open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nordijsko bronzano doba

**Nordijsko brončano doba** (također **Sjeverno brončano doba**) je naziv koji je Oscar Montelius koristio period i kulturu Brončanog doba u prahistorijskoj Skandinaviji, cca. 1800. pne. - 500. pne., s nalazištima koja se prostiru na istok sve do Estonije http://www.bronzeage.net/page10.html.

Danas se smtara da je ova kultura bila direktna preteča i izvor germanske kulture. Naslijedila je Kilturu vezanih posuda i druge kako bi evoluirala u proto-germansku kulturu Predimskog željeznog doba. Za jezik kojim je govorio narod ove kulture se smatra da je bila najranija varijanta proto-germanskog.

## Povezano
* Mač bronzanog doba
* Egtvedska djevojka
* Grob Kralja
* Kameni brodovi
* Tanumshede

## Literatura
* Dabrowski, J. (1989) Nordische Kreis un Kulturen Polnischer Gebiete. *Die Bronzezeit im Ostseegebiet. Ein Rapport der Kgl. Schwedischen Akademie der Literatur Geschichte und Alter unt Altertumsforschung über das Julita-Symposium 1986*. Ed Ambrosiani, B. Kungl. Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien. Konferenser 22. Stockholm.
* Davidson, H. R. Ellis and Gelling, Peter: The Chariot of the Sun and other Rites and Symbols of the Northern European Bronze Age.
* K. Demakopoulou (ed.), *Gods and Heroes of the European Bronze Age*, published on the occasion of the exhibition "Gods and Heroes of the Bronze Age. Europe at the Time of Ulysses", from December 19, 1998, to April 5, 1999, at the National Museum of Denmark, Copenhagen, London (1999), .
* Demougeot, E. *La formation de l'Europe et les invasions barbares*, Paris: Editions Montaigne, 1969-1974.
* Kaliff, Anders. 2001. *Gothic Connections. Contacts between eastern Scandinavia and the southern Baltic coast 1000 BC – 500 AD*. 
* Montelius, Oscar, 1885. *Om tidsbestämning inom bronsåldern med särskilt avseende på Skandinavien*.
* Musset, L. *Les invasions: les vagues germanique*, Paris: Presses universitaires de France, 1965.
* Nordgren, I. 2004. *Well Spring Of The Goths. About the Gothic Peoples in the Nordic Countries and on the Continent*.

## Vanjske veze

* www.bronzeage.net
Kultura pokala

**Kultura zvonastih pokala** (nekada skraćeno na **Kultura pokala**, **Narod pokala** ili **Beaker narod**; ), ca. 2800 – 1900. pne. je izraz koji se koristi za široko ali mjestimično rasprostranjenu arheološku kulturu prahistorijske zapadne Evrope koja je trajala od kasnog neolita (kameno doba) do ranog bronzanog doba. Izraz je prvi koristio John Abercromby, prema prepoznatljivikm posudama za piće.

## Vanjske veze

* A Beaker from Kent 
* BBC — History — Bronze Age Britain
* Bronze Age — Beaker People — Wessex Culture
* The Beaker Folk in the Balkans
* All Bell Beaker (Kultura Pokala) scientific articles on line free access
Avaris

**Avaris** (egip. ħ.t wʕr.t [*hatwaret*], stgrč. Αὔαρις [*Auaris*], grč. Άβαρις [*Ávaris*]), za koga se drži da je u blizini Tell el-Dab'a (neki još uvijek navode druge lokacije), bio je glavni grad dinastije Hiksa u Egiptu. Smješten u sjeveroistočnom dijelu Delte Nila, Avaris je bio baza kraljeva Hiksa u egipatskom Drugom prijelaznom periodu. Grad je sagrađen na ruševinama grada iz doba Srednjeg kraljevstva koga su bili osvojili Hiksi. Nakon osvajanja, Hiksi su snažno utvrdili grad i vladali zemljom koristeći novu vojnu tehnologiju, prije svega dvokolice koje prije stari Egipćani nisu bili poznavali,.

Nalazište Tell el-Dab'a, koje pokriva područje od 2 kvadratna kilometra, je danas u ruševinama, ali je enkoć bilo dobro razvijeo trgoačko središte. Artefakti iskopani u hramu sagrađenm u periodu Hiksa potječu iz svih područja egejskog svijeta. Hram je čak imao zidne slike nalik na minojske koje datiraju prije onih nađenih na Kritu u Palači Knossoa. Veliki grob od blatnih opeka je iskopan zapadno od hrama su pronađena grobna dobra poput bakarnih mačeva.

Pred kraj Sedamnaeste dinastije, Ahmose I, osnivač Osamnaeste dinastije, osvojio je Avaris nedugo prije nego što su Hiksi konačno izbačeni iz Egipta. Glavni gtrad Hiksa je nakon egipatskog trijumfa sravnjen sa zemljom. Međutim, nešto poslije toga, kompleks palače je sagrađen od prvih vladara 18. dinastije. Sastojao se dijeliom iz glinenih opeka iz citadele Hiksa te je, izgleda, služio kao kraljevska rezidancija. Oblast palače je bila nastanjena do vremebna Amenhotepa III, a možda čak i Ramzesa II.

Grad je, po svemu sudeći, bio našpušten nakon izbacivanja Hiksa, alije ponovno nastanjen u doba Devetnaeste dinastije, kada je uzep ime Pi-Ramesses (ili *Pi-Ramases*).

## Izvori
* Reeves, Nicholas. *Ancient Egypt, The Great Discoveries, a Year-by-Year Chronicle,* Nicholas Reeves, (Thames and Hudson Ltd, London), c 2000. See **1987, Avaris and the Aegean: Minoan Frescoes in Egypt.**
* International Standard Bible Encyclopedia, vol. IV, pg. 38. Entry on "Rameses" by Dr. R. W. Pierce, (William B. Eerdmans Publishing Company, Grand Rapids MI) 1988.
* Bietak, Manfred. "Avaris : the capital of the Hyksos : recent excavations at Tell el-Dab´a" (British Museum Press for the Trustees of the British Museum, London) 1996.
Isin

:*Ovaj članak je o gradu. Za "Međunarodni identifikacijski broj vrijednosnih papira" v. [[International Securities Identifying Number]]*

**Isin** je bio grad u Donjoj Mezopotamiji, koji je procvao u 20. vijeku pne. Nijedan kralj Isina nije poznat iz sumerskog perioda, a "Dinastija Isina" se odnosi na amoritske države u Donjoj Mezopotamiji koje su stekle nezavisnost slabljenjem Treće dinastije Ura. Dinastija Isina je nestala cca. 1730. pne. (kratka kronologija).

## Historija
Pred kraj 3. vijeka pne. Treća dinastija Ura je tako solabila, da se njen posljednji vladar Ibbi-Sin nije mogao suprostaviti osvajačima iza Elama. Jedan od njegovih službenika po imenu Ishbi-Erra, se iz prijestolnice Ura preselio u Isin. Nakon Ibbi-Sinovog poraza, Ishbi-Erra se proglasio kraljem i nastojao predstaviti kao legitimni nastavljač dinastije. 

Ishbi-Erra, međutim, nije uspio uspostaviti njen autoritet, jer su vakuum vlasti iskoristili i drugi gradovi - kao Eshnunna i Ashur - te postali moćna središta. Ishbi-Erra je, međutim, uspio poraziti Elamite i temeljem toga preuzeti vlast nad gradovima kao što su Ur, Uruk i kulturno središte Nippur.

Isin je sljedećih 100 godina prosperirao kao političko, ekonomsko i kulturno središte, pa tako arheolozi danas pronalaze tragove hramove, ali i brojne kraljevske ukaze i zakonske tekstove, Vladari Isina su, po svemu sudeći, koristili trgovačke rute s Perzijskim zaljevom, kao i centraliziranu strukturu ranije sumerske države.

Isin je, međutim, naglo oslabio, a mnogi historičari, na temelju dokumenata iz tog perioda, vjeruju da je došlo do kolapsa irigacijskog sistema. Političku nestabilnost je iskoristio Gungunum, guverner Lagaša koji se otcijepio, osvojio Ur i tako ekonomski obogaljio Isin.Gungunumovi nasljednicui Abisare i Sumu-el (cca. 1905 i 1894) su odsjekli Isin od kanala i preusmjerili ih u svoju prijestolnicu Larsa. U to doba je izgublje i Nippur, te se Isin više nije oporavio. Godine 1860. pne. je legitimnu dinastiju zbacio stranac po imenu Enlil-bani.

Isin je uspio održati svoju nezavisnost sljedećih četrdeset godina, prije nego što ga je pokorio vladar Larse po imenu Rim-Sin.

### Kraljevi Isina
Prva dinastija Isina (kratka kronologija)
Kultura Unetice

**Kultura Unetice**, ili, ispravnije, **Kultura Únětice**, (njemački: Aunjetitz) je naziv za kulturu ranog Brončanog doba, kojoj je prethodila Kultura pokala a slijedila je Kultura grobnih humaka. Nalazište po kome je dobila ime je zapadno od Praga. Fokus joj je u oblasti oko Češke republike, južne i centralne Njemačke i zapadne Poljske. Korijeni su joj u Kulturi pokala. Datirana je u period 2300-1600. pne. (Bronca A1 i A2 u kronološkoj shemi Paula Reinckea).

**A1**: 2300-1950. pne.: trokutasti bodeži, ravne sjekire, kamene narukvice, kremeni vrhovi strijela
**A2**: 1950-1700. pne: bodeži s metalnom drškom, helebarde, igle s ušicama, metalne narukvice

Ovi datumi se temelje na radiokarbonskom datiranju groblja Singen te dendro-datiranju groblja Leubingen i Helmsdorf.

### Literatura
* J. M. Coles/A. F. Harding, The Bronze age in Europe (London 1979).
* G. Weber, Händler, Krieger, Bronzegießer (Kassel 1992).
* R. Krause, Die endneolithischen und frühbronzezeitlichen Grabfunde auf der Nordterrasse von Singen am Hohentwiel (Stuttgart 1988).
* B. Cunliffe (ed.), The Oxford illustrated prehistory of Europe (Oxford, Oxford University Press 1994).

## Vanjske veze
* http://www.uni-leipzig.de/~ufg/reihe/files/lobufa13.pdf (B. Lißner o njemačkim grupama)
1690-e pr. n. e.

## Događaji i trendovi
* 1700-1500. pne. - Huritska osvajanja.
* Lila-Ir-Tash vlada Elamskim Carstvom (cca. 1700 - cca. 1698. pne.).
* Temti-Agun I vlada Elamskim Carstvom (cca. 1698. - cca. 1690. pne.).
* Izlazak Izraelita iz Egipta, prema Trazilu, egipatskom matematičaru i astronomu koji je živio u doba Tiberija (cca. 1691. pne.).
* Tan-Uli vlada Elamskim Carstvom (cca. 1690 - cca. 1655. pne.).
* Belu-bani je kralj Asirije (1700-1691. pne.).
* Libaia je kralj Asirije (1690-1674. pne.).
* 1691. pne. - 11.6. - Lunarni Saros 32 počinje.https://web.archive.org/web/20040405060525/http://sunearth.gsfc.nasa.gov/eclipse/LEsaros/LEsaros1-175.html

## Značajne osobe

## Smrti
* 1695. pne. - Sarah, žena Abrahamova, prema Hebrejskom kalendaru.
Huriti

:*Za historiju kraljevstva Mitanni (1500–1300. pne.), v. [[Mitanni]].*
**Huriti** (također **Kuriti**; klinopis *Ḫu-ur-ri* ) su bili narod drevnog Bliskog Istoka, koji je živio u sjevernoj Mezopotamiji i oblastima istočno i zapadno od nje, s početkom od oko 2500. pne.. Vjerojatno su se naselili s Kavkaza, ali za to nema čvrstih dokaza. Postojbina im je bila Subartu, dolina rijeke Khabur, a kasnije su se nametnuli kao vladari malih kraljevstva au Mezopotamiji i Siriji. Najveće i najvažnije od njih je bilo kraljevstvo Mitanni.

Huriti su igrali važnu ulogu u historiji Hetita.

## Napomene

## Literatura
* Martiros Kavoukjian, *[[Armenia]], [[Subartu]] and [[Sumer]],* Montreal, 1989
* Jacquetta Hawkes, "The First Great Civilizations"
"Yet the Hurrians did not disappear from history. Away to the North in their Armenian homeland, they entrenched themselves and build up the kingdom of Urartu."
* E. A. Speiser, "Introduction to Hurrians," 
* E. A. Speiser, "Hurrians and Subarians," 
* Artak Movsisyan, *Sacred Highland: Armenia in the spiritual conception of the Near East*, Yerevan, 2000.
* Artak Movsisyan, *Aratta: Land of the Sacred Law*, Yerevan, 2001. 
* Vahan Kurkjian, *History of Armenia*, Michigan, 1958 
* Martiros Kavoukjian, *The Genesis of Armenian People*, Montreal, 1982. 
* O.R. Gurney, "The Beginning of Civilization,"
"The influence of the Hurro-Hittite upon Greek religion is indeed remarkable."
"The weather god Teshub, standing on the bull, who became well known throughout the Roman Empire under the name of Jupiter dolic henus."
* Hovick Nersessian, *Highlands of Armenia*, Los Angeles, 2000. 
* Vyacheslav V. Ivanov and Thomas Gamkrelidze, The Early History of Indo-­European Languages, Scientific American, vol. 262, N3, 110­116, March, 1990
* Chahin, M. 1987. *The Kingdom of Armenia*. Reprint: Dorset Press, New York. 1991.
* Isaac Asimov, *The Near East: 10,000 Years of History*,Boston :Houghton Mifflin, 1968.
* Ignace J. Gelb, 1944, Hurrians and Subarians, Studies in Ancient Oriental Civilization No. 22, Illinois, University of Chicago Press.
* Mayrhofer, Manfred: *Die Arier im Vorderen Orient - ein Mythos?*, Wien 1974.
* Wilhelm, Gernot: *The Hurrians*, Aris & Philips Warminster 1989.
* Wilhelm, Gernot (ed.): *Nuzi at seventy-five (Studies in the Civilization and Culture of Nuzi and the Hurrians)*, Capital Decisions Ltd Bethesda 1999.
* Diakonov I.M., Starostin S.A.*Hurro-Urartian as an Eastern Caucasian Languages*. Münchener Studien zur Sprachwissenschaft, R. Kitzinger, München 1986.

## Vanjske veze

* Vyacheslav V. Ivanov, "Comparative Notes on Hurro-Urartian, Northern Caucasian"  discusses the difficulties and disagreements faced by linguists working in this area, the term Alarodian being created especially for the Hurro-Urartian-Nakh-Avar languages as a family.
* A bibliography on Hurrian 
* A bibliography on Urartian 
* The Hurrian kingdom of Mitanni
Šipikovo

**Šipikovo** je naselje u Srbiji koje administrativno pripada opštini Zaječar u Zaječarskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 511 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 672 stanovnika).

## Geografija
Selo se nalazi na oko 400 m od Bugarske granice, između Zaječara i Negotina na oko 240 m nadmorske visine, ima oko 150 - 200 domaćinstava (oko 450 - 500 stanovnika). Većina stanovništva su Vlasi.

Veći deo stanovništva nalazi se na privremenom radu u Inostrastvu (Austriji, Nemačkoj, Švajcarskoj, Francuskoj i ostalim delovima sveta).

Po nekim starim pričama selo je dobilo ime po divljoj ruži i šipku se u prvo vreme zvalo Šipkovo pa su kasnije promenili ime u Šipikovo.

Seoska slava je Sveti Ilija 2. avgusta. Stanovnici sela se bave većim delom poljoprivredom. Svake godine 4. avgusta održava se manifestacija Ilindanski dani.

## Demografija
U naselju Šipikovo živi 447 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 52,1 godina (51,2 kod muškaraca i 52,9 kod žena). U naselju ima 188 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,72.

Ovo naselje je u uglavnom naseljeno Vlasima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
1680-e pr. n. e.

## Događaji i trendovi
* Egipat - Početak Šesnaeste dinastije.
* Egipat - Pronalazak hljeba s kvascem (približan datum).

## Značajne osobe
*

## Smrti
* 1686. pne. - Hammurabi (kratka kronologija).
* 1684. pne. - Heremon, irska legenda.
1670-e pr. n. e.

## Događaji i trendovi
* cca. 1674. pne. – Kraj Srednjeg kraljevstva u Drevnom Egiptu. Počeak Drugog prijelaznog perioda.
* Egipat: Početak Petnaeste dinastije.
* 1674. pne. – Smrt faraona Tutimaiosa u Egiptu.
* 1674. pne. – Napisan Papirus Ipuwer.
* 1674. pne. – Hiksi napadaju Egipat.

## Značajne osobe
*

## Smrti
* 1677. pne. – Terah, otac Abrahamov, prema Hebrejskom kalendaru.
1660-e pr. n. e.

## Događaji i trendovi
* 22.5. 1662. pne. – Lunarni Saros 33 počinje.https://web.archive.org/web/20040405060525/http://sunearth.gsfc.nasa.gov/eclipse/LEsaros/LEsaros1-175.html

## Značajne osobe
*

## Smrti
* 1664. pne. – Arpahšad, sin Hamov, prema Hebrejskom kalendaru.
Infrastruktura

**Infrastruktura** je izraz koji se u najširem smislu koristi u društvenim naukama kako bi se opisali pomoćni dijelovi nekog šireg sistema koji bez njih ne mogao normalno funkcionirati.

Izrac infrastruktura potiče od latinske složenice reči infra-ispod i strukure-sklop.

Kasnije je izraz prešao u civilnu upotrebu, pa se tako danas često spominju izrazi kao:
* gradska infrastruktura (vodovod, elektroenergetski sistem, kanalizacija, odvoz smeća i sl.)
* obrazovna infrastruktura (udžbenici, nastavna sredstva, školske zgrade i sl.)
* proizvodna infrastruktura (ceste, željeznice, prijevozna sredstva, skladišta i sl. preko kojih se dobavljaju sirovine i roba)

## Vanjske veze

* World Bank Infrastructure for Development
* Next Generation Infrastructures international research programme
Rat protiv terorizma

**Rat protiv terorizma** ili **Rat protiv terora** je kampanja koju je započeo američki predsednik George W. Bush, a koja uključuje razne vojne, političke i legalne akcije koje navodno treba da spreče širenje terorizme posle napada 11.9. 2001. na SAD.

## Rat protiv terorizma
Terorističke organizacije izvele su napade na SAD i njene saveznike. Ovi napadi su izazvali odgovor SAD, njenih saveznika i dr., ovi napadi su izazvali **Rat protiv terorizma**. Nakon bombardovanja ambasade 1998. u Keniji i Tanzaniji, predsednik SAD je započeo kampanju bombardovanja Sudana i Avganistana odnosno meti al-Qaide i njenih saveznika na prostorima ovih država. Predsednik SAD George W. Bush je u medijima više puta optuživan da koristi **Rat protiv terorizma** kao izgovor za Rat u Iraku iako se smatra da veza i saradnja između Sadama Huseina i Al Qaide nikad nije postojala .

## Navodni ciljevi rata
Predsednik SAD George W. Bush naveo je sledeće kao navodne ciljeve rata :
* Uništiti teroriste i njihove organizacije.
* Identifikovati i locirati sve terorističke organizacije.
* Sprečiti širenje terorizma
* Sprečiti teroriste da regrutuju nove članove.
* Uspostaviti međunarodni standard u ljilju borbe protiv terorizma.
* Ojačati, u međunarodnom cilju da se spreči terorizam.
* Rad sa zemljama koje žele saradnju i doprineti u Ratu protiv terorizma.
* Pomoć slabim državama.
* Sprečiti reklamu terorističkih organizacija (čime se širi terorizam).
* Sprečiti stvaranje novih terorističkih organizacija
* Sprečiti podršku teroristima.
* Eliminisati sve teroriste.
* Sprečiti terorističke napade i pozicije koje isti mogu iskoristiti.
* Ujediniti se sa zemljama koje su voljne u cilju sprečavanja terorizma.
* Pobediti rat ideala.
* Zaštititi sve Američke građana u SAD i dr.
* Koristiti nacionalnu strategiju za održavanje bezbednosti.
* Biti spreman za terorističke napade.
* Preduzeti sve mere da se zaštite građani SAD.
* Proveriti mogućnost novog terorističkog napada.

## Reference

## Vanjske veze

* Najtraženiji teroristi 
* Nagrade za pravdu - najtraženiji teroristi 
* Bela kuća o Ratu protiv terorizma
* NATO
* UN akcija protiv terorizma
Trazil iz Mendesa

**Trazil iz [[Mendes]]a** (*Thrasyllus*) (umro godine 36. n.e.), čije je puno ime **Tiberius Claudius Thrasyllus**, bio je egipatski astrolog, astronom i matematičar koji je živio za vrijeme vladavine rimskog cara Tiberija, kome je i osobno služio. Bio je poznat po preciznosti svojih astroloških predviđanja. Prema njegovim proračunima Izlazak Izraelita iz Egipta se dogodio oko 1690. pne. Danas je najpoznatiji po objavljivanju najranijeg izdanja sabranih Platonovih djela i njihovom organiziranju u tetralogije.

Odrastao je u imućnoj porodici egipatskih Grka iz grada Mendesa. Trazil je Tiberija upoznao za vrijeme njegovog izgnanstva na Rodosu te je postao njegov bliski prijatelj, a zahvaljujući ispravnom predskazivanju njegovog dolaska na prijestolje, i pouzdanik. Trazil je imao veliki uticaj na cara u ranom periodu njegove vladavine, ali je kasnije podržavao Sejana. Oženio se za komagensku princezu Aku II, s kojom je imao dvoje djece - sina Tiberija Klaudija Balbila i kćer Euniju.

Trazilu se pripisuje da je caru Tiberiju savjetovao da se iz Rima povuče na Capri. Kada se njegova kćer Eunija zaljubila u Nevija Sutorija Makrona, okrenuo se protiv Sejana, pomogao njegovo svrgavanje i Makronov dolazak na mjesto pretorijanskog prefekta. Trazilu se također pripisuje da je svojim proročanstvima spasio veliki broj života, odnosno da je tvrdeći kako će Tiberije imati dug život odgovorio cara od toga da preventivno likvidira veliki broj svojih potencijalnih suparnika.

## U popularnoj kulturi

Trazil se pojavljuje kao lik u romanu *[[I, Claudius|Ja, Klaudije]]* Roberta Gravesa. U istoimenoj BBC-jevoj TV-seriji, kao i u TV-seriji *[[The Caesars (TV serija)|The Caesars]]* iz 1968. godine ga je tumačio Kevin Stoney.

## Povezano

* Dudimose
* Papirus Ipuwer
* Shiphrah
* Tutimaios
* Shiphrah

## Reference
* Encyclopaedia Judaica
Dudimose

**Dudimose** je bio faraon Drevnog Egipta. Smatra se posljednjim kraljem egipatske 13. dinastije, odnosno jednim od vladara iz Drugog prijelaznog perioda. Njegova je smrt Egipat bacila u stanje kaosa i anarhije.

Dudimose se posljednjih godina navodi kao jedan od kandidata za u Bibliji neimenovanog Faraona iz priče o Egzodusu, dok su se ranije kao kandidati najčešće spominjali vladari 18. ili 19. dinastije. S obzirom da ni u jednom od tih slučajeva ne postoje jasni dokazi, Dudimose je samo jedan od kandidata. U prilog Dudimoseu se spominje da kaos i katastrofe koje su udarile Egipat odgovaraju biblijskim kazivanjima o Egzodusu, odnosno da kasniji vladari nisu imali tolikih problema s pošastima i masovnim ustancima robova.

Priču o Dudimoseu je ispričao drevni egipatski kroničar Manethon (u njegovim spisima se za Dudimosea koristi ime Tutimaios), a kasnije je u fragmentima prenijeli Josephus, Africanus i Eusebius.

Datum Dudimoseove smrti nije utvrđen, ali se većina predloženih datuma vrti oko 1690. pne.

## Povezano
* Papirus Ipuwer
* Faraon Egzodusa
* Shiphrah
* Trazil iz Mendesa

## Literatura
* David M. Rohl: *Pharaohs and Kings* (New York, 1995).
1650-e pr. n. e.

## Događaji i trendovi
* cca. 1655. pne. – Tan-Uli, vladar Elamskog Carstva, umire.
* cca. 1650. pne. – Grci počinju živjeti u Mikeni.
* cca. 1650. pne. – Završetak Srednjeg kraljevstva u Drevnom Egiptu (drugi datum je 1674. pne.).
* cca. 1650. pne. – Početak Drugog prijelaznog perioda u Drevnom Egiptu (drugi datum je 1674. pne.).
* Egipat – Početak Sedamnaeste dinastije.

## Značajne osobe
*
Ernes Erko Kalač

**Ernes Erko Kalač** (* 28. juni 1964 u Rožaje, Crna Gora DOSB **Ambasador** Integracije kroz sport, je Karatista, Kickboxer i Trener Kalač je referent kod Svjetske Karate Federacije (WKF) Karate za hendikepirane i invalide, predstavnik kod Paraolympijskog komiteta i Karate referent za hendikepirane i invalide kod Karate saveza Njemacke (DKV)

## Sportska biografija
**Ernes Erko Kalač** (5. DAN Karate) je poceo da se bavi sportom sa deset godina. 1988 u svom rodnom gradu Rozaje je osnovao Karate Klub „IBAR“ Rozaje, sa pocetkom ratnih zbivanja u Jugoslaviji napusta Rozaje i doseljva se u Njemacku, gdje i danas zivi i radi kao Prof. za Sport u Albert-Einstein gimnaziju u Bischofsheim. Sportsku karuijeru je nastavio radeci kao Kickbox i Karate trener u groß-Zimmern kod Killer Sport Club. Od 1999-2002 je bio Karate trener u Maintalu i Offenbachu (Budokan). Diplomirani Sportski trener i Lizencirani A-Trener Karate saveza Njemacke. Od 2002 do 2006 je bio clan selektorske komisije za borbe kod Karate Saveza Srbije i Crne Gore

## Sportski rezultati
**Takmičarski:**
* 3. mjesto na svjetskom prvenstvu u kumiteu -65 kg 1988 
* 3. mjeto na svjetskom prvenstvu u kumiteu -65 kg 1988
* Pobjednik Svjetskog kupa u Karateu 2002
* Pobjednik srednje evrope u Kickbox 1997 
* Prvak Austrije u Kickboxu follkontakt 1997 
* Pobjednik svjetskog kupa u Kickboxu follkontakt 1999 
**Trener:**
* 2002 ekipni pobjednik svjetskog kupa LOTUS Kumite-Tim 
* 2003 Prvak Evrope sa Afrim Latifi Kumite Open i 3. mjesto Kumite +80 kg 
* 2004 Prvak Evrope sa Hüseyin Imam Kickboxen -65 kg 
* 2005 Ekipni prvak Hessena sa LOTUS Kumite-Tim 
**Priznanja:**
* Zlatna plaketa 2003 od Karate Kluba Budućnost Podgorica
* Zlatna plaketa 2003 od Karate Saveza Crne Gore
* Plaketa za doprinos razvoja omladine 2004 od Sportstiftung Darmstadt 
* Plaketa za doprinos razvoja omladine 2005 od Sparkasse Dieburg 
* Zlatna, srebrna i bronzana zvijezda sporta 2005 od Deutschen Olympischen Sportbund 
* Plaketa za integraciju u republici Hessen2006 od hessischen Sozialministerium i Ministerpräsident Roland Koch 
* Heinz-Lindner Plaketa 2007 od Landessportbund Hessen

## Vanjske veze
* Lotus e.V.
* Homepage Parlament Vojvodina 
* Pobjeda "Od Rozaja do Brisela" 
* Homepage Brigitte Zypries
* hr hessenschau 
* DOSB-Sterne des Sports
* Da-Echo
* DOSB
* DKV Homepage
Petnaesta dinastija Egipta

**Petnaesta**, Šesnaesta i Sedamnaesta **dinastija** drevnog Egipta se često stavljaju pod zajednički naziv Drugi prijelazni period.

## Vladari
Poznati vladari, u egipatskoj historiji za **Petnaestu dinastiju** su:

Petnaesta dinastija Egipta bila je prva dinastija Hiksa, koja je vladala iz Avarisa, ali ne cijelom zemljom. Hiksi su više voljeli živjeti u sjevernom Egiptu, koga su bili osvojili došavši sa istoka. Imena i redoslijed kraljeva nisu potpuno pouzdani. Torinski popis kraljeva navodi da je bilo šest kraljeva Hiksa, s time da je opskurni Khamudi bio posljednji kralj Petnaeste dinastije.

O tim kraljevima i dinastiji se vrlo malo zna jer su faraoni Osamnaeste dinastije, porazivši Hikse uložili veliki trud da unište sve njihove spomenike i tragove vladavine.

## Literatura

## Bibliography
* Kim Ryholt, The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period c.1800-1550 B.C." by Museum Tuscalanum Press ()
Transportni plinovodni sustav Baranje

**Transportni plinovodni sustav Baranje** ili samo **plinovodni / plinski sustav Baranje** sustav je visokotlačnih cjevovoda za transport prirodnog plina do potrošava u Baranji. Sustav je u drugoj polovini 2006. (od mjeseca rujna) i u prvoj polovini 2007. godine izgradio distributer HEP-Plin d.o.o. iz Osijeka.

= Opis sustava =
Sustav se sastoji od plinovoda Belišće - Osijek (dugog 40 km), Osijek - Mece i Bolman - Beli Manastir (dugog 8 km) te mjerno-redukcijskih stanica Mece i Beli Manastir. Otvorio ga je, u mandatu belomanastirskog gradonačelnika Davorina Bubalovića, uoči Prvog maja 2007. godine na mjerno-redukcijskoj stanici u Belom Manastiru tadašnji predsjednik Hrvatskog sabora Vladimir Šeks.

U isto vrijeme izgrađena je i mjesna plinovodna mreža u Belom Manastiru i Šećerani.

= Troškovi =
U izgradnju plinovodnog sustava Baranje tvrtka "Plinacro" uložila je oko 105 milijuna kuna, a HEP-plin uložio je oko 10 milijuna kuna za izgradnju 70 kilometara belomanstirske distribucijske mreže.

U izvještaju o radu tvrtke "Plinacro" u 2007. godini piše:
:"Uspješno poslovanje Plinacra nastavlja se i u 2007. godini tijekom koje su završeni gotovo svi projekti prvog ulagačkog ciklusa (plinovodi Zagreb istok–Kutina, Slavonski Brod–Kutina, Lučko–Ivanja Reka, plinski sustav Baranje), čime je u rad pušteno ukupno 480 km novoga, visokotlačnog sustava plinovoda te 10 novih mjerno-redukcijskih stanica ..."

= Izvori =

* Hrvatski sabor: ''"Predsjednik Sabora pustio u rad plinovodni sustav Baranje i plinsko-distribucijski sustav za Beli Manastir"'', Sabor.hr – Zagreb, 1. V. 2007.
* dipl. inž. Damir Karavidović: *"Istina o zaslugama za plinofikaciju Baranje*", Glas Slavonije, 86, 27440, 21 - Osijek, 5. V. 2007.
Antun Bubalović

**Antun** (Tuna) **Bubalović** (Ilača, 21. I. 1925. - Osijek, 11. III. 2007), baranjski prosvjetni doajen i legendarni direktor Gimnazije Beli Manastir.

## Biografija
U Beli Manastir je došao 1951. godine kao mladi profesor i u njemu živio sve do smrti (osim u vrijeme Domovinskog rata). Sahranjen je na Katoličkom groblju u Belom Manastiru.

Prvo je radio u belomanastirskoj osnovnoj školi, a onda je 1963. godine postao osnivač i dugogodišnji direktor Gimnazije Beli Manastir. Mnogim generacijama Belomanastiraca i Baranjaca predavao je historiju i latinski jezik (kasnije samo latinski). Nakon integracije Gimnazije u Srednjoškolski centar Beli Manastir bio je voditelj završnog obrazovanja u tom Centru (1975-1977).

## Pedagoški rad
Ostao je upamćen kao strog i pravedan profesor, ali i izuzetno cijenjen među učenicima i kolegama. U prosvjeti je proveo čitav radni vijek, do 8. I. 1991. godine kad je otišao u mirovinu. Za svoj rad dobio je brojna priznanja, poput *Nagrade "[[:hr:Ivan Filipović|Ivan Filipović]]"* i Povelje Grada Belog Manastira.

Jedan je od osnivača belomanastirskog ogranka Matice hrvatske te osnivač i dugogodišnji predsjednik Šahovskog kluba "Beli Manastir". Njemu u čast u Belom Manastiru svake se godine igra memorijalni šahovski turnir pod imenom "Prof. Antun Bubalović".

Njegov sin dr. medicine **Davorin Bubalović** od 2005. godine do maja 2009. bio je gradonačelnik Grada Belog Manastira.

## Izvori
* I(vica) G(etto): *In memoriam prof. Antunu Bubaloviću (1925.-2007.)*, Glas Slavonije, 86, 27396, 16 - Osijek, 13. III. 2007.
* D(aniela) Taslidžić: *In memoriam: Nakon duge i teške bolesti, Baranjce napustio istaknuti prof. Antun Bubalović (1925.-2007.)*, Slavonski dom-Baranja, II, 91, 1 - Beli Manastir, 13. III. 2007.
* Kratka povijest Gimnazije Beli Manastir
Antifašistički front Slovena u Mađarskoj

**Antifašistički front Slovena u Mađarskoj** (kratica **AFS**, mađ. *Magyarországi Szlávok Antifasiszta Frontja*), organizacija osnovana 18. II. 1945. na osnivačkoj konferenciji u Batanji. Za generalnog sekretara tada je izabran Dragutin Nedučić iz Batanje, a za potpredsjednika Stevan Nedučić iz M. Čanada.

## Osnivanje mjesnih organizacija
"Nakon ukidanja vojne uprave, tokom meseca marta, osnivaju se mesne organizacije AFS-a među bunjevačkim Hrvatima te šokačkim Hrvatima i Srbima u Santovu." Glavni organizator među bunjevačkim Hrvatima bio je Antun Karagić.

"Posle Pomorišja i Bačke, meseca jula osnovane su prve mesne organizacije AFS-a u okolini Budimpešte, o čemu izveštava *Sloboda* iz Bate, Čipa, Lovre i Tukulje."

Sredinom augusta 1945. godine "osniva se Oblasni sekretarijat AFS-a sa sedištem u Pečuju. Za oblasnog sekretara imenovan je dr Svetozar Lastić."

"Meseca septembra otpočelo je osnivanje mesnih organizacija AFS-a u Baranji. Bačko-baranjsko slovensko kulturno udruženje priključuje se AFS-u, dr Martin Laslović je imenovan za oblasnog predsednika."

## Veliki narodni zbor AFS-a
"*Prvi veliki narodni zbor AFS-a* održan je u Mohaču 28. oktobra 1945. godine. Nakon zbora amateri iz Santova prikazali su pozorišni komad od Jovana Sterije Popovića."

"U Mohaču je 3. decembra 1945. održana Prva zemaljska konferencija AFS-a. Dr Martin Laslović je izabran za potpredsednika AFS-a."

## Izvor
* *"Narodni kalendar / Народни календар / Ljudski koledar 1985"*, Demokratski savez Južnih Slavena u Mađarskoj, Budimpešta (str. 7, 9, 17, 19, 21, 27).
Bačko-baranjsko slovensko kulturno udruženje

**Bačko-baranjsko slovensko kulturno udruženje** (kratica **BBSKU**) bila je organizacija osnovana 2. IV. 1945. u Mohaču na inicijativu dr Martina Laslovića.

U mjesecu septembru iste godine priključila se AFS-u, dok je dr Martin Laslović imenovan za oblasnog predsjednika AFS-a.

## Izvor
* *Narodni kalendar / Народни календар / Ljudski koledar 1985*, Demokratski savez Južnih Slavena u Mađarskoj, Budimpešta (str.11).
Istočnohrvatska ravnica

**Istočnohrvatska ravnica**, nizinski, istočni dio Istočne Hrvatske, u kojem prevladavaju lesni ravnjaci i aluvijalne ravnice (pridravska nizina Osijeka, slavonska Podravina, Baranja, Vukovarski ravnjak, đakovački kraj, bosutska Posavina).

Skupa sa **Zapadnoslavonskim brdsko-dolinskim prostorom**, zapadnim, reljefno manje homogenim prostorom (slavonska Posavina, Požeška kotlina), čini regiju Istočna Hrvatska.
Naselje hrvatskih branitelja

**Naselje hrvatskih branitelja** je naselje u sjevernom dijelu Kneževih 
Vinograda, istočno od ceste prema Kamencu i zapadno od ceste prema Kotlini, nekadašnje beljsko naselje, koje je taj naziv dobilo poslije mirne reintegracije (1997. ili 1998), iako nema neposredne veze s hrvatskim braniteljima.

## Nastanak
Izgrađeno je sedamdesetih godina 20. stoljeća, u vrijeme SFR Jugoslavije, sredstvima solidarnosti kako bi se stanovnici (beljskih) pustara (Jasenovca, Kozjaka, Mirkovca, Podunavlja i Sokolovca), koji su bili zaposleni u tadašnjoj beljskoj Poljoprivredi Mirkovac, preselili u urbanije naselje. Tada se naselje sastojalo od 36 dvodomki s po dva dvosobna stana od 50-ak kvadratnih metara s okućnicama. Nakon nekoliko godina sagrađene su još dvije dvodomke.

Službeno, stanari su u tom naselju počeli živjeti od Prvog maja (1. V.) 1977. godine. Danas ih ima između 200 i 300.

## O imenu
U početku je nazvano **Naselje solidarnosti**, no kako je taj naziv izazivao neke negativne asocijacije ime je 1986. godine promijenjeno u **Ulica [[7. vojvođanska brigada|7. vojvođanske brigade]]**.

## Izvori
* Sanja Dušanić: *"Nekadašnje beljsko naselje"*, Baranjski dom, I, 10, 1 - Beli Manastir, 21-22. IV. 2006.
* Usmene informacije: Davorin Taslidžić; Marko Zdunić (stanovnik tog naselja od 1. V. 1977)
AFS

**AFS** može značiti:
* Antifašistički front Slovena, organizacija u Mađarskoj
* Andrew File System, datotečni sistem
* OpenAFS, otvoreni kod
* AtheOS File System, operativni sistem
* Army Fire Service, britanska vatrogasna služba
* Air Force Station, tip stanice američke ratne avijacije
* Air Force School, škola indijske ratne avijacije
* AFS Intercultural Programs, program studentske razmjene
* Abington Friends School, škola u pensilvanijskom Jenkintownu
* Abernathy Field Station, ekološki program u pensilvanijskom Washingtonu
* Aeronautical Fixed Service, telekomunikacijska avijacijska služba
* Afganski afgani, valuta u Afganistanu
* Afroseminolski kreolski, dijalekt (ISO 639-3 kratica)
* AFS Trinity, američka kompanija
* Alergični gljivični sinusitis, engl. *allergic fungal sinusitis*
* Alliance for Security, američka politička organizacija
* Američko folklorno društvo, engl. *American Folklore Society*
* Američko ljevaoničarsko društvo, engl. *American Foundry Society*
* Armor for Sleep, američki rock-bend
* Association of Football Statisticians, britansko društvo
* Australian Flag Society, australsko patriotsko društvo
* Auxiliary Fire Service, britanska vatrogasna služba (1938–1942; 1948–1968), još aktivna u Irskoj
Redovne linije Jat Airwaysa

Ovo je spisak svih odredišta do kojih srpska aviokompanija Jat Airwaysa leti na svojim redovnim linijama.

Osim ovih aerodroma, Jat ervejz održava i široku mrežu sezonskih letova do sredozemnih odredišta, čarter letove (recimo do odredišta od interesa za velika srpska preduzeća), itd.

## Afrika

## Azija

## Evropa
Četverored

***Četverored*** je naziv za roman hrvatskog književnika Ivana Aralice posvećen blajburškom masakru, odnosno na njemu temeljenog igranog filma i TV-serije koju je 1999. godine režirao Jakov Sedlar.

Film se smatrao jednim od najskupljih u Hrvatskoj 1990-ih, ali je usprkos toga doživio porazne kritike i nije imao ama baš nikakav uspjeh u kinima.

U obliku dvodijelne TV-serije je emitiran na Hrvatskoj radioteleviziji krajem 1999. i početkom 2000. godine te je izazvao kontroverzu. Razlog je djelomično bio u eksplicitnim i uznemirujućim prizorima nasilja koje se nisu smatrali primjerenim za večernji termin, ali je najviše kritika izazvala namjera HRT-a da se drugi dio emitira 2.1. 2000. - odnosno dan prije parlamentarnih izbora. To je protumačeno kao kršenje izborne šutnje, odnosno pokušaj da se birači natjeraju dati glas za Hrvatsku demokratsku zajednicu umjesto Socijaldemokratske partije Hrvatske, koju se u državnim medijima opisivalo kao nasljednike jugoslavenskih komunista, u seriji eksplicitno optuženih za zvjerstva. HRT je na kraju popustila pred kritikama te drugi dio emitirala tek 9.1. 2000., odnosno šest dana poslije izbora na kojima je SDP izašla kao pobjednik.

## Vanjske veze
*
Mato Martinković

**Mato Martinković** (Vinkovci, 6. IX. 1973), hrvatski svećenik i pjesnik.

## Biografija
Osnovnu školu pohađao je u Lipovcu, srednju vjersku klasičnu gimnaziju u Zagrebu i Đakovu, a teološki fakultet u Đakovu i Rijeci. Postavši svećenik, svoju mladu misu slavio je u Lipovcu. Kao svećenik djelovao je kao župni vikar u Slavonskom Brodu i Osijeku i kao upravitelj župe u Sarvašu. Od 15. VIII. 2002. vršio je službu župnika u Bilju, a 1. XII. 2004. postao je dekan Baranjskog dekanata. Dana 21. VIII. 2005. preuzeo je službu župnika u Vukovaru.

## Poezija
Pjesme je objavljivao u zbirci pjesama studenata teologije u Đakovu *"I dogodi se ljubav"* i u časopisu Baranja na dlanu (broj 2), a na CD-u Oj, Baranjo ponosita mati autor je naslovne pjesme zajedno s pjesnikom Stipom Golubovim iz Draža. CD je priređen za akciju *"Neka Baranja uskrsne"*. Pjesmu je uglazbio Aleksandar Homoky u suradnji sa Željkom Nikolinom, a izvode je mnoga poznata imena iz svijeta tamburaške glazbe.

Hrvatsko-mađarski kulturni centar Općine Bilje izdao mu je u srpnju 2005. godine, kao treću knjigu edicije Baranjski pučki pjesnici, zbirku pjesama Kao da sanjam (34 str.).

Bavi se i novinarskim radom.

## Izvori
* Mato Martinković: Kao da sanjam, Bilje, 2005.
* *"Kratki životopis župnika vlč. Mate Martinkovića"*, Baranja na dlanu, I, 2, 26 - Valpovo, 31. X. 2004. (+ fotografija, izbor pjesama)
Mirko Marković (političar)

**Mirko Marković** (Grahovljani kod Pakraca, 1. V. 1960), srednjoškolski profesor historije i geografije. Od 2004. do 2008. godine bio je *pomoćnik ministra u [[Kabinet]]u* u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa Republike Hrvatske (RH), a od 2008. godine je ravnatelj Uprave za nacionalne manjine u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa RH.

Vrlo je aktivan na društveno-političkom, stručnom i kulturnom planu. Od 1991. godine živi u Dardi. Njegova supruga Rada Marković bavi se slikarstvom.

## Obrazovanje
* 1975-1979. Srednja škola Pakrac - smjer: suradnik u odgojno–obrazovnom procesu.
* 1979-1984. Zagreb - studij povijesti na Filozofskom fakultetu i zemljopisa na PMF-u.
* Redovito stručno usavršavanje (i informatika - ECDL).

## Radno iskustvo
* 1986-1991. nastavnik povijesti i zemljopisa u OŠ Ivan Goran Kovačić, Vrbovsko.
* 1992-2004. profesor u Gimnaziji i Drugoj srednjoj školi Beli Manastir, Beli Manastir.
* 2004-2008. pomoćnik ministra u Kabinetu, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa RH.
* 2008- ravnatelj Uprave za nacionalne manjine, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa RH.

## Članstva
* 2008. - član Povjerenstva za praćenje provedbe Nacionalnog programa za Rome 
* 2003-2004. Povjerenstvo za izradu prijedloga u vezi s učenjem povijesti o području bivše Jugoslavije za razdoblje od 1989. do 1997. godine u školama hrvatskog Podunavlja 
* 2003-2004. Međunarodni seminar "Nastava povijesti u Hrvatskoj" 
* 2005. - član Mješovitog odbora za provedbu Sporazuma između Republike Hrvatske i Republike Mađarske o zaštiti hrvatske manjine u Mađarskoj i mađarske manjine u Hrvatskoj 
* 2004. - član Glavnog odbora SKD "Prosvjeta", Zagreb 
* 2000-2004. član Odbora za obrazovanje i kulturu ZVO – Vukovar 
* 2001-2003. vijećnik Skupštine Osječko-baranjske županije (i član županijskog odbora za ljudska prava) 
* 1999-2008. predsjednik Podobora SKD "Prosvjeta", Darda 
* 1999-2001. potpredsjednik i predsjednik Općinskog vijeća u Dardi 
* 1997-1999. aktivno sudjelovanje u procesu mirne reintegracije u Podunavlju
Miroljub Stojanović

**Miroljub Stojanović** (zvani **Braca**; Bolman, 12. V. 1953), bivši pomoćnik ministra u Upravi šumarstva u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva Republike Hrvatske.

= Životopis =
Osnovnu školu pohađao je u Bolmanu (1-4. r.) i Osijeku (5-8. r.), gdje je završio i gimnaziju. Školske 1972/73. godine upisao se na Šumarski fakultet u Beogradu, *Odsek za [[erozija|erozije]] i [[melioracija|melioracije]] vodoprivrednih područja*.

Nakon odslušane četvrte godine i položenih ispita iz prethodne tri, 1978. otišao jei na odsluženje redovnog vojnog roka, a potom se zaposlio u Šumariji Beli Manastir, LŠG-a "Jelen" Beograd, na poslovima revirnog tehničara. Fakultetu se vratio 1991. godine. Diplomirao je 1993. godine i stekao zvanje diplomiranog inženjera šumarstva.

Godinama je živio u Belom Manastiru, a potom u Bolmanu (2023).

= Kretanje u struci =
Poslije diplomiranja radio je kao stručni saradnik na uzgoju šuma u Nacionalnom parku (NP) "Jelen" Baranja. U maju 1995. godine raspoređen je na mjesto upravitelja Šumarije Beli Manastir, gdje se zatekao u vrijeme mirne reintegracije Hrvatskog Podunavlja 1997. godine, kad se NP "Jelen" Baranja priključuje Upravi šuma (UŠ) Osijek. Na mjestu upravitelja Šumarije Beli Manastir ostao je do oktobra mjeseca 1998. kad je raspoređen u stručne službe UŠ Osijek, u Odjel za uređivanje šuma, na radno mjesto taksatora.

Pomoćnik ministra postao je 2004. godine nakon što su saborski zastupnici Samostalne demokratske srpske stranke (SDSS) podržali vladu HDZ-ovog premijera Ive Sanadera. Pomoćnik ministra je bio do 31. VIII. 2008. godine, a od 1. IX. 2008. bio je voditelj *I. podružnice: Slavonija* hrvatske **Šumarske savjetodavne službe** sa sjedištem u Osijeku.

= Izvori =
* Uprava šumarstva MPŠVG
* , poglavlje "Poznati Bolmanci" > Miroljub Stojanović, str. 578-579
Čoban

**Čoban** (**čobanin**), **ovčar**, **pastir, sajkela(prosecan stanovnik ljiga)** je naziv zanimanja za osobu koja se brine o stadu životinja odnosno čuva stoku.

## Opći pojam
Čoban se primjerice brine za stada ovaca, koza, svinja, goveda konja, magarca, a u Sjevernoj Africi i Jugozapadnoj Aziji on je čuvar deva, te u Južnoj Americi ljama. Ovčar obično čuva tuđe ovce, jednog vlasnika ili nekoliko njih.

Ovo zanimanje je postojalo još u najranijim čovječijim populacijama, nastalo vjerovatno paralelno sa procesima domestifikacije životinja.

Stereotipan prikaz jednog pastira uključuje krznenu šubaru, runo i štap. Njihov rad je uglavnom na otvorenom i često ga obavljaju uz pomoć konja ili psa i zahtijeva nomadski način života. U latinskim jeziku pastir se zove *pastor* po čemu dobijamo i imenicu «pastor» za . Kroz historiju i umjetnost čobanin, pastir ili ovčar spominje se u mnogim: pričama, bajkama i pjesmama ili je prikazan na slikama ili kipovima i drugim umjetničkim djelima.

## Etimologija i druga značenja
**Čoban** (tur. *çoban* 
Datoteka:Shepherd, his Herd, and Dogs nearby Jagodnjak.jpg|Čoban i njegovo stado blizu Jagodnjaka u Baranji (zima 2007)
Datoteka:Idyll-mit-Schaefer.jpg|Pastir i stado
Datoteka:Rumunia 5806.jpg|Ovčar u Rumunjskoj
Poaceae

**Gramineae** ili **Poaceae** (trave) imaju poseban ekološki i ekonomski značaj u biljnom carstvu. Tri najvažnija izvora hrane pripadaju ovoj familiji: pšenica, pirinač i kukuruz. Najveći broj predstavnika ove familije su zeljaste biljke (bambus je drvenast). Imaju žiličast korenov sistem, rizome ili stolone. Listovi su sedeći sa lisnim rukavcem koji obavija stabiljku. Cvetovi se oprašuju vetrom, vrlo su sitni i sa redukovanim delovima. Sakupljeni su u klasiće. Plod je orašica, kod koje je oplodnica srasla sa semenjačom - krupa. Seme sadrži skrob.
Lista povrća

Uobičajeno povrće:
* Artičoke
* Beli luk
* Biber, *Capsicum*
* Blitva
* Boranija
* Brokuli 
* Đumbir
* Zelena salata *Lactuca sativa*
* Keleraba
* Kelj
* Krastavac
* Krompir
* Kupus
* Lubenica
* Paprika
* Pasulj
* Patlidžan
* Raštika
* Rotkvica
* Spanać (Špinat)
* Tikva
* Tikvica
* Celer
* Crni luk
* Šargarepa (Mrkva)
* Špargle
Kupus

**Kupus** (lat. *Brassica oleracea*, još poznato kao *zelje*) razvio se iz divljeg kupusa (*Brassica oleracea L.*) koji raste na kamenitim obalama Europe, od Sredozemne obale do Irske i još od prethistorijskog doba su ga prastanovnici europskog obalnog područja upotrebljavali u svojoj prehrani.

Stalnom selekcijom, kroz dugo vremensko razdoblje, nastalo je iz divljeg kupusa današnjih veći broj kulturnih biljaka. 
Veliki ugled je kupus uživao kod Rimljana koji su ga nazivali *brassica*, a Katon Stariji je kupus hvalio kao najbolje povrće u jednom od svojih djela *De agricultura* i dao je čitav niz kuharskih i medicinskih uputa.
Već u 4. stoljeću pne. Teofrast (Aristotelov učenik) razlikuje tri vrste kupusa.

## Kiseljenje kupusa
U početku se konzerviranje kupusa radilo na rimski način, tako što bi se glavice kupusa posipale solju, prelile octom i spremale u glinene posude, ali tek je slavenski način kiseljenja kupusa našao na opću primjenu.
Za ispravno kiseljenje kupusa moraju se u rezanom i zasoljenom kupusu razviti bacil mliječne kiseline i kvasne gljivice, koje potiskuju gljivice plijesni i bakterije maslačne kiseline.
Kiseli kupus sadrži značajne količine vitamina C , pa otklanja bolesti koje su povezane nedostatkom tog vitamina. Tako je James Cook na svoje putovanje uzeo 60 bačvi kiselog kupusa prema savjetu njemačkog prirodoslovca Georga Forstera i nije izgubio niti jednog člana posade zbog skorbuta, što je nekad desetkovalo posade brodova na dugim putovanjima (poput posade Vasco da Game na plovidbi oko Rta Dobre Nade).


image:Rode kool.jpg|Crveni kupus
image:Wirsingkohl.jpg|Kelj
image:Bloemkool.jpg|Cvjetača
image:Broccoli plant.jpg|Brokula
image:Brussels sprout closeup.jpg|Kelj pupčar
image:Koolrabi (Brassica oleracea convar. acephala alef. var. gongylodes).jpg|Koraba
image:Romanesco broccoli (Brassica oleracea).jpg|Romanesco
image:Brassica oleracea - Elaborated 01.jpg|*Brassica oleracea L. var. acephala DC. f. tricolor Hort.*


## Vanjske veze
Kamenita vrata

**Kamenita vrata** jedna su od četvero vrata (kula) zidina oko starog Gradeca. Ona su jedan od najbolje očuvanih spomenika starog Zagreba, a svoj su današnji oblik dobila 1760. godine. Kamenita vrata su najpoznatija kao kapelica Majke Božje od Kamenitih vrata. Slika se časti još od starih vremena, a osobito je poznata od 1731. kada je Zagreb poharan požarom. Navodi se da je ova slika Majke Božje, koja je prije stajala iznad gradskih vrata, nađena čitava i neoštećena usred vatre i pepela – samo okvir je izgorio. Iste je godine, slika postavljena u barokni oltar u udubljenju prolaza Kamenitih vrata. Umjetničku, baroknu željeznu ogradu oko oltara izradio je godine 1778. zagrebački majstor Ivan Korta.

Majka Božja se štuje kao nebeska zaštitnica grada Zagreba, te se njezin blagdan obilježava kada i dan Grada Zagreba, 31.5. svake godine.

## Vanjske veze
Końskowola

**Końskowola** je naselje u jugoistočnoj Poljskoj, smješteno između Puławyja i Lublina, u blizini Kurówa, na rijeci Kurowki. Predstavlja administrativno središte komune (*[[gmina]]*) unutar Okruga Pulawi koji pripada Vojvodstvu Lublin. Ima 2188 stanovnika (prema popisu iz 2004).

## Ime
Iako naziv Końskowola na poljskom doslovno znači *Konjska volja*, naziv dolazi od izraza *[[Wola (naselje)|Wola]]* - koji se koristi za posebnu vrstu nasilja, te imena njegovog vlasnika - Jan z Konina (Jan Koniński). Naziv Konińskawola se prvi put spominje 1442.

## Historija
Selo je vjerojatno osnovano u 14. vijeku pod nazivom Witowska Wola. Kasnije je postalo Konińskawola, da bi današnji naziv dobilo u 19. vijek.

8.6. 1532. je dobilo gradsku povelju. Kao privatni grad, Końskowola je služio kao tržnica prehrambenim proizvodima za okolno područje. Tamo su bile osnovane i neke tekstilne manufakture. U naselje su dolazili mnogi imigranti iz Poljske i drugdje; između ostalih i iz Saksonije.

Otada je imao dijelio historiju regije. Nakon treće podjele Poljske godine 1795. anektiran je od Austrije. Godine 1809. je postao dio Velikog varšavskog vojvdostva, da bi postao dio Kraljevine Poljske godine 1815. Nakon Januarskog ustanka godine 1870. grad je zauvijek izgubio gradsku povelju. Za vrijeme Ruske revolucije 1905. godine, u njemu su održani mnogi štrajkovi i demonstracije solidarnosti. Od 1918. grad je ponovno dio Poljske.

Na početku drugog svjetskog rata 15.9. 1939. naselje Końskowola su zauzele i okupriale njemačke grupe. Tokom rata Nijemci su u naselju podigli zarobljenički logor te logor za robovsku radnu snagu. Zarobljenički logor je ubrzo zatvoren, ali je radni logor nastavio raditi do 1943. Zatvorenici su radili za Nijemce na imanjima, gradilištu cesta i željeznica.

U naselju je sagrađen geto u kome su smješeteni mnogi Židovi uključujći i Židove iz Slovačke. Dana 8.5. 1942., nacisti su proveli akciju (*Aktion*) u kojoj su mnogi Židovi pohvatanai i odvedeni u nacistički logor za uništenje u Sobiboru. U oktobru 1942. stanovništvo geta je likvidirano. U masakru koji je proveo njemački Rezervni policijski bataljon br. 101, oko 800-1000 Židova, uključujući žene i djecu, odvedeni su u obližnju šumu i poubijani. Preostali stanovnici geta su odvedeni u drugi logor.

S dolaskom snaga Crvene armije u ljeto 1944. Nijemci su planirani zapalii grad. Dana 25.7. 1944. njemačke okupacijske snage su se sukobile s borcima podzemne poljske Domovinske armije, kojima su se pridružili partizani iz Bataliony Chłopskie. S dolaskom sovjetskih trupa, naselje je konačno oslobođeno.

## Turizam
Među turističkim atrakcijama u naselju je katolička crkva (restaurirana oko 1670. pod vodstvom Tylmana van Gamerena) s grobovima porodica Opaliński i Lubomirski. Postoji još jedna katolička crkva, sagrađena 1613. u stilu "Lublinske renessanse", čiji je primjer uz Konskowolu i crkva u gradiću Kazimierz Dolny. Također postoje ostaci luteranskog groblja.

Końskowola je također poznata kao mjesto smrti poljskih pjesnika kao što su Franciszek Dionizy Kniaźnin i Franciszek Zabłocki.

## Vanjske veze

* Końskowola za vrijme rata - slike 
* Historija Końskowole
Cristian Mungiu

**Kristijan Munđu** (rum. Cristian Mungiu) je rumunski filmski reditelj rođen 27. aprila 1968. u Jašiju. Posle studija engleske književnosti na Jašijskom univerzitetu, radio je nekoliko godina kao nastavnik i novinar. Posle toga, upisuje se na Univerzitet za film u Bukureštu gde započinje studije filmske režije. Diplomirao je 1998.

Posle diplomiranja, Munđu je snimio nekoliko kratkih filmova. Prvi film, „Zapad“ (*Occident*) iz 2002. dobio je pozitivne ocene kritike i nekoliko nagrada na filmskim festivalima. Za taj film je dobio nagradu za debitantski film na filmskom festivalu u Kanu 2002. godine,

Godine 2007. Munđu je režirao i napisao scenario za film „4 meseca, 3 nedelje i 2 dana“ koji je dobio nagradu Zlatna palma na 60. Kanskom filmskom festivalu.

## Vanjske veze