open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
258.

__NOTOC__
Godina **258.** (**[[rimske brojke|CCLVIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Valerijana i Galijena** (ili, rjeđe, **godina 1011. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 258. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* [[Rimsko Carstvo|Rimski]] car [[Valerijan (car)|Valerijan]] izdaje drugi [[edikt]] kojim se zabranjuje [[kršćanstvo]] u Carstvu. Njime su prijestupnici, odnosno kršćani, podijeljeni u četiri kategorije: [[svećenik]]e, koji se imaju pogubiti; senatore i [[equites|vitezove]], kojima se oduzimaju titule i imovina; [[redovnica|redovnice]], koje se protjeruju; i carski službenici koji se osuđuju na prisilni rad.
* U [[Kina|kineskom]] gradu [[Nanjing]]u osnovana škola od koje potiče današnji [[Univerzitet u Nankingu|Nankinški univerzitet]].
* [[Valerijan II]], najstariji sin [[Gallienus|Galijena]] umire u sumnjivim okolnostioma, a za što se počinje sumnjičiti [[Ingenuus|Ingenije]], guverner [[Pannonia|Panonije]]. Car [[Valerijan (car)|Valerijan]] drugom Galijenovom sinu, [[Saloninus|Saloninu]], daje titulu *Cezar''. 
* Goti napadaju obalu Male Azije i pustoše Trabzon.
* Sun Xiu nasljeđuje Sun Lianga kao vladar kineske države Wu.
* Rimske provincije u Galiji, Britaniji i Hispaniji se počinju otcjepljivati od Carstva kako bi stvorili novu državu poznatu kao Galsko Carstvo.
* Ciprijan, biskup Kartagine, postaje mučenik nakon što je pogubljen (dekapitacija).
* Papa Siksto II postaje mučenik.
* Količina srebra u rimskoj valuti - denaru - pada ispod 10%. Zbog ekonomske i monetarne krize su potpuno upropašteni zanatlije, trgovci i mali seljaci, odnosno prisiljeni koristiti trampu kako bi naplaćivali svoje proizvode i usluge.

## Rođenja
* Car Hui od Jin Kine (približni datum)

## Smrti
* 6.8.—Papa Siksto II
* 10.8.—Sveti Lovro
* 14.9.—Ciprijan, rani kršćanski pisac
* Novatijan, antipapa
* Sun Lin, regent države Wu 
* Valerijan II, sin ko-cara Galijena
* Zhuge Dan, rođak Zhuge Lianga koji se pobunio protiv države Cao Wei
Univerzitet u Nankingu

**Univerzitet u Nanjigu** ili **Univerzitet u Nankingu** (; kolokvijalno 南大, Nándà; engleski: *Nanjing University* ili *Nanking University*, skr. NJU ili NU) je nacionalni univerzitet u gradu Nanjing (Nanking) u Kini. Predstavlja istraživački univerzitet koji integrira tradiciju i suvremenost sa filozofijom prema kojoj su "Tao (Priroda i načela svega u univerzumu) univerzalni za sva vremena". Predstavlja člana C9 League. Prema knjizi o historiji univerziteta, nastao je u prvoj godini vladvaine Yong'ana (258) kada je osnovan Nankinški carskiu  , te se zbog toga smatra najstarijom viskoškolskom ustanovom na svijetu. Kao moderna nova škola posvećena učenju modernih nauka i tehnologije je osnovan 1902. pred kraj dinastije Qing, a moderni univerzitet je postao 1920-ih u doba Republike Kine kada je kao prvi kineski univerzitet kombinirao podučavanje sa istraživanjem. Pred uspostavu NR Kine 1949. ime je promijenjeno od Nacionalnog centralnog univerziteta u Nankinški univerzitet. Uživa reputacijui kolijevke moderne nauke u Kini, središta humanizma kao i renesanse moderne konfucijanske misli i kineske kulture, te se smatra prestižnom institucijom.

## Izvori

## Vanjske veze

* Nanjing University 
* General Alumni Association of Nanjing University
CB Breogán

Košarkaški klub **Breogán** (galicijski: *Club Baloncesto Breogán*) osnovana 1966 i svoje domače utakmice igra u Pazo dos Deportes koja ima kapacitet 7500. Trenutačno nastupa u ACB ligi. To je grad Lugo (Galicija).

## Uspjesi
**3x Liga Española de Baloncesto**: 1998/99, 2017/18, 2021/21
**6x Drugi Division lige**: 1968/69, 1969/70, 1974/75, 1983/84, 1987/88, 1995/96.
**3x Prince of Asturias Cup**: 2007/08, 2017/18, 2021/21
**14x Galicija Liga:** 1986, 1987, 1998, 2000, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2018, 2021, 2022.

## Slavni košarkaši i treneri
Sveti Lovro

**Sveti Lovro** (Huesca oko 225. - Rim, 10. kolovoza 258.) - kršćanski svetac, rimski đakon pogubljen za vrijeme cara Valerijana

Prema legendi, rođen je u rimskoj provinciji Hispania Tarraconensis u gradu Osca. To je danas grad Huesca u Španjolskoj. U vjeri ga je poučio arhiđakon Siksto. Kada je Siksto postao papa 257. godine, Lovro je postao đakon i dobio je službu upravljanja nad crkvenim blagom te skrbi nad siromašnima. Prema legendi, među blagom bio je i sveti gral, kalež iz kojeg je Isus pio na Posljednjoj večeri. Lovro je prema legendi poslao sveti gral u Španjolsku i danas se čuva u Valenciji, ali se ne može potvrditi autentičnost. Bio je jedan od prvih arhivista u Crkvi pa je zaštitnik knjižničara. 

Za vrijeme rimskog cara Valerijana 258. godine, mnogi svećenici i đakoni su ubijeni, a bogatijim kršćanima oduzeta je imovina te su protjerani. Papa Siksto II. bio je među prvim žrtvama progona. Odrubljena mu je glava 6. kolovoza 258. godine. Prema legendi koju je zapisao sv. Ambrozije, Lovro je sreo papu Siksta II. kada su ga vodili na pogubljenje i rekao mu: "Gdje ideš, dragi oče bez svoga sina? Gdje se žuriš sveti svećeniče bez svoga đakona? Prije nisi nikada pohodio oltar žrtvovanja bez svoga sluge, a sada želiš to učiniti bez mene?" Papa je prorokovao, "da će ga slijediti nakon tri dana". Lovru su uhitili. Rimski prefekt dao mu je tri dana, da preda crkveno blago, koje je čuvao. Lovro je nastojao u ta tri dana podijeliti što više crkvenoga blaga siromašnima. Kada su prošla tri dana, izručen je prefektu. Lovro je pred prefekta doveo slijepe, bolesne i siromašne i rekao mu da su oni crkveno blago. Usuđen je na smrt. Lovru su mučili pržeći ga na roštilju. Pri tome je zavapio: "Ova strana je gotova, okrenite me i zagrizite!" (lat. "Assum est, inquit, versa et manduca.")  Zbog te izjave, sv. Lovro je zaštitnik komičara, mesara i kuhara.

Sveti Lovro jedan je od najpoznatijih svetaca. Slave ga i pravoslavni vjernici, anglikanci i luterani. Budući, da se kiša meteora događa otprilike u vrijeme njegova spomendana sredinom kolovoza, naziva se i "suze sv. Lovre". Posebno je slavljen u Rimu. Jedan je od zaštitnika Rima. Francuski istraživač Jacques Cartier po njemu je nazvao najveći estuarij na svijetu Zaljev svetog Lovre (en. Gulf of Saint Lawrence) i Rijeku sv. Lovre dugu 1.197&nbsp;km. Po sv. Lovri se u Kanadi zove i planina Laurentian Mountains, glavna četvrt Saint Laurent u Montrealu i Avenija sv. Lovre u istome gradu

## Reference
Zhuge Dan

**Zhuge Dan** (? -258), stilsko ime **Gongxiu** (公休), bio je velikodostojnik i vojskovođa kineske države Cao Wei, jednog od Tri kraljevstva, koji je igrao značajnu ulogu u sva Tri ustanka u Shouchunu. U prva dva je bio odan vladajućem klanu Sima; tako je godine 255. pomogao regentu Sima Shiju da porazi Guanqiu Jiana. Poslije se, međutim, i sam pobunio protiv regenta, i u tome nastojao iskoristiti pomoć države Istočni Wu. U tome nije uspio, te je zarobljen i pogubljen.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
* Popis likova u Dynasty Warriors

## Reference

* Chen Shou. *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*, Poglavlje 28, Biografija Zhuge Dana.
Sun Xiu (car)

**Sun Xiu** (235 – 3. septembar 264), formalno **Car Jing od Wua**, bio je treći po redu car kineske države Istočni Wu, jednog od Tri kraljevstva.

Bio je sin osnivača države Sun Quana i njegove konkubine, Supruge Wang. Na prijestolje je došao kada je regent Sun Lin, plašeći se za svoj položaj, sa carskog prijestolja svrgnuo Sunovog mlađeg brata Sun Lianga. Sun Xiu je, međutim, odmah po dolasku na vlast isplanirao zavjeru za svrgavanje Sun Lina, koja je sprovedena u djelo iste godine. Kao vladar se pokazao ljubaznim, ali nesposobnim. Godine 263. je za izbila pobuna u današnjem sjevernom Vijetnamu koja neće biti ugušena do 271. Iste je godine sjeverna država Cao Wei uspjela osvojiti, a potom anektirati susjednu državu Shu Han. Kada se sljedeće godine Sun Xiu razbolio i izgubio moć govora, napisao je oporuku kojom prijestolje ostavlja krunskom princu Wanu. Međutim, javnost je, vidjevši propast Shua, htjela da državom odmah upravlja starija osoba, te je carem nakon Sun Xiujeve smrti proglašen Sun Hao.

## Reference

* *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*, vol. 48.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 77, 78.
Antipapa Novacijan

**Novatijan** (umro 258) je bio prezviter hrišćanske crkve u Rimu, koji se 251. godine proglasio za Papu. Napisao je spis o Svetom Trojstvu, koji predstavlja prvo bogoslovsko delo napisano u Rimu na latinskom jeziku. 

Novatijan je živeo u vreme velikih progona hrišćana od rimskih vlasti. Usled progona, jedni su umirali kao mučenici, ne odričući se svoje vere („možete nas ubiti, ali nam ne možete učiniti zlo“), dok su se drugi odricali vere radi očuvanja života. Oni koji su se odricali hrišćanske vere prilikom gonjenja, nazivani su palima (*[[lapsi]])*. Novatijan je tražio da Crkva takve uopšte ne prima nazad bez obzira na pokajanje koje iznose. Oko toga je izbio spor sa Kiprijanom Kartaginskim koji je imao mnogo blaži stav i dopuštao je ponovno primanje palih uz određene mere pokajanja. 

Nakon izbora novog pape Kornelija, Novatijan se proglašava za antipapu i tako ulazi u raskol sa rimskom crkvom. Nakon toga ga Kiprijan izoštava iz crkvene zajednice. Zajedno sa Novatijem, Sabornu crkvu napušta veliki broj vernika, prezvitera i ispovednika, veoma cenjenih u crkvi jer su pretrpeli stradanje za veru. Među stanovnicima Kartagine Novatijan je imao posebno jako uporište. 

Kiprijan Kartaginski je 251. godine protiv njega objavio spis „O Jedinstvu katoličanske Crkve“ (St. Cypriani, De catholicae Ecclesiae unitate).

## Napomene
Galsko Carstvo

**Galorimsko carstvo** ili prosto **Galsko carstvo** (lat: *Imperium Galliarum*) je moderan naziv za severozapadni deo Rimskog carstva (Galija, Britanija i Hispanija) koji je od 260. do 273. godine uživao nezavisnost od centralne vlasti.

Nastanak Galorimskog carstva bio je jedan od posledica krize 3. veka. Kada su Persijanci zarobili cara Valerijana 260. godine, njegov sin Galijen je ostao da se bori protiv uzurpatora u podunavskim provincijama. Namesnik germanskih provincija Postum je iskoristio tu priliku da se proglasi za cara uz podršku legija na Rajni. Nakon toga ustanovio je carsku rezidenciju u Kelnu zajedno sa paralelnim senatom, dvojicom godišnje biranih konzula i sopstvenom pretorijanskom gardom.

Postum je ubijen 269. od strane rivala Lelijana i nakon toga je za prvobitno Galorimsko carstvo počeo period slabljenja. Iste godine Hispanija je prihvatila vlast legitimnog cara Klaudija II Gotskog. Najzad, Aurelijan je 273. odneo pobedu nad galorimskom vojskom u bici kod Šalona na Marni pre koje je car Tetrik I prebegao na neprijateljsku stranu.

Galorimsko carstvo nije predstavljalo poseban državni entitet, već pokušaj lokalne aristokratije i administrativnih i vojnih struktura da organizuje odbranu od varvarskih napada i rešavanje drugih problema bez pomoći centralnih vlasti.

## Spisak galorimskih careva
* Postum (260-269)
** Lelijan (uzurpator, 269)
* Marije (269)
* Viktorin (269-270)
** Domicijan (271?, uzurpator)
* Tetrik I (270-273)
** Tetrik II (270-273, cezar)

## Povezano
* Britansko Carstvo (antika)

## Vanjske veze
* Gallic Consuls 
* Gallic Empire 
* Jona Lendering, "Gallic Empire" 
* Gallic Empire coinage
Nehardea

**Nehardea** ili **Nehardeah** (hebrejski: ****) je bilo drevno jevrejsko naselje u današnjem Iraku, osnovano u doba Partskog Carstva i smješteno sjeverno od prijestolnice Ktesifon, a u blizini današnje Faludže. Nakon pada Jeruzalema u jevrejsko-rimskom ratu 70. u njega su iz tadašnje rimske Palestine pobjegli mnogi Jevreji, pa se Nehardea sa vremenom pretvorilo u jedno od glavnih središta judaizma. U Nehardei je postojala znamenita škola sve do 254. kada je za vrijeme rimsko-perzijskih ratova grad zauzeo i opustošio Odenat; poslije je premještena u obližnju Pumbeditu. O samom gradu podaci postoje gotovo isključivo iz jevrejskih izvora; postoje pretpostavke da su Nehardea i Pumbedita ime za jedno te isto mjesto.

## Izvori
Ješiva

**Ješiva** ( - *sjedenje*) je talmudska škola za mlade Jevreje koju pohađaju osobe od najmlađe dobi do ranih 20-ih. 

Ješive potiču iz jevrejskih obrazovnih institucija razvijenih još u drevnom Izraelu i Babiloniji. Suvremeni oblici ješive su se, pak, razvili na području današnje Litve krajem 19. i početkom 20. vijeka. Rani hasidski pokreti se sa tim reformama nisu slagali, pa su se razvile posebne jevrejske škole, odnosno više različitih vrsta ješiva. Danas najviše ješiva ima u Izraelu, SAD, Argentini i Mađarskoj.

Proučavanje Talmuda se smatra jednom do vjerskih dužnosti svakog mladog Jevreja. Ono se obavlja u parovima po dva učenika, a također se održavaju predavanja.

## Literatura
* Unterman, Alan. *Judovstvo*. Mladinska knjiga, Ljubljana, 2001.
Bitka kod Mediolanuma

**Bitka kod Mediolanuma** se odigrala godine 259. (ili 260.) kraj Mediolanuma (današnji Milano) između rimske vojske pod carom Galijenom na jednoj, i konfederacije germanskih plemena na čelu sa Alemanima na drugoj strani. Alemani su, koristeći krajnju financijsku iscrpljenost Carstva i demoralizaciju rimske vojske karakterističnu za krizu 3. vijeka, uspjeli probiti rimske granice u današnjoj južnoj Njemačkoj, prijeći Alpe i početi pljačkati i pustošiti bogatu dolinu Poa. Nakon toga je u Rimu izbila panika, jer carska prijestolnica vijekovima nije bila opasana bedema. Članovi Senata su u očaju naoružali plebs. Međutim, Galijen, koji je u to vrijeme bio zaposlen gušenjem pobuna po drugim provincijama, je pravovremeno stigao sa svojim snagama te napao i u potpunosti uništio alemanske snage kod Mediolanuma. Taj uspjeh je Galijenu omogućio da koliko-toliko stabilizira svoju vlast, odnosno stvorio vrijeme da se oko Rima počnu graditi bedemi; Galijen je također mogao početi provoditi vojne reforme u svrhu reorganizacije vojske u manje, ali mobilne jedinice (vexillationes) koje su se lakše mogle suprotstaviti barbarskim upadima od glomaznih i stacionarnih legija.

## Literatura
* Francesco Bertolini. *Historia de Roma*.
* Michael Grant. *Gli Imperatori Romani*.
* José M Roldán, José María Blázquez, Arcadio del Castillo. *Historia de Roma, Tomo II El Imperio Romano*.
* José Manuel Roldán. *Historia de Roma*.
* *[[Historia Augusta]]*.
* Joannes Zonaras. *Epitome Historiarum*.
Postum (razvrstavanje)

**Postum** () je u originalu latinski nadimak koji se davao osoba rođenim nakon očeve smrti. Najpoznatija osoba s ovim nadimkom je bio Postum rimski uzurpator i osnivač Galskog Carstva u 3. vijeku. Također može označavati:

* Postumus (praenomen), rimski *praenomen*
* Postumus Junior, navodni sin galskog cara
* Agrippa Postumus (12. pne. – 14. n.e.), sin Marka Vipsanija Agripe
* Ladislav V. Posmrtni, kralj Ugarske i Hrvatske. Pravo ime mu je bilo Ladislav Postumus što je na srpskohrvatskom prevedeno u posmrtni. 
* Ivan I., kralj Francuske
* Stjepan Postum, hrvatsko-ugarski princ i otac kralja Andrije Mlečanina

Također je poznat i kao:
* Postum (piće), bezalkoholno piće sa nadomjestkom za kafein, popularno u SAD u prvoj polovici 20. vijeka.
Odenat

**Lucije Septimije Odenat** (, grčki:  (Hodainathos), (, ? - 267) bio je vladar grada Palmira u Siriji i osnivač kratkotrajnog Palmirskog Carstva. 

Bio je sin Lucija Septimija Heroda, lokalnog plemića za koga historičari vjeruju da je stekao rimsko državljanstvo u doba dinastije Severa krajem 190-ih. Kada je došao na vlast, nije poznato; prvi zapisi koji o njemu govore kao kralju datiraju iz 258. U to je vrijeme, pak, Rimsko Carstvo bilo pogođeno teškom krizom koja se još više produbila kada je 259/260. car Valerijan zarobljen u sukobu sa perzijskim kraljem Šapurom I. Odenat se ispočetka mislio pokoriti Šapuru, ali je njegova ponuda odbijena; nakon toga je stupio u sukob sa Perzijancima, kojima je, za razliku od Valerijana, nanosio velike poraze. Odenat se također uspješno borio i sa rimski uzurpatorom Kvijetom. Sa vremenom je stekao veliku moć i teritoriju, te se proglasio kraljem. Historičari se spore oko toga da li je Odenat priznavao Galijena za cara; u svakom slučaju, Galijen nije imao nikakve kontrole nad Palmirom i okolnim teritorijama, te se one funkcionirale kao *de facto* nezavisna država. Kada se spremao za pohod na Gote u Kapadokiji ubio ga je nećak Meonije u zavjeri koja se pripisuje njegovoj supruzi i nasljednici Zenobiji.

## Izvori
* Long, Jacqueline, "Vaballathus and Zenobia", *De Imperatoribus Romanis* site
259.

__NOTOC__
Godina **259.** (**[[rimske brojke|CCLIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Emilijana i Basa** (ili, rjeđe, **godina 1012. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 258. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Franci, koji su godine 257. kod Kölna prodrli kroz granicu Rimskog Carstva, dopiru do Tarakona u Hispaniji.
* Bitka kod Mediolanuma: Vojska germanske konfederacija na čelu sa Alemanima (300.000 ratnika), koja je prešla Alpe, je kod Mediolanuma (današnji Milano) poražena od rimskih legija na čelu sa Galijenom. 
* Dionizije izabran za 25. papu.
* Rimski Valerijan u Siriji vodi vojsku od 70.000 ljudi sa ciljem da Edesu oslobodi od opsade perzijskog kralja Šapura I. Među legionarima izbija epidemije kuge zbog čega je vojska značajno oslabljena.
* Postum, rimski guverner Galije, diže ustanak protiv Galijena. Provincije u Britaniji i Hispaniji se priključuju ustanku. Postum sebe proglašava carem, ali umjesto da pokuša zauzeti Rim, stvara organizira vlastite institucije u Galiji, stvorivši tako nezavisnu državu poznato kao Galsko Carstvo.
* Odenat, rimski guverner/vladar Palmire, prodire u Mezopotamiju i napada grad Nehardea, uništivši pri tome tamošnju znamenitu ješivu.
* Alemani zauzimaju rimsko utvrđenje u današnjem Wiesbadenu (moguće 260).

## Rođenja
* Car Hui od Jina (u. 307)
* Tao Kan, kineski general u službi dinastije dinastije Jin (u. 334) 
* Carica Yang Zhi, carica kineske dinastije Jin (u. 292)

## Smrti
*
Dionizije (papa)

**Dionizije** je bio dvadesetpeti papa, nasljednik Siksta II. od 22. srpnja 259. do 26. prosinca 268.

Sveti Dionisije je izabran za episkopa grada Rima 259. godine, nakon mučeničkog stradanja Svetog Siksta Drugog 258. godine. Episkopski tron je bio upražnjen skoro godinu dana zbog teškoće u izboru novog episkopa tokom nasilnih progona hrišćana. Kada se progon hrišćana počeo smirivatiti, Dionisije je izabran za episkopa 259. godine. Car Valerijan, koji je naredio progon, bio je zarobljen i ubijen od strane persijskog cara Šapura 260. godine. Novi car, Galijen, izdao je Edikt o toleranciji, čime je progon hrišćana završen. Novi episkop imao je zadatak da preuredi Rimsku crkvu, koja je bila u velikim teškoćama. Zabeleženo je da je zbog protesta vernika u Aleksandriji, on zatražio od episkopa Aleksandrijskog, koji se takođe zvao Dionisije, objašnjenja u vezi sa njegovim teologijom o Bogu Logosu.

Rimski episkop Dionisije poslao velike sume novca crkvama u Kapadokiji, koja je bila opustošena pljačkaškim pohodima Gota, za obnovi i otkup od ropstva.

Sveti Dionisije je prvi episkop Rima koji nije naveden kao mučenik. Umro je 26. decembra 268. godine
Carica Yang Zhi

**Carica Yang Zhi** (楊芷) (259–292), kurtoazno ime **Jilan** (季蘭), nadimak **Nanyin** (男胤), formalno **Carica Wudao** (武悼皇后, doslovno "ratnička i zastrašujuća carica") bila je carica kineske dinastije Jin, odnosno druga supruga cara Wua.

Bila je u srodstvu sa carevom prvom suprugom Yang Yan. Za cara se 276. udala na njen nagovor, s obzirom da je Yang Yan na samrti bila uplašena kako njen mentalno retardirani sin, krunski princ Zhong, neće naslijediti Wuovo prijestolje. Njen otac Yang Jun je nakon toga postao jedna od ključnih osoba u carskoj administraciji, a još više nakon što je 280. pokorena država Wu i tako ujedinjena Kina, davši izgovor caru da se radi životnih užitaka odrekne državnih poslova, prepustivši ih svojoj rodbini. Kineski historijski izvori navode kako su carica i njen otac bili ključne osobe koje su osigurale Zhongov dolazak na prijestolje, ali i opstanak njegove osvetoljubive supruge krunske princeze Jia Nanfeng, koju su drugi dvorjani, pa čak i sam car, namjeravali ukloniti sa dvora. Godine 290. je Wu umro, Yang Yun postao regent, a Yang Zhi carica majka. Međutim, 292. je Jia Nanfeng organizirala dvorski prevrat u kome je Yang Yun ubijen, a Yang Zhi protjerana sa dvora i lišena svih počasti. Zbog toga je sama sebe izgladnila na smrt.

|- style="text-align: center;"

|-

|-
Tao Kan

**Tao Kan** () (259–334), kurtoazno ime **Shixing** (士行), formalno **Vojvoda Huan od Changshaa** (長沙桓公), bio je kineski vojskovođa u službi dinastije Jin. Istakao se uspješnim gušenjima pobuna, iako je često izazivao zavist i suparništvo od svojih kolega. Bio je pradjed znamenitog pjesnikaTao Yuanminga.

## Reference
* *[[Knjiga Jina]]*, vol. 66.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95.
Lopoč

**Lopoč** ili *beli lokvanj* (*Nymphaea alba*) je vodena biljka sa plivajućim listovima koja pripada familiji lokvanja (Nymphaeaceae). Karakterišu je krupni cvetovi čija boja daje jedan deo imena ove biljke ( znači beo). Drugi deo imena potiče iz grčke mitologije u kojoj postoji priča o tome kako se jedna od nimfi preobratila u lokvanj. Danas je ova biljka pred istrebljenjem zbog uništavanja njenog prirodnog staništa – močvara, koje se ubrzano isušuju. 

Slična mu je biljka lokvicanj. Razlike su im da lopoč ima bijeli cvijet s tamnim listovima, a lokvanj sa žutim cvijetovima i svijetlim zelenim listovima.
Lotos

**Lotos** (*Nelumbo nucifera*) je vodena zeljasta biljka koja raste u vodama toplih oblasti Azije, Afrike i severoistočne Australije. Ima debeo, okrugao list na dugoj peteljci i ružičaste cvetove. Plod je čahura. Rizom i semena sadrže skrob i upotrebljavaju se u ishrani.

U mitologiji, lotos je biljka čijim su se plodovima hranili Lotofazi, narod stare Afrike. Ko bi okusio njene plodove – zauvek bi ostao u zemlji Lotofaga.

## Galerija

Datoteka:Nelumbo nucifera nucifera2.jpg
Datoteka:Nelumbo nucifera-Kyoto.jpg
Valerijan

**Valerijan** ili **Valerian** se može odnositi na:

## Ličnosti
* Valerijan (car) (200–cca. 260), rimski car 253-260
* Valerijan II (? -257), sin Galijena
* Valerianus Magnus (1586–1661), italijanski kapucinski misionar u Centralnoj Evropi
* Valerijan Albanov (1881–1919), ruski moreplovac
* Valerijan A. Frolov (1895–1961), sovjetski vojskovođa
* Valerian Gracias (1900–1978), indijski rimokatolički kardinal
* Valerian Gribayedoff (1858–1908), rusko-američki novinar
* Valerijan Madatov (1782–1829), ruski princ i vojskovođa
* Valerian Ruminski (1967 -), američki boksač
* Valerijan Sokolov (1946 -), bivši ruski amaterski boksač
* Valerian Trifa (1914–1987), rumunjski pravoslavni svećenik i fašistički aktivist

## Sveci
* Valerijan iz Abbenze (377–457), biskup Abbenze
* Valerijan, biskup Akvileje (4. vijek)
* Valerijan, muž Svete Cecilije
* Valerijan, biskup drevne biskupije Auxerre

## Muzika i književnost
* Valérian i Laureline, francuski strip-likovi iz 1960-ih
* Valerian, pseudonim koji koristi engleski muzičar Gary Numan (r. 1958)
* Valerian, lik u knjizi The Book of Dead Days autora Marcusa Sedgwicka

## Ostalo
* Sweet Valerian,japanska manga i anime serija

## Povezano
* Valerius, jedna od najstarijih patricijskih pordoica u seriju
* Valérien (razvrstavanje)
Bišapur

**Bišapur** (perz. بیشاپور) je starovjekovni iranski grad smješten na jugu Falijana u pokrajini Fars (Pars), na drevnoj cesti koja je spajala Persis i Elam, odnosno sasanidske prijestolnice Istahr i Ktezifont. U današnje vrijeme je poznat pod imenom Kazerun. U gradu se nalaze mnogi vrijedni spomenici iz sasanidskog razdoblja.

## Vanjske veze

* *Bishapur*, Photos from Iran, ''Livius'' .
Band-e Kaisar

**Band-e Kaisar** (perz. ند قیصر, dosl. *[[Car|Cezarova]] brana*; poznat i kao *Pol-e Kaisar*, dosl. Cezarov most; Valerijanov most ili Šadirvan) je starovjekovni most u Šuštaru odnosno jedna od najstarijih mostovnih brana u Iranu. Prilikom njegove gradnje u 3. vijeku sudjelovali su i rimski zarobljenici u službi sasanidskih vladara. Budući da je građen u rimskom stilu često ga se naziva najistočnijim rimskim mostom odnosno branom, smješetnim duboko u iranskom teritoriju. Njegova izgradnja i dvostruka namjena imala je snažan utjecaj na kasniji razvoj iranskog mostovnog graditeljstva.

Oko 500&nbsp;m duga ustava preko Karuna, najvodonosnije iranske rijeke, jedna je od 16 glavnih građevina Šuštarskog hidrauličkog sustava na kome se temeljila poljoprivredna proizvodnja u okolici grada. Navedeni sustav je 2009. godine upisan kao 10. iransko mjesto UNESCO-ve Svjetske baštine. Most je, pak, imao značajnu ulogu kao komunikacija između Pasargada i sasanidske prijestolnice Ktezifonta. Više je puta dograđivan i popravljan u islamskom razdoblju, a u upotrebi je ostao do konca 19. vijeka kada je djelomično urušen zbog snažnih poplava.

## Povezano
* Šuštarski hidraulički sustav

## Izvori

## Literatura

*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  

;Ostali projekti
Agri Decumates

***Agri decumates*** ili ***decumates agri*** je područje rimske provincije Germania superior ("Gornja Germanija"), koja je obuhvaćala oblast Schwarzwalda između rijeke Majne i izvora Dunava i Rajne, odnosno današnju jugozapadnu Njemačku (suvremeni Wurttemberg, Baden i Hohenzollern). Na jugoistoku su se Agri decumates graničili sa provincijom Recijom. Jedini spomen tog naziva potiče iz Tacitove knjige *[[Germania (Tacit)|Germanija]]*.

Prema Tacitu su to područje prvotno nastanjivali Helvetii, ali su ih odatle u 2. polovici 1. vijeka pne. potisnuli germanski Svevi, prije nego što su se odselili na područje današnje Češke. Tada su se u to područje naselili Gali, ali je potom došlo pod rimsku vlast. Za vrijeme flavijevskih careva je podvrgnuto kolonizaciji, te su uz gradove izgrađena brojna utvrđenja koja će kasnije biti poznata kao *[[limes germanicus]]*. Za vrijeme krize 3. vijeka je to područje izloženo sve intenzivnijim napadima germanskih plemena na čelu sa Alemanima. Godine 260. je car Galijen, suočen sa secesijom Galskog Carstva na zapadu, donio odluku da se Agri decumates evakuiraju i prepuste Alemanima. Područje je 270-ih nakratko pod rimsku vlast vratio car Aurelijan, ali ih je konačno napustio car Prob 282. Otada na tom području žive Germani i njihovi potomci. Historičari na temelju arheoloških artefakata, navode da su se rimski kolonisti, naselja i rimski način života pod germanskom vlašću održali sve do 5. vijeka.

## Reference

## Literatura
* 
*  
* 
* 
* 
* 
*
Sinod

**Sinod** je riječ koja u kršćanskim crkvama označava skup, odnosno sastanak njenih poglavara i najviših predstavnika, najčešće radi rješavanja nekog doktrinarnog ili administrativnog pitanja. Predstavlja sinonim sa riječi *koncil*, a potiče iz grčke riječi *sinodo* (grčki: *σύνοδο* [*sýnodo*] = "skupština" ili "sastanak").

Također može označavati i stalno upravno tijelo nekih pravoslavnih crkava kao što je npr. Sveti arhijerejski sinod Srpske pravoslavne crkve.

## Povezano
* Ekumenski sabor

## Vanjske veze
* Giga-Catholic Information
* Pope Benedict holds first synod
* "Synod" at the Catholic Encyclopedia
* Synod of Diamper
* The synod of Constantinople in Byzantine times (in German) 
* Calculating the Synod? A network analysis of the synod of Constantinople in Late Byzantine times
Bitka kod Edese

**Bitka kod Edese** se odigrala u sjeverozapadnoj Mezopotamiji 259. ili 260. između rimskih snaga pod carem Valerijanom na jednoj, i perzijskih snaga pod sasanidskim kraljem Šapurom I na drugoj strani. Iako su Rimljani bili brojčano nadmoćniji, Perzijanci su odnijeli veliku pobjedu, a Valerijan je tokom bitke ili neposredno iza nje zarobljen. To je predstavljao prvi slučaj da je neki rimski car zarobljen u bitci sa "barbarima" te je značajno potkopalo autoritet rimske vlasti, ionako načet krizom 3. vijeka; nepriznavanje Valerijanovog sina Galijena za novog cara je potaklo privremeni raspad Carstva, od koga su se otcijepili Palmirsko Carstvo na istoku i Galsko Carstvo na zapadu.

Prema navodima kršćanskog pisca Laktancija je Valerijan nakon zarobljavanja bio godinama izlagan ponižavanju na Šapurovom dvoru, prije nego što ga je Šapur dao živog odrati; dio historičara vjeruje da je u pitanju kršćanska propaganda. Nasuprot tome, postoje indicije da je Šapur prema zarobljenicima dobro postupao, odnosno da iskoristio njihovo znanje i vještine kako bi sagradio znameniti most Band-e Kaisar u današnjem Iranu.

## Reference

## Literatura
* Lactantius, *De Mortibus Persecutorum*, v.
* Zosim, *Nova historija*, i.
* Abdolhossein Zarinkoob, *Ruzgaran: tarikh-i Iran az aghz ta saqut saltnat Pahlvi*, Sukhan, 1999. 

## Vanjske veze
* "Valerian" on *De Imperatoribus Romanis*.
Silvan

**Silvan** (latinski, "šumski"), ili **Sylvan**, je osobno ime (skraćeni oblik imena Silvanus). 

Može se odnositi na:

*Ličnosti:*
* Richard Sylvan, australski borac za okolinu poznat i kaoRichard Routley
* Sylvan Ebanks-Blake, engleski fudbaler
* Sylvain Grenier, profesionalni hrvač koji je koristio umjetničko ime "Sylvan"
* Sylvan Rodriguez, američki TV-voditelj
* Silvan Shalom, izraelski političar rodom iz Tunisa
* Silvan, italijanski iluzionist

*Mjesta:*
* Silvan (Turska), distrikt u Turskoj
* Silvan (Victoria), predgrađe Melbournea
* Sylvan Beach (New York), selo u američkoj državi New York
* Sylvan Beach (Washington), mjesna zajednica u SAD
* Sylvan (zajednica u Wisconsinu), neinkorporirano naselje u SAD
* Sylvan (Wisconsin), gradić

*Ostalo:*
* Tri duha *[[Chronicles of Narnia]]*
* Sylvan (bend), njemački progressive rock bend
* Sylvan, frakcija iu igri Heroes of Might and Magic V
* Sylvan Learning, kompanija za podučavanje
* Silvanski vilenjaci, narod u legendariumu Tolkienove Srednje zemlje
* 2-metil furan, zapaljiva tekućina
* Silvan, danski lanac trgovina građevinskim materijalom
Scheldt

**Šelda** ili **Scheldt** (francuski *Escaut*, nizozemski *Schelde*) je 430 km duga rijeka u zapadnoj Evropi. Izvire u francuskoj Pikardiji i teče kroz sjeverozapad Belgije (Gent, Antwerpen) i Nizozemske, prije nego što se izlije u Sjeverno more.

Prvotno je rijeka od Antwerpena nadalje bila podijeljena na zapadni i istočni rukavac; potonji je od nje u 19. vijeku odrezan nasiupom koji je spojio Južni Beveland sa Sjevernim Brabantom.

## Geografija
### Sliv
* Eauette (Marcoing)
* Erclin (Iwuy)
* Sensée (Bouchain)
* Torrent d'Esnes
* Selle (Denain)
* Écaillon (Thiant)
* Rhonelle (Valenciennes)
* Hene (Condé-sur-l'Escaut)
* Scarpe (Mortagne-du-Nord)
* Rone (Kluisbergen)
* Zwalm (Zwalm)
* Leie/Lys (Gent)
* Dender (Dendermonde)
* Durme (Temse)
* Rupel (Rupelmonde)
* Schijn (Antwerpen)

## Vanjske veze

* Water basin of the Scheldt 
* www.scheldenet.nl
* ScheldeMonitor; Research studies and monitoring activities
* Deltaworks; Flood protection works in Scheldt Delta 
* International Scheldt Commission
* Scaldit - Interreg IV B NWE project for a safer and cleaner Scheldt River Basin District (FR - BE (Walloon Region - Brussels Cap. Region - Flemish Region) - NL)
* Bibliography on Water Resources and International Law Peace Palace Library
Silvanus

**Silvanus** je latinsko, odnosno rimsko ime od koga potiču imena Silvan, Silvain ili Sylvain.

*Mitologija*
* Silvanus (mitologija), rimski duh šuma i polja

*rimski magistrati*
* Marcus Plautius Silvanus, rimski konzul godine 2. pne.
* Tiberius Plautius Silvanus Aelianus, rimski patricij koji je dva puta služio kao konzul (45, 74)
* Marcus Caeionius Silvanus, rimski konzul 156

*Rane kršćanske ličnosti*
* Silvanus, također poznat kao Silas, rani kršćanin i suputnik Pavla
* Silvanus od Sedamdesetorica, rani kršćanin među 70 tradicionalnih kršćanskih apostola
* Sveti Silvanus (ili Sylvanus) je jedan od sedam sinova Svete Felicite (2. vijek)
* Silvanus od Ahuna (Silvain, Sylvanus), mučenik iz 5. vikeka

*Ostale ličnosti*
* Claudius Silvanus, franački uzurpator iz 355
* Silvanus Bevan, apotekar iz 18. vijeka
* Silvanus Melea Otieno, kenijski advokat
* Silvanus Trevail, kornvolski arhitekst
* Silvanus P. Thompson (1851-1916), fizičar
* Sveti Silvan Atonit

*Kultura*
* Silvanus (Forgotten Realms), božanstvo iz kampanje Forgotten Realms Dungeons & Dragons
* *[[Učenja Silvanusa]]*, gnostički tekst iz biblioteke Nag Hammdi

Kao **Sylvanus** se može odnositi na:

* Pukovnik Sylvanus Thayer, "Otac West Pointa"
* Sveti Sylvanus, biskup Emese u Feniciji, postao mučenikom u društvu Svetog Luke Đakona i Svetog Mucija Učitelja za vrijeme Maksimijanovih progona *cca.* 311

## Povezano
* Silvan (razvrstavanje)
* Silvain (razvrstavanje)
* Sylvain (razvrstavanje)
Dionizije Aleksandrijski

**Papa Dionizije** (), također poznat i kao **Dionizije Veliki**, je bio četrnaesti nadbiskup, odnosno papa Aleksandrije (poglavar crkve od koje su nastale Koptska crkva i Aleksandrijska pravoslavna crkva) u periodu od 248 do 265.

Bio je učenik Origena i uticajni teolog.

## Život

Rodio se u bogatoj paganskoj porodici, a na kršćanstvo se preobratio u starijoj dobi, nakon vizije u kojoj mu je Bog rekao da počne proučavati kršćanstvo kako bi se borio protiv hereza. Priključio se Kateheteskoj školi u Aleksandriji i studirao pod Origenom i Heraklom. 231. je postao predstojnik škole, a 248. je naslijedio Herakla na mjestu biskupa Aleksandrije.

Dionizije je tokom života održavao stalnu korespondeciju sa drugim biskupima tadašnjeg Rimskog Carstva; iako je samo jedno od tih pisama sačuvano, ostala je citirao Euzebije iz Cezareje. U njima je tumačio Novi zavjet, ali i davao detaljne opise progona kršćana za vrijeme vladavine cara Decija 250-251. Sam Dionizije je tada bio uhapšen, ali ga je masa kršćana oslobodila iz zatvora i sklonila u pustinju.

Tri godine proveo u zatvoru.

## Djela

Pravila koja je sveti Dionisije izložio u jednom pismu iz 260. godine, upućenom episkopu Vasilidu, na Šestom Vaseljenskom saboru priznata su kao kanonska i obavezna za čitavu Crkvu. Većina radova svetog Dionisija do nas su sačuvana u odlomcima koje navode drugi autori. Jevsevije u svojoj Istoriji navodi fragmente iz knjige „O zavetima".

## Izvori

## Vanjske veze
* Letters of Dionysius of Alexandria to the Popes Stephen and Xystus (tertullian.org)
* The Catholic Encyclopedia
* Catholics Online
Kayseri

**Kayseri** čita se **Kajseri** (, *Cezareja*) je veliki grad u Kapadokiji u Turskoj. Grad je administativni centar istoimene provincije. Kayseri je 2010. imao 911 984 stanovnika. 
## Geografija
*Kayseri* leži na nadmorskoj visini od 1.054 metra u podnožju ugašenog vulkana Erciyes, čije su erupcije odgovorne za stene tuf karakteristične za Kapadokiju. 
## Historija
Područje današnjeg grada je još u 4. veku bilo isprepleteno močvarama i slanim jezerima. Ova područja su konačno isušena tek u poslednjih stotinjak godina. U vreme Hetita grad se zvao *Mazaka*. Gradska tvrđava je nastala 150. godine pne. Rimski car Tiberije je 17. godine nove ere ovaj grad, pod imenom *Cezareja*, proglasio prestonicom provincije Kapadokija. Apostol Petar u svom prvom pismu pominje učenike u Kapadokiji, pa nije neobično da se grad do početka 3. veka razvio u centar hrišćanske teologije. Vasilije Veliki je ovde u drugoj polovini 4. veka osnovao bolnice, staračke domove i domove za sirotinju. Bizantsko carstvo izgubilo je grad - 1077., a osvojili su ga Danišmenidi. Grad je doživeo procvat u 12. i 13. veku kada su ovde vladali Turci Seldžuci. Posle najezde Mongola, od 1468. grad *Kayseri* je osmanlijski. 
## Privreda
*Kayseri* je jedan od najznačajnijih industrijskih i trgovačkih centara Turske, sa najvećom industrijskom zonom u zemlji. U gradu se proizvodi 80 procenata turskog nameštaja, a tu se još proizvodi oprema za domaćinstvo, predmeti od metala i prehrambeni proizvodi.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada
Chen Tai

**Chen Tai** (? -260) bio je ministar na dvoru kineske države Wei, jednog od Tri kraljevstva. Otac mu je bio ministar Chen Qun. Chen Tai je opisan kao stručnjak za ratnu vještinu koji se prema vojnicima odnosio kao prema vlastitoj djeci. Bio je poznat i po dubokoj odanosti carskoj porodici. Kada je car Cao Mao 260. ubijen u dvorskom puču, Chen Tai je prkosio regentu Sima Zhaou noseći odjeću žalovanja na dvoru.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
261.

__NOTOC__
Godina **261.** (**[[rimske brojke|CCLXI]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Sekularisa i Donata** (ili, rjeđe, **godina 1014. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 261. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Rimski car Galijen razbija Alemane u kod Mediolanuma (prema nekim navodima, većina izvora navodi 258).].
* Galijen stavlja van snage edikt svog oca Valerijana iz 258. na temelju koga su proganjani kršćani. 
* Kralj Michu dolazi na prijestolje korejske države Silla, postavši prvim vladarom iz loze Kim.
* Galijenovi uzurpatori: Makrijan Stariji, Makrijan Mlađi i Kvijet dižu ustanke protiv Galijena. Njihove vojske marširaju iz Azije u Evropu, ali ih u Trakiji presreće Galijenov general Aureol i nanosi poraz, pri čemu su oba Makrijana ubijeni. Kvijet bježi u grad Emesa, ali ga tamo ubija palmirski vladar Odenat.
* Rimsko-perzijski ratovi: Balista, rimski uzurpator, prikuplja brodove iz kilikijskih luka i sa njima kod Pompejopolisa tuče perzijsku flotu, pri čemu je zarobljen harem kralja Šapura I.

## Rođenja
* Lu Ji, kineski pisac (u. 303)

## Smrti
* Makrijan Stariji, rimski uzurpator
* Kvijet, rimski uzurpator
* Mussius Aemilianus, rimski uzurpator
* Cheomhae od Sille, korejski vladar
Michu od Sille

**Michu od Sille** je bio trinaesti po redu vladar korejske države Silla (262-284). Bio je prvi vladar iz klana Kim na prijestolje Sille; njegovi članovi će nakon toga dominirati državom. Bio je sin Gudoa, vodećeg generala Sille i potomak osnivača klana Kim Aljija.

Prema *[[Samguk Sagi]]ju* za vrijeme vladavine je odbijao napade države Baekje, a nije imao kontakata sa drugim državama.

Michuova grobnica je očuvana u današnjem centralnom Gyeongjuu. Poznata je kao *[[Jukjangneung]]*, "Grobnica poglavice bambusa" i uz nju se vezuju brojne legende.

## Reference
Pompejopolis

**Pompejopolis** () je drevni antički grad u Paflagoniji, čiji se ostaci nalaze u distriktu Taşköprü, odnosno provinciji Kastamonu u današnjoj Turskoj. Osnovao ga je oko godine 64. pne. rimski vojskovođa Pompej, po kome je dobio ime. Poslije je pripojen klijentskim vladarima Paflagonije, da bi oko 6. pne. nakon smrti kralja Diotara Filadelfa postao dio rimske provincije Galacije. Vjeruje se da je napušten u 6. ili 7. vijeku uslijed sasanidskih ili arapskih napada.

## Reference i eksterni linkovi
* Article by Prof. Dr. Nusret ARAS, Rector of the Ankara University 
* Pompeiopolis, Catholic Encyclopedia
* Report about excavations of the university of Munich
Homs

**Homs** ili **Hims** (, *Homs* ili*Ḥims*; ranije grčki: Ἔμεσα, *Emesa*) je grad u zapadnoj Siriji i sjedište gubernije Homs. Nalazi se na nadmorskoj visini od 501&nbsp;m i 162&nbsp;km sjeverno od Damaska. Smješten je na rijeci Oront i predstavlja glavni spoj između mediteranske obale i gradova u unutrašnjosti zemlje.

Homs se prvi put spominje u historiji u 1. vijeku pne. pod vlašću Seleukida. Kasnije je postao prijestolnica države pod vlašću Emesanske dinastije koja mu je dala ime. Ispočetka je bio pogansko središte kulta boga sunca El-Gabala, kasnije je pod Bizantincima postao važno kršćansko središte. U 7. vijeku su ga osvojili muslimani i učinili sjedištem istoimenog distrikta. Zbog strateškog položaja su se u islamskom dobu za njega borile razne muslimanske dinastije. Pod otomanskom vlašću je počeo gubiti važnost da bi ju povratio u 19. vijeku sa bumom pamučne industrije.

Danas je Homs glavno industrijsko središte Sirije, te sa oko 1,500.000 stanovnika treći po veličini grad u zemlji. Stanovništvo odaje vjersku raznolikost zemlje, iako većinu čine arabofonski suniti uz kršćansku manjinu. U gradu postoje brojne crkve i džamije, a u blizini je Krak des Chevaliers, lokalitet Svjetske baštine.

## Reference

## Vanjske veze

* eHoms - Official website for Homs.
* Homs Online - Brief information about the city of Homs.
* Emesa-net  
* Executive Branch of Homs  
*
Makrijan Stariji

**Fulvije Makrijan** (umro 261. godine) poznat pod imenom **Makrijan Stariji** je bio rimski uzurpator. On je bio jedan od komadanata cara Valerijana i čovek velikog bogatstva i neobično hrabar. Žena mu je bila plemenitog roda.

Kada je persijski car Šapur I zarobio i ubio Valerijana 260. godine, Galijen je postao samostalni car. Ali, on je tada bio na zapadu, a istočna vojska je izvikala Makrijana Majora za cara. On je u prvi mah odbio presto, budući da je bio veoma star, ali je kasnije prihvatio. 

Uz pomoć Valerijanovog prefekta Baliste, Makrijan je uspeo da dvojicu svojih sinova Makrijana Mlađeg i Kvijeta uzdigne do prestola. Kvijet i Balist su ostali na Istoku da obezbede vlast, a dvojica Makrina su krenula sa istočnom vojskom iz Male Azije u Evropu. Ali, u Trakiji su bili poraženi 261. godine od Aureola. Makrijan i njegov sin su bili ubijeni u bitki. Kvijet je kasnije bio ubijen od strane Odenata u Palmiri.
Makrijan Mlađi

**Tit Fulvije Junije Makrijan** (umro 261. godine), poznat kao **Makrijan Mlađi**, bio je rimski uzurpator. Bio je sin Makrijana Starijeg. 

Majka Makrijana Mlađeg je bila plemenitog porekla i njeno ime je bilo, najverovatnije, Junija. Uz pomoć svog oca, Makrijan Mlađi je zajedno sa bratom Kvijetom, proglašen za rimskog cara 260. godine, za vreme vladavine cara Valerijana. Zajedno sa ocem krenuo prema zapadu, da se suprotstavi trupama pod komandom Galijena. Porazio ga je 261. godine Aureol i Makrijan Mlađi je zajedno sa ocem izgubio život.
Balista (uzurpator)

**Balista** (u nekim izvorima **Ballista**, ? - cca. 261) je bio rimski oficir koji se za vrijeme krize 3. vijeka priključio galijenskim uzurpatorima, a prema nekim izvorima čak i sam proglasio za cara. Prvi put se spominje neposredno nakon bitke kod Edese 259/260. i zarobljavanja cara Valerijana kada je vojska za cara izabrala Makrijana Starijeg i njegovog sina Makrijana Mlađeg. Balista je od njih imenovan za pretorijanskog prefekta te su mu ostavili kontrolu nad istočnim provincijama, a sami zajedno sa Kvijetom krenuli marširati na Rim kako bi svrgnuli Valerijanovog sina Galijena. Balista se istakao uspješnom borbom protiv Perzijanaca, te od njihove opsade oslobodio grad Pompejopolis u Maloj Aziji. O tome što se sa Makrijanom dogodilo nakon pogibije Makrijana nema pouzdanih podataka (glavni izvor je notorno nepouzdana *[[Historia Augusta]]*); prema nekim izvorima se povukao na svoje imanje, a prema drugima je u novembru 261. ubijen po naređenju Odenata, vladara novouspostavljenog Palmirskog Carstva.

## Povezano
* Ballista je protagonist trilogije Warrior of Rome  čiji je autor Harry Sidebottom

## Literatura
* Based on the public domain ''Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology'', edited by William Smith, page 459 (v. 1) 
* Bray, John. *Gallienus : A Study in Reformist and Sexual Politics*, Wakefield Press, Kent Town, 1997, 
* Körner, Christian, "Usurpers in the east: The Macriani and Ballista", s.v. "Usurpers under Gallienus", ''De Imperatoribus Romanis''
Cheomhae od Sille

**Cheomhae od Sille** (? - 261, vl. 247-261), poznat i po tituli **Cheomhae Isageum**, bio je dvanaesti po redu vladar korejskog kraljevstva Silla. Pripadao je klanu Seok, a na prijestolje došao naslijedivši svog brata Jobuna.

*[[Samguk Sagi]]* navodi kako je Cheomhae sklopio primirje sa državom Goguryeo i često ratovao sa državom Baekje. Cheomhaeov rođak, vojskovpođa Uro, poginuo je 250. u sukobu sa japanskom državom Wa.

## Povezano
* Tri kraljevstva Koreje
* Vladari Koreje
Kvijet

**Kvijet** (? - 261 bio je rimski uzurpator (261) protiv Galijena. 

Zajedno sa svojim bratom Makrijanom Mlađim postavljen je za rimskog cara u istočnom djelu carstva. Kada su njegov otac i brat bili ubijeni u pokušaju da svrgnu Galijena, Kvijet je bio prisiljen da pobjegne u grad Emesu gdje su ga ubili tamošnji stanovnici, najvjerojatnije pod inzistiranjem Baliste.
Quietus (razvrstavanje)

**Titus Fulvius Iunius [[Kvijet|Quietus]]** (? -261) je bio rimski uzurpator.

**Quietus** se može također odnositi na:

**People:**
* Lusius Quietus, rimski vojskovođa i guverner
* Tiberius Avidius Quietus, rimski političar

**U popularnoj kulturi:**
* "Quietus", latinska riječ koju William Shakespeare koristi u solilokviju "To be, or not to be" u djelu *Hamlet*
* Quietus (priča), priča iz 1980. luju je autor Orson Scott Card
* "Quietus", naziv ceremoniju masovnog utapljanja u romanu *[[The Children of Men]]* iz 1992.
** "Quietus", naziv opreme za samoubistvo u filmskoj adaptaciji romana *[[Children of Men]]* iz 1996.
* "Quietus", čarolija u seriji knjiga *Harry Potter* v. Čarolije u Harry Potteru#Quietus
* Quietus (album), album doom metal benda Evoken iz 2001.
* Quietus (Silent Reverie), pjesma na albumu Consign to Oblivion grupe Epica
* "Quietus: To The New World", kratki science fiction film u produkcije Lowry Bros.
* "Quietus" vampirska disciplina asamitskog klana u RPG igri .

**Ostalu:**
* The Quietus, britanski online magazin za muziku i pop kulturu
* Lactarius quietus, vrsta gljiva
* "Quietus", homeopatski lijek koji se koristi kao palijativ za tinitus
Quietus (Silent Reverie)

"**Quietus**" je singl s albuma *[[Consign To Oblivion]]* nizozemskog symphonic metal sastava Epica. Postoje dvije verzije; na jednoj su dvije, a na drugoj četiri pjesme (koji je objavljen tjedan dana poslije, 28. listopada). Pjesma "Crystal Mountain" koja se nalazi na drugoj verziji je Epicina obrada pjesme death metal sastava Death.

## Popis pjesama
### CD singl
# "Quietus (Silent Reverie)" - singl verzija
# "Linger" - nikad objavljena pjesma

### Maksi singl
# "Quietus (Silent Reverie)" - singl verzija
# "Crystal Mountain (Death obrada) " - nikad objavljena orkestralna verzija
# "Quietus (Silent Reverie)" - grunt verzija
# "Crystal Mountain (Death obrada)" - nikad objavljena pjesma
Musije Emilijan

**Lucije Musije Emilijan** (umro 261. ili 262. godine) bio je rimski uzurpator. 

Musije Emilijan je bio verovatno italskog porekla. Bio je oficir u rimskoj vojsci u vreme careva Filipa Arabljanina i Valerijana. Pod Valerijanom je postao i prefekt Egipta. Podržao je ustanak Makrijana Majora i njegovog sina protiv Galijena. Posle Makrijanovog poraza, Musije Emilijan je podigao ustanak. 

Galijen je poslao jednog svog vojskovođu protiv Musija. Posle kratke borbe Musije je bio zarobljen i kasnije ubijen u zatvoru.