open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Okrug (Splitsko-dalmatinska županija)

**Okrug** je općina u Hrvatskoj, u Splitsko-dalmatinskoj županiji. Sjedište Općine je u naselju Okrug Gornji.

## Općinska naselja
U sastavu općine je 2 naselja (stanje 2006), to su: Okrug Donji i  Okrug Gornji.

## Geografija

## Stanovništvo

### Popis [[2011.]]

Prema popisu stanovništva iz 2011. godine, Općina Okrug ima 3.349 stanovnika. Većina stanovništva su Hrvati s 95,13%, a po vjerskom opredjeljenu većinu od 90,71% čine pripadnici katoličke vjere.

## Kultura

* Mandolinski orkestar Okruk sa solistima pjevačima
* Dječji mandolinski orkestar Okruk Gornji
* Škola mandoline i gitare - KUD Mindula Okruk Gornji
* Ženska klapa Mindula

## Izvori

## Vanjske veze
Sveti Ilija (Varaždinska županija)

**Sveti Ilija** je općina u Hrvatskoj.

## Geografija
Općina Sveti Ilija se nalazi u sastavu Varaždinske županije te je smještena u njenom središnjem dijelu. Na zapadu graniči s općinom Beretinec, na sjeveru s Gradom Varaždinom, na istoku s općinom Gornji Kneginec, a na jugu s Gradom Novim Marofom. Teritorij općine obuhvaća podnožje Varaždinskog topličkog gorja i nizinu rijeke Drave na sjeveru Hrvatskog zagorja.

## Stanovništvo
Broj stanovnika u općini prema popisu iz 2001.:
*Beletinec 1032
*Sveti Ilija 544
*Doljan 391
*Tomaševec Biškupečki 390
*Seketin 376
*Krušljevec 253
*Krizanec 329
*Žigrovec 217

## Uprava
Načelnik općine je Marin Bosilj (HDZ).

## Historija

### Pretpovijest
O prisutnosti čovjeka na prostoru Općine Sveti Ilija već od doba pretpovijesti svjedoče dva slučajna nalaza kamenih sjekira. Jedan u Svetom Iliji, a jedan u šumi Krč nedaleko Krušljevca.

### Antika
Krajem prvog st. pr. Krista s antičkom civilizacijom dolazi i razvoj naselja, izgradnja putova, nove spoznaje i vjerovanja. Glavne pravce rimskih cesta zadržat će i srednji vijek, što će utjecati i na razvoj srednjevjekovnih naselja.

### Srednji vijek
Prvi pisani izvor u kojem se spominju toponimi Obrys i Beletyncy je isprava zagrebačkog kaptola iz 1236.godine. U ovoj se ispravi Obreš spominje kao ime potoka, a Beletinec kao tvrđava.

Godine 1247. prvi se put spominje i župa Sveti Ilija, koja se spominje i u prvom popisu župa Zagrebačke biskupije iz 1334.godine. U dokumentima od sredine 17. do sredine 18.st. pronalazimo podatke o začecima učiteljske službe i poučavanja djece. Učitelji su ujedno obavljali i zvonarsku službu.

### Novi vijek
Osim pisanih zapisa, trag višestoljetne povijesti ovog kraja predstavljaju i spomenici arhitekture. Gotičke elemente pronalazimo u arhitekturi crkve Svih Svetih u Beletincu. Stara crkva u Svetom Iliji je bila gotička građevina koja je za vrijeme baroka gotovo sva pregrađena. Ta je crkva porušena, pa je 1914. godine izgrađena nova koja je i novouređena. Pažnje je vrijedna i kurija grofova Patačić u Seketinu, izgrađena vjerojatno krajem 17. i početkom 18. stoljeća.
## Gospodarstvo
## Značajne osobe
Jedan od poznatijih ljudi je bio svećenik Vilim Cecelja.

## Spomenici i znamenitosti
## Obrazovanje
## Kultura
## Sport
U općini Sveti Ilija djeluju dva nogometna kluba NK Bednja i NK Obreš.

Predsjednik NK Obreš je Darko Kaselj. Športsko rekreativno društvo Tomaševec Biškupečki je nestranačka i neprofitna športska udruga koja djeluje na području Općine Sveti Ilija s ciljem da pruža mještanima svih uzrasta mogućnosti da putem redovitog ili povremenog tjelesnog vježbanja ostvaruju interese i potrebe za aktivnosti koje doprinose čuvanju zdravlja, vitalnosti, razvoju stvaralaštva te skrbi o zajedničkim interesima svih njegovih članova. U organizaciji ŠRD Tomaševec održana su dva turnira u malom nogometu.

## Vanjske veze
*http://www.opcina-sveti-ilija.hr/index.html
Vaterpolski klub Primošten

**Vaterpolski klub Primošten** je vaterpolski klub iz Primoštena.

Klupsko sjedište je na adresi *Trn 32*, Primošten.

## Povijest kluba
Članovi kluba okupili su se u ljeto 1992. godine. Osnovali su ga mladi entuzijast predvođeni Krešimirom Gaćinom. Mnogi od njih su tada još bili srednjoškolci. Klub je osnovan 02. listopada 1993. godine, a za prvoga predsjednika kluba izabran je gore spomenuti Krešimir Gaćina, tada student strojarstva.

Klub je do osnivanja III. hrvatske vaterpolske lige, odigrao nekoliko neslužbenih utakmica. Godine 1995. započima III. liga, a prije lige klub nastupa na turniru u Biogradu. Prvu sezonu III. lige klub je "okrunio" zadnjim  mjestom na tablici.

Klub je već 1994. godine organizirao školu vaterpola koju su vodili Joško Gaćina i Denis Jurin, tada još srednjoškolci. Također je organizirana i škola ženskog vaterpola koju je vodio Krešimir Gaćina. Od te sezone klub ima i juniorsku momčad, sa čak četrdesetak juniora. Ženski vaterpolo se nije uspio održati dok je juniorska sekcija ostala do danas. 
## Vanjske veze
* Vaterpolo klub Primošten
Martinšćica (Kostrena)

**Martinšćica** se nalazi u Kostreni, u Primorsko-goranskoj županiji na istočnom rubu grada Rijeke. Poštanski broj 51221 pripada uredu Kostrena.

## Geografija

Uvala je Martinšćica uokvirena uzvišenjima oblikovanim u karbonatnim stijenama. Nalazi se između sušačkog i kostrenskog dijela primorske padine. Duljina uvale je 1400 m, a širine do 300 m. Smještena je približno okomito na obalu Riječkog zaljeva i Drašku dolinu. Na sjeveroistoku se s tom dolinom spaja Draški potok koji je u karbonatnim stijenama oblikovao kanjonsku dolinu gotovo vertikalnih strana.

U uvali Martinšćica nalazi se remontno brodogradilište "Viktor Lenac".

## Izvori
Kali

**Kali** je općina u Hrvatskoj.

## Geografija
Kali se nalazi na otoku Ugljanu i najveće je mjesto na zadarskim otocima. Selo je smješteno između dvije luke na sjevero-istoku i uvala Lamjana na jugo-zapadu.Stara jezgra mjesta s uskim uličicama i kamenim kućama u dalmatinskom stilu smještena je na brežuljku odakle se pruža prekrasan pogled na okolicu,a sve nadvisuje zvonik barokne crkve Sv. Lovre,zaštitnika Kali.

## Stanovništvo
Prema broju stanovnika Kali su među najvećim otočnim naseljima Zadarske županije. Broj stanovnika rastao je do 1971. godine, a od tada počinje postupni pad broja stanovnika. Međutim, intenzitet demografske "erozije" nije izrazit kao u drugim naseljima na zadarskim otocima. Po popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Kali imala je 1.731 stanovnika, raspoređenih u jednom naselju - Kali, a prema rezultatima popisa iz 2011. godine u Kalima živi 1.638 stanovnika.

## Uprava
## Historija
Naselje se prvi put spominje u jednom dokumentu iz 1299. godine.

## Gospodarstvo
* Ribarstvo
* Marikultura
* Turizam

U Kalima je uglavnom razvijeno ribarstvo, marikultura i turizam. Uz to u Kalima postoji i sloga sa petnaestak dobro opremljenih brodova, a tu je još desetak privatnih ribarskih obrta i poduzeća, tvrtka Kali tuna s vlastitom flotom i uzgojem tuna. To Kaljane svrstava u jednu od najjačih ribarskih flota na Hrvatskom Jadranu. Ribo-uzgajalište Cenmar je pionir svjetskog ranga u uzgoju brancina, a tu je još i jedna tvrtka Bisage - Nit. Kali je sa svojom postojećom i vrlo razvijenom industrijskom infrastrukturom privuklo i strani kapital i tvrtku Wolf - Lamjana, koji trenutačno zapošljava preko 200 radnika.

## Značajne osobe
*Nataša Kolega - hrvatska rukometašica, višestruka hrvatska reprezentativka
*Živko Kolega - gradonačelnik Zadra
*Arno Longin - hrvatski sportski skakač u vodu
*Branimir Longin - hrvatski košarkaš
*Korina Longin - hrvatska manekenka
*Milena Rakvin Mišlov - hrvatska pjesnikinja
*Joja Ricov - hrvatski pjesnik
*Milena Dundov, hrvatska kazališnolutkarska redateljica i glumica
*Grozdana Franov - Živković povjesničarka - glagoljaš
* Petar Dundov († 1933) - pobjednik veslačke utakmice u Preku

## Spomenici i znamenitosti
*crkva Sv. Lovre iz XV.st. 
*crkvica Sv. Pelegrin iz XIV.st.

## Obrazovanje

* područna škola Valentin Klarin

## Kultura
*Kualjske posestrine

## Sport

Svake godine u ljeto organizira se turnir u uličnoj košarci "Streetball".

## Reference

## Vanjske veze
Gradina (Virovitičko-podravska županija)

**Gradina** je općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Virovitičko-podravskoj županiji.
## Geografija
## Stanovništvo

Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Gradina imala je 4.485 stanovnika, raspoređenih u 11 naselja:

* Bačevac - 475
* Brezovica - 698
* Budakovac - 299
* Detkovac - 377
* Gradina - 972
* Lipovac - 360
* Lug Gradinski - 111
* Novi Gradac - 196
* Rušani - 534
* Vladimirovac - 89
* Žlebina - 374

## Uprava
## Historija

## Gospodarstvo
## Značajne osobe
* Boško Buha
* Željko Krušlin - Kruška

## Spomenici i znamenitosti

## Obrazovanje
* Osnovna škola Gradina

## Kultura
## Sport
* NK Gradina

## Vanjske veze
* Službene stranice općine Gradina
Žurkovo

**Žurkovo** je naselje u općini Kostrena, smješteno uz more i udaljeno 3,5 km zračne linije od Rijeke, a smješteno je u cijelosti uz more, proteže se od Vele Kave, pa preko plaže Perilo, tj. od uvale Žurkovo, sve do uvale Svežanj.  

Zbog svog položaja, uz more, lijepih plaža i dugačke šetnice, bogatog ugotiteljskog sadržaja, te relativne blizine Rijeke, Žurkovo je omiljena rekreacijsko-kupališna destinacija Riječana, a u njemu se odvija i bogata sportska aktivnost. Na vanjskom dijelu 
idilične uvale Žurkovo nalazi se „Galeb“, najveći i najslavniji jedriličarski klub na sjevernom Jadranu, a njemu nasuprot smješten je sportski kompleks s teniskim terenima. Nadalje, tu je ronilački klub, centar podvodnih i sportsko-ribolovnih aktivnosti, nedavno utemeljeni vaterpolo klub, te ostali razni manji oblici sportsko-rekreativnih sadržaja kao npr. boćanje, a na području Žurkova su se, u posljednje vrijeme, ustalila i triatlon natjecanja.

Zahvaljujući svom prirodnom položaju Žurkovo je od davnina poznato kao rasadište vrsnih pomoraca, poglavito kapetana, iz njega su na svjetska mora, gotovo uvijek u svojstvu zapovjednika broda, otiskivali mnogi ovdašnji mladići, a ta tradicija nije ugasla do danas. 

Baš vezano uz more i brodove, iako ne direktno u svojstvu pomorca, ime svog malog rodnog mjesta, Žurkova, širom svijeta pronio je Erazmo Tićac (20. svibnja 1904 – 1968), glavni projektant prvog trgovačkog broda na atomski pogon Savannah. Na njegovoj rodnoj kući, koja se nalazi na samom moru, u uvali Žurkovo, postavljena je spomen ploča koja podsjeća da je tu rođen čovjek koji je postao jedan od onih koji su uspjeli u tome da atomsku energiju iskoriste za dobrobit čovječanstva.
Primošten Burnji

**Primošten Burnji** je područje Općine Primošten koje je proglašeno naseljem ali kao naselje ne postoji. U prosincu 2005. god. Općinsko vijeće Općine Primošten ukida naziv naselja Primošten Burnji te se naseljima vraćaju stara izvorna imena i to: Bilini, Bilo, Dolac, Furčićevi, Gašperovi, Gracini, Harambašini, Huljevi, Jurinovi, Juritini, Kalina, Podgreben, Prhovo, Supljak, Šermudovi, Široke, Tribežić.
JK Primošten

**Jedriličarski klub Primošten** iz Primoštena osnovan je 3. listopada 2003. godine.

## Povijest i djelovanje

Klub je u početku bio stacioniran u kampu "Adriatic", a od 2008. nalazi se u Portu.

Klub organizira nekoliko regata godišnje i to za optimiste, katamarane i krstaše (pod nazivom "Primošten kup-Gospi od Loreta u čast".), a surađuje i sa klubovima iz inozemstva. Klub planira u dogledno vrijeme priložiti kanditaturu i za državna prvenstva. Ove godine (2009) je školu jedrenja uspješno savladalo 15 djece, većinom iz Primoštena.

Klub posjeduje četiri jedrilice klase Optimist i jednu jedrilicu klase 420 koje su kupljene raznim sponzorstvima i donacijama prijatelja i simpatizera kluba.

Trenutno je u klubu oko 60-ak članova.

Trener kluba je Miroslav Kožuh iz Splita (1973. g.), predsjednik je Zvonimir Skorin, a tajnik Danijel Kraljev.

## Vanjske veze
*www.jk-primosten.hr Službene stranice kluba

## Izvori
* JK "Primošten"
Krešimir Gačina

Don **Krešimir Gaćina** je svećenik iz Primoštena, osnivač VK Primošten.

Gaćina je, zajedno sa desetoricom mladih entuzijasta, 1993. osnovao VK Primošten. Klub je tada brojao tek desetak članova, a prvi predsjednik kluba bio je upravo Krešimir Gaćina.
Bratovština Sv. Nikole

Udruga **Bratovština sv. Nikole** osnovana je davne 1869. godine u Kostreni sv. Barbare, koja je bila jako pomorsko središte. U razdoblju od 1842. g. do 1902. g. kostrenske obitelji su imale 68 jedrenjaka, što u potpunom, što u djelomičnom vlasništvu, a mještani su bili mahom pomorci. Bratovština sv. Nikole je osnovana u periodu kulturnog procvata Kostrene sv. Barbare. Osnovna škola je započela s radom 1839. godine, a Narodna čitaonica je osnovana 1871. godine, kao peta takva ustanova u Hrvatskom primorju (nakon Karlobaga, Novog Vinodolskog, Kraljevice i Rijeke).
Cilj Bratovštine bio je da pomaže siromašnim obiteljima koje su ostale bez hranitelja (supruga, oca, sina, brata), poginulih ili nestalih sa jedrenjaka na moru, te ostarjelim pomorcima koji više nisu odlazili ploviti.

Za vrijeme II svjetskog rata aktivnosti nije bilo, a nakon rata su se odvijale sporadične aktivnosti pod vodstvom različitih voditelja. Godine 1999. donesena je odluka da se Bratovština registrira kao udruga pod nazivom: "Bratovština sv. Nikole u Kostreni sv. Barbara". Udruga aktivno sudjeluje u kulturnim aktivnostima Kostrene, te njeguje tradiciju i očuvanje povijesnih običaja pomoraca i mještana Kostrene sv. Barbare.

## Historija

Novac se nabavljao iz plaćenih članarina, donacijama bogatijih ljudi ili "sajanjem". 
"Sajanje" se vršilo na način da su stariji mornari, koji trenutno nisu bili na moru, na dan sv. Nikole (6. prosinca) išli od kuće do kuće i skupljali novac, hranu, odjeću i drugo, te dobiveno dijelili onima, kojima je to bilo najpotrebnije.
Postoji knjiga sa prvim zapisnikom nakon osnivanja Bratovštine sv. Nikole iz 1869. godine.

## Izvori
Ložnice (Primošten)

**Ložnice** su naselje u sastavu Općine Primošten, u Šibensko-kninskoj županiji. Nalaze se oko 9 kilometara istočno od Primoštena.

## Historija

Naselje je nastalo 2001. izdvajanjem iz naselja Ložnice, u općini Rogoznica.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 2011. naselje je imalo 44 stanovnika.


:

## Izvori
Vezac

**Vezac** je naselje u sastavu Općine Primošten, u Šibensko-kninskoj županiji. Nalazi se oko 7 kilometara istočno od Primoštena.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 2011. naselje je imalo 88 stanovnika.


:

## Izvori
Načelnik općine

**Načelnik [[općina|općine]]** je, kao nositelj izvršne vlasti općine, zadužen da provodi politiku i regulira odluke i druge akte skupštine općine i rukovodi administrativnom službom općine.

Načelnik općine predlaže skupštini statut općine, odluke i druge opće akte, budžet, završni račun budžeta, programe i planove iz nadležnosti skupštine, odgovoran je za izvršenje povjerenih poslova državne uprave, osniva i uređuje općinske administrativne službe, predstavlja i zastupa općinu, odgovoran je za zakonitost akata koje predlaže skupštini, donosi akte i preduzima druge radnje u rukovođenju administrativnom službom općine, te obavlja druge poslove utvrđene zakonom i statutom općine.

Načelnik općine samostalno utvrđuje unutrašnju organizaciju općinske administrativne službe, koja se zasniva na kriterijima efikasnosti, djelotvornosti i ekonomičnosti uz poštivanje zakonom utvrđenih principa.

## Povezano
* Općina
* Gradonačelnik
* Popis općinskih načelnika u Hrvatskoj
Batkivščina

**Batkivščina** (srp. *Sveukrajinsko objedinjenje „Otadžbina“*, hrv. *Sveukrajinski savez „Domovina“*, ) je politička partija u Ukrajini čiji je lider Julija Timošenko. Ova partija čini jezgro Bloka Julije Timošenko, trenutno najvećeg opozicionog bloka u Verhovnoj radi.

Partija je formirana u julu 1999, a zvanično je registrovana 16. septembra 1999. Na parlamentarnim izborima 2002, 2006. i 2007. partija je nastupila u okviru „Bloka Julije Timošenko“.

Sveukrajinsko objedinjenje „Otadžbina“ od 2008. ima status posmatrača u Evropskoj narodnoj partiji.

Stranka je 2010. doživela težak poraz od Partije regiona na lokalnim izborima u Ukrajini, kada je nastupila samostalno s obzirom da je političkim blokovima zabranjeno učešće na izborima. Na sledećim parlamentarnim izborima 2012, „Otadžbina“ će učestvovati na jedinstvenoj listi sa bivšim članicama „Bloka Julije Timošenko“, Narodnim pokretom Ukrajine i Partijom reformi i reda. Dana 7. aprila 2012. je objavljeno da će im se na jedinstvenoj listi pridružiti i Front za promene.

## Povezano
* Julija Timošenko

## Reference

## Vanjske veze
* Zvanična stranica
Valkoinen peura

***Valkoinen peura*** () je finski crno-bijeli film snimljen 1952. godine u režiji Erika Blomberga. Po žanru predstavlja kombinaciju drame, fantastike i horora, a scenarij, koji je Blomberg napisao zajedno sa svojom suprugom Mirjami Kuosmenan se temelji na narodnim pričama Saamija u finskoj Laponiji.  Radnja je smještena u Laponiju u pret-kršćansko doba, a protagonistica, koju tumači Kousmenan, je Pirita, mlada žena koja se, nastojeći prevladati odvojenost od muža, traži pomoć od šamana čiji je napitak transfomira u krvoločnog soba. Valkoinen peura je bio prikazan na Kanskom festivalu gdje je dobio nagradu za najbolji "film bajku", a godine 1957. je nakon prikazivanja u SAD osvojio Zlatni globus za najbolji strani film.

## Uloge
* Mirjami Kuosmanen ... Pirita/Maarita, Piritina majka
* Kalervo Nissilä ... Aslak
* Åke Lindman ... šumar
* Jouni Tapiola ... pastir
* Arvo Lehesmaa ... Tsalkku-Nilla, šaman
* Tyyne Haarla ... starica (van špice)
* Pentti Irjala ... govornik (van špice)
* Edvin Kajanne ... pastir (van špice)
* Kauko Laurikainen ... čovjek u laponskoj kolibi (van špice)
* Heimo Lepistö ... bogataš (van špice)
* Osmo Osva ... pastir (van špice)
* Aarne Tarkas ... mladoženja (van špice)
* Inke Tarkas ... nevjesta (van špice)
* Evald Terho ... Piritin otac (van špice)
* Kaarlo Wilska ... pastir  (van špice)

## Vanjske veze
*Juonikuvaus ja lehdistöarvioita Elonet.fi ssä
*Taustatietoja musiikista ja tuotannosta Elonet.fi ssä
*Hannu Björkbacka, Lapin elokuvaballadi noitavampyyristä on suomifilmin kulttikauhuklassikko, DVD-arvio, Keskipohjanmaa 
*Väitös: Valkoisen peuran myyttinen Lappi
Rossana (film)

***Rosanna***, također poznat i pod naslovom ***La red*** () je meksički crno-bijeli igrani film snimljen 1953. u režiji Emilija Fernandeza. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači italijanska glumica Rossana Podesta, je djevojka koja postaje dio ljubavnog trokuta, odnosno oko koje se posvađaju dva kriminalca u bijegu pred policijom, a koje tumače Crox Alvarado i Armando Silvester. Rosanna je premijerno prikazana na Kanskom festivalu gdje je dobila posebno priznanje za "vizualnu naraciju". Rosanni Podesti je, pak, nastup u filmu donio veliku popularnost u Latinskoj Americi.

## Uloge
* Rossana Podestà - Rossana
* Crox Alvarado - Antonio
* Armando Silvestre - José Luis
* Guillermo Cramer - Rivera
* Carlos Riquelme - Trgovac spužvama
* Margarito Luna - Ribar
* Armando Velasco
* Lilia Fresno
* Antonio Bribiesca - Gitarist
* Emilio Garibay - Policajac
* Manuel Vergara 'Manver' - Barmen

## Vanjske veze
*
Lloyd C. Douglas

**Lloyd Cassel Douglas** (27. august 1877 - 13. august 1951) bio je američki protestantski svećenik i književnik, najpoznatiji kao autor romana kojima je nastojao promovirati kršćanski svjetonazor i ideale. Među njima su najpoznatiji *[[Magnificent Obsession]]* iz 1929. godine, koji je poslužio kao predložak za nekoliko hollywoodskih filmova, kao i historijski roman *[[The Robe]]* iz 1942. godine, koji će poslužiti kao predložak za prvi hollywoodski film u Cinemascope tehnici.

## Vanjske veze
* 
* Works by Lloyd C Douglas at Project Gutenberg Australia
The Robe

***The Robe*** () je historijski roman američkog književnika Lloyda C. Douglasa objavljen 1942. godine. Radnja je smještena u Palestinu i Rim u 1. vijeku, odnosno prikazuje sudbinu Isusove odjeće nakon njegovog razapinjanja. Protagonist je Marcellus, rimski oficir koji je sudjelovao u razapinjanju i, zajedno sa svojim grčkim robom Demetrijem dobio zadatak da preuzme Isusovu odjeću, a zbog čega na kraju postaje Isusov sljedbenik i umire mučeničkom smrću u areni.

Douglas, koji je prije bavljenja književnošću bio protestantski svećenik, a popularnost stekao djelima kojima promiče kršćanski svjetonazor, roman je napisao na osnovu zamisli koju mu je u pismu bila poslala čitateljica Hazel McCann, pitajući ga što se dogodilo sa Isusovom odjećom. Roman je postigao izuzetan uspjeh, postavši veliki bestseler. Douglas je nešto kasnije napisao roman *The Big Fisherman* u kome je prikazao život Svetog Petra.

*The Robe* je 1953. poslužio kao predložak za istoimeni film, poznat kao prvo ostvarenje u Cinemascope tehnici, a u kome je glavnu ulogu tumačio Richard Burton.

## Vanjske veze
Online izdanja:
**[http://gutenberg.net.au/ebooks04/0400561h.html The Robe]* available freely at the *[[Project Gutenberg]] of Australia* website.
Man on a Tightrope

***Man on a Tightrope*** (), poznat i pod naslovom ***Salto mortale***, je američki crno-bijeli film snimljen 1953. godine u režiji Elije Kazana. Temelji se na romanu Neila Patersona, koji je, pak, bio inspiriran tada aktualnim hladnoratovskim zbivanjima, odnosno nedavnim bijegom istočnonjemačke trupe Circus Brumbach na Zapad. Radnja je, pak, smještena u Čehoslovačku nedugo nakon dolaska komunista na vlast. Protagonist, koga tumači Fredric March, je vođa i bivši vlasnik nacionaliziranog cirkusa koji trpi svakojaka poniženja od vlasti prije nego što se odluči na spektakularni bijeg. Film je snimljen na lokacijama u Zapadnoj Njemačkoj, a u nekim od scena su sudjelovali stvarni pripadnici Circusa Brumbach. Kazan je film snimio u jeku antikomunističke histerije u SAD, tokom koje su se zbog navodnih ili stvarnih pro-sovjetskih simpatija njegovi brojni kolege našli na Hollywoodskoj crnoj listi. Vjeruje se da je Kazan, koji je u mladosti neko vrijeme koketirao sa komunizmom, nastojao od njega maksimalno ograditi te zato snimio eksplicitno antikomunistički film.

## Uloge
* Fredric March ... Karel Cernik
* Terry Moore ... Tereza Cernik
* Gloria Grahame ... Zama Cernik
* Cameron Mitchell ... Joe Vosdek
* Adolphe Menjou ... Fesker
* Robert Beatty ... Barovic
* Alexander D'Arcy ... Rudolph
* Richard Boone ... Krofta
* Pat Henning ... Konradin
* Paul Hartman ... Jaromir
* John Dehner ... šef SNB

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* A.W. "Man on a Tightrope (1953)", *New York Times* film review, June 5, 1953
Sie fanden eine Heimat

***Sie fanden eine Heimat*** (), u međunarodnoj distribuciji poznat kao ***The Village*** () je švicarsko-britanski crno-bijeli film snimljen 1953. u režiji Leopolda Lindtberga. Radnja je smještena u planinsko selo u Švicarskoj, gdje je osnovano eksperimentalno sirotište koje zajedno pohađaju ratna siročad iz različitih evropskih zemalja. Radnja prikazuje probleme koji nastanu kada se među siročadi nađu Nijemci, ali i nakon što vlasti komunističke Poljske odluče odustati od eksperimenta. *Sie fanden eine Heimat* je premijerno prikazan na Kanskom festivalu, a na Berlinaleu je osvojio Brončanog medjveda.

## Uloge
* John Justin - Alan Manning
* Eva Dahlbeck - Wanda Piwonska
* Sigfrit Steiner - Heinrich Meile
* Mary Hinton - Miss Worthington
* W. Woytecki - Dr. Stefan Zielinski
* Guido Lorraine - Mr. Karginski
* Maurice Régamey - Mr. Faure
* Helen Horton - Miss Sullivan
* Roland Catalano - Signore Belatti
* Krystina Bragiel - Anja
* Voytek Dolinski - Andrzej
* Trevor Hill - Michael
* David Coote - Pinky (van špice)

## Vanjske veze
*
The Robe (film)

***The Robe*** () je američki historijski film snimljen 1953. godine, poznat kao prvi widescreen film javno prikazan u Cinemascope tehnici.

Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Lloyda C. Douglasa. Radnja se događa u Rimskom Carstvu nedugo nakon razapinjanja Isusa. Protagonist, čiji lik tumači Richard Burton, je rimski oficir i plemić koji sticajem okolnosti dobija Isusove odoru, a zbog čega će postati kršćanin i umrijeti mučeničkom smrću.

Poticaj za korištenje nove tehnike bila je sve veća popularnost televizije zbog koje su hollywoodski studiji naglo počeli gubiti publiku. *The Robe* je njoj trebao ponuditi novi, atraktivniji, format slike, pri čemu, za razliku od prije toga nedavno uvedenog 3-D filma, publici nisu trebale naočale. Prije njega je u istoj tehnici snimljena romantična komedija *[[How to Marry a Millionaire]]*, ali su šefovi studija zaključili da će mogućnosti nove tehnike bolje demonstrirati epski film poput *The Robe*. U film je utrošen veliki novac, prije svega u prikazu brojnih detalja života u antičkom svijetu, iako su historičari kasnije pronašli određene nepreciznosti. Usprkos toga, *The Robe* je postigao ogroman uspjeh, pa je nominiran za Oscara, a Burton je dobio svoju prvu glumačku nominaciju i postao velika hollywoodska zvijezda. Već sljedeće godine je snimljen nastavak pod naslovom *[[Demetrius and the Gladiators]]*. Uspjeh *The Robe* je potakao Hollywood da tokom sljedećih nekoliko godina snima niz skupih filmova biblijske i historijske tematike, pri čemu su Cinemascope i druge widescreen tehnike postale njihov zaštitni znak.

## Uloge

;na špici 
* Richard Burton ... Marcellus Gallio
* Jean Simmons ... Diana
* Victor Mature ... Demetrius
* Michael Rennie ... Peter
* Jay Robinson ... Caligula
* Dean Jagger ... Justus
* Torin Thatcher ... Senator Gallio
* Richard Boone ... Pontius Pilate
* Betta St. John ... Miriam
* Jeff Morrow ... Paulus
* Ernest Thesiger ... Tiberius
* Dawn Addams ... Junia
* Leon Askin ... Abidor

;Uncredited
* Michael Ansara ... Judas
* Helen Beverley ... Rebecca
* Sally Corner ... Cornelia Gallio
* Rosalind Ivan ... Empress Julia the Elder
* Donald C. Klune ... Jesus of Nazareth
* David Leonard ... Marcipor
* Cameron Mitchell ... Jesus (glas)
* Jay Novello ... Tiro
* Frank Pulaski ... Quintus
* Pamela Robinson ... Lucia Gallio

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
*
3. berlinski filmski festival

**Berlinski međunarodni filmski festival 1953.** () je bilo treće po redu izdanje Berlinskog filmskog festivala (Berlinale), održano od 18. do 28. juna 1953. godine u tadašnjem Zapadnom Berlinu.

Početak održavanja festivala je koincidirao sa antisovjetskom i antikomunističkom pobunom u susjednom Istočnom Berlinu, a zbog čega su brojni uzvanici, bojeći se da ona eskalira u međunarodni sukob, otkazali nastupe, a brojne dvorane ostale prazne, jer je posjetiteljima iz Istočnog Berlina, za koje je bilo rezervirano 20 % ulaznica, bio zapriječen pristup. Među uzvanicima koji su došli je, pak, bio američki glumac Gary Cooper koji je, usprkos svom deklariranom antikomunizmu izazvao pažnju, ali i zbrku, izjavama kojima se nastojao ograditi od senatora Josepha McCarthyja i njegove antikomunističke kampanje. Od filmova u programu je, pak, eksplicitno politički i hladnoratovski, odnosno antikomunistički karakter, imao američki film *[[Man on a Tightrope]]*. Publika, koja je tada jedina odlučivala o nagradama, je, međutim, prednost dala apolitičnim ostvarenjima, te je Zlatni medvjed osvojio francuski film *[[Nadnica za strah]]*.

## Nagrade
Sljedeće nagrade su osvojene na temelju glasanja publike:
* Zlatni medvjed: *[[The Wages of Fear|Le Salaire de la peur]]*, rež. Henri-Georges Clouzot
* Srebrni medvjed: *[[Green Magic (film)|Magia verde]]*, rež., Gian Gaspare Napolitano
* Bronze Berlin Bear: *[[The Village (1953 film)|Sie fanden eine Heimat]]*, rež. Leopold Lindtberg

## Reference

## Vanjske veze
* 3rd  Berlin International Film Festival 1953
* 1953 Berlin International Film Festival 
* Berlin International Film Festival:1953  at Internet Movie Database
Kali (razvrstavanje)

**Kali** može značiti:

* Kali, općina u Zadarskoj županiji
* Kali (jezero), jezero u Finskoj
* Kali (mitologija), božica iz indijske mitologije
Geografija Kuvajta

**[[Kuvajt]]** se nalazi u Jugozapadnoj Aziji, između Perzijskog zaljeva na zapadu i Iraka i Saudijske Arabije na istoku. Kroz brojne vjekove, Kuvajt je bio trgovačko središte. Do veće međunarodne važnosti dolazi nakon Drugog svjetskog rata, uglavnom zbog svog strateškog položaja na sjeveru Perzijskog zaljeva i prihoda od nafte.

Kuvajt ima 195 km dugu obalu u Perzijskom zaljevu. Unutar svog teritorija ima devet otoka, od kojih su dva, Bubijan (najveći) i Varbah naseljeni, dok su ostali uglavnom nenaseljeni ali su strateški važni. Zbog Zaljevskog rata, mnogi su ljudi napustili svoje domove na otocima, kao što je Failaka i od se tada nisu se vratili nazad.

Najznačajnija geografska značajka Kuvajta je Kuvajtski zaljev. Zaljev ima obalu dugu oko četrdeset milja, što pruža prirodnu zaštitu luci i čini gotovo pola obale zemlje.

Na jugu i zapadu, Kuvajt dijeli dugu granicu od 250 km sa Saudijskom Arabijom. Ugovorom iz Al Ukaira 1922. osnovana je Saudijsko-Kuvajtska neutralna zona veličine 5700 četvornih kilometara. Godine 1966. Kuvajt i Saudijska Arabija pristali su podijeliti neutralnu zonu. Granica između Kuvajta i Iraka je dugo sporna. Pod vodstvom Ujedinjenih naroda i temeljem Rezolucijom Vijeća sigurnosti (UN) 687, nakon obnove kuvajtskog suvereniteta 1991., Komisija UN-a preuzela je definiranje granice na temelju onih koje su dogovorene 1963. Granica je konačno usvojena 1992., ali Irak odbija prihvatiti zaključke Povjerenstva.

Kuvajt ima polupustinjsku klimu, te veliku razliku između temperatura zimi i ljeti. Kiša u državi varira od 75 do 150 milimetara godišnje. Stvarna količina oborina je u rasponu od 120 milimetara godišnje do čak 600 milimetara. U ljetnim mjesecima prosječne dnevne temperature su jako visoke i kreću se od 42 do 48°C. Najveća ikad zabilježena temperatura u Kuvajtu je 53,8°C u Sulaibiji 31. 7. 2012., a najniža temperatura ikad zabilježena je -6.1°C iz januara 1964.

## Površina i granice

; Površina:
: * Ukupno: 17.818 km²
: * Zemljište: 17.818 km²
: * Voda: 0 km²
; Površina-usporedba:
: Nešto manje od Slovenije
; Kopnene granice:
: * Ukupno: 462 km
: * Granične države: Irak 240 km, Saudijska Arabija 222 km
; Obala:
: 499 km
; Visinska razlika:
: * Najniža točka: Perzijski zaljev 0 m
: * Najviša točka: Mutla 306 m

## Resursi i korištenje zemljišta
; prirodni resursi: 
: nafta, ribe, škampi, plin 
; korištenja zemljišta: 
: * oranice: 0,62% 
: * trajni nasadi: 0,28% 
: * ostalo: 99,10% (2011.) 
; Navodnjavano zemljište: 
: 88 km² (2011) 
; Ukupni obnovljivi izvori vode: 
: 0,02 km 3 (2011.)

## Reference

* Ovaj članak sadrži materijal iz javne domene web stranica ili dokumenata Library of Congress Country Studies.
* Ovaj članak sadrži materijal iz javne domene web stranica ili dokumenata  CIA World Factbook.
Varbah

**Varbah** (arap. جزيرة وربة) je otok smješten na sjeveroistoku Kuvajta, neposredno uz granicu s Irakom. Otok je fug oko 15 km, a širok 5 km, s površinom od 37 km². Otok nije naseljen, osim pogranične postaje *M-1* koju djelomično financira UN. Sjeverno od otoka je iračko kopno, udaljeno 1 km, a južno je 1,5 km širok kanal Kor Abdulah koji ovaj otok dijeli od susjednog Bubijana.

## Historija
Otoci Bubijan i Varbah predmetom su dugogodišnjih graničnih sporova između Kuvajta i Iraka.

U novembru 1994., Irak je formalno prihvatio demarkaciju granice koju je odredio UN u rezolucijama Vijeća sigurnosti 687 (1991.), 773 (1993.) i 833 (1993.), čime se i formalno odrekao posezanja za ovim otokom.

U decembru 2002., prije invazije Iraka, irački je brod otvorio vatru na 2 kuvajtska patrolna broda, zbog čega su se on sudarili. Jedan američki službenik i 2 kuvajtska pripadnika obalne straže su ozlijeđeni u napadu.

## Povezano
* Perzijski zaljev

## Izvori
Dilmun

**Dilmun** ili **Telmun** (arapski: دلمون) bila je civilizacija u drevnoj istočnoj Arabiji od 4. milenija pne. do 1. vijeka pne.

Dilmun je bio važno trgovačko središte, koje je na vrhuncu svoje moći kontroliralo trgovačke putove u Perzijskom zaljevu. Sumerani su smatrali Dilmun svetom zemljom. Iako je središnje mjesto Dilmuna nejasno, prema naučnom konsenzusu obuhvaćao je: Bahrein, Kuvajt i obalne regije istočne pokrajine Saudijske Arabije. Dilmun spominju mezopotamske civilizacije kao trgovinskog partnera, izvor metalnog bakra.

U Epu o Gilgamešu, Gilgameš je morao proći kroz brda Mashu do Dilmuna.

Dilmun slovi kao jedna od najstarijih drevnih civilizacija na Bliskom istoku. Sumerani opisuju Dilmun kao rajski vrt u Epu o Gilgamešu.

## Reference
Amerić

**Amerić** je naselje u gradskoj opštini Mladenovac u gradu Beogradu. Prema popisu iz 2011. bilo je 835 stanovnika.

## Historija
Amerić je starije naselje. Nema podataka a ni predanja o tome kada je ovo selo osnovano. Zna se samo da ono nije uvek bilo na današnjem mestu. Predanje veli da je selo nekad bilo u „selištu,, , gde su danas njive, ali se o tom naselju ništa dalje ne zna. Po predanju, koje se i do danas očovalo, u selu je nekada živeo spahija Omer i po njemu je selo dobilo ime Omerić, od koga je postalo današnje ime Amerić.

Tek iz prvih desetina 19.veka imamo podataka za ovo naselje. Godine 1818. Amerić je ulazio u sastav Vićentijeve kneževine i imao je 30 kuća. Godine 1822. u Ameriću je bilo 40 kuća.

## Poreklo stanovništva
Kao najstarija porodica u selu smatraju se Čojanovići (pored ovog imaju danas i druga prezimena Markovići, Stepanovići i Dimitrijevići) koji vele da su njihovi stari „odavno prebegli iz Bosne zbog krvi,,. U stare porodice računaju se i Vujići, koji ne znaju od kuda su starinom, ali znaju da su njihovi stari 1813. god. Bežali „preko,, (u Banat) , gde imaju rođake Čikirize. U stare porodice ubrajaju se i Stevanovići sa raznim prezimenima, čiji su preci došli od Peći. Stevanovići i njihovi rođaci do skora su se prezivali Vasiljevići. (

Do 1870. god. Deca iz ovih mesta išla su u školu u Koraćicu. Godine 1870. opštini je poklonio Miloš Vujićzemljište a Stevan Smiljanić jednu zgradu te je tako opština 1871.god. sazidala osnovnu školu.

## Demografija

U naselju Amerić živi 675 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 44,6 godina (42,8 kod muškaraca i 46,3 kod žena). U naselju ima 272 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,97.

Ovo naselje je u velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Beluće

**Beluće** je naselje u opštini Mladenovac u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2011. bilo je 439 stanovnika.

## Demografija
U naselju Beluće živi 203 punoletna stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 42,6 godina (41,0 kod muškaraca i 44,4 kod žena). U naselju ima 67 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,93.

Ovo naselje je u velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).

## Reference
Dubona

**Dubona** je naselje u Gradskoj opštini Mladenovac u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2011. bilo je 1009 stanovnika.

## Historija

Dubona je starije naselje. Zapadno od sela postoji selište u čijoj su blizini bila dva „*madžarska groblja*“, sa kojih je odneto kamenje za manastir Rajinovac u srezu gročanskom. Predanje veli da je u dvorištu Marinka Arsinoga bila nekada crkva, ali se ne zna čija. U blizini *Slatine* su mesta Kamenje gde ima rupa, za koje se misli da su bili podrumi ili dućani, i Pazarište, za koje se misli da je tu bilo selo ili varoš. U Stručici su nalazili zlatan novac i druge predmete. Najzad severno od *Slatine je mesto Ćelije*, za koje se misli da je tu nekada bio manastir. Na osnovi svih ovih podataka može se pretpostaviti da je ovde postojalo starije naselje od Dubone.

Po pričanju starijih ljudi Dubona je osnovana posle Kočine Krajine. Pisanih pomena o ovome selu imamo tek iz prvih desetina 19. veka. U aračkim spiskovima iz toga vremena pominje se Dubona koja je imala 1818. godine 30 kuća, kada je, po predanju, selo popaljeno, ostalo je samo oko 9 do 11 kuća. Po popisu iz 1921. godine Dubona je ilala 274 kuće sa 1595 stanovnika.

Po predanju najstariji su doseljenici Bjelušani (danas sa raznim prezimenima) starinom iz okoline Užica. Docnije je došao neki starac Janko iz Zabojnice (Gruža) i od njega su: Petronići, Pavlovići, Jovanovići i Ilići. Za Jankom je došao iz Ljuljaka (Gruža) Gliša predak Glišića (koji su se do skora prezivali Otaševići). Ostale porodice takođe doseljene. Petrovići su potomci jednoga doseljenika iz Vlaške, Hajduk Veljkovića su potomci Hajduk Veljkovih rođaka, Blažići su iz „Arnautluka“ , Pavlovići-Šuškići i Kostići su potomci doseljenika od Niša. Od Simića, koji pripadaju porodici Bjelušana, neki Jovan oženio se iz Jagnjila i žena mu je dovela dva pastorka od kojih su današnji Novakovići i Radojevići. (podaci krajem 1921. godine).

## Demografija

U naselju Dubona živi 932 punoletna stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 43,5 godina (42,1 kod muškaraca i 45,1 kod žena). U naselju ima 332 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,43.

Ovo naselje je u velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Literatura
* Izvor Monografija Podunavske oblasti 1812-1927. objavjeno (1927 g.)„Napredak Pančevo,,
* „Letopis“: *Podunavska mesta i običaji* Marina (Beč 1999 g.). Letopis period 1812 – 2009 g. Sastavio od Pisanih tragova, Letopisa, po predanju mesta u Južnoj Srbiji, mesta i običaji nastanak sela ko su bili Doseljenici čime se bavili meštani
* *Napomena*
U uvodnom delu autor je dao kratak istorijski pregled ovog područja od praistorijskih vremena do stvaranje države Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Najveći prilog u ovom delu čine *,»Letopisi«* i trudio se da ne propusti nijednu važnu činjenicu u prošlosti opisivanih mesta.

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Mala Vrbica (Mladenovac)

**Mala Vrbica** je naselje u opštini Mladenovac u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2011. bilo je 355 stanovnika.

## Historija
Mala Vrbica sa Amerićem 1921. godine činilo jednu političku opštinu. Po popisu (Državna Statistika) iz 1921. godine. Mala Vrbica je, zajedno sa Amerićem, imala 176 kuća sa 1120 stanovnika.

Vrbica je naselje novijeg datuma. Svakako je osnovana početkom 19. veka U „Spisku svih alija Beogradske Nahije nalazećih se u 1834. g.“ pod N.10 (Državna Arhiva, Beograd) pominje se alija“ *('zemlja koja je posle odlaska Turaka pripadala Srbima* )* 
Vrbica sa „ 78 dana oraće zemlje, zavata 37 dana, kosanice 74 ko., vinograda 3 motike; ostalo je rodna gora, no u ovoj gori jedva da ima peti tal žirorodne gore, a ono drugo sve je mlada ševarica, zatim je više od pola divjačina. Na ovoj aliji naseljeno je selo Vrbica koja se iz 13 [[kuća]] sastoji… Rečeno selo Vrbica bez ove alije može, a Amerić biti bez ove alije može. U vreme kad je ova alija spahiji prinadležala, plaćali su Vrbovčani 40 groša“. <br />
Predanje pominje nekog Belog Spahiju, za koga veli da je ova alija bila njegova. Osim toga, predanje veli, da je on aliju hteo da proda Amerićima „za 200 groša i oke masla“, Ali oni to nisu mogli da plate te je ona tako pripadala Vrbovčanima.

Kao najstarija porodica u selo smatraju se Grujići i Borići čiji su preci došli po jednima od Bitolja; a po drugima od dečana najpre u Planinicu (kolubarski srez) pa otuda u Vrbicu; zatim Žujovići, Janoševići Markovići srarino iz Bosne. (podaci krajem [[1921]]. godine).


== Demografija ==
U naselju Mala Vrbica živi 308 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 43,0 godina (41,4 kod muškaraca i 44,8 kod žena). U naselju ima 115 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,19.

Ovo naselje je u velikim delom naseljeno [[Srbi]]ma (prema popisu iz [[2002]]. godine).













== Reference ==


== Literatura ==
* Izvor Monografija Podunavske oblasti 1812-1927 objavjeno (1927 g.)„Napredak Pančevo,,
* „Letopis“: *Podunavska mesta i običaji* Marina (Beč 1999 g.). Letopis period 1812 – 2009 g. Sastavio od Pisanih tragova, Letopisa, po predanju mesta u Južnoj Srbiji, mesta i običaji nastanak sela ko su bili Doseljenici čime se bavili meštani
* *Napomena*
U uvodnom delu autor je dao kratak istorijski pregled ovog područja od praistorijskih vremena do stvaranje države Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Najveći prilog u ovom delu čine *,»Letopisi«'' i trudio se da ne propusti nijednu važnu činjenicu u prošlosti opisivanih mesta.
Mala Vrbica

**Mala Vrbica** može biti:

* Mala Vrbica (Mladenovac), naseljeno mesto u opštini Mladenovac, Republika Srbija
* Mala Vrbica (Stragari), naseljeno mesto u gradskoj opštini Stragari, grad Kragujevac, Republika Srbija
* Mala Vrbica (Kladovo), naseljeno mesto u opštini Kladovo, Republika Srbija
Beljevac

**Beljevac** je naselje u Srbiji u opštini Mladenovac u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2011. bilo je 150 stanovnika.

Beljevac je zaselak sela Markovac kod Mladenovca, nalazi se na 60 kilometara od Beograda prema Topoli.

Po predanju u zaseoku postoji Karađorđev bunar. Povodom 200. godišnjice ustanka meštani ovog zaseoka su uredili teren oko bunara, sa namerom da se tu podigne i manji kompleks sa objektima koji su postojali za života voždovog (koš, ambar, vajat itd).

## Historija
Stanovnici Beljevca su došli iz okoline Sjenice za vreme Prvog srpskog ustanka. Po predanju, sadašnji stanovnici Beljevca su potomci Šumadinaca koji su posle smrti despota Stefana Lazarevića našli utočište na Durmitoru, a odatle su zbog osvete poturica (uništili su nekoliko sela koja su se poturčila) otišli prema Sjenici. Za vreme bitke za Sjenicu u Prvom srpskom ustanku pomogli su Karađorđu i on ih je ponovo doveo u Šumadiju.

U Prvom sprkom ustanku preci sadašnjih stanovnika Beljevca naseljavaju prvo selo Dubonu, pa potom Jagnjilo, a kasnije se jedan deo naseljava u Beljevcu. 
U Beljevcu žive sledeće familije: Avramovići, Aleksići, Ratkovići, Radomirovići, Savići, Simići itd.

Po predanju selo je dobilo ime po potoku u kojem su žene belile platno (Beljevčić).

## Demografija
U naselju Beljevac živi 126 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 42,5 godina (44,3 kod muškaraca i 41,0 kod žena). U naselju ima 43 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,72.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Mladenovac

**Mladenovac** je gradsko naselje u Gradskoj opštini Mladenovac u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2011. bilo je 23609 stanovnika.

## Historija

Varošica leži u dolini Velikog Luga, na glavnoj pruzi Beograd-Lapovo-Niš i na drumu Beograd-Topola-Kragujevac. Na mestu na kome je varošica, do 1882.g. nije bilo ni jedne kuće, već samo nekoliko koliba sela Mladenovca. Te je godine, na drumu, podignuta kafana zvana *„Kosmaj*“. Kad je proradila pruga Beograd-Niš počeli su se pojedinci naseljavati i, sebi podizati stanove, zatim dućane, kafane i radionice i t.d. Među prvim doseljenicima, koji su došli u Mladenovac bili su; Stojan Đorđević iz Velike Krsne, Cvetko Đorđević iz Međulužja, Naum Anastacijević iz Tetova, Nikola Đorđević iz Kovačice. i t.d. Kao i većina mlađih varošica i Mladenovac je naseljen mahom stanovništvom iz susednih sela i iz sela susednih oblasti. Najveći deo došao iz sela sreza kosmajskog. (podaci krajem 1921. godine).

## Demografija

U naselju Mladenovac (varoš) živi 17758 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 39,4 godina (37,9 kod muškaraca i 40,8 kod žena). U naselju ima 7434 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,94.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).

## Reference

## Literatura
* Izvor Monografija Podunavske oblasti 1812-1927 objavjeno (1927 g.)„Napredak Pančevo,,
* „Letopis“: *Podunavska mesta i običaji* Marina (Beč 1999 g.). Letopis period 1812 – 2009 g. Sastavio od Pisanih tragova, Letopisa, po predanju mesta u Južnoj Srbiji, mesta i običaji nastanak sela ko su bili Doseljenici čime se bavili meštani
* *Napomena*
U uvodnom delu autor je dao kratak istorijski pregled ovog područja od praistorijskih vremena do stvaranje države Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Najveći prilog u ovom delu čine *»Letopisi«* i trudio se da ne propusti nijednu važnu činjenicu u prošlosti opisivanih mesta.

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Mladenovac (selo)

**Mladenovac (selo)** je naselje u opštini Mladenovac u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2002. bilo je 1539 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 1901 stanovnika).

## Historija

Mladenovac (selo) nalazi se u neposrednoj blizini grada Mladenovca. Mladenovac-selo je starije naselje. Na mestu *„Crkvinama“* postojala je nekada crkva, sa čijih su ruševina Nemenikućani upotrebili kamen za zidanje svoje crkve.

Mladenovac (selo) je starije naseljeno mesto pominje prvih desetina 18. veka. Za vreme austrijske vladavine (1718-1739. g.) pominje se Mladenovac kao naseljeno mesto, i u njemu knez Petronije. Selo je tada imalo 26 domova. 
O osnivanju ovoga sela postoji isto predanje kao i za Vlašku. Po tome predanju, „na 200 godina posle Kosovskog boja pošli su sa Kosova tri brata. Vlajko, Mladen i Rajko. Vlajko se zadržao u Vlaškoj, Mladen u Mladenovcu, (koji je osnovao, i po njemu je dobilo ime) a Rajko je osnovao Rajkovac. Od Mladena nema potomaka. Predanje dalje veli, da je selo bilo u Panjevcu, odakle se širilo i razvijalo. Za vreme Turaka sklanjali se u *„Zbegovište“.* U aračkim spiskovima, iz početka 19. veka, pominje se selo Mladenovac, koje je pripadalo Vićentijevioj knežini, i imalo je 1818. g. 29, a 1822. g. 32 kuće. Po popisu iz 1921. godine. Mladenovac je imao 224 kuće sa 1321 stanovnikom. (podaci krajem 1921. godine).

## Demografija
U naselju Mladenovac (selo) živi 1247 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 39,3 godina (38,8 kod muškaraca i 39,8 kod žena). U naselju ima 473 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,25.

Ovo naselje je u velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).

## Reference

## Korišćena Literatura
* Izvor Monografija Podunavske oblasti 1812-1927 objavjeno (1927 g.)„Napredak Pančevo,,
* „Letopis“: *Podunavska mesta i običaji* Marina (Beč 1999 g.). Letopis period 1812 – 2009 g. Sastavio od Pisanih tragova, Letopisa, po predanju mesta u Južnoj Srbiji, mesta i običaji nastanak sela ko su bili Doseljenici čime se bavili meštani
* *Napomena*
U uvodnom delu autor je dao kratak istorijski pregled ovog područja od praistorijskih vremena do stvaranje države Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Najveći prilog u ovom delu čine *,»Letopisi«* i trudio se da ne propusti nijednu važnu činjenicu u prošlosti opisivanih mesta.

## Vanjske veze

* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)