open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tahontaenrat

**Tahontaenrat** (Tohontaenrat, Deer People, Scanonaerat, Scahentoarrhonon).-Pleme američkih Indijanaca jezične porodice Iroquoian i jedno od 4 plemena konfederacije Huron ili Wendat kojoj su se posljednji priključili, ne računajući peto pleme Ataronchronon koji se ne računaju kao pravi članovi saveza. Jezično Tahontaenrati su najsrodniji Arendahronon Indijancima koji su govorili sličnim dijalektima i drugim jezikom nego prvi članovi saveza, Attignawantan i Attigneenongnahac. Tahontaenrat su bili mali narod nedaleko Toronta. Prije puta na sjever oni su živjeli u Innisfil Township. Negdje 1610. utemeljili su selo blizu Orr Lake.

Nakon osvajanja hjuronske zemlje od strane Irokeza, u zimi 1648/9, Tahontaenrati bježe Neutralcima zbog zaštite pred Irokezima. Ovi pak respektirajući brojnost Neutralaca i njihovu neutralnost okrenu se Duhanskim Indijancima i u 12 mjesecu 1649. godine razbiše ih i zarobe poveći broj Attignawantan Hurona. Kroz to vrijeme u svom izbjeglištvu kod Neutralaca, Tahontaenrati nastavljaju sa napadima na Irokeze, ne prekidajući rat. Irokezi zbog ovoga ukoriše Neutralce, diplomatski pokušaji nisu pomogli da se Tahontaenrati, pod zaštitom Neutralaca smire, pa Irokezi napadoše same Nautralce. Zbilo se to 1650. Irokezi nisu nigdje imali saveznika jer su s redom bili u ratu sa svim okolnim plemenima. Neutralcima u pomoć priskočiše Susquehannock Indijanci iz doline istoimene rijeke. Ova pomoć djeluje sve dok se u rat nisu upleli Mohawk-ratnici i napali Susquehannocke. Rat potraje do sljedeće godine kada su Neutralci napokon poraženi. Neki među njima su kasnije posvojeni od Irokeza. Što se tiče Tahontaenrata njih su adoptirali Senece, jedno od plemena Irokeza. Nakon poraza 1651. Njihovi rođaci Arendahronon ulaze u sastav Onondaga koji ih prihvatiše i posvojiše. Najsnažniji među Huronima, Attignawantan dijelom ulaze u sastav Mohawka.

## Vanjske veze
* The Native People of Simcoe County 
* The Archeological Record 
* Huron History
Wyandot

**Wyandot**, pleme američkih Indijanaca porijeklom od hjuronskog plemena Attignawantan koji su 1649. izbjegli pred Irokezima i stopili se sa Tionontatima (Duhanskim narodom) i na području SAD-a u blizini Detroita stvorili novo pleme pod imenom Wyandot. Ranih 1700-ih njihov poglavica Orontony stvara urotu protiv Francuza sa plemenima Ottawa, Potawatomi, Sioux, Sac, Fox, Shawnee i Miami, ali su 1748. potučeni a njihova naselja razorena. Kasnije su za vrijeme Američke revolucije na strani Engleza. Početkom 1795. prisiljeni su svoje zemlje prepustiti SAD-u, a 1843. preseljeni su na rezervat u Kansas, na područje današnjeg okruga Wyandotte. Dio njih (oko 200) 1857. doselit će na Indian Territory i smjestit se na sjevernoj strani rezervata "Seneca".
Wyandoti i danas žive na rezervatima Kansasa i Oklahome, i ne smiju se brkati sa plemenom Huron, danas naseljenom u Kanadi.

## Povezano
* Huron Indijanci, grupa plemena grane Iroquoian, srodna Irokezima.
* Wendat, konfederacija irokeških plemena iz grupe Huron
* Huron Wendat, danas službeno Nation Huronne-Wendat, pleme u Quebecu porijeklom od preživjelih ostataka konfederacije Huron ili Wendat.

## Vanjske veze
* The Wyandot Tribe
Atquanachuke

**Atquanachuke**, jedno od plemena Iroquoian Indijanaca koji su u ranom 17. stoljeću živjeli u južnom ili središnjem New Jerseyu. Smith ovo pleme nije posjetio a za njih kaže da žive * 'na morskoj obali iza planina sjeverno od [[Chesapeake Bay]]a, te da se po jeziku razlikuju od plemena [[Powhatan]], [[Susquehanna|Conestoga]], [[Tocwogh]] i [[Cuscarawaoc]].' * Pretpostavlja se da su bili saveznici sa Susquehannama, na čijem popisu ih ima i Sultzman . Ostali oblici njihovog imena su: Aquaauchuques, Aquamachukes, Aquamachuques, Aquanachukes, i sl.

## Izvori

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Indian Tribe History
Takoulguehronnon

**Takoulguehronnon**, ime plemena koje se spominje sredinom 17. stoljeća u *Jes. Rel. 1656,* 34 (1858) kao jedno od onih koji su pobijeđeni od strane konederacije Iroquois. Lee Sultzman ovaj naziv povezuje sa Susquehanna Indijancima.

## Izvori
Akawenchaka

**Akawenchaka** (kod Swantona Akawantca'ka') /značenje imena nepoznato/, jedno od tri plemena konfederacije Tuscarora, porodica Iroquoian, naseljeno nekada u Sjevernoj Karolini. Nakon protjerivanja Tuscarora iz Sjeverne Karoline, slijede ih na putu za New York, gdje ih se po Hodgeu očuvalo dvadesetak.

Potomaka možda imaju među njujorškim Tuscarorama, gdje su se prema Hodgeu udružili sa njima.

## Reference

## Vanjske veze
* Unknown Tribes of Indian Bands, Gens and Clans
Uchean

**Uchean** je malena porodica indijanskih jezika koja je dobila ime po jedinom članu porodice, jeziku i plemenu Yuchi ili Uchee (Euchee). Izvorna lokacija nalazila se istočno od rijeke Coosa. Glavno naselje u povijesno doba bio je 'grad' Cofitachiqui. Potomci Yuchija danas žive u Oklahomi, a jezik je nestao. -Porodica Uchean prije se klasificirala Velikoj porodici Hokan-Siouan, danas nepriznatoj, a sada se vodi kao dio Velike porodice Macro-Siouan. 

## Vanjske veze
* Uchean Family
Ogeechee

**Ogeechee**, grad ili podpleme Yuchi Indijanaca iz 18. stoljeća sa gornjeg toka rijeke Ogeechee na istoku Georgije. Creeki i druga plemena zaratili su protiv njih, a prema Bartramu Creeki su ih i uništili na otoku Amelia na Floridi, gdje su izbjegli nakon što su protjerani iz Georgije. Grad je nazivan ponekad i Hughchee (i. e. Yuchi).

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Yuchi Indian Tribe History
Westo

**Westo**, pleme Američkih Indijanaca porodice Uchean nastanjeno u drugoj polovici 17. stoljeća u obalnim područjima Georgije i dviju Carolina sa središtem na rijeci Savannah. Tada (1670.) bilo ih je oko 1,600. Šireći se van svog teritorija Westo Indijanci teroriziraju malena plemena od od Port Royala pa do Kayawah-a (danas Kiawah Island). Godine 1674. nakon sporadičnih neprijateljstava, Henry Woodward, kolonijalni agent za indijansku trgovinu uspostavlja trgovačke odnose s Westo Indijancima sve do 1680. Ovi pak, dobro naoružani nastave i dalje s tiranijom nad manjim plemenima, s kojima su Englezi također trgovali. Ovo se Englezima zasigurno nije svidjelo pa su angažirali bandu eastern Shawnee Indijanaca i dolazi do rata poznatog kao 'Westo War' od 1680.-1681. Nakon krvavih borbi Westosi su pobijeđeni i protjerani na zapad gdje su se inkorporirali među Indijance Lower Creek na rijekama Ocmulgee i Chattahoochee podijelivši kasnije sudbinu s njima.

Danas među etnolozima postoji debata tko su bili Westo Indijanci. Eminentna imena J. R. Swanton i F. G. Speck drže da su istočni ogranak Yuchi Indijanaca. Ostali smatraju da su identični Rickohockan Indijancima iz Virginije i možda najjužniji predstavnici irokeške (Iroquoian) jezične porodice.

Po nekim antropolozima, potječu od plemena Eriez.

## Vanjske veze
* Westo Indians
Watopapinah

**Watopapinah** /=Canoe Indians/ (Assiniboin Menatopa), jedna od skupina Assiniboin Indijanaca koja je prema Lewisu &amp; Clarku (1804) lutali oko rijeke Mouse (Souris) i pritokama Assiniboine sjeverno od Mandana u SAD-u i Kanadi. 

U tom periodu ranog 19. stoljeća imali su 450 ratnika i 200 teepija. Godine 1806. spominje ih Henry, navodeći da imaju 160 teepija. Prema Haydenu (1862) oni su 1856. živjeli od rijeke White Earth do izvora Sourisa i Pembine, a imali su 220 teepija.

Ostali nazivi: Gens des Canoes, Menatopa, Otaopabinè, Wa-to-pan-ah.
## Izvori
Itscheabine

**Itscheabine** (&quot;*Les gens des filles*&quot; =*Girl people*?), jedna od lokalnih skupina Assiniboin Indijanaca, koje prvi pua spominju Lewis i Clark kao Gens de Feuilles, i procjenjuju im broj na 850, odnosno 250 ratnika i 100 tipija (šatora). 

Živjeli su na području Velikih prerija (SAD i Kanada) uz rijeke Mouse (Souris), Qu'Appelle i Assiniboine. Bili su (Henry, 1897) u neprijateljstvu sa Sijuksima, Šošonima, Arikarama, i drugim plemenima, i u prijateljstvu sa Cree Indijancima. Živjeli su od lova, te trgovali sa ljudima krznarskih kompanija Hudson bay, Northwest i X. Y. 

Godine 1853. broj im je sveden na 10 šatora sa poglavicom Les Jeux Gris.

Ostali nazivi za njih su: Little Girl Assiniboine, Gens de la Feuille, Gens des Filles, Girls' band, Na-co-tah' O-see-gah, We-che-ap-pe-nah (i varijante).
## Izvori
Jatonabine

**Jatonabine**, "*Les gens des roches*" =Stone people ili "*People of the Rocks*"); jedna od bandi Assiniboin Indijanaca, po svoj prilici vodeća , i koji su 1808. živjeli na području sjeverozapadne Manitobe u Kanadi i imali 40 tepeeja.

Ostalli nazivi pod kojima su bili poznati su: Jatonabinè, I΄-aŋ-to΄-an, E-an-to-ah, Eascab, Gens des Roches.

## Izvori

## Vanjske veze
* Assiniboin of the Plains Indian Tribe History
Tschantoga

**Tschantoga** (Tcan'xe wintca'cta; People of the Woods; od *than*, 'tree'), Jedna od lokalnih grupa Assiniboin Indijanaca koju Dobbs locira (1744.) sjeverozapadno od jezera Winnipeg u Kanadi. Smet (1847) kaže da oni nemaju više od 50 šatora, te da su rasipani u više bandi koje lutaju izvorišnim predjelima Saskatchewana i Athabaske. Jeffreys ih 1741. locira zapadno od jezera Winnipeg. Tokom svojih lutanja prerijom. Tschantoga Indijance ne nalazimo daleko od Saskatchewana, i oni su moguće identični skupini poznatoj kao Strongwood Assiniboin, za koje Henry (1897.) kaže da su se 1808. nalazili na Battle Riveru i južno od nje i južnog pritoka Saskatchewana. Tschantoga su se širili na jug sve do Little Missourija, ukoliko su identični sa Oseegah Lewisa i Clarka (1806) i Waziah Indijancima, koje je Hayden našao na području SAD-a. Ova skupina išla je trgovati na postaje kompanije Hudson Bay na rijeci Assiniboine. Značajan izvještaj daje i Denig koji Waziah skupinu susreće u Dakoti, imali su 60 šatora a poglavica im je bio *Le Robe de Vent*. Ova skupina je 1839. došla sa sjevera. Hayden (1862.) drži da ih je između 120 i 200. Lewis (1817.) kaže da su oni u području između Little Missourija i Assiniboina imali 100 šatora, 200 ratnika , a svih skupa da je bilo 880. 

Pod kolektivnim imenom 'Stonies' oni danas žive u Kanadi na istoimenom rezervatu u blizini grada Calgary. Misija među njima utemeljena je 1873. a godine 1904. dobili su i školu u Morleyu koja je tada imala 48 učenika. Godine 1910. popisano ih je 667.

## Izvori
Watopachnato

**Watopachnato** (Big Devils) /&quot;Les gens de l'age&quot;=Ancient people?/, jedna od bandi Assiniboin Indijanaca iz sjevernih prerija. Maximilian ih naziva Watopachnato ili &quot;Les gens de l'age&quot;=Ancient people?&quot;, dok se kod Deniga nazivaju Wah-to-pah-han-da-toh (Old Gauche's gens) i kod Haydena Wah-to'-pah-an-da-to, što prevode kao * 'Gens du Gauche' *. Američki etnolog James Owen Dorsey smatra da je maximilianov naziv bande Otopachgnato (* 'Les gens du large' *) pogrešni dupli naziv za bandu Watopachnato. 

Prema Lewisu i Clarku oni su 1804. lutali između Missourija i Saskatchewana. Bilo ih je oko 1,600 uključujući 450 ratnika, a imali su 300 teepija.

## Izvori
Biloxi

**Biloxi** (Baluxa, Beluxi, Bilocchi, Bolixe, Paluxy).- Maleno pleme Siouan Indijanaca nekada naseljeno u južnom Mississippiju, danas gotovo izumrlo. Za Biloxije se vjerovalo da su pripadali porodici Muskhogean sve dok preživjele članove Gatschet nije 1886 godine posjetio u južnoj Louisiani, i otkrio mnoge riječi koje ukazuju da su Siouanske. Za najbliže srodnike ovih Indijanaca, prema Dorseyu, su Dhegiha, grupa plemena kojima pripadaju Osage, Kansa, Ponca, Quapaw i Omaha. Danas se smatra da su najsrodniji plemenu Mosopelea, poznatima i pod imenima Ofo ili Ofogoula.
Prvi zapisi o njima potječu od Ibervillea, koji ih 1699. nalazi kod zaljeva Biloxi Bay, zajedno u društvu sa plemenima Pascagoula i Moctobi. Sva tri plemena zajedno tada su imala 20 koliba.

Biloxe kroz njihovu povijest nalazimo na raznim lokacijama. U Louisianu odlaze 1764, i nakon mnogo lutanja u ranom 19. stoljeću (prije 1825), prodaju svoju zemlju i odlaze na Biloxi Bayou u Teksas. Neki se kasnije vrate u Louisianu, gdje još njihovi potomci žive kod Lecompte u župi Rapides. Drugi su 1886. otišli u Oklahomu gdje su ušli u sastav plemena Choctaw. Rana populacija iznosila je oko 500 (1699). Popisom iz 1908 bilo ih je 7; procjenom iz 2000 ima ih oko 50 u Louisiani.

## Ime
Ime Biloxi dolazi možda od njihovog vlastitog naziva za sebe, *Taneks anya*, "*first people*," od čega su rani Francuzi napravili izraze *Ananis*, *Anaxis* i *Annocchy*. Indijanci Muskogee zvali su ih Polu'ksalgi.

## Etnografija
Biloxi nikada nisu bili veliko pleme, oko 500 duša, koji su živjeli blizu današnjeg Biloxija. Njihove nastambe bili su šatori. Oruđe su izrađivali od drveta i kamena. Društvo je bilo matrilinearno. Danas su u Louisiani udruženi sa nesrodnim plemenom Tunica, narodom iz nekadašnje provincije Quizquiz, na rezervatu blizu Marksvillea. U Marksvilleu se nalazi plemenski muzej.

## Literatura
* Jean Louis Berlandier, Indians of Texas in 1830, ed. John C. Ewers and trans. Patricia Reading Leclerq (Washington:: Smithsonian, 1969). 
* James O. Dorsey and John R. Swanton, A Dictionary of the Biloxi and Ofo Languages (Washington: Smithsonian Institution, Bureau of American Ethnology, 1912). 
* Dianna Everett, The Texas Cherokees: A People between Two Fires, 1819-1840 (Norman: University of Oklahoma Press, 1990). 
* M. R. Haas, "The Last Words of Biloxi," International Journal of American Linguistics 23 (1968). 
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959). 
* Anna Muckleroy, "The Indian Policy of the Republic of Texas," Southwestern Historical Quarterly 25-26 (April 1922-January 1923). 
* Joseph Milton Nance, After San Jacinto: The Texas-Mexican Frontier, 1836-1841 (Austin: University of Texas Press, 1963).

## Vanjske veze
* Biloxi Indians
* Biloxi Indian Tribe History 
* The Tunica Biloxi Tribe
Catawban

**Catawban** (Eastern Siouan), skupina siouanskih jezika i plemena nekada raširena po istočnim predjelima današnjeg SAD-a uz atlantsku obalu i zaleđe saveznih država Virginia, i Sjeverna i Južna Karolina. Istočni Siouanski narodi prema W. J. McGeeju, sastoje se od nekoliko ogranaka čija su plemena često bila vezana u labave plemenske saveze, konfederacije. Kulturno su pripadali Jugoistočnim Indijancima, uključujući ratarstvo, lov i ribolov. Sela su im pretežno zbog napada Iroquoian plemena kao što su Irokezi i Susquehanna, bila opasana i zaštićena palisadama. Veoma su rano nestali, negdje sredinom 17. pa do ranog 18. stoljeća. Glavno preživjelo pleme, Catawba, asimiliralo je više manjih lokalnih plemena, među kojima se u suvremeno doba nanovo okupljaju preživjeli pripadnici koji vuku stara plemenska porijekla i organiziraju i formiraju u nove plemenske zajednice koje od matičnih država i vlade SAD.-a zahtijevaju državna ili federalna priznanja.
McGee Istočnosiouanska plemena dijeli na sljedeće konfederacije i ogranke: 
# Konfederacija **[[Monacan]]** sa plemenima: Mahoc ili Mahock, Meipontsky, Monacan, Nuntaneuck ili Nuntaly i Mohetan ili Moneton. 
# Skupina **[[Tutelo]]**, uključujući plemena: Tutelo, Saponi i Occaneechi. 
# Konfederacija **[[Manahoac]]** sa plemenima: Hassinunga, Manahoac, Ontponea, Shackaconia, Stegaraki, Tegninateo i Whonkentia.
# Skupina **[[Catawba]]** sa plemenima: Adshusheer, Cape Fear, Catawba, Congaree, Eno, Santee, Sewee, Shakori, Sissipahaw, Sugeree, Warrennuncock, Wateree, Waxhaw i Woccon.
# Skupina Sara ili **[[Cheraw]]** sa plemenima: Keyauwee i Saraw (Sara Cheraw).
# Skupina **[[Pedee]]**, sa plemenima: Backhook, Hook, Pedee, Waccamaw i Winyaw. 

Do suvremenog vremena nije preživio nijedan jezik skupine Catawban.

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* The Siouan Tribes of the East, By James Mooney
Winyaw

**Winyaw** (Winyah, Weenee), Pleme američkih Indijanaca porodice Siouan srodno Pedee i Waccamaw Indijancima, nekad naseljeno na Winyaw Bayu, rijeci Black River i donjem toku Pee Dee u Južnoj Karolini, danas okrug Georgetown. Prvi koji ih spominju su južnokarolinski kolonisti (1670), sa kojima su bili na strani u ratovima protiv Tuscarora 1711. i Waccamawa 1720., nakon čega su uskoro, sredinom 1760.-tih nestali iz povijesti. Preživjeli ostaci su se možda udružili sa Waccamawima.
Mooney je (1928) procijenio da ih je 1600. zajedno sa plemenima Waccamaw, Hooks i drugima bilo oko 900, ali popisom iz 1715. Winyawi su imali svega jedno selo sa 36 muškaraca i populaciju od 106 duša.
O kulturi Winyawa i načinu života nije ništa poznato, ali su pripadali kulturnom području Jugoistočnih Indijanaca kao i poznata plemena Cherokee, Powhatan, Catawba, Tutelo i drugi, za koje je kao i za sve Istočne Siouance poznato da su bili dobri ratari.

## Vanjske veze
* South Carolina – Indians, Native Americans – Winyah
Neusiok

**Neusiok** (Neuse, danas Coharie) indijansko je pleme porodice Iroquoian otkriveno 1584. godine na južnoj obali donjeg toka rijeke Neuse u današnjoj Sjevernoj Karolini, okruzi Craven i Carteret. Tada bijahu u ratu s više obalnih plemena u tamošnjem području. U kasnijem kolonijalnom periodu Indijanci na navedenoj regiji poznati su i kao Neuse Indijanci. Broj im rapidno opada pa im je 1700. još preostalo 15 ratnika i dva sela Chattooka i Rouconk. Njihovi ostaci su se vjerojatno priključili mnogo jačim Tuscarora Indijancima koji su kasnije ranih 1700-ih ušli u savez sa 'Narodom duge kuće' Ho-de-no-sau-nee. Prema Mooneyu (1928), ovih Indijanaca, uključujući i pleme Coree (vjerojatno srodni) bilo je 1600. godine oko 1,000. Njihovo ime Neusiok danas čuva ime rijeke Neuse u Sjevernoj Karolini.

## Kratka povijest plemena Coharie

Pleme se na sadašnji teritorij počelo vraćati između 1729 i 1746. Tokom 1800.-tih Indijanci Neusiok, sada već kao Coharie izgrađuju svoje političke temelje u sjeverno-karolinskom okrugu Sampson. Već od 1859. osnivaju prve škole iz vlastitih sredstava i s vlastitim učiteljima, a 1911. Sjeverna Karolina im daje vlastiti školski sistem, ukinut 1913. Zakon se uspostavlja opet 1917. a već 1943. utemeljena je ' East Carolina Indian School '. U Okrugu Sampson Coharie osnivaju 4 naselja, to su: Holly Grove, New Bethel, Shiloh i Antioch. Plemensko područje im se prostire na svega 10 akara. Godine 1971. plemenski status priznaje im samo država Sjeverna Karolina.

## Izvori
Pedee

**Pedee** (Peedee, Pee Dee, Peadea, Pidees), pleme Siouan Indijanaca sa srednjeg toka rijeke Pee Dee u Južnoj Karolini. Nestali su do ranog 19. stoljeća, a 1808. godine preostala je tek jedna polu-krvna pripadnica podrijetlom od Cape Fear i Pedee Indijanaca. U novije vrijeme osnovana su dva Pedee plemena, koja vuku podrijetlo od njihovih mješanaca, to su *Pee Dee Indian Tribe of South Carolina* koje je država Južna Karolina priznala 27 siječnja 2006., i *Pee Dee Indian Nation of Upper South Carolina*, državno priznati u drugom mjesecu 2005. godine.

## Ime
Naziv Pedee nije razjašnjen. Speck (1935) navodi da bi moglo dolaziti od Catawba *pi'ri*, "*something good*," ili pak od *pi'here*, "*smart*," "*expert*," "*capable*."

## Jezik
Nije sačuvana nijedna riječ iz pedee jezika, ali prema Swantonu postoje razlozi zbog kojih se sumnja da su članovi jezične porodice Siouan.

## Historija
Pedee prvi spominju kolonisti iz Južne Karoline, ali o njihovoj povijesti malo je poznato. Na jednoj mapi iz 1715. godine njihovo selo ucrtano je na istočnoj obali rijeke blizu današnjeg Cherawa. Godine 1744. Pedee i Natchez Indijanci pobili su neke Catawba Indijance, pa su zbog toga protjerani sa svoje zemlje, a zaklon nalaze po naseljima kolonista. Uskoro nakon toga inkorporirat će se u Catawbe, dok ih je dio ostao živjeti u blizini bijelaca sve do negdje 1755.
Pedee populacija iznosila je 1600. oko 600. Popisom iz 1715. godine nisu posebno popisivani, nego vjerojatno zajedno sa plemenima Waccamaw (kojih je izbrojeno 610) i Winyaw (106).

## Kultura
Pedee su bili sjedilački lovci i farmeri koji su negdje oko 1000. prije Krista zajedno sa ostalim istočnim Siouan Indijancima prešli planine Appalachian i nastanili se u atlantskom priobalju Sjeverne Amerike. 
Kuće im bijahu kružnog oblika načinjene od kore drveta a sela podizana uz obale rijeka. Većina ovih sela imala je i parne kupelji za ritualna čišćenja. Uz uzgoj kukuruza i graha bavili su se i sakupljanjem divljeg bilja, oraha, jagoda i drugog, a lovili su i ribe, jelene i drugu manju divljač.

## Vanjske veze
* Pedee 
* Pedee Indian Tribe History
* South Carolina – Indians, Native Americans – The Pee Dee
Hook

**Hook** (pl. Hooks), maleno pleme, vjerojatno Siouan Indijanaca koje se oko 1700.-te zajedno sa Backhookima (Lawson) spominju kao neprijatelji plemena Santee. W. J. McGee s rezervom ih klasificira zajedno sa Backhookima, Pedee, Waccamaw i Winyaw u širu grupu Pedee. 

Živjeli su u Južnoj Karolini kod Winyaw Baya .

## Izvori
Chiwere

**Chiwere** (ŧΩiwe're), Grupa plemena Siouan Indijanaca u prerijskim područjima Sjeverne Amerike, koja su po njihovoj tradiciji, porijeklom od nekad Velikog Winnebago naroda. Danas žive po rezervatima na zapadu SAD-a i dijelom u Oklahomi.

## Ime
Ime chiwere u značenju * 'belonging to this place,' * ili *' the home people' * prvi je upotrijebio J. O. Dorsey da označi grupu Siouan plemena, do čijeg je raspada moglo doći negdje 1700.-tih godina, i koja su govorila dva ili tri veoma srodna dijalekta.

## Plemena
* Iowa
* Oto
* Missouri

## Historija
Prema Chiwere tradiciji oni su bili dio Velikog Winnebago naroda koji su živjeli u krajevima sjeverno od Velikih Jezera. Migracijama na jug doći će do raspadanja Winnebago naroda, a prvo se moglo desiti možda cirka 1500, kada se Chiwere na području Wisconsina odvajaju od Winnebaga. Chiwere plemena nastaviti će put na jug ,da bi se negdje 1700.-tih Ajove (Iowa) odvojili od otoa i Missourija. Ajove je inače još 1685 u Wisconsinu susreo Nicolas Perrot a Radisson Otoe još 1655. sjeverno od ušća Wisconsina. U svakom slučaju tri Chiwere plemena do dolaska ekspedicije Lewisa i Clarka sredinom prvih godina 19. stoljeća već se nalaze na svojim tradicionalnim lokacijama.

## Etnografija
Chiwere su tipična prerijska plemena nastanjena na središnjim područjima Velikih prerija ili ravnica na jugozapadu Iowe, koja je dobila ime po plemenu Iowa; na sjeverozapadu Missourija (koji nosi ime po istoimenom plemenu) i sjeveroistoku Kansasa gdje su obitavali Missouri ili Niutachi; i na jugoistoku Nebraske, gdje su obitavali Oto ili Otoe Indijanci, koja je dobila ime po njihovom nazivu za rijeku Platte, a glasio je * 'ñįbraske' *. 
Chiwere plemena dovodi se i u vezu sa Oneota Indijancima, i neki ih stručnjaci smatraju direktnim potomcima drevnih Oneota, o čemu nam obrazlažu američki arheolog James B. Griffin (1937) u svojem *The Archaeological Remains of the Chiwere Sioux* [u American Antiquity 2(3):180-181] i Joseph Ralston Caldwell (1959) u *The Mississippian Period* (Illinois Archaeological Survey Bulletin 1: 33-39).
Vidi karta plemena Preijski Indijanaca  i Prerijski Indijanci, Oneota.

## Vanjske veze
* Chiwere Indian Tribe History
* Iowa-Otoe-Missouri Language (Chiwere)
A`c'araho

**A`c'araho**' (Ashalahó; Many-Lodges), jedna od dviju i najvažnija skupina Crow Indijanaca, koja zajedno sa Kicked-in-their-Bellies čini skupinu Mountain Crow koja je bila brojnija i superiornija od skupine Binesupede (Binnéassiippeele) ili River Crow. U povijesno doba živjeli su u planinama Bighorn u južnoj Montani i sjevernom Wyomingu.

## Reference
Erarapī'o

**Erarapī'o** (Eelalapíio ili Kicked-in-their-Bellies; Udareni-u-trbuh, Vrane Udareni-u-Trbuh, vidi ime; Ammitaalasshé), jedna od tri bande Crow Indijanaca, jezična porodica Siouan, koji su zajedno sa bandom A`c'arahō' ili Many-Lodges (Where-The-Many-Lodges-Are) kolektivno nazivani i Mountain Crow ili Planinske Vrane, te zajedno sa Dung-On-The-River-Banks ili River Crows u području rijeke Yellowstone činili pleme Vrana. Vrane Kicked-In-Their-Bellies i ostale bande formirale su se po svoj prilici tek nakon što su se Vrane odvojili od matične grupe Hidatsa i nastanili se u području Bighorna i rijeke Yellowstone. Minë'sepëre ili Black Lodges skrasiše se uz Musselshell i Yellowstone. Njihovi planinski srodnici Many-Lodges i Erarapi'o, utaborili su se na Bighornu i Upper Yellowstone. Kicked-in-their-bellies lutali su bazenom Bighorna u zimovali su u kraju uz rijeku Wind River u Wyomingu, zemlji Wind River Šošona.

## Ime
Ime Udareni-u-trbuh dolazi po jednoj zgodi iz vremena kada su Vrane prvi put susreli konje, kojom prigodom je jednog pripadnika ovog plemena udarilo ždrijebe nogom u trbuh.

Ostali nazivi za njih su Ammitaalasshé ili "Home Away From The Center," zbog toga što su bili najudaljeniji od središta naseljenog matičnim plemenom.

## Teritorij
Teritorij im se prostirao od rijeke Wind River u jugozapadnom Wyomingu do istočne strane planina Bighorn u Wyomingu i Montani.

## Izvori
Mountain Crow

**Mountain Crow** (Planinske Vrane, Ashalahó, Essapookoon), jedna od dvije glavne skupine Indijanaca Vrana što su lutali i lovili na području gornjeg Missourija, u sjecernom Wyomingu u južnoj Montani; najveća je mađu Vranama. 

Planinske Vrane su se podijelili na dvije bande, to su A`c'araho' ili Ashalahó, nazivani i Many-Lodges, &quot;Where There Are Many Lodges,&quot; Erarapi'o, a druga je Kicked-in-their-Bellies, koji se ponekad navode kao posebna 3. skupina, i najmanji su među Veanama. Poznatiji im je poglavica Plenty Coups. 

## Izvori
Dhegiha

**Dhegiha** (¢egiha), grupa jezično i kulturno srodnih plemena američkih Indijanaca porodice Siouan, nastanjenih na prerijama Sjeverne Amerike. Dhegihama pripadaju plemena Omaha i Ponca, koji čine podskupinu Upper Dhegiha i Kansa ili Konza (Kaw), Quapaw, i Osage, nazivani i Lower Dhegiha. Izvorno su nesumnjivo bili jedan narod nastanjen na području rijeke Mississippi, koje postepeno migrira na jug cjepajući se na zasebna plemena. Potomci im danas pod svojim vlastitim plemenskim imenima žive u Oklahomi i dijelom na rezervatima po drugim državama.

Dhegihe pripadaju široj skupini Mississippi Valley Siouan, koja obuhvaća i ogranke Dakotan (Lakota, Dakota i Nakota), Winnebago (Ho Chunk) i Chiwere (Iowa, Missouri ili Niutachi i Oto ili Otoe). Njihovi jezici su slični u vokabularu i gramatici, a isto vrijedi i za običaje (pogrebni i ratni), plesovi, etc.

## Vanjske veze
* The Dhegiha Sioux
Waccamaw

**Waccamaw** (Waccamau, Waccamawe, Waccomassee, Wacemaus, Waggamaw, Wicomaw, Wigomaw), pleme američkih Indijanaca porodice Siouan i srodno Catawbama, naseljeni duž rijeke Waccamaw u okruzima Georgetown i Horry, osobito u kraju poznatom kao Dog Bluff u Južnoj Karolini. Populacija Waccamawa 1600.-te iznosila je oko 900. 
Prvi put ih spominje Francisco de Chicora, pod imenom Guacaya, kojega su 1521. zarobili Španjolci u provinciji Chicora. 
Godine 1715. imaju šest sela i broje 610 duša, a pet godina kasnije 1720. ulaze u kraći rat sa kolonistima u kojemu su uzgubili 60 ratnika, žena i djece. Godine 1755. pobijeno ih je nešto u naseljima bijelaca prilikom napada Cherokee i Natchez Indijanaca. Dio Waccamawa moguće da se otopio u Croatan Indijancima, a dio se priključio Catawbama. -Suvremena populacija plemena Waccamaw-Siouan tribe u Sjevernoj Karolini u okruzima Bladen i Columbus iznosi oko 2,000, a glavna naselja su im St. James, Buck Head, Council, i Chadbourn. Druga grupa u Južnoj Karolini * 'Waccamaw Indian People' *, priznati od Južne Karoline 2005, broje oko 400 duša, i ne smiju se brkati sa plemenom Varnertown Indijancima, službeno nazivani * 'Wassamasaw Tribe of Varnertown Indians' *, a vuku porijeklo od Catawba, Cherokee, Edisto i Etiwan Indijanaca.

Waccamawi sebe nazivaju i "*People of the Fallen Star*," pozivajući se na legendu o vatrenol 'lopti' koja je udarila u zemlju, gdje je nastalo jezero Waccamaw (vidi ).

## Literatura
* *Milling, Chapman J.* Red Carolinians. Columbia: University of South Carolina Press, 1969.

## Vanjske veze
* South Carolina – Indians, Native Americans – Waccamaw
* Waccamaw Indian Tribe History
* Waccamaw Siouan Unofficial Site
Keyauwee

**Keyauwee** (Keyawee, Kewawee, Keiauwee, Keeowee, Keeowaw, Keeawawe), pleme Siouan Indijanaca sa rijeke Uwharrie oko sadašnjeg High Pointa, odnosno na područjima današnjih okruga Guilford, Davidson i Randolph u Sjevernoj Karolini i uz rijeku Pee Dee u Južnoj Karolini. U drugoj polovici 18 stoljeća vjerojatno su sa još nekoliko manjih plemena apsorbirani od Catawba. Dijelom su se pretopili i u Croatane.

## Ime
Značenje imena nije poznato.

## Historija
Pleme Keyauwee prvi put se spominju 1701. kada ih susreće John Lawson u ograđenom naselju oko 30 milja sjeveroistočno od rijeke Yadkin blizu High Pointa u sadašnjem okrugu Guilford. Izvještaji govore da su se tada pripremali zajedno sa Saponima i Tutelima za obranu od neprijatelja, a uskoro zatim kako sa plemenima Occaneechi i Shakori kreću prema naseljima na Albemarle Soundu. Jedno su vrijeme smješteni u Enotown sa Eno i Cheraw Indijancima, a kasnije odlaze na rijeku Pee Dee u Južnu Karolinu gdje su se po svoj prilici ujedinili sa Catawbama, a dio u okrugu Robeson u Sjevernoj Karolini otopio u Croatanima. 
Populacija Keyauweea nije bila veće od 500 (1600) , kako je procijenio Mooney, dok ih 1700. moguće ima oko 300.

## Etnografija
O plemenu je malo poznato. Njihove kuće bile su oblika kupole, napravljene od kore drveta a naselja zaštićena palisadama. Obrađivali su velika polja kukuruza i lovili ribu, dok je lov bio primarni izvor hrane. Keyauwee su poznati po tome što su imali nosili brkove, što je neuobičajeno za Indijance.

## Vanjske veze
* Keyauwee Indian Tribe History
* South Carolina – Indians, Native Americans – Keyauwee
* Keyauwee
Manahoac (konfederacija)

**Manahoac** (Mahock, Mahoc)/Tookerov (1895) prijevod "They are very merry," nije vjerojatan/, konfederacija danas izumrlih plemena američkih Indijanaca porodice Siouan koja prvih godina 17. stoljeća naseljavaju područja gornjeg toka rijeke Rappahannock i rijeci Rapidan u Virginiji, na mjestima današnjih okruga Stafford, Spottsylvania, Orange, Fauquier i Culpeper. Prema Swantonu njihov rani dom mogla bi biti dolina rijeke Ohio, ali ih 1608. John Smith nalazi u susjedstvu Monacana, i u ratu sa Powhatanima i Susquehanna Indijancima. Dolaskom Smitha ovi Indijanci su zaratili sa njim, jer su čuli da im je on došao oduzeti zemlju. Nakon dva poduzeta napada ipak su se sprijateljili, i Indijanci su njima u čast priredili svečani doček. U narednih nekoliko desetljeća oni će ipak brzo nestati iz povijesti. Sredinom 17. stoljeća (1654 ili 1656) u blizini slapova na rijeci James, izgleda da je jedno njihovo pleme, vjerojatno pravi Manahoaci ili Mahock potukli su kombinirane snage bijelaca i obalnih Indijanaca. Kasnije ih Lederer (1670.) nalazi na James riveru u blizini Monacana i naziva ih Mahock. Pleme Mahoc ili Mahock, kaže W. J. McGee, pripadalo je konfederaciji Monacan, a Bushnell njihovo stanište identificira sa starim Monacan selom Massinacack. Godine 1700 Stegarakije guverner Virginije, Spotswood, šalje ih u Fort Christanna, gdje su i Meipontsky (drugo Monacan pleme), Stegaraki i po svoj prilici Ontponea. O njima se još čuje do 1723. Postoji dobri razlozi da se vjeruje kako su se ovi njihovi ostaci pomiješali sa Tutelima i Saponima sa kojima dijele kasniju sudbinu putovanja u New York i konačni nestanak. Izvorna populacija, prema Mooneyu bila je oko 1,500 (1600).

## Plemena konfederacije
* Hassinunga, gornji Rappahannock.
* Manahoac, prema Jeffersonu (1801), u okruzima Stafford i Spottsylvania. Vidi Mahock.
* Ontponea (Ontponi), okrug Orange.
* Shackaconia (Shackakoni), južna obala Rappahannock Rivera u okrugu Spottsylvania.
* Stegaraki (Stegarake), na rijeci Rapidan u okrugu Orange.
* Tanxnitania (Tauxitania), sjeverna obala gornjeg toka Rappahannocka u okrugu Fauquier.
* Tegninateo (Tegniati), u okrugu Culpeper County, gornji Rappahannock.
* Whonkentia, okrug Fauquier, kod izvora Rappahannocka.

## Etnografija
Arheološki nalazi pokazuju da su Manahoaci dugi period boravili u pordučjima uz rijeke Rappahannock i Rapidan. Na lokalitetima njihovih sela i kampova pronađeni su vrškovi strijela i klomljeni komadi keramike. Poput Powhatana prakticirali su uz agrar i sakupljanje voća i oraha i lov i ribolov. Kultura Manahoaca bila je kultura kamenog doba. Među kamenim artefaktima pronađene su kamene sjekire, strugači, glave za lule i drugo. Njihovo jedino selo poznato po imenu bilo je ribarsko naselje Mahaskahod.

## Vanjske veze
* The Manahoac Confederacy of Virginia 
* Manahoac Indians 
* Manahoac
Moctobi

**Moctobi**, maleno pleme iz Mississippija u kasnom 17.-tom stoljeću naseljeno na rijeci Pascagoula blizu Zaljeva, sa ili u blizini plemena Biloxi, Capinans i Pascagoula, današnji okrug Jackson. Prvi put spominjue ih Pierre Le Moyne d'Iberville 1699. O jeziku nije ništa poznato, dok Swanton i Sultzman smatraju da bi mogli biti ogranak Biloxija, i time članovi jezične porodice Siouan. Populaciju sa ostala dva tri navedena plemena Mooney (1928) procjenjuje na 1,000 (1650).

## Vanjske veze
* Moctobi Indian History
Wenrohronon

**Wenrohronon** (skračeno nazivani i Wenro).- /U hjuronskom jeziku ine je došlo prema lokaciji, u značenju &quot;*the people of the place of floating scum*&quot; / Pleme Iroquoian Indijanaca, uže grupe Hurona, nastanjeno nekada u području naftnih izvora kod današnje Cube u New Yorku. Etnički Wenrohrononi pripadaju Hjuronima, ali nisu bili i članovi tog plemenskog saveza. Jezik je najbliži onom koji su govorili Neutralni Narodi (Attiwandaronk, kojima su se na kraju i pridružili, i Erie Indijancima, koji su sa njima graničili na zapadu. -Rana populacija iznosila je između 1,200 i 2,000, kaže Hewitt 1910., dok je onih kojima su se priključili Huroni bilo oko 600. Wenrohrononi su zauzimali stratešku poziciju uz istočnu obalu jezera Erie, upravo južno od Niagara Fallsa. Okolni susjedi bila su im snažne konfederacije Erie na zapadu i Neutralci u krajevima iza Niagarinih vodopada u južnom Ontariju. Pošto su bili najslabiji oni savez i zaštitu pred Irokezima, traže među tim plemenima. Iz nekog razloga 1639. završava njihovo savezništvo i oni napuštaju svoje krajeve nakon što su mnoga sela opustošile epidemije. Većina prelazi preko Niagare, među Neutralce, u Ontario. Jedna poveća grupa od njih 600 udružuje se sa Hjuronima. Nešto ih je ipak ostalo istočno od Niagare, i ti su se ostali boriti sa Irokezima sve do 1643. Konačno su nakon toga natjerani i oni da napuste New York, pa se također priključuju Neutralcima, što je bio početak kraja njihovog postojanja. Wenrohrononi što su se udružili sa Huronima, pobijeni su ili zarobljeni, i kasnije adoptirani od Irokeza, nakon što su 1649. Irokezi i epidemije uništili hjuronsku konfederaciju. Dvije godine kasnije 1650/1651 Neutralci daju azil izbjeglim Huronima, na što su i oni bili uništeni od Irokeza.

## Ime
Nastalo od Awěñro'roñ'noⁿ', vjerojatno kao kombinacija od *awěñ'rǎ' * , *scum*, *lather* i glagola *o' * , *to float*, odnosno * 'where scum floats on the water' *. Ovaj hjuronski naziv opisno upućuje na točnu lokaciju plemena u današnjem New Yorku. Ime se javlja i u obliku *Ahouenrochrhonons*. Sufiks -roñnoⁿ' nesumnjivo označava * 'people' *, to jest &quot;*the people of the place of floating scum*&quot; 

## Etnografija
Wenrohrononi pripadaju kulturnom području Sjeveroistočnih šuma koju karakterizira gradnja dugih kuća * '[[long-houses]]' *, uzgoj kukuruza i lov i ribolova. Wenrohrononi u kontakt sa Europljanima ne dolaze sve dok se 1639. nisu njihovi dijelovi priključili Hjuronima, tako da znanost nije najbolje upoznata sa njihovim načinom života, ali se po svemu sudeći nisu mnogo razlikovali od susjednih iroquian-govornika, Irokeza i Hjurona. Kukuruz, grah i 'squash 'se uzgajao, a i njihove 'long-houises kuće, vjerojatno se nisu mnogo razlikovale od irokeških. O njihovoj političkoj i socijalnoj organizaciji, nažalost ništa nije poznato. 

## Vanjske poveznmice
* Wenro
Nahyssan

**Nahyssan** (Yesanⁿ).- Pleme Siouan Indijanaca, jezično srodni Tutelima i Saponima, s južne obale James River, u današnjem okrugu Nelson u Virginiji. Prvi ih spominje Blade 1650. koji nailazi na njihovo selo "*Manks Nessoneicks*", 12 milja južno-jugozapadno od današnjeg Petersburga. Pedesetak godina kasnije (prema Swantonu 1654. ili 1666.) nalazimo ih zajedno s Manahoacima na vodopadima James Rivera, gdje su ih morali protjerati Susquehanne. Ovdje će doći do sukoba s Powhatanima i kolonistima ali će odnesti pobjedu. Sljedeći koji dolazi u kontakt s Nahyssanima je Nijemac John Lederer koji nalazi dva indijanska 'grada' na Staunton Riveru, jedan (Sapon) je bio od Sapona, drugi *Pintahae*, od Nahyssana. *Pintahae* bi mogao biti *Hanathaskie* ili *Hanahaskie* o kojem godinu dana kasnije govore Batts i Fallam.

Godine 1675. nastanili su se na otok koji se nalazi na mjestu gdje se sastaju Staunton i Dan. Do 1701. sva Siouan plemena što su živjela u okolini nastanila su se u Sjevernoj Karolini, a Nahyssani su se priključili Saponima i Tutelima, a sudbina im je kasnije zajednička. 
Potomaka imaju danas u plemenu poznatom kao Tutelo Nahyssan Tribal Nation.

## Vanjske veze
* Nahyssan
Tutelo

**Tutelo** (Yesang), pleme Siouan Indijanaca, izvorno članovi nekadašnje konfederacije Monacan, naseljeno u vrijeme dolaska prvih bijelaca (1671) na izvorima rijeka Dan i Staunton u jugozapadnoj Virginiji.

Ime Tutelo došlo je po irokeškom nazivu Todirich-rone, čije je značenje ostalo nepoznato, a od njega su nastali i oblici Totero, Kattera i Shateras. Negdje oko 1675. Tuteli su bili prisiljeni da se pred Irokezima povlače prema jugu, konfederacija Monacan raspala, a oni dolaze u područje rijeke Roanoke u južnoj Virginiji, a 1701. već su u nekim krajevima Sjeverne Karoline. Živeći u stalnim ratovima sa konfederacijom Powhatan i u strahu pred irokeškim ratnicima, njih i Sapone Lawson iste (1701) nalazi u krajevima oko rijeke Yadkin, prvotno naseljene slabo poznatim plemenom Yadkin. Za pet Siouan plemena Tutelo, Saponi, Keyauwee, Occaneechi i Shakori Lawson kaže da su imali oko 750 duša.

Godine 1711. Siouan plemena okupljena su u području kod Ft Christanne. Mirom potpisani 1722. zaustavit će se napadi Irokeza na plemena Virginije i Karoline. Nekoliko godina kasnije Tutelo i Saponi dolaze pod irokešku zaštitu, pa se naseljavaju uz rijeku Susquehanna kod Shamokina u Pennsylvaniji, kasnije su u selu Skogari, na području današnjeg okruga Columbia. Prema izvjesnom Sir Wm. Johnsonu zajedno sa Nanticokama i Conoyima broje svega 200 muškaraca ili 1,000 duša. Godine 1771 pleeman Tuteli i Saponi naseljena su kod jezera Cayuga, u zemlji Cayuga Indijanaca. Tuteli su podigli selo Coreorgonel, ali ga je 1779. uništio general Sullivan. 
Prema posljednjem punokrvnom Tutelu, izvjesni Nikonha, Hale (1817-1896) je sakupino lingvistički materijal, po čemu je zaključeno da pripadaju jezičnoj porodici siouan. Nikonha je umro 1871. Nešto njihovih mješanaca očuvalo se u Kanadi. među ovima postojao je neki John Key, ili Gostango ('Below the Rock'), čije je Tutelo-ime bilo Nastabon ('One Step'), također je umio da se služi tutelo-jezikom. Nastabon je umro 1898. u dobi od 80 godina (*Chadwick, People of the Longhouse, 19, 1897; Boyle in Ann. Archmol. Rep. Ontario, 55, pl. xviii, b, 1898*).

## Literatura
* Horatio Hale, The Tutelo Tribe and Language

## Vanjske veze
* Tutelo Indian Tribe History
* Tutelo Native American Festival Celebrates History, Present 
* Official Website of the Tutelo Nation
Warrennuncock

**Warrennuncock** /značenje imena nepoznato/, nestalo pleme američkih Indijanaca porodice Siouan koje se zajedno sa grupama Catawba, Woccon, Sissipahaw, Cape Fear, Adshusheer, Eno, Shocco ili Shakory, Waxhaw, Sugeri, Santee, Wateree, Sewee i Congare klasificira u Catawba ili *Ni-ya People*. Kulturno ova plemena pripadaju grupi Jugoistočnih Indijance (Southeastern Indians; Jugoistočni ratari), ali je o njima veoma malo ili ništa poznato. Osim Catawba vlastitih gotovo svi su nestali.

## Vanjske veze
* Warrennuncock
Yadkin

**Yadkin**.-Siouan (?) pleme s rijeke Yadkin u današnjoj Sjevernoj Karolini. Prvi put spominju se u pismu indijanskog trgovca Abrahama Wooda o priči o avanturama Jamesa Needhama i Gabriela Arthura. Ova dvojica muškaraca prošli su u ljeto 1674. teritorijem ovog plemena i naišli na njihov ‘grad’ "Yattken". –John Lawson spominje ime Reatkin koje se odnosi na rijeku, a ne na pleme. O njima u stvari kasnije više i nema spomena. Ime Yadkin očuvalo se danas u imenu rijeke i okruga, i geografskim nazivima Yadkin Falls, Yadkin Valley i Yadkinville.

## Izvori
Cape Fear

**Cape Fear**.- /Ime dano po rtu Cape Fear na atlantskoj obali Sjeverne Amerike/. Pleme Siouan Indijanaca, možda dio plemena Waccamaw nastanjeno u 17. i 18. ranom stoljeću u području Cape Feara i uz istoimenu rijeku u Sjevernoj Karolini, a nakon Yamasee Wara preseljeni su u Južnu Karolinu blizu Charlestona, možda današnji okrug Williamsburg. U kasnom 18. stoljeću Cape Feari žive sa Pedee Indijancima u župama *Parish of St. Stephens* i *St. Johns* pod vodstvom poglavice King Johna. Godine 1808. preživjela je iz ova dva plemena svega jedna polukrvna žena, dok su ostali vjerojatno našli utočište među Catawbama.

Od svih sela što su ih imali Cape Fear Indijanci po imenu je poznato tek jedno, *Necoes*, oko 20 milja od ušća Cape Feara, vjerojatno okrug Brunswick. Godine 1715. živjeli su u 5 sela, a prema Mooneyu (1928) njihova populacija je 1600. iznosila oko 1.000. Popisom iz 1715. bilo ih je 206. 
## Izvori

## Vanjske veze
* Cape Fear Indian Tribe History
* Tuscarora War
Monacan

**Monacan**, pleme i labavi plemenski savez Siouanskih plemena sa gornjeg toka rijeke James u Virginiji, srodnih plemenima Manahoac, Tutelo i Saponi. Potomci im danas žive u Virginiji u okrugu Amherst (1.400; 2005.) gdje su 1989. priznati od matične države.

## Ime
Moguće (Hodge, Swanton) iz Algonquian jezika u značenju "digging stick," ili "spade."

## Plemena saveza
Monacani su okupljali u svoj savez više plemena. W. J. McGee navodi:
* Monacan
* Meipontsky 
* Mahoc (?)
* Nuntaneuck ili Nuntaly 
* Moneton ili Mohetan

Hodge spominje plemenske grupe: Massinacac, Mohemencho, Monahassano, Monasiccapano, uz napomenu da to nisu sve. Njegovo pleme Monahassano ili Monahassanugh identificiraju se sa Nahyssan Indijancima i kasnije će biti poznati kao Yesa.

## Sela
D. I. Bushnell, Jr. navodi sela Massinacack na desnoj obali rijeke James, oko ušća Mohawk Creeka; Mohemencho, na južnoj obali rijeke James, koje je po istom autoru kasnije poznato kao Monacan Town; Rassawek, blizu mjesta gdje se spajaju James i Rivanna.

## Historija
Domovina plemena Monacan nalazi se u području planina Bear Mountain već nekoliko tisuća godina, a njihovo porijeklo moglo bi biti u dolini rijeke Ohio, gdje su se prema nekim znanstvenicima formirala plemena porodice Siouan, nakon čega je došlo do seoba na zapad i istok. Monacane prvi susreće kapetan John Smith 1607. koji istražuje rijeku James, a već sljedeće godine posjećuje ih kapetan Christopher Newport koji otkriva dva sela. Kao saveznici Manahoaca bili su i neprijatelji konfederacije Powhatan. Većina ih nestaje u ratovima pa ih je do 1699. preostalo svega 100, a hugenoti zauzimaju njihovo selo Mohemencho. Njihovi ostaci po svoj prilici priključuju se Saponima i Tutelima na mjestu Fort Christanna.

## Etnografija
Kultura plemena u savezu Monacana veoma je nalik onoj kod Powhatana, uz tu razliku što njihova sela nisu bila zaštićena palisadama, a pripada jugoistočnom kulturnom području. Monacani su kombinirali agrikulturu sa lovom, [ribolov]om i sakupljanjem. Žene su sakupljale orahe, bobice i drugo bilje i voće, te uzgajali kukuruz, grah i tikve i neke druge kulture. Ženski posao bila je i izrada predmeta za domaćinstvo iz drveta, kostiju, životinjske kože i drugih prirodnih materijala koji su i bili dostupni. Muški posao bio je lov (uključujući bizona, medvjeda), ribolov i rat. Bavili su se i košaraštvom i lončarstvom a glavna trgovačka roba bio je bakar koji su trgovali sa drugim plemenima. Sela Monacana imala su i parne kupelji, saune, koje su se nalazile u posebnim kolibama, a do pare su dolazili polijevanjem vode po vrućem ugljenu. Svoje mrtve Monacani su tisućama godina sahranjivali u svetim moundima posebno građenim za tu svrhu, a izučavao ih je Dr. Jeffrey Hantman s Virginijskog sveučilišta.

## Vanjske veze
* The Monacan Indians of Virginia 
* The Monacan Indians 
* Monacan Indian Tribe
Mosopelea

**Mosopelea** (Ofo, Ofoe, Ofogoula), pleme Indijanaca porodice Siouan čiji je prvi poznati dom bio u vrijeme dolaska Francuza (Marquette) u jugozapadnom Ohaju, a kasnije na donjem toku rijeke Yazoo, gdje su bili poznati kao Ofo ili Ofogoula. Posljednjeg živog pripadnika pronašao je John Reed Swanton 1908. među Tunica Indijancima u Louisiani.

## Ime
Naziv Mosopelea nije razjašnjen i vjerojatno je Algonquian porijekla. Ostali nazivi za njih Ofo ili Ofogoula čije je moguće značenje "*Dog People*," nastao od * 'ofi okla' * (okla=ljudi). Ovaj naziv je vjerojatan jer za njih je već poznato da su od drugih plemena nazivani imenom 'dog people'. Naziv *Chonque* zabilježio je Tonti (1690.), a moguće varijante imena Mosopelea su i *Ouesperie*, *Ossipe* i *Ushpee*.

## Jezik
Jezik mosopelea, ili točnije ofogoula pripada porodici Siouan što je ustanovio Swanton na temelju ispitivanja posljednje preživjele pripadnice plemena Rose Pierrette, što je urodilo izdavanjem riječnika 1912. godine.

## Historija
Mosopelea Indijanci problematični su zbog svoje točne identifikacije sa Ofo Indijancima sa Yazoo rivera. Oni područje jugozapadnog Ohaja napuštaju još prije 1673. godine, i nastanjuju se na području Cumberlanda, gdje su možda potisnuti od Irokeza za vrijeme Dabarskih ratova. Ovdje na Cumberlandu, na Coxeovoj mapi su označeni kao Ouesperie. Kasnije, pred kraj 17. stoljeća nalazimo ih kraće vrijeme među Quapaw Indijancima na srednjem toku rijeke Arkansas u Arkansasu, ali je međutim jedan dio još prije 1686. već stigao među Taensa Indijance. Zašto su Ofoi napustili područje Arkansasa nije poznato. Kada su njihovi novi susjedi Yazoo i Koroa pristupili ustanku Natcheza Ofogoule odbijaju da im se priključe pa odlaze živjeti sa Tunicama, saveznicima i prijateljima Francuza. Nešto prije 1739. žive kod Fort Rosalie gdje ostaju sve do 1758. Kasnije (1784) imaju naselje na zapadnoj obali Mississippija, 8 milja od Point Coupée. Kasnije se o njima više ništa ne čuje. Tek 1908. godine Swanton nalazi posljednju Ofogoulu među Tunica Indijancima blizu Marksvillea u Louisiani, što je omogućilo da se ovo pleme jezično klasificira porodici Siouan. Rosa Pierrette, posljednja pripadnica Ofogoula Indijanaca umrla je 1915. godine.

## Populacija
Brojno stanje Mosopelea iznosila je oko 600 (1700), a 1758. spala je na 100. Od ovih sto koji su živjeli kod utvrde Fort Rosalie koju su Francuzi izgradili 1716. na mjestu današnjeg Natcheza u Mississippiju, preživjelo je 80 koji su se nastanili na rijeci Mississippi 8 milja (13 kilometara) od Point Coupée, među kojima je bilo 12 ratnika.

## Vanjske veze
* Ofo (Ofogoula, Ofoe)
Congaree

**Congaree**, Pleme američkih Indijanaca porodice Siouan (srodno Catawbama) sa rijeke Conagaree u blizini glavnog južnokarolinskog grada Columbia. Congaree se spominju u dokumentima iz 17. stoljeća kao jedno od malenih plemena u regiji Piedmont. Lawson ih 1701. nalazi na rijeci Santee blizu ušća Wateree. Godine 1715. učestvuju u Yamasee-ratu protiv naseljenika, a 1716. preko polovice ih je zarobljeno i prodano u roblje u Zapadne Indije. Ostatak se priključio Catawbama i nestao.

## Jezik
Conagaree jezik pripadao je porodici Siouan, ali nema zapisane nijedne njihove riječi. Adair (1930) navodi da se njihov jezik govori među Catawbama kao jedan od dijalekata.

## Život i običaji
Pleme Congaree je jedno od najmanje 29 plemenskih grupa koja na području Južne Karoline žive tisućama godina. Pleme Congaree živjelo je uz istoimenu rijeku (danas na mjestu nacionalnog parka Congaree National Park), gdje su se u poplavnim nizinama bavili lovom, sakupljanjem i ribolovomm, te uzgajali kukuruz, grah i tikve.

## Populacija
Rana populacija procjenjena im je na 800 (1600.); a 1715 od totalne populacije od 40 duša, 22 su bili muškarci.

## Vanjske veze
* Congaree Indian Tribe History
* Human Interactions