Saborna džamija u Natanzu

**Saborna džamija u Natanzu** (perz. مسجد جامع نطنز; *Masdžid-e Džāme Natanz*) je džamija u povijesnom središtu iranskog grada Natanza, smještenog 70-ak km jugoistočno od Kašana u Isfahanskoj pokrajini. Izgrađena je početkom 14. stoljeća po naredbi Zaina al-Dina Mastarija, vezira u službi ilhanidskog vladara Oldžajtu-hana (vl. 1304.−1316.). Saborna džamija sastavni je dio najznamenitijeg gradskog kompleksa koji uključuje i grobnicu šejha Abdula Samada s hanegahom i velikim minaretom. Zajedno sa Sultanijom i varaminskom Sabornom džamijom, kompleks u Natanzu predstavlja neke od najstarijih građevina iz razdoblja mongolske vladavine odnosno reprezentativne primjere azari stila iranske arhitekture.

## Arhitektura
Najstariji dio džamije jest kupola na oktogonalnoj bazi s četiri prozora. Izgrađena je 999. godine, za vrijeme vladavine bujidske dinastije. Ovu samostalnu oktogonalnu građevinu tipičnu za razi stil od 1304. do 1305. godine nadogradili su Ilhanidi dodavši joj dvorište s ophodnim prostorijama. Nova je džamija prvotno imala tri ulaza od kojih je danas u funkciji samo onaj na jugu. Pristupa mu se pomoću 12 stepenica ispod portala koje vode do spuštenog hodnika, a ova prostorija razdvaja zgradu džamije od grobnice šejha Abdula Samada na zapadnoj strani. Na glavni se hodnik nadovezuju četiri sporedna; jedan vodi prema staroj dvorani pod kupolom, a ostali prema unutrašnjem dvorištu.

Tlocrtni raspored dvorišta s četiri ajvana i njihove detalje odlikuje više atipičnih osobina za iransku arhitekturu. Primjerice, glavna os sjever-jug ne podudara se sa starom kupolom već je izmaknuta prema istoku. Rasponi ajvana izuzetno su veliki u odnosu na stranice kvadratičnog dvorišta (1:2), a sva četiri su različite dubine. Nadalje, istočni i zapadni ajvan oblikovani su kao bačvasti svodovi, dok su sjeverni i južni blago zašiljeni. Nejednolikost u dizajnu postoji i kod bočnih lukova koji su segmentni, bačvasti ili šiljasti neovisno o ajvanima ili međusobnoj simetriji. Na središtu dvorišta osam stepenica spuštaju do kanata koji i dan danas obiluje svježom pitkom vodom.

Ugaone prostorije dvorišta raspoređene su na dvije etaže, a najveća među njima je povišena molitvena dvorana na jugoistočnoj strani. Krov nad njima i glavnim hodnikom sastoji se od niza segmentnih kupola. Izuzevši ulazni portal, eksterijer džamije nije atraktivan u arhitektonskom ili umjetničkom smislu; sjeverno i istočno pročelje karakteriziraju gole ravne plohe od ćerpiča, a južno dvije niše i dva ulaza u sporedne prostorije. Ispred južnog pročelja nalazi se i golema 700-godišnja platana (*[[Platanus orientalis|P. orientalis]]*) s deblom promjera 5,5 m, a zapadno od džamije i pripadajućeg kompleksa veliki park.


Datoteka:Jameh Mosque in Natanz.JPG|Eksterijer džamije
Datoteka:Platanus near Jameh Mosque Complex in Natanz.JPG|Platana ispred džamije
Datoteka:Natanz-Masjed.jpg|Južni i zapadni ajvan
Datoteka:Northern Ayvan at Jameh Mosque in Natanz.JPG|Sjeverni ajvan
Datoteka:Qanat at Jameh Mosque in Natanz.JPG|Kanat u dvorištu


## Umjetnost
Osnovni građevinski materijali kod ovog zdanja su pečena opeka i bijeli gips. U usporedbi s drugim iranskim džamijama ili susjednom grobnicom šejha Abdula Samada, natanška Saborna džamija relativno je slabo dekorirana. Eksterijer ne sadrži nikakve ukrase, izuzevši nasvođeni ulazni portal s bočnim nišama i crvenom trakom oko ulaza. Po sredini je horizontalno položena i kaligrafska traka s glaziranom plavom terakotom na žutoj podlozi što je tipično za iransku umjetnost ilhanidskog razdoblja. Natpis sadrži datum izgradnje (1304./1305.) odnosno ime naručitelja (Zain al-Din Mastari). Dvokrilna drvena vrata ukrašena su trima pločama s urezanim cvijetnim ornamentima i kaligrafijom uz rubove, no njeni prizemni dijelovi danas su u lošem stanju. Interijer tisućljetne kupole također nije očuvan, izuzevši ostatke horizontalne kaligrafske trake koja raščlanjuje oktogonalnu bazu s nišama od polukuglaste strukture. Jedan od ovih natpisa svjedoči da je kupola podignuta između 23. prosinca 998. i 12. prosinca 999. godine što podrazumijeva bujidsko razdoblje. U ovoj staroj molitvenoj dvorani čuvaju se i dva višestoljetna drvena minbera. Još jedan važan drveni relikt nalazi se kod bivšeg sjevernog ulaza − na vratima je urezana 1563. kao godina izrade odnosno 1603. kao godina ugradbe što svjedoči da je zdanje renovirano tijekom safavidskog razdoblja. Kontrasti kod ajvana osim u oblikovanju primjetni su i kod unutrašnjeg ukrašavanja: dok sjeverni i južni šiljasti ajvani sadrže gipsanu oblogu, dva svoda s mukarnasima i kaligrafske trake sa stihovima Kurana, istočni i zapadni bačvasti ajvani ne sadrže nikakve ukrase. Jedna od osobina ilhanidskih građevina jest namjerno ostavljanje ogoljenih ploha s ciljem prikazivanja skulpturalnih vrijednosti, što je u ovom slučaju primjetno kod sporednih ugaonih prostorija koje ne sadrže nikakve dekorativne tragove.


Datoteka:Door at Jameh Mosque in Natanz.JPG|Vrata
Datoteka:Minbar at Jameh Mosque in Natanz.JPG|Minber
Datoteka:Interior of Jameh Mosque in Natanz.JPG|Niša
Datoteka:Inner Dome of Jameh Mosque in Natanz.JPG|Kupola
Datoteka:Dome detail at Jameh Mosque in Natanz.JPG|Prozor


## Povezano
* Natanz
* Grobnica šejha Abdula Samada
* Ilhanidska Monarhija

## Literatura

*  
*  
*  
*  
*  

;Ostali projekti