open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amfoternost

**Amfoternost** (stgrč. ἀμφοτέρως - *amfotéros* = na obje vrste) u hemiji predstavlja osobinu onih supstanci koje mogu reagovati i kao kiseline i kao baze.

Mnogi metali kao što je cink, kalaj, olovo, aluminijum i berilijum i mnogi metaloidi imaju amfoterne okside ili hidrokside.

Druga klasa amfoternih supstanci su amfiprotični molekuli koji mogu i donirati i prihvatiti proton. Primjeri takvih supstanci su aminokiseline i proteini, koji imaju amino i karboksilne grupe, kao i samojonozirajuća jedinjenja kao što je voda i amonijak. 

Amfoliti su molekuli koji istovremeno sadrže i kisele i bazne grupe i uzlavnom postoje kao cviterjoni pri određenom opsegu pH vrijednosti. pH vrijednost pri kojoj je prosječno naelektrisanje nula se zove izoelektrična tačka molekula. Amfoliti se koriste kako bi se uspostavio stabilni pH gradijent pri upotrebi u izoelektričnom fokusiranju. 

## Amfoterni oksidi i hidroksidi
Cink-oksid reaguje različito u zavisnosti od pH vrijednosti rastvora:
* U kiselinama: ZnO + 2H+ → Zn2+ + H2O
* U bazama: ZnO + H2O + 2OH- → [Zn(OH)4]2-
Ovaj efekat se meže koristiti da se razdvoje različiti katjoni kao što je cink od mangana.

Aluminijum-hidroksid se takođe ponaša slično:
* Ponaša se kao baza (neutralizuje se u kiselini): Al(OH)3 + 3HCl → AlCl3 + 3H2O
* Ponaša se kao kiselina (neutralizuje se u bazi): Al(OH)3 + NaOH → Na[Al(OH)4]

Drugi primjeri uključuju:
* Berilijum-hidrosid:
** Sa kiselinom: Be(OH)2 + 2HCl → BeCl2 + 2H2O
** Sa bazom: Be(OH)2 + 2NaOH → Na2Be(OH)4 
* Aluminijum-oksid:
** Sa kiselinom: Al2O3 + 3 H2O + 6 H3O+(aq) → 2 [Al(H2O)6]3+(aq) 
** Sa bazom: Al2O3 + 3 H2O + 2 OH-(aq) → 2 [Al(OH)4]-(aq)
* Olovo-oksid:
** Sa kiselinom: PbO + 2HCl → PbCl2 + H2O
** Sa bazom: PbO + Ca(OH)2 +H2O → Ca2+[Pb(OH)4]2-

Elementi koji takođe formiraju amfoterne okside su: Si, Ti, V, Fe, Co, Ge, Zr, Ag, Sn, Au.

## Amfiprotični molekuli
Prema Bronsted-Lorijevoj teoriji kiselina i baza kiseline su donori protona a baze su akceptori protona. Amfiprotični molekul ili jon može ili donirati ili prihvatiti proton to jest ponaša se i kao kiselina i kao baza. Voda, aminokiseline, joni bikarbonata i joni hidrogen sulfata su česti primjeri amfiprotičnih vrsta. Pošto mogu donirati proton amfiprotične kiseline sadrže atom vodonika. Pošto se mogu ponašati i kao kiseline i kao baze one se amfoterne.

### Primjeri
Česti primjer amfiprotične supstance je jon hidrogen karbonata koji se može ponašati kao baza
:HCO3- + H3O+ → H2CO3 + H2O 
ili kao kiselina:
:HCO3- + OH- → CO32- + H2O
Stoga, efektivno može prihvatiti ili donirati proton. 
Voda je najčešći primjer koja se ponaša kao baza kada reaguje sa sa kiselinom kao što je hlorovodonična kiselina:
:H2O + HCl → H3O+ + Cl-,
i koja se ponaša kao kiselina kada reaguje sa bazom kao što je amonijak:
H2O + NH3 → NH4+ + OH-

## Reference

## Vanjske veze
Izoleucin

**Izoleucin** (**Ile**, **I**) je esencijalna aminokiselina (ljudsko telo je ne može sintetizovati). sa formulom CH3CH2CH2(CH3)CHNH2COOH, i formalnim imenom 2-amin-3-metil-pentatonska kiselina. Njeni kodoni su AUU, AUC i AUA.

Izoleucin se sintetizuje u biljkama i mikroorganizmima u nekoliko koraka počevši od piruvata i alfa-ketoglutarata.

Bogat izvor izoleucina u prehrani su jaja, piletina, svinjetina, bravetina, soja, sir i mleko.

## Reference

## Vanjske veze

* Bionet škola 
*
Piave

Rijeka **Piave** je 220&nbsp;km duga rijeka u sjevernoj Italiji, koja teče od svog izvora kod poznatog skijališta Sappada u Karnijskim Alpama, u ravnice Veneta prema jugo zapadu. Rijeka uvire u Jadransko more kod ljetovališta Jesolo.

1809 godine, rijeka Piave bila je pozornica Prve bitke na Piavi za vrijeme Napoleonskih ratova, u kojem su udružene francusko-talijanske snage pobijedile austrijsku vojsku.

Posljednje godine a 1918, rijeka Piave je bila ponovno pozornica velike Druge bitke na Piavi, posljednjeg velikog napada austrougarske vojske na talijanskom frontu, koji unatoč velikim ljudskim gubicima od 200 000 poginulih nije uspio. Bitka kod rijeke Piave bila je odlučujuća bitka Prvog svjetskog rata na talijanskom frontu. Zbog toga Talijani rijeku Piave zovu *Sacro Fiume alla Patria* (Sveta rijeka Domovine).

## Vanjske veze

* Komitet za zaštitu rijeke Piave
* Muzej splavara rijeke Piave
Šljivovik (razvrstavanje)

**Šljivovik** može biti:

* Šljivovik (Svrljig), selo u opštini Svrljig.
* Šljivovik (Bela Palanka), selo u opštini Bela Palanka u Pirotskom okrugu.
Trifora

**Trifora** (od talijanskog: *trifora*) je tip prozorskog otvora.

To je prozorski otvor okomito podijeljen u tri jednaka dijela. Uobičajeno je razdvojen s dva stupa ili pilona (ili na neki drugi način). Stupovi su povezani u arkadu s tri luka. Ponekad su unutar tih lukova bili kojekakvi dekorativni elementi, djeteline s tri ili četiri lista.

Trifore su se koristile manje od bifora ili monofora, njihova uporaba krenula je od romanike, naročito su se koristile u gotici a vrlo malo u renesansi. Nakon toga trifore su gotovo zaboravljene, ponovno su se vratile u arhitekturu u 19. stoljeću, za vrijeme eklekticizma i ponovnog otkrića starih stilova (gotike i romanike)

Ovaj tip prozorskog okvira obično se koristio za veće otvore, gornjih katova. Trifore se najviše koristilo na završnim katovima tornjeva zvonika, veliki otvori trifora su na taj način olakšavali masu tornja, on je ugradnjom trifora postao lakši i prozračniji, i mogao doseći veće visine.

## Povezano
* Monofora
* Bifora
* Kvadrifora
Kvadrifora

**Kvadrifora** (od talijanskog: *quadrifora*) je tip prozorskog otvora.

To je prozorski otvor okomito podijeljen u četiri jednaka dijela. Uobičajeno je razdvojena s tri stupca ili stupa (ili na neki drugi način). Stupovi su povezani u arkadu s četiri luka. Ponekad su unutar tih lukova bili dekorativni elementi, amblemi, ili okrugle rupe.

Kvadrifore su se koristile znatno manje od bifora ili trifora, njihova uporaba krenula je od romanike, gotike i renesanse. Nakon toga je napuštena, pa se vratila u arhitekturu u 19. vijeku, za vrijeme eklekticizam i ponovnog otkrića starih stilova (gotike, renesanse...).

U usporedbi s triforama, ovaj tip prozorskog okvira obično se koristio za veće i kićenije otvore. Kvadrifore se najviše koristilo na završnim katovima tornjeva zvonika, veliki otvori kvadrifora su na taj način olakšavali masu tornja, on je izgledao (i bio) lakši i prozračniji, i mogao doseći veću visinu.

## Povezano
* Monofora
* Bifora
* Trifora
Šljivovik (Bela Palanka)

**Šljivovik** je naselje u Srbiji koje administrativno pripada opštini Bela Palanka u Pirotskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 263 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 391 stanovnika).

## Demografija
U naselju Šljivovik živi 251 punoletni stanovnik, a prosečna starost stanovništva iznosi 61,8 godina (60,0 kod muškaraca i 63,6 kod žena). U naselju ima 126 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,09.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Konjanička statua Marka Aurelija

**[[Konjanička statua]] [[Marko Aurelije|Marka Aurelija]]** je drevna rimska statua koja je bila izložena na Campidogliou u Rimu. Napravljena je od bronce i visoka 3,5&nbsp;m. Prikazuje cara Marka Aurelija čiji prikaz pokazuje dosta sličnosti sa ranijim statuama cara Augusta. Original statue se trenutno nalazi na Palazzo Nuovo gdje se provodi restauracija, dok se na Piazza del Campidoglio od 1981. nalazi suvremena replika.

Podignuta je 176. godine. Dio historičara vjeruje da nije prikazivala samo cara nego i pobijeđenog barbarskog vojskovođa kome Marko Aurelije svojom gestom daruje život. Predstavlja jedinu konjaničku statuu koja je preživjela iz rimskog doba; ostale su stradale od kasnijih generacija kršćana koji su u njima vidjeli paganske idole. Razlog za poštedu je bilo pogrešno mišljenje kako prikazuje prvog kršćanskog cara Konstantina Velikog. Od 8. vijeka je bila u Lateranskoj palači da bi na Piazza di Campidoglo bila premještena 1538. pod rukovodstvom Michelangela koji je za nju napravio novi pijedestal.

## Galerija

### Original

Datoteka:Equestrian statue of Marcus Aurelius (Rome).jpg
Datoteka:Statua Marco Aurelio Musei Capitolini Fronte.JPG
Datoteka:Statua Marco Aurelio Musei Capitolini Fronte2.JPG


### Replika

Datoteka:Rom Capitol Marc Aurel.jpg
Datoteka:Marco Aurelio copia campidoglio.jpg
Datoteka:Marco-Aurelio.jpg


## Vanjske veze

* Capitoline Museum
Oderzo

**Oderzo** () je grad i istoimena općina (*comune*) u sjevernoj Italiji koji administrativno pripada provinciji Treviso u regiji Venetu. Smješten je u središtu Venecijanske ravnice, oko 66&nbsp;km sjeveroistočno od Venecije. KrozOderzo teče rijeka Monticano, pritoka Livenze.

Središte grada (*centro storico*) je bogato ruševinama i arheološkim artefaktima koji svjedoče o važnosti grada u doba Rimskog Carstva.

## Gradovi-pobratimi
Oderzo je zbratimljen sa:
*  Pontremoli, Italija
*  Suffolk, SAD

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze

* Comune Oderzo
Meditacije

***Meditacije*** ili ***Razgovori sa samim sobom*** (, *Ta eis heauton*, "Samome sebi") je naziv za niz osobnih zapisa čiji je autor rimski car Marko Aurelije i u kojima on iznosi svoje shvaćanje stoičke filozofije.

Sastoji se od 12 knjiga napisanih na koine grčkom, a caru su služile kao svojevrsni filozofski dnevnik, odnosno uputstvo za vlastito duhovno usavršavanje. Na temelju detalja u tekstovima se smatra kako su napisani za vrijeme Markomanskih ratova, odnosno kada je Marko Aurelije bio na maršu sa svojom vojskom. Nije poznato da li je Marko Aurelije htio taj tekst objaviti, te zato nije poznat ni originalan naslov; *Meditacije*, *Samome sebi* ili *Razgovori sa samim sobom* su samo neki od naslova koji su dale kasnije generacije.

## Vanjske veze
* Multiple editions of the ''Meditations'' at the Internet Archive
* ''Τὰ εἰς ἑαυτόν'' , an online Greek version of the *Meditations* after A.S.L.Farquharson's publication
* ''The Meditations'', an online version at the Internet Classics Archive
* ''The Meditations of Marcus Aurelius'', an online version from The Harvard Classics series, published 1909-1914.
* ''Meditations'', an online version from Project Gutenberg (text is from *The Golden Book of Marcus Aurelius*, translated by Meric Casaubon, published 1906-1908.)
* Latin Version by J. M. Schulz (1802) 
* Audio recording of George Long's translation at LibriVox.org
* Modern translation and interpretations by Russel McNeil
Kostoboci

**Kostoboci** (latinske varijante: *Costobocae*, *Coisstoboci* ili *Castabocae*;  ili *Kostobokai*) je naziv za grupu drevnih plemena koja je početkom 1. milenijuma nastanjivala područje sjeverno od Crnog mora - od Karpata na zapadu do rijeke Don na istoku. Među Kostobocima je najpoznatiji njihov karpatski ogranak, koji suvremeni historičari nazivaju Karpatski Kostoboci, a koji je od oko 130. do 170. živio na području današnje sjeverne Moldavije i jugozapadna Ukrajine.

Dok se istočniji Kostoboci danas od historičara smatraju dijelom šire sarmatske grupe, dotle su Karpatski Kostoboci od strane Rimljana smatrani Dačanima, a što neki tumače njihovom asimilacijom preko kontakata sa Slobodnim Dačanima.

Karpatski Kostoboci su godine 170. koristeći zauzetost rimske vojske Markomanskim ratovima, odnosno kaos izazvan Antoninskom kugom prešli Dunav i nesmetano pustošili Balkan, prodrijevši duboko na jug u Grčku, sve do Eleuzine kraj Atene gdje su uništili hram posvećen Eleuzinskim misterijama. Nakon što se pregrupirala, rimska ih je vojska uspjela otjerati. Sljedeće godine su Rimljani pozvali vandalska plemena da unište Karpatske Kostoboce, što su oni i učinili. Ostali Kostoboci su ostali živjeti na području između Dnjestra i Dona do oko 400.

## Reference

## Povezano
* Carpi (narod)
* Dacia (rimska provincija)
* Slobodni Dačani
Apulej

**Apulei Madaurensis** odnosno **Apulej** iz Madaura u Numidiji, rođen je oko 125. g. n. e. Studirao je u Atini. Živeo je kao advokat u Rimu i Kartagini. Poznato delo mu je Metamorphoseon u 11 knjiga, docnije poznato kao Asinus Aureus.

To je roman u kome su ispričani doživljaji nekog Lucija koji je otišao u Tesaliju da se uputi u magiju ali je bio pretvoren u magarca i posle mnogih
doživljaja ponovo dobio ljudski lik. U roman je vešto umetnuto nekoliko pripovedaka - jonske novele (fabulae Milesiae) slične onima u Bokačovom Dekameronu i Balzakovim Contes drolatiques - među njima je i Pripovetka o Amoru i Psihi, koje je Lucije čuo u raznim prilikama i za koje su Apuleju kao izvor poslužile savremene mu, sada izgubljene, zbirke pripovedaka.

Pripovetku o Amoru i Psihi uzeo je iz Sizeninog prevoda Miletskih priča grčkog pisca Aristida koji je živeo oko 100. pne. Optužen zbog nekih vradžbina, koje su onda bile u modi Apulej je napisao Apologiju (Odbranu)

Pripovetku o Amoru i Psihi preveo je R. Marić, a čitave Metamorfoze A. Vilhar.
Cao Chun

**Cao Chun** (170–210) bio je kineski konjički oficir iz doba Tri kraljevstva, poznat po tome što je zajedno sa svojim bratom Cao Renom služio svom rođaku i sjevernjačkom gospodaru rata Cao Caou. Pod njegovom komadnom je bila Cao Caova elitna konjička jedinica &ndash; Tigrova i Leopardova konjica (虎豹骑) &ndash; ona se istakla u pohodima protiv Yuan Tana, Taduna i Liu Beija.

## Napomene

## Izvori
* 
* 
* 

## Povezano
* Tri kraljevstva
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*
* *[[Romansa Tri kraljevstva]]*
Guo Jia

**Guo Jia** (170–207), stilsko ime **Fengxiao** (奉孝), bio je kineski političar i velikodostojnik iz doba kraja dinastije Han. Karijeru je započeo u službi sjevernjačkog gospodara rata Yuan Shaoa, ali se razočarao zbog njegove neodlučnosti. Godine 196. je na preporuku Xu Juna prešao u službu Cao Caoa gdje će ostati do smrti. Postao je jedan od Cao Caovih ključnih suradnika i savjetnika, te mu se pripusuje veliki dio zasluga za Cao Caove pobjede nad suparničkim gospodarima rata Lü Buom i Yuan Shaom, kao i Tadunom, poglavicom Wuhuana.

## Izvori
*
Chen Deng

**Chen Deng** (170–208), stilsko ime **Yuan Long(元龍)**, bio je kineski vojskovođa i velikodostojnik iz doba Tri kraljevstva. Služio je sjevernjačkom gospodaru rata Cao Caou te se istakao obranom grada Kuangqi od južnjačkog gospodara rata Sun Cea.

## Povezano
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*
* *[[Romansa Tri kraljevstva]]*
Julija Domna

**Julija Domna** (rođena oko 170, umrla 217. godine) bila je žena cara Septimija Severa i majka careva Gete i Karakale. Bila je veoma uticajna tokom svog života. 

Kao i njena sestra Julija Meza, Julija Domna bila je kći Julija Basijana, sveštenika boga sunca Heliogabala, zaštitnika grada Emese u rimskoj provinciji Siriji

Tokom poznih 180tih godina, Julija Domna se udala za Septimija Severa. Po priči, Sever, tada upravnik Lugdunske Galije, posebno je tražio da mu ona bude žena, iako je nije poznavao, ni nju ni njenu porodicu. To je učino zato što se oslanjao na horoskop, koji je Juliji Domni predviđao da će biti kraljica. Iz toga braka rodili su se Karakala (188) i Geta (189). 

Kada je Septimije Sever postao car 193. godine i kada je krenuo u rat protiv Pescenija Nigera i Klodija Albina, Julija Domna je pratila svog muža u ratu na Istoku. Tada su se pojavili novci sa legendom *mater castrorum* (grubo prevedeno: "majka vojničkih logora"), što se odnosilo na Juliju Domnu. Od ranih dana Julija Domna je nosila titulu Avgusta.

Kao carica, Julija Domna je bila često meta intriga i sama je u njima učestvovala. Ipak, car je i dalje imao puno poverenje u svoju ženu i vodio ju je sa sobom kada je ratovao u Britaniji 208. godine. Kada je Septimije Sever 211. godine u Jorku, Julija Domna je pokušala da pomiri svoje sinove Karakalu i Getu. Oni su postali zajedno carevi, po odluci oca u testamentu. Ali, oni su nisu voleli i ubrzo je Karakala ubio Getu. 

U vreme samostalne Karakaline vlade, njegovi odnosi sa Julijom Domnom su bili komplikovani. Najverovatnije zbog toga što je i sam car bio umešan u bratoubistvo. Ipak, Julija Domna je pratila Karakalu u ratovima protiv Parćani 217. godine. Tokom ovog puta, Karakala je bio ubijen. Na vest o tome, Julija Domna je izvršila samoubistvo. Kasnije je bila deifikovana.
Pang De

**Pang De** (170-219) bio je kineski vojskovođa iz doba kraja dinastije Han i početka Tri kraljevstva. Za vrijeme karijere je služio brojne gospodare, uključujući carski dvor pod carem Lingom; snage provincije Liang pod Han Suijem i Ma Tengom; gospodara Hanzhonga Zhang Lua, i, na kraju, gospodara rata i kancelara Cao Caoa. Iako se Caou priključio kasnije od većine njegovih najvažnijih suradnika, Pang je postao poznat po odanosti iskazanoj kada se odbio predati neprijatelju poslije bitke kod Fanchenga.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
* Popis likova u Dynasty Warriors

## Napomene

## Reference
* Yu, Huan. *[[Kratka historija Weija]].* 
* 
* 
*
Zhang Ji (oficir)

:*Za pjesnika iz doba [[dinastija Tang|dinastije Tang]] v. [[Zhang Ji (pjesnikk)]].




*'Zhang Ji''' (170–223) bio je kineski vojskovođa iz doba Tri kraljevstva. Služio je sjevernjačkom gospodaru rata Cao Caou i zajedno sa Xiahou Yuanom obranio Chang'an za vrijeme bitke kod prijevoja Tong.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
Chen Zhen (dinastija Han)

**Chen Zhen** (170–235) bio je kineski velikodostojnik iz doba Tri kraljevstva. Karijeru je započeo kao sluga gospodara rata Yuan Shaoa, a kasnije je poovjeren njegovom potčinjenom Liu Beiju, koji ga je kasnije učinio ministrom.

## Povezano
* Tri kraljevstva
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*
* *[[Romansa Tri kraljevstva]]*
Poliptih

**Poliptih** (od grčkog πολύ *poli* "mnogo" + πτυχή *ptihē* "preklop") odnosi se na sliku ili reljef koji su složeni od više dijelova, ili tabli. Poliptih se ponekad zove i **Krilni oltar**. 

Poliptih može biti dvodijelni- diptih (dvodijelna slika), ili trodijelni - triptih, četvorodijelni - tetraptih, peterodjelni - pentaptih, šesterodijelni - heksaptih, i tako dalje ovisno o broju tabli od kojih je složen (heptaptih-7, oktaptih -8, enaptih-9, dekaptih-10).

Termin poliptih se koristi za označavanje svih višedijelnih slika. Kod većine poliptiha centralna tabla je veća i zove se "glavna tabla", dok se ostale table zovu "bočne table" ili "krila". Kod pojedinih oltarnih poliptiha se krilne table mogu postaviti na različite načine, tako se dobijaju različiti "prizori" ili "otvaranja".
Poliptisi imaju genezu od bizantinskih ikonostasa, a izuzetno su postali popularni za gotike i renesanse, većina poliptiha bila je napravljena kao pregrada ispred oltara - retabl u crkvama i katedralama. Formu poliptiha koristili su i japanski grafičari stila *ukiyo-e* u razdoblju Edo (17. - 18. st.)

Termin poliptih koristi se i za određene srednjovjekovne manuskripte, a posebno karolinške, u kojema su stupci na stranicama uokvireni tako da nalikuju na oltarne poliptihe. Poliptih se danas upotrebljava za oznaku svih višedjelnih slika, pa tako i stripova.

Neki od najslavnijih poliptiha:
* Poliptih Stefaneschi, oko 1320, rad Giotta
* Gentski oltar jedan od najslavnijih poliptiha braće van Eyck
* Isenheimski oltar, rad Matthias Grünewalda 
* *Poliptih Misericordia* (1445.–1462.) djelo Piero della Francesca
* *Poliptih Posljednjeg Suda* (oko 1445-1450) djelo Rogier van der Weydena divovskih dimenzija 215 cm × 560 cm
* *Poliptih svetog Augustina* (1470.) rad Perugina
* *Poliptih svetog Dominika* (1506.–08.) rad Lorenza Lotta
171.

__NOTOC__
Godina **171.** (**[[rimske brojke|CLXXI]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Severa i Herenijana** (ili, rjeđe, **godina 924. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 171. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* [[Markomanski ratovi]]: [[Rimsko Carstvo|Rimski]] car [[Marko Aurelije]] formira novu vojnu komandu pod imenom *praetentura Italiae et Alpium''. Grad Akvileja je deblokiran, a Markomani protjerani sa rimske teritorije.
* Markomanski ratovi: Marko Aurelije sklapa mirovni sporazum sa Kvadima i sarmatskim Jazigima. Germanska plemena Hazdinzi (Vandali) i Lakrinzi postaju rimskim saveznicima. 
* Armenija i Mezopotamija postaju protektoratima Rimskog Carstva.

## Rođenja
* Sima Lang, stariji brat Sima Yija (u. 217)

## Smrti
*
Sima Lang

**Sima Lang** (171–217) bio je kineski političar iz doba Tri kraljevstva. Njegov mlađi brat je bio znameniti državnik Sima Yi. Za vrijeme kraja dinastije Han braća su živjela u Luoyangu. Odatle su pobjegli nakon što je grad zauzeo gospodar rata Dong Zhuo. Sima Lang je prešao u službu gospodara rata Cao Caoa te postepeno napredovao u njegovoj službi. Kineski historijski izvori ga opisuju kao čovjeka koji je brinuo za obični narod te pokazivao veliku skromnost, ističući da je njegov brat sposobniji od njega. Godine 217. je sudjelovao u pohodu protiv države Wu, te se razbolio kada je u vojnom logoru izbila epidemija. Prema predaji, umro je zato što je vlastite zalihe lijekova podijelio bolesnim vojnicima i suborcima.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
Sima Yi

**Sima Yi** (179 - 7. septmebar 251) bio je kineski političar, vojskovođa i državnik iz doba Tri kraljevstva, koji je služio gospodara rata Cao Caoa, a potom njegove potomke u državi Cao Wei. U Cao Caovu službu je ušao relativno kasno i nevoljko, ali se sa vremenom istakao svojom vojničkom sposobnošću, postavši poznat po uspješnoj obrani države za vrijeme Zhuge Liangovih Sjevernih ekspedicija. Godine 249. je izveo dvorski prevrat kojim je de facto svrgnuo careve Cao Weija, učinivši ih svojim marionetama. Zahvaljujući tome su stvoreni uvjeti da njegov unuk Sima Yan osnuje novu dinastiju Jin koja će ujediniti Kinu. Sima Yan je, nakon proglašenja za cara, svom djedu posthumno dao titulu **Car Xuan od Jina**.

## Reference
* Fang Xuanling, *[[Knjiga Jina]]* vol. 1.
* Yu Huan, *[[Weilüe]]*.
* Luo Guanzhong, *[[Romansa Tri kraljevstva]]*.
* Sakaguchi, Wazumi (ed.) (2005) 坂口和澄・著 *Seishi Sangokushi Gunyu Meimeiden* 『正史三國志群雄銘銘傳』 Kojinsha:Tokyo.
* Watanabe, Seiichi (ed.) (2006) 渡辺精一・監修 *Moichidomanabitai Sangokushi* 『もう一度学びたい　三国志』 Seitosha:Tokyo.
172.

__NOTOC__
Godina **172.** (**[[rimske brojke|CLXXII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Scipiona i Maksima** (ili, rjeđe, **godina 925. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 172. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* U [[Kina|Kini]] posljednju (5.) godinu ere *Jianning* mijenja era *Xiping* [[dinastija Han|dinastije Han]].
* [[Markomanski ratovi]]: [[Rimsko Carstvo|Rimski]] car [[Marko Aurelije]] prelazi [[Dunav]] i napada teritoriju [[Markomani|Markomana]] kako bi ih trajno odvratio od daljih upada na rimsku teritoriju.
* [[Markomanski ratovi]]: [[Sarmati]] ponovno napadaju rimske teritorije na donjem toku Dunava.
* Kršćanski pisac [[Tacijan]] piše *Diatessaron*, vlastitu harmoniju četiri [[evanđelja]].
* [[Markomanski ratovi]]: Tzv. *Čudo u Moravskoj'', odnosno iznenadna provala oblaka koja je od strane Kvada opkoljene i žeđu iscrpljene rimske legionare izbavila od predaje i uništenja (ili 173). 
* Avidije Kasije, rimski guverner Sirije guši ustanak seljaka u Egiptu.
* Markomanski ratovi: Marko Aurelije počinje sklapati sporazume sa germanskim plemenima prema kojima bi ona, u zamjenu za mir, trebala naseliti rimske teritorije opustošene Antoninskom kugom.
* Montanizam se širi među kršćanima kroz Rimsko Carstvo.

## Rođenja
* Lu Su, savjetnik kineske Kraljevine Wu (u. 217)
* Ke Bineng, poglavica Xianbeija (u. 235)
* Zang Ba, kineski vojskovođa u službi Tao Qiana, Lü Bua i Cao Caoa
* Filostrat II iz Atene, grčki sofist (približni datum)

## Smrti
* Carica Dou Miao iz kineske dinastije Han
Diatessaron

***Diatessaron*** (, dia tessarōn "od četiri"; ) je tekst koji je sirijski kršćanski apologet Tacijan napisao između 160. i 175. te u kome je nastojao harmonizirati četiri evanđelja. U njemu su Evanđelje po Matiji, Marku, Luki i Ivanu sažeti u jedan kompaktni tekst koji daje cjelovitu priču. Tacijan je to postigao tako što je tekstove evanđelja kombinirao, odnosno poredao kronološki. Samo oko 56 stihova originalnih evanđelja nisu navedena u *Diatessaronu*, uglavnom rodoslovlja i *[[Pericope adulterae]]*.

*Diatessaron* je služio kao liturgijski tekst među sirijskim kršćanima sve do 5. vijeka kada ga je zamijenila Pešita, odnosno standardna sirijska verzija Biblije.

## Vanjske veze
* Early Christian Writings: *Diatessaron* e-text and commentaries.
* ''Ante-Nicene Fathers'' vol. IX: an English translation of an Arabic text, published at Rome in 1888.
* Quattuor Evangeliorum Consonantia  - The Latin harmony of the Gospels (1)
* Quattuor Evangeliorum Consonantia  - The Latin harmony of the Gospels (2)
* The Dura fragment of the Diatessaron (from the Internet Archive)
* Text of Arabic and Latin Translations of Diatessaron 
* Diatessaron wiki
Lu Su

**Lu Su** (172–217) bio je kineski političar i diplomat sa početka perioda Tri kraljevstva. Služio je južnjačkom gospodaru rata Sun Ceu, a kasnije kao savjetnik njegovom bratu Sun Quanu. Njegove diplomatske inicijative se smatraju zaslužnima za savez Sun Quana sa Liu Beijom koji je omogućio pobjedu nad Cao Caom u bitci kod Crvenih stijena.

## Reference

## Vanjske veze
* Lu Su's historical biography from the Three Kingdoms Online Wiki
Zang Ba

**Zang Ba** (druga polovica 2. vijeka - prva polovica 3. vijeka) bio je kineski vojskovođa iz doba kraja dinastije Han i početka Tri kraljevstva. Karijeru je započeo u službi Tao Qiana, potom Lü Bua i, konačno, Cao Caoa i njegovih nasljednika u državi Cao Wei. Godine rođenja i smrti mu nisu poznate, a posljednji zapis datira iz vremena cara Cao Ruija. Uglavnom je bio aktivan u oblasti Xuzhou te mnogo puta dobio titulu markiza. Posthumno je proglašen Gradonačelnikom prijestolnice (zhijinwu, 執金吾).

## Reference
Filostrat

**Filostrat** ili **Lucije Filostrat** (*Lucius Philostratus*, cca. 170 - 247) je bio grčki sofist rodom iz Atene poznat kao autor nekoliko važnih književnih djela sa kraja antičkog perioda. Otac mu se također zvao Filostrat i također bio poznat kao sofist. Vjeruje se da se doselio u Rim gdje je postao članom kružoka buduće carice Julije Domne. Za nju je napisao biografsko djelo *[[Život Apolonija iz Tijane]]*, poznato kao glavni izvor podataka o* [[Apolonije iz Tijane|Apoloniju iz Tijane]]*. Osim toga je napisao zbirku biografskih eseja *[[Životi sofista]]*, djelo Gymnasticus posvećeno Olimpijskim igrama i zbirku erotske poezije *Epistolae*.

## Vanjske veze
* Livius, Philostratus  Updates the preceding article with some ninety years of more recent research.
* Online Text: Philostratus, ''Life of Apollonius of Tyana''  translated by F. C. Conybeare
* Flavius Philostratus entry in historical sourcebook with fresh translations of excerpts from the *Life of Apollonius* by Mahlon H. Smith
Kebineng

**Kebineng** (172–235) je bio jedan od poglavica naroda Xianbei koji su živjeli sjeverno od Kine u doba Tri kraljevstva. On sam i njegov narod su ojačali nauštrb naroda Wuhuan, poraženih od strane kineskog gospodara rata Cao Caoa u bitci na planini Bijelog Vuka. Cao Cao je ispočetka Kebinenga i Xianbeije uzeo kao saveznike, te je Kebinengu pomagao u sukobu sa suparničkim poglavicom Budugenom. Kasnije je došlo do sukoba između Kebinenga i države Cao Wei koji nije prestao sve do Kebinengove smrti.

## Povezano
* Tri kraljevstva
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*
* *[[Romansa Tri kraljevstva]]*
Carica Dou Miao

**Carica Dou Miao** (竇妙) (? -172), formalno **Carica Huansi** (doslovno "savjesna i dubokoumna carica") je bila kineska carica iz dinastije Han. Titulu je dobila kao treća po redu supruga cara Huana. Nakon njegove smrti 168. je služila kao regentica njegovom nasljedniku caru Lingu, pri čemu su joj pomagali njen otac Dou Wu te konfucijanski učenjak Chen Fan (陳蕃). Kasnije iste godine je sukob Doua i Chena sa moćnim dvorskim eunusima doveo do dvorskog prevrata u kome su obojica ubijeni. Carica Dou Miao je nakon toga smještena u kućni pritvor, gdje je ostala do smrti.
Don't ask, don't tell

***Don't ask, don't tell*** (DADT, na engleskom doslovno: "Nemoj pitati, nemoj kazati") je kolokvijalni izraz za kadrovsku politiku oružanih snaga SAD u odnosu na homoseksualne i biseksualne osobe temeljenu na zakonu izglasanom 1993. godine koja je zvanično ukinuta 20. 9. 2011. Srž te politike je bila da se pripadnicima oružanih snaga zabranjuje otvoreno iskazivati svoju homoseksualnu orijentaciju, i to pod prijetnjom otpusta iz vojne službe; istovremeno je pretpostavljenima bilo zabranjeno istraživati seksualnu orijentaciju svojih potčinjenih. U praksi to znači da su homoseksualne osobe mogle služiti u američkim oružanim snagama, ali jedino pod uvjetom da nikome od svojih kolega i suboraca odaju da su homoseksualci.

Politika je uvedena krajem 1993. kao kompromis između predsjednika Billa Clintona - koji se zalagao za potpuno ukidanje zabrane služenja homoseksualaca u oružanim snagama - i tadašnje demokratske većine u Kongresu koja je nastojala održati dotadašnje zabrane. Formalno je uvedena Clintonovom uredbom, a nakon žestoke rasprave u kojoj su na Clintonovoj strani bile LGBT organizacije i lijevo krilo Demokratske stranke, a na strani Kongresa konzervativni političari, vjerske grupe, ali i vodeći oficiri koji su tvrdili da će biti narušen borbeni moral.

U godinama koje su slijedile DADT je bila predmetom oštrih kritika od strane lijeve i liberalno nastrojene javnosti, a nakon izbijanja ratova u Afganistanu i Iraku se koristio i argument da se SAD ne smije lišavati svojih vojnika iz tako "trivijalnih" razloga kao što je njihova seksualna orijentacija. Takvom stavu su se za vrijeme predsjedničke kampanje 2008. godine priklonili i svi demokratski kandidati, uključujući i Baracka Obamu koji je najavio ukidanje DADT kao dio svog programa. U decembru 2010. je Kongres izglasao zakon kojim se DADT službeno ukida. Politika je službeno ukinuta 20. 09. 2011. 

## Vanjske veze

*  – National Defense Authorization Act for Fiscal Year 1994
* Text of Don't Ask, Don't Tell Repeal Act of 2010 
* Department of Defense Directive 1304.26 - Qualification Standards for Enlistment, Appointment, and Induction
* Department of Defense Directive 1332.14  - Enlisted Administrative Separations
* Center for Military Readiness
*  – the policy concerning homosexuality in the armed forces
* Congressional Research Service (CRS): Reports regarding Gays and U.S. Military Policy
* Human Rights Campaign 
* Servicemembers Legal Defense Network
* Michael D. Palm Center 
* Blue Alliance – LGBT Alumni of the US Air Force Academy
* Knights Out – LGBT Alumni of the US Military Academy
* USNA Out – LGBT Alumni of the US Naval Academy 
* Thomasson v. Perry &nbsp;– The first test of "Don't ask, don't tell" to reach the Supreme Court was turned down without comment and without setting a precedent.
* - OutServe – An Underground Network of Active Duty/Guard/Reserve
* In Landmark Ruling, Judge Rules "Don’t Ask Don't Tell" Policy is Unconstitutional - video report by *[[Democracy Now!]]*
* **Podcast:** Why the American Medical Association (AMA) Supports the Repeal of Don't Ask, Don't Tell
173.

__NOTOC__
Godina **173.** (**[[rimske brojke|CXLXXIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Severa i Pompejana** (ili, rjeđe, **godina 926. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 173. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* [[Gnaeus Claudius Severus|Gnej Klaudije Sever]] i [[Claudius Pompeianus|Tiberije Klaudije Pompejan]] služe kao [[rimski konzul]]i. 
* [[11.6.]] – [[Markomanski ratovi]]: Nakon što su [[Kvadi]] prekršili [[171|prije dvije godine]] sklopljeni mirovni ugovor, [[Rimsko Carstvo|rimski]] car [[Marko Aurelije]], protiv njih pokreće pohod. Tokom njega [[grmljavinska oluja]] mu pomaže da izvojuje pobjedu u "čudu kiše" (li [[172]]).
* Nakon što je preuzeo kontrolu nad istočnim dijelom Carstva, rimski guverner [[Sirija|Sirije]] [[Avidije Kasije]] guši ustanak egipatskih pastira (*boukoloi'').

## Rođenja
* Mi Heng (u. 200)
* Yuan Tan, najstariji sin Yuan Shaoa (u. 205)
* Liu Qi, sin Liu Biaoa (u. 209)
* Sun Ben, nećak Sun Jiana (u. 209)
* Maksimin Tračanin, rimski car (u. 238)

## Smrti
*
Tomislav Merčep

**Tomislav Merčep** (Borovo Naselje, 28. 9. 1952. - Zagreb, 16. studenog 2020.) je hrvatski desničarski političar i osuđeni ratni zločinac, komandant paravojne formacije za vrijeme rata u Hrvatskoj.

## Biografija
Osnovnu je školu završio u rodnom Borovu Naselju, a srednju i Višu građevinsku školu u susjednom Vukovaru. Prvi put za Tomislava Merčepa u hrvatskoj javnosti čuje se 1990. godine kada je kao kandidat HDZ-a (Hrvatske Demokratske Zajednice) na prvim višestranačkim izborima ušao u vukovarsku gradsku vladu i postao sekretar narodne obrane. U vrijeme prvih predratnih napetosti veoma je aktivan - organizira seoske straže i nabavlja oružje, smjenjuje sve direktore tvornica, preuzima radiostanicu i postaje praktički prvi čovjek policije. Nakon glasina o specifičnim ispitivanjima u podrumu Policijske uprave i tajanstvenim nestancima ljudi, sredinom kolovoza uhićuje ga skupina njegovih suradnika, ali je uskoro pušten i s obitelji odlazi u Zagreb, tjedan dana prije početka napada na Vukovar.

Uskoro je imenovan za savjetnika ministra unutarnjih poslova, te dobiva dvoetažni stan na Jarunu. Na tom je mjestu organizirao policijsku jedinicu čiji su pripadnici sudjelovali u nizu zločina protiv građana srpske nacionalnosti, uključujući i ubojstva na Pakračkoj Poljani, u Zagrebu i Gospiću. O njegovim izletima na ratišta uskoro počinju stizati i izvješća međunarodnih tijela i humanitarnih organizacija. Nakon što je u kolovozu 1992. poražen na izborima za Zastupnički dom Sabora, godinu dana kasnije uspio je ući u Županijski dom. Godine 1995. je postao predsjednikom Udruženja hrvatskh dragovoljaca Domovinskog rata (UHDDR), jedne od najutjecajnijih veteranskih organizacija u Hrvatskoj.

Na Trećem saboru HDZ-a ga je predsjednik Tuđman optužio za stvaranje tajnih terorističkih organizacija, a nakon toga je odstupio iz HDZ-a. 3. ožujka 1997. je dao ostavku na mjesto savjetnika u Ministarstvu unutarnjih poslova. Nezadovoljan listama HDZ-a za izbore u Podunavlju sastavlja svoju listu s kojom osvaja dva mandata u vukovarskoj skupštini. Nešto kasnije osnovat će i vlastitu stranku - Hrvatsku pučku stranku (HPS). Kao kandidat HPS je sudjelovao i na predsjedničkim izborima 2000. osvojivši 0,85 % glasova.

Optužbe protiv Merčepa - koje su se uglavnom temeljile na iskazima međunarodnih organizacija - dobile su na težini kada je 1997. jedan Miro Bajramović, jedan od pripadnika njegove jedinice, dao iskaz tjedniku *[[Feral Tribune]]*. Početkom 2000-ih se špekuliralo da će protiv Merčepa optužnice podignuti Haški sud, ali se to nije dogodilo. Tek u decembru 2010., nedugo nakon što je Amnesty International službenim priopćenjem potakao hrvatske vlasti da započnu istagu, Merčep je uhićen i pritvoren.

2016. je nepravomoćno proglašen krivim za ratne zločine i osuđen na kaznu od pet i pol godina zatvora. Početkom 2018. ustavni sud je potvrdio presudu na 7 godina zatvora zbog povezanosti s ratnim zločinom u Pakračkoj Poljani.

## Vanjske veze
* Biography
Razi

**Razi** ili izvorno **Abu Bakr Muhamed ibn Zakarija al-Razi** (; Rej, Iran, oko 865. - Rej, oko 925.) je bio perzijski ljekar, filozof i polimat koji je djelovao u bolnicama u Reju i Bagdadu. Njemu se pripisuju brojna prva otkrića u medicinskim istraživanjima, bolničkoj njezi i hemiji. Među njima su otkriće razlike između malih boginja i krzamaka, otkriće mnogobrojnih jedinjenja i osnovnih elemenata u hemijskim spojevima uključujući alkohol i kerozin među ostalima.

## Biografija

Rodio se u gradu Reju, nedaleko današnjeg Teherana. Stekao je široko obrazovanje u brojnim znanostima, a bavio se i pjesništvom i glazbom. Oko 895. godine, posjetio je Bagdad i posvetio se medicini. Medicina ga je približila alkemiji pa se, osim liječenja i njege bolesnika, bavio alkemijom, pišući knjige o njoj. Međutim, pri proučavanju alkemije, odbacio je mistiku i okultizam, rukovodeći se opažanjem i činjenicama, pri čemu je dao znatan doprinos kemiji.

Stekavši veliki ugled kao ljekar, mnogo je vremena proveo putujući i pružajući ljudima svoje medicinske usluge. Bio je zagovoravač eksperimentalne medicine od samog početka i smatran je, isto tako, prvim pedijatrom (napisao je knjigu o dječijim bolestima). Izvodio je eksperimente sa operacijama nerva i mozga i ubraja se među pionire u toj oblasti. Isto tako, klinički je opisao razliku između malih boginja i velikih boginja. Njegova razlikovanja bolesti su revolucionarna za to doba.

## Djela

Među najplodnijim je perzijskim piscima i najvećim liječnicima; napisao je oko 150 medicinskih, alkemijskih i filozofskih djela. Najvažnije od tih djela je *Kitab al-havi*, golema medicinska enciklopedija sastavljana na osnovi ulomaka iz 226 djela raznih grčkih i arapskih medicinskih autora, ali u kojoj se nalaze i vlastita opažanja. Mnogo je poznatija pod latinskim imenom *Continens*, a bila je jedan od najvažnijih udžbenika na europskim medicinskim fakultetima.

Drugo njegovo veće djelo, *Kitab al-Mansuri*, kompendij je cjelokupne medicine u 10 knjiga.

Napisao je i dvije alkemijske knjige:
* "Knjiga tajni" (*Kitab al-asrar*), koja je prevedena na Zapadu u 12. stoljeću kao *Liber Ebu Baccher er Rasi*.
* "Knjiga tajne nad tajnama" (*Kitab sir al-asrar*).

Razi je prvi priredio sumpornu kiselinu, a u fizici je hidrostatičkom vagom ispitivao specifične težine.

## Napomene


## Literatura

* *Grdenić, Drago, Alkemija, Zagreb, 2003.* 
* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. I, Zagreb, 2005.*
Kip slobode

**Kip slobode** () je spomenik u Njujorku poznat i pod nazivom „Sloboda osvetljava svet“ (). Visok je 46,5 m, čemu treba dodati i 46,9 m visoko postolje. Nalazi se na ostrvu Liberty i predstavlja francuski poklon Sjedinjenim Američkim Državama kao čin prijateljstva 1886. godine. Skulptor spomenika je Frederik Bartoldi, a unutrašnju konstrukciju je izradio čuveni inženjer Gistav Ajfel (projektant Ajfelove kule).

## Opis
Kip je visok 46 m sa 47 metarskim postoljem, tako da se vrh nalazi na 93 metara visine iznad zemlje. Kip je težak 205 tona. U obimu je kip 10,6 metara, usta su široka 91 centimetar, a kažiprst je dugačak 2,4 metara. Kruna sa 7 zrakova je simbol slobode koju treba da žari kroz sedam mora u sedam kontinenata. Noseću konstrukciju Kipa slobode predložio i konsrtuisao je francuski građevinar pored ostalog i konstruktor pariske Ajfelove kule Gistav Ajfel.

Najpre je vajar Frederik Bartoldi predložio mali glineni model u visini dospelog čoveka. Drugi model je bio visine 3 metra. Treći model je bio četiri puta manji od kipa u prirodnoj veličini. Četvrti model je bio u prirodnoj stvarnoj veličini. Po modelu je bila odlivena skulptura u bakru. Gotova skulptura je predata američkoj ambasadi i bila je rastavljena na delove i dopremljena je francuskim brodom u Njujork. U Njujorku je sastavljanje trajalo dve godine.

Vremenom je kip postao simbol Amerike. Tokom veka koji je prošao došlo je do velikih oštećenja skulpture i rekonstruisana je zahvaljujući javnom dobrovoljnom prihodu sredstava za rekonstrukciju skulpture.

Godine 1984. Kip slobode je uvršten u kulturnu baštinu UNESCO-a.

## Vanjske veze

* Statue of Liberty National Monument The official Historical Site handbook.
* Statue of Liberty National Monument  Visitor information.
* PBS documentary about statue of liberty
* American Classic: Lady Liberty  - slideshow by Life magazine
* The Statue of Liberty article by Alexandra Kollontay, 1916.
* Historical Information and Photographs
* Gallery Images of the Statue of Liberty 
* Harper's Weekly cartoon on construction of the Statue of Liberty pedestal (NY Times 5/2/1885 On This Day citation)
* Statue of Liberty-Ellis Island Foundation Fun facts, children's picture contest, and other information on the foundation.
Empire State Building

**Empire State Building** je neboder u New Yorku. Zgrada ima 102 kata, a dizajnirali su je arhitekti Shreve, Lamb i Herman. Izgrađena je 1931. godine. Zgrada je dobila ime po nadimku države New York i trenutno je najveća zgrada u New Yorku. Američko udruženje građevinara proglasilo je Empire State Building jednim od sedam modernih svjetskih čuda. Zgrada također pripada Svjetskoj federaciji velikih zgrada, a od 1931. do 1972. godine bila je najviša zgrada na svijetu.

## Reference
Nicolas Flamel (Harry Potter)

**Nicolas Flamel** (cca. 1326. - cca. 1992.) alkemičar, jedini poznati tvorac kamena mudraca, legendarne supstancije koja ima moć pretvoriti svaku kovinu u čisto zlato, a proizvodi i eliksir života koji čini besmrtnim onoga koji ga pije. Nicolas Flamel svoj je 665. rođendan proslavio godinu dana prije radnje knjige Harry Potter i kamen mudraca. Živi sa svojom suprugom Perenellom, koja ima 658 godina, mirnim životom u Devonu. Osobno se nijednom ne pojavljuje u knjizi.

Flamel je prijatelj Albusa Dumbledora te su zajedno zaključili da Kamen mora biti uništen jer je postao meta Lorda Voldemorta, njegov način da dostigne besmrtnost. Dumbledore je potvrdio Harryju da će Flamel umrijeti, pošto kamen bude uništen, ali mu je ostalo dovoljno eliksira da sredi svoje račune.

J.K. Rowling lik Nicolasa Flamela bazira na stvarnoj osobi; francuskom alkemičaru koji je živio u 15. stoljeću u Parizu.
Njegov život nije nikakav mit, a njegova kuća u ulici Montmorency broj 51 sagrađena 1407. još uvijek stoji. Kažu da je pronašao kamen mudraca, koji bilo koji metal pretvara u zlato i stvara eliksir života te da je sa svojom ženom Perenellom postigao besmrtnost. O tome svjedoči i njegova prazna grobnica.

## Vanjske veze
* Nicolas Flamel na vanjskoj Harry Potter Wiki
Vaporetto

**Vaporetto** je venecijanski vodeni autobus. Vaporetti su brodovi koji voze po dnevnom rasporedu i utvrđenim lokalnim linijama u Veneciji i obližnjim otocima Lido, Murano i Burano u laguni.

Ime *vaporetto* na talijanskom znači jedan brod koji služi za javni transport, *vaporetti* su množina te imenice. U doslovnom prijevodu znači mali parobrod jer su prvi venecijanski brodovi za prijevoz putnika bili na paru. Vaporettima upravljava *Azienda Consorzio Trasporti Veneziana* (ACTV), venecijansko poduzeće za javni prijevoz.

ACTV osigurava 24 satni prijevoz po kanalima Venecije, s različitom učestalošću, koje ovise o linijama. Najfrekventnija je linija 1, koja prometuje po Canal Grandeu između Piazale Roma i Trga sv.Marka. Nekoliko linija prometuju isključivo u ljetnom periodu od aprila do oktobra. ACTV prodaje dnevne karte koje vrijede za 12 odnosno 72 sata.

## Izvori

## Vanjske veze

* Službene stranice venecijanskog Vaporetta
* Prodaja karata za Vaporetto 
* Raspored vožnje
* Raspored linija
Torre dell'Orologio

**Torre dell'orologio** (hrvatskosrpski jezik: **Toranj sa satom**) nalazi se na Trgu svetog Marka u Veneciji, odmah do zgrade Procuratie Vecchie. Na tom objektu nalazi se najpoznatiji sat u gradu (zvan *Torre dell'Mori*). U središnjem dijelu zgrade, kroz prva dva kata vodi veliki prolaz na glavnu trgovačku ulicu *Merceria*, koja od vjerskog centra (Trga sv. Marka vodi do trgovačkog centra grada Rialta.

## Historija građevine
Toranj sa satom izgrađen je da zorno pokaže bogatstvo Mletačke republike i grada Venecije, ali i da bude pomoć mornarima na Canalu Grande da znaju rasporediti svoje vožnje.

Zgradu je projektirao Mauro Codussi, izgrađena je između 1496. i 1499. Ima pet vertikalnih niša, od kojih je središnja sa satom najšira. U ovoj niši je široki prolaz visok dvije etaže, iznad njega smješten je veliki sat, iznad na slijedećoj etaži je ovalni balkon s kipom Majke Božje s djetetom, a povrh njih je etaža s balkonom i mramornom statuom krilatog lava (simbolom sv.Marka) na plavoj pozadini noćnog neba osutog zlatnim zvijezdama. Na samom vrhu su dvije brončane stautue *Mora* (maora) koji simbolički prikazuju mitološke gigante, oni na puni sat udaraju u veliko brončano zvono u sredini.

Satni mehanizam, je iz 1499. tokom stoljeća je višeskratno restauriran, on pokreće veliki mehanizam koji se sastoji od nekoliko koncentričnih brojčanika. Najudaljeniji vanjski prikazuje brojeve od 1 do 24 (rimski brojevi), kazaljka za prikazom punog sata je simbolički prikaz nasmijanog Sunca. Manji unutrašnji brojčanik prikazuje dvanaest pozlaćenih znakova zodijak na plavoj emajliranoj pozadini. Unutarnji brojčanik prikazuje Mjesečeve mijene i Sunce.

Mehanizam također pokreće i figure na balkonu iznad sata, gdje je niša s Majkom Božjom i malim Isusom između dva panoa; lijevi pokazuje točni sat u rimskim brojevima, a drugi desni minute u arapskim brojevima. Samo na dan Bogojavljenje 6. januara, satni mehanizam pokreće kipove Sveta tri kralja koji prođu kao svečana procesija ispred scene.

Arhitekt Giorgio Massari je 1755. godine dogradio završne katove iznad terase, od tad zgrada nije mijenjana.

## Izvori

## Vanjske veze

* Službene stranice Torre dell'orologio
* Podatci o tornju sa satom
Sindrom kuvane žabe

**Sindrom kuvane žabe** je izraz koji se koristi za situaciju kada neka osoba živi u uslovima koji bi trebalo da budu neprihvatljivi ili neizdrživi za nju, ali ona to ne primećuje zato što je u tu situaciju dospela postepeno, privikavajući se na svaku pojedinačnu promenu, a ne naglo.

## Ponašanje žabe

Pretpostavka je da bi žaba ubačena u posudu ispunjenu vrelom vodom odmah iz nje iskočila. Ukoliko bi se pak žaba ubacila u posudu ispunjenu hladnom vodom, ona bi tu ostala. Ako bismo tu vodu potom zagrevali veoma lagano i postepeno, žaba bi u vodi ostala i bila bi skuvana.

Takvo mišljenje se temelji na nekoliko naučnih eksperimenata provedenih na žabama u 19. veku , dok neki od modernih istraživača to osporavaju.
 
## Izvori

## Vanjske veze
* Boiled-frog , page at The Atlantic's website, maintained by James Fallows, that tracks prominent usage of this metaphor
Agrarizam

**Agrarizam** ili **agrarijanstvo**, rjeđe **ruralizam**, je izraz koji u najširem smislu označava socijalna društvenu ili političku filozofiju, odnosno uvjerenje kako je život na selu, odnosno ekonomija bazirana na poljoprivredi moralno superiorniji životu u gradu, odnosno ekonomiji temeljenoj na industiji i bankarstvu.

Pored toga, agrarizam može biti pojam kojim se označavaju razni društveni pokreti koji za cilj imaju "pravedniju" raspodjelu poljoprivrednih resursa, prije svega zemljišta, odnosno pokreti koji se zalažu za agrarnu reformu. U većini razvijenih zemalja, gdje je ruralno stanovništvo čini manjinu, "agrarizam" se sve manje koristi u tom smislu; umjesto toga se koristi za ideologiju, odnosno zajednički naziv za agrarne, odnosno zemljoradničke političke stranke koje nastoje zastupati interese ruralnog stanovništva.

## Vanjske veze
* "Agrarianism"  in *American Conservatism: An Encyclopedia*
* "Agrarian Valhalla: The Vanderbilt 12 and Beyond"  by Joseph Scotchie, *Southern Events*
* Writings of a Deliberate Agrarian
* The New Agrarian
* Agraripedia
Ivo Padovan

**Ivo Padovan** (Blato na Korčuli, 11. veljače 1922. - Zagreb, 19. prosinca 2010.) je bio hrvatski liječnik, poznat kao osnivač Lige za borbu protiv raka i Instituta za tumore, te kao dugogodišnji potpredsjednik, a kasnije i predsjednik HAZU od 1998. do 2003.

Medicinu je diplomirao 1947. a godine 1952. stekao doktorat na Sveučilištu u Zagrebu. Na Medicinskom fakultetu u Zagrebu je predavao otorinolaringologiju.
Jelko Kacin

**Jelko Kacin** (rođen 26.11.1955. u Celju) je slovenački političar i predstavnik u Evropskom parlamentu. Za vreme rata u Sloveniji 1991. je bio ministar informisanja, a neposredno pre njega je osnovao Slovensku tiskovnu agenciju (STA). Nije više na poziciji Specijalnog izaslanika Evropske unije za Balkan. Bio je predsednik Liberalne demokratije Slovenije. Nije prošao na majskim izborima za EU parlament. Takođe nije prošao na junskim izborima za državni parlament Republike Slovenije.

## Vanjske veze

* Evropski parlament
* LDS