open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sonic Youth

**Sonic Youth** je bio američki rock sastav koji su osnovali pjevač i gitarist Thurston Moore, Lee Ranaldo i basist Kim Gordon u NYC, 1981. godine. 

### Albumi

* *[[Confusion Is Sex]]* (1983.) 
* *[[Bad Moon Rising]]* (1985.)
* *[[Made in USA]]* (1986.)
* *[[EVOL]]* (1986.)
* *[[Sister]]* (1987.)
* *[[Daydream Nation]]* (1988.)
* *[[Goo]]* (1990.)
* *[[Dirty]]* (1992.)
* *[[Experimental Jet Set, Trash & No Star]]* (1994.)
* *[[Washing Machine]]* (1995.)
* *[[Live in Holland 12/27/83]]* (1995.)
* *[[A Thousand Leaves]]* (1998.)
* *[[Goodbye 20th Century]]* (1999.)
* *[[NYC Ghosts & Flowers]]* (2000.)
* *[[SYR 5]]* (2000.)
* *[[SYR 6]]* (2002.)
* *[[Murray Street]]* (2002.)
* *[[Dirty Deluxe Edition]]* (2003.)
* *[[Live at the Royal Albert Hall]]* (2003.)
* *[[Sonic Nurse]]* (2004.)
* *[[Rather Ripped]]* (2006.)
* *[[The Eternal]]* (2009.)

## Vanjske veze

* Zvanična prezentacija
Karadžićevo

**Karadžićevo** (do 1931. **Križevci**), naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Markušica, Vukovarsko-srijemska županija. Selo se nekada zvalo Križevci u koje su negdje nakon 1920. naseljeni srpski dobrovoljci "solunaši" koji su nakon Drugog svjetskog rata promijenili ime Križevci u Karadžićevo.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 239 stanovnika te 96 obiteljskih kućanstava.


:**Napomena:** Iskazuje se kao dio naselja od 1880., a kao naselje od 1948. U 1991. povećano pripajanjem dijela naselja Markušica. Do 1931. iskazivano pod imenom Križevci.

## Rat u Hrvatskoj
Topovskim granatama iz Markušice i Gaboša sa sjevera te Karadžićeva (Križevaca) sa zapada granatirana je župna crkva u Jarmini te mjesto samo.

## Izvori
Čegenijski okrug

**Čegenijski okrug** (), ranije **Dovrenski okrug** (), jedan je od 12 okruga u pokrajini Luristan na zapadu Irana. Glavni grad okruga je Sarab-e Dovre.

## Veze
* Luristan
Svjetlo riječi

***Svjetlo riječi*** je bosanskohercegovačka obiteljska mjesečna revija za vjeru, društvo i kulturu. Nakladnik Svjetla riječi je Franjevačka provincija Bosna Srebrena.

List je, u skladu s bogatom nakladničkom tradicijom bosanskohercegovačkih franjevaca, 1983. godine u Visokom pokrenula skupina entuzijasta-franjevaca, članova dviju franjevačkih provincija u Bosni i Hercegovini. Nakladnici lista sve do 1992. godine bili su provincijali tih dviju provincija. Od tada je vlasnik lista samo Franjevačka provincija Bosna Srebrena. List uređuje malobrojno uredništvo koje imenuje Uprava ove provincije.

List se od početka bavio religioznim, ali i kulturnim, društvenim, pa i političkim temama, te je kroz dvadeset godina izlaženja stekao velik broj poštovatelja, ali i osporavatelja.

## Sjedišta uredništva

* Visoko: travanj 1983. – studeni 1984.
* Sarajevo: prosinac 1984. – ožujak 1992.
* Split (ratna adresa): travanj – kolovoz 1992.
* Baška Voda – Hotel *Slavija*: rujan/listopad 1992. – rujan 1993.
* Livno: listopad 1993. – travanj 1998. (do ožujka 1996. navodi se i adresa hotela *Slavija*, a od travnja 1996. samo adresa u Livnu)
* Sarajevo: od svibnja 1998. – Splitska 39, a od srpnja 2002. – Zagrebačka 18

## Vanjske veze
* Franjevački medijski centar ''Svjetlo riječi''

## Izvori
Radna akcija (TV emisija)

**„Radna akcija“** ili **„Radna akcija ''by Ceresit''“** je televizijska emisija humanitarnog karaktera koja se od 2010. emituje na Prvoj srpskoj televiziji.

Smatra se prvom srpskom humanitarnom rijaliti emisijom.

„Radna akcija“ je emisija internacionalnog formata *Extreme Makeover: Home Edition*.

Tokom prve tri sezone, emisija je postala jedna od najgledanijih emisija Prve televizije.
## O emisiji
Rijaliti emisija „Radna akcija“ ima humanitarnu misiju - da pomogne porodicama koje žive u teškim uslovima života. Svaka epizoda ima porodicu suočenu sa nekom vrstom nedaće, teški život porodice, bolest nekog člana iste ili neka druga katastrofa. 

Emisija počinje dolaskom voditeljke Tamare Grujić u posetu izabranoj porodici. Ona im saopštava da će njihova kuća biti restaurirana. Celokupan posao se obavlja za 5 dana, dok porodica odseda kod rodbine ili prijatelja. 

Za to vreme, veliki broj majstora i volontera spreman je da tim porodicama u potpunosti promeni uslove stanovanja što podrazumeva kompletno renoviranje enterijera i eksterijera, kao i sve potrebne popravke i poboljšanja.

Za vreme prve i druge sezone je više od 20 kuća popravljeno, više od 30 stanova renovirano, a čak 60 porodica usrećeno.
## Izvori
Ašera

**Ašera** (hebrejski *אֲשֵׁרָה*) je božica majka koju su štovali drevni narodi. Zvali su ju i **Ašratu**, **Aserdu** i **Asertu**. Spomenuta je i u *[[Biblija|Bibliji]]* kao kraljica neba. Prorok Jeremija je govorio protiv Ašere, napominjući kako su žene prinosile njoj žrtve, uvjerene da će propasti bez nje.
## Mitovi
U ugaritskim je tekstovima spomenuta kao **Atirat**, Dama mora. Njezin je muž tamo El, pa je ona zvana **Elat**.

U akadskim tekstovima Atirat se naziva Ašratum.

Postojao je amorejski kralj Abdi-Aširta, čije ime znači "Ašerin sluga".
## U ''Bibliji''
U *Bibliji* je spomenuto da su Izraelci štovali Ašeru i Baala, što je razbjesnilo Jahvu, Boga Izraelova, koji ih je predavao u ruke neprijatelja. Izraelci su čak vjerovali da je Ašera supruga Jahve. Postoje natpisi koji spominju Jahvu i Ašeru kao božanski par. Judejski su se kraljevi većinom držali štovanja Jahve te su uništavali Ašerine kipove. Međutim, kralj Roboam je podigao ašere (jednostavniji naziv za Ašerine kipove) na svakom brežuljku. Njegov je unuk Asa bio pravi jahvist, koji je svoju baku lišio naslova velike kneginje jer je štovala Ašeru. Kralj Jošija je proveo opsežnu vjersku reformu i maknuo iz Izraela sve strane bogove, te je spalio sve predmete načinjene za Ašeru.

Riječ Jahvina preko proroka Jeremije bila je: "Djeca kupe drva, oci pale vatru, žene mijese tijesto da ispeku kolače 'kraljici neba' i lijevaju ljevanice tuđim bogovima da me pogrde." Štoviše, Jahve potvrđuje da kade i prinose žrtve Ašeri, pa da vide hoće li ih ona spasiti.

## Suvremeno otkriće
Dr. Francesca Stavrakopoulou otkrila je - kako sama kaže - da je Ašera bila "Božja žena". Svoju teoriju temelji na drevnim tekstovima, amuletima i figuricama pronađenim u iskopinama kod grada Ugarita, odnosno na području današnje Sirije. Svi artefakti i dokazi upućuju na Ašera bila moćna božica plodnosti. Njena je povezanost s Jahvom očita. Pojasnila je povezanost Boga i Ašere: "Napis na artefaktima odnosi se na zazivanje blagoslova. Blagoslov se, važno je istaknuti, zaziva od 'Jahve i njegove Ašere', što je jedan od brojnih dokaza da se radilo o božanskom paru. U kombinaciji s biblijskim tekstom iz *Knjige kraljeva*, koji opisuje štovanje Ašere u Jahvinom hramu, gdje su joj ženske službenice tkale ritualne tkanine, dokazi se više ne mogu ignorirati."

Ima znanstvenika koji smatraju da su neki judejski kraljevi bili opsjednuti muškošću toliko da im je jednostavno smetala ideja božice koja vlada svijetom sa svojim mužem. Izraelski su kraljevi bili drukčiji - štovali su Ašeru kao kraljicu neba, što podsjeća na današnje katoličko držanje Djevice Marije kao svete i uzvišene. Uostalom, izraelski su kraljevi bili pod utjecajem žena - Ahab pod utjecajem Izebele, a Joram (premda judejski kralj) pod utjecajem Atalije, Ahabove kćeri.
## Vanjske veze
* Asphodel P. Long, "Božica u Judaizmu" 
* "Ašera, drvo života i Menora" 
* ''Židovska enciklopedija'': Ašera
Modrič

**Modrič** je selo u opštini Struga u Republici Makedoniji. U 15 veku je u Modriču bilo istoimeno utvrđenja koje je kontrolisao Skenderbeg što je opisano u delima Marina Barletija.

## References
Dehgolanski okrug

**Dehgolanski okrug** () je jedan od 10 okruga u Kurdistanskoj pokrajini na zapadu Irana. Glavni grad okruga je Dehgolan.

## Veze
* Kurdistanska pokrajina
Baštanski okrug

**Baštanski okrug** () je jedan od osam okruga u pokrajini Kuhgiluje i Bojer-Ahmad na jugozapadu Irana. Glavni grad okruga je Bašt.

## Veze
* Kuhgiluje i Bojer-Ahmad
Richard Ramirez

**Richard Ramirez**(29. februara 1960. - 7. juna 2013.) bio je američki kriminalac koji je od 1984. do 1985. izvršio seriju provala u kuće i stanove na području Los Angelesa pri čemu je počinio silovanja i ubistva ukućana. Od strane lokalnih medija je prozvan *Noćni vrebač* (), te je postao jedan od najzloglasnijih serijskih ubica u bliskoj prošlosti SAD. Godine 1985. je uhapšen, a prilikom suđenja i kasnije nije pokazivao nikakvo kajanje za svoje postupke; za sebe je tvrdio da je satanist. Godine 1989. je osuđen na smrt, ali je umro od zatajenja jetre čekajući pogubljenje više od 24 godine.

## Izvori
Ciudad Juárez

**Ciudad Juárez**, poznat u prošlosti kao Paso del Norte, je grad i sjedište općine Juárez u meksičkoj državi Chihuahua. Po procjeni, u Juárezu živi 1,5 milijun ljudi. El Paso i Ciudad Juárez čine drugu bi-nacionalno gradsko područje po veličini na granici Meksika i SAD-a (nakon San Diego Tijuane), sa stanovništvom od 3 milijuna ljudi.

Ciudad Juárez je jedan od najbrže rastućih gradova na svijetu unatoč tome što je nazvan *najnasilnije područje na svijetu izvan ratnih zona* u 2009. Godine 2001. Federalna Banka Dallasa je objavila izvještaj prema kojem je u Ciudad Juárezu ''prosječni godišnji rast u 10-godišnjem razdoblju 1990.-2000. je 5,3%. Juárez je doživio mnogo veći rast stanovništva nego država Chihuahua i Meksiko zajedno.
Mikito Takayasu

**Mikito Takajasu** (japanski: 高安 右人; Ogi, 4. rujna 1860. - Beppu, 20. studenog 1938.), japanski oftalmolog poznat po otkriću bolesti koja će, u njegovu čast, biti nazvana Takajasuov arteritis.

Takajasu je 1887. godine diplomirao na Carskom sveučilištu u Tokiju, nakon čega je otišao u Kanazavu, gdje je radio u sklopu današnjeg Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Kanazavi. Godine 1908., Takajasu je Japanskom oftalmološkom društvu odlučio predstaviti slučaj 21-godišnje žene, koju je liječio 1905. i 1908. godine. Pacijentica je imala ograničeno vidno polje. Pregledom očne pozadine pokazalo se da u oku postoje žilne anastomoze. Nakon pregleda, slučaj je predstavljen javnosti. Uz Takajasua, oftalmolozi Katsutomo Ōnishi i Tsurukichi Kagoshima su također predstavili slične slučajeve i naglasili kako su primijetili da puls ''arteriae radialis'' nije opipljiv. Takajasu nije uočio taj simptom.

Ubrzo se otkrilo da je u pitanju nova, dotad neopisana bolest, koja je prvo nazvana Takajasuova bolest, a kasnije i Takajasuov arteritis. Radi se, zapravo, o obliku granulomatoznog vaskulitisa koji obuhvaća velike sudove, a izaziva fibrozu i sužavanje krvnih žila (najčešće zahvaća aortu i njegine ogranke, kao i plućne arterije). Bolest se najčešće javlja od 15. do 30. godine, a uglavnom zahvaća žene azijskog porijekla (žene su zahvaćene 8-9 puta češće nego muškarci). Zbog karakterističkog simptoma (naveden gore), bolest se naziva i "bolešću bez pulsa".

U kasnijoj životnoj fazi, Takajasu se preselio u Beppu gdje je u konačnici i umro od posljedica karcinoma.
Stopa (arhitektura)

**Stopa** ili *baza* (njemački: *basis* iz latinskog: *basis* od grčkog: βάσις = stopa, stopalo, temelj, baza, francuski: *base*, talijanski: *base*) je izraz u arhitekturi za postolje stupa, dio kojim se on oslanja na tlo. 

## Karakteristike
Kod klasičnih grčkih hramova dorskog reda nema *stopa*, već stupovi leže direktno na stilobatu, ravnoj platformi od kamenih blokova. Stope ili atičke baze pojavljuju se na građevinama
jonskog i korintskog reda.

Stope su mogle biti vrlo jednostavne, isklesane iz jednog kvadratnog kamenog bloka - *sokla* (latinski: *socculus* =mala cipela), bez ikakve dekoracije, ali i složene kakve su bile **atičke stope** rimskih i gotičkih građevina. One su se sastojale od kvadratnog postolja, koje je ležalo na stilobatu, i jednog ili više cilindara različitih profila. 

## Historija
Već su stari Egipćani imali neku vrstu stope, to su bile jednostavne kamene ploče, koje su postavljali pod svoje monolitne stupove. Taj način stabiliziranja stupova, usvojili su i Grci, preko Kretsko-mikenske kulture i razvili ih u razne varijante. Njih su prihvatili i Rimljani i raširili kao način gradnje reprezentativnih objekata, po čitavom tadašnjem svijetu.

Stope su se koristile od gotike preko renesanse, baroka sve do neoklasicizma. 

## Povezano
* Stup
* Pilastar

## Galerija primjera raznih stopa

datoteka:Attisk bas, grekisk stil, Nordisk familjebok.png|Stopa grčkog stupa
datoteka:Attisk bas, romersk stil, Nordisk familjebok.png|Stopa rimskog stupa
datoteka:Attisk bas, gotisk stil, Nordisk familjebok.png|Stopa gotičkog stupa
datoteka:Colonne.XIIIe.siecle.png|Gotičke stope


## Izvori

## Vanjske veze

* ''base'' na portalu Encyclopædia Britannica
Bubašvabe

**Žohari** ili bubašvabe (znanstveno ime: **Blattodea**; latinski: **Blatta**; u lokalnim dijalektima poznati kao gaštapani i bakule) kukci iz reda žoharaša, spljoštenog tijela dužine cca 25 mm. Imaju tri para dugačkih nogu, glava im je prekrivena štitastim prsnim kolutićem. Usni organ je prilagođen za glodanje i žvakanje. Poznato je 3500 vrsta, 15 ih možemo pronaći u Srednjoj Europi. Fosilni ostaci nam govore da su se tokom evolucije vrlo malo mijenjali. Najraniji fosili slični žoharu potječu iz karbonskog perioda od prije 354–295 milijuna godina.

## Rasprostranjenost
Žohari su među najstarijim i najuspješnijim živim bićima na Zemlji. Većina vrsta živi u tropskim i suptropskim predjelima. Jako su prilagodljivi i možemo ih naći širom svijeta. Poznato je 3500 vrsta, 15 ih možemo pronaći u Srednjoj Europi. U Hrvatskoj žive dvije vrste žohara, to su: **Blatella germanica** (*njemački žohar*) i **Blatta orientalis** (*orijentalni žohar*).

## Život
Osjetljivi su na svjetlost i uglavnom su aktivni samo noću. Žive u grupama na mračnim ,vlažnim i toplim mjestima. Ženka odlaže u omotu između 12 i 50 jajašaca, ovisno o vrsti. Po boji i obliku omota možemo reći o kojoj se vrsti žohara radi. Kad jajašca sazriju omot puca i iz nje izlaze ličinke. Ličinke i odrasli žohari imaju slične životne navike. Brzina razvoja žohara ovisi o tri čimbenika vlazi, temperaturi i hrani. Biotički potencijal im je vrlo visok, za dvije vrste koje žive u Hrvatskoj je sljedeći: Ženka **Blatella germanica** (*njemački žohar*) tokom jedne godine može dati do 35300 jedinki a ženka **Blatta orientalis** (*orijentalni žohar*) tokom jedne godine može dati 200 jedinki.

## Čovjek i žohari

Žohari se smatraju štetočinama, iako samo oko 30 vrsta žohara živi u urbanim područjima što je manje od 1% ukupne vrste. Vrste koje su se prilagodile životu uz čovjeka predstavljaju veliki higijenski problem za čovjeka. Prehrambene proizvode zagađuju svojim izmetom i prisutnošću. Uzročnici su i mnogih alergija u odraslih i djece, dokazano je da kod djece mogu izazvati astmu. Alergeni se nalaze u slini žohara, fecesu, sekretima, ljuskama oklopa i mrtvim tijelima žohara. Pogoduje im nečistoća jer se hrane ostacima hrane. Najčešće ih možemo pronaći u skladištima, kuhinjama, kupaonama(potrebna im je voda za razvoj) i sl. Za čovjeka su još opasni kao prenositelji nekih bolesti kao: tuberkuloza, kolera, tifus, guba itd. Pošto su noćne životinje dosta ih je teško za otkriti, otporni su na insekticide, sposobni su dugo preživjeti bez hrane i brzo se razmnožavaju. Jedna od najboljih preventivnih mjera je održavanje čistoće u prostorijma za život, pogotovo u prostorijama koje služe za držanje i pripremu hrane.

## Vanjske veze

* Ilustracija Georgea Rollestona (1870), koja prikazuje unutarnje organe žohara
* Slike žohara - slike o navikama, prehranjivanju in životnom ciklusu
* PLIVAzdravlje.hr - Žohari su krivci za astmu
* Prijašnje vrste u evoluciji žohara
* Bubomor - sredstvo protiv bubašvaba
The Wicked Darling

***The Wicked Darling*** () je američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1919. u režiji Toda Browninga. Protagonistica, čiji lik tumači Priscilla Dean, je mlada djevojka iz sirotinjske četvrti koja za život zarađuje džeparenjem. Radnja prikazuje kako nakon krađe ogrlice bježi pred policijom i utočište pronaći kod mladića koga je nakon gubitka novca ostavila njegova bogata zaručnica.

## Uloge
* Priscilla Dean ... Mary Stevens
* Wellington A. Playter ... Kent Mortimer
* Lon Chaney ... Stoop Connors
* Spottiswoode Aitken ... Fadem
* Gertrude Astor ... Adele Hoyt
* Kalla Pasha ... Barmen

## Izvori

## Vanjske veze
*
Hexapoda

**Šesteronošci** (Hexapoda), Potkoljeno **Heksapoda** (šesteronošci; grč. *šest nogu*) najveća je (prema broju vrsta) skupina člankonožaca te obuhvaća mnogobrojan razred kukaca (*insecta*) i razred Entognatha koji sadrži tri mnogo manje skupine beskrilnih člankonožaca: skokune (Collembola), bezrepce (Protura), i dvorepce (Diplura). Skupina skokuna vrlo je rasprostranjena u kopnenom okruženju. **Šestonošci** su dobili naziv po svojoj najistaknutijoj osobini: pročišćenom grudnom košu s tri para nogu. Većina drugih člankonožaca ima više pari nogu.

## Građa tijela
Tijelo heksapoda podijeljeno je na: prednje dijelove (glavu i grudni koš) te stražnji zadak. Glava heksapoda sastavljena je od predsegmentalnog *akrona*, na kojem se uobičajeno nalaze oči, te daljnjih šest usko slijepljenih slojeva koji sadrže osjetila (II. sloj *Antennae*), čeljust za mljevenje i žvakanje hrane (IV. sloj *Mandibles* i V. sloj *Maxillae*), te donju usnu (VI. sloj *Labium*).

Usta se nalaze između petog i šestog sloja, prekrivena zaštitnim šestim slojem zvanim *labium* (gornja usna). Kod pravih kukaca dijelovi usta su izloženi ili *ectognathous* dok su kod ostalih skupina obloženi ili *endognathous*. Slična su obilježja nađena i kod potkoljena stonoga (*[[Myriapoda]]*) te rakova (*[[Crustacea]]*), iako navedeni imaju sekundarna ticala.

Grudni koš sastavljen je od tri dijela, od kojih svaki nosi po jedan par nogu. Karakteristika člankonožaca, pa tako i heksapoda, prilagođenih na kopnene uvijete jest da svaka noga ima samo jedan ogranak za hodanje sastavljen od pet dijelova, bez škržnih ogranaka pronađenih kod nekih drugih člankonožaca. Kod većine kukaca treći i četvrti dio grudnog koša podržava i krilca. Pretpostavlja se da bi ona mogla biti homologna škržnim ograncima kod potkoljena Crustacea.

Zadak se sastoji od jedanaest slojeva prisutnih kod svih kukaca, dvanaest kod skupine Protura, a samo četiri do šest kod skupine Collembola. Dodatni dijelovi na zatku ograničeni su na vanjske genitalije, te ponekad par osjetilnih *cercusa* na zadnjem sloju.

## Srodstva
Potkoljeno Myriapoda tradicionalno se smatralo najbliže heksapodima, zbog velike sličnosti u građi tijela. Nova saznanja dovode takva stajališta u pitanje, smatrajući da je heksapodima najsrodnije potkoljeno Crustacea. Skupine heksapoda koje ne spadaju u razred kukaca uvijek su bile tretirane kao jedinstvena grana u evoluciji, odvojena od razreda kukaca, objedinjena u razred Entognatha, ili kao više grana evolucijski odvojenih od kukaca. Ipak, red Diplura mogao bi biti srodniji s kukcima od redova Collembole ili Proture. Također postoje dokazi da skupine heksapoda nemaju isto porijeklo, konkretnije, da red Collembola pripada drugdje.

Molekularne analize sugeriraju da su se heksapodi razišli od srodne grupe Anostraca, negdje prije 440 milijuna godina, prateći pojavu vaskularnih biljaka na zemlji.

## Napomene

## Drugi projekti
* Tree of Life - Hexapoda
Willi Sitte

* 'Willi Sitte*' (28. veljače 1921. - 8. lipanj 2013. ) je njemački slikar koji je za dugo vremena predsjednik Istočne Njemačke udruga likovnih umjetnika.

## Izvori
The Round-Up

***The Round-Up*** () je američki crno-bijeli nijemi vestern-film snimljen 1919. u režiji Georgea Melforda. Radnja se temelji na kazališnoj predstavi Edmunda Daya i prikazuje kako zaručnica i brat jednog tragača za zlatom budu upetljani u mračne planove lokalnog bandita (čiji lik tumači Wallace Beery), prije nego što ih zaustavi lokalni šerif (čiji lik tumači Roscoe Arbuckle). Iako se Arbuckle, tada jedna od najpopularnijih hollywoodskih komičarskih zvijezda, u propagandnim materijalima pojavljivao kao glavni glumac, u samom filmu se relativno rijetko pojavljuje. U njemu je nastupio tek kako bi ispunio ugovorne obaveze prema Universalu u pauzi snimanja svojih komedija. Iako današnji kritičari film smatraju slabim, postigao je veliki uspjeh i bio jedan od najgledanijih filmova u SAD 1920.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* allrovi / synopsis
Within Our Gates

***Within Our Gates*** () je američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1920. u režiji Oscara Micheauxa, poznat kao prvo sačuvano ostvarenje afroameričke kinematografije, odnosno prvi rasni film.

Protagonistica filma, koju tumači Evelyn Preer, je crna učiteljica sa Juga koja dolazi na Sjever prikupiti donacije za crnačku školu kojoj prijeti zatvaranje. *Within Our Gates* je Micheaux snimio godinu dana nakon svog (danas izgubljenog) prvijenca *[[The Homesteader]]* i nedugo nakon serije rasnih nereda u američkim gradovima. *Within Our Gates* sadrži scene zlostavljanja, odnosno linčovanja crnaca, i zbog toga se navodi kao jedan od rijetkih politički eksplicitnih "rasnih filmova" i kao svojevrsni Micheauxov odgovor na Griffithovo *[[Birth of a Nation|Rađanje nacije]]*. Dugo vremena se smatrao izgubljenim, ali je 1970-ih pronađena kopija u Španiji.

## Vanjske veze
* 
* 
* Stace England & The Salt Kings, Original song, "Within Our Gates" With Film Clips
Moja ljubavi

**"Moja ljubavi"** je pop pjesma crnogorskog sastava No Name koja je trebala predstavljati Srbiju i Crnu Goru na Eurosongu 2006. u Ateni. Skladatelj pjesme je Dalibor Nedović, dok je tekst napisao Milan Perić.

"Moja ljubavi" plasirala se na durgom mjestu u sklopu Montevizije 2006. i tako izborila nastup na Evropesmi. Nakon što je održan televoting i nakon što su žiriji dali svoje glasove, izbio je skandal jer suci RTCG-a nisu dali nijedan bod favoritima sa RTS-a. Nakon skandala u emisiji, bilo je neizvjesno kako će se odabrati predstavnik za tu godinu - RTS je predlagao novo natjecanje, dok je RTCG zahtijevao priznanje prvobitnog rezultata. Nakon što je EBU rekao da UJRT sam iznađe rješenje, a njega nije bilo, 20. ožujka 2006. objavljeno je kako Srbija i Crna Gora povlači svog predstavnika sa Eurosonga. Njihovo mjesto u finalu pripalo je Hrvatskoj. Ipak, UJRT je prenosila natjecanje i sudjelovala u glasovanju za pobjednika.

Nedugo nakon ovog skandala, Crna Gora je na referendumu izabrala samostalnost tako da su, od 2007. godine, Srbija i Crna Gora slale zasebne predstavnike. Prvi predstavnik Crne Gore bio je Stevan Faddy, dok je Srbiju predstavljala Marija Šerifović, koja je s "Molitvom" pobijedila u Helsinkiju 2007. godine.
Within Our Gates (film, 1915)

***Within Our Gates*** (), također poznat i pod naslovom ***Deeds That Won Gallipoli*** () je australijski crno-bijeli nijemi film snimljen 1915. u režiji Franka Harveya. Po žanru predstavlja kombinaciju melodrame, špijunskog i ratnog filma, a radnja se bavi prvim svjetskim ratom, koji je trajao u vrijeme snimanja. Protagonist je australijski mladić njemačkog porijekla koji se, nakon što je oslobođen optužbi za špijunažu, odužuje svojoj domovini tako što kao pripadnik ANZAC-a sudjeluje u iskrcavanju na Galipolje. Danas se smatra izgubljenim filmom.

## Uloge
* Cyril Mackay ... Edgar Ferguson
* Leslie Victor ... Max Huitzell
* Frank Harvey ... Carl Heine
* Norman Estey ... Heinrich Henschell
* John Ralston ... Andrew Ferguson
* Dorothy Cummings ... Freda Henschell
* Raymond Lawrence
* Charles Morse
* Frank East

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Within Our Gates'' at National Film and Sound Archive
Univerzitet u Tokiju

**[[Sveučilište]] u [[Tokio|Tokiju]]** (*東京大学*; *Tokio Daigaku* ; skraćeno *Todai*), jedno od najpoznatijih japanskih sveučilišta, čuveno po istraživačkim laboratorijima.

Obuhvaća 10 fakulteta, sa oko 30 000 studenata, od kojih je oko 2 100 iz inozemstva (što je po japanskim standardima velik broj stranih studenata na jednom sveučilištu). Sastoji se od pet kampusa koji se nalaze u Hongu, Komabi, Kašivi, Širokani i Nakanou. Iako se u sklopu ovog sveučilišta nalazi 10 fakulteta, najčuveniji su pravni i filološki. Iz njega je izašao veliki broj japanskih političara, premda se njegova uloga po tom pitanju vremenom smanjuje. Primjera radi, gledano tijekom 1950ih, 1960ih, 1970ih, 1980ih i 1990ih godina, ministri koji su završili studije na ovom sveučilištu su činili redom 2/3, 1/2, 1/4, 1/5 i na kraju 1/6 od ukupnog broja japanskih ministara.

To međutim ne umanjuje značaj Sveučilišta u Tokiju, i on i dalje važi za jedan od najboljih japanskih sveučilišta po pitanju mnogih znanstvenih oblasti. Njegovi glavni konkurenti su preostalih šest od „sedam sveučilišta“, koji su bili carska sveučilišta prije Drugog svjetskog rata, osobito kjotsko, koje je dalo veći broj nobelovaca nego Sveučilište u tokiju.

## Fakulteti

Fakulteti Sveučilišta u Tokiju su sljedeći:
* Pravni 
* Medicinski 
* Tehnički 
* Društvenih znanosti
* Fizički 
* Poljoprivredni 
* Ekonomski 
* Umjetnosti i znanosti
* Obrazovanja
* Farmacije

## Sanširo
Jezerce Sanširo (*三四郎池*), u srcu sveučilišnog dvorišta Hongo, datira od 1615. godine. Nakon pada tvrđave Osaka, Šoguni su dali ovo jezerce i okolne bašte Medi Tošitsunu. Nakon što je Meda Cunanori još unaprijedio okoliš jezerceta, to je postalo jedno od najljepših jezeraca u tadašnjem Edu (današnjem Tokiju). U to vrijeme jezerce se zvalo Ikutoku en, što znači „Bašta vrline podučavanja“. Ivice jezerceta čine oblik srca („šin“), i zbog toga se službeno zove „Ikutoku en Šinđike“. Međutim, najčešće se naziva Sanširo, još otkako je Nacume Soseki objavio svoj roman „Sanširo“.
The Woman in the Suitcase

***The Woman in the Suitcase*** () je američki crno-bijeli nijemi film snimljen u režiji Freda Nibloa. Protagonistica, čiji lik tumači Niblova supruga Enid Bennett, je kćer bogatog Njujorčanina koja slučajno u očevom kuferu pronađe fotografiju nepoznate mlade žene. Radnja prati njeno nastojanje da pronađe tu ženu kako bi spasila roditeljski brak.

## Uloge
* Enid Bennett - Mary Moreland
* William Conklin - James B. Moreland
* Dorcas Matthews - Dolly Wright
* Rowland V. Lee - W.H. 'Billy' Fiske (kao Roland Lee)
* Claire McDowell - Mrs. James B. Moreland
* Donald MacDonald - 'Doc' Harrison (kao Donald McDonald)
* Gladys George - Ethel

## Reference

## Vanjske veze
*
Sex (film)

***Sex*** je američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1920. u režiji Freda Nibloa. Njegova protagonistica, koju tumači Louise Glaum, je njujorška kabaretska plesačica koja uspješno zavodi i iskorištava bogate oženjene muškarce, ne obazirući se što će pri tome uništavati njihove brakove. Radnja prikazuje kako nakon udaje za privlačnog milionera i sama postaje žrtvom svoje mlađe kolegice koja je od nje naučila zavodničke vještine. *Sex* je u vrijeme premijere izazvao veliku pažnju zbog naslova, ali i probleme sa cenzurom, dijelom izazvane naslovom, a dijelom za tadašnje standarde "smjelim" prikazom dekadentnog životnog stila bogatih Njujorčana i plesne točke glavne junakinje. Usprkos, a vjerojatno i zahvaljujući kontroverzama, *Sex* je postao jedan od najgledanijih filmova godine.

## Uloge
* Louise Glaum - Adrienne Renault
* Irving Cummings - Dave Wallace
* Viola Barry - Daisy Henderson (kao Peggy Pearce)
* Myrtle Stedman - Mrs. Overman
* William Conklin - Philip Overman

## Reference

## Vanjske veze

*
Algol (film)

***Algol. Eine Tragödie der Macht*** () je njemački crno-bijeli nijemi SF-film snimljen 1920. u režiji Hansa Werckmeistera. Protagonist, čiji lik tumači Emil Jannings, je rudar po imenu Robert Herne koji u rudniku slučajno pronalazi izvanzemaljca porijeklom sa planete Algol koji mu iz nepoznatih motiva daje uređaj koji doslovno iz ničega stvara energiju. Radnja prati kako Herne stiče bogatstvo i vlast, ali izaziva ekonomske poremećaje u svijetu i postaje potpuno udaljen od svoje porodice. Film je najpoznatiji po futurističkoj scenografiji Waltera Reimanna, a često se navodi kao jedan od primjera njemačkog filmskog ekspresionizma 1920-ih. Dugo vremena se smatrao izgubljenim, ali je 2000-ih pronađen.

## Vanjske veze
* Internet Movie Database
* Filmportal.de
* Science Fiction and Silent Film Website 
* Scifilm.org 
* MoMA screening information
*
Satanas (film)

***Satanas*** () je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1920. u režiji F. W. Murnaua. Po žanru predstavlja kombinaciju historijskog filma i religijske alegorije, a po strukturi je omnibus koji se sastoji od tri dijela smještena u tri različite epohe - drevni Egipat; renesansnu Italiju i Zürich pred izbijanje ruske revolucije 1917. U sve tri priče glavnog negativca - iza čijih likova se nalazi Lucifer - tumači Conrad Veidt. Često se navodi da je Murnau film napravio po uzoru na Griffithov *[[Intolerance (film)|Intolerance]]*. Danas su sačuvani samo fragmenti filma, te se smatra izgubljenim.

## Povezano
* ''Satana'' (1912)

## Vanjske veze

*
Get-Rich-Quick Wallingford

**Get-Rich-Quick Wallingford** (doslovno "Brzobogaćeći Wallingford"), pravim imenom **J. Rufus Wallingford**, je izmišljeni lik varalice koji je stvorio američki književnik George Randolph Chester, a koji se prvi put pojavio u pričama objavljenim u časopisu *[[Cosmopolitan]]*. One su 1907. sabrane u knjigu *Get-Rich-Quick Wallingford: A Cheerful Account of the Rise and Fall of an American Business Buccaneer*. Tri godine kasnije je knjiga adaptirana u kazališnu predstavu Georgea M. Cohana, koja je izvedena na Broadwayu. Po njoj su kasnije snimljena dva nijema filma:

* ''Get-Rich-Quick Wallingford'', australijski film iz 1916. godine, rež. Fred Niblo
* ''Get-Rich-Quick Wallingford'', američki film iz 1921. godine, rež. Frank Borzage

## Vanjske veze
* 
* Free book in various formats
* Free ebook
Get-Rich-Quick Wallingford (film, 1916)

***Get-Rich-Quick Wallingford*** () je australijska crno-bijela nijema filmska komedija snimljena 1916. u režiji W. J. Lincolna i Freda Nibloa. Radnja se temelji na istoimenoj knjizi Georgea Randolpha Chestera. Naslovni protagonist je varalica koji, izdajući se za poslovnog čovjeka koji misli izgraditi tvornicu, nastoji opljačkati stanovnike gradića u Iowi. Njegovu ulogu tumači Fred Niblo, koju je prethodno bio igrao u broadwayskoj kazališnoj adaptaciji Georgea M. Cohana, prije nego što je otišao na svjetsku turneju i na nekoliko godina završio u Australiji. Film je trebao režirati scenarist Lincoln, ali je zbog problema s alkoholizmom morao režiju prepustiti Niblou, kome je ovo bio režijski debi. Film nije predstavljao veliki uspjeh. Niblo je poslije napustio Australiju zajedno sa svojom filmskom partnericom, australijskom glumicom Enid Bennett koja je poslije postala njegova supruga i 1920-ih imala uspješnu karijeru u Hollywoodu. *Get-Rich-Quick Wallingford* se danas smatra izgubljenim.

Godine 1921. je u Hollywoodu snimljen istoimeni remake u režiji Franka Borzagea.

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Get-Rich-Quick Wallingford'' at National Film and Sound Archive
* Original text of George Chester's story at Project Gutenberg
Hrvati u Čileu

**Hrvati u Čileu** (španjolski *Inmigración croata en Chile*) su osobe u Čileu s punim, djelomičnim, ili većinskim hrvatskim podrijetlom, ili u Hrvatskoj rođene osobe s prebivalištem u Čileu.

Procjenjuje se da u Čileu živi 120.000 Hrvata i osoba hrvatskog podrijetla i to poglavito u Antofagasti i u Punta Arenasu.

## Historija
Daleke 1864. počelo je prvo doseljavanje hrvatskog stanovništva u Čile. U to su vrijeme Hrvati bili navedeni kao "Austrijanci", jer je Hrvatska bila dio Habsburške Monarhije.

Većina ljudi koja je napustila svoje domove, učinila je to zbog svojedobno loše ekonomske situacije. Najupečatljiviji primjer bila je takozvana "Vinska klauzula" trgovinskog sporazuma iz 1891. između Austo-Ugarske i Italije, koji je bio posebno nepovoljan za hrvatsko vinogradarstvo. Vinskom klauzulom je dozvoljen uvoz jeftinih talijanskih vina uz vrlo povoljne uvjete, a njome je Austro-Ugarska namjeravala kupiti talijansko prijateljstvo, odnosno vojno savezništvo. Hrvatska vinska poljoprivreda je teško pogođena ovom odlukom bečke vlasti. Sporazum je trajao dugi niz godina.

Nakon Drugog svjetskog rata stotine tisuća Hrvata su napustile svoju domovinu zbog straha od odmazde od strane jugoslavenskih vlasti. Iseljenici su bili uglavnom ljudi iz ruralnih područja, mladi i bez stručnih kvalifikacija.

Takozvana lančana iseljavanja dovodila su do kompaktnih skupina iseljenika, često povezanih obiteljskim vezama, mjestom iseljavanja, regijom i tako dalje.

U analizi čilskih vrsta obitelji, razlikuju se četiri vrste: mapucheanska, hrvatska, židovska i europljanska.

## Gospodarski subjekti
Poznati gospodarski subjekti koje su osnovali i vodili čilski Hrvati:

* Deca (supermarket), lanac supermarketa

## Povezano
* 
* Casa Marinkovic, nacionalni spomenik u Čileu, iz zlatnog doba eksploatacije salitre

## Izvori

## Vanjske veze
* Diaspora Croata
* Glas Hrvata  Marina Peric: Identitet hrvatskih iseljenika u Čileu od iseljavanja do danas
* CROACIA-CHILE LETRAS Y CULTURA RESEÑA SOBRE EL LIBRO LAS HUELLAS DE LA EMIGRACIÓN CROATA (EN LITERATURA Y FUERA DE ELLA) DE ŽELJKA LOVRENČIĆ POR DRAGO ŠARAVANJA
* Croatas en Chile
** Estudio de la inmigración croata 
* Tomas Bradanovi  Ivo Boric: Emigración Croata a Chile, - Studia Croatica, año 1978, vol. 70-71, pág. 141. (1), 2 , 3 , 4 , 5 , 6 , 7 , 8 , 9 , 10
Hrvati na Novom Zelandu

**Hrvati u Novom Zelandu** (engl..*Croatians in New Zealand*) su osobe u Novom Zelandu s punim, djelomičnim, ili većinskim hrvatskim podrijetlom, ili u Hrvatskoj rođene osobe sa prebivalištem u Novom Zelandu.

Procjenjuje se da 2.700 Hrvata živi u Novom Zelandu i to poglavito u Aucklandu i u Northlandu. Māori za Hrvate rabe ime *Tarara*.

## Historija
Daleke 1860. počelo je prvo doseljavanje hrvatskog stanovništva u Novi Zeland. U to vrijeme Hrvati su bili navedeni kao "Austrijanci", jer je Hrvatska bila dio Habsburške Monarhije.

Većina ljudi koji su napustili svoje domove svojedobno zbog loše ekonomske situacije. Najupečatljiviji primjer bila je takozvana "Vinska klauzula" trgovinskog sporazuma iz 1891. između Austo-Ugarske i Italije, koji je bio posebno nepovoljan za hrvatsko vinogradarstvo. Vinskom klauzulom dozvoljen uvoz jeftinih talijanskih vina uz vrlo povoljne uvjete, a njome je Austro-Ugarska namjeravala kupiti talijansko prijateljstvo odnosno vojno savezništvo. Hrvatska vinska poljoprivreda je teško pogođena ovom odlukom bečke vlasti. Sporazum je trajalo dugi niz godina.

## Literatura
* Trupini, Damir (2009.) *New Zealand Croatian Immigrant Press 1899-1916*, Lap Lambert Academic Publishing, .
* Božić-Vrbančić, Senka (2008.) *Tarara: Croats and Maori in New Zealand : memory, belonging, identity*, Otago University Press, .

## Vanjske veze
* Hrvati u Novom Zelandu, engl.
Lucrèce Borgia

***Lucrèce Borgia*** (u prijevodu ***Lucrezia Borgia***) je kazališna tragedija francuskog književnika Victora Hugoa, premijerno izvedena 1833. godine. Sastoji se od tri čina s radnjom smještenim u renesansnu Italiju, a protagonist je mladi plemić po imenu Gennaro koji doznaje kako je Lucrezia Borgia, vojvotkinja Ferrare i zloglasna trovačica, njegova majka. Predstava je doživjela veliki uspjeh, te je sljedeće godine Felice Romani po njoj napisao libreto za mnogo poznatiju Donizettijevu operu ''Lucrezia Borgia''. Hugoova drama i Donizettijeva opera se od strane historičara smatraju najzaslužnijom za širenje crne legende o Borgiama u današnjoj popularnoj kulturi.
Thurston Moore

**Thurston Joseph Moore** (25. 7. 1958.) je bio frontmen, tekstopisac i gitarista grandž grupe iz NYCa, pod imenom Sonic Youth i Chelsea Light Moving. 

## Diskografija
### Albumi
* Psychic Hearts
* Piece for Jetsun Dolma
* Lost to the City
* Root
* Promise}} (i Evan Parker i Walter Prati)
* Three Incredible Ideas
* Trees Outside the Academy
* Demolished Thoughts
* Chelsea Light Moving - Chelsea Light Moving, 2013
Rustika (arhitektura)

**Rustika** ili **rustikacija** (od latinskog: *rusticus* = seoski) je izraz u arhitekturi za način dekoriranja fasade, grubo isklesanim kamenim blokovima na vanjskom frontalnom (vidljivom) dijelu.

## Historija
Rustikom je obrađena platforma grobnice perzijskog vladara Kira Velikog iz sredine 6. vijeka pne. Za starogrčkih i helenističkih vremena, rustika se najčešće koristila kod podizanja potpornih zidova i terasa. Slično su je koristili i Rimljani, koji su je primjenjivali kod građevina utilitarne namjene kao što su bili akvadukti. Ali su oni shvatili i dekorativnu vrijednost rustike, pa su na taj način u 1. vijeku podigli rimsku Porta Maggiore, koja ima grubo obrađenu rustiku, ali je kamen na Augustovom hramu u francuskom Vienneu, puno pažljivije obrađen.

Talijanski ranorenesansni arhitekti nastavili su razvijati tradiciju rustike, koristeći je efikasno za dekoriranje palača koje su podizali u 15. vijeku po Firenci. Tako su ukrašene Palazzo Pitti (1458.), Palazzo Medici Riccardi (1444. - 1459.) i Palazzo Strozzi (oko 1489.), kod kojih je rustika bila glavni dekorativni element. U to vrijeme palače su još uvijek imale i ulogu fortifikacije pa su grubi kameni blokovi u prizemlju služili i u obrambene svrhe.

Za manirizma i baroka, rustika je imala veliku važnost kod oblikovanja parkova i vila. Tad je počela moda dekoriranja kamenih blokova maštovitim zmijolikim linijama, i oblikovanja frontalnog dijela u obliku dijamanata ili u nekom drugom fantastičnom obliku. Korištenje rustike u Englesku uveo je arhitekt Inigo Jones pa je ona postala dominantni oblikovni element mnogih engleskih građevina tokom 17. i 18. vijeka.

Rustika se nastavila koristiti i kod brojnih reprezentativnih neoklasicističkih građevina podizanih širom Evrope i svijeta tokom 19. i početkom 20. vijeka, ali pretežno samo u prizemlju, kao reminescencija na nekadašnju obrambenu funkciju koje su palače imale u svojoj ne tako davnoj prošlosti. Istina to više nisu bili kameni blokovi, već njihov imitat od cigle i žbuke.

## Povezano
* Fasada

## Galerija primjera rustike

datoteka:Palazzo medici riccardi, bugnato 01.JPG|Dvije različite rustikacije na fasadi palače Medici Riccardi (Firenca)
datoteka:Catane Université.jpg|Rustika na Palači Univerziteta u Cataniji
datoteka:Palazzo Strozzi 03.JPG|Rustika na palači Strozzi u Firenci
datoteka:Moscow, band on Bolshaya Nikitskaya (2).jpg|Rustika na moskovskoj palači u ulici Nikitskaja


## Izvori

## Vanjske veze

* ''rustication'' na portalu Encyclopædia Britannica
Noise rock

**Noise rock**  je raznolik stil eksperimentalnog rocka koji se poslije  rotirao u punk rock 1980-ih. Izvucen je iz zanrova kao sto su no wave, minimalizam, industrial muzika,  Umjetnici su se upuštati u ekstremne distorzije kroz korištenje električne gitare, a često su koristili i elektronske instrumente, bilo da pruže perkusivni zvuk ili da doprinesu ukupnom aranžmanu. Neke grupe su vezani za strukturne pjesme, kao što su Sonic Youth. Iako nisu predstavnik cijelog žanra, oni su pomogli popularizaciji noise rock među alternativnom  rock publikom uključivanjem melodija u svoje uvrnute  teksture zvuka, koji je postavio uticaj na ostale  brojne druge grupe koje slijede. 

## Predstavnici

* An Albatross
* Big Black
* The Birthday Party
* Boredoms
* The Butthole Surfers
* Daughters (band)
* Death from Above 1979
* DZ Deathrays
* Girl Band (band)
* Guerilla Toss
* Les Rallizes Denudes
* Lightning Bolt 
* Thurston Moore
* Lou Reed
* Sonic Youth
* The Stooges
* Swans
* The Velvet Underground
* Whores
Lucrezia Borgia (razvrstavanje)

Lucrezia Borgia (1480 - 1519) je bila italijanska plemkinja, vanbračna kćer zloglasnog pape Aleksandra VI iz porodice Borgia, kasnije poznata kao naslovni lik brojnih književnih, umjetničkih i scenskih djela.

* ''Lucrezia Borgia'' (Hugo), kazališna tragedija Victora Hugoa iz 1833. 
* ''Lucrezia Borgia'' (opera), operna adaptacija tragedije iz 1834. koju je komponirao Gabriele Donizetti

## Književnost
* *[[Lucrezia Borgia (Bellonci)|Lucrezia Borgia]]*, roman Marije Bellonci, 1939.

## Film i TV
* *[[Lucrezia Borgia (film, 1912)|Lucrezia Borgia]]*, rež- Gerolamo Lo Savio (1912)
* *[[Lucrezia Borgia (film, 1919)|Lucrezia Borgia]]*, rež. Augusto Genina (1919)
* *[[Lucrezia Borgia (film, 1926)|Lucrezia Borgia]]*, ul. Liane Haid (1926)
* *[[Lucrezia Borgia (film, 1940)|Lucrezia Borgia]]*, rež. Hans Hinrich (1940)
* *[[Lucrezia Borgia (film, 1953)|Lucrezia Borgia]]*, rež. Christian-Jaque (1953)
* *[[Lucrezia Borgia (TV-drama)|Lucrezia Borgia]]*, TV-drama (1987)
* *[[Lucrezia Borgia (film, 1990)|Lucrezia Borgia]]*, rež. Lorenzo Onorati (1990)
Lucrezia Borgia (opera)

***Lucrezia Borgia*** je tragična opera u dva čina (s prologom) koju je komponirao Gaetano Donizetti na libreto Felicea Romanija, a koja je premijerno izvedena 1833. Temelji se na istoimenoj tragediji Victora Hugoa premijerno prikazanoj ranije iste godine. Radnja je smještena u renesansnu Italiju na početku 16. vijeka, a protagonist je mladi plemić po imenu Gennaro koji dolazi u diplomatsku misiju na dvor vojvode od Ferrare čija je supruga zloglasna trovačica Lucrezia Borgia.

## Vanjske veze
* Complete libretto
Lucrezia Borgia (film, 1912)

***Lucrezia Borgia*** je italijanski crno-bijeli nijemi film snimljen 1912. godine u režiji Gerolama Lo Savija. U njemu se prikazuje život znamenite renesansne plemkinje Lucrezije Borgije čiji lik tumači Francesca Bertini.

## Vanjske veze
*
Lucrezia Borgia (film, 1919)

***Lucrezia Borgia*** je italijanski kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1919. u režiji Augusto Genina. Po žanru je biografski te prikazuje život znamenite renesansne plemkinje Lucrezije Borgije čiji lik tumači Diana Karenne.

## Vanjske veze
*
Anna Boleyn (film)

***Anna Boleyn*** je njemački crno-bijeli nijemi historijski film snimljen 1920. u režiji Ernsta Lubitscha. Protagonistica, čiji lik tumači Henny Porten je engleska plemkinja Anne Boleyn (), a radnja prikazuje njenu ljubavnu vezu i kratkotrajni brak s kraljem Henryjem VIII (čiji lik tumači Emil Jannings), koji će imati dramatične posljedice po historiju Engleske.

## Uloge
* Henny Porten ... Anna Boleyn
* Emil Jannings ... Henry VIII
* Paul Harmann ... Sir Henry Norris
* Ludwig Hartau ... vojvoda od Norfolka
* Aud Egede-Nissen ... Jane Seymour
* Hedwig Pauly-Winterstein ... kraljica Catherine
* Maria Reisenhofer ... Lady Rochford
* Ferdinand von Alten ... Marc Smeton
* Adolf Klein ... Kardinal Wolsey

## Vanjske veze
*
Abend – Nacht – Morgen

***Abend – Nacht – Morgen*** () je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1920. u režiji F. W. Murnaua. Radnja se bavi Maud, djevojkom iz polusvijeta koja održava ljubavnu vezu sa milionarom Chestonom, kao i pokušajem krađe skupocjene orglice koju joj je kupio za poklon. Danas nema nijedne sačuvane kopije i smatra se izgubljenim.

## Uloge
* Bruno Ziener – Cheston, Maudin ljubavnik
* Gertrude Welcker – Maud
* Conrad Veidt – Brilburn, Maudin ljubavnik
* Carl von Balla – Prince, kockar
* Otto Gebühr – Ward, detektiv

## Reference

## Vanjske veze
*
Der Bucklige und die Tänzerin

***Der Bucklige und die Tänzerin*** () je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1920. u režiji F. W. Murnaua. Po žanru je kombinacija melodrame i horora, a naslovni protagonist, koga tumači John Gottowt, je grbavac koga žene odbijaju sve dok na otoku Java ne pronađe rudnik dijamanata i stekne bogatstvo. Radnja prikazuje kako bogatim poklonima stiče naklonost lijepe Gine (čiji lik tumači Sascha Gura) sve do trenutka kada se ona tajno pomiri sa bivšim momkom, što će Wiltona potaknuti na okrutnu osvetu. Danas ne postoji sačuvana kopija i smatra se izgubljenim.

## Uloge
* Sascha Gura ... Gina
* John Gottowt ... James Wilton
* Paul Biensfeldt ... Smith
* Henri Peters-Arnolds ... Percy
* Bella Polini ... Plesačica
* Werner Krauss (nepotvrđeno)
* Lyda Salmonova (nepotvrđeno)
* Anna von Palen ... Smithova majka

## Vanjske veze
*
Strange Case of Dr Jekyll and Mr Hyde

***Strange Case of Dr Jekyll and Mr Hyde*** (), kasnije poznatija po skraćenom naslovu ***Dr. Jekyll and Mr. Hyde*** ( je horor pripovjetka škotskog književnika Roberta Louisa Stevensona originalno objavljena 1886. godine. Radnja prikazuje kako ugledni londonski ljekar dr. Henry Jekyll eksperimentira sa serumom koji bi ga trebao izliječiti od zlih nagona u njegovom karakteru, ali kao rezultat konzumacije se transformira u fizički deformirani, nasilni i izopačeni lik "g. Hydea". Priča je nakon objavljivanja doživjela ogroman uspjeh te je prevedena i adaptirana na niz jezika, i danas predstavlja najpoznatije Stevensonovo i jedno od najpoznatijih djela horor i SF književnosti. Izraz "Jekyll i Hyde" je poslije ušao u niz jezika kao sinonim za dvostruku ličnost, odnosno neobjašnjive promjene u nečijem karakteru i moralnim shvaćanjima.

## Vanjske veze

* ''Strange Case of Dr Jekyll and Mr Hyde''http://www.archive.org/details/strangecaseofdr00stevuoft from Internet Archive. Many antiquarian illustrated editions.
*  ver.1
* ''Strange Case of Dr Jekyll and Mr Hyde''  at LibriVox (audiobooks)
* "The Beast Within", Freudian fable, sexual morality tale, gay allegory&nbsp;— the novella has inspired as many interpretations as it has film adaptations. By James Campbell, *[[The Guardian]]*, December 13, 2008
* Warlock was Dr Jekyll prototype *BBC News*
* 1950 ''Theatre Guild on the Air'' radio adaptation at Internet Archive
Japanese Movie Database

, skraćeno **JMDB** je online baza podataka koja sadrži podatke o japanskim filmovima, glumcima i produkcijskim ekipama. Stranica je slična popularnom IMDb-u, ali sadrži samo podatke o filmovima japanske produkcije. Stranica je pokrenuta 1997. godine, a sadrži podatke o filmovima od 1899. do današnjega dana.

## Reference

## Vanjske veze
*
Dr. Jekyll and Mr. Hyde (film, 1912)

***Dr. Jekyll and Mr. Hyde*** () je američki kratki crno-bijeli nijemi horor film snimljen 1912. u režiji Luciusa Hendersona. Predstavlja jednu od ranih filmskih adaptacija istoimene pripovjetke Roberta Louisa Stevensona o londonskom ljekaru koji eksperimentirajući sa serumom razvija zlo drugo ja. Naslovnu ulogu tumači James Cruze, a ulogu njegove zaručnice tumači Florence La Badie.

## Uloge
* James Cruze ... Dr. Jekyll/Mr. Hyde
* Florence La Badie ... Jekyllova draga
* Marie Eline ... Djevojčica koju ruši Hyde
* Jane Gail (statist)
* Marguerite Snow (statist)

### van špice
* Harry Benham ... Mr. Hyde (pojedine scene)

## Vanjske veze
*
Dr. Jekyll and Mr. Hyde (film, 1913)

***Dr. Jekyll and Mr. Hyde*** () je američki crno-bijeli nijemi horor-film snimljen u rećiji Herberta Brenona i Carla Laemmlea. Predstavlja jednu od ranih filmskih adaptacija znamenite priče*[[The Strange Case of Dr. Jekyll and Mr. Hyde]]* Roberta Louisa Stevensona. Naslovnu ulogu idealističkog londonskog ljekara koji se konzumacijom pretvara u grotesknog zlikovca je tumačio King Baggot. U njemu je Baggott transformaciju svog lika postigao kombinacijom različitih slojeva šminke i dvostrukom ekspozicijom filma.

## Uloge
* King Baggot ... Dr. Henry Jekyll/Mr. Hyde
* Jane Gail ... Alice
* Matt B. Snyder ... Alicein otac
* Howard Crampton ... Dr. Lanyon
* William Sorelle ... Utterson, advokat

## Reference

## Vanjske veze
* 
*