open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Drozd (riba)

**Drozd** (lat. *Labrus viridis*) riba je iz porodice usnača ili Labridae. Kod nas se još naziva i bimba, lenica, čvrljak, civela, govno, lenača... Sličnih je karakteristika kao i ostale ribe iz njegovog roda,duguljastog je oblika i lijepih boja. Najčešće je zelene boje, istočkan bijelim pjegama, trbuh mu postepeno prelazi u sve svijetliju zelenkastu boju, skoro bijelu prema dnu. Ponekad zna biti i crvene boje, koja graniči s narančastom. Spoj repa i tijela mu je blago zadebljan. Mlađi primjerci imaju izrazito zelenu boju sa bijelom crtom po sredini . Usne su mu izražene, a u njima ima velik broj malih zuba. Živi na kamenitom tlu, ili u blizini visoke trave u blizini dobrih skrovišta. Plaha je riba, kao i većina usnača. Hrani se manjim ribama, račićima i crvićima. Naraste do 55 cm i 2 kg težine . Zbog ugroženosti, ribolov na drozda je zabranjen u našem dijelu Jadranskog mora.

## Rasprostranjenost
Drozd obitava u dijelu istočnog Atlantika od Portugala do Maroka, te po cijelom Mediteranu, uključujući Crno more.

## Izvori

## Vanjske veze
Dugonoska

**Dugonoska** (lat. *Symphodus rostratus*) riba je iz porodice usnača ili Labridae. Dosta je rasprostranjena vrsta kod nas. Kao i većina usnača i dugonoska je šarenih boja, od raznih nijansi zelene, plave, smeđe, spektra žutih boja,...Ima izduženu čeljust po kojoj je dobila ime, a tijelo joj sliči tijelu lumbraka. U ustima ima niz malih oštrih zubiju. Naraste do 13 cm duljime, a živi u priobalnom pojasu, na dubinama do 50 m, gdje se najčešće može naći među snopovima posidonije. Smatra se da je životni vijek dugonoske oko 4 godine.

## Rasprostranjenost
Stanište dugonoske je područje Mediterana , uključujući i Crno more, kao i manji dio Atlantika, od Portugala do Maroka.

## Izvori
Fratar (riba)

**Fratar** (lat. *Diplodus vulgaris*), pripada obitelji ljuskavki (*Sparidae*). Najbliži rođaci fratra su šarag i špar od kojih se razlikuje prvenstveno po obojenosti tijela. U Hrvatskoj je poznat i pod sljedećim imenima: baraj, crnoguzac, frankul, pop, popić, špar crnorepac i dr.

Naraste do 40 cm u dužinu, a dostigne težinu od 1,30 kg. Ime je dobio po crnoj mrlji u obliku ovratnika koja počinje na sredini škržnog poklopca, ide iza glave i završava pri sredini drugog škržnog poklopca. Fratar ima još jednu crnu mrlju koja je ima oblik prstena i nalazi se oko korjena repne peraje. Crne mrlje su više izražene kod mlađih nego kod starijih primjeraka. Tijelo mu je zdepasta oblika, visoko spljošteno ovalno. Gore i postrance je žućkasto do zlatkastotamnosive boje. Sa donje strane je bijelosrebrnkaste boje. Uzduž bokova ima slabo izražene zlatastožućkaste pruge. Tijelo mu je pokriveno relativno velikim ljuskama. Ima malu glavu i usta.

Nedorasli primjerci obitavaju na različitim vrstama dna. Odrasli primjerci preferiraju strmija, dublja i vrlo škrapljiva dna, zadržavajući se u procjepima i rupama hridinastog dna. Uglavom je drži obalnog mora, krećući se na dubini od 2 do 3 metra pa do 30 metara. Dublje od 100 metara ne zalazi. Zalazi i u riječna ušća i druge boćate vode. Odrasli primjerci se kreću sami ili u manjim jatima, dok su mlađi primjerci uglavom u jatima. Hrani se mekušcima, račićima i crvima. Često je u simbiozi sa drugim vrstama riba, posebno sa trljom i ovčicom koje iskorištava dok kopaju po pijesku, a zauzvrat im daje sigurnost. Zbog načina prehrane pripada životnoj zajednici bentosa. Mrijesti se sredinom i krajem jeseni i tada mu se glava plavkasto oboji, posebno između očiju.

Nalazimo ga posvuda po Jadranu, Mediteranu i istočnom Atlantiku od sjevernih obala Španjolske do Senegala, a prisutan je i oko obala juga Afrike, od Angole do JAR.

## Izvori
* Aldo Ivanišević, *Sportski ribolov na moru*, Zagreb: Mladost, 1987. 
* Neven Milišić, *Sva riba Jadranskoga mora (prvi dio)*, Split: Marijan tisak, 2007.  (sv. 1)
* Riblje Oko - Fratar
* Common two-banded seabream (fishbase.org)

## Vanjske veze
Gira atlantska

**Gira atlantska** (lat. *Centracanthus cirrus*) riba je koju nalazimo na srednjem i južnom dijelu Jadrana. Po obliku tijela vrlo je slična bukvi od koje se na prvi pogled najviše razlikuje bojom koja ja u nijansama između narančaste, crvene i roze. Prema donjem dijelu tijela boja joj prelazi u sivkastu . Dakle, tijelo joj je duguljasto, oblo, oblika torpeda, s blago zaobljenom glavom i relativno velikom repnom perajom, u odnosu na tijelo. Karakteristika svih riba girovki (Centracanthidae) usta su koja se slažu poput harmonike, a ona obilježavaju i ovu vrstu. Prilikom lova i hranjenja, usta se izdužuju i do dva centimetra i tako omogućuju ribi da smanji udaljenost do plijena. Naraste do 34&nbsp;cm duljine, a živi na dubinama do 450 m, iznad kamenitog dna, ponekad i šljunčanog ili obraslog travom.

## Rasprostranjenost
Atlanska gira, kako joj samo ime govori je stanovnik istočnog dijela Atlantika, od Portugala do Maroka (postoje naznake da je zamiječena i južnije, oko obala Mauritanije), te oko otoka Madeire, Kanara i Azora. Osim na Atlantiku, prisutna je i u Mediteranu .

## Izvori

## Vanjske veze
Gira oblica

**Gira oblica** (lat. *Spicara smaris*) riba je iz porodice girovki ili Centracanthidae. Kod nas ima mnogo drugih imena, a neka su čikavica, menula, gera, obljak, mrljanka, manula,...Ima proporcionalno tijelo, oblika izduljene kapljice, srebrenkaste je boje, a na oba boka ima izraženu tamnu mrlju kvadratastog oblika. U vrijeme parenja mužjaci po sebi imaju plavozelene fluorescentne šare. Naraste do 20&nbsp;cm, a jedna od osobitosti je da mijenja spol. Naime, sve manje jedinke su ženke, a kada odrastu na određenu veličinu, mijenjaju spol i postaju mužjaci. Hrane se planktonima, ali i sitnim račićima i organizmima koje može uhcvatiti. Možemo je naći na dubinama do 330 m, a zimi dolazi u pliće vode, gdje se lovi radi prehrane. Vrlo je ukusna i kod nas postoji više načina pripreme ove ribe .

## Rasprostranjenost
Gira oblica je stanovnik istočnog dijela Atlantika, od Portugala do Maroka , te oko otoka Madeire i Kanara. Živi i po cijelom Mediteranu kao i u Crnom i Azovskom moru .

## Izvori

## Vanjske veze
Gira oštrulja

**Gira oštrulja** (lat. *Spicara flexuosa*) riba je iz porodice girovki (Centracanthidae). Kod nas ima i druge nazive kao što su čipavica, matica, gavorica, samar, lužina, širolica... Vrlo je slična giri oblici, ali naraste za oko 2&nbsp;cm veća od oblice. Također je i nešto šira i teža . Živi više na pjeskovitim i muljevitim terenima na dubinama do 300 m , a zimi ide i u plića područja gdje je love radi prehrane.

## Zanimljivost
Giru oštrulju često miješaju s modrakom (lat. Spicara maena maena), čak i stručnjaci. Zbog toga je teško razlučiti koji su se sinonimi tijekom povijesti upotrebljavali za modraka, a koji za Giru oštrulju. Zbog toga sve sinonime obje ribe može se pronaći na stranici Modrak.

## Rasprostranjenost
Gira oštrulja je kao i oblica stanovnik istočnog dijela Atlantika, od Portugala do Maroka , te oko otoka Madeire i Kanara. Živi i po cijelom Mediteranu kao i u Crnom moru.

## Izvori

## Vanjske veze
Glavoč Bellotijev

**Glavoč Bellotijev** ili **glamac Belotijev** (lat. *Gobius ater*) riba je iz porodice glavoča (lat. *Gobiidae*), najveće porodice u ribljem svijetu. Ovaj glavoč se kod nas još naziva i Balearski glavoč. Ovo je nova vrsta u Jadranskom moru, nije posojala na popisu iz 1996. Naraste samo do 7,1 cm, tijelo mu je prekriveno ljuskama, smeđe je boje, a prva leđna peraja ima blijedi gornji rub . Živi među travom, u zaklonima, u zaljevima i zaštićenim predjelima. Smatra se da se hrani mikroorganizmima životinjskog porijekla. 

## Rasprostranjenost
Bellotijev glavoč živi samo u Mediteranu, i to oko Baleara i Lionskom zaljevu. U novije vrijeme je zabilježen i oko Sardinije i u Jadranu .

## Izvori

## Linkovi
Glavoč bjelaš

**Glavoč bjelaš** (lat. *Gobius geniporus*) riba je iz porodice glavoča (Gobiidae). Kod nas se još naziva i glavoč/glamac bilac ili blijedac. Jedna je od najčešćih vrsta glavoča u Jadranu koji se često sreće i lovi. Boje je svijetlo smeđe ili žućkastosmeđe, s mrljama po cijelom tijelu, koje su tamnije po bokovima . Naraste do 18 cm duljine, a živi uz obalu, na malim dubinama, do 40 m. Najčešće obitava na pjeskovitom dnu, nedaleko trave ili kamena koji mu pružaju zaklon, ponekad i na šljunkovitom ili muljevitom dnu. Može ga se pronaći i na ušćima rijeka. Hrani se zooplanktonom, ali i svime što može uhvatiti. Prilikom ribolova, zalijeće se na mamac i vrlo ga je lako uhvatiti na udicu. Ima vrlo ukusno meso i cijenjena je poslastica kod znalaca. 

## Rasprostranjenost
Glavoč bjelaš živi samo u Mediteranu, a nema ga u Crnom moru .

## Izvori
Piton (sin Agenorov)

**Piton, sin Agenorov** (? - 312. pne.) bio je oficir u vojsci Aleksandra Velikog koji je sudjelovao u njegovom pohodu na Indiju. Godine 325. pne. se kao komandant falange istakao u borbi protiv plemena Malijaca u današnjem južnom Punjabu. Zbog toga ga je Aleksandar, prije odlaska iz Indije, imenovao satrapom novoosvojenih teritorija u južnoj dolini Inda. Taj mu je položaj priznat godine 323. pne. nakon Aleksandrove smrti i podjele u Babilonu, a dvije godine kasnije i podjelom u Triparadisu.

Godine 317. pne. Pitonov imenjak, satrap Medije, jke pokušao pod svoju vlast staviti istočne provincije bivšeg Aleksandrovog carstva. Piton je godine 316. pne. protiv njega pokrenuo vojsku ns zapad, oslabivši makedonske pozicije. Godine 315. pne. ga je Antigon I Monoftalmos imenovao satrapom Babilona. Na tom je mjestu 314. pne. sudjelovao u ratu protiv Kasandra i Ptolemeja. Pridruživši se Antigonovom sinu Demetriju, sudjelovao je u bitci kod Gaze u kojoj je poginuo.

Njegove je teritorije na istoku nedugo nakon odlaska osvojio indijski vladar Chandragupta Mauriya.

## Vanjske veze
* Peithon, son of Agenor
Gavun

**Gavun** (lat. *Atherina hepsetus*) vrlo je poznata riba u Jadranskom moru. Ima mnoštvo narodnih imena kao što su: veliki gavun, agun, girica, barfun, batača, batelj, brofun, čiga, gaun, brfun,... Vrlo je cijenjena riba za jelo, ali i kao mamac udičarima koji love veće ribe. Živi u jatima duž naše obale, u uvalama, na otvorenim obalama, te na ušćima rijeka, na manjim dubinama, obično uz samu površinu. Vitkog je, duguljastog tijela, prekrivenog ljuskama, sivozelene ili sivomodre je boje odozgo, a trbuh mu je srebrenkast. Naraste do 20 cm duljine, a hrani se planktonskim životinjicama, kao i algama. Mrijesti se zimi, a jaja odlaže u travi u plitkom moru.

## Rasprostranjenost
Stanište gavuna je Mediteran, uključujući Crno more, te mali dio Atlantika od Španjolske do Maroka, kao i oko Kanarskih otoka i Madeire.

## Izvori

## Linkovi
Gavun oliga

**Gavun oliga** ili **gavun mali** (lat. *Atherina boyeri*) blizak je srodnik gavunu, te mu je vrlo sličan, dapače, mnogi ih i ne razlikuju. Imena su im u narodu slična, a ponekad i ista. Tako oligu nazivaju i batelj, čiga, gaun batelj, gaun hrskavac, grčki, brfun, grima , mahača, ojiga, tupača,... Naraste manje od gavuna, do nekih 10 cm duljine, a način života, ponašanja i mriještenja mu je kao i kod gavuna. Vrlo je cijenjen u prehrani, te se stoga lovi. Oliga je mesojed, hrani se zooplanktonom, kao i malim crvićima i račićima, te ribljom mlađi. 

## Rasprostranjenost
Stanište gavuna olige je Mediteran, uključujući Crno more, te mali dio Atlantika od Španjolske do Mauritanije, kao i oko Madeire. Ponekad zaluta i oko obala Engleske i Nizozemske. U Crnom i Azovskom moru postoji podvrsta ove ribe (*Atherina boyeri pontica*),a druga podvrsta obitava u Kaspijskom jezeru (*Atherina boyeri caspia*).

## Izvori
Glavoč bjelčić

**Glavoč bjelčić** (lat. *Gobius bucchichi*) je riba iz brojne porodice glavoča. Naziva se još i Bučićev glavoč/glamac po poznatom prirodoslovcu Grguru Bučiću. Dosta je brojan na našoj obali, nalazimo ga u samom plićaku, na dubinama do 5 m, a može ga se naći i u malim lokvama. Duguljastog je tijela. Bjelkaste je ili svijetlosmeđe boje, sa malo tamnijim smeđim malim mrljama. Preko očiju ima tamnosmeđu crtu, a ista je vidljiva isprekidana bočno. Naraste do 10 cm a hrani se manjim organizmima koje može uhvatiti, te algama. Često se drži u kućnim morskim akvarijima. 

## Zanimljivost

Bjelčić je razvio poseban način obrane od grabežljivaca. kada se osjeti ugroženim, on se ne skriva u rupe kao moge druge riblje vrste već zaštitu traži među žarnim nitima smeđe vlasulje (Anemonia sulcata), gdje siguran čeka dok opasnost prođe.

## Rasprostranjenost
Glavoč bjelčić živi u Mediteranu, te u malenom dijelu Atlantika, uz južni dio Portugala .

## Izvori
Glavoč blatar

**Glavoč blatar** (lat. *Gobius niger*) riba je iz porodice glavoča - (Gobiidae). Kod nas se još naziva i crni glavoč/glamac ili glavoč od fanga. Smatra se da je ovo najrasprostranjeniji i najbrojniji glamac na našoj obali. Naraste prilično velik, do 18 cm duljine, Tamne je boje, skoro crne, ponekad i ljubičasto-sive. Svaka bočna peraja pri korjenu ima crnu mrlju. Živi u pjesku ili mulju, na dubinama do 30 m, na samom dnu, gdje ili pronađe zaklon ili ga izradi. Često skrovište traži i u raznim otpacima kojima čovjek zagađuje okolinu. Voli i bočatu vodu, pa je prilično čest na ušćima rijeka i oko raznih vrulja. Hrani se malim životinjicama koje hvata pri dnu (račići, kozice, crvići, larve,..). Ima vrlo ukusno meso i prava je gastronomska poslastica, za mnoge je jedna od najukusnijih riba kod nas.

## Rasprostranjenost
Glavoč blatar živi u Mediteranu, Crnom moru, te u Atlantiku od Mauritanije do juga Norveške, te u Baltičkom moru .

## Izvori
Glavoč blijedac

**Glavoč blijedac** (lat. *Gobius fallax*) riba je iz porodice glavoča (Gobiidae). Kod nas se još naziva i glavoč/glamac bijelac. Vrlo je sličan glavoču bjelčiću (Gobius bucchichii), od kojeg je manji i izraženijih boja. Blijedac kod nas naraste do 7 cm, a najveća veličina mu je do 9 cm. Bjelkaste je boje, žutih, smeđih ili sivih nijansi. Cijelo tijelo mu je prekriveno sitnim pjegama i šarama, koje se zbog svoje veličine doimaju kao promjena boje. Živi u samom plićaku, na dubinama do 30 m, na kamenitim i pjeskovitim terenima, uvijek nedaleko od kakve rupe u kamenu u koju hitro može pobjeći. Često ga se može pronaći i među niskim raslinjem na kakvom većem kamenu. Hrani se zooplanktonom.

## Rasprostranjenost
Glavoč blijedac živi u Mediteranu, i na Atlantiku samo oko Kanarskog otočja .

## Izvori

## Linkovi
Glavoč crnac

**Glavoč crnac** (lat. *Didogobius schlieweni*) riba je iz porodice glavoča (lat. Gobiidae). Otkriven je 1993 kod otoka Unije, u Jadranu i mislilo se da je to endemska vrsta Jadranskog mora . To se činilo izvjesnim kada je pronađen 1996. godine drugi nalaz kod otoka Ugljana. Slijedeći nalaz je pobio tu tvrdnju, jer je pronađen u Lionskom zaljevu, na obalama Francuske, a kasnije i u Ligurskom moru kod Livorna. 

Dostupni podaci o glavoču grncu govore da živi na malim dubinama, od samog plićaka, pa do nekih 15 m dubine, naraste do nekih 5 cm duljine. Tamne je boje, smeđe ljubičaste, tijela prekrivenog točkicama koje su u istim bojama, samo različitih nijansi. Pliva sporo, preko dana je skriven, a noću izlazi iz skrovišta na hranjenje. Smatra se da mu se ishrana temelji na malim životinjicama, račićima i larvama. Kada izađe iz skrovišta, zaklon traži među travom pri dnu, tako da ga je vrlo teško uočiti.

## Rasprostranjenost
Glavoč crnac po dosadašnjim saznanjima živi samo u Mediteranu, i to na njegovim sjevernim obalama, tj. u Jadranskom moru, sjevernom dijelu Lionskog zaljeva i u Ligurskom moru.

## Izvori

## Linkovi
Gedrozija

**Gedrozija** je drevna regija i pokrajina (satrapija) Perzijske Monarhije u južnoj Aziji koja približno obuhvaća područje moderne pokrajine Balučistan u Iranu i Pakistanu.

Gedrozija je suha i planinska regija na sjeverozapadnim obalama Indijskog oceana, odnosno Arapskog mora. Tokom brončanog doba ljudi su naseljavali to područje uglavom oko oaza, dok su ostali stanovali uz morsku obalu. Stari Grci su ih imenovali ribožderima (grč. *Ichthyophagoi*) prema perzijskom terminu *Mahi-horan* od kojeg potječe suvremeni naziv Makran.

Pokrajinu je najvjerojatnije osvojio perzijski kralj Kir Veliki (559. – 530. pne.), no danas ne postoje detaljne informacije o njegovim pohodima u južnoj Aziji. Glavni grad Gedrozije bio je Pura, na kojem je kasnije vjerojatno izgrađen moderni Bampur, 40&nbsp;km zapadno od Iranšahera.

Gedrozija je postala poznata u Evropi nakon što ju je pokušao prijeći Aleksandar Makedonski čija je vojska zbog pustinjskih uvjeta doživjela velike gubitke. Nakon Aleksandrove smrti Seleuk I. Nikator bio je prisiljen sklopiti mir sa Maurijskim Carstvom na način da je predao sve teritorije istočno od Hindukuša zamjenu za 500 slonova.

Neki historičari tvrdili su kako je perzijska satrapija Maka zapravo Gedrozija (grčko ime), a kao argument za svoje tvrdnje navodili su sličnosti imena Maka i Makran, što je istočniji dio Pakistana. Ipak, racionalnije je kako se Maka nalazi na području današnjeg Omana, koji se u starom vijeku nazivao *Maketa*.

## Reference

## Vanjske veze
* Opća enciklopedija JLZ, I., 480., Zagreb, 1977.
* Gerdozija (Gerdosia), Livius.org, Jona Lendering 
* Gerdozija (enciklopedija Britannica)
* Darije: Četiri carske liste, Livius.org
Glavoč četveropjegi

**Glavoč četveropjegi** (lat. *Deltentosteus quadrimaculatus*) riba je iz porodice glavoča (lat Gobiidae). Kod nas se još naziva i četripjeg. Nije poznat kao neke druge vrste jer živi na većim dubinama (i do 330 m) od većine svojih srodnika. Naraste do 9 cm duljine, smeđe - žućkaste je boje, a na boku ima četiri crne pjege po kojima je dobio ime. Živi pri dnu, na pješčanim i muljevitim terenima.

## Rasprostranjenost
Glavoč četveropjegi živi u Mediteranu, i dijelu Atlantika od Biskajskog zaljeva do Mauritanije

## Izvori

## Linkovi
Istarski glavoč

**Istarski glavoč** (lat. *Didogobius splechtnai*) riba je iz porodice Glavoča (*Gobiidae*). Zabilježen prvi put 1995, a kod nas je pronađen 03.06.2001. pokraj Pule. Stanište mu je Mediteransko more, Italija i Španjolska, može ga se naći na manjim dubinama, 7–11 m, na skrovitim dijelovima. Glava je smeđe boje, tijelo naizmjenice smeđe i žućkasto, kakva mu je i repna peraja. Ova vrsta je jedna od najmanjih i naraste samo do 2.5&nbsp;cm (najveći primjerak je imao 2,81&nbsp;cm - ženka).

## Vanjske veze
* IZOR

## Reference
Glavoč Guilletijev

**Glavoč Guilletijev** (lat. *Lebetus guilleti*) ili Gulijev glavoč kako ga negdje nazivaju je riba iz velike porodice glavoča (lat. Gobiidae). Tek je u novije vrijeme pronađen u Jadranskom moru (1999 - kod Klenovice), do tada se mislilo da ga u Jadranu nema. Živi na malim dubinama, do 30 m, na šljunčanim terenima. Male je veličine, naraste samo do 2,5 cm duljine, a tijelo mu je splošteno. Glava mu je mala s velikim očima, a u ustima ima tri reda zuba. Bojom se prilagođava okolici, a osnovne su bijele i smeđe šare, koje su međusobno odvojene tamno smeđim rubovima. 

## Rasprostranjenost
Glavoč Guilletijev živi na području istočnog Atlantika od Kategatta (ima ga i u području oko Danskih otoka) do Portugala, zapadni dio Mediterana, te oko Kanara. Zadnje potvrđeno stanište mu je Jadran .

## Izvori
Glavoč Kolombatovićev

**Glavoč Kolombatovićev** (lat. *Gobius kolombatovici*) riba je iz brojne porodice glavoča (lat. Gobiidae). Prvi put je pronađen 1998. godine na sjevernom dijelu Jadranskog mora, i to na četiri lokacije: Plovanov stol, Kamenjak, rt Tenki i rt Sv. Marak na istočnoj obali otoka Krka .
Živi na dubini od 15-38 metara, na dnu od pijeska, finog, malog šljunka i kamenja, uvijek blizu skrovišta (pukotine, stijene ili rupe). Najveća veličina se kreće od 10-12 cm, po jednom, a po drugom izvoru 9,2 cm. Žućkaste je boje s vidljivim narančastim mrljama po tijelu, mrlje su poredane u uzdužnim redovima. Trbuh joj je svijetao, bjelkast. Tijelo ovog glavoča je izduženo, prekriveno ljuskama, s velikom glavom. U ustima ima nekoliko redova zubiju, a prvi red je najveći. Na prvoj leđnoj peraji ima crnu mrlju. Ishrana i razmnožavanje je još vijek nepoznanica.

## Rasprostranjenost
Ova vrsta je endemska vrsta Jadranskog mora i dosada je pronađena samo na njegovom sjevernom dijelu . 

## Izvori
Glavoč kristalni

**Glavoč kristalni** (lat. *Crystallogobius linearis*) riba je iz porodice glavoča (lat. gobiidae). Kod nas se još naziva i mliječić. To je vrlo mala riba, koja naraste najviše do 6 cm  (po drugim izvorima najveća veličina je 4,7 cm), a najočitija mu je osobina da je potpuno proziran, tako da sliči na mliječ ružični (lat. Aphia minuta). Živi na većim dubinama, do 400 m, iznad pješčanog ili muljevitog dna, hrani se zooplanktonom. Životni vijek mu je 1 godina, a pred kraj života se spuštaju na dno i mrijeste. Nakon mriještenja ugibaju.

## Rasprostranjenost
Kristalni glavoč živi u Atlantiku od Norveške do Gibraltara, kao i oko otoka Madeira, te u Mediteranu . 

## Izvori
Glavoč krvoust

**Glavoč krvoust** (lat. *Gobius cruentatus*) riba je iz porodice glavoča (lat. Gobiidae). Ova vrsta je relativno čest stanovnik Jadrana, a i često se lovi, pogotovo udicom. Ima vretenast oblik tijela, krupnu glavu s očima koje su smještene na vrhu. Najlakše ga je prepoznati po boji, krvoust je crvenkastosmeđ s velikim svijetlim i tamnim mrljama, a naupadljivija su mu usta po kojima je i dobio ime. Ona su jarko crvene boje, koja je tek nešto svijetlija na obrazima. Ova odlika je izražena samo kod odraslih jedinki. Trbušne peraje su mu spojene opnom, a vrhovi ostalih peraja imaju plavičast odsjaj . Živi isključivo u moru na dubinama do 40 m, na pješčano-kamenitom dnu, a hrani se crvima, mekušcima, račićima, mlađi,.. Naraste do 18 cm duljine. Mrijesti se u jesen, kada ženka polaže jajašca u pukotinu. Mlađ se leže nakon 5-6 dana, a u međuvremenu ih čuva mužjak.

## Zanimljivost
Kako krvoust živi na istom području kao i glavoč bjelaš (lat. Gobius geniporus), te imaju parenje u isto vrijeme, ponekad se dogodi da se ove dvije vrste križaju.

## Rasprostranjenost
Kristalni glavoč živi u Atlantiku od Irske do Maroka, a kako je potvrđen nalau u Senegalu, smatra se da živi i na području kod Mauritanije.
Osim Atlantika, prisutan je i po cijelom Mediteranu . 

## Izvori
Zrakoperke

**Zrakoperke** (*Actinopterygii*) su razred iz reda riba koštunjača. Ovom razredu pripada velika većina poznatih danas živućih ribljih vrsta.

Ime su dobile po načinu kako su im građene peraje. Kožna opna peraja razapeta je između manje ili više krutih koštanih šipčica, a vrlo često je na početku prve leđne peraje prva šipčica građena poput bodlje. Ta bodlja može stajati samostalno, prije prve leđne peraje, može biti integrirana u njen početak, no kod pojedinih vrsta se tijekom evolucije potpuno povukla.

## Sistematika zrakoperki
* **Podrazred [[Štitonoše]] (Chondrostei)**
** Red Veslokljunke (Polypteriformes) 
** Red Jesetre (Acipenseriformes) 
* **Podrazred [[Novozrakoperke]] (Neopterygii)**
** **Infrarazred [[Cjelokoste]] (Holostei)**
*** Red Oklopne koštunjavke (Lepisosteiformes)
*** Red Muljarice (Amiiformes)
** **Infrarazred [[Prave koštunjače]] (Teleostei)**
*** **Nadred [[Osteoglossomorpha]]**
**** Red Koštanojezičnjače (Osteoglossiformes)
**** Red Hiodontiformes
*** **Nadred tarponi i jegulje [[Elopomorpha]]**
**** Red Elopiformes
**** Red Albuliformes
**** Red Notacanthiformes
**** Red Jeguljke (Anguilliformes)
**** Red Saccopharyngiformes
*** **Nadred [[Clupeomorpha]]**
**** Red Sleđevke (Clupeiformes)
*** **Nadred [[Ostariophysi]]**
**** Red Gonorynchiformes
**** Red Šaranke (Cypriniformes)
**** Red Characiformes
**** Red Gymnotiformes
**** Red Siluriformes
*** **Nadred lososi i srodnici [[Protacanthopterygii]]**
**** Red Lososi (Salmoniformes)
**** Red Esociformes
**** Red Osmeriformes
*** **Nadred zmijozubi i srodnici [[Stenopterygii]]**
**** Red Ateleopodiformes
**** Red Stomiiformes
*** **Nadred [[Cyclosquamata]]**
**** Red Aulopiformes
*** **Nadred žaboglavi i srodnici [[Scopelomorpha]]**
**** Red Myctophiformes
*** **Nadred [[Lampridiomorpha]]**
**** Red Lampriformes
*** **Nadred [[Polymyxiomorpha]]**
**** Red Polymixiiformes
*** **Nadred bakalari i udičarke [[Paracanthopterygii]]**
**** Red Batrachoidiformes
**** Red Lophiiformes
**** Red Gadiformes
**** Red Ophidiiformes
*** **Nadred tvrdoperke [[Acanthopterygii]]**
**** Red Mugiliformes
**** Red Atheriniformes
**** Red Beloniformes
**** Red Cetomimiformes
**** Red Cyprinodontiformes
**** Red Stephanoberyciformes
**** Red Beryciformes
**** Red Zeiformes
**** Red Gasterosteiformes 
**** Red Syngnathiformes
**** Red Synbranchiformes
**** Red Četverozupke (Tetraodontiformes)
**** Red Pleuronectiformes
**** Red Scorpaeniformes
**** Red Grgečke

## Izvori (hrvatski nazivi)
* Ciklidi 
* Neven Milišić: Sva riba Jadranskog mora, naklada Marjan tisak d. o. o. Split,  (cjelina)
* Životinje - Velika ilustrirana enciklopedija, Mozaik knjiga Zagreb, 2. izdanje, 

## Drugi projekti

Klasifikacija košljoriba
Glavoč Dollfusijev

**Glavoč Dollfusijev** (lat. *Vanneaugobius dollfusi*) je riba iz porodice glavoča (lat. Gobiidae). Smeđe ili narančasto smeđe je boje, s izraženim očima, tijela obraslog ljuskama. Smatralo se da ova vrsta živi samo oko obala Maroka, gdje je pronađena (Agadir), ali je pronađena i u Jadranu i to na više lokacija (kod Splita - Stobreč, Velikog Drvenika, Mljeta, i kod Palagruže) . 

Živi na dubinama 100-120 m na pjeskovito - stjenovitom dnu. . Maksimalna veličina, način razmnožavanja i prehrane su još uvijek nepoznanica.

## Izvori

## Linkovi
Peraje

**Peraje** su mesnati, pokretni organ za kretanje i stabilizirajući organ svitkovaca i nekih mekušaca koji žive u vodi. U svakodnevnom govoru pod tim nazivom najčešće se podrazumijeva riblji organ koji se ovdje opisuje.

## Građa
Peraje se sastoje od kostura, perajnih zraka odnosno šipčica, međusobno povezanih tankim kožnim opnama, perajnom kožom. Kod koštunjača su ove šipčice peraja okoštale, dok su perajne zrake hrskavičnjača rožnate. Ove zrake su povezane s mišićnim tkivom dijelovima skeleta koji se nazivaju nosačima peraja. Pored toga, neke vrste riba imaju i peraje bez koštanog ili hrskavičastog skeleta, tako zvane "masne" peraje.

Šipčice peraja se kod riba koštunjača dijele na tvrde (zovu ih i bodljama) i meke (sastavljene od dijelova). Tvrde šipčice su sastavljene od jednog nedjeljivog, najčešće glatkog, komadića kosti, dok su meke zrake sastavljene od međusobno povezane dvije šipčice.

Ako je peraja sastavljena od obje vrste šipčica, tvrda se uvijek nalazi u nizu ispred mekih. Nazivi tvrde i meke šipčice odnosno zrake su malo zbunjujuće. Tvrde mogu biti savitljive ali uvijek se sastoji od samo jedne košćice, dok meke mogu biti okoštale i tvrde, nesavitljive, ali su izvorno sastavljene od dva dijela.

## Podjela i raspored

Većina riba ima sedam peraja. One su na tijelu ribe raspoređene parno i neparno (pojedinačno). Parne peraje odgovaraju udovima kralježnjaka koji žive na kopnu, ali nisu, kao kod kopnenih, povezane s kralježnicom.

Parne peraje:

* trbušne peraje (*Ventral*)
* prsne peraje (*Pectoral*)

Neparne peraje:

* leđna peraja (*Dorsal*)
* repna peraja (*Caudal*)
* podrepna peraja (*Anal*).

Neke vrste (somovi, pirane, lososi) imaju između leđne i repne peraje kožni nabor ispunjen masnim tkivom, masnu peraju.

Ovaj osnovni raspored peraja je prilagodbom na određeni životni prostor i način života kod mnogih riba dijelom bitno modificiran. Tako peraje mogu biti podijeljene, međusobno sraštene ili imati bitno promijenjeni oblik ili čak se i potpuno izgubiti. Moguće su i funkcionalne promjene određene peraje, tako da se više ne mogu koristiti kao sredstvo za kretanje.
Balučistan (Pakistan)

**Balučistan** je najveća provincija Pakistana koja čini otprilike 48% površine cijele države. Prema popisu iz 1998. godine Baludžistan je imao oko 6,5 miliona stanovnika. Graniči se sa Iranom na zapadu, Afganistanom i pakistanskom Sjeverozapadnom graničnom provincijom na sjeveru te provincijama Punjab i Sindh na istoku. Južno od njega je Arapsko more. Glavni jezici u provinciji su urdu, punjabi, perzijski, balučki, paštunski i Brahui. Glavni i jedini veći grad je Quetta, dok ostala naselja predstavljaju nerazvijena sela i gradiće. Glavne etničke grupe u provinciji su Baluči, Paštunci, Pendžapci i Perzijanci. Baludžistan je bogat mineralnim resursima. Nakon Sindha, Baludžistan je glavni dobavljač prirodnog plina za cijeli Pakistan.

## Veći gradovi
* Barkhan 
* Chaman 
* Dera Allah Yar 
* Dera Murad Jamali 
* Gwadar 
* Hub
* Kalat 
* Kharan 
* Khuzdar 
* Killa Saifullah 
* Loralai
* Mastung
* Muslim Bagh
* Nushki 
* Quetta
* Sheerani 
* Sibi 
* Turbat 
* Zhob 
* Harnai
* Washuk

## Literatura
* Johnson, E.A., et al. (1999). *Lithofacies, depositional environments, and regional stratigraphy of the lower Eocene Ghazij Formation, Balochistan, Pakistan* [U.S. Geological Survey Professional Paper 1599). Washington, D.C.: U.S. Department of the Interior, U.S. Geological Survey.

## Vanjske veze

* Government of Balochistan 
* 
* 
* http://www.elections.com.pk/candidatedetails.php?id=1995 
* http://www.app.com.pk/en_/index.php?option=com_content&task=view&id=34836&Itemid=2 
* Baloch Republican Army frees seven kidnapped labourers by Qurat ul ain Siddiqui
Pas modrulj

**Modrulj** je ajkula (morski pas) iz porodice Carcharhinidae.

## Opis
Modrulj je snažna životinja izduženog tela. Od šiljate izdužene njuške, ispod koje se nalaze poprečno postavljena usta, do vrha nesimetričnog, velikog repnog peraja doseže dužinu i do četiri metra. Na tamnosivim, skoro crnim leđima, nalazi se visoko leđno peraje trouglastog oblika, a iza njega, u blizini repa je i drugo manje leđno peraje. Grudna peraja su smeštena napred i položena horizontalno. Nema škržnih poklopaca, već po pet škržnih pukotina. Debela koža pokrivena mu je zubićima nagnutim prema repu, pa je zbog toga gruba kao šmirgl papir. U ustima ima veoma oštre trouglaste zube poređane u više redova. Dostiže dužinu od 3 i 4,5 m i težinu od oko 150 kg.

## Rasprostranjenost
Živi na otvorenom moru, ali dopliva i do obale. Često pliva ispod same površine, ali se može videti i pri dnu. Naseljava Sredozemno more, ali i Atlantski okean uz evropske obale na severu Norveške.

## Ishrana
Hrani se drugim ribama, ali i drugim životinjama koje ulovi u moru. Može biti opasna i po ljude. Meso ove ajkule nije za jelo.

## Razmnožavanje
Modruži su ovoviviparne životinje – ženka u utrobi nosi oplođena jaja, u njoj se mladi izvaljuju iz jajnih opni i napuštaju je (rađanje živih mladunaca). U toplim morima mladi se legu u plitkoj vodi u toku leta.

## Literatura
* Životinjsko carstvo: album-bojanka za 250 sličica; autor teksta Eugen Draganović; Beograd (2004)

## Reference

## Vanjske veze

* ARKive - Slike i video klipovi o morskom psu ''(Prionace glauca)''
Škrge

**Škrge** (*branchia*) kod vodenih kičmenjaka (riba i larvi vodozemaca) i beskičmenjaka funkcionišu kao respiratorni organi, dok se kod kopnenih kičmenjaka javljaju samo u toku embrionalnog razvića, a kasnije se redukuju.

Škrge beskičmenjaka su ektodermalnog porekla i predstavljaju nabore kože u obliku listića ili razgranate strukture. Obično se nalaze na istaknutim delovima tela. Kod kičmenjaka škrge su endodermalnog i mezodermalnog porekla mogu da budu:
* unutrašnje koje nastaju kao evaginacije unutrašnjeg zida ždrela i obrazuju se kod riba
* spoljašnje koje polaze sa spoljašnjeg zida ždrela i karakteristične su za larve vodozemaca

## Škrge riba

Kod košljoriba je sa svake strane tela iza glave razvijena škržna duplja u kojoj leže škrge.Škrge su tvorevine prožete krvnim sudovima.Nalaze se ispod škržnih poklopaca. Škržne duplje komuniciraju sa jedne strane sa ždrelom, a sa druge sa spoljašnjom sredinom i kroz njih stalno cirkuliše voda. Škržne duplje su pokrivene koštanim škržnim poklopcem, operkulumom. Košljoribe imaju 4 para škrga.

Rušljoribe imaju, za razliku od košljoriba, pet pari škrga koje se zasebno otvaraju preko uzanih škržnih proreza i nemaju operkulum. Ispred prvog škržnog proreza nalazi se sićušan otvor, spirakulum (*spiraculum*) koji se otvara u usnu duplju. Svaka škrga se nalazi u zasebnoj škržnoj kesi i odvojena je od susedne škržnom pregradom. Kod njih su škrge zaštićene kožnim tvorevinama koje predstavljaju produžetke samih škržnih pregrada, dok su kod košljoriba pregrade iščezle.

Svaka škrga se sastoji od lučne osnove (škržnog luka) koja nosi dva niza finih škržnih listića (primarne lamele). Primarne lamele imaju jako polumesečasto nabranu površinu. Ti polumesečasti nabori nazivaju se sekundarne lamele, bogato su snabdevene krvnim sudovima i predstavljaju respiratornu površinu preko koje se vrši razmena gasova.

Škržni luk daje oslonac škrgama i kod rušljoriba je hrskavičav, a kod košljoriba je koštan. Duž njega se pružaju: 
* dovodni krvni sud koji nosi redukovanu krv i 
* odvodni krvni sud koji nosi oksidovanu krv.

Voda ulazi kroz usta riba, iz njih dospeva u ždrelo, a odatle preko škržnih otvora ulazi u škržne kese (kod rušljoriba), odnosno škržnu duplju (kod košljoriba). U respiratornom epitelu sekundarnih lamela izvrši se razmena gasova, a zatim se voda kontrakcijama škržnih mišića preko škržnih otvora izbacuje u spoljašnju sredinu.

## Literatura
* Brem, A., E.: Život životinja, Prosvjeta, Zagreb, 1982.
* Kalezić,M.:Osnovi morfologije kičmenjaka, Savremena administracija, Beograd, 1995. 
* Kalezić, M.: Hordati, Biološki fakultet Univerziteta u Beogradu, 2000. 
* Microsoft Encarta Encyclopedia 2002
* Marcon, E., Mongini, M: Sve životinje sveta, IRO *Vuk Karadžić*, Beograd, 1986.
* Radović, I., Petrov, Brigita: Raznovrsnost života 1 - struktura i funkcija, Biološki fakultet Beograd i Stylos Novi Sad, Beograd, 2001.
* Ratajac, Ružica: Zoologija za studente Poljoprivrednog fakulteta, PMF u Novom Sadu i MP *Stylos* Novi Sad, 1995.

## Vanjske veze
* BioNet škola
Multan (distrikt)

**Distrikt Multan** je distrikt u provinciji Punjab u Pakistanu. Prema pakistanskom popisu stanovništva iz 1998. godine imao je 3,116.851 stanovnika od čega 41,64% u gradskim područjima. Sjedište mu je grad Multan.

Distrikt Multan se graniči s distriktima Khanewal na sjeveru i sjeveroistoku, Vehari na istoku i Lodhran na jugu. Zapadnom stranom teče rijeka Chenab koja ga dijela od distrikta Muzaffagarh.

Površina distrikta Multan iznosi 3.721 kvadratna kilometra.

## Administracija
Distrikt Multan se sastoji od četiri tehsila.

# Kanton Multan
# Multan Sadar
# Shujabad 
# Jalalpur Pirwala

## Reference

## Vanjske veze
* Multan City 
* Hamara Multan 
* Multan District
Sistematika hrskavičnjača

U **Sistematici [[hrskavičnjače|hrskavičnjača]]** (Chondrichthyes) navedeni su svi redovi i porodice ovog razreda:

* **Podrazred** Cjeloglavke (Holocephali)
** Callorhinchidae
** Morski štakori (Chimaeridae)
** Dugonose himere (Rhinochimaeridae)
* **Podrazred** Prečnouste (Morski psi i Ražovke) (Elasmobranchii)
** Neoselachii
*** Nadred Pravi morski psi (Galeomorphii)
**** Red Heterodontiformes
***** Heterodontidae
**** Red Orectolobiformes
***** Brachaeluridae
***** Ginglymostomatidae
***** Hemiscyllidae
***** Orectolobidae
***** Parascyllidae
***** Rhincodontidae
***** Stegostomatidae
**** Red Psine (Lamniformes)
***** Sabljaši (Alopiidae) (pas sabljaš i lisica)
***** Cetorhinidae (gorostasna psina)
***** Kučine (Lamnidae) (psina atlantska, velika bijela psina i dugonosa psina)
***** Megachasmidae
***** Mitsukurinidae
***** Odontaspididae (psina zmijozuba ružičasta i sivka)
***** Pseudocarchariidae
**** Red Carcharhiniformes
***** Carcharhinidae (modrulj i trupan)
***** Hemigaleidae
***** Leptochariidae
***** Proscylliidae
***** Pseudotriakidae
***** Morske mačke (Scyliorhinidae) (mačka bjelica, mrkulja i crnouska)
***** Mlatovi (Sphyrnidae) (mlat i bat)
***** Ćukovi (ribe) (Triakidae) (butor, glušac, ćukov i piknjavac)
*** Nadred Squalea
**** Red Šestoškrgaši, volonje (Hexanchiformes)
***** Chlamydoselachidae
***** Hexanchidae (volonja sivac ili sivi volonja i pepeljak ili pepeljasti volonja)
**** Red Sklatovke (Squaliformes)
***** Centrophoridae
***** Dalatiidae
***** Echinorhinidae
***** Kostelji (Squalidae)
**** Hypnosqualea
***** Red Squatiniformes
****** Sklatovi (Squatinidae) (sklat sivac i žutan)
***** Red Pristiophoriformes
****** Pilani (Pristiophoridae)
***** Ražovke (Batoidea)
****** Pristiformes 
******* Pilašice (Pristidae)
****** Myliobatiformes
******* Gymnuridae
******* Hexatrygonidae
******* Morski golubovi (Myliobatidae)
******* Plesiobatidae
******* Potamotrygonidae
******* Urolophidae
******* Urotrygonidae
******* Žutulje (Dasyatidae)
******* Platyrhinidae
******* Zanobatidae
****** Prave raže (Rajiformes) 
******* Raže (Rajidae)
******* Rhinidae
******* Ražopsi (Rhinobatidae)
******* Rhynchobatidae
****** Torpediniformes 
******* Narcinidae
******* Drhtulje (Torpedinidae)

## Izvori
Makran

**Makran** (perz./urdu مکران) je polupustinjski obalni pojas na jugu pokrajine Balučistan u današnjem Iranu i Pakistanu, a proteže se uz obale Arapskog mora i Omanskog zaljeva. Prepostavlja se kako termin Makran ili *Makkuran* potječe od perzijskog naziva Mahi khoran što znači „oni koji jedu ribu“ (*Mahi* = riba + *khor* = jesti).

Uski obalni pojas nalazi se uz padine okolnih planina. Od 1000&nbsp;km obale, 750&nbsp;km pripada Pakistanu. Područje je izrazito suhe klime odnosno sa vrlo rijetkim padalinama, dok je samo djelomično naseljen. Većina stanovništva regije živi u malenim lukama kao što su gradovi Čabahar, Gwatar, Jiwani, Gwadar, Pasni i Ormara, te u brojnim ribičkim selima.

Pakistanska vlada trenutačno razvija Ormaru kao glavnu vojnu luku odnosno Gwadar kao novu glavnu trgovačku luku, a gradi se i autocesta duž pune makranske obale. Ovi projekti dobili su na značaju prvenstveno zato što je Karači postao prometno usko grlo. Nova vojna luka u Ormari prihvatiti će gotovo polovicu pakistanske ratne mornarice, dok će luka u Gwadaru smanjiti gust pomorski promet u dvijema međunarodnim lukama kod Karačija.

Uz obalu Makrana nalazi se samo jedan otok (Astola) koji je nenaseljen, i koji je smješten u blizini grada Pasnija. Obala se može podijeliti na istočni dio kojim dominiraju Laguna|lagune, te zapadni dio zaljevskog karaktera. Glavne lagune su Miani Hor i Kalamat Hor, dok su najvažniji zaljevi Zapadni Gwadar i Gwadar. U zaljevskim područjima nalaze se mangrove šume, te područja za gniježdenje ugroženim vrstama morskih kornjača.

## Reference

## Vanjske veze
* Balučistan i Makran, Pakistan (TransPakistan.com.pk) 
* Projekt obalne autoceste u Makranu (DefenceJournal.com) 
* Aleksandar i pustinja Makran (Pothos.co.uk)
* Tradicionalna glazba iz Makrana (Cadensa.bl.uk) 
* Makran (enciklopedija Britannica)
;Ostali projekti
Multan

(Saraiki, ; ) je grad u pakistanskoj provinciji Punjab i sjedište distrikta Multan. Smješten je u južnom dijelu provincije. Distrikt ima preko 3,8 miliona stanovnika—prema popisu iz 1998. godine—a sam grad je šesti po veličini u Pakistanu. Smješten je na istočnoj obali rijeke Chenab, manje-više u geografskom središtu zemlje i oko 966&nbsp;km od Karachija.

Multan je poznat kao **Grad Sufija** zahvaljujući velikom broju sufističkih svetaca i svetišta u grad. Grad je pun bazara, džamija, svetištas i raskošnih grobova. Smješten je na okuci koju čini pet rijeka Punjaba. Rijeka Sutlej ga odvaja od Bahawalpura, a Chenab od Muzaffar Garha. Grad je postao važno političko i ekonomsko središte, s riječnom lukom i odličnim transportnim vezama. Glavni su proizvodi ššenica, pamuk, šećerna terska, isto kao i mango, limun, guave i nar.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* Multan City Government Website 
* Website of Multan City 
* Multan City website 
* Apna Multan Portal 
* Multan History Sairiki Songs 
* History & historical pictures of Multan 
* Multan Lions Club 
* World66.com: Multan 
* Britannica: Multan
Karmanija

**Karmanija** je bila antička provincija (satrapija) perzijskog Ahemenidskog i Sasanidskog Carstva. Područje Karmanije obuhvaća modernu provinciju Kerman u Iranu. Granice drevne Karmanije nisu poznate jer pretpostavlja se kako su se često mijenjale. Provincija je spomenuta na Darijevim Behistunskim natpisima, te u djelima povjesničara Arija. U doba Aleksandra Makedonskog Karmanija je bila satrapija na obali Perzijskog zaljeva istočno od tjesnaca Hormuz i Farsa, dok je na istoku graničila sa Gedrozijom. Neki autori poput Klaudija Ptolomeja navode kako se Karmanija protezala do sjevernih pustinja Partije i Arije, pa se to područje naziva i „pustinjska Karmanija“. Ipak, uži pojam Karmanije odnosi se na plodni i obradivi teritorij na jugu.

## Povezano
* Kerman (provincija)

## Reference

## Vanjske veze
* Karmanija (Livius.org, Jona Lendering)
Glavoč leopard

**Glavoč leopard** (lat. *Thorogobius ephippiatus*) riba je iz porodice glavoča (lat. Gobiidae). Relativno je brojan na našoj obali, a zbog osobine da se ne boji čovjeka i ne bježi pred njim doima se još brojnijom vrstom nego što to uistinu jest. Živi na kamenitom terenu, strmijem , te istovremeno bogatom skloništima u koje se leopard može zavući, na dubinama do 40 m, a najčešće između 6 i 12 m. Naraste do 13 cm duljine
, a po dosadašnjim saznanjima živi 9 godina. Hrani se manjim organizmima, pretežno račićima, ali i glavonošcima, mlađi i svim onim što može uhvatiti. Tijelo mu je bijeloplave boje s tamnoljubičastim ili plavosmeđim mrljama s uzorkom koji podsjeća na uzorak krzna leoparda.

## Rasprostranjenost
Glavoč leopard živi u Atlantiku od juga Norveške pa sve do Gibraltara uljučujući oko obala Britanije, Irske, Madeire i Kanara. Osim na Atlantiku, obitava i u Sredozemnom moru i to na njegovim sjevernijim dijelovima . 

## Izvori

## Linkovi
Himere (ribe)

**Himere** (Chimaeriformes), su jedini red podrazreda cjeloglavki, što je jedan od razreda hrskavičnjača. To je mala grupa riba neobičnog izgleda s velikom glavom i tankim, dugačkim repom koji liči na bič.

## Anatomija
Tijelo im je valjkasto, bočno malo spljošteno. Glava je upadljivo velika i malo njuškoliko izdužena. Mužjaci imaju na glavi između očiju tanku koštanu izraslinu nagnutu prema naprijed. Oči su im velike. Gornja vilica je čvrsto povezana s lubanjom i u njoj imaju dva para debelih "zubnih" pločica, a u donjoj vilici samo jedan par.

Himere imaju samo jedan par škržnih pukotina bez poklopaca, prekriveni su samo kožnim škržnim naborom. Koža nema ljuske. Rep im je vrlo dug, a na leđima imaju dvije peraje. Prva je kraća, i na početku ima dugačku otrovnu bodlju. Druga je duža i spušta se niz tijelo kao obrub. Prsne peraje su im velike i vrlo su važne za kretanje. Kao i druge hrskavičnjače, nemaju riblji mjehur.

## Rasprostranjenost i životni prostor
Morski štakori su pretežno dubokomorske ribe. Žive na dubinama od prosječno 150 pa sve do 2.600 metara, ovisno o vrsti. Nastanjuju umjereni i tropski pojas Atlantika (i Sredozemno more), Tihog i Indijskog oceana. U Jadranu živi čudnovati morski štakor (*Chimaera monstruosa*).

## Hrana
Životinje se hrane pretežno bentosno živećim beskralješnjacima, rakovima, mekušcima i bodljikašima. Svojim pločastim "zubima" mogu razbiti i pločicama "samljeti" i školjke.

## Razmnožavanje
Plodnost u jednoj sezoni je do 100 jaja. Kod oplodnje značajno manji mužjak drži se uz ženku čunjastom izraslinom na glavi. Sjemena tekućina prenosi se polucjevčicom oblikovanom od zadnje šipčice trbušne peraje. Razvoj jaja u hladnoj vodi traje više mjeseci. Kod ženki se svaki put spušta u maternicu dva jajašca. Ženke himera svaki put polože ta dva jaja, kao i druge dubokomorske ribe, u jednoj kožastoj čahuri na dno. Na šiljastom vrhu čahure nalazi se vrpčasta izraslina duga do tri centimetara pomoću koje se čahura zasidri uz dno. Razvoj jaja u hladnoj vodi traje više mjeseci.

## Vanjske veze
324. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **324. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina diktatorstva Kurzora** (ili, rjeđe, **godina 430. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 324. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Makedonski kralj Aleksandar Veliki nakon povratka u Susu iz Indije provodi čistku među svojim satrapima i velikodostojnicima svog novog carstva koji su pokazali nesposobnost za vrijeme njegovog odsustva, a pogotovo među onima koji su pljačkali hramove. Trećina satrapa je smijenena, a šestorica su pogubljena, kao i tri generala koja su komandirala trupama u Mediji, uključujući Kenovog brata Kena.
* Naslutivši da bi i sam mogao postati žrtvom ćistke, Aleksandrov glavni rizničar Harpal iz Suse bježi u Atenu s velikim dijelom carske riznice. Iako je anti-makedonski političar Hiperid tražio da se Harpalu pruži utočište, atenske vlasti ga hapse na Demostenov i Fokionov prijedlog, a Demostenu je povjeren nadzor nad Harpalovim blagom. 
* Aleksandar u Susi organizira veliko slavlje kojim obilježava svoje konačno osvajanje Perzijskog Carstva. Nastojeći osigurati svoju vlast i ublažiti napetosti između svojih makedonskih veterana i perzijskih velikodostojnika kojima je ostavljao funkcije, Aleksandar organizira masovno vjenčanje 80 makedonskih oficira s kćerima perzijskih plemića. On i Hefestion se žene za Stateiru i Dripetis, kćeri perzijskog kralja Darija III, a 10.000 vojnika je također oženjeno za Perzijanke dobivši bogati miraz.
* Harpal bježi iz atenskog zatvora na Kretu, nakon čega profesionalni logograf Dinarh podnosi krivičnu optužbu protiv Demostena, Demada i drugih uticajnih političara zbog pronevjere Harpalovog novca. Demosten je optužen i osuđen za pronevjeru, te bježi u egzil. Hiperid postaje vođa patriotske stranke u Ateni.
* Grčki kolonisti osnivaju grad Akra Leuka (suvremeni Alicante) na mediteranskoj obali Iberijskog poluotoka.
* Aleksandar Veliki provodi ljeto i jesen u medijskoj prijestolnici Ekbatani gdje mu umire najbolji prijatelj Hefestion, a nakon čega Aleksandar organizira raskošne ceremonije žalovanja.
* zima - Aleksandar Veliki vodi nekoliko kaznenih ekspedicija protiv buntovnih Kosejaca u brdima današnjeg Luristana.

## Rođenja
* Antioh I Soter, seleukidski vladar (u. 261. pne.)

## Smrti
* Hefestion, sin Amintorov, makedonski plemić, vojskovođa, diplomat i najbolji prijatelj Aleksandra Velikog (r. cca. 356. pne.)
Luristan

**Luristan** (perz. لرستان; *Luristān/Lorestān*, dosl. „Lurska domovina”, punim imenom استان لرستان; *Ostān-e Luristān*) je jedna od 31 iranske pokrajine. Smještena je na zapadnom dijelu zemlje i obuhvaća uglavnom planinski krajolik Zagrosa, a omeđena je Kermanšaškom i Hamadanskom pokrajinom odnosno Markazijem na sjeveru, Isfahanskom pokrajinom na istoku, Huzestanom na jugu, te Ilamskom pokrajinom na zapadu. Luristan ima površinu od 28.294 km², a prema popisu stanovništva iz 2006. godine u pokrajini je živjelo 1,716.527 stanovnika. Najveći i ujedno glavni grad Luristana je Horamabad, a ostali veći gradovi su Borudžerd, Aligudarz, Dorud, Kuhdašt, Azna, Alaštar, Nurabad i Pol-e Dohtar.

## Okruzi
* Aligudarški okrug
* Aznanski okrug
* Borudžerdski okrug
* Delfanski okrug
* Dorudski okrug
* Dovrenski okrug
* Horamabadski okrug
* Kuhdaštanski okrug
* Poldohtarski okrug
* Rumešhanski okrug
* Selselski okrug

## Vanjske veze
;Vlada
*  Službene stranice Luristana 
;Kultura
* Lorestān.org 
* Historija Lura 
;Ostali projekti
Alicante (pokrajina)

**Provincija Alicante** (španjolski: *Provincia de Alicante*) ili na katalonskom **Alacant**, zato se službeno naziva i piše *Alicante / Alacant* je jedna od tri provincije autonomne zajednice - Valencija, koja  se nalazi na jugoistoku Španjolske.

## Geografija

Provincija Alicante prostire se duž obale Mediterana, na površini od 5,817 km², u kojoj živi 1,825,332 stanovnika. 
Sa sjevera graniči sa Provincijom Valencija, sa juga i  jugozapada sa Regijom Murcia, sa zapada sa Provincijom Albacete 
a na istoku se prostire Mediteran.

Administrativni centar provincije je grad Alicante, koji leži u sredini provincije, ostali veći urbani centri su; Elche, Torrevieja, Orihuela, Benidorm, Alcoy  i Elda.

## Reference

## Vanjske veze

* '' Deputación de Alicante''