open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puerto San José

**Puerto San José** je općina od 68,331 i grad od 23,887 stanovnika na jugu Gvatemale u Departmanu Escuintla.

## Geografija
San José je lučki grad koji se nalazi između ušća rijeka Achiguate i Maria Linda u Pacifik, udaljen 42 km sjeverno od svog administrativnog centra Escuintle.

## Historija

Mjesto gdje se danas nalazi San José, za Generalne kapetanije Gvatemala bilo je poznato pod imenom *El Zapote*.
U vrijeme Savezne Republike Centralne Amerike osim Acajutle (u današnjem El Salvadoru) i Iztape na Pacifiku nije bilo drugih luka.

Kad je Gvatemala 1839. postala nezavisna, od 1851. se počelo razmišljati o premještanju luke Iztapa, na drugo povoljnije mjesto, pa je 1853. premještena na lokaciju El Zapote, i počela sa radom pod imenom *San José de Guatemala*.

Na zahtjev stanovnika luke San José 1875. osnovana je istoimena općina.

## Privreda i transport
Luka u San Joséu bila je glavna pacifička luka Gvatemale sve do ranih 1980-ih, kad je 5 km istočnije podignuta bolja Puerto Quetzal. Luka u San Joséu pokazala se preplitkom za veće brodove, koji se sidre 1,6 km od obale, a teret i putnici se prebacuju na manje brodove i prevoze do keja.

Danas ima puno manji promet, ali se i nadalje koristi za izvoz melase, kave, pamuka, šećera, drva i meda.

Pored grada nalaze se ljetovališta Iztapa (nekadašnja luka) i Monterrico.

Grad je odlično povezan sa zaleđem autoputom CA9, željeznicom i *[[Aerodrom]]om San Jose* (ICAO: **MGSJ**, IATA: **GSJ**).

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Puerto San José'' (službene stranice)
Sierra de Las Minas

**Sierra de las Minas** (Rudarski masiv prevedeno sa španjolskog) je planinski masiv na jugoistoku Gvatemale, koji se prostire po departmanima; Alta Verapaz, Baja Verapaz, El Progreso, Zacapa i Izabal.

## Geografija

Nadmorska visina masiva varira od 10 do 3010 metara, što je omogućilo formiranje različitih vrsta ekosistema i šumaa, od suhih trnovitih do kišnih.

U masivu izvire više od 63 rijeka među njima i Polochic

Sierra de las Minas proteže se u dužinu od 130 km u smjeru zapad-istok, a širok je od 15 i 30 km. 
Na sjeveru je omeđen je rijekom Polochic, na jugu rijekom Motagua. Na zapadu ga dolina rijeke Salamá razdvaja od Sierre de Chuacús, a na istoku mu je granica Jezero Izabal. 
Njegov najviši vrh je Cerro Raxón visok 3,015 metara.

Planinski masiv ima različite tipove staništa, uključujući najveći rezervat kišnih šuma u Centralnoj Americi (to je 60% gvatemalskih šuma).

U tom kraju je dokumentirano 885 vrsta ptica, sisavaca, gmazova i vodozemaca.

Unesco je 1992. proglasio najveći dio masiva površine 2,366 km² Rezervatom biosfere.

Kako ima velike naslage žada i mramora, koji se već nekoliko vijekova iskapa, po tom je i dobio ime *Minas* (rudarstvo).  
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Sierra de las Minas: Mountain Range and Biosphere Reserve (Guatemala)''
Dulce (Gvatemala)

**Dulce** je rijeka na sjeveroistoku Gvatemale u Departmanu Izabal duga 43 km.

## Hidrologija

Dulce ističe na istočnom kraju Jezera Izabal, od tamo teče prema sjeveroistoku i protiče preko limanskog jezera Golfete i nadalje do ušća u Honduraški zaljev (Zaljev Amatiq) kod grada Livingston.

Rijeka je duboka od 30 do 50 metara, i široka oko 200 metara, pa je čitavom dužinom plovna.

Porječje rijeke prostire se na površini od 3,435 km² po Departmanu Izabal.

Rijeka je dio *[[Nacionalni park|Nacionalnog parka]] Río Dulce*, koji je osnovan 1955., da štiti floru i faunu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Rio Dulce Guatemala''
Puerto Quetzal

**Puerto Quetzal** je nova luka u općini Puerto San José, na jugu Gvatemale u Departmanu Escuintla.

## Geografija
Quetzal se nalazi 5 km istočno od centra San José, kod ušća rijeke Maria Linda u Pacifik.

## Historija

Gvatemalska vlada je 1979. odlučila izgraditi bolju i dublju luku umjesto stare u Puerto San Joséu.

Francuska kompanija Dragages El Travaux Public započela je izgradnju luke 1980., prvi brod je uplovio u martu 1983.

U novembru 1985. dovršena je prva faza i tako je rođen Puerto Quetzal, koji je ime dobio po nacionalnoj ptici Quetzal.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Portuaria Quetzal'' (službene stranice luke)
Panzós

**Panzós** je općina od 82,314 i grad od 22,068 stanovnika u sredini Gvatemale u Departmanu Alta Verapaz.

## Geografija
Panzós se prostire u dolini rijeke Polochic nedaleko od ušća rijeke Cahabón u Polochic, na nadmorskoj visini od 209 metra, udaljen 117 km istočno od svog administrativnog centra Cobána.

## Historija

Ni danas se točno nezna kad je općina Panzós osnovana 1825. ? ili 1861.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Municipalidad de Panzós'' (službene stranice)
San Pedro Carchá

**San Pedro Carchá** je općina od 261,102 i grad od 16,353 stanovnika u sredini Gvatemale u Departmanu Alta Verapaz.

## Geografija
San Pedro Carchá se prostire u kotlini rijeke Cahabón, na nadmorskoj visini od 1,283 metra, udaljen 10 km istočno od svog administrativnog centra Cobána.

## Historija

San Pedro Carchá je osnovan 1544., tad je podignuta i njegova prva crkva.

Osnovan je po naredbi kralja Karla V iz 1543., kao jedan od prvih 10 gradova u Verapazu.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de San Pedro Carchá'' (službene stranice)
Rudne planine Erzgebirge/Krušnohori

**Rudne planine Erzgebirge/Krušnohori** nalaze se u jugoistočnoj Njemačkoj (Saksonija) i sjeverozapadnoj Češkoj, poznato po bogatstvu nekoliko metala i eksploataciji od srednjeg vijeka i kasnije. Područje je postalo najvažniji izvor srebrne rude u Evropi od 1460. do 1560. godine. 

## Svjetska baština
Rudarsko područje Erzgebirge/Krušnohori sa 22 rudnika i spomenika, od kojih se 17 nalazi u Njemačkoj, a 5 u Češkoj, je 2012. godine upisano na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine

Rudne planine duge su 95&nbsp;km i 45&nbsp;km široke na granici Njemačke i Češke, i sadrže brojne rudnike i spomenike iz oblasti rudarstva (same rudnike, rudnička okna, topionice i radionice). Zbog intenziteta i kontinuiranog trajanja cijeli krajolik je pod velikim uticajem rudarstva, od transporta do vodosnabdijevanja i urbanističkog planiranja.

Srebro je bilo prvi metal iskopavan u području, posebno oko Frajberga, a region je bio vodeći svetski proizvođač srebrne rude tokom 14. do 16. veka. Na češkoj strani planina, Krupka je izrasla u istaknuti rudarski grad, koji je vadio srebro, kalaj, a kasnije i željezo, olovo, bakar i živa.

Danas se nalazišta indija, volframa, kalaja i litijuma istražuju zbog njihovog ekonomskog potencijala. 

File:Zinnwald Tiefer-Bünau-Stollen (03) 2006-06-28.jpg|Rudarski muzej u Altenbergu
File:Mordgrube Huthaus.jpg|Topioničarski radovi jame Alte Mordgrube u Brand-Erbisdorf
File:Muldenhuetten2.jpg|Topioničarski kompleks u Muldenhüttenu
File:Olbernhau-Grünthal Althammer (05-2).jpg|Olbernhau-Grünthal 
File:Pferdegöpel Johanngeorgenstadt 2018 19.jpg|Konjski mlin za kopanje rude u Johanngeorgenstadt
File:Fg080509 10dom.jpg|Muzej u Freibergu
File:Jáchymov těžní věž dolu Svornost srpen 2019 (2).jpg|Rudnik Svornost u Jakimovu, najstariji rudnik koji se još uvek koristi u Evropi


## Izvori
Santa María Cahabón

**Santa María Cahabón** je općina od 71,509 i grad od 16,353 stanovnika u sredini Gvatemale u Departmanu Alta Verapaz.

## Geografija
Santa María Cahabón se prostire u dolini rijeke Cahabón, na nadmorskoj visini od 250 metra, udaljen 92 km istočno od svog administrativnog centra Cobána.

## Historija

Santa María Cahabón je osnovana 1543. na mjestu starijeg majanskog naselja *Chikajbom*, koje je kasnije hispanizirano.

Danas su 95 % stanovnika indijanci Kekči koji se bave poljoprivredom.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Municipalidad de Santa María Cahabón'' (službene stranice)
Baja Verapaz

**Baja Verapaz** (španjolski: *Departamento de Baja Verapaz*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala administrativno podjeljena.

## Karakteristike
Baja Verapaz se nalazi u sredini zemlje, udaljen oko 150 km od glavnog grada Ciudad Guatemale. 

Departman ima površinu od 3124 km², na kojoj je 2020. živilo 339,138 stanovnika.

Baja Verapaz sa sjevera graniči sa Departmanom Alta Verapaz, na jugu sa Departmanom Guatemala, na zapadu sa Departmanom El Quiché i sa istoka sa Departmanom El Progreso.

Administrativni centar departmana je grad Salamá koji ima 65,275 stanovnika
## Administrativna podjela i historija
Baja Verapaz je danas podjeljen na 8 općina (španjolski: *municipalities*).

Departman je osnovan 1877. razdvajanjem dotašnje regije *Vera Paz*na dva departmana Alta Verapaz (*Gornji*) i Baja (*Donji*) Verapaz. *Vera paz* znači *Pravi [[mir]]*, to ime je taj kraj dobio još u 17. vijeku jer su domorodački Indijanci pokoreni pokrštavanjem, a ne silom zahvaljujući angažmanu dominikanca Bartoloméa de las Casasa.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion departamental de Baja Verapaz'' (službene stranice)
Salamá

**Salamá** je općina od 72,884 i grad od 65,275 stanovnika u sredini Gvatemale u Departmanu Baja Verapaz u kom je administrativni centar.

## Geografija
Salamá se prostire u kotlini rijeke Salame, stisnuta između planina masiva Sierra de Chuacús i Sierra de Las Minas, na nadmorskoj visini od 940 metara, udaljena 151 km sjeverozapadno od glavnog grada Ciudad Guatemale.

## Historija

Salamá je osnovana 1582. pretpostavlja se na mjestu starijeg naselja Pipila indijanaca.

Vremenom je toliko narasla da je dobila status ville 1825. a nakon tog i status općine 1834. godine.
Grad je pretrpio ozbiljnu štetu od potresa 1976.

Od 1877. je administrativni centar novoosnovanog Departmana Baja Verapaz.

## Privreda i transport
Salamá je  trgovačko-industrijski centar ratarsko-stočarskog kraja.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Salamá'' (službene stranice)
Salamá (rijeka)

**Salamá** je rijeka u sredini Gvatemale u Departmanu Baja Verapaz duga oko 50 km pritoka rijeke Chixoy.

## Hidrologija

Salamá izvire na obrocima masiva Sierra de Las Minas, od tamo teče prema sjeverozapadu pored grada Salamá do ušća u rijeku Chixoy kod hidroelektrane Chixoy.

Porječje rijeke prostire se na površini od 3,435 km² po Departmanu Baja Verapaz.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Salamá''
Anakars

**Anakars**, skitski drevni filozof iz ranog 6. stoljeća prije Krista. Nijedno njegovo djelo nije sačuvano.

## Život
Anakars je bio Skit sa prostora današnje Ukrajine. Bio je sin skitskog poglavice Gnurusa, i, isto po Herodotu, brat skitskog kralja Saulija. Imao blagu narav i veliku žeđ za znanjem – za razliku od njegovog naroda, koji su Grci uvijek opisivali kao primitivnog i neprijateljski nastrojenog prema kulturi. Bio je napola Grk i iz mješovite helenske kulture, očito u području Kimerijskog Bospora. Napustio je rodnu zemlju da bi putovao sjevernim obalama Crnog mora u potrazi za znanjem i došao u Atenu oko 589. pr. Kr., za vrijeme 47. Olimpijade, kada je atenski arhont Solon uspostavljao nove zakonodavne mjere. Tu je ostavio veliki dojam kao otvoreni barbarin, odnosno negovornik grčkog.

Nakon dugog putovanja, vratio je se kući, a u domovini je ubijen od svog brata jer je pokušao tamo uvesti grčke orgijastičke kultove a Skiti su mu zamjerili što je slavio božicu Kibelu.

Anakars može se smatrati kao preteča kinika, djelomično zbog njegove snažne te razigrane *parezije*, što je prešlo u izreku « skitski govor » u Ateni. Diogen spominje jednu slavnu anegdotu o njemu: jednom prilikom mu je jedan Grk zamjerio što je Skit, no on je potom odgovorio

Često su ga drevni autori ubrajali među *[[sedam mudraca]]*. U klasičnoj književnosti pripisuju mu se *apoftegme* i anegdote, kao i mnogi razni spisi. Nemamo izravnih pisani tragova od njegovog djela.

## Povezano
* Antička filozofija

## Vanjske veze
*  Diogen Laertije, Životi i mišljenja znamenitih filozofa, engleski prijevod Roberta Drewa Hicksa.
*  Jean-Jacques Barthélemy, Voyage du jeune Anacharsis en Grèce dans le milieu du quatrième siècle avant l'ère vulgaire, Paris, Didier, 1843, 2 vol.
*  Lukijan iz Samosate, Anacharsis ou les Gymnases

## Napomene

## Reference

## Bibliografija

* Herodot iz Halikarnasa, *[[Historija (Herodot)|Historije]]*, knj. IV, 46, 76–77.
* Marko Tulije Ciceron, *Tusculanae Disputationes*, knj. V, 32.
* Atenej iz Naukratije, *[[Deipnosophistae|Gozba sofista]]*, knj. IV, 159; knj. X, 428 i 437; knj. XIV, 613.
* Claudius Ælianus, *Varia Historia*, knj. V, 7.
* Lukijan iz Samosate, Anacharsis (Ἀνάχαρσις ἢ Περὶ Γυμνασίων)
* Lukijan iz Samosate, *Scytha* (Σκύθης ἢ Πρόξενος)
* Diogen Laertije, *[[Životi i mišljenja znamenitih filozofa]]* (3. vijek), knj. I, 101–105.
Guatemala (departman)

**Guatemala** (španjolski: *Departamento de Guatemala*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala administrativno podjeljena.

## Karakteristike
Deparman Guatemala se nalazi na jugu zemlje, sa sjevera graniči sa Departmanom Baja Verapaz, na jugu sa departmanima Escuintla i Santa Rosa, sa istoka sa departmanima El Progreso, Jalapa i Santa Rosa i sa zapada sa departmanima Sacatepéquez i Chimaltenango.

Departman ima površinu od 2,126 km², na kojoj je 2020. živilo 3,015,081 stanovnika.

Administrativni centar departmana je grad Ciudad Guatemala koji ima 923,392 stanovnika
## Administrativna podjela i historija
Guatemala je danas podjeljena na 17 općina (španjolski: *municipalities*).

Nukleus današnjeg glavnog grada osnovao je Pedro de Alvarado 1525. u Iximchu, prijestolnici Kakčikelija. 
Zatim je 1527. odlučeno da se preseli u dolinu ispod vulkana Almolonga, treći put je premješten u dolinu Panchoy u današnji Ciudad Vieja, ali su jaki potresi tokom 18. vijeka doveli do novog preseljenja.
Konačno je 1776. godine premješten na današnju lokaciju.

Departman Guatemala je osnovan u novembru 1825., kad je zemlja podijeljena na prvih 7 departmana i osnovan glavni grad Nueva Guatemala de la Asunción.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion departamental de Guatemala'' (službene stranice)
Lanquín

**Lanquín** je općina od 26,95 stanovnika u sredini Gvatemale u Departmanu Alta Verapaz.

## Geografija
Lanquín se prostire u dolini rijeke Cahabón, na nadmorskoj visini od 390 metra, udaljen 65 km istočno od svog 
administrativnog centra Cobána.

## Historija

Lanquín su osnovali španjolski redovnici, na mjestu starijeg indijanskog naselja dokumentiranog još 1474., kad su podigli prvu crkvu 1540. posvećenu sv. Augustinu. Mjesto je status općine dobilo 1846.

Današnji Lanquín je poznata turistička destinacija zbog niza slapova na rijeci Cahabón - *Semuc Champey* i kraških pećina. Zbog tih prirodnih atrakcija je 1956. proglašen Nacionalnim parkom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Lanquín'' (službene stranice)
Puerto Barrios

**Puerto Barrios** je općina od 112,163 i grad od 100,593 stanovnika na istoku Gvatemale u Departmanu Izabal u kom je administrativni centar.

## Geografija
Puerto Barrios se nalazi u Honduraškom zaljevu (*Zaljev Amatiq*), udaljen 300 km sjeverno od glavnog grada Ciudad Guatemale.

## Historija

Barrios je nastao kao luka kad je do njega izgrađena željeznička pruga nazvana *Sjeverna željeznica*, koja je povezala jug zemlje i glavni grad sa Atlanskim oceanom. 
Pruga je otvorena 1892., tad je i dotadašnja carinarnica u nedalekom Livingstonu premještena u Barrios.
Naselje uz luku je osnovano 1895. pod imenom *Ciudad Portuaria*.

Grad je uz luku brzo rastao pa mu je u aprilu 1920. dodjeljen status općine, a u decembru je postao i administrativni centar Departmana Izabal.
Odlukom vlade 1921. pripojena mu dotadašnja općina *Santo Tomás de Castilla*.

Početkom 20. vijeka luka i željeznica postale su vlasništvo američke United Fruit Company, koja je imala velike plantaže banana u dolini rijeke Motague, koja nedaleko ima ušće u Karipsko more.

Luka u Puerto Barriosu bila je sve do 1970-ih glavna gvatemalska luka, tad je gvatemalska vlada nezadovoljna da joj stranci vode poslove izgradila novu luku u 10&nbsp;km udaljenom *Santo Tomás de Castilla*, koja je postala glavna luka za teretne brodove.

Grad je pretrpio ozbiljnu štetu od potresa 1976.

## Privreda

Puerto Barrios je danas administrativno-obrazovni centar i grad slobodne ekonomske zone u njegovu staru luku pristaju ponajviše putnički brodovi, a u novu teretni.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Puerto Barrios'' (službene stranice)
Livingston (Izabal)

**Livingston** je općina od 81,304 i grad od 17,923 stanovnika na istoku Gvatemale u Departmanu Izabal.

## Geografija
Livingston se nalazi na ušću rijeke Dulce u Honduraški zaljev, udaljen 19 km zapadno od svog administrativnog centra Puerto Barriosa i 317&nbsp;km od glavnog grada Ciudad Guatemala.

## Historija

Po općeprihvaćenoj usmenoj predaji mjesto je osnovao španjolski oficir iz Hispaniole, koji se sa grupom kolonista iz Roatána jedrenjakom zaputio u traženje boljeg mjesta. Nakon iskrcavanja na  ušću u novembru 1831. je osnovao općinu.

Ona je nazvana Livingston po američkom pravniku i političaru Edward Livingston autoru liberalnog zakonika Louisiane, koji je poslužio za pisanje zakonika tadašnje Savezne Republike Centralne Amerike.

Vremenom se Livingston razvio u glavnu luku u tom dijelu Gvatemale, kojoj je važnost porasla kad je 1882. proglašena Porto francom.

Važnost luke u Livingstonu je opala kad je podignuta nova u Puerto Barriosu u koju je 1892. premještena i carinarnica.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Livingston'' (službene stranice)
Univerzitet na Sejšelima

**Univerzitet na Sejšelima** (, ), neformalno poznat i pod skraćenicom **UniSey**, je primarna institucija visokog obrazovanja na Sejšelima, zemlji u Indijskom okeanu. Univerzitet je formalno osnovan 17. septembra 2009. godine. Institucija je podeljena na tri kampusa od kojih je glavni kampus onaj u Anse Royale-u, kampus Mont Fleuri organizuje učiteljske, komunikacijske i tehnološke programe, a na kampusu Ma Joie podučava se biznis. Od 2014. godine institucija sarađuje sa Gibraltarom, teritorijem pod britanskom kontrolom koji i sam radi na osnivanju svog prvog samostalnog univerziteta.

## Reference
Sayan Sanya

**Sayan Sanya** (taj. สายัณห์ สัญญา; Suphanburi, 31. januara 1953. – Bangkok, 11. septembra 2013.),  tajlandski pop pjevač žanra *[[luk thung]]*.

## Život
Rođen imenom Sayan Disamer (สายัณห์ ดีเสมอ) je 1953. godine u siromašnoj obitelji u pokrajini Suphanburi, nosio je nadimak *Pao* (เป้า). Imao je polubrata koji je umro vrlo mlad. Završio je četvrti razred osnovne škole i od mladosti je radio razne poslove.

Svoju pjevačku karijeru započeo je 1970. godine, radeći mnoge poslove sve dok nije snimio prvi album *Look Sao Phoo Karn* (ลูกสาวผู้การ). Godine 1973. ubrzo je postao zvijezda glazbe *[[luk thung]]*, nastupajući također na pozornici i u filmovima. 1980-ih postao je popularan pjesmom *Kai Ja* (ไก่จ๋า) po tekstu Piye Trakoonrata.

Godine 1982. operirao je grlo zbog čega je promukao. Spominje se u filmu *[[Monrak Transistor]]* (2001) Peneka Ratanaruanga, kada Pan postavlja zagonetke, citira tri poznate *[[luk thung]]* zvijezde: Sayan Sanya, Chaiya Mitchai i Yodrak Salakjai.

Umro 11. septembra 2013. od raka u dobi od šezdeset godina. Bio je oženjen sa Wannapornom Samrith i imali su četvero djece, tj. Sawamini, Siraprapha, Wisarat i Pattarakanya.

## Diskografija
* *Kon Aok Hak Pak Bann Ne* (คนอกหักพักบ้านนี้)
* *Kai Ja* (ไก่จ๋า)
* *Lan Tae Te Satern* (ลานเทสะเทือน)
* *Ai Noom Rot Tai* (ไอ้หนุ่มรถไถ)
* *Lon Klaw Paw Thai* (ล้นเกล้าเผ่าไทย)
* *Ting Ter Pu Pan Doongjai* (ถึงเธอผู้เป็นดวงใจ)
* *Look Sao Phoo Karn* (ลูกสาวผู้การ)
* *Am Nat Haeng Kwam Khit Thung* (อำนาจแห่งความคิดถึง)
* *Dae Aswin Nai Doongjai* (แด่อัศวินในดวงใจ)

## Napomene

## Reference
Sierra de Chuacús

**Sierra de Chuacús** je planinski masiv u sredini Gvatemale, koji se prostire po departmanima Quiche, Alta i Baja Verapaz.

## Geografija

Masiv se proteže od sjeverozapada prema jugoistoku u dužini od nekih 150 km.

Granica sierre na sjeverozapadu je rijeka Chixoy, koja ga razdvaja od Masiva Cuchumatanes. Na istoku je omeđen rijekom Salamá koja ga razdvaja od Masiva Minas, a jugoistočnu granicu definira rijeka Motagua.

Masiv je vjerojatno nastao za kasne Krede kao rezultat složenih tektonskih i geoloških procesa zbog svog položaja između rasjeda rijeka Motagua-Chixoy-Polochic.

Najviši dio Sierre de Chuacús proteže u dužini od 50&nbsp;km duž granice departmana Quiche i Baja Verapaz na nadmorskoj visini od preko 2,100 metara.
Njegov najviši vrh doseže 2,504 m nadmorske visine.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Sierra de Chuacús, Alta Verapaz''
Sierra de los Cuchumatanes

**Sierra de los Cuchumatanes** je grupa najviših nevulkanskih planina u Gvatemali i čitavoj Centralnoj Americi, koja zauzima oko 15% teritorija Gvatemale.

## Geografija
Masiv se prostire u smjeru zapad-istok u dužinu od nekih 400 km, od departmana Huehuetenanga preko Quicha do Alta Verapaza.

Riječ *Cuchumatán* je sintagma iz Mamskog jezika koja se sastoji od riječi - *cuchuj* (ujediniti) + *matan* (sila)=Ujedinjeno silom. 
Sierra de los Cuchumatanes je kolijevka etničke grupe Mam, potomaka Maja.

Njegove zapadne i jugozapadne granice definira rijeka Seleguá koja ga razdvaja od vulkanskog masiva Sierra Madre de Chiapas, a južnu granicu definira rijeka Chixoy. 
Najviši vrh masiva je *La Torre*, visok 3,837 metara  koji se nalazi u Departmanu Huehuetenango.

Cuchumatanes ima veliki raspon bioma, od tropskih šuma u podnožju do borova i livada na visokim nadmorskim visinama. 
Na visinama do 1,800 m, prevladavaju velike hrastove šume, od 3,000 m počinje prelaz iz šuma u visoke livade. Do 3200 m raste grmlje i borovi, a iznad 3,300 m prevladavaju trave i glavočike, otporne na nagle promjene temperature, a iznad 3,600 m pokrov se sastoji od  trava i mahovina. 
Iznad 3,500 m nadmorske visine ponekad zimi padne i snijeg, najviše ga je palo u januaru 1967.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''La Sierra de los Cuchumatanes en Guatemala'' (na portalu Aprende Guatemala)
Chixoy

**Chixoy** je rijeka na sjeveru Gvatemale i jugu Meksika duga 529 km pritoka rijeke Usumacinte.

Chixoy u svom gornjem toku znan kao **Río Negro**, je sa svojih 417,90&nbsp;km u Gvatemali, drugi nakon rijeke Motagua (486,55&nbsp;km).
## Hidrologija

Rijeka izvire kao Rio Negro na južnim obroncima Masiva Cuchumatanes, kod grada Huehuetenanga. Isprva teče prema istoku i formira granicu između departmana Quiche i Huehuetenango i između Quiche i Baja Verapaza.

Nakon što primi pritoke; Salamu, Calu, Chichoj i Carchelu dotiče do Puebla Veja (Starog sela) u departmanu Baja Verapaz, gdje je krajem 1970-ih pregrađena 
branom za hidroelektranu Chixoy.

Nakon brane teče narednih 56&nbsp;km prema sjeveru, formirajući granicu između departmana Alta Verapaz i Quiche. Tu prima brojne pritoke, od kojih su najveće; Cuatro Chorros, Sichel Suchum, Salchichaj i Copon.
Kad stigne do lokoliteta El Peyan počinje donji tok rijeke, tu se nalaze milenijuma stari kanjoni. Tu rijeka doseže najveću dubinu od 200 metara a korito joj se sužava do 3 m, nakon brzaka korito se širi do 40 m.

Nastavlja teći prema sjeveru meandrirajući između Quicha i Alta Verapaza dok ne stigne do Ixcana, gdje prima pritoku Tzeju i širi se na 400 metara.
Zatim naglo skreće na istok i prima brojne pritoke kao što su: Cantabal, Lechugal, San Simon, Limón i Icbolay i stiže do meksičke granice.

Od granice se rijeka zove **Salinas** i nastavlja teći duž granice još 112 km, do ušća rijeke Pasión sa kojom formira rijeku Usumacintu koja uvire u Meksički zaljev.

Porječje rijeke prostire se na površini od 12,150 km² po Gvatemalskim departmanima Quiche, Alta i Baja Verapaz i manjim dijelom po Huehuetenangu i Totonicapánu i meksičkoj državi Chiapas.

Chixoy je plovan oko 225&nbsp;km od ušća uzvodno. 
Hidroelektrana dovršena 1983., dovela je do raseljavanja 20 majanskih sela.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Chixoy River''
Petén (departman)

**Petén** (španjolski: *Departamento de Petén*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala administrativno podjeljena.

## Karakteristike
Deparman Petén se nalazi na sjeveroistoku zemlje, sa sjevera i zapada graniči sa Meksikom, na jugu sa departmanima Izabal i 
Alta Verapaz i sa istoka sa Republikom Belize.

Departman je svojom površinom od 35,854 km², najveći u zemlji, ali i najnesaljeniji jer je 2022. imao samo 631,305  stanovnika.

U Peténu se nalaze ostatci majanskog grada Tikala sa hramom Velikog Jaguara i preko 200 arheoloških nalazišta majanske civilizacije.
Tu se nalazi i jedno od najvećih jezera u Gvatemali Petén Itzá i džungla Petenera rezervat biosfere.

Administrativni centar departmana je grad Flores koji ima 38,186 stanovnika
## Administrativna podjela i historija
Petén je danas podjeljen na 14 općina (španjolski: *municipalities*).

Departman Petén je osnovan u maju 1866., u to vrijeme imao je 65 000 km².
Nakon potpisivanja sporazuma o granici sa Meksikom 1882. - 29,146 km² je prepušteno Meksiku.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion departamental de Petén'' (službene stranice)
El Estor

**El Estor** je općina od 83,771 i grad od 20,489 stanovnika na istoku Gvatemale u Departmanu Izabal.

## Geografija
El Estor se nalazi sjeverozapadnom kraju Jezera Izabal, udaljen 305 km od glavnog grada Ciudad Guatemala.

## Historija

Mjesto je izraslo krajem 19. vijeka pored dućana (engleski: *store*) američke United Fruit Company, tako je dobio svoje iskrivljeno španjolsko ime 
El Estor.

Naselje El Estor je 1890. dobilo status općine. 
Zlatne godine grada bile su 70-e i početak 1980-ih kad je kanadska kompanija INCO 1965. dobila koncesiju za eskploataciju nikla.
Zbog pada cijena nikla kompanija se povukla, on se i danas iskapa i prerađuje ali u smanjenom obimu. 
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de El Estor'' (službene stranice)
Petén Itzá

**Petén Itzá** (španjolski: *Lago Petén Itzá*) je treće po veličini jezero u Gvatemali, koje se nalazi sjeveroistoku zemlje u Departmanu Petén.

## Karakteristike i historija

Petén Itzá se nalazi na vapnenačkoj visoravni, na nadmorskoj visini od 80 metara, udaljeno 260 km sjeveroistočno od glavnog grada Ciudad Guatemale.

Jezero ima površinu od 99 km², maksimalno je duboko 160 metara. Dugo je oko 35 od istoka prema zapadu i široko do 16 km od sjevera prema jugu.  
vodom ga pune rijeke Ixlú i Ixpó, a odljeva se ponornicama.

U njegovim vodama živi mnoštvo riba, uključujući i endemsku bijelu ribu (Pez Blanco), brojne kornjače i krokodili.

Za pretkolumbovska vremena jezero je bilo posljednja utvrda Itzá Maya, pa su ga Španjolci zauzeli tek 1697.
Danas se duž njegovih obala nalaze brojni gradovi, od Floresa (prijestolnica Peténa), na otoku na jugozapadu, San Benito (jugozapad) i San Andrés (sjeverozapad).

Okolica jezera prekrivena je gustom tropskom prašumom, ali ima nešto plantaža kakaovca, šećerne trske, žitarica i tropskog voća oko Floresa.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Lake Petén Itzá''
Maslenica (razvrstavanje)

**Maslenica** može biti:

* , naselje u općini Jasenice, Hrvatska
* , praznik Istočnih Slavena

ili:

* , naziv treće ofanzivne akcije vojnih snaga Republike Hrvatske na Republiku Srpsku Krajinu

## Povezano

* Maslinica, naselje u općini Šolta, Hrvatska
Totonicapán (departman)

**Totonicapán** (španjolski: *Departamento de Totonicapán*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala administrativno podjeljena.

## Karakteristike

Deparman Totonicapán se nalazi na jugozapadu zemlje, udaljen dvjestotinjak km od glavnog grada Ciudad Guatemale.
Sa sjevera graniči sa Departmanom Huehuetenango, na jugu sa Departmanom Sololá, na istoku sa Departmanom Quiché i sa zapada sa Departmanom Quetzaltenango.

Departman ima površinu od 1,061 km², na kojoj je 2022. živilo 418,569  stanovnika.

Administrativni centar departmana je grad Totonicapán koji ima 103,952 stanovnika
## Administrativna podjela i historija
Totonicapán je danas podjeljen na 8 općina (španjolski: *municipalities*).

Departman Totonicapán je službeno osnovan 1872.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion departamental de Totonicapán'' (službene stranice)
Kladrubi na Labi

**Kladrubi na Labi** je selo sa statusom opštine u okrugu Pardubice, sjeverozapadna Češka. Selo je poznato po nacionalnoj ergeli, gdje se od 16. stoljeća uzgajaju starokladrubski konji (*kladruberi*), najstarija češka konjska pasmina i jedna od najstarijih svjetskih pasmina konja.

## Historija
Prvi pisani spomen sela potječe iz 1350. godine. Do 1500. Kladrub je pripadao manjim vlasnicima, a 1500. kupio ga je jedan od pripadnika moravske feudalne porodice Perštejna. Godine 1560. selo su prodali kraljevskom dvoru Maksimilijana II, zajedno sa dvorcem Kladruby i poljem za uzgoj konja. Kralj Rudolf II. dodijelio je ergeli status carske dvorske ergele. Sve do 1918. godine Kladruby nad Labem je bio posjed Austro-Ugarske monarhije.

Od 1918. počela je u Čehoslovačkoj likvidacija uzgoja prodajom i prijenosom konja, a njena obnova 1940-ih godina. Za regeneraciju su se morali koristiti djelomično i konji drugih pasmina.

God. 1995 kladrubski konj je proglašen spomenikom kulture, a 2002. godine je Nacionalna ergela Kladrubi proglašena nacionalnim spomenikom kulture Češke Republike. Pasmina je prvenstveno namijenjena za prijevoz i za svečanu reprezentativnu ulogu, ali se koristi i za rekreativno jahanje. Do 2019. postoji oko 1.100 do 1.200 konja ove pasmine u svijetu, od čega njih oko 300 je u ergeli Kladrubi na Labi.

## Svjetska baština
Pejzaž za uzgoj i obuku konja za ceremonijalne kočije u Kladrubiu na Labi je 2012. godine upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine

Lokalitet obuhvata sela Kladrubi i Selmice, Carsku ergelu i okolna imanja, bašte, pašnjake za konje i vodotoke. U ergeli su carske zgrade sa štalama, uzgojnim kućama, lovačkim kućama, školom jahanja i obližnjom uzgojnom stanicom Selmice, uglavnom barokno-klasicističke zgrade izgrađene od 1821. do 1895. god. Posebnu podružnicu čini Seljačka farma Slatinany.

Pejzaž je jedinstveno dizajniran u 16. i 17. vijeku kako bi se efikasno uzgajali i trenirali kladruberski konji. Osim toga, ovo područje pokazuje izvanredan primjer posebnog stila pejzažne arhitekture koji je postao popularan u 18. stoljeću. 

File:Kladruby nad Labem, císařský hostinec (1).jpg|Carska ergela
File:Kladruby nad Labem, hřebčín, klisny s hříbaty (2).jpg|Kladruberi u carskim stajama
File:Kladruby nad Labem, zámek (2).jpg|Dvorac Kladruby nad Labem
File:Kladruby nad Labem, kostel sv. Václava a Leopolda.jpg|Crkva sv. Vjenceslava i Leopolda


## Izvori
Flores, Petén

**Flores** je općina od 44,706 i grad od 38,186 stanovnika na sjeveru Gvatemale u Departmanu Petén u kom je administrativni centar.

## Geografija
Historijski centar Floresa se prostire na otočiću na jugozapadu Jezera Petén Itzá, a novi dio grada na kopnu.
Svega 2&nbsp;km zapadno nalazi se grad San Benito sa kojim je praktički spojen pa metroplitanski Flores ima preko 70,000 stanovnika.
Grad je udaljen 515 km sjeverno od glavnog grada Ciudad Guatemale.
## Historija
Prema arheološkim istraživanjima provedenim 1992., otok je bio naseljen od 4. vijeka.
U pretkolumbovska vremena bio je prijestolnica Itzá Maya koji su su se uspješno branili od španjolskih konkvistadora sve do 1697.
Otok je izgleda bio napušten do 18. vijeka.

Flores osnovali su Španjolci pod imenom *Isla de los Remedios del Itzá*, ime je promijenjeno 1830. u *Flores* u čast Cirila Flores Estrade, gvatemalskog borca za nezavisnost.

Današnji Flores je poznata turistička destinacija za sve koji se žele upoznati sa Kulturom Maya, jer se tu nalaze arheološka nalazišta kao što su Tikal, Uaxactún, i Piedras Negras.

## Privreda i transport

Flores je danas administrativno-trgovački centar poljoprivredne okolice koja proizvodi kakaovac, šećernu trsku, kaučuk.

Svojevremeno je bio vrlo izoliran, jer se do njega se moglo doći samo brodom, stvar se promjenila nakon što je izgrađen nasip do otoka i ceste prema jugu i do Belizea.

Pored tog grad ima i *Internacionalni [[aerodrom]] Mundo Maya* (ICAO: **MGMM**, ICAO: **FRS**).

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Flores'' (službene stranice)
Stevns Klint

**Stevns Klint** je obalna litica 6&nbsp;km od grada Store Heddingea, južno od Kopenhagena, Danska. Poznata je po činjenici da od svih mjesta na svijetu najjasnije prikazuje granicu između geoloških era mezozoika i kenozoika, tačnije između njihovih perioda krede i paleogena (K-PG). Na lokalitetu je vidljiv izuzetan fosilni zapis, koji pokazuje potpuni niz faune i mikrofaune koji ucrtava oporavak nakon masovnog izumiranja.  

## Geološka istorija
Lokalitet pruža dokaze o udaru asteroida koji se dogodio na kraju perioda krede, prije oko 66 miliona godina, na meksičkom poluostrvu Jukatanu, kod današnjeg sela Chixulub gdje se nalazi krater. Po nazivu sela, krater i asteroid su nazvani Chixulub. Procjenjuje se da krater ima 180 kilometara  u prečniku i 20 kilometara u dubinu. To je druga najveća potvrđena udarna struktura na Zemlji, i jedina čiji je vršni prsten netaknut i direktno dostupan za naučna istraživanja.

Krater su otkrili Antonio Camargo i Glen Penfield, geofizičari koji su tražili naftu na poluostrvu Jukatanu tokom kasnih 1970-ih. Kroz kontakt sa Alanom R. Hildebrandom 1990. godine, Penfield je dobio uzorke koji su ukazivali da se radi o osobini udarca. Dokazi o porijeklu kratera uključuju šokirani kvarc, anomaliju gravitacije i tektite u okolnim područjima, na osnovu čega je geolog Alvarez postavio tezu o izumiranju dinosaura.

Datum udara poklapa se sa granicom krede-paleogena (obično poznata kao granica K–Pg ili K–T). U maju 2010. grupa od 41 naučnika, je nakon 20 godina rada, objavila u časopisu Science Journalu, da je objašnjenje za masovno izumiranje 50% biljnih i životinjskih vrsta na Zemlji, među njima i dinosaura, katastrofa nastala nakon udara golemog asteroida Chicxulub. 

## Svjetska baština
Stevens Klint, zbog svojih izuzetnih fosilnih zapisa, je 2012. godine upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine. Litica je duga 14,5&nbsp;km, nepravilne obalne topografije. Postoji prekid duž litice, na kojem se nalazi aktivni kamenolom, zbog čega je lokacija serijsko vlasništvo. Litice su izložene prirodnim procesima erozije mora, a na plažama su erodirani i srušeni blokovi. Dio litice prema kopnu nije ugroženo. 

Dio baštine su i dva napuštena kamenoloma i tuneli koji su se koristili u vojne svrhe, što baštinu čini raznovrsnijom. Stevns Klint je veoma značajan u smislu svog prošlog, sadašnjeg i budućeg doprinosa nauci i čini ove vrijednosti dostupnim široj globalnoj zajednici u cjelini.


File:KPg stevns.png
File:Stevns Klint - Højerup Strand (6).jpg
File:Stevns Klint - Rødvig (25).jpg
File:20191019 Stevns Klint Stairs.jpg|Ulaz u nekadašnji vojni tunel


## Izvori
Suchitepéquez (departman)

**Suchitepéquez** (španjolski: *Departamento de Suchitepéquez*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala 
administrativno podjeljena.
## Karakteristike

Suchitepéquez se prostire na jugozapadu zemlje po obalnoj ravnici kolokvijalno znanoj kao *Costa Grande* ili *Costa Cuca*, udaljen 160 km 
od glavnog grada Ciudad Guatemala.
Sa sjevera graniči sa departmanima Quetzaltenango, Sololá i Chimaltenango sa juga sa 
Pacifičkim oceanom, sa istoka sa Departmanom Escuintla i sa zapada sa Departmanom Retalhuleu.

Departman ima površinu od 2,510 km², na kojoj je 2020. živilo 554,695 stanovnika.

Administrativni centar departmana je grad Mazatenango koji ima 77,431 stanovnika

## Administrativna podjela
Departman Suchitepéquez je osnovan 1872., danas je podjeljen na 20 općina (španjolski: *municipalities*).

## Historija
Za pretkolumbovskih vremena taj kraj bio je dio Kraljevstva Quiché kog je pokorio konkvistador Pedro de Alvarado.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion departamental de Suchitepéquez'' (službene stranice)
Pumpuang Duangjan

**Pumpuang Duangjan** (1961–1992), tajlandska pjevačica i zvijezda.

## Život
Pumpuang Duangjan potiče iz velike porodice vrlo siromašnih seljaka. Završila je samo dvije godine osnovnog obrazovanja prije nego što su ju  porodične nevolje natjerale na posao po poljima kao sjekačica šećerne trske. Napustila je školu ne znajući ni čitati ni pisati, no njezin glas je bio izvanredan. U svojoj 14. godini (1975) otišla je u Bangkok nadom da će postati pjevačica. Počela je kao plesačica te je se vrlo brzo pokazala kao nadarena pjevačica po hramskim sajmovima u pokrajini Suphanburi, rodnom mjestu muzike *[[Luk thung]]*. Iako nepismena, bila je vješta u učenju tekstova napamet i sudjelovala je na mnogim lokalnim natjecanjima pjevanja.

1980-ih postala je popularna pjesmom Sao Na Sang Faen (สาวนาสั่งแฟน) po tekstu Wichiana Khamcharoena.

Pamti se po tekstovima u kojim su govori o životu ruralne sirotinje Tajlanda, često podsjećajući sa humorom i cinizmom na nevolje i prezir ljudi sa sela koji su dolazili u grad (Bangkok) te na nostalgiju za rodnom zemljom, za rodbinom i prijateljima. Zatim tijekom 1970-ih u kratko vrijeme je postala «kraljica luk thunga». Prilagodila je *[[pleng luk thung]]* u oblik podoban za ples poznat kao «elektronski *[[luk thung]]*». Glumila je u nekoliko igranih cjelovečernjaka.

Oboljela je i umrla 13. juna 1992. u tridesetoj godini od sistemskog eritemskog lupusa, napuštena od muža, inače playboya, a nije se mogla liječiti na vrijeme jer joj sponzori nisu isplaćivali radove. Na njegozinom sprovodu u Suphanburiju je se okupilo od 100.000 do 200.000 ljudi, uključujući nekoliko članova kraljevske obitelji.

Bila je zapravo simbol tajlandske pop kulture. Njezini hitovi mogu se i danas čuti u karaokama po cestama i na koncertima u pagodama.

## Diskografija
* *Nak Rong Baan Nok* (นักร้องบ้านนอก)
* *Noo Mai Roo* (หนูไม่เอา)
* *Kho Hai Ruai* (ขอให้รวย)
* *Som Tam* (ส้มตำ)
* *Nad Phop Na Ampoer* (นัดพบหน้าอำเภอ)
* *Take Ka Tan Phook Bo* (ตั๊กแตนผูกโบว์)
* *Anitja Tinger* (อนิจจาทิงเจอร์)
* *Aai Saang Neon* (อายแสงนีออน)

## Filmografija
* 1984 – *Chee* (ชี)
* 1984 – *Nang Sao Ka Thi Sod* (นางสาวกะทิสด)
* 1984 – *Khoe Thot Tee Thee Rak* (ขอโทษที ที่รัก)
* 1984 – *Jong Ang Pangad* (จงอางผงาด)
* 1985 – *Thee Rak Ter Yoo Nai* (ที่รัก เธออยู่ไหน)
* 1986 – *Mue Puen Khon Mai* (มือปืนคนใหม่)
* 1987 – *Sanae Nak Rong* (เสน่ห์นักร้อง)
* 1987 – *Chaloey Rak* (เชลยรัก)
* 1987 – *Pleng Rak Phleng Puen* (เพลงรัก เพลงปืน)
* 1988 – *Phet Payak Rat* (เพชรพยัคฆราช)
* 2011 – *Pumpuang*, režija Bhandit Thongdee, *[[biopic]]* o njoj

## Napomene

## Reference

## Literatura
Totonicapán

**Totonicapán** je općina od 120,408 i grad od 103,952 stanovnika na zapadu Gvatemale u Departmanu Totonicapán u kom je administrativni centar.

## Geografija
Totonicapán se prostire u kotlini na nadmorskoj visini od 2,485 m, udaljen 27.4 km sjeveroistočno 
od Quetzaltenanga.

Većina stanovnika su potomci domorodačkih Quicha.

## Historija

Za pretkolumbovskih vremena bio je drugi najvažniji grad Kraljevstva Quicha. U 16. vijeku bio je rezidencija posljednjeg majanskog kralja Tecún Umána.

Orginalno ime naselja bilo je *Chuimekená*, što značilo mjesto na toploj vodi, zbog brojnih termalnih izvora.

To ime se vremenom promjenilo u *Totonicapán* (ili Totonacapa), kako su ga nazvali saveznici Pedra de Alvarada koji su došli sa njim iz meksičke Tlaxcale.
Naselje je osnovano 1707. pod imenom *San Miguel Totonicapán* kraljevskim dekretom za Generalne kapetanije Gvatemala.

Totonicapán je 1820. bio centar jednog od najpoznatijih indijanskog ustanka protiv španjolske vlasti u Gvatemali.
Lider tog ustanka bio je Atanasio Tzul, koji se okrunio za kralja i vladao 29 dana.

Za Savezne Republike Centralne Amerike 1825., dobio je status ville, a 1829. grada i administrativnog centra.

## Privreda i transport

Totonicapán je danas administrativno-trgovački centar ratarsko-stočarskog kraja u kom se proizvodi kukuruz, pšenica, grah i krumpir i uzgajaju ovce
Od industrije ima mlinove i tvornice namještaja.

## Izvori

## Vanjske veze

* [''Totonicapán (Municipio)''](https://www.ecured.cu/Totonicap%C3%A1n_(Municipio))
Sacatepéquez (departman)

**Sacatepéquez** (španjolski: *Departamento de Sacatepéquez*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala administrativno podjeljena.

## Karakteristike

Deparman Sacatepéquez se nalazi u centru zemlje, udaljen pedesetak km od glavnog grada Ciudad Guatemale.
Sa sjevera i istoka graniči sa Departmanom Guatemala, sa zapadu sa Departmanom Chimaltenango i sa juga sa Departmanom Escuintla.
Departman ima površinu od 465 km², na kojoj je 2022. živilo 402,357 stanovnika.

Teren departmana je planinski zbog masiva Sierra Madre de Chiapas, pa ima umjerenu klimu. Iako ima planinsko-vulkansku 
topografiju, ima i plodnih visoravni.

U departmanu se nalaze vulkani Agua, visok 3,753 metraa Fuego 3,835 |m.

## Administrativna podjela i historija
Sacatepéquez je danas podjeljen na 16 općina (španjolski: *municipalities*).

Službeno je osnovan 1839. a za njegov administrativni centar izabran je grad Antigua Guatemala koji ima 46,054 stanovnika 

Taj grad osnovan u novembru 1542. bio je 232 godine prijestolnica tadašnje španjolskr kolonije.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion departamental de Sacatepéquez'' (službene stranice)
Starohrvatski jezik

**Starohrvatski jezik** ili **starohrvatski** može se odnositi na:
* Praslavenski jezik, oblici govora na prostorima srednjovjekovne Hrvatske prije razilaženja od hipotetskog zajedničkog jezika pretka
* Staroslavenski jezik § Hrvatska redakcija prvog književnog slavenskog jezika
* Čakavski, zapadno južnoslavensko narječje koje je služilo kao temelj srednjovjekovnih hrvatskih književnih standarda
Guastatoya

**Guastatoya** je općina od 27,407 i grad od 24,821 stanovnika na istoku Gvatemale u Departmanu El Progreso u kom je administrativni centar.

## Geografija

Guastatoya se prostire na nadmorskoj visini od 515 m, udaljen 74 km od glavnog grada Ciudad Guatemale.

## Historija

Za vrijeme Generalne kapetanije Gvatemala još 1758. bio je selo. Općina je postao tek 1825.
Administrativni centar i grad postao je 1908. kad je osnovan Departman El Progreso.

## Privreda

Guastatoya je danas administrativno-trgovački centar poljoprivrednog kraja.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipio de Guastatoya''
El Progreso (departman)

**El Progreso** (španjolski: *Departamento de El Progreso*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala 
administrativno podjeljena.
## Karakteristike

El Progreso se prostire na istoku zemlje po različitom reljefu pa mu nadmorska visina varira od 245 do 1,240 metara.
Od glavnog grada Ciudad Guatemale je udaljen 74 km.

Sa sjevera graniči sa departmanima Alta i Baja Verapaz, na istoku sa departmanima Zacapa i Jalapa, na jugu sa departmanima Guatemala i Jalapa i sa zapada sa departmanima Baja Verapaz i Guatemala.

Departman ima površinu od 1,922 km², na kojoj je 2020. živilo 195,673 stanovnika.

Administrativni centar departmana je grad Guastatoya koji ima 24,821 stanovnika

## Administrativna podjela
Departman El Progreso je osnovan 1908., danas je podjeljen na 8 općina (španjolski: *municipalities*); El Jícaro, Guastatoya, Morazán, San Agustín Acasaguastlán, San Antonio La Paz, San Cristóbal Acasaguastlán, Sanarate i Sansare.

## Historija

Za pretkolumbovskih vremena u tom kraju živjeli su Nahua indijanci, od njih je ostalo ime prijestolnice Guastatoya.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion departamental de El Progreso'' (službene stranice)
Sierra Madre de Chiapas

**Sierra Madre de Chiapas** (znana i kao **Cordillera Central**, a u Gvatemali kao **Sierra Madre**) je planinski masiv u Centralnoj Americi koji se prostire preko jugoistočnog Meksika, Gvatemale do Salvadora i dijela Hondurasa.

## Geografija
To je najveći masiv u Centralnoj Americi, kopleksan planinski sistem koji se proteže u smjeru sjeverozapad-jugoistok, duž obale  Tihog oceana u dužini od preko 600 km.  
Većina vulkana u Gvatemali su dio Sierra Madre, njihovi vrhovi dosežu do 4,000 m nadmorske visine. 
Masiv je nastavak Sierra Madre del Sur, na jugozapadu je ograničen uskim obalnim pojasom, a na sjeveroistoku nizom depresija među njima i Depresiju Chiapas, koja razdvaja od masiva u Gvatemali i Hondurasu. 
On je glavna vododjelnica u Centralnoj Americi, raskršće rijeka koje teku u Atlantski ili Tihi ocean.

U Meksiku masiv počinje od rijeke Ostúa i nastavlja se do granice sa Gvatemalom. Dug je otprilike 250 km, širok 50-65 km i ima površinu od 2,125 km². Najviši vrh se nalazi 
državi Chiapas, to je Vulkan Tacaná (4,092 m) na granici sa Gvatemalom.

U Gvatemali se Sierra Madre proteže otprilike 280 km u smjeru jugoistoka prema granici sa Salvadorom i Hondurasom, preko departmana; San Marcos, Quetzaltenango, Totonicapán, Sololá, Chimaltenango, Guatemala i Jalapa.

I u Salvadoru Sierra Madre slijedi orijentaciju sjeverozapad-jugoistok, označavajući granicu s Hondurasom, ali ga Rijeka Lempa razdvaja na dva dijela.

U zapadnom dijelu, najviša planina je Montecristo (2,418 m), na tromeđi Salvadora, Gvatemale i Hondurasa, a na istoku planina El Pital (2,730 m), najviši vrh u Salvadoru.

Prvi španjolski istraživači i konkvistadori pojavili su se 1524. kad su Asteci domirirali tim krajem.
Transamerička željeznička pruga i asfaltirana cesta prolaze duž zapadnih obronaka Sierre, a Panamerički autoput, centralnom kotlinom.

### Geologija

Sierra Madre de Chiapas nastao je krajem Mezozoika, za kasne Krede kao rezultat su subdukcije Kokosove pod Karipsku ploču.

### Flora i fauna
U Masivu živi oko 1500 vrsta kralješnjaka, koje čine sisavci, ptice, vodozemci i reptili, i više od 10,000 različitih vrsta biljaka. Među njima i veliki broj endema.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Sierra Madre de Chiapas''
Mazatenango

**Mazatenango** je općina od 84,186 i grad od 77,431 stanovnika na jugozapadu Gvatemale u Departmanu Suchitepéquez u kom je administrativni centar.

## Geografija
Mazatenango se prostire po pacifičkoj obalnoj ravnici, na nadmorskoj visini od 371 m.
Od glavnog grada Ciudad Guatemale je udaljen 160 km zapadno.

## Historija

Mazatenango je zauzeo španjolski konkvistador Pedro de Alvarado u 16. vijeku, a definitivno pokorio njegov brat Pedro.

Za kolonijalnih vremena Generalne kapetanije Gvatemala taj kraj bio je naročito važan zbog plodnog tla na kom se sadio vrlo unosni kakaovac.

U novembru 1815. dekretom je proglašen villom i svega par dana kasnije gradom.
Od 1825. je dobio status općine, tad je postao i sjedište okružnog suda, a od 1851. je i administrativni centar.

Početkom 20. vijeka bio je važna raskrsnica željezničkih pruga prema pacifičkim lukama.

## Privreda i transport
Mazatenango je važan trgovački i industrijski centar obalne ravnice.

Prvenstveno je grad prehrambene industrije koja prerađuje proizvode ratarske okolice (šećernu trsku, kavu, kakaovac, rižu, pamuk, duhan, voće, grah, čili, kasavu, kaučuk, palmino ulje.
Pored tog ima cementaru, pilane i tvornice obuće i namještaja.

Pored grada ima velikih rančeva koji uzgajaju goveda i konje.
Poznat je po rukotvorinama tkanine, keramičke pločice, nakit za turiste.

Mazatenango je dobro povezan sa ostatkom zemlje Panameričkim autoputem CA-2.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Mazatenango'' (službene stranice)
Rjukan-Notodden

**Rjukan-Notodden mjesto industrijske baštine** nalazi se u oblasti Telemark, Norveška. Smješten je u živopisnom krajoliku planina, vodopada i riječnih dolina, sa hidroelektranama, dalekovodima, fabrikama, transportnim sistemima (željeznica i luka sa trajektom) i naseljima za smještaj radnika i socijalnim ustanovama. 

## Svjetska baština
Predstavlja primjer nove globalne industrije početkom 20. stoljeća sa kombinacijom industrijskih dobara s prirodnim krajolikom. Kompleks je osnovala kompanija Norsk-Hydro za proizvodnju veštačkog đubriva od azota u vazduhu procesom Birkeland–Eyde. Izgrađen je da zadovolji rastuću potražnju zapadnog svijeta za poljoprivrednom proizvodnjom početkom 20. stoljeća.

Rjukan-Notodden mjesto industrijske baštine je 2015. godine upisano na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine. Lokalitet se proteže od jezera Møsvatn do Notoddena, obuhvatajući 97 pojedinačnih objekata na površini dugoj 92&nbsp;km koji se smatraju kulturno značajnim.
## Izvori