.

## Izvori

## Vanjske veze

* The City of Polokwane  
* ''Polokwane'' na portalu Encyclopædia Britannica
Himerios (admiral)

**Himerios** (grčki: ; ? - 918), također **Himerije** () bio je bizantski velikodostojnik i admiral, poznat kao komandant bizantske mornarice u doba eskalacije pomorskih sukoba s Arapima i muslimanima početkom 10. vijeka.

Bio je ujak Zoje Karbonopsine, ljubavnice, a potom i supruge cara Lava VI Mudrog. Na mjesto komandanta mornarice je došao 904. godine i prvi zadatak mu je bilo spriječiti arapsku flotu pod Lavom od Tripolija da prodre kroz Dardanele i opljačka Carigrad. Himerios se sa Lavovom flotom sreo kod Thasosa, nakon čega je Lav odustao od napada; međutim, Himerios ga je odbio goniti, što je Lav iskoristio da napadne, zauzme i opljačka Solun, drugi po veličini grad Carstva.

Za taj propust se iskupio u oktobru 906. nanijevši svoj prvi poraz Arapima, poslije čega je nagrađen visokom titulom. Godine 909. je vodio pohod protiv arapske luke Laodikeja u Siriji, koja je opljačkana. Iste je godine zauzeo Cipar, mada nije mogao spriječiti da ga Arapi nekoliko godina kasnije vrate zahvaljujući Damijanu iz Tarza.

Godine 911. je pokrenuo veliki pohod na Kretu, koja je tada bila pod arapskom vlašću. Njegove snage - 43.000 ljudi i 117 brodova - su pod opsadu stavile glavni grad Handaks, ali ga nisu uspjeli zauzeti ni nakon šest mjeseci. U međuvremenu je stigla vijest kako je car na samrti. Uplašen zbog gubitka političke podrške, Himerios je naredio obustavu opsade i povratak u Carigrad. Njegovu flota je, međutim, u oktobru 912. upala u zasjedu kod Hiosa te je gotovo potpuno uništena. Himerios je sam jedva uspio pobjeći.

Kada je došao u Carigrad, novi car Aleksandar ga je smijenio i poslao u manastir, gdje je umro šest godina kasnije.

## Literatura

* 
*
Kokin Wakashū

, često skraćeno nazivana , je carska antologija japanske *[[Waka (poezija)|waka]]* poezije koju je osmislio car Uda (vl. 887–897) a čije je sastavljanje pokrenuo car Daigo (vl. 897–930). Počela se sastavljati oko 905. a dovršena je oko 920. godine, iako je, prema nekim zapisima, posljednja pjesma pridodana godine 914. Sastavaljači su bili četvorica dvorskih pjesnika na čelu sa Ki no Tsurayukijem; ostala trojca su bili Ki no Tomonori (koji je umro prije dovršetka), Ōshikōchi Mitsune i Mibu no Tadamine. Naslov doslovno znači "Sabrane japanske pjesme drevnog i modernog doba."

*Kokinshū* predstavlja prvi , odnosno prvu od 21 pjesničke zbirke sastavljene po nalogu cara. Predstavljala je najuticajniji izraz tadašnjih pjesničkih ideja, te je diktirala oblik i format japanske poezije sve do kraja 19. vijeka. Također je bila prva antologija podijeljena na pjesme o godišnjim dobima i ljubavne pjesme. Pjesem o godišnjim dobima koje je uvela *Kokinshū* su uticale na tradiciju *[[haiku]]*.

Ki no Tsurayuki je pjesmi dodao predgovor na japanskom koji se često smatra začetkom japanske književne kritike. On je predstavljao svojevrsni otklon od dotadašnje dominacije kineske poezije u japanskim dvorskim krugovima, iako je zbirka imala i predgovor na klasičnom kineskom koji je napisao Ki no Yoshimochi. Zbirka je bila prva koja je zajedno uvela i stare i nove pjesme, što će slijediti kasnije književne antologije.

## Vanjske veze
* Skanovi rukopisa na biblioteci Univerziteta Wakeda: 1 volume (unknown year), 2 volumes (unknown year), 1 volume (unknown year), 1553 (Sanjōnishi Kin'eda), 1510? (Ichijō Fuyuyoshi)
Naum Ohridski

**Naum Ohridski** se spominje među prvim učenicima Ćirila i Metodija, zajedno sa bratom Klimentom Ohridskim, Angelarijem i Savom. Gorazd im je prišao tek u Moravskoj. Svi su poznati kao Sedmočislenici.

Podaci o Naumu Ohridskom nalaze se u njegovom žitiju, kojega je napisao jedan od njegovih učenika. To žitije pronašao je Jordan Ivanov 1906. u Zografskom manastiru na Atosu. Njegovo žitije dopunjavaju druga žitija, ali njihova proučavanja su i dalje otvorena.

Žitja kazuju da je Naum Ohridski iz Mizije, tj. iz Makedonije, najvjerovatnije iz okoline Soluna. Njegov brat je Kliment Ohridski. Roditelji su im bili imućni i iz plemenita roda. Oni to ipak odbacuju i pridružuju se slounskoj braći Ćirilu i Metodiju. Poslije smrti svojih učitelja, progona, zlostavljanja, zatvaranja i pljačke od strane franačko-njemačke vojske iz Moravske braća Kliment i Naum stigli su u Bugarsku. Kako kažu žitija, knez Boris ih je veoma lijepo primio u Preslavu i smjestio ih u dom jednog svog velmože Ehača. Tu su ostali sve dok Kliment nije bio upućen u Kutmičevicu za učitelja, a Naum je ostao u Preslavu. U preslavu je djelovala Preslavska književna škola, koja je zaživjela već od vremena Ćirila i Metodija. Tu su djelovali i Kliment i Naum i tu se rađala ćirilica.

Na saboru cara Simeona 893. naređena je zamjena grčkih knjiga slavenskim, ali i glagoljice ćirilicom. Tada car Simeon postavlja Klimenta za episkopa a u Kutmičevicu za na njegovo mjesto za učitelja šalje Nauma kao prezbitera. Na izlazu iz Belog jezera Naum podiže manastir sa crkvom posvećenom arhanđelima i ostaje tamo učitelj sedam godina. Po nekima taj manastir je bio Naumova škola, u kojoj je skupljao učenike, kao što je to na suprotnoj strani jezera u Ohridu činio Kliment. Poslije tih sedam godina Naum je ostao da živi jošp deset godina u tom manastiru. Pretpostavka je da se zamonašio i da je tu živio po utvrđenim pravilima kao kaluđer. Uzima se i da je uz plodnog spisatelja, brata Klimenta, i Naum pisao određena djela, ali i da ona nisu očuvana.

## Povezano
* Bogumili u Makedoniji
906.

__NOTOC__
Godina **906.** (**[[rimske brojke|CMVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. 

## Događaji

* Bitka kod Fritzlara u kojoj Konradini nanose poraz grofovima iz kuće Babenberg te se nameću kao vojvode Frankonije. U njoj gine Konrad Stariji; njegov sin Konrad I će godine 911 biti izabran za istočnofranačkog kralja.
* Sinod u Sconeu, tokom koga škotski svećenici traže reformiranje evanđelja bez uticaja ili autoriteta pape Sergija III.


## Rođenja

## Smrti

* Kralj Dae Wihae od Balhaea

## Reference
Pljačka Soluna (904)

**Pljačka Soluna 904. godine** se dogodila u doba bizantsko-arapskih ratova i predstavljala je jednu od najvećih vojnih, ekonomskih i političkih katastrofa za Bizantsko Carstvo toga doba. Do nje je došlo nakon što je Solun, drugi po veličini grad tadašnjeg Carstva, napala saracenska (muslimanska) flota na čelu sa Lavom od Tripolija, grčkim pomorcem koji je prebjegao na arapsku stranu i prešao na islam. Lav je sa svojom flotom doplovio iz Sirije i prvotno namjeravao napasti prijestolnicu Carigrad; kada se ispostavilo da je on predobro branjen, Lav je odlučio napasti Solun. Tamo je Lav postigao potpuno iznenađenje; slabo branjenom gradu su otežale položaje i svađe među bizantskim komandantima. Grad je pao 29. jula te je podvgrnut pljački koja je trajala sedam dana. Lav se povukao u svoje baze sa bogatim plijenom i velikim brojem zarobljenika, uključujući Jovana Kaminijata koji je kasnije, kao većina njih, otkupljen od strane Bizantinaca te svoja iskustva opisao u historijskom tekstu.

## Literatura
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
*
Dae Wihae

**Dae Wihae** (? - 906) bio je 14. vladar kraljevstva Balhae (u današnjoj Sjevernoj Koreji i dijelu Sjeveroistočne Kine, koji je vladao od 886. do smrti.

O njegovom životu ima izuzetno malo podataka, a uopće se ne spominje u mnogim inače relevantnim historijskim izvorima, uz izuzetak kineske kronike *[[Tang Huiyao]]* (唐會要). Njegovo postojanje među ozbiljnim historičarima nije bilo potvrđeno sve do 1940. godine kada su nove izvore otkrili Yin Fu i drugi kineski historičari.

## Vanjske veze
* Empas entry, in Korean
Konradini

**Konradini** () je naziv za dinastiju frankonijskih vladara, koji su kao grofovi i vojvode vladali od 8. do 11. vijeka. Ime su dobili po tiringijskom vojvodi Konradu Starijem i njegovom sinu Konradu I, koji je početkom 10. vijeka vladao kao kralj Istočne Franačke (Njemačke).

## Genealogija
### Starija loza
Gebhard, grof od Lahngaua (u. 879)
# Udo, grof Lahngaua
## Konrad, vojvoda od Tiringije (u. 906)
### Konrad I od Njemačke (u. 918), vojvoda od Frankonije od 906, prvi njemački kralj od 911.
### Eberhard (cca. 885 – 939), vojvoda od Frankonije 918.
### Otto (u. iza 918), grof Ruhrgaua
## Eberhard (u. cca 903), grof Niederlahngaua
### Conrad Kurzbold (u. 948), grof Niederlahngaua
### Gebhard (u. iza 947), grof Ufgaua
### Eberhard (u. 944), grof Bonngaua
### *kćer*, udala se za Wernera, grofa Nahegaua, praoca Salijske dinastije
## Gebhard, vojvoda od Lorene (u. 910)
### Herman I, vojvoda od Švapske (u. 949)
### Odo (d. 949), grof Wetteraua, oženio se za Cunigunda, kćer Herberta I, grofa od Vermandoisa
#### Heribert, grof Wetteraua (925 - 992)
##### Ermentrude (972 - 1015), udala za se za grofa Fredericka od Luxembourga
##### Otto od Hammersteina (975 - 1036), grof Zutphena, oženio se za Ermengarde, kćer grofa Godfreya I od Verduna
## Rudolph (u. 908), biskup Würzburga
# Waldo, opat sv. Maksimina u Trieru 868/879
# Bertulf, nadbiskup Triera od 869. do 883.
# Berengar (u. iza 879), grof Ota, supruga Arnulfa Karantanskog

### Mlađa loza
Konrad I, vojvoda od Švapske (u. 997), također *Kuno od [[Öhningen]]a*, nejasno porijeklo, vjerojatno unuk grofa Gebhard od Ufgaua; oženio se za Richlint, potomka vladajuće Otonijanske dinastije
# Herman II, vojvoda od Švapske (u. 1003), oženio se za Gerbergu, kćer kralja Konrada od Burgundije
## Matilda (988 - 1032), udala se za vojvodu Konrada i od Koruške, potom Frederika II od Gornje Lorene
## Gisela (989 - 1043), udala se za grofa Bruna I od Brunswicka, potom vojvodu Ernesta I od Švapske i na kraju cara Konrada II
## Beatrix (u. iza 1025), udala se za vojvodu Adlabera od Koruške
## Hermann III, vojvoda od Švapske (u. 1012)
# *kćer* (?), udala se za velikog kneza Vladimira I od Kijeva

## Literatura

* Reuter, Timothy (trans.) *[http://www.medievalsources.co.uk/fulda.htm The Annals of Fulda] *. (Manchester Medieval series, Ninth-Century Histories, Volume II.) Manchester: Manchester University Press, 1992.
Babenbergovci

**Babenbergovci** ili **Babenberzi** () je naziv za njemačku plemićku porodicu porijeklom iz Bamberga u Frankoniji, poznatoj po tome što su markgrofovi i vojvode vladali Istočnom markom, odnosno današnjom Austrijom od 976. do 1274.

Babenbergovce historičari i genealozi dijele u dvije grupe - Frankonijske Babenbergovce ili Stariju kuću Babenberg (Popponide), od koje su nastali Kuća Henneberg i grofovi od Schweinfurta; te Austrijske Babenbergovce. Između te dvije grupe ne postoji čvrsto dokazana veza, iako su Austrijski Babenbergovci tvrdili da potiču od Popponida.

Stariji Babenbergovci vuku porijeklo od franačke plemićke kuće Robertijanaca, a prvi pripadnik koji se spominje u historijski zapisima je Poppo od Grapfelda (u. 839/841). Ta se loza našla u sukobu sa porodicom Konradina oko kontrole srednjeg toka Majne, koji je doveo do bitke kod Fritzlara, u kojoj su Babenbergovci poraženi.

Mlađi Babenbergovci se prvi put javljaju 976. kada je Leopold I proglašen markgrofom Austrije od strane cara Otona II, u znak zahvalnosti za pomoć pri gušenju plemićkog ustanka i uspješnu obranu od Mađara. Njegov potomak, markgrof Heinrich II je godine 1156. od cara Frederika I proglašen vojvodom Austrije, kao kompenzaciju za vojvodstvo Bavarska koje je morao predati Heinrichu Lavu. Posljednji muški nasljednik loze je bio Friedrich II Svadljivi, koji je poginuo 1268. Njegovu zemlju su kasnije preuzeli Habsburgovci.
907.

__NOTOC__
Godina **907.** (**[[rimske brojke|CMVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. 

## Događaji

* Kitanski vojskovođa Yelü Abaoji se proglašava kitanskim carem i uspostavlja dinastiju Liao.
* Oleg, vladar Kijevske Rusije vodi veliki pohod na Carigrad koji će, prema ruskoj predaji, završiti bizantskim plaćanjem obilnog danka Rusima.
* 1. 6. – Kineski gospodar rata i *de facto* vladar Zhu Wen tjera cara Aija na abdikaciju čime prestaje vladavina dinastije Tang; Zhu Wen preuzima prijestolje kao car Taizu, proglasivši novu dinastiju Kasniji Liang. Regionalni gospodari, dotadašnji Zhu Wenovi suparnici, pak odbijaju priznati njegov ukaz, čime dolazi do kolapsa centralne vlasti i početka višedecenijskog kaotičnog perioda poznatog kao Pet dinastija i Deset kraljevstava.
* Zhu Wenov suparnik Wang Jian u Chengduu formira Kraljevstvo Raniji Shu.
* Zhu Wenov suparnik Qian Liu u Hangzhouu formira Državu Wuyue.
* Na sjeverozapadu Kine je proglašena Država Qi.
* Bitka kod Bratislave u kojoj Mađari nanose težak poraz bavarskoj vojsci; prvi događaj tokom koga se spominje Bratislava u historijskim zapisima.
* Prvi spomen grada Černihiv (Černigov) u današnjoj Ukrajini.


## Rođenja

* Vjenceslav I, knez Češke

## Smrti

* 2. 5. &ndash; Boris I, bugarski kan (vl. 852–889)
* Árpád, mađarski vladar (vl. 895–907)

## Reference
Dinastija Kasniji Liang

**Kasniji Liang** () je bila prva od Pet dinastija koje su vladale sjevernom Kinom nakon pada dinastije Tang. Nastala je tako što je 907. gospodar rata Zhu Wen natjerao Aija, posljednjeg cara dinastije Tang da abdicira u njegovu korist. Ime je dobila po oblasti u današnjoj provinciji Henan koja je predstavljala Zhu Wenovo glavno uporište. Zhu Wen, koji je nedugo nakon proglašenja nove dinastije dao ubiti Aija, međutim, nikada nije uspio formalno vladati cijelom Kinom kao njegov prethodnik. Mnogi od suparničkih gospodara rata i regionalnih vojnih guvernera su ga odbili priznati kao novog cara, te su umjesto toga osnovali vlastite nezavisne države, kasnije poznate kao Deset kraljevstava. Jedna od njih je bila i Jin, koju je vodio Shatuo vojskovođa Li Keyong; neprijateljstvo Li Keyonga i Zhu Wena, koje je datiralo od vremena službe u trupama dinastije Tang, nastavili su i njihovi nasljednici. Li Keyongov sin 923. Li Cunxu je pokrenuo pohod protiv dinastije Kasniji Liang te porazio i svrgnuo Zhu Wenovog sina Zhu Zhena, te uspostavio novu dinastiju Kasniji Tang.

## Vladari

## Literatura

*
Qi (Pet dinastija)

**Qi** (kineski: 岐國) je bila kratkotrajna kineska država, odnosno jedno od Deset kraljevstava nastalih nakon pada dinastije Tang 907. godine. Njen osnivač i jedini vladar bio je Li Maozhen, gospodar rata i jedan od suparnika Zhu Wena, generala koji je svrgnuo dinastiju Tang i sebe proglasio carem nove dinastije Kasniji Liang. Kao i drugi gospodrari rata, Li Maozhen je to odbio priznati i umjesto toga svojim područjem - koje je obuhvaćalo dijelove današnjih provincija Gansu, Shaanxi i Sichuan - vladao samostalno. Porazi u sukobima s drugim gospodarima rata i njihovim državama su teritoriju Qija relativno brzo sveli na Fengxiang. Zbog toga je Li Maozhen, nedugo nakon što je Kasniji Liang svrgnut od nove dinastije po imenu Kasniji Tang, pristao novog cara priznati za svog sizerena, okončavši tako formalno postojanje svoje države. Zauzvrat je njegovom sinu Li Congyanu dozvoljeno da naslijedi očeve teritorije, ali tek kao carski guverner.
Raniji Shu

**Veliki Shu** (kineski: 大蜀, pinyin: Dàshǔ) odnosno **Han** (kineski: 漢, pinyin: Hàn) , koja se u kineskoj historiografiji retroaktivno naziva **Raniji Shu** (kineski: 前蜀, pinyin: Qiánshǔ)  je država koja je postojala u današnjoj jugozapadnoj Kini u periodu neposredno nakon pada dinastije Tang, odnosno predstavljala jedno od Deset kraljevstava. Njen osnivač je bio general Wang Jian koji je 891. godine od strane dinastije Tang imenovan za guvernera zapadnog Sečuana. Koristeći slabost centralne vlasti je svoju teritoriju proširio na istok; godine 903. je uspio ishoditi svojih područja kao vazalne države, a sebi status nasljednog vladara. Kada je suparnički gospodar rata Zhu Wen godine 907. svrgnuo Aija, posljednjeg cara dinastije Tang i proglasio novu dinastiju Kasniji Liang, Wang Jian je to odbio priznati i umjesto toga je sebe proglasio carem nove države sa sjedištem u Chengduu. Zahvaljujući Wang Jianovoj diplomatskoj i vojničkoj sposobnosti, država je uspjela očuvati nezavisnost od Kasnijeg Lianga. Situacija se, pak, promijenila kada je Wang Jiana naslijedio njegov nesposobni sin Wang Yan, odnosno kada je 923. dinastiju Kasniji Liang na sjeveru Kine svrgnula dinastija Kasniji Tang. Trupe Kasnijeg Tanga su 925. poduzele pohod na Sečuan, u kome je Država Shu okupirana. Centralna vlast na tom oblašću se, međutim, nije dugo održala; već 934. je osnovana nova država, u historiografiji poznata kao Kasniji Shu.

## Vladari

## Literatura
*
Wuyue

**Kraljevina Wuyue** () je bila kineska država koja je postojala na obali današnje provincije Zheijang u 10. vijeku, odnosno bilo jedno od Deset kraljevstava nastalih nakon pada dinastije Tang. Njen osnivač je bio Qian Liu, vojni guverner koji je 902. godine od dinastije Tang ishodio status princa od Yuea na području pod svojom vlašću. Kada je godine 907. svrgnut Ai, posljednji car dinastije Tang, Qian Liu je iskoristio priliku da sebe proglasi kraljem nezavisne države. Ime joj dao prema drevnim državama Wu i Yue.

Wuyue se graničila sa državom Min na jugu i državom Južni Tang na sjeveru i zapadu. Iako nije imala prostranu teritoriju niti posebno veliki broj stanovnika, pokazala se najdugovječnijom, a prema mišljenju nekih suvremenih historičara i najuspješnijom od svih Deset kraljevstava. To se tradicionalno tumači povoljnim geografskim položajem kao i orijentacijom lokalnog stanovništva na pomorstvo i trgovinu, što su Qian Liua i njegove nasljednici nastojali iskoristiti da akumuliraju materijalno bogatstvo; također je bila razvijena i intenzivna diplomatska aktivnost, kako prema nominalnim vladarima Pet dinastija na sjeveru Kine, tako i prema Japanu i Koreji. Ponekad se spominje kako se upravo pod vlašću Wuwuyea na području današnjeg Šangaja stvorila kultura koja se smatra zasebnom u odnosu na ostatak Kine.

Wuyue je prestala postojati kada je, suočen s vojnim pohodom nove carske dinastije Song, posljednji kralj Qian Chu odlučio mirno priznati njenu vlast. Zbog toga mu je dozvoljeno da kraljevsku titulu formalno zadrži do smrti. Nakon toga su njegovi potomci zadržali istaknut položaj u regiji.

## Vladari

Qian Chu kao priznao careve dinastije Song kao svoje sizerene 978. te nastavio vladati kao kralj Wuyuea do svoje smrti 988.

## Literatura
* Chavannes, Edouard. "Le royaume de Wou et de Yue", *T'oung Pao* 17: 129-264 (1916).
* 
* 
*