open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teodorikov mauzolej

**Teodorikov mauzolej** (*[[italijanski jezik|talijanski]]*: *Mausoleo di Teodorico*) je monumentalni spomenik u okolici Ravenne (italija) koji je izgradio Teodorik Veliki, ostrogotski vladar, kao svoju grobnicu 520. godine. Ova dvokatna građevina okruglog tlocrta, izrađena od velikih blokova istarskog kamena, predstavlja jedinstveno i neponovljivo arhitektonsko dostignuće.

Teodorikov mauzolej je zajedno s sedam drugih spomenika upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi 1996. godine pod imenom: "Ranokršćanski spomenici i mozaici u Ravenni". Prema procjeni ICOMOS-a "poseban značaj mauzoleja je u njegovim gotičkim dekoracijama koje se razlikuju od rimske i bizantske umjetnosti tog" i u činjenici da je to "jedini primjer grobnice barbarskog kralja iz tog razdoblja."

## Odlike

Dekagonalna građevina je napravljena od istarskog kamena i podijeljena je na dva kata, donji širi i gornji uži. Kamena kupola je napravljena od jednog jedinog 300 tona teškog i 1 metar debelog istarskog kamena promjera 10 metara, vjerojatno jednim od najvećih monolita na svijetu koji sačinjavaju kupolu. Vanjski zidne plohe su joj raščlanjene plitkim nišama na katu i dubljim u prizemlju. Na prednjoj strani je uklesana duboka niša koja uokviruje ulaz u prostoriju koja je služila za crkvene obrede, dok za gornji kat vode stube U sredini svetišta je jedna porfirna škrinja u obliku kade bez poklopca, u kojoj ne navodno bio pokopan Teodorik. Njegovi ostaci su uklonjeni za vrijeme Bizantske vladavine, kada je mauzolej pretvoren u kršćanski oratorij Sta Maria della Rotonda.

U kasnom 19. stoljeću je porozno tlo, u kojem je mauzolej tonuo, isušeno i otkopano.

## Bilješke i izvori

## Vanjske veze

* http://www.sitiunescoadriatico.org/index.php?pg=174  Spomenici Ravenne na SUA (svjetska baština na Jadranu)
* Teodrokov mauzolej  - turističke stranice Ravenne
* Trodimenzionalna multimedijalna slika gornjeg kata Teodorikovog mauzoleja
Epifanije od Konstantinopola

**Epifanije** (, ? - 535) je bio patrijarh Konstantinopola od 520. do smrti 535. Naslijedio je Jovana Kapadokijskog, patrijarha poznatog po tome što je okončao Akakijevu šizmu, te nastavio njegovu politiku jedinstva bizantske (istočne) i rimske (zapadne crkve) kojoj je temelj bilo zajedničko nikejsko-halkedonsko vjerovanje. Postavio ga je bizantski car Justin I. Održavao je korespondenciju i dobre odnose sa rimskim papama Hormizdom i Ivanom I, a učvrstio je i vlastiti autoritet smijenivši Stefana, episkopa Larise koje je smatrao da je jedino papa nadležan za njegovo područje. Stolovanje mu je označeno i nastojanjem da se "pravovjerno" (halkedonsko) kršćanstvo što je moguće više učvrsti u Bizanstkom Carstvu, te je osuđivao i progonio ne-halkedonske (monofizitske) episkope i svećenike u istočnim provincijama, sa izuzetkom Egipta gdje su ne-halkedonci imali previše snažnu podršku. Njegovo inzistiranje na ortodoksiji se odnosilo i na arijance, zbog čega je Bizant došao u sukob sa ostrogotskim kraljem Teodorikom Velikim. Ipak, najveće posljedice je imala njegova kampanja iskorjenjivanja posljednjih tragova paganskih vjerovanja u Carstvu, koja je svoju kulminaciju dobila na početku vladavine cara Justinijana I. Njena najpoznatija žrtva je nekadašnja Platonova akademija u Ateni, čije se zatvaranje 529. tradicionalno smatra završetkom periodom antičke filozofije, odnosno nestankom posljednjih tragova autentična antičke kulture.

## Vanjske veze
* Οικουμενικό Πατριαρχείο
520-e

**520-e** su decenija koja je počela 1. januara 520. i završila 31. decembra 529. 

## Događaji i trendovi
* 522 - Boetije prvi u zapadnu muziku uvodi praksu grčkih notnih zapisa.
* 25.4. 524 - Bitka kod Vezeroncea u kojoj Franci tuku Burgunde i anektiraju njihovo kraljevstvo.
* 525 - Dionizije Mali predlaže uvođenje računanja godina od rođenja Isusa, odnosno eru Anno Domini.
* 527 - Silla, jedno od Tri kraljevstva Koreje, uvodi budizam kao državnu religiju.
* 7.4. 529. - Dovršen prvi nacrt *[[Corpus iuris civilis]]a*, zakonika u kome je bizantski car Justinijan I kodificirao rimsko pravo, a koji predstavlja temelj sistema civilnog prava u današnjem svijetu.
* 529 - Justinijan zabranjuje paganima da drže bilo kakve obrazovne funkcije te naređuje zatvaranje Platonove akademije u Ateni, što su događaji koji tradicionalno označavaju konačni završetak antičke filozofije i antičke kulture uopće.
* 529 - Osnovan benediktinski red. 

## Reference
521.

__NOTOC__
Godina **521.** (**[[rimske brojke|DXXI]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Sabatija i Valerija** (ili, rjeđe, **godina 1274. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 521. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji


* Justinijan, nećak bizantskog cara Justina I, služi kao konzul. Kasnije imenovan zapovjednikom istočne armije.
* Samson od Dola postaje biskup Bretanje.
* Ma`adikarib Ya`fur vodi pohod u Mezopotamiji.
* Eklezije postaje biskup Ravenne.
* Boetije uvodi grčke notne zapise na Zapad.
* 521-22 - Umire kralj Lazike Damnaze, nasleđuje ga sin Cat koji se okreće od Persije ka Romejima. Odlazi u Carigrad gde je kršten i dobio ženu.


## Rođenja

* Simeon Divnogorac, sirijski svetac († 596)
* 7. 12. &ndash; Sveti Kolumban (u Gartanu, Grofovija Donegal u Irskoj)
* Gao Cheng, kineski vojskovođa u službi države Istočni Wei

## Smrti

* 17.7. &ndash; Magnus Feliks Enodije, biskup i latinski pisac
* Jakov od Seruga, sirijski pisac

## Reference
Donegal (grofovija)

***Grofovija Donegal*** (; ) je okrug (grofovija) u Republici Irskoj i jedna od trideset dvije tradicionalne grofovije na otoku Irska. Smješten je u Provinciji Ulster na sjeveru zemlje. Predstavlja najsjeverniju grofoviju Irske a ime je dobila po gradu Donegal. Prema popisu iz 2006. godine je imala 147.264 stanovnika. Prema površini je najveća grofovija u Ulsteru i četvrta u Irskoj.

Kroz historiju je bila poznata i kao Grofovija **Tirconaill**, Grofovija **Tirconnell** ili Grofovija **Tyrconnell** (). "Tirconaill" je bila njeno službeno ime u periodu 1922–1927. To je bila referenca na drevni túath Tír Chonailla i earlstvo koje ju je naslijedilo.

Grofovija Donegal je jedina grofovija koja dijeli granicu sa samo jednom grofovijom Republike - Grofovijom Leitrim. Većina kopnene granice je sa sjevernoirskim grofovijama Londonderry, Tyrone i Fermanagh. Zbog toga se nalazila u ekonomskoj izolaciji  i dovela da Donegal stvori zasebni kulturni identitet odnosno grofovija se reklamirala sa slogan *Ovdje je drukčije*. Njeni političari su joj nadjenuli nadimak 'zaboravljena zemlja', s obzirom da ju je irska vlada običavala ignorirati, čak i u vrijeme krize.

Najveći dio grofovije je bio bastion gelske kulture i irskog jezika, a sama grofovija je drugo po veličini Gaeltacht područje u Irskoj sa 24.504 govornika. Dok je po broju stanovnika Letterkenny, Lifford je sjedište grofovije. Letterkenny i obližnji grad Derry tvore glavnu *ekonomsku osovinu* Sjeverozapadne Irske.

## Reference

## Vanjske veze

* Official County Donegal Portal
* Donegal County Council
* Donegal County.com & Dún-na-nGall.com Bi-lingual County Site 
* = 25. 10. 2009.+07:35:09 A site of information
* DylanFest in Moville 
* Beatlesfest on the Lough 
* On an Irish Jaunting Car through Donegal and Connemara (1902)
Samson od Dola

**Sveti Samson od Dola** (, , kraj 5. vijeka - iza 573) bio je kršćanski misionar i biskup Dola, poznat kao jedan od sedam svetaca-osnivača Bretanje. Bio je rodom iz današnjeg Walesa. Nakon što je zaređen godine 521. krenuo je na putovanja u Cornwall, Kanalske otoke i Bretanju, gdje je osnovao samostan Dol. Hagiografski tekst *Vita Sancti Samsonis*, koji opisuje njegov život, se često navodi kao jedan od argumenata za teze da se keltsko kršćanstvo u ranom srednjem vijeku razlikovalo od tadašnjeg katoličanstva.

## Vanjske veze
* ''Catholic Encyclopedia'' article
* "St. Sampson, Bishop and Confessor", *Butler's Lives of the Saints*
* A version of Taylor's English translation of the Vita Sancti Samsonis, with emendations based on a recent edition
Hou Andu

**Hou Andu** (; Yale: Hau4 On1 Dou1) (520–563), kurtoazno ime **Chengshi** (成師), bio je kineski vojskovođa u službi dinastije Chen. Istakao se brojnim vojnim pobjedama za vrijeme vladavine careva cara Wu i cara Wena, postavši jedan od najmoćnijih ljudi u državi. Međutim, ubrzo ga je njegova bahatost i nepristojnost dovela u nemilost cara Wena. Hou Andu je pod izlikom rutinskog posla doveden u carsku palaču, uhapšen i natjeran da izvrši samoubistvo.
Priscijan

**Priscijan Cezarejski** (, fl. 500), poznatiji kao **Priscijan**, bio je kasnoantički gramatičar, poznat kao autor *Institutiones Gramatticae*, udžbenika latinskog jezika. Podaci o njegovom životu su prilično oskudni; zna se da je bio grčkog porijekla i da se rodio u Cezareji, odnosno današnjem Cherchellu u Alžiru, te da je nešto kasnije otišao u Konstantinopol i, prema Kasiodoru, podučavao latinsku gramatiku. Osim Institutiones je napisao i panegirik bizantskom caru Anastaziju I. Prva od kopija *Institutiones* sadržava autorski pečat Flavija Teodora, jednog od sekretara na dvoru Justina I, što je omogućilo datiranje knjige i samog Priscijanovog života.

Institutiones je postao standardni udžbenik latinskog u srednjovjekovnoj Evropi.

## Vanjske veze
* Corpus Grammaticorum Latinorum: complete texts and full bibliography
Sveti Kolumba

**Sveti Kolumba** (7. decembar 521 – 9. jun 597])&mdash; , također poznat kao **Colum Cille** (staroirski za "golub crkve"), **Colm Cille** (irski), **Calum Cille** (škotski gelski) i **Kolban** ili **Kolbjørn** (staronordijski za "crni medvjed")&mdash;je bio geloirski misionar redovnik koji je promicao kršćanstvo među Piktima u ranom srednjem vijeku. Poznat je kao jedan od Dvanaest apostola Irske.

Rodio se u mjestu Gartan, okrug Donegal, Irska. Zaređen je za svećenika, a sukobio se sa Sv. Finnianom oko primjerka knjige psalama koju je htio zadržati. U bitci je poginulo mnogo ljudi, pa je Kolumba odlučio otići iz Irske u Škotsku i na kršćanstvo pokušati preobratiti onoliko ljudi koliko je poginulo u toj bitci. Pristao je na obalu Škotske, ali kako je još vidio Irsku, otišao je sjevernije do otočja Hebridi gdje mu je dana zemlja, pa je sagradio samostan i posvetio se evangelizaciji.Preobratio je i poganskog kralja. Imidž sveca mu je pomogao u diplomatskim odnosima s plemenima. U mjestu Iona je sagradio crkvu koja će postati mjesto hodočašća poslije njegove smrti. Navodno je sam prepisao za života oko *300* knjiga. Zaštitnik je pjesnika, protiv poplava, knjigovezaca, i drugih stvari, a slave ga sva tri ogranka kršćanstva. Spomendan mu je 9. lipnja kada je umro.

Prema lokalnom foklloru, on je kriv zašto se Nessie tako rijetko pojavljuje. Kada je jednom hodao Škotskom, nakon posjeta poganskom kralju, vidio je skupinu Pikta koji su pokapali mrtvaca. U rijeci Ness, plivao je jedan Pikt. Nessie se razljutila i pokušala mu nauditi. Kolumba je podigao ruku, napravio znak križa, zazvao ime Božje, i rekao joj: "Dalje nećeš ići." Ona se prepala i pobjegla. Bez obzira je li ova priča istinita ili ne, Pikti su slavili Kolumbinog Boga.

## Reference
Gao Cheng

**Gao Cheng** (高澄) (521–549), kurtoazno ime **Zihui** (子惠), formalno **Princ Wenxiang od Bohaija** (勃海文襄王), kasnije posthumno slavljen kao **Car Wenxiang** (文襄皇帝) u državi Sjeverni Qi sa hramskim imenom **Shizong** (世宗), bio je vrhovni komandant i premijer kineske/Xianbei države Istočni Wei, jedne od država-nasljednica Sjevernog Weija. Bio je najstariji sin generala Gao Huana, a kako mu je otac stekao vlast za vrijeme vladavine cara Xiaojinga, tako je Gao Cheng stekao sve veći uticaj i nakon očeve smrti 547. postao *de facto* gospodar države. Kineski historijski izvori ga opisuju kao sposobnog vojskovođu, ali bahatog i sklonog hirovima i razvratu. Godine 549. ga je, uplašen za vlastiti život, ubio sluga Lan Jing (蘭京), a na mjestu gospodara države Istočni Wei naslijedio mlađi brat Gao Yang.

## Reference

* *[[Book of Northern Qi]]*, vols. 3 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/nch1.htm , 11 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/nch2.htm .
* *[[History of Northern Dynasties]]*, vol. 6 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/bs02.htm .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 155, 157, 158, 159, 160, 161, 162.
522.

__NOTOC__
Godina **522.** (**[[rimske brojke|DXXII]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Simaha i Boetija** (ili, rjeđe, **godina 1275. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 522. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
<onlyinclude>
* Rimski konzul, političar i pisac [[Anicius Manlius Severinus Boethius|Boetije]] je zatvoren pod optužbom da je kovao zavjeru protiv [[Ostrogoti|ostrogotskog]] kralja [[Teodorik Veliki|Teodorika Velikog]] (ili 523?). Ove godine obojica njegovih sinova su konzuli, on je *magister officiorum''.
* Umro je Eutarih, pretpostavljeni naslednik ostrogotskog kralja Teodoriha (Eutarihov sin Atalarih će biti kralj 526-534).
* Amalarik postaje kralj Vizigota (do 531) - poslednji iz dinastije Balti.
* 521-22 - Umire kralj Lazike Damnaze, nasleđuje ga sin Cat koji se okreće od Persije ka Romejima. Odlazi u Carigrad gde je kršten i dobio ženu.
* Moguće vreme pada gruzinsko-iberijskog kralja Vahtanga I Gorgasalija usled persijske invazije.
* 519 ili 522 - Car Justin I je Viktoriju na reversu novca zamenio anđelom.
*  Yusuf dhu-Nuwas dolazi na vlast u Himjarskom Kraljevstvu u današnjem Jemenu - preobraćenik u judaizam, progoni druge vjere, naročito kršćane. Protiv njega ratuje Kaleb od Aksuma.
* Južne i Sjeverne dinastije Kine: Xiao Zhengde, bivši usvojenik cara Wu od Lianga, pobjegao u Sjeverni Wei želeći vojnu pomoć - nije dobro primljen, sljedeće godine se vraća.
* Već ruinirani Zeusov hram u Olimpiji je mogao biti dodatno oštećen u zemljotresu.


## Rođenja

* Car Wen od Chena

## Smrti

## Reference
Du Nuvas

**Jusuf Du Nuvas** (*Yūsuf Dhū Nuwas*, (), također **Jusuf Asar Du Nuvas** ili **Duunan** (450 - 527) bio je posljednji kralj Himjarskog kraljevstva Jemen, poznat po tome što se preobratio na judaizam.

Neki izvori navode da je bio nasljednik prethodnog kralja Rabije ibn Mudara, dok arheolog Alessandro de Maigret vjeruje da je uzurpirao vlast. Na vlast je došao između 518. i 522. godine. Prešavši na judaizam, objavio je kako će progoniti kršćane, u znak odmazde za progone Jevreja u kršćanskim državama. Na meti mu se našlo Aksumsko Kraljevstvo, te je zauzeo grad Zafar i zapalio tamošnje crkve. Potom je opsjeo Najran i nakon predaje pobio sve žitelje koji se nisu htjeli odreći kršćanske vjere; prema nekim izvorima je tada ubijeno 20.000 ljudi. Vijesti o pokoljima su se proširile po Bizantu i Perziji, s time da su izbjegli kršćani molili cara Justina I da intervenira. Umjesto toga je to učinio aksumski kralj Kaleb I. Du Nuvas je poražen i nakon toga je izvršio samoubistvo ujahavši konjem u Crveno more.

## Izvori

## Vanjske veze
* Dhu Nuwas, Zur'ah Yusuf ibn Tuban As'ad abi Karib - 1906 Jewish Encyclopedia article.
* Jewish Warriors
Car Wen od Chena

**Car Wen od Chena** (陳文帝) (522–566), osobno ime **Chen Qian** (陳蒨), kurtoazno ime **Zihua** (子華), bio je car kineske dinastije Chen. Bio je nećak njenog osnivača cara Wua (Chen Baxian), a nakon njegove smrti 559. godine su ga dvorski službenici proglasili carem, jer je Wuov jedini preživjeli sin Chen Chang bio u zarobljeništvu suparničke države Sjeverni Zhou. U trenutku preuzimanja prijestolja, država je bila iscrpljena građanskim ratom koji je počeo pred kraj prethodne dinastije dinastija Liang i mnogim nominalno lojalnim provincijama su upravljali nezavisni gospodari rata. Car Wen se za vrijeme svoje relativno kratke vladavine s njima uspio obračunati, konsolidirati centralnu vlast te osvojiti teritorije pretendenata na prijestolje Lianga - Xiao Zhuanga i cara Xuana od Zapadnog Lianga.

|- style="text-align: center;"

|-

|- style="text-align: center;"

|- style="text-align: center;"
Amalarik

**Amalarih** ili **Amalarik**, bio je sin vizigotskog kralja Alariha II i Teodegote, kćerke ostrogotskog kralja, Teodorika Velikog i njegove prve žene. Amalarih je bio dete kad mu je otac poginuo u bici kod Vujea (507), te je do 526. godine u njegovo ime vladao njegov deda, Teodorik Veliki. Samostalno je počeo da vlada 526. dok nije bio ubijen, 531.

## Život
Kada je Alarih poginuo 507. godine, na njegovo mesto je izabran njegov nezakoniti sin, Gesalih, a Amalarih je bio odveden na sigurno u Hispaniju. Gesalih je nastavio borbu protiv Franaka, ali nije imao mnogo uspeha, jer je 511. bio ubijen. Nakon njegove smrti, Vizigotskim kraljevstvom je vladao Teodorik Veliki u ime svog maloletnog unuka, Amalariha, a preko svog vice-regenta, Teudisa, ostrogotskog plemića. Godine 522. mladi Amalarih je bio proglašen kraljem a četiri godine kasnije, nakon Teodorikove smrti, preuzeo je potpunu vlast nad Vizigotskim kraljevstvom u Hispaniji i Septimaniji, a Provansu je dao na upravljanje svom rođaku, novom ostrogotskom kralju Atalarihu. 

Oženio se Klotildom, kćerkom franačkog kralja, Hlodoveha. Međutim, Amalarih ju je zlostavljao i primoravao da prihvati arijanizam i da se odrekne ortodoksnog hrišćanstva, vere koju je skoro njen otac bio prihvatio kao zvaničnu veru Franačkog kraljevstva, što je izazvalo franačku intervenciju. Amalarih je pobeđen u Narbonu 531, odakle je pobegao u Barselonu, gde su ga ubili njegovi ljudi.

## Reference

* Ovaj članak sadrži i deo teksta iz Enciklopedije Britanike, izdanje iz 1911. godine koja je sada u javnom vlasništvu
* Edward Gibbon, History of the Decline and Fall of the Roman Empire  Chapter 39
* Història de Catalunya. Barcelona: El Periodico, 1992.

## Vanjske veze

* Istorijska biblioteka:Amalarih
Banket kestenja

**Banket kestenja** bila je gozba u Rimu, točnije večera, koju je u Papinskoj palači organizirao Don Cesare Borgia, sin pape Aleksandra VI., 30. listopada 1501. Zapis o banketu sačuvan je na latinskom u spisima apostolskog pronotara Johanna Burcharda nazvanim *Liber Notarum*.

## Historija
Banket je održan u Cesareovim apartmanima u *[[Palazzo Apostolico]]*. Pedeset prostitutki ili kurtizana bilo je prisutno kako bi zabavljalo goste banketa. Nakon što je hrana pojedena, na pod su položeni svijećnjaci s upaljenim voštanicama uz dodatak velikod broja kestenja. Odjeća prostitutki dana je na aukciju, a onda su one i gosti goli puzali po podu, između svjećnjaka, da pokupe kestenje. Odmah nakon toga, kler i ostali gosti započeli su spolni odnos s prostitutkama. Prema Burchardu, *"nuđene su nagrade - svileni predmeti, cipele, šeširi i ostali komadi odjeće - onim muškarcima koji su bili najuspješniji s prostitutkama."*

William Manchester je nadodao sa su *"sluge vodile evidenciju orgazama svakog muškarca jer je papa jako cijenio muževnost i mjerio je muškarčev mačizam prema njegovim ejakulativnim sposobnostima."* Drugi izvori navode kako je papa Aleksandar VI. bio osobno prisutan te da je sam predložio vođenje evidencije. Naki tvrde kako je prisutna bila i Lucrezia Borgia. Manchester je naveo kako su se koristila i seksualna pomagala, iako Burchard o tome ne piše.

## Kritika
Održavanje tog banketa nije sigurno. https://en.wikipedia.org/wiki/Banquet_of_Chestnuts Mnogi moderni historičari smatraju, da je opisivanje tog banketa i sličnih događaja iz života renesančnih papa govor mržnje i neprijateljstva, a ne historijska činjenica.

## Reference

#### Bibliografija
* 
* 
* 
* 
* 

## Daljnji izvori
* John (Johann) Burchard, *Pope Alexander VI and his Court: extracts from the Latin diary of the Papal Master of Ceremonies, 1484&ndash;1506*; ed. F. L. Glaser, New York, 1921
* Barbara W. Tuchman, *The March of Folly*. New York: Knopf, 1984; p.&nbsp;106 ; another issue has 
* Burgo Partridge, *[[A History of Orgies]]*, Bonanza Books, 1960, p.&nbsp;106
* Marquez Comelab, *The Tyranny of God: Liberating Ourselves From Our Own Beliefs*, p.&nbsp;184. Oranges and Lime Publishing, 2008 , 9780646501697
Tobija (bend)

**Tobija** je beogradski dark wave muzički sastav, osnovan 2007. godine. Pre toga je pevač pod tim imenom objavljivao demo snimke. Ideje pesama i muzike su nastale dosta ranije. Višegodišnja improvizacija sa raznim muzičarima u ostvarenju Ivanovnih ideja, dovodi do prvog oficijalnog ostvarenja 2013.

Muzika benda kreće se u opsegu od post punk-a, preko dark wave-a, EBM-a, pa do neoklasičnog zvuka, inspirisana bendovima poput: Joy Division, Bauhaus, the Cure, the Smits, Deine Lakaien, Dobri Isak, Luna, La Strada, EKV... Bend je svirao u gotovo svim beogradskim rok klubovima, i na nekim festivalima.

Neke od njihovih poznatijih pesama su "Kontrola", "Nervoza", "Strahinja i Jelena", "Soba bliceva"...

## Postava

Postava benda koja je učestvovala u realizaciji prvog albuma: 
* Ivan – vokal, 
* Siniša – gitara, 
* Ivan (klajner) – klavijatura, 
* Miki – bass, 
* Luka – bubanj.

## Diskografija

Bend Tobija je 2013. godine objavio svoj prvi studijski album „A šta bi vi“. Na albumu se nalazi 13 pesama.

## Izvori

## Povezano
* Zgrada BIGZ-a
* Nova srpska scena

## Vanjske veze
* Tobija na myspace-u
* Tobija na last.fm-u
* Predstavljamo: bend Tobija  (na Neradniku)
* Tobija: A šta bi vi
Krasimir Balakov

**Krasimir Genchev Balakov** (Красимир Балъков; Veliko Tarnovo, 29. ožujka 1966.) je bivši bugarski nogometaš i reprezentativac, a trenutačno je trener splitskog Hajduka.

## Karijera
Balakov je počeo svoju karijeru u lokalnom klubu Etar Veliko Tarnovo gdje je nastupao sedam sezona, nakon Etara igra četiri sezone u portugalskom Sportingu. Nakon epizode u Portugalu Balakov odlazi u Njemačku točnije u VfB Stuttgart s kojim osvaja dva Intertoto kupa (2000. i 2002.) i Njemački kup 1997. prije nego što 2003. okončava karijeru

Dana 16. siječnja 2006. potvrđen je za trenera Grasshoppera nakon što je prijašnji trener Hanspeter Latour prešao u 1. FC Köln. Balakov vodi klub do osvajanja Intertoto kupa, te plasmana u Kup UEFA u sezoni 2006./07. Nakon Grasshoppera ostaje u Švicarskoj te je 29. listopada 2007. postavljen za trenera FC St. Gallen, tri dana prije kraja sezone dobio je otkaz. U prosincu 2008. vraća se u domovinu i preuzima Černomorec u kojemu ostaje sve do 6. prosinca 2010. kada sporazumno raskida ugovor sa klubom nakon neslaganja sa vlasnikom. Nakon kraće stanke 27. svibnja 2011. postavljen je za trenera Hajduka.

## Izvori
Ante Vukušić

**Ante Vukušić** (Sinj 4.lipnja 1991.) je hrvatski nogometaš koji igra na poziciji napadača. Nastupa za splitski Hajduk i za mlađe uzraste Hrvatske. Igravši za juniore Hajduka bio je najbolji strijelac juniorskog prvenstva.

Za Hajduk je debitirao 22. travnja 2009. ušavši umjesto Šerića u 64. minuti. U prosincu 2010. proglašen je najboljim sportašem Dalmacije u izboru kojeg organizira Slobodna Dalmacija. Prije početka priprema za proljetni dio sezone 2010./11. imenovan je zamjenikom kapetana Andrića. Nakon furioznog početka sezone i prvog mjesta na ljestvici strijelaca, proljeće je donilo sasvim drugačiju sliku, nakon odlaska Ibričića i Strinića dva najbolja igrača Hajduka u sezoni Vukušić se pritajio i nije bio sjena onoga sa jeseni. Ipak na kraju sezone zauzeo je drugo mjesto na ljestvici strijelaca HNL-a sa 14 pogodaka.

Dana 21. svibnja 2011. prvi put je primio poziv da se pridruži "A" selekciji Hrvatske za susret sa Gruzijom.
## Izvori

## Vanjske veze
* Profil na hajduk.hr
* Profil na sportnet.hr
* Profil  na nogometni-magazin.com
* Profil na Transfermarkt.de
* Profil na hns-cff.hr
Osnovna škola

**Osnovna škola** (, , , ) naziv je za obrazovnu ustanovu namijenjenu za pružanje osnovnog obrazovanja, odnosno učenja čitanja, pisanja, računanja i drugih znanja i vještina nužnih za funkcioniranje u društvu, odnosno za kasniji nastavak obrazovanja.

Osnovne škole su u pravilu namijenjene djeci, a u većini zemalja je njihovo pohađanje obavezno. Trajanje obrazovanja u osnovnim školama varira od zemlje do zemlje, ovisno o različitim obrazovnim sistemima, od kojih neki poznaju međustepen između osnovne škole i srednje škole koju pohađaju adolescenti.
Vladimir Anić

**Vladimir Anić** (Užice, 21. studenoga 1930. – Zagreb, 30. studenoga 2000.), jugoslavenski i hrvatski lingvist, leksikograf i leksikolog.

## Biografija

Na Filozofskom fakultetu u Zagrebu diplomirao je 1956. hrvatskosrpski jezik s književnošću i ruski jezik i književnost. Doktorirao je 1963. na temu "Jezik Ante Kovačića". Predavao je na Filozofskom fakultetu u Zadru od 1960. do 1974, a onda je prešao na Filozofski fakultet u Zagrebu, gdje je postao redovni profesor i 1975. šef Katedre za suvremeni hrvatski književni jezik. Gostovao je na fakultetima u Njemačkoj, Švedskoj i Sloveniji.

## Djelo

Objavio je niz publikacija iz  morfologije, fonologije, sintakse, leksikografije, leksikologije, terminologije i stilistike. Najpoznatije i najvažnije djelo mu je *Rječnik hrvatskoga jezika*. Rad na njemu je započeo 1972., a objavio ga je krajem 1991. Uslijedila su dva znatno proširena  izdanja 1994. i 1998. dok je četvrto izdanje zajedno s CD-ROM-om objavljeno posthumno 2003.

Druga poznata djela su mu *Pravopisni priručnik hrvatskoga jezika*, prvotno publiciran kao *Pravopisni priručnik hrvatskoga ili srpskoga jezika* 1986. u suautorstvu s Josipom Silićem, i *Rječnik stranih riječi* (1999) u suautorstvu s Ivom Goldsteinom. Objavio je još nekoliko autorskih lingvističkih knjiga: *Jezik Ante Kovačića* (1971), *Glosar za lijevu ruku* (1988) i *Jezik i sloboda* (1998).

Kao lingvist, Vladimir Anić je bio deskriptivist, sa stavom da rječnik *„nije knjiga samo najboljih, nego svih riječi“*. Naglašavao je jezičnu slobodu i kreativnost i suprotstavljao se jezičnom purizmu.

## Povezano
* Spisak lingvista

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* Djela čiji je autor Vladimir Anić u međunarodnoj normativnoj datoteci VIAF
* Publikacije Vladimira Anića indeksirane u Semantic Scholar
* Spisak knjiga Vladimira Anića u Open Library
* Indeksiranost knjiga Vladimira Anića u LibraryThing
* Knjige kojima je autor Vladimir Anić dostupne u digitalnoj biblioteci HathiTrust
* 
* Djela Vladimira Anića u katalogu Kongrasne biblioteke
Srpska demokratska stranka (Srbija)

**Srpska demokratska stranka** je politička stranka koja je u Srbiji djelovala početkom 2000-ih. Na parlamentarnim izborima 2003. godine je preko kandidatske liste Demokratske stranke Srbije (DSS) osvojila 1 mandat u Narodnoj skupštini. Poslije toga je prešla u DSS.

Godine 2010. je pokrenuta inicijativa da se u Srbiji osnuje nova stranka pod istim imenom, čiji bi se program oslanjao na SDS koji je djelovao u Hrvatskoj početkom 1990-ih pod vodstvom Jovana Raškovića.
Plavsko jezero

**Plavsko jezero** je jezero u opštini Plav, na severoistoku Crne Gore.

Ono je ledničko jezero smešteno između planina Prokletije i Visitor na visini od 906 metara iznad nivoa mora, a pruža se pravcem sever-jug u dužini 2160 metara. Prosečna širina je 920 metara, a najveća dubina 9 metara. Jezero je najveća turistička atrakcija u toj oblasti. Iz jezera ističe reka Lim.
523.

__NOTOC__
Godina **523.** (**[[rimske brojke|DXXIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Maksima bez kolege** (ili, rjeđe, **godina 1276. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 523. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Justinijan, bizantski velikodostojnik i budući car, ženi se za Teodoru.
* Hilderik postaje kralj Vandala.
* Nekadašnji rimski grad Leptis Magna je opustošen od berberskih napadača.
* Seong postaje kralj države Baekje.
* 13.8. - Ivan I nasljeđuje Hormizdu kao 53. po redu papa.
* U Kini, na području pod vlašću dinastije Sjeverni Wei, dovršena izgradnja 40 m visokog tornja znamenite Pagode Songyue.


## Rođenja

## Smrti
* 1.2. &ndash; Brigid od Irske (svetica)
* 6.8. &ndash; Papa Hormizda
* 24.10. &ndash; Sv. Areta, vođa kršćana u današnjem Jemenu (pogubljenje)
* Trasamund, kralj Vandala i Alana
* Filoksen od Maboga, sirijski teolog
* Muryeong od Baekjea
* Sigismund, kralj Burgunda

## Reference
Pagoda Songyue

**Pagoda Songyue** () je budistička pagoda sagrađena u Manastiru Songyue planini Song u kineskoj provinciji Henan. U vrijeme izgradnje je sjevernom Kinom vladala dinastija Sjeverni Wei, poznata po svom promicanju budizma; pod njenom vladavinom, a pogotovo u 6. vijeku, je izgrađen veliki broj pagoda. One su, međutim, bile sagrađene od drva i nisu se sačuvale. Songyue je, pak, sagrađena od opeke i jedna je od rijetkih koja se uspjela sačuvati do današnjeg dana. Za nju je karakterističan toranj u obliku dvanaesterokuta, koji je visok 40 m.

## Fusnote

## Reference
* Yetts, Perceval W. "Writings on Chinese Architecture," *The Burlington Magazine for Connoisseurs* (Volume 50, Number 288, 1927): 116&ndash;131.
Areta (mučenik)

**Areta** (*Aretas* ili *Arethas*, ? - 523) bio je vođa kršćana u Najranu (sjever današnjeg Jemena) početkom 6. vijeka. Kada je tim područjem zavladao himjarski kralj i jevrejski preobraćenik Du Nuvas, inzistirao je da svi njegovi podanici pređu na judaizam. Areta je to odbio učiniti, te je ubijen isto kao desetine hiljada drugih jemenskih kršćana. Zbog hagiografskog teksta *Acta S. Arethae* iz 7. vijeka je stekao status kršćanskog mučenika, usprkos toga što je, slično kao i mnogi drugi bliskoistočni kršćani, bio nehalkedonac, odnosno slijedio monofizitski nauk. Slavi se kao svetac i u Katoličkoj i u pravoslavnim crkvama.
Budvanska rivijera

**Budvanska rivijera** je 35 km dugački dio obale Jadranskog mora u Crnoj Gori oko gradića Budve. Nalazi se približno u centru Crnogorskog primorja i centar je crnogorskog turizma. Na rivijeri se nalazi 12,5 km plaža. Ovdje se nalaze turistički centri Budva, Petrovac na Moru i Sveti Stefan.

## Galerija

Datoteka:Jaz beach 11.jpg|Jaz
Datoteka:Mogren beach aptil 19 th.jpg|Mogren
Datoteka:Slovenska Beach in Budva, Montenegro aa.jpg|Slovenska plaža
Datoteka:Bečići Beach.jpg|Bečići
Datoteka:Svetistefan1756.JPG|Sveti Stefan
Datoteka:Petrovac Beach.jpg|Petrovac na Moru
Datoteka:Kraljičina plaža.jpg|Kraljičina plaža
Filoksen od Mabuga

**Filoksen od Mabuga** (sirijski: , **) (cca. 450 - 10. decembar 523) bio je sirijski kršćanski vođa i pisac, poznat po mijafizitskim stavovima.

Rodio se u Tahalu, na istočnoj obali Tigrisa, odnosno području koje je bilo pod vlašću Sasanidskog Carstva, ali je većinu života proveo na bizantskim teritorijama. Živio je i radio u Edesi. Kasnije je postao biskup Mabuga, i na tom mjestu sudjelovao u smjenjivanju halkedonskih patrijarha Antiohije, uključujući Flavijana II 512. koga je smijenio mijafizit Sever. Oko godine 508. je napisao novi sirijski prijevod Biblije, od koga su se do danas očuvali fragmenti; pored toga je poznat i kao autor 30 sačuvanih propovijedi. Kada je na bizantsko prijestolje došao halkedonskom vjerovanju skloni Justin I, Filoksen je izložen progonima. Protjeran je u Filipopolis u Trakiji gdje je ubijen.

Sirijska pravoslavna crkva ga slavi kao sveca.

## Literatura
* Walters, James E. "The Philoxenian Gospels as Reconstructed from the Writings of Philoxenos of Mabbug"Hugoye: Journal of Syriac Studes 13.2 (Summer 2010).
*
Seong od Baekjea

**Seong od Baekjea** (? - 554) bio je 26. po redu vladar države Baekje, jednog od Tri kraljevstva Koreje, koji je vladao od 523. do 554. godine. Bio je sin kralja Muryeonga. Najpoznatiji je po tome što je budizam godine 528. službeno učinio državnom religijom, kao i diplomatskim misijama u zemlju Wa (Japan) od kojih se slanje budističkih sutri 536. smatra početkom japanskog budizma. Seong je također održavao i odnose sa južnokineskom dinastijom Liang, ali je posljednja misija 549. propala kada je carsku prijestolnicu Jiangkang zauzeo pobunjeni general Hou Jing. Seong je imao više uspjeha u diplomatskim odnosima sa državom Silla, sa kojom je stvorio savez protiv moćnog kraljevstva Goguryeo na sjeveru. 538. je prijestolnicu iz Ungjina (današnji Gongju) premjestio u Sabi (današnji okrug Buyeo) na rijeci Geum, a potom nakon reorganizacije uprave godine 551. prodro u dolinu rijeke Han i od države Goguryeo povratio generaciju ranije izgubljena područja na centru Korejskog poluotoka, uključujući i današnji Seul. Taj je uspjeh, međutim, bio kratkotrajan, jer ga je država Silla izdala i iste godine zauzela ta područja. Sljedeće godine je Seong zajedno sa svojim sinom Wideokom vodio osvetničke pohode protiv Sille. Godine 554. je u jednom od njih teško poražen; Seong je tada poginuo zajedno sa 30.000 svojih vojnika.

Njegov treći sin Imseongtaeja (琳聖太子) je otišao u Japan, gdje ga dio historičara povezuje sa klanom Soga koji je dominirao carskom upravom u drugoj polovici 1. milenijuma.
Biogradsko jezero

**Biogradsko jezero** je najveće planinsko jezero u Crnoj Gori. Nalazi se na planini Bjelasici, 16 -{km}- severoistočno od Kolašina. Udaljeno je 4 -{km}- od magistralnog puta Kolašin—Mojkovac. Sa šumovitom okolinom čini najlepši deo nacionalnog parka Biogradska Gora.

U vreme najvećeg vodostaja dugo je 875 -{m}-, široko 410 -{m}-, duboko 12 -{m}-, a površina mu je 270.000 -{m²}- U doba suše nivo se spušta i do 6 -{m}-.

Biogradsko jezero je ledničkog porekla i pripada grupi akumulacionih jezera. Iz cirkova sa najviših delova Bjelasice spuštao se lednik kroz dolinu Biogradske reke, a morenski materijal je nošen do 1.000 metara nadmorske visine. Ovim materijalom je pregrađen valov, te je nastalo jezero. Jerezo puni vodom Biogradska reka (duga 8 -{km}-) i potok Bendovac, a otoka jezera je Jezerštica, desna pritoka Tare. Usecanje otoke i pojava ponora na dnu jezera ugrožavaju njegov opstanak. Za vreme hladnih zima voda se ledi (30—60 dana). Pored jezera su podignuti turistički objekti i mrestilište, a kraj je poznat po pogodnim uslovima za odmor i rekreaciju.

## Galerija

Datoteka:Biogradsko jezero4.jpg
Datoteka:Biogradsko jezero3.jpg
Datoteka:Biogradsko jezero2.jpg
Datoteka:Biogradsko jezero.jpg


## Literatura
* S. Stanković, Planinska jezera Crne Gore, Posebno izdanje Društva za nauku i umetnost Crne Gore knjiga -{V}-, Odeljenje prirodnih nauka knjiga 5 1975.
* Tekst dr. Branka Radojičića univ. prof. Nastavničkog fakulteta u Nikšiću za Enciklopediju Jugoslavije JLZ Zagreb 1980

## Vanjske veze

* Nacionalni park Biogradska gora
Svi na pod!

**Svi na pod!** je beogradski pop muzički sastav. Jedni su od predstavnika nove srpske scene.

Ime benda "Svi na pod!" je nastalo od jednog fanzina sa početka 1990-ih koji je karikirao tadašnje stanje u kulturi. Postavku benda čine: 
* Bojana Vunturišević (vokal), 
* Petar Rudić (lap top-matrice), 
* Ivan Mihajlović (bass), 
* Ivan Mirković (gitara), 
* Nebojša Zulfikarpašić (gitara), 
* Jamal Al Kiswani (saksofon i flauta) i 
* Goran Milošević (bubnjevi).

Pesmom “Zlato”, obradom benda Vještice, osvojili su treće mesto godišnje liste 2008. godine. Neke od njihovih poznatih pesama su "Boogie Woogie", "Iza nas", "Ćao Nevena", "Bez plana", "Ljubavi" i mnoge druge.

Na godišnjem izboru Studija B Svi na pod! su izglasani za najbolji bend na domaćoj sceni u 2009. godini. Njihov prolećni koncert u velikoj sali beogradskog Doma omladine je izabran je od strane čitalaca internet magazina Popboks za najbolji domaći koncert u 2010. godini. Tokom 2010. i 2011. su bili prilično koncertno aktivni u ex-Yu regionu.

## Izvori

## Povezano
* Nova srpska scena

## Vanjske veze
* Svi na pod! na myspace-u
* Svi na pod! na last.fm-u
* Intervju: Svi na pod!
Obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo

**Obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo** (kratica: **OPG**) u Hrvatskoj je naziv za samostalnu gospodarsku i socijalnu jedinicu koju čine punoljetni članovi zajedničkoga kućanstva, a temelji se na vlasništvu i/ili upotrebi proizvodnih resursa u obavljanju poljoprivredne djelatnosti .

OPG je po definiciji fizička osoba ili skupina fizičkih osoba članova zajedničkog kućanstva, koje obavljaju poljoprivrednu djelatnost na poljoprivrednom gospodarstvu koristeći se vlastitim ili unajmljenim proizvodnim jedinicama. Jedan je od značenja pojma poljoprivrednika u smislu Zakona o poljoprivredi Republike Hrvatske. Na OPG-u su dopuštene dopunske djelatnosti. U njih spadaju djelatnosti povezane s poljoprivredom koje omogućavaju bolje korištenje proizvodnih kapaciteta i radne snage članova OPG-a te stjecanje dodatnog dohotka na OPG-u. Ne smije se obavljati pojedina vrsta dopunske djelatnosti ako je nositelj ili član registriran za istu vrstu djelatnosti, odnosno zakonski zastupnik pravne osobe ili ima većinski udjel u pravnoj osobi registriranoj za istu djelatnost. OPG, koji na tržištu prodaje vlastite poljoprivredne proizvode, a koje je proizveo na poljoprivrednom gospodarstvu, obvezan je upisati se u Upisnik poljoprivrednika.

Riječ je o nacionalnom projektu "OPGovi Hrvatske" kojeg provodi udruga Inovativni projekti iz Rijeke i Hrvatska zajednica županija. Ista funkcionira kao neprofitna web platforma kojoj je za cilj obuhvatiti svih 162.966 OPG-ova na području 20 županija i Grada Zagreba. Temeljna svrha ove platforme je samostalna izrada i upravljanje vlastitom stranicom za svaki pojedini hrvatski OPG.

**Registracija objekta u poslovanju s hranom životinjskog podrijetla**

Osim obveze upisa u Upisnik poljoprivrednih gospodarstava ako se OPG odluči baviti proizvodnjom i prodajom proizvoda životinjskog porijeka mora zatražiti registraciju objekta u poslovanju s hranom životinjskog porijekla na stranicama Uprave za veterinarstvo i sigurnost hrane ministarstva poljoprivrede Republike Hrvatske.

Ministarstvo poljoprivrede Republike Hrvatske i Večernji list izabiru najbolje OPG-ove u projektu Zlata vrijedan.

## Izvori
524.

__NOTOC__
Godina **524.** (**[[rimske brojke|DXXIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Justina i Opiliona** (ili, rjeđe, **godina 1277. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 524. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.



== Događaji ==
<onlyinclude>
* [[1. 1.]] - Konzuli za ovu godinu su car [[Justin I]] i rimski političar [[Venancije Opilion]]. 
* [[20. 4.]] - Umro je [[Jerusalimska patrijaršija|jerusalimski]] patrijarh Jovan III, nasleđuje ga Petar (do 544), takođe [[Halkedonsko kršćanstvo|halkedonac]].
* [[1. 5.]] - Kralj [[Kraljevstvo Burgunda|Burgunda]] [[Sigismund od Burgundije|Sigismund]] je pogubljen od strane [[Hlodomer]]a, franačkog orleanskog kralja. Sigismunda nasleđuje brat [[Godomar]] (do 534), a Hlodomer sa braćom kreće na Burgundiju. 
* [[25. 6.]] &ndash; [[Bitka kod Vézeroncea]]: Godomar je zasada obranio Burgundiju od Franaka, pao je i Hlodomer.
** Franački kralj [[Hildebert I]] nakon smrti brata [[Hlodomer]]a svojim teritorijama pripaja gradove [[Orléans]] i [[Chartres]] a [[Klotar I]] [[Tours]] i [[Poitiers]], kao i udovicu [[Guntheuca|Guntheuc]] (Hlodomerova dva sina će kasnije biti ubijena, a najmlađi [[Klodoald]] će izmaći u verski život).
* 23. 10.? - Rimski političar i filozof [[Boetije]] je ubijen po volji [[Teodorik Veliki|Teodorika]], nakon što je optužen za izdajničku prepisku sa istočnim carem. Čekajući pogubljenje, piše znameniti tekst *Utjeha filozofije'' (približni datum).
* 1. 12. &ndash; Ahkal Mo' Naab' I, vladar majanskog grada Palenque, umire čime počinje četverogodišnji interregnum.


## Rođenja

* He Shikai, kineski službenik na dvoru dinastije Sjeverni Qi
* Xiao Daqi, kineski princ iz dinastije Liang
* Car Xiaojing od Istočnog Weija

## Smrti

* Hlodomer, franački kralj Orléansa
* Zhou She, kineski državnik na dvoru dinastije Liang
* Ahkal Mo' Naab' I, vladar Palenquea
* Anicije Malije Severin Boetije, filozof (pogubljenje) (ili 525)

## Reference
Bitka kod Vézeroncea

**Bitka kod Vézeroncea** se odigrala 25. juna 524. u današnjoj jugoistočnoj Francuskoj između Franaka koje je vodio kralj Hlodomir na jednoj, i Burgunda koje je vodio kralj Godomar. Iako je u njoj Hlodomir poginuo, o njenom ishodu postoje proturječni podaci - prema bizantskom historičaru Agatiji pobjedu su odnijeli Burgundi, a prema Grguru Turskom Franci. U svakom slučaju, bitka je imala važne posljedice s obzirom da je Hlodomirova smrt omogućila njegovoj preživjeloj braći da podijele njegove teritorije, odnosno olakšala ponovno ujedinjenje franačke države nekoliko decenija kasnije.

## Vanjske veze
* Collections Archéologie at the Musée dauphinois website.
Ivan I (papa)

**Ivan I**, poznatiji i kao **Sveti Ivan I** (cca. 470 - 18. maj 526), bio je 53. po redu rimski papa, od 523. do 526. Bio je rodom iz današnje Toskane, a na papsku stolicu je došao naslijedivši papu Hormizdu; historijski izvori navode da je za vrijeme ustoličenja bio slabog zdravlja. Pontifikat su mu obilježile posljedice okončanja Akakakijeve šizme, odnosno ponovno stvoreno jedinstvo zapadne i istočne Crkve, koje je, s druge strane, Katoličku crkvu stavilo u nemilost arijanskog ostrogotskog kralja Teodorika Velikog. Kada je bizantski car Justin I donio ukaze protiv arijanaca, Ivan I je, usprkos vlastitog protivljenja, odmah poslan u Konstantinopol kako bi cara osobno pokušao odgovoriti od njegove primjene; u slučaju neuspjeha te misije, Teodorik je prijetio da će za odmazdu početi progone katolika na područjima pod svojom vlašću. Nakon Ivanovog povratka iz Konstantinopola je Teodorik svoju prijetnju ostvario na papi; kada je došao na Teodorikov dvor u Ravenni, zatvoren je pod sumnjom za kovanje zavjere sa Bizantincima. U zatvoru se sa njime loše postupalo, te je umro. Kasnije mu je tijelo prenešeno u Baziliku sv. Petra u Rimu, a poslije je proglašen i svecem.
De consolatione philosophiae

***De consolatione philosophiae*** (na latinskom: ***O utjesi filozofije***, poznata i kao ***Utjeha filozofije***) je filozofsko djelo koje 524 ili 525. napisao rimski kasnoantički političar i filozof Boetije, a koje se često navodi kao najuticajniji od svih filozofskih tekstova u srednjovjekovnoj i renesansnoj Evropi, odnosno posljednje veliko djelo antičke filozofije.

Boetije je tekst pisao u ravenskom zatvoru nakon što je uhapšen pod optužbom da je zajedno sa Bizantincima kovao zavjeru protiv tadašnjeg ostrogotskog kralja Teodorika Velikog.

## Vanjske veze

* ''The Consolation of Philosophy'', many translations and commentaries from Internet Archive
* ''Consolatio Philosophiae'' in the original Latin with English comments at the University of Virginia's Library Electronic Text Center.
* ''Consolatio Philosophiae'' from Project Gutenburg, HTML conversion, originally translated by H.R. James, London 1897.
* ''The Consolation of Philosophy'', Translated by: W.V. Cooper : J.M. Dent and Company London 1902 The Temple Classics, edited by Israel Golancz M.A.
Sojuz

**Sojuz** (ruski: Союз) je potrošna raketa-nosač korištena nekada u SSSR i danas u Rusiji.

Dizajner i proizvođač rakete je **[[Raketna Korporacija Korolev]]** smještena u današnjoj Rusiji, u gradu Samari.

Raketa se danas koristi za lansiranje letjelica s ljudskom posadom tipa Sojuz, teretnih letjelica za svemirske postaje tipa Progress i komercijalnih satelita.

## Historija
Raketa Sojuz je prvi put predstavljena 1966. kao evolucija rakete Vostok, bazirane na R-7 interkontinetalnom balastičkom projektilu. U početku je imala tri stupnja, a kasnijem razvojem nastala je i verzija Molniya s četiri stupnja. Zbog pouzdanosti i ekonomičnosti postala je najkorištenijo lansirno vozilo s više od 1700 lansiranja, daleko više od ijedne rakete.

Početkom 1990-ih, napravljeni su planovi za opremanje rakete Sojuz s Fregat, posebnom verzijom višeg stupnja rakete. Fregat je omogučio lansiranje tereta od 1,350&nbsp;kg u geostacionarnu trasnfernu orbitu (GTO).

U srpnju 1996. tvrtka **Starsem** dobila je prava na korištenje Sojuza u komercijalne tvrtke. Danas ta tvrtka obavlja većinu komercijalnih lansiranja satelita u svemir.

Sojuz se može pohvaliti i lansiranjem ESA-inih sondi Mars Express u orbitu oko Marsa, Venus Express u orbitu oko Venere i satelita COROT u orbitu oko Zemlje.

Od 2008. u planira se prvo lasniranje Sojuza iz Francuske Gvajane, kao dio Rusko-europskog projekta. Lansiranje s pozicije blizu ekvatora povećat će učinkovitost rakete.

## Dijelovi rakete

#### Prvi stupanj

Prvi stupanj sastoji se od četiri jednaka potisnika na tekuće gorivo, omotanih oko jezgre rakete.

Specifikacije jednog od četiri potisnika
* Ukupna masa: 44.5 t.
* Gorivo: 39.2 t
* Masa bez goriva: 3,784&nbsp;kg
* Promjer: 2.68 m
* Dužina: 19.6 m
* Dužina rada: 118 s
* Motori:
** Sojuz and Sojuz-U modeli
*** RD-107
**** Potisak: 813&nbsp;kN
**** Potisak u vakumu: 991&nbsp;kN
** Sojuz-ST modeli
*** RD-117 (11D511)
**** Potisak: 838&nbsp;kN
**** Potisak u vakumu: 1021&nbsp;kN
** Sojuz-FG
*** RD-117A (14D22)
**** Potisak: 775&nbsp;kN

#### Drugi stupanj

Drugi stupanje je cilindričnog oblika s jednim motorom.

* Ukupna masa: 105.4 t.
* Gorivo: 95.4 t
* Masa bez goriva: 6,875&nbsp;kg
* Promjer: 2.95 m
* Dužina: 28.0 m
* Dužina rada: 290 s
* Motori:
Specifikacije drugog stupnja
** Sojuz and Sojuz-U modeli
**** Potisak: 779&nbsp;kN
**** Potisak u vakumu: 997&nbsp;kN
** Sojuz-ST modeli
**** Potisak: 811&nbsp;kN
**** Potisak u vakumu: 1009&nbsp;kN
** Sojuz-FG
**** Potisak: 792&nbsp;kN
**** Potisak u vakumu: 990&nbsp;kN

#### Treći stupanj

Treći stupanj dolazi u dvije verzije, **Blok I** i ** Poboljšan Blok I**.

* Ukupna masa: 25.2 t.
* Gorivo: 21.4-22.9 t
* Masa bez goriva: 2,355&nbsp;kg
* Promjer: 2.66 m
* Dužina: 6.7 m
* Dužina rada: 240 s
* Motori:
** Blok I
**** RD-0110
**** Potisak: 298&nbsp;kN
** Poboljšani Blok I
**** RD-0124
**** Potisak: 294&nbsp;kN
Dardanija (Evropa)

**Dardanija** je historijska regija koja je zahvatala današnje Kosovo, dijelove južne Srbije, dijelove zapadne Makedonije i dijelove sjeverne Albanije.

Stanovništvo ove regije je bilo ilirskog i tračkog porijekla. Njihovi najvažniji gradovi su bili Skoplje, Niš i njihov glavni grad Ulpiana blizu današnje Prištine. Ovaj dio Balkana je osvojen od strane Rimljana 28. godine pne. Prvobitno je bio dio rimske provincije Moesia da bi za vrijeme cara Dioklecijana postala provincija.

## Povezano
* Dardanci


Datoteka:Illyria and Dardania Kingdoms.png|Kraljevina Dardanija, 3-1. vijek prije nove ere
Datoteka:Dardania kingdom.png|Kraljevina Dardanija, 3-1. vijek prije nove ere
Datoteka:Ancient balkans 4thcentury.png|Rimska provincija Dardanija u 4. vijeku
Datoteka:Praevalitana in the Roman Emp.jpg|Rimska provincija Dardanija u kasnom Rimskom carstvu
Datoteka:Dardania and kosovo.png|Bizantijska provincija Dardanija u 6. vijeku
Car Xiaojing od Istočnog Weija

**Car Xiaojing od Istočnog Weija** ((東)魏孝靜帝) (524–552), osobno ime **Yuan Shanjian** (元善見), bio je jedini car kineske/Xianbei dinastije Istočni Wei – jedne od dvije države-nasljednice Sjevernog Weija. Nakon što je godine 534. car Xiaowu od Sjevernog Weija pobjegao iz prijestolnice Luoyang kako bi stvorio novu carsku upravu u Chang'anu, general Gao Huan i vrhovni komandant carskih trupa je kao Xiaowuvu zamjenu imenovao Xiaojinga, te glavni grad iz Luyoanga premjestio u Yecheng, što je označilo podjelu Sjevernog Weija na dvije države. Iako je Gao Huan prema mladom caru postupao s poštovanjem, držao je svu vlast koju su poslije preuzeli njegovi sinovi Gao Cheng i Gao Yang. Godine 550. je Gao Yang prisilio caea Xiaojinga da mu preda prijestolje, što je označilo kraj države Istočni Wei i početak nove dinastije Sjeverni Qi. Novi car je oko godine 552. naredio da se bivši car Xiaojing otruje.

## Izvori
* *[[Knjiga Weija]]*, vol. 12.
* *[[Historija Sjevernih dinastija]]*, vols. 5 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/bs01.htm , 13 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/bs03.htm .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164.

|-
He Shikai

**He Shikai** (和士開) (524–571), kurtoazno ime **Yantong** (彥通), bio je službenik na dvoru kineske dinastije Sjeverni Qi. Postao je blizak prijatelj i jedan od ključnih suradnika cara Wuchenga (Gao Dan) prije carevog stupanja na prijestolje, a poslije je postao jedan od glavnih članova uprave i ljubavnik Wuchengove supruge Carice Wu. U kineskim historijama se opisuje korumpirana i nesposobna osoba. Nakon Wuchenogove smrti je carev sin Gao Yan, princ od Langyea, bio toliko nezadovoljan njegovom vlašću da je organizirao puč u kome je He Shikai ubijen. Međutim i sam Gao Yan je ubrzo pogubljen zbog svog čina.

## Reference

* *[[Knjiga Sjevernog Qija]]*, vol. 50 http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/nch5.htm .