open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Moderna galerija

**Moderna galerija** je muzej u Zagrebu. Smješten je u palači Vranyczany na adresi Hebrangova 1. U muzeju se nalazi stalni postav slikarstva i kiparstva, većinom djela hrvatskih umjetnika 19. i 20. stoljeća.

Galerija sadrži neke od najznačajnijih radova umjetnika tog razdoblja. Zastupljeni autori su: Vjekoslav Karas, Vlaho Bukovac, Miroslav Kraljević, Josip Račić, Vladimir Becić, Jozo Kljaković, Ferdo Kovačević, Tomislav Krizman, Celestin Medović, Mirko Rački, Milivoj Uzelac, Bela Čikoš Sesija i dr.

Moderna galerija je osnovana 1905. godine, u početku u sklopu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. U sastavu Moderne galerije danas djeluje i manja galerija "Studio Josip Račić", u Margaretskoj ulici 3. Osim stalnog postava u Modernoj galeriji se nalazi knjižnica, restauratorska radionica, muzejska trgovina i kafić.

Moderna galerija, jedna od najvažnijih zagrebačkih kulturnih ustanova, smještena je u reprezentativnim prostorijama bivše palače Vranicani, tik do Strossmayerove galerije. Prijedlog o osnivanju Moderne galerije dao je mnogo godina prije njezina otvaranja Iso Kršnjavi, no ostvarenje prijedloga bilo je ometano mnogim teškoćama. Tek prvih godina 20. stoljeća počeli su se skupljati radovi za buduću galeriju. Među prvima otkupljena su djela Meštrovića i Račkoga. Nekoliko godina poslije, 1909. zamisao o galeriji je ostvarena.

Muzej za umjetnost i obrt dao je nekoliko prostorija Hrvatskomu društvu umjetnosti Strossmayer, unutar kojih je Moderna galerija počela rad. Kada je godine 1919. muzej postao samostalnom ustanovom, izdvojenom iz Obrtne škole, ustupio je drugi kat svoje zgrade Modernoj galeriji, koja se otada počela naglo razvijati i obogaćivati. Tu je nastao i prvi stalni postav što ga je uredio Ljubo Babić. Fond radova galerije stalno se povećavao. Obuhvaćao je sva najvažnija hrvatska imena od polovice 19. stoljeća do toga vremena pa su postale prijeko potrebne veće i pogodnije prostorije, koje su dobivene 16. svibnja 1934.

16. svibnja 1934. godine otvorena je Moderna galerija u Zagrebu zahvaljujući nastojanjima članova Hrvatskoga društva umjetnosti Strossmayer, a otvorio ju je tadašnji predsjednik Hrvatskoga društva umjetnosti dr. Svetozar Ritting. Bio je to važan kulturni događaj za Zagreb pa se svečanost otvorenja prenosila i preko radija.

## Literatura
*Dolores Ivanuša: *Palača baruna Ljudevita Vranyczanyja-Dobrinovića u Zagrebu*, Zagreb, 2005.

## Vanjske veze

* Muzejski dokumentacijski centar
Hrvatski muzej arhitekture HAZU

**Hrvatski muzej arhitekture** u Zagrebu osnovan je 1995. proširenjem djelatnosti Kabineta za arhitekturu i urbanizam Razreda za likovne umjetnosti čija je bogata zbirka arhivalija postala inicijalna zbirka Muzeja.

## Djelatnost
Muzej se sustavno bavi prikupljanjem, pohranom i istraživanjem relevantne dokumentacije i podataka iz povijesti hrvatske arhitekture. Poseban je naglasak na prikupljanju građe iz razdoblja moderne, to jest od kraja prošloga stoljeća do danas.

## Građa
U okviru pojedinih arhivskih cjelina čuvaju se nacrti mnogih arhitekata. Zbirka danas ima oko 18.000 komada različitih arhivalija: nacrta, crteža, modela, fotografija, dijapozitiva, korespondencije i ostalih dokumenata vezanih uz povijest hrvatske arhitekture. Sva građa koju Muzej čuva sustavno se informatički obrađuje i dostupna je svim istraživačima.

Muzej nema stalnoga postava, nego se organiziraju povremene izložbe kojima se muzejskoj publici predstavlja fundus Muzeja i relevantna arhitektonska produkcija pojedinih autora ili razdoblja.

Muzej se isto tako bavi predstavljanjem suvremenoga arhitektonskoga stvaralaštva i razvijanjem kulture dijaloga unutar arhitektonske struke organizirajući tematske izložbe, tribine i njegujući nakladničku djelatnost.

## Povezano
* Popis muzeja u Hrvatskoj

## Izvor
* HAZU, Hrvatski muzej arhitekture
Sportska dvorana Trnsko

**Sportska dvorana Trnsko** je dvorana u Zagrebu. Najveće je unutrašnje sportsko borilište u četvrti Novi Zagreb. 

Izgrađena je 1982., i njenu povijest obilježavaju razne sportske priredbe koje su se održale u njoj. To su neke utakmice Univerzijade koja se 1987. održala u Zagrebu, te Svjetskih vojnih igara 1999. Ovu dvoranu najčešće je koristio KK Zagreb. Kapaciteta je oko 2.500 gledatelja.
Muzej suvremene umjetnosti

**Muzej suvremene umjetnosti** je muzej u Zagrebu. Nalazi se na Aveniji Dubrovnik u Novom Zagrebu. Građen je prema projektu arhitekta Igora Franića. Kamen temeljac je postavljen 2003., a muzej je otvoren 11. prosinca 2009.

## Historija
Muzej je utemeljen 21. prosinca 1954. godine osnivanjem Gradske galerije suvremene umetnosti, s ciljem dokumentiranja i promoviranja suvremene umjetnosti. U sklopu prvog muzeja se osim galerije suvremene umjetnosti nalazio Centar za fotografiju, film i televiziju, te knjižnica.

Isprva se nalazio u palači Kulmer na Gornjem gradu. U početku je muzej imao malu zbirku, ali je ubrzo obogaćen novim radovima. Zbog malog prostora muzej nikada nije imao stalni postav.

Odluka o gradnji novog muzeja na križanju Avenije Većeslava Holjevca i Avenije Dubrovnik u Novom Zagrebu donesena 1998. godine. Na arhitektonskom natječaju izabran je rad arhitekta Igora Franića.

## Novi muzej
Zgrada Muzeja suvremene umjetnosti ima ukupno 14.609,65 m2, od toga 3,500 m2 za stalni postav, a 1500 m2 za povremene izložbe. Muzej još ima knjižnicu, multimedijalnu dvoranu, knjižaru, VIP salon, kafić, restoran, pedagošku dvoranu i apartman za posjetitelje i kustose.

Muzej sadrži nekoliko zbirki te radove mnogih hrvatskih i svjetskih modernih umjetnika. Najvažniji je arhiv fotografija Toše Dapca, zbirka iz ateljea Ivana Kožarića, zbirka Vjenceslava Richtera, Benka Horvata i donacija Silvane Seissel. U novootvorenom postavu je najpoznatiji rad "Tobogan" Carstena Höllera.

## Zanimljivosti
Ekran koji pokriva veći dio zapadne strane muzeja najveći je ekran u ovom dijelu Europe.

## Izvori

* www.msu.hr
Galerija Klovićevi dvori

**Galerija Klovićevi dvori** u Zagrebu specijalizirana je muzejska ustanova (umjetnički muzej) s državnim djelokrugom. Galerija je tematski vezana uz područje likovnih umjetnosti.

## Historija
Ustanova je smještena u zdanje starog nekadašnjeg isusovačkog samostana iz 17. stoljeća. Galerija je djelovala u sastavu Muzejsko galerijskog centra u sklopu kojeg je bio i Muzej Mimara. Godina osnutka Galerije je 1980., a prostor na Jezuitskom trgu 4 otvoren je 1982. godine. Krajem devedesetih godina 20. stoljeća u skladu s novim propisima dolazi do podjele MGC-a na Muzej Mimara i Galeriju Klovićevi dvori. Galerija Klovićevi dvori počinje djelovati kao javna ustanova 1999. godine. U nadležnosti Galerije su izložbeni prostori u Kuli Lotrščak i Galerija Gradec.

Dana 8. studenoga 2012. otvorena je izložba „Julije Klović - najveći minijaturist renesanse” kojom Galerija Klovićevi dvori obilježava tridesetu obljetnicu uspješnoga djelovanja. Izložbom je prvi put na jednome mjestu ponuđeno tridesetak najznačajnijih Klovićevih radova nastalih tijekom 50 godina njegova bogatoga umjetničkog stvaralaštva.

## Djelatnost
Djelatnost Galerije definirana je zakonskom legislativom vezanom uz muzeje. Primarna djelatnost Galerije je organiziranje i promidžba velikih kulturoloških izložbi te tiskanje kataloga i ostalih promidžbenih materijala tematski vezanih uz sadržaj izložbi.

## Građa
Građa Galerije sadržajno je vezana uz likovne umjetnosti. Galerijski fond je razvrstan u šest zbirki.

Muzejske zbirke Galerije Klovićevi dvori su: 
*Spomen zbirka dr. Vinka Perčića (slike, grafike, crteži i skulpture), 
*Zbirka darovanih umjetnina (slike, skulpture, crteži i tapiserije), 
*Zbirka Oskara Hermana (ulje, tempere, crteži i gvaševi ), 
*Zbirka Slavka Kopača (crteži, grafike, kolaži i skulpture), 
*Zbirka umjetničkih djela Josipa Crnoborija (ulja, crteži, skice i studije) te 
*Zbirka umjetničkih radova Josipa Rasteka (ulje, akvareli i grafičke mape)

## Usluge
Pružanje stručne pomoći iz područja djelatnosti muzeja, održavanje predavanja, vršenje stručnog vodstva, pružanje usluge informiranja vezano uz aktivnosti, organiziranje izložbi, objavljivanje stručnih publikacija.

## Izvori
* Ministarstvo kulture 

## Vanjske veze

* Mrežne stranice Galerije Klovićevi dvori
Sportska dvorana Sutinska vrela

**Sutinska vrela** je sportska dvorana u zagrebačkoj četvrti Podsused. Prvenstveno je namijenjena za košarkaške utakmice, te stoga KK Cedevita ovdje igra svoje domaće utakmice. Kapaciteta je oko 2.000 gledatelja.
Kapela Corpus Domini u Zagrebu

**Kapela Corpus Domini** je jedina crkva u Hrvatskoj u kojoj se klanjanje euharistijskom Spasitelju (adoracija) obavlja cijelog dana, što ju čini svetištem vječnog klanjanja i svetištem Euharistije.

Ova je kapela podignuta je na ondašnjoj zagrebačkoj periferiji, u Mošćeničkoj ulici na Trešnjevci. Nalazi se u sklopu Doma Božje Providnosti, koje je ovo društvo desetljećima bilo planiralo podići, s time da u Domu bude i kapela posvećena euharistijskom Spasitelju. Dobročiniteljica koja je financirala izgradnju ove skupe kapela bila je Zora Vasić, najveća dobročiniteljica svim katoličkim ustanovama u zemlji. Zemljište za gradnju poklonio je Grad Zagreb. 

Sredinom ožujka 1939. blagoslovio ju je biskup Josip Lach. Konačno je sagrađena 1941. godine. Dom u kojem je sagrađena bio je mjestom smještaja djevojaka, koje su pohađale obrtničke škole a dopodne u dvorištu je bio oratorij za djevojčice. Stilski, kapela je napravljena po benediktinskoj školi sakralne umjetnosti iz Beurona koja je bila poznata u ono vrijeme.

Namjena ove kapele bila je biti duhovnim središtem ženskoj mladeži na Trešnjevci. Pripada župi sv. Marka Križevčanina. Prigoda kojom je sagrađena ova kapela je 13 stoljeća od pokrštenja hrvatskog naroda. 1941. ju je na 20. srpnja posvetio biskup Josip Lach. Poslanje ove kapele je sveudiljno klanjanje ili trajno dnevno klanjanje (adoracija), a prema zamisli bl. Alojzija Stepinca iz 1943. godine. Prvu je adoraciju u ovoj kapeli započeo nadbiskup Alojzije Stepinac 1. listopada 1943. godine.

Godine poslije Drugog svjetskog rata bile su vrlo opasne za katoličanstvo. S obzirom na brojne smaknute nedužne svećenike i opljačkane crkve, bilo je vrlo izvjesna opasnost da bi kapela mogla biti srušena ili sasma uklonjena. Da bi to nekako onemogućio, za ovu se kapelu posebno angažirao duhovnik ovog Društva, biskup Josip Lach. Kapelu je povjerio sestrama Pohoda Marijina. Njihovim trudom te zalaganjem upravitelja kapele, kapela je opstala.

## Fotografije kapele

Datoteka:Kapela Corpus Domini, Zagreb - natpis na ulazu.jpg
Datoteka:Kapela Corpus Domini, Zagreb - natpis pored križa.jpg
Datoteka:Kapela Corpus Domini, Zagreb - križ u dvorištu.jpg
Datoteka:Kapela Corpus Domini, Zagreb - unutrašnjost kapele.jpg
Datoteka:Kapela Corpus Domini - crkvena ulazna vrata slikana iznutra.jpg
Datoteka:Kapela Corpus Domini, Zagreb - ulazna vrata.jpg


## Vidi i:
* Društvo sveudiljnog klanjanja Presvetom oltarskom Sakramentu
* Euharistijsko klanjanje
Strijeljanje talaca (spomenik u Zagrebu)

**„Strijeljanje talaca”** je skulptura postavljena na kamenu osnovu pred kamenim zidom, posvećena svim žrtvama fašističkog terora s područja grada Zagreba, odnosno preko 7.000 Zagrepčana koje su ustaše između 1941. i 1945. godine pogubili u šumi Dotršćini, a oko 400 smaknuli u šumi Stupnički lug kod Rakova Potoka.

Spomenik se nalazi na Trgu Josipa Jurja Strossmayera, na suprotnoj strani Umjetničkog paviljona.

Autor ove skulpture u stilu socijalističkog realizma je akademski kipar Frano Kršinić. Skulptura prikazuje dramatičnu skupinu stradalnika od šest muškaraca i dvije žene. Spomenik je postavljen 1954. godine. Ovo je prvi spomenik žrtvama fašizma podignut u najužoj gradskoj jezgri.

Spomenik je zaštićeno nepokretno kulturno dobro Republike Hrvatske.

## Povezano
* Frano Kršinić
* Spomen-park Dotršćina
* Spomen-park Rakov Potok

## Izvori
Zagrebačka grkokatolička konkatedrala

**Konkatedrala [[Ćiril i Metod|Sv. Ćirila i Metoda]]** na Gornjem Gradu u Zagrebu, je drugostolna crkva Križevačke biskupije i župna crkva grkokatoličke župe Sv. Ćirila i Metoda u Zagrebu. Pripada Žumberačkom Vikarijatu Križevačke biskupije. Projektirao ju je poznati arhitekt Hermann Bolle u historicističkom stilu. Nalazi se u u Ćirilometodskoj ulici, između Kule Lotrščak i Trga svetog Marka.

## Historija
Na Gornjem gradu se i ranije, od 17. stoljeća, nalazila grkokatolička crkva uz sjemenište koje je izgrađeno 1681. za grkokatoličke vjernike, većinom Žumberčane, uskoke i klerike koji su živjeli u Zagrebu i okolici. Međutim, požar 1766. je uništio većinu crkvenih knjiga koji bi mogli točno datirati koliko dugo zapravo postoji grkokatolička crkva na Gornjem gradu.

Sadašnja crkva izgrađena je za vrijeme biskupa Ilije Hranilovića 1886. godine, kada je na mjestu nekadašnje crkve sv. Vasilija (1831.) podignuta nova , posvećena sv. Ćirilu i Metodu. Župa koristi prostore Grkokatoličkog sjemeništa koje ustupa prostor koji služi kao župna kancelarija, a od 1932. i jednu dvoranu uz sakristiju.

## Sadašnja crkva
Konkatedrala sv. Ćirila i Metoda izgrađena je po nacrtu Hermana Bollea u neobizantskom stilu historicizma. U crkvi su i vrijedne slike Ivana Tišova. Ikone na ikonostasu izradili su E.A. Bučevski i prof. Nikola Mašić. U zvoniku crkve koji je visine 50 m nalaze se tri zvona: najveće teško 782&nbsp;kg posvećeno je sv. Ćirilu i Metodu, srednje težine 395&nbsp;kg posvećeno je Presvetoj Bogorodici i najmanje teško 230&nbsp;kg posvećeno je sv. Vasiliju. Crkva posjeduje dragocjeni križ za tetrapod, kivot i dvije plaštanice, te umjetnički izrađen komplet ripida za križem.

## Izvori

## Literatura
* Žumberački Krijes 1998.
* Križevačka eparhija
Lista katoličkih crkava u Zagrebu

Ovo je popis katoličkih crkvi u Zagrebu:

*Zagrebačka katedrala

*Zagrebačka grkokatolička konkatedrala
	 		
*Bazilika Srca Isusovog 
	
*Crkva Bezgriješnog Srca Marijina 
*Crkva Duha Svetoga		
*Crkva Krista Kralja 		
*Crkva Majke Božje Lurdske 	
*Crkva Majke Božje Remetske
*Crkva Majke Božje Sljemenske - Kraljice Hrvata 	
*Crkva sv. Antuna Padovanskog 	
*Crkva sv. Blaža 	
*Crkva sv. Franje Asiškog 		
*Crkva sv. Franje Ksaverskog 	
*Crkva sv. Jeronima 		
*Crkva sv. Josipa 	
*Crkva sv. Katarine 	
*Crkva Svetog Križa 	
*Crkva sv. Marije 		
*Crkva sv. Marije Pomoćnice 	
*Crkva sv. Marka 	
*Crkva sv. Marka Evanđelista 	
*Crkva sv. Marka Križevčanina 	
*Crkva sv. Martina 
*Crkva Svete Mati Slobode	
*Crkva sv. Mirka
*Crkva sv. Obitelji	
*Crkva sv. Petra 	
*Crkva sv. Vinka Paulskog 

*Kapela Corpus Domini
*Kapela Majke Božje od Kamenitih vrata
*Kapela Ranjenog Isusa
Booksa

***Booksa*** (igra riječima s  te "buksa") je knjižara i kavana u Martićevoj 14d u Zagrebu, zapravo književni klub vrlo neformalne i opuštene atmosfere.

Nastala je tako što su tri djevojke, koje su nekad zajedno studirale anglistiku, napustile dobra radna mjesta i krenule u avanturu umjetnosti i prodaje knjiga. Grad Zagreb plaća najam prostora, a zauzvrat se ne toči alkohol, nego samo kava, sokovi, čajevi, kakao i cedevita. Cijene su simbolične. Par večeri svakog tjedna održavaju se književne večeri, promocije, koncerti i od nedavno kvizovi (svakog petka u 19h). Tada se može popiti i pivo, jer su vlasnice zaključile da domaći umjetnici i boemi ne bi preživjeli bez toga.

Klub je zatvorenog tipa; potrebno se učlaniti. Članarinu je moguće otplatiti u kunama ili kupovinom knjiga u Booksinoj "najdražoj knjižari u gradu".

## Vanjske veze
* Stranica "Bookse"
* Zarez.hr  - Svi u Booksu
Cibonin toranj

**Cibonin toranj** je poslovni neboder smješten u  Zagrebu, Hrvatskoj na adresi Trg Dražena Petrovića 3, u blizini križanja Kranjčevićeve ulice i Savske ceste.

## Tehnički podatci
Treći je neboder po visini u Republici Hrvatskoj, 2,6&nbsp;m niži od Zagrepčanke.

Visok je 92&nbsp;m; iznad zemlje su: visoko prizemlje i 25 katova.

Na krovu se nalazi radio jarbol čiji je vrh 105 metara iznad zemlje.

Dio je kompleksa koji se još sastoji od nižih poslovnih objekata, košarkaške dvorane i umjetničke instalacije.

Neboder je cilindar promjera 25&nbsp;m koji u 4 stupnja smanjuje promjer prema vrhu, da bi završio s antenskim jarbolom.
Cilindar je rastavljen smicanjem po promjeru tako da baza podsjeća na tupi propeler, a dvije su polovice pri vrhu odvojene crnom plohom.
Fasada je izvedena u tamnom čeliku, potpuno reflektivnom staklu i crnom granitu.
Prozori nisu fiksni.
Prvi stupanj završava na 21. katu, drugi na 23. katu, treći na 24. katu, a zadnji se proteže do vrha 25.kata.
Obod nebodera drži 26 armirano-betonskih stupova koji ga čine otpornim na jake potrese (do 7 stupnjeva po Richteru) i na udarac manjeg zrakoplova poput Cessne.
Na 20. katu se nalaze konferencijske dvorane, a na 21. je restoran za djelatnike.

## Historija
Gradnja je počela u travnju 1986. godine, a završetak radova 1987. godine u povodu održavanja Univerzijade, u sklopu kompleksa "Sportsko poslovni kompleks CIBONA zagreb". Na projektu su radili: Marijan Hržić, Borislav Šerbetić i Ivan Piteša. Glavni je izvođač radova bilo poduzeće GRO Vladimir Gortan.

Cibonin toranj je predzadnji neboder izgrađen u Republici Hrvatskoj prije Domovinskog rata. Zadnji je Chromosov neboder izgrađen 1989. godine, a nakon rata, izgrađeni su HOTO business tower, Eurotower i Zagrebtower.

## Zanimljivosti

* toranj je dobio ime po sponzoru, prehrambenom konzorciju, kao i košarkaškom klubu dvorane
* u narodu je dobio šaljiv naziv "*Mirkova cigara*", po Mirku Novoselu''
* kraj nebodera se nalaze dvije ZET tramvajske stanice: "Tehnički muzej" (linije 3, 9, 12, te noćna 34) i "Studentski centar" (linije 3, 4, 13, 14, 17, te noćne 32 i 33)
* zbog sve više modernih poslovnih prostora, cijena kvadratnog metra u neboderu pada
* na vrhu se nalazi logo tvrtke Agrokor koja trenutno zauzima gotovo sve katove nebodera (uselila je 4. siječnja 2000. godine).
* u prizemlju spojenom s prvim katom 7. lipnja 2006. godine otvoren je muzej Dražena Petrovića
Klub studenata elektrotehnike

**Klub studenata elektrotehnike**, poznatiji kao **KSET** je zagrebački klub i okupljalište studenata Fakulteta elektrotehnike i računarstva (FER). Nakon 20 sati postaje mjesto održavanja brojnih koncerata, slušaona i videoslušaona.

Klub se nalazi na prostoru FER-a i u njegovom je vlasništvu. Klubom upravlja dvjestotinjak volontera okupljenih u studentskoj udruzi SS-FER. Unutar kluba se nalazi osam sekcija: tehnička, glazbena, disco, foto, P.I.J.A.N.D.U.R.E. (planinarska), video, računarska i dramska.

KSET je najpoznatiji po svojim koncertima koji tematski idu sve od etna preko jazza i americane sve do tvrdog punka. Od poznatijih bendova između ostalih mogu se istaknuti Nomeansno, Thermals, Toasters, te mnogi drugi. Od domaćih bendova KSET je među ostalima ugostio Pips, Chips & Videoclips, Hladno pivo, Lollobrigida Girls... U KSETu su se održavala dva velika festivala "Earwing No Jazz Festival" i "Žedno Uho Festival". Od 2006. u KSETu se održava i Etno Festival.

## Vanjske veze
*Službene stranice
Hrvatska udruga likovnih umjetnika primijenjenih umjetnosti

**Hrvatska udruga likovnih umjetnika primijenjenih umjetnosti**, **ULUPUH**, je nevladina, neprofitna strukovna organizacija, koja svoje porijeklo vuče od Društva umjetnosti, osnovanog u Zagrebu 1868., te Društva hrvatskih umjetnika, osnovanog 1897.  Udruga je osnovana 1950. odvajanjem od tadašnjeg ULUH-a, a današnjeg HDLU-a, te je u početku nosila naziv Udruženje likovnih umjetnika primijenjene umjetnosti Andrija Buvina. 1953. godine ime Andrije Buvine je povučeno iz naziva, koji od tada jednostavno glasi: Udruženje likovnih umjetnika primijenjene umjetnosti - ULUPUH. Od 1998. udruga je registrirana kao Hrvatska udruga likovnih umjetnika primijenjenih umjetnosti, ali je u nazivu zadržana prijašnja kratica - ULUPUH.

ULUPUH svake treće godine organizira međunarodnu izložbu dizajna i vizuelnih komunikacija - Zgraf, kao i Zagrebački salon, kojeg ULUPUH organizira naizmjence, zajedno HDLU-om i UHA-om.

Prema Statutu ULUPUH-a iz 2004., ciljevi udruge su:

- razvijanje i stimuliranje hrvatske primijenjene umjetnosti

- unapređivanje i zaštita slobode likovnog stvaralaštva i primjereno valoriziranje hrvatske primijenjene umjetnosti

- zaštita djela primijenjenih umjetnosti i autorskih prava svojih članova

- osiguranje trajnog utjecaja u oblikovanju kulturne politike u Hrvatskoj

- unapređenje suradnje s ostalim udrugama umjetnika u Hrvatskoj i u inozemstvu, posebno na zaštiti slobode umjetničkog stvaranja, autorskih prava, zaštiti moralnog integriteta umjetnika, te socijalna zaštita umjetnika

Udruga se danas sastoji od 17 sekcija: sekcije za arhitekturu; fotografiju; grafički dizajn i vizualne komunikacije; ilustraciju, karikaturu, strip, animirani film i primjenjeno slikarstvo; produkt dizajn; kazališnu i filmsku umjetnost; keramiku, porculan i staklo; kiparstvo; oblikovanje arhitektonsko-urbanističkih maketa; oblikovanje lutaka i igračaka; oblikovanje odijevanja; oblikovanje plemenitih kovina; restauratorska i oblikovno-fonička djala; tekstilno stvaralaštvo; vrtnu i pejzažnu arhitekturu; multimediju i intermediju, te studijske sekcije (likovna kritika).

Udruga je u siječnju 2013.imala 1360 članova.

## Vanjske veze

* ULUPUH
* Afera plagijat - otvoreni dossier, s 35 izvornih dokumenata (korice)  Knjiga dokumentira rad ULUPUH-a od osnutka 1950., s osobitim težištem na razdoblju od 1998. do 2009. god.
* Afera plagijat - otvoreni dossier, s 35 izvornih dokumenata (knjižni blok)
Prizemljeni Sunčev sustav

***Prizemljeni Sunčev sustav***, ambijentalna umjetnička instalacija koju tvore *Prizemljeno sunce* Ivana Kožarića i *Devet pogleda* Davora Preisa. Instalacija je nastala po ideji potonjeg umjetnika koji ju je izradio 2004. godine uklopivši u nju Kožarićevo djelo, tj. njegovu repliku koja je od 1994. trajno postavljena u Bogovićevoj ulici, te dodavši svojih devet prizemljenih planeta nazvanih *Devet pogleda*. Preisovi su planeti kugle od nehrđajućeg čelika čije su promjeri određeni uvažavajući promjer Kožarićeve skulpture. Osim toga čelične skulpture planeta postavljene su na razmjernim udaljenostima od Kožarićeva Sunca tako da svaka od njih zorno odražava stvarne udaljenosti pojedinih planeta od njihove središnje zvijezde, Sunca.

Planeti se nalaze na sljedećim lokacijama:

* Merkur – Margaretska ul. 3; 75 metara udaljen od Sunca
* Venera – Trg bana Josipa Jelačića 3; 141,1 metar udaljena od Sunca
* Zemlja – Varšavska ul. 9; 193,7 metara udaljen od Sunca
* Mars – Tkalčićeva ul. 21; 295,2 metra udaljen od Sunca
* Jupiter – Voćarska ul. 71; 1176 metara udaljen od Sunca
* Saturn – Račićeva ul. 1: 1851,2 metra udaljen od Sunca
* Uran – Siget 9; 3718,2 metra udaljen od Sunca
* Neptun – Kozari put 48; 5833,5 metara udaljen od Sunca
* Pluton – Aleja Bologne, na nosivom stupu podvožnjaka; 7658,6 metara udaljen od Sunca; iako ga više ne smatraju planetom još uvijek je dio instalacije

## Galerija


Image:Kožarić - Prizemljeno sunce.jpg| Sunce
Image:Zagreb Mercury.jpg|Merkur
Image:Zagreb Venera 1.jpg|Venera
Image:Zagreb Earth.jpg|Zemlja
Image:Zagreb Mars 1.jpg|Mars
Image:Zagreb Jupiter 1.jpg|Jupiter
Image:Zagreb Saturn.jpg|Saturn
Image:Zagreb Uranus.jpg|Uran
Image:Zagreb Neptun.jpg|Neptun
Image:Zagreb Pluton.jpg|Pluton


## Izvori

## Vanjske veze

*Prizemljeni planeti – lokacije svih planeta
*fotografije planeta – servis Panoramio, vidljive i na Google Earthu

## Povezano

* Švedski Sunčev sustav
Tjedan indijanske umjetnosti, glazbe i plesa u Zagrebu

**"Red Rocks Arts & Crafts Festival  - Tjedan indijanske umjetnosti, glazbe i plesa"** je manifestacija koja se održava u Zagrebu. Manifestacija se bavi sjevernoameričkim Indijancima.

Održana je 1. put u organizaciji Hrvatsko-američkog društva u Zagrebu 2006.

## Vanjske veze

*Voice of America
*HRVATSKO-AMERIČKO DRUŠTVO 
*Članak na CARNetovu portalu za škole 
*članak u "Vjesniku"
*članak u "Večernjem listu 
*YouTube
*Nacionalni muzej američkih Indijanaca
Vjesnikov neboder

**Vjesnikov neboder** poslovni je neboder smješten u Zagrebu, Hrvatskoj na adresi *Slavonska avenija 2*, na križanju sa Savskom cestom.

## Tehnički podaci
Visok je 67 m. Iznad zemlje su visoko prizemlje i 16 katova, a na vrhu se nalazi radio jarbol.

Neboder je oblika kvadra stranica 14 i 39 metara.

Fasada je izvedena u reflektivnom narančastom i smeđem mat staklu, što je za vrijeme i mjesto gradnje bilo vrlo moderno. Prozori nisu fiksni.
Statiku nebodera osigurava 7 armirano-betonskih stupova pri dnu dimenzija 40 x 80 cm, koje se prema vrhu stanjuju do dimenzija 40 x 40 cm.

Dio je kompleksa koji sadržava i niže poslovne objekte.

## Povijest

Ideja za izgradnju jedinstvenog mjesta za redakciju i tisak *[[Vjesnik|Vjesnika]]* nastala je pod direktorstvom Đure Kladarina. U sklopu promjena unutar redakcije, 1957. je raspisan natječaj za idejno rješenje nove zgrade. Godine 1959. NIŠPRO Vjesnik kupio je zemljište danas omeđeno Slavonskom avenijom, Odranskom ulicom, Savskom cestom i Cvjetnom cestom, a iste je godine položen kamen temeljac za izgradnju.

Projekt nebodera izradio je Antun Ulrich 1960. godine. Gradnja je počela 1963. godine pod vodstvom Mirka Fijembera, a dovršena je 1972., kada su ondje uselile novinske redakcije. Dizajn građevine inspiriran je njujorškim neboderom Lever House. Zbog tamnog fasadnog stakla dobio je nadimak »čokoladni toranj«.

Raspadom SFR Jugoslavije neboder je prešao u vlasništvo Republike Hrvatske, a do 2025. godine zgrada je imala pet suvlasnika: Republiku Hrvarsku, Konzum, Plavi radio (vlasnik Laganini FM-a), tvrtku za ulaganja Allegheny Financial te tvrtku za nekretnine VLM Cvjetno. Nakon što je 2012. godine obustavljen rad NIŠPRO Vjesnika, neboder ostaje većinski napušten. Petnaesti je kat nastavila koristiti radiopostaja Laganini FM, koji je služio i za zapremanje arhiva Ministarstva graditeljstva. Arhivi Porezne uprave (7. – 10. kat), kao i Ministarstva demografije, Ministarstva rada i Ministarstva financija također su smješteni u neboderu.

### Požar

U ponedjeljak, 17. studenog 2025., oko 23 sata, u neboderu je planuo požar koji je kroz noć zahvatio 11 od 16 katova. U jednom trenutku gasilo ga je 93 vatrogasca s 30 vozila, a gašenje je potrajalo sve do srijede, 19. studenog.

Požar je doveo do velikog broja medijskih napisa o zapuštenosti zgrade i njezinom simboličnom značaju kako za grad Zagreb, tako i za hrvatsko novinarstvo. Dana 24. studenog 2025. godine objavljeno je kako će se uništena zgrada rušiti.

## Galerija

Datoteka:Vjesnik plosno.JPG|Uska strana nebodera
Datoteka:Vjesnik gore.jpg|Pogled prema vrhu s glavnog ulaza
Datoteka:Vjesnikov neboder areal.jpg|Vjesnikov neboder iz zraka
Datoteka:Vjesnik facade lettering, Zagreb, 2025.jpg|Slova na fasadi pored sjevernog ulaza, 2025.


## Izvori
*Napomena: neki od tehničkih podataka preneseni su iz knjige "Likovna umjetnost 1", Dr. Jadranka Damjanov, Školska knjiga, Zagreb, 1999.

## Vanjske poveznice

*
Eurotower

**Eurotower** je poslovni neboder smješten u Zagrebu, u Hrvatskoj, na adresi Ulica Ivana Lučića 4, na križanju Ulice grada Vukovara i Ulice Ivana Lučića.

## Tehnički podaci
Drugi je najviši neboder u Republici Hrvatskoj, iza poslovnog tornja u Strojarskoj koji je visok 96.15 metara. Smješten je na kosom terenu, pa se u obzir uzimaju dvije visine - 94 m od kote ulaznog platoa ispred tornja (Lučićeva ulica), odnosno najviša visina 96 m s druge strane, od ulaza u garažu (Humboltova ulica). Visina zgrade od poda najnižeg podzemnog kata do najvišeg vrha je 109,5 m. Iznad zemlje su visoko prizemlje, galerija, 23 kata, i strojarnica. Ispod zemlje se nalazi 5 katova podruma s 364 parkirališnih mjesta za djelatnike i posjetitelje. Katove poslužuje 8 modernih brzih dizala za djelatnike i posjetitelje, jedan teretni lift, te dva stubišta. Ukupna bruto površina iznosi 35 270 m2, a površina koja se daje u najam 18477 m2.

Sigurnost predstavlja moderni umreženi sustav vatrodojave i kamera. Neboder ima 4 transformatora i pomoćni agregat.

Neboder je u oblika kvadra tlocrta 36 x 27.6 m s pravokutno udubljenom fasadom na 5 mjesta. Udubine (uvučene konzole) nalaze se na dijametralno suprotnim stranama kvadra, jedna se proteže od 1. do 3. kata, dvije od 8. do 10. kata, i dvije od 18. do 22. kata.

Kao armirano betonsku strukturu, obod nebodera drži 20 (5x4) betonskih stupova koji se prema vrhu stanjuju, te mnoštvo armature u jezgri.

Pročelje je izvedeno kao spoj dva lagano zatamnjena prozirna stakla. Prozori su fiksni i u punoj visini kata, te naizgled kaotično raspodijeljeni, a na mjestima udubina, razmješteni su pravilno. Zadnji - 23. kat, samo je djelomično prekriven staklenom fasadom; većina kata ima rebra od staklenih ploha u visini cijelog kata koja pod određenim kutom snažno reflektiraju Sunce. 

Također, pri određenim svjetlosnim uvjetima, dijelovi ili strane nebodera drukčije reflektiraju svjetlo, pa je toranj za primjerice oblačnog vremena dvobojan, a pri jarkom suncu izdaleka pojedini prozori sedefasto reflektiraju svjetlo. Kat je potpuno slobodan, bez pregradnih zidova, što omogućuje neovisno planiranje uredskih prostorija.

Cijeli kompleks je originalno zamišljen kao spoj dva nebodera od 26 i 13 katova, zvani Eurotower I i Eurotower II, no oba su na kraju reducirane visine.

## Historija
Zemljište je još 2002. godine bilo predviđeno za neboder, a radovi su počeli u ljeto 2004. godine. Prvi prozor postavljen je u svibnju 2005. godine, dostizanje zadnjeg kata krajem kolovoza 2005., a dostizanje pune visine krajem rujna 2005.
Kraj radova se predviđa za kraj 2006. Visina drugog, nižeg nebodera (prije zvanog Mamićev toranj) je reducirana sa 16 na 10 katova, a završetak se predviđa za 2008. godinu.

Arhitekt je Marijan Hržić, investitor Josip Kordić (direktor tvrtke Hidrocommerce). Glavni izvođač radova konstrukcije zgrade je tvrtka Porr - Hrvatska. Glavni izvođač konstrukcije je Hidrocommerce.

## Vanjske veze

* Eurotower - službena stranica
Dramaturški kolektiv

**Dramaturški kolektiv** je program koji je osnovan 18. prosinca 2007. godine u sklopu Teatra &TD, a osnovali su ga Goran Ferčec i Jasna Žmak.

Cilj dramaturškog kolektiva jest afirmacija suvremenog dramskog teksta mladih i neafirmiranih autora. Koncept **Malih noćnih čitanja** zamišljen je kao mjesečni prilog kazališnom životu koji se događa nakon večernjih izvedbi unutar programa Teatra &TD.

U skladu s novom programskom politikom Teatra &TD kojom se žele trasirati putevi k novom teatru, dramaturški kolektiv pridružuje se obogaćivanju domaće kazališne scene stvarajući prostor za autore koji nemaju prilike da se drugdje za njih čuje. 

Godine 2010. uređuju časopis Frakcija br. 56./57. posvećenog temi novog dramskog pisma, a u kojem predstavljaju novu generaciju suvremenih hrvatskih dramatičara (Rona Žulj, Vedrana Klepica, Maja Sviben, Ivor Martinić, Lana Šarić, Goran Ferčec, te autorski tandem Anica Tomić i Jelena Kovačić.).

Godine 2012. nastavljaju djelovanje u suradnji sa Zagrebačkim kazalištem mladih i u organizaciji Centra za dramsku umjetnost. Organizacijski tim odabrao je pet dramskih tekstova te su scenska čitanja režirali redom etablirani kazališni redatelji kao što su Ivica Buljan, Franka Perković, Mario Kovač, Miran Kurspahić i Dario Harjaček. Uz scenska čitanja održan je i bogati popratni program tijekom kojeg su se  predstavili neki od već etabliranih dramskih autora u regiji kao što su Ivana Sajko, Ivor Martinić, Simona Semenič i Minja Bogavac.
 
2014. organizaciju *Malih noćnih čitanja* preuzima kazališna udruga KUFER u suradnji s Teatrom &TD. 

## Pročitane drame
{| border="1" cellpadding="2"
!Godina
!Ime autora
!Naslov teksta
!Režija
|-
|  2007. 
| Rona Žulj 
| **Sunce se smije/Mana**
| Dario Harjaček
|- 
|  2008.  
| Jasna Žmak 
| **U krevetu**
| Anica Tomić
|- 
|  2008. 
| Lana Šarić 
| **Neboder**
| Marina Petković
|-
|  2008. 
| Diana Meheik 
| **Jerihonska ruža**
| Miran Kurspahić
|-
|  2008. 
| Aleksandar Bender 
| **Cruising**
| Anica Tomić
|-
|  2008. 
| Ivan Vidak 
| **Obišli smo cili Stevičin sokak**
| Ivan Vidak
|-
|  2009. 
| Ivan Turković Krnjak 
| **Sudbina Madagaskar**
| Ivan Turković Krnjak
|-
|  2009. 
| Nina Gojić 
| **Ljubav na prvu rečenicu**
| Morana Novosel
|-
|  2009. 
| Ivana Karačonji 
| **Ponedjeljkom. Soba 303.**
| Nora Krstulović
|-
|-
|  2009. 
| Vedrana Klepica 
| **J.A.T.O**
| Helena Petković, Vedrana Klepica
|-
|-
|  2012. 
| Kristina Gavran 
| **Dedal i Ikar**
| Dario Harjaček
|-
|-
|  2012. 
| Vedrana Klepica 
| **Tragična smrt ekonomskog analitičara**
| Franka Perković
|-
|-
|  2012. 
| Dino Pešut 
| **Pritisci moje generacije**
| Ivica Buljan
|-
|-
|  2012. 
| Jelena Tondini 
| **Kad narastem bit ću Almadovar**
| Mario Kovač
|-
|-
|  2012. 
| Una Vizek 
| **Pomračenje**
| Miran Kurspahić
|-
Festival jednakih mogućnosti

**Festival jednakih mogućnosti** je hrvatski festival kojeg se pokrenulo radi razvoja društvene svijesti o invalidnosti, t.j. o potrebama i te umjetničkom i inom stvarateljstvu osoba s invalidnošću. Međunarodnog je karaktera.

Organizira ga Društvo tjelesnih invalida. Pokrovitelji su Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, Turistička zajednica Grada Zagreba te zagrebački Gradski ured za rad, socijalnu politiku i zdravstvo.

Svrha je festivala javno pokazati stvaralačke mogućnosti izvođača programa, šireći poruku da i osobe s invalidnošću trebaju uživati ista prava i obveze poput drugih građana.
To je tradicijska međunarodna manifestacija urbane kulture, a na trodnevnom uličnom festivalu nastupa preko 900 izvođača iz zemlje i inozemstva, od kojih oko 600 osoba s invalidnošću. U organizacijskom timu radi oko 20 stručnjaka i 130 volontera.

Održava se u Zagrebu od 2002. svake godine, jednom godišnje.

## Historija
 
Prvi se festival održao 17. i 18. svibnja 2002. zahvaljujući potpori Delegacije Europske komisije u Republici Hrvatskoj i moralnom pokroviteljstvu Grada Zagreba. Ideja za taj projekt pažljivo je razrađena, a rođenje neobičnog festivala na "krilima" entuzijazma sudionika snažno je odjeknulo u javnosti. Opstojnost Festivala danas podupiru državna i gradska tijela uprave te mnoge javne institucije i darovatelji.

## Svrha
Festival jednakih mogućnosti predstavlja osobe s invalidnošću koje s estradnim i kazališnim umjetnicima nastupaju u glazbeno-scenskom, filmskom i likovnom programu te športskim igrama. Svrha je Festivala pokazati stvaralačke mogućnosti izvođača programa na javnoj kulturnoj sceni, šireći poruku o tome da osobe s invalidnošću trebaju uživati ista prava i obveze poput drugih građana, te tako poticati donošenje mjera za njihovo ravnopravno sudjelovanje u razvoju zajednice.
 
## Program

Festival je koncipiran u četiri tematske cjeline. Glazbeno-scenski program sastavljen je od dramskih, glazbenih i plesnih točaka koje su naizmjenično izvodile osobe s invalidnošću i estradni umjetnici. U filmskom se programu prikazuju dokumentarni filmovi o životu i radu osoba s invalidnošću. Likovni program se sastoji od urbane skupne izložbe likovnih radova na kojoj izlaže šezdeset autora različitih umjetničkih izričaja, povezanih tjelesnim oštećenjem kao zajedničkim obilježjem. Edukacijsko-rekreacijski program sastavljen je od igara mobilnosti u kojima javne osobe i građani, u simuliranom oštećenju na improviziranom poligonu, stječu iskustva kretanja pomoću invalidskih kolica i orijentacije u prostoru pomoću bijelog štapa. Športski program sastoji se od turnirskih natjecanja u sjedećoj odbojci te boćanja, tenisa i ulične košarke u invalidskim kolicima. 
 
## Izvori
* Autorica: Marija Škes, mag. educ. reh., Obradila: Virginia Ferenčina, dipl. nov., preuzeto 21. svibnja 2013. s 

## Vanjske veze
*Festival jednakih mogućnosti
*Društvo tjelesnih invalida Festival jednakih mogućnosti
*Culturenet.hr 5. festival jednakih mogućnosti
*Vlada RH  Zagreb: Otvoren festival jednakih mogućnosti
KIC

**KIC** (Kulturno informativni centar) sa sjedištem u Preradovićevoj ulici 5 u Zagrebu, Hrvatska, osnovan je 1964. godine pod nazivnom Centar za kulturu i informacije Zagreb, a pod današnjim nazivom djeluje od 1984. godine.

## Djelatnost i povijest
Djelatnosti KIC-a su tribine, izložbe, film i izdavaštvo. Pri samom osnutku centra ustanovljeni su: informativno-politički program, program za književnost, likovnu umjetnost i opću kulturu, filmski program, glazbeni program te čitaonica stranog tiska i periodike iz područja kulture. 
Program tribina danas zamišljen je kao odraz svojevrsnog duha vremena i kao jedna točka sinergije i okupljanja zainteresiranih oko raznolikih ideja i projekata. Široj i raznolikoj publici nastoji se ponuditi sva raznolikost kulturne i društvene scene.

Od 1969. djeluje **[[Galerija Forum]]** (Teslina 16). Galeriju su utemeljili ugledni hrvatski umjetnici: Edo Murtić, Frano Šimunović, Zlatko Prica, Kosta Angeli Radovani, Oton Postružnik, Ferdinand Kulmer i drugi. **Galerija Forum** profilirala je svoj program na vrhunskim likovnim i estetskim vrijednostima, i njezino je djelovanje bilo od izvanrednoga značaja u hrvatskoj sredini. Upravo na tim vrijednostima koje su već postale i zaštitnim znakom Galerije koja je u minulim desetljećima jasno izgradila svoj izlagački program, 2001. godine utemeljena je i Nagrada Galerije Forum koja se svake godine dodjeljuje likovnom stvaraocu za uspješno realiziranu samostalnu izložbu. Tom se Nagradom također želi promicati one likovne vrijednosti koje Galerija koncepcijski i provodi u svojemu prostoru.

Potkraj 1970-ih godina 20. st., na poticaj umjetnika okupljenih oko galerije, osnovan je **[[Studio Galerije Forum]]** (Preradovićeva 5), namijenjen promoviranju mladih umjetnika koji su se bavili fotografijom, arhitekturom, i ostalim likovnim disciplinama. Posljednja izložba u Studiju Galerije Forum održana je 1993., nakon čega on prestaje postojati kao samostalan galerijski prostor. 
Izložbe su se održavale i dalje (s naglaskom na fotografske), a od 2001. u tom prostoru započinje djelovati **Fotogalerija KIC klub**. Čitaonica je prestala s radom 1987.,a na početku 1990-ih ugasile su se i glazbene slušaonice. 
Fotografički atelier za potrebe centra djelovao je do 1995. godine.

Početkom 1990-ih u dvorani KIC-a počeli su se redovito prikazivati filmovi: Kino Hollywood djelovalo je u KIC-u od 1993. do 1998., a 2000. s radom je započelo **KIC art kino**. Repertoar kina orijentiran je na neameričku filmsku proizvodnju, nekomercijalne, dokumentarne i animirane filmove, filmove pojedinih autora i kinotečne filmove. U sklopu kina organiziraju se gostovanja filmskih umjetnika iz zemlje i inozemstva.
U KIC-u se od 2000. nalazi Internetski centar.

U 2007. godini KIC je krenuo i s izdavaštvom te iz tiska izlazi kapitalni **Rječnik Simbola** Jeana Chevaliera i Alaina Gheerbranta, novo i prošireno peto izdanje, kao i deset naslova iz legendarne i svjetski popularne francuske džepne biblioteke Que sais -je? (Što znam?).

## Vanjske veze
* web stranice KIC-a
Oltar domovine

**Oltar domovine** spomenik je svim palima u Domovinskom ratu. Spomenik je rad kipara Kuzme Kovačića, a nalazi se ispred južnog bedema na zagrebačkom Medvedgradu. Oltar domovine, otvorio je na Dan državnosti 30. svibnja 1994. predsjednik Franjo Tuđman kao mjesto na kojemu će svi moći odati poštovanje hrvatskoj domovini.

Spomen obilježje tvore kamene kocke od različitih vrsta kamena i nejednake visine te šest staklenih plavih ploča, koje kao da su se po zemlji posložile u hrvatski grb. Na kamenim kockama isklesani su hrvatski motivi iz vremena kneza Branimira, Veliki križ, te stihovi hrvatske himne. Oko i na spomeniku položeno je 29 staklenih plavih i bijelih "kapi". Kameni blokovi skulpture izgrađeni su od kamena iz svih hrvatskih županija. U sredini se nalazi "vječna vatra".

Predsjednik Franjo Tuđman je 1. studenog 1999. godine  uz dan Svih svetih pohodio Oltar domovine na Medvedgradu, bio je to i njegov posljednji javni nastup prije smrti.

Nakon 2000. spomenik je pretrpio oštećenja, a staklene ploče su popucale. Godine 2006. dovršena je prva faza obnove ugradnjom lijevanih staklenih elemenata.

## Napomene

## Izvori

* http://dns1.vjesnik.hr/html/2005/04/01/Clanak.asp?r=zag&c=1
* http://dnevnik.hr/vijesti/hrvatska/oltar-domovine-navlaci-novo-ruho.html
Drama HNK Zagreb

**Drama HNK Zagreb** razvija se u prvoj polovici 19. stoljeća. Ilirski romantičarski preporod zahvaljujući kojemu se počinju mijenjati političke okolnosti u Hrvatskoj, imao je izravan utjecaj na zbivanja u hrvatskoj dramskoj umjetnosti.

Prve predstave na narodnom jeziku održane su zahvaljujući Ilirskoj čitaonici i trudu jednog od najvatrenijih iliraca Dimitrija Demetra. Dugogodišnje zalaganje za kazalište, kao uzvišenu narodnu ustanovu i tribinu narodne misli i riječi, urodilo je osnutkom Drame Hrvatskoga narodnog kazališta 1860. godine, nakon bučnog protjerivanja njemačkih glumaca s pozornice Starog kazališta, demonstracijama i prosvjedima 24. lipnja 1860. godine.

Počeci rada dramskog ansambla, s Josipom Freudenreichom na čelu, bili su skromni, ali su značili zaživljavanje ideja i želja iliraca. Dramsko kazalište je još neko vrijeme izražavalo preporodna stremljenja, te afirmiralo dvoje velikih hrvatskih trageda, Mariju Ružičku Strozzi i Andriju Fijana, a do kraja 19. stoljeća i oblikovalo svoju čvrstu repertoarnu shemu koju čini klasika, svjetska i domaća, te suvremeno stvaralaštvo.

## Ansambl

Mnogi najpoznatiji hrvatskih glumci 19. 20. i 21. stoljeća bili su članovi ansambla HNK Zagreb. Slijedi popis velikog broja članova ansambla. 

## Izvori
* hnk.hr
HOTO business tower

**HOTO Business Tower** je prvi neboder izgrađen od osamostaljenja Hrvatske. Neboder je izgrađen 2004. godine i nalazi se na zapadnoj strani Savske ceste, između Zagrepčanke i Ciboninog tornja.

Neboder je trebao imati 22 kata i visinu od 90 m ali su njegove dimenzije smanjene zbog nedostatka parkirnog prostora. 

HOTO Tower danas sadrži urede Hrvatskog telekoma.
Sky Office Tower

**Sky Office Tower** poslovni je neboder u glavnom gradu Republike Hrvatske Zagrebu. Nalazi se na zapadnom ulazu u grad, nedaleko od križanja Zagrebačke ceste i Zagrebačke avenije, u gradskom naselju Rudeš.

## Gradnja

Radovi su započeli 21. kolovoza 2007, a završeni su 2012. godine. Troškovi izgradnje iznosili su 76 milijuna eura.

## Tehničke karakteristike
Iako je prvotno trebao imati 29 katova i 108 metara visine, objekt je zbog nepovoljne gospodarske situacije izgrađen kao dvostruki toranj od 22 kata, koji su međusobno povezani između 2. i 15. kata. Visina zgrade iznosi 81 metar. Ukupna korisna površina objekta iznosi 71.897 četvornih metara. Osigurano je čak 706 parkirnih mjesta, od čega 659 u podzemnim garažama, koje se prostiru na nekoliko podzemnih etaža, te 47 vanjskih.

To je prvi objekt takve vrste u Hrvatskoj. Konceptom površinskog grijanja i hlađenja, ventilacije i kontrole vlažnosti svrstava se uz bok objekata u Europi i svijetu koji su izgrađeni u skladu s najstrožijim toplinskim normama te pružaju korisnicima najveću toplinsku udobnost i štede energiju i čuvaju okoliš.

## Izvori

* Novinski članak o planiranju gradnje , Jutarnji.hr
* Tehnički podaci o zgradi 
* Novinski članak o troškovima izgradnje , Poslovni.hr
* Planirani građevinski projekti u Zagrebu , Jutarnji.hr
* Tehičke specifikacije objekta 
* Dodatni tehnički podaci 
* *Sky Office korak do zelenog certifikata*, Business.hr
Festival Pssst!

**Festival Pssst!** , hrvatski je filmski festival koji se od 2007. održava jednom godišnje u Zagrebu. Međunarodnog je karaktera.

Posvećen je izgubljenim hrvatskim nijemim filmovima, no u programu su ruski filmski klasici iz sovjetskog doba.

Organizira ga Centar za kulturu Trešnjevka.

Festival ima natjecateljski dio programa. Nagrada se zove prema prvom hrvatskom igranom filmu iz 1917. godine, koji je izgubljen i iz kojeg su ostali sačuvani samo pojedini kadrovi, Brcku u Zagrebu.

## Izvori
*HRT, teletekst, 11. studenoga 2011.
*Festival Pssst!  Pssst! 5. Festival nijemog filma

## Vanjske veze
*Culturenet.hr PSST! Silent film festival is on!
Chansonfest

**Chansonfest** je festival hrvatske i međunarodne šansone.

Chansonfest su utemeljili 1998. godine Dalibor Paulik, Hrvoje Hegedušić, Hrvoje Markulj, Marijan Farkaš, Zvonko Špišić i Zvonko Zidarić, a u početku je funkcionirao kao neformalna organizacija koja se financirala poticajem od društvenih organizacija, Ministarstva i Grada te od vlastitog marketinga. U to vrijeme HRT je plaćao program koji je preuzimao (snimao i emnitirao) pa je i to omogućilo da Chansonfest živi. Nakon određenog vremena skupina osnivača se počela osipati, zauzeta drugim poslovima i interesima, tako da su na kraju godinama Chansonfest "proizvodili" Zvonko Špišić i Hrvoje Markulj. Osnovavši "Umjetničku organizaciju festival šansone - Chansonfest" formalizirali su projekt koji je ove godine održan po 14. put, a kojemu je već nekoliko posljednjih godina Hrvatsko društvo skladatelja pružalo pomoć. U Umjetničkoj oranizaciji Zvonko Špišić je obavljao poslove umjetničkog direktora dok je Hrvoje Markulj njen predsjednik. Zbog zdravstvenog stanja Zvonko Špišić već drugu godinu za redom nije aktivan u realizaciji Chansonfesta.

## Vanjske veze
* Službena stranica
Druga zemaljska konferencija KPJ

**Druga zemaljska konferencija [[Savez komunista Jugoslavije|Komunističke partije Jugoslavije]]** održana je od 9. do 12. maja 1923. godine u Beču.

Druga konferencija KPJ protekla je u znaku pobede „levice" i izbora Triše Kaclerovića za sekretara.

## Rad Konferencije

Konferencija je protekla u duhu oštre rasprave o uzrocima sukobljavanja između većine u partijskom rukovodstvu na čelu sa Simom Markovićem i partijske manjine, koja je glavnu smetnju za organizaciono jačanje KPJ videla u oportunizmu rukovodstva. U analizi dotadašnjeg razvoja jugoslovenskog komunističkog pokreta polazilo se od ocena Četvrtog kongresa Kominterne i na toj osnovi pokrenuti su idejni problemi i bitna pitanja sadržaja i strategije KPJ.

Bio je potvrđen stav o potrebi izgradnje ilegalne partije, zaključeno je da u unutrašnjoj organizaciji KPJ, a i svih drugih radničkih organizacija, mora da bude primenjen princip demokratskog centralizma, da se formira sposoban partijski aparat sa školovanim kadrovima, te uvođenje novih metoda rada. Odlučeno je i da se rukovodstvo KPJ mora nalaziti u Kraljevini SHS, a ne u inostranstvu.

Na Konferenciji je prevladalo ubeđenje da su uzroci nacionalnih sukoba u Kraljevini SHS državni centralizam i hegemonija srpske buržoazije, konkuretnska borba nacionalnih buržoazija u ekonomskoj sferi, te nezadovoljstvo svih društvenih klasa svojim ekonomskim i socijalnim položajem. Kao i na Prvoj zemaljskoj konferenciji, u osnovui partijske politike postavljena je borba protiv hegemonije srpske buržoazije i državnog centralizma. Odbacujući mogućnost rešavanja nacionalnog pitanja u okvoru buržoaskog poretka, Konferencija se nije bavila pitanjima akcionog programa u toj oblasti, osim što je, u duhu stavova Trećeg i Četvrtog kongresa Kominterne o spajanju oslobodilačke borbe nacionalno ugnjetenih i klasno eksploatisanih, istaknut zahtev da Komunistička partija preuzme rukovodeću ulogu u toj oslobodilačkoj borbi.

Na Konferenciji je ocenjeno da je zanemaren rad na selu i zaključeno da se pripremi agrarni program KPJ i upute za rad komunista na selu polazeći od zahteva za radikalno rešenje agrarnog pitanja u korist seljaka bezemljaša. Zaključeno je da se provede odluka Prve zemaljske konferencije KPJ o stvaranju komunističkih frakcija (aktiva) u sindikatima, da se osnuju klasna radnička kulturna i sportska društva, proširuje uticaj u svim radničkim organizacijama i ostalo.

Na Konferenciji su u Centralno partijsko veće bili izabrani Triša Kaclerović, Vasilije Srzentić, Đuro Đaković, Đuro Cvijić, Jakob Žorga, Sima Miljuš i Jozef Hermal.

## Posledice
Posle Druge zemljaljske konferencije KPJ, još su se jasnije očitovali različiti pogledi na ključna pitanja politike KPJ, organizaciono, seljačko i sindikalno. Razmimoilaženja su se produbila do tog stepena da se jasno ocrtala granica između *leve* i *desne* frakcije u KPJ.

## Literatura

***Istorija Saveza komunista Jugoslavije**. „Komunist“, „Narodna knjiga“, „Rad“, Beograd 1985. godina.
Zagrebtower

**Zagrebtower** je neboder na Sigečici u zagrebačkoj četvrti Trnju. 

## Opis
Nalazi se na križanju Radničke ceste i Avenije Vukovar, a dovršen je krajem 2006. godine. Eliptičnom neboderu od 22 kata pridružena je osmerokatnica s uredskim prostorom i podzemnom parkirnom garažom. Čitav kompleks sadrži 26 tisuća kvadratnih metara uredskog prostora.

Potpisivanjem povelje i polaganjem kamena temeljca 20. siječnja 2005. godine službeno je započela gradnja Zagrebtowera na uglu Ulice grada Vukovara i Radničke ceste.

## Izvori

## Vanjske veze

* Službena stranica