Prirodoslovni problemi (Seneka)

***Prirodoslovni problemi*** () djelo je iz oblasti filozofije prirode koje je napisao Lucije Anej Seneka oko 65. godine. To nije sustavna enciklopedija poput *[[Naturalis historia|Poznavanja prirode]]* Plinija Starijeg, iako s Plinijevim djelom predstavlja jedno od rijetkih rimskih djela posvećenih istraživanju prirodnog svijeta. Senekina ispitivanja prirode odvijaju se uglavnom kroz razmatranje stavova drugih mislilaca, kako grčkih tako i rimskih, premda nije bez originalnih misli. Jedna od najneobičnijih karakteristika djela jest to što Seneka obrazlaganje filozofije prirode kombinira s moralizirajućim epizodama koje, kako se čini, nemaju mnogo veze s glavnim predmetom djela. U posljednje se vrijeme proučavanje *Prirodoslovnih problema* velikim dijelom usredotočuje upravo na objašnjavanje ove značajke djela. Često se sugerira da je svrha ove kombinacije etike i filozofske "fizike" pokazati usku povezanost između ova dva dijela filozofije, u skladu s postavkama stoicizma.

## Datiranje
Najraniji datum *([[terminus post quem]])* za nastanak ovog djela jest 60. godina, a općenito se smatra da je napisano između 62. i 64. godine.

## Sadržina
*Prirodoslovni problemi* upućeni su Senekinom prijatelju Luciliju Mlađem:

Djelo je izvorno imalo osam knjiga, ali knjizi o Nilu (knjiga 4a) nedostaje drugi dio, dok knjizi o tuči i snijegu (knjiga 4b) nedostaje prva polovica. Ove dvije knjige rukopisna je tradicija spojila u knjigu 4.

Sadržina ovih sedam knjiga je sljedeća:

#meteori, halo, duge, lažna sunca itd.
#munje i gromovi (teorija grmljavinskih oluja).
#voda; ova knjiga sadrži i opis rimskih izmjenjivača topline, koji su se nazivali *dracones* ili "miliaria"; i opis potopa.
#Nil (4a); tuča, snijeg i led (4b) (teorija tuče).
#vjetrovi.
#potresi i izvori Nila.
#komete.

Znanstvenici se ne slažu o izvornom redoslijedu knjiga. Nekoliko znanstvenika smatra da je izvorni redoslijed onaj koji je predložio Harry M. Hine: knjiga 3 (prvo), zatim knjige 4a, 4b, knjiga 5-7, potom knjiga 1 i na kraju knjiga 2.

## Teme
Djelo predstavlja studiju o pitanjima fizike i meteorologije. To je jedno od rijetkih rimskih djela koja se bave znanstvenim pitanjima. To nije sustavno djelo, već zbirka činjenica o prirodi preuzetih iz raznih pisaca, grčkih i rimskih, od kojih mnoge predstavljaju rijetke zanimljivosti. Djelo je prošarano mnogobrojnim moralnim primjedbama; i doista se čini da je koncept cjeline naći utemeljenje etike u poznavanju prirode. U djelu postoji nesporno isprepletanje etičkih zapažanja s pitanjima prirode ("fizike").

Uvod u kome se veliča upoznavanje i izučavanje prirode sastavljeno je sasvim u stoičkom duhu. I izbor tema ovisi o stoičkoj tradiciji kakva je prisutna i u Manilijevom spjevu o astronomskim pitanjima. Prirodne se pojave, naime, opisuju ne iz neke ljudske radoznalosti, nego s određenim etičko-filozofskim ciljem: upoznati samo božanstvo. Temelj ovog shvaćanja jest stoičko panteističko poistovjećivanje kozmosa i božanstva, kao i stoičko učenje orijentalnog porijekla o vezama između svemira kao makrokozmosa i čovjeka kao mikrokozmosa.

Stoički su filozofi od samih početaka svoje škole smatrali da je *telos* (cilj) njihovih napora život *kata physin* (prema prirodi). Tako je za Seneku vrlina u čovjeku ovisila o tome da se ponaša prirodno.  Najviše dobro ili vrlina jest živjeti "u skladu s vlastitom prirodom" (*secundum naturam suam vivere*, u Ep. 41, 9; Ep. 121, 3), gdje se misli i na prirodu općenito i na vlastitu urođenu prirodu.

Seneka je bio carev savjetnik tijekom ranog dijela Neronove vladavine prije nego što je pao u nemilost, i filozof četiri puta hvali Nerona u *Prirodoslovnim problemima*. Jedna manje izravna aluzija na njegovu bivšu ulogu može se naći u 2. knjizi, kada se Seneka, tijekom rasprave o munjama (knjiga II, 43) poziva vladare da uvijek konzultiraju svoje savjetnike. Seneka je smatrao da bi poticanje aktivnog interesa za znanost kod Nerona bilo korisno za carev moral.

Kontemplacija prirode za Seneku "oslobađa um" i tako omogućuje čovjeku da pobijedi zlo i da iskustvom sveukupnosti *(totum)* prirode razvije svijest i bude kompatibilniji s izravnim iskustvom Boga, uzdižući vlastitu moralnu prirodu.

Za Seneku, Bog je prirodno u svim stvarima:

Postizanje egzistencije u skladu s ispravnim načinom života (koji je etičan) ovisi o tome da li će čovjek to postojanje ispuniti u skladu s načelima prirodnog zakona ili *[[ius naturae]]* (str. 258.) božanskog univerzalnog poretka (Seneka, *Pisma o moralu*, 76, 23 kao što je prikazano na str. 84-85), inherentnog sveukupnosti prirode. Izgraditi život *u dogovoru s prirodom* (όμολογουμένως τή φύσει).

## Kasnija povijest
Premda ovo djelo ima malo znanstvene vrijednosti, u srednjem vijeku bilo je korišteno kao prirodoslovni udžbenik.

Poznata povijest teksta započinje u 12. stoljeću. Erazmo Roterdamski nekoć je posjedovao jednu kopiju djela, koja je prije pripadala humanistu Rudolfu Agrikoli iz 15. stoljeća.

Prvo izdanje *([[editio princeps]])* objavljeno je u Veneciji 1490. godine.

## Reference

## Literatura
* 
* 
*
* 
* 
*