open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Godina šest careva

**Godina šest careva** je naziv za period ustanaka, građanskih ratova i političke nestabilnosti u Rimskom Carstvu godine 238. karakterističan po tome što se u nekoliko mjeseci izmijenjalo čak šest osoba na mjestu cara.

Godina je započela sa Maksiminom Tračaninom na mjestu cara. Maksimin, koji je na vlast došao u vojničkoj pobuni 235. je zbog svog skromnog (a po nekim izvorima i "barbarskog") porijekla bio omražen među pripadnicima rimske aristokracije, a još više zbog nametanja visokih poreza i ničim opravdanih egzekucija pripadnika upravo tog sloja. Protiv Maksimina, koji se nikad nakon dolaska vlasti nije pojavio u Rimu, je početkom marta 238. izbio ustanak u Africi; ustanici su za novog cara proglasili uglednog lokalnog aristokrata Gordijana I, koji je za svog suvladara proglasio sina Gordijana II. Za mjesec dana ustanak je ugušen i oba cara su ubijena. Međutim, u međuvremenu je Senat u Rimu Maksimina proglasio narodnim neprijateljem i za dva nova ko-cara 22. aprila izabrao Pupijena i Balbina.

Maksimin je za to čuo i sa svojim legijama krenuo na Rim, odakle se sa vojskom pokrenuo i Pupijen. Međutim, prije nego što je došlo do sukoba između Maksimina i Pupijena, Maksiminova vojska je zaustavljena od pobunjenog grada Akvileje. Neočekivano duga i teška opsada je izazvala glad, bolest, a na kraju i duboko nezadovoljstvo među Maksiminovim trupama. One su se pobunile, ubile Maksimina i njegovog sina te od Pupijena osigurale pomilovanje u zamjenu za povratak u svoje provincije.

To, međutim, nije dovelo do političke stabilizacije, jer se sada razvilo žestoko suparništvo između Pupijena i Balbina, koji su se stalno svađali i jedan drugog javno optuživali za planiranje svoje likvidacije. Oba cara su odranije bila nepopularna među plebejcima, a još više im je položaj otežao požar koga Balbin nije mogao adekvatno ugasiti i sanirati. Svjesni da im je položaj sve teži, Pupijen i Balbin su pokušali smiriti plebs imenujući 13-godišnjeg Gordijana III, sina ubijenog Gordijana II, za novog suvladara. Ali svađe su se ipak nastavile i 29. jula je intervenirala Pretorijanska garda ubivši obojicu careva. Gordijan III je postao novi car, a njegov djed i otac su proglašeni bogovima.

Dramatični događaji Godine šest careva, iako ne sa tolikim intenzitetom, su se ponavljali sljedećih nekoliko decenija u periodu kasnije poznatom kao Kriza 3. vijeka.

## Povezano
* Godina četiri cara (69)
* Godina pet careva (193)

## Litratura
* *[[Historia Augusta]]*
* Herodijan
* Michael Grant, *The Roman Emperors* (1985).

## Moderna literatura
* Henning Börm: *Die Herrschaft des Kaisers Maximinus Thrax und das Sechskaiserjahr 238. Der Beginn der "Reichskrise"?*, in: *Gymnasium* 115, 2008, 69-86.
Karpi (narod)

**Karpi** (, ) je naziv za narod koji je između 2. i 4. vijeka živio s druge strane donjeg toka Dunava (u današnjoj istočnoj Rumunjskoj i bio poznat po sukobima sa Rimskim Carstvom. Prvi put ih je spominjao Klaudije Ptolomej oko 140. Oko sto godina kasnije, u doba krize 3. vijeka bili su među najupornijim rimskim neprijateljima i vršili su niz razornih upada u rimske teritorije na Balkanu. Situacija se stabilizirala tek iza 270. kada su rimski carevi uspjeli pacificirati Karpe, a dio njih preseliti u rimske teritorije Panonije. Preostali Karpi su se u 4. vijeku najvjerojatnije asimilirali u Gote.

## Vanjske veze

* Niculescu: Archaeological interpretation in Romania
239.

__NOTOC__
Godina **239.** (**[[rimske brojke|CCXXXIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Gordijana i Aviole** (ili, rjeđe, **godina 992. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 239. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Wei Qi Wang (Cao Fang) nasljeđuje Cao Ruija (Wei Ming Di) na carskom prijestolju države Cao Wei. 
* Kineska ekspedicija dolazi na otok Tajvan.
* Origen objavljuje Stari zavjet na pet jezika.

## Rođenja
*

## Smrti
* 22.1. – Cao Rui (Wei Ming Di), car države Wei (r. 205)
* Pan Jun, službenik države Wu
Pan Jun

**Pan Jun** (? -239) bio je službenik kineske države Istočni Wu, jednog od Tri kraljevstva. Bio je poznat po sklonosti da bez straha i ustručavanja saopći svoje mišljenje caru Sun Quanu.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
240-e

**240-e** su bile decenija koja je počela 1. januara 240. i završila 31. decembra 249.

## Događaji i trendovi
* Kriza 3. vijeka u Rimskom Carstvu.
* 249 - Sima Yi postaje de facto vladar kineske države Cao Wei, otvorivši put da njegov klan kasnije postane dinastija Jin.
Qiang (narod)

*'Qiang* () je etnička grupa u Kini, jedna od 56 etničkih grupa koje službeno priznaju vlasti NR Kine. Broje oko 200.000 pripadnika, a pretežno živi u sjeverozapadnom dijelu provincije Sečuan.

## Historija

Izraz "Qiang" se prvi put pojavljuje u *[[Shi Jing]]u* kao referenca vezana uz Tanga od Shanga (1675. pne.-1646. pne.). Izgleda da su u to vrijeme živjeli na području od sjevernog Shaanxija do sjevernog Henana. Bili su spretni u izradi proročkih kostiju i bili bilski Zhouima. Ponekad ih se povezuje sa narodom Rongom. Ekspanzija Qianga je zaustavljena tek usponom države Qin pod Vojvodom Muom. Mnogo vijekova kasnije je vođa Qianga po imenu Yao Chang osnovao kraljevinu Kasniji Qin (384-417) jedno od Šesnaest kraljevstava.

## Reference

## Vanjske veze
* http://ultra.ihp.sinica.edu.tw/~origins/pages/barbarbook4.htm 
* Cimulin Qiang ethnic profile by Asia Harvest 
* ''Los Angeles Times'' article, May 21, 2008
Kralj Midang

**Kralj Midang** (? -240) bio je vođa plemena Qiang u doba Tri kraljevstva. Midang je postao svazenik države Shu Han i naložio svom potčinjenom Ehe Shaogeu da napadne Nan'an, uporište države Cao Wei. Ehe Shaoge je tada zarobljen od Guo Huaija, generala države Cao Wei. Ubrzo potom je i Midang ubijen u sukobu sa trupama Weija.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
Huang Quan

**Huang Quan** se može odnositi na:
* Huang Quan (Tri kraljevstva) (? - 240), kineski general
* Huang Quan (slikar) (903-965), kineski slikar
240.

__NOTOC__
Godina **240.** (**[[rimske brojke|CCXL]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Gordijana i Aviole** (ili, rjeđe, **godina 993. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 240. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Maharaja Sri-Gupta postaje vladar Carstva Gupta.
* Ardašir I, sasanidski kralj Perzije, uništava grad Hatra.
* Rimsko Carstvo je pod dotada nezabilježenim pritiskom sa nekoliko strana. U Africi počinje ustanak, dok u sjeverozapadnoj Germaniji plemena, koja se počinju nazivati Francima, pustoše rimsku granicu na Rajni.
* Propada Kušansko Carstvo.
* Na dvoru kralja Ardašira I, mladi mistik iz Ktesifona po imenu Mani, sebe proglašava prorokom i počinje propovijedati nauk kasnije poznat kao maniheizam, koji će se proširiti Perzijskim Carstvom.

## Rođenja

* Zenobija, kraljica Palmirskog Carstva (u. 274)
* Laktancije, kršćanski pisac (u. 320) (približni datum)
* Spor iz Nikeje, grčki matematičar i astronom (približni datum)

## Smrti
* Huang Quan, general države Shu
* Kralj Midang, kralj plemena Qiang
* Zhou Fang, general države Wu
* Amonije Sakas, neoplatonski filozof (približni datum)
Spor iz Nikeje

**Spor iz Nikeje** (, cca. 240 - cca. 300) bio je grčki matematičar i astronom. U svojim je djelima veliku pažnju posvetio kvadraturi kruga te kritizirao druge matematičare, uključujući Arhimeda.
Zenobija

**Zenobija** (240– cca. 274) bila je sirijska kraljica Palmirskog Carstva poznata po znamenitom ustanku protiv Rimskog Carstva.

Bila je druga supruga Odenata, osnivača države, a kraljicom je postala nakonm Odenatove smrti 267. Do 269. je Zenobija proširila svoju teritoriju, osvojila Egipat, protjerala a potom pogubila rimskog prefekta Tenagina Proba. Vladala je do 274., kada ju je porazio rimski car i zarobio rimski car Aurelijan, te potom odveo kao taokinju u Rim.

Za Zenobiju se govorilo da je nosila zlatne lance na Aurelijanovom trijumfu u Rimu. O njenoj smrti postoji nekoliko verzija - pripisuju se bolesti, samoizgladnjivanju i pogubljenju, ali postoji i verzija prema kojoj je Aurelijan bio njome toliko impresioniran da ju je pustio na slobodu, udijelivši joj vilu u Tiburu (suvremeni Tivoli), gdje je postala važno ime rimske društvene scene.

## U popularnoj kulturi

Zenobiji je 1959. posvećen italijanski filmski spektakl *[[Nel segno di Roma]]* gdje je njen lik tumačila Anita Ekberg.
Palmirsko Carstvo

**Palmirsko Carstvo** je naziv za kratkotrajnu državu na Bliskom Istoku nastalu privremenim raspadom Rimskog Carstva za vrijeme krize 3. vijeka. Ime je dobila po Palmiri, gradu u Siriji gdje je tadašnji rimski guverner Odenat sebe proglasio kraljem, odmetnuvši se 260. od centralne vlasti u Rimu, tada paralizirane stalnim sukobima suparničkih vojničkih careva. U tome je slijedio primjer provincija Hispanije, Galije i Britanije koje su se nešto ranije bile otcijepile kako bi stvorile Galsko Carstvo. Odenat je to mogao učiniti zato jer je raspolagao velikim brojem legija stacioniranih kako bi istočne granice Rimskog Carstva branile od Sasanida. 

Odenat je ubijen 267. a vlast je kao regentica preuzela njegova supruga Zenobija, koja je u sljedećih nekoliko godina postigla značanje uspjehe, proširivši teritorije države iz Sirije na Levant, a potom i na Egipat. Godine 274. je Zenobiju porazio rimski car Aurelijan i srušio njenu državu, pripojivši njene teritorije natrag Rimskom Carstvu.
241.

__NOTOC__
Godina **241.** (**[[rimske brojke|CCXLI]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Gordijana i Pompejana** (ili, rjeđe, **godina 994. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 241. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Šapur I nasljeđuje svog oca Ardašira na čelu Perzije.
* Napušten drevni grad Bagram (u današnjem Afganistanu).
* Šapur I pripaja dijelove nekadašnjeg Kušanskog Carstva.
* zima—Rimski car Gordijan III dolazi u Antiohiju kako bi odatle zajedno sa vojskom pripremio pohod na Perziju.

## Rođenja
* Cao Mao, car države Cao Wei (mogući datum) († 260)

## Smrti
* Ardašir I, prvi vladar sasanidske Perzije
* Zhuge Jin, ministar kineske države Wu (* 174)
* Sun Deng (* 209)
Bagram

**Bagram** je gradiću u Afganistanu koji administrativno pripada provinciji Parwan. Smješten je oko 60 km sjeverno od glavnog frada Kabula. U njegovoj blizini je bio drevni grad izgrađen na raskrižju Ghorbanda i doline Panjshir, kraj današnjeg grada Charikara. Grad Bagram je u neposrednoj blizini zračne baze Bagram, najveće američkih vojnih baza u regiji.

## Izvori

* *Afghanistan: Hidden Treasures from the National Museum, Kabul* (2008). Eds., Friedrik Hiebert and Pierre Cambon. National Geographic, Washington, D.C. .

## Vanjske veze

* Map of Bagram and the surrounding area, Afghanistan Information Management Service (AIMS)
* Human Rights First; Undue Process: An Examination of Detention and Trials of Bagram Detainees in Afghanistan in April 2009 (2009) 
* Human Rights First; Arbitrary Justice: Trial of Guantánamo and Bagram Detainees in Afghanistan (2008)
Maharadža Sri-Gupta

**Sri Gupta** (240–280) je bio rani kralj kralj iz sjeverne Indije koji se smatra začetnikom dinastija Gupta. Vladao je prije osnivanja Gupta Carstva, a vjeruje se da mu je sjedište bilčo u sjevernom ili centralnom Bengal.

Prvi put se spominje od kineskog redovnika I-tsinga 690. koji citira natpis Prabhavati Gupte u kome se "Maharaja Sri-Gupta" spominje kao osnivač Gupta dinastije.

## Reference
Laktancije

**Laktancije** (250.-320.), učitelj Konstantinovog sina Krispa. Pred kraj života obratio se na kršćanstvo, zbog čega je smijenjen s mjesta profesora retorike. Laktancije je postao neumorni kritičar poganstva i jedan od branitelja kršćanske Crkve. Njegovo djelo "O smrti progonitelja Crkve" (De mortibus persecutorum) vjerojatno je nastalo 318. g. i jedno je od važnijih svedočanstava o prvim danima slobode kršćanstva u Rimskom Carstvu. U ovom djelu prvi se put opisuje Konstantinovo viđenje na milvijskom mostu, koje je, prema Laktanciju, dovelo Konstantina do pobjede nad Maksencijem.
Cao Mao

**Cao Mao** (242-260), formalno **Vojvoda od Gaoguixianga**, bio je četvrti car kineske države Cao Wei, jednog pod Tri kraljevstva. Bio je unuk Cao Pija, osnivača države. Na prijestolje je došao 254. nakon što je regent Sima Shi svrgnuo njegovog prethodnika Cao Fanga. Kineski historijski izvori ga opisuju kao neobično inteligentnog vladara, koji je nastojao preuzeti vlast uzurpiranu od klana Sima. Godine 260. je pokušao u dvorskom puču svrgnuti regenta Sima Zhaoa. Puč nije uspio i Cao Mao je ubijen. Sima Zhao je za novog cara imenovao Cao Huana.

## Reference

* Chen Shou. *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*, Poglavlje 4, Biografije tri mlada cara.
Životni stil

**Životni stil** je funkcionalna i estetska integracija života, koja se manifestira u obliku ljudskih odnosa, ponašanju, svijesti i materijalnim okruženju.

Moda se pojavljuje kao prepoznatljiv znak određenog stila ili postavke kao (npr. koju glazbu osoba posebno voli slušati). Odnosi se na stil stanovanja, odjeće, govora, gestikulacije ili boravišta. Životni stil je povezan atributim, koje su različiti. Na taj način može postati životni stil kao dio kulturnog pokreta ili političkog izraza ili prosvjeda. Stil se može temeljiti na životnim radostima i biti ne-politički.

Tipične potkulture su primjerice hippyji, punkeri, rockeri, darkersi ili modovi. Može biti i način života kao dandy i playboy.

Stil života je i važan gospodarski faktor jer utječe na potrošnju. Promjene u načinu života često prate modu i stoga pogoduju gospodarstvu.
Akulturacija

**Akulturacija** je razmena i širenje kultura na većim prostorima između naroda i većih socijalnih grupacija. Preuzimanje kulturnih obrazaca od strane pojedinca ili manjih i većih socijalnih grupacija. Procesi i mehanizmi pomoću kojih ličnost usvaja norme i obrasce ponašanja karakteristične za određenu kulturu. U tom smislu svako je u izvesnoj meri zatočenik kulture u kojoj je rođen.
Medeni mjesec

**Bračno putovanje** ili **medeni mjesec** kako se još naziva je tradicionalno vrijeme kada mladenci putuju sami i slave svoje vjenčanje i veliki životni prijelaz u intimi, romantici i privatnosti. Danas je bračno putovanje povezuje sa egzotičnim mjestima, romantičnim zalascima sunca, intimom, luksuznim hotelima i svime ostalim što vas može razmaziti i učiniti Vaš odmor ljepšim i opuštenijim.

Jedno rano upućivanje na medeni mjesec je u Ponovljenom zakonu 24:5 "Kada je muškarac nedavno oženjen, on ne treba ići na vojne ekspedicije, niti će se bilo koja javna dužnost njemu nametnuti. On će biti oslobođen na jednu godinu za dobro svoje obitelji, i donijeti radost supruzi u braku."

U zapadnoj kulturi, običaj da mladenci idu na odmor zajedno je nastao početkom 19. stoljeća u Velikoj Britaniji, koncept posuđen iz indijskog elita, iz Indijskog potkontinenta. Parovi bi u "svadbenu turneju", ponekad u pratnji prijatelja ili obitelji, krenuli u posjet rodbini koja nije u mogućnosti da prisustvuju vjenčanju. Praksa se uskoro proširila na europski kontinent, a bio je poznat kao voyage ŕ la façon croate (stil putovanja) u Francuskoj od 1820-ih on.

Bračno putovanje u modernom smislu (tj. čisto odmor putovanje koje provodi bračni par) postalo je široko rasprostranjeno u Belle époque, kao jedan od prvih primjera modernog masovnog turizma. Najpopularnija odredišta za bračno putovanje bila je francuska rivijera i Italija, a posebno turistička mjesta i romantični gradovi kao što su Rim, Verona ili Venecija. Tipično bračno putovanje bi počelo u noći nakon vjenčanja. Međutim, u 21. stoljeću, mnogi parovi ne ostavljaju uzvanike i goste već putuju dok jedan do tri dana nakon svečanosti i prijema.

## Reference
Vilfredo Pareto

**Vilfredo Federico Pareto** (rođen *Wilfried Fritz Pareto*; * 15. srpnja 1848. u Parizu, † 19. kolovoza 1923. u Célignyu) bio je talijanski inženjer, ekonomist i sociolog. Smatra se predstavnikom Lausanske škole neoklasične teorije narodnog gospodarstva i slovi kao suosnivač Ekonomije blagostanja.

Paretovo pravilo, Paretova raspodjela i Paretova učinkovitost su nazvane po njemu. 

Nakon toga se okrenuo sociologiji, te je radio na temama ideološke kritike, brze promjene političkog sustava (revolucija), evolucija) i Eliti ciklus.

## Život
Pareto je rođen 1848. u Parizu, kao Wilfried Fritz Pareto. Roditelji su mu bili Marquis Raffaele Pareto, pripadnik genovske trgovačke obitelji. Njegovo ime Wilfried *Fritz* je dobio zbog odnosa prema revoluciji 1848. u Njemačkoj. Paretova obitelj se odselila natrag u sjevernu Italiju 1858.

1870. je Pareto stekao diplomu inžinjera. 1889. godine vjenčao se Ruskinjom Alexandrom Bakunjin.

1893. je imenovan za predsjedatelja ekonomije na sveučilištu u Lausanneu. Tu je postao suosnivač Ekonomije blagostanja. 

Godine 1896. Pareto otkrio je da raspodjela prihoda ne slijedi po Normalnoj raspodjeli, i prepoznao da je uglavnom nakrivljena. Prema njemu je dobila naziv Pareto raspodjela.

Od 1898. Pareto se okrenuo području sociologije. Godine 1901. se preselio u Céligny, Ženevsko jezero. Tamo je umro 19. kolovoza 1923.
Fresa

**Fresa** (što na španjolskom znači jagoda) je termin koji se često koristi u slengu u Meksiku za kulturološki stereotip površnosti mladih ljudi koji u velikom broju dolaze iz obitelji iz višeg ili visokog društva i naobrazbe.

Termin *fresa* je nastao u 60-im godinama 20. stoljeća kako bi se definiralo tinejdžere, tj. adolescente sa konzervativnim mentalitetom koji nisu pili i koji su uživali što potječu iz tradicionalnih obitelji. Tijekom 80-ih godina 20. stoljeća značenje se promijenilo te je postao termin koji opisuje životni stil mladih i bogatih.

## Povezano
* Zlatna mladež
* Dizelaši
Zajdi, zajdi, jasno sonce

**Zajdi, zajdi, jasno sonce** (makedonski: *Зајди, зајди, јасно сонце*) je pjesma pjevača i kompozitora Aleksandra Sarievskog napisana u duhu makedonske narodne muzike. Pjesma je u posljednjih 20 godina postala izuzetno popularna po cijelom Balkanu (a i šire) u izvedbama brojnih pjevača i sastava, tako da mnogi misle da je to izvorna makedonska narodna pjesma.

*Zajdi, zajdi...*, je nešto poput makedonskog bluesa ili fada, vrlo sjetna melodija sa jednostavnim, ali kristalno jasnim i pametnim stihovima, i vjerojatno u tome leži njena popularnost.

## Historija nastanka pjesme

Inspiraciju za stihove pjesme Aleksandar Sarievski pronašao je u knjizi "Nova Pesnopojka" (bugarski: *Нова песнопойка* - Nova pjesmarica) bugarskog etnologa Ljubena Karavelova, objavljene još 1878 u Velikom Trnovu, konkretno u pjesmama "Sbirajte sa, momi, bulki" (bug. *Сбирайте са, моми, булки* - Skupite se djevojke, snahe  koja mu je poslužila za prvu strofu) i "Bulka vrvi iz gora zelena" (bug. *Булка върви из гора зелена* - Snaha ide iz gore zelene) (2. i 3. strofa).

### Tekst pjesme

Sarievski je sam opisao kako je komponirao pjesmu: 

### Kontraverze oko pjesme
Pjesma je 2007 izazvala priličnu buru, kad su brojni makedonski mediji optužili američkog kompozitora Tylera Batesa da je kod udarne teme *Message For The Queen* soundtracka za film **300** (o Bitci kod Termopila) plagirao Sarievskog i njegovu *Zajdi, zajdi...* Bates se branio da se i on inspirirao bugarskim folklorom, te da to nije Sarievski i njegova pjesma *Zajdi, zajdi...*

### Poznati izvođači pjesme
*Zajdi, zajdi...*, izvode brojni izvođači u svojim izvedbama, vjerojatno je danas najpoznatija ona Toše Proeskog, čija se tragična sudbina potpuno povezala s tužnim tekstom pjesme. Poznate su i izvedbe; Harisa Džinovića, Hanke Paldum, Karoline Gočeve, Ljubiše Stojanovića Luisa, Bobana Markovića, Šerifa Konjevića, Cece Ražnatović, Gune Ivanove, Ive Davidove, zagrebačke grupe Ezerki, Radomira Mihajlovića -Točka i brojnih drugih pjevača i instrumentalista.

## Izvori

## Vanjske veze

* Zajdi, Zajdi u izvedbi Toše Proeskog i tekst pjesme sa portala ''pesna.org'' 
* Zajdi, Zajdi u izvedbi autora Aleksandra Sarievskog, sa portala ''YouTube''
* ''Song as originally performed by the late'' Aleksandar Sarievski
* Zajdi, Zajdi u izvedbi Toše Proeskog, video sa portala ''YouTube''
* Zajdi, Zajdi u izvedbi bugarske pjevačice Ive Davidove, sa portala ''YouTube''
Aleksandar Sarievski

**Aleksandar Sarievski** (makedonski: *Александар Сариевски*) (selo Galičnik pored Debra 20. jun 1922 - Skoplje 19. decembar 2002) bio je najpoznatiji pjevač i kompozitor makedonske narodne muzike.

## Biografija
Sarievski je rođen u selu Galičniku pored Debra, srednju školu završio je u Skopju, tu se naučio svirati harmoniku i počeo zanimati za muziku. Odmah nakon Drugog svjetskog rata, već 1946 snimio je za *Radio Skoplje* svoju prvu pjesmu *A bre nevesto oko kalešo*, time je otpočela njegova bogata muzička karijera, koja je trajala gotovo šest decenija.

Sarievski je bio jedan od osnivača poznatog makedonskog profesionalnog folklornog ansambla **Tanec** (osnovan 1949 godine u Skopju), s kojim je surađivao i nastupao tijekom cijele svoje karijere kao njihov gost.
Aleksandar Sarievski bio je vrijedan sakupljač i prvi interpret makedonskih narodnih pjesama, koje su u njegovoj izvedbi postale poznate širom svijeta, poput pjesama; *Jovano, Jovanke*, *More Sokol Pije*, *Aber dojde Donke*, *Uči me majko, karaj me* i brojnih drugih pjesama. Pored toga što je otkrivao bogato glazbeno narodno blago, on je bio i autor brojnih pjesama, pisanih u istoj tradiciji, najpoznatija njegova kompozicija je svakako; *[[Zajdi, zajdi, jasno sonce]]*, koja je ponovno postala popularna 2000-ih u izvedbi Toše Proeskog i brojnih drugih muzičara. Toekom svoje bogate i plodne karijere snimio je oko 400 pjesama.

Aleksandar Sarievski umro je u Skoplju 2002 u dobi od 80 godina .

Neke od najpoznatijih pjesamama u izvedbi Aleksandra Sarievskog:
* *[[Zajdi, zajdi, jasno sonce]]*
* *Kako što e taa čaša*
* *Uči me majko, karaj me*
* *Jovano, Јоvanke*
* *More sokol pije*
* *Dej gidi ludi mladi godini*
* *Aber dojde Donke*
* *Zajko kukurajko*
* *Oj ovčare mlad čobane*
* *Kondisal ajradin paša* i brojne druge.

## Bibliografija
* Kiril Todevski: *Оd Galičnik do legenda-Aleksandar Sarievski*, Direkcijata za kultura i umetnost od Skopje, 2002.

## Reference

## Vanjske veze
* Neke od pjesama Aleksandra Sarievskog sa portala Soros.org 
* Aleksandar Sarievski pjeva Zajdi, zajdi, jasno sonce (YouTube)
Govor mržnje

**Govor mržnje** je govor kojim se napada ili omalovažava određena društvena ili etnička grupa ili pripadnik te grupe http://dictionary.reference.com/browse/hate%20speech. U suštini je govor uperen protiv osobe ili osoba zbog njihove rasne, verske, etničke pripadnosti, seksualne orijentacije, izgleda (visina, težina, boja kože...), pola, godina ili bilo koje osobine koju neko može smatrati nedostatkom http://en.wikipedia.org/wiki/Hate_speech#cite_note-0. Koncept se pojavio u SAD kasnih 70-ih godina XX veka i od tada su u mnogim drugim zemljama, uvedeni zakoni kojima se određuju dodatne kazne za govore motivisane predrasudama ili netrpeljivošću uperenim protiv određenih grupa koje za posledicu imaju podsticanje i podstrekivanje rasne mržnje, agresiju ili zločin, uključujući širenje nacističke propagande.

## Povezano
*Agent provokator
*Argumentum ad hominem
*Astroturfing
*Divide et impera
*Operacija pod lažnom zastavom
*Politička korektnost
*Psihološko ratovanje
*Verbalni delikt
*Zločin iz mržnje

## Napomene
Javni moral

**Javni moral** odnosi se na moralno etičke standarde koji su postignuti u društvu, putem zakona ili policijskog rada ili socijalnog pritiska, te se odnose na javni život, kroz sadržaj masovnih medija te ponašanja na javnim mjestima. U određenom smislu čak i velika tolerantnost očekuje *javna* ograničenja ponašanja (seksualni odnosi su ovdje implicirani). Kao suprotni ekstrem je teokracija koja izjednačava javni moral sa religioznim instrukcijama, dajući obima jednaku zakonsku snagu.

Javni moral često znači regulaciju seksualnih pitanja, uključujući prostituciju i homoseksualnost, ali također i pitanja odjevanja i nagosti, pornografije, prihvatljivosti u socijalnim terminima kohabitacije prije braka, te zaštite djece. Ona je glavno opravdanje cenzure; može voditi do kampanja protiv profanosti, i suprotstavljena slobodi govora. Kockanje je uobičajeno kontrolirano: casino se promatra kao veća opasnost od rasprostranjene lutrije ili sportskih kladionica. Javno opijanje je vrlo neprihvatljivo u nekim društvima, a zakonska kontrola konzumacije alkohola se često opravdava terminima javnog morala, koliko i medicinskim razlozima da se ograniči kriminal vezan uz alkohol. Legalizacija droga, povijesno gledano, unekoliko je slijedio slične rezone. Pobačaj je ponekad tretiran kao aspekt javnog morala, čak i kad je zakonski definiran, reguliran od strane medicinskih profesionalaca, te gotovo kompletno skriven od javnog pogleda. Sindrom stečene imunodeficijencije kao zdravstveno pitanje je povezan s javnim moralom u kompleksnom odnosu.

Pogledi prema javnom moralu mijenjaju se s vremenom. Jedenje na ulici, žene koje puše na javnim mjestima su blagi primjeri ali pokazuju da u običajnosti, 'prihvatljivo' često ide u smjeru tolerantnosti. Nagli pomaci u suprotnom smjeru često su karakterizirani sa moralnom panikom, ili ekvivalentu engleskog Puritanizma koji su srušili kazališta jednu generaciju nakon Shakespeareove smrti.

Može se također primjeniti na *moral javnog života*. Politička korupcija ili izgovaranje laži u javnim izjavama blati ne samo pojedine političare, već cijeli proces političkog života, bilo na lokalnom ili nacionalnom nivou. Gotovo univerzalno ovo se smatra mrljama u reputaciji, iako je u nekim slučajevima siva zona između korupcije i legitimnog skupljanja sredstava za političke kampanje. Iako pitanje da li je privatni život političara pitanje javnog morala upitno, međunarodno gledano postojanje vanbračne veze premijera će u nekim zemljama biti smatrano pitanjem iz sfere javnog interesa, dok će u drugim zemljama biti promatrano kao prilično nebitna činjenica.
Salonin

**Publije Licinije Kornelije Salonin** (rođen 242. godine, umro 260. godine) bio je rimski car 260. godine. Njegovo puno zvanično ime glasi: IMP CAESAR CORNELIUS LICINIUS SALONINUS VALERIANUS PF INVICTUS AUG.

Salonin je rođen oko 242. godine. Njegov otac, Galijen, kasnije je postao car. 258. godine Salonin i njegov brat Valerijan II, imenovani su za cezare od strane svog oca, cara Galijena i poslati u Galiju, kako bi uspostavili očevu vlast tamo. U tom periodu Salonin je živeo u Kelnu. 
260. Galijen je uzvisio Salonina na rang savladara, dodelivši mu titulu avgusta. Ali, uzurpator Postum je ubrzo ubio Salonina.
Man Chong

**Man Chong** (? -242), stilsko ime **Boning** (伯寧), bio je službenik kineske države Cao Wei, jednog od Tri kraljevstva. Karijeru je započeo pod Cao Caom, a bio je jedan od vojskovođa zaslužnih za pobjedu u bitci kod Fanchenga 219. Godine 223. je sudjelovao u neuspješnoj invaziji države Wu, ali je kasnije njegove sugestije pripomogle da se ključna tvrđava Hefei obrani od napada Wua. Pred kraj života je pao u nemilost na dvoru.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva

## Izvori
* Chen Shou. *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*, Poglavlje 26, Biografija Man Chonga.
Sun Hao

**Sun Hao** (242–284), stilsko ime **Yuanzong** (元宗), prvotnim imenom **Sun Pengzu** (孫彭祖) sa stilskim imenom **Yuanzong** (元宗), bio je četvrti i posljednji car kineske države Istočni Wu, jednog od Tri kraljevstva. Bio je unuk osnivača države Sun Quana, odnosno sin bivšeg krunskog princa Sun Hea. Na prijestolje je došao godine 264. nakon smrti svog strica Sun Xiua (cara Jinga), a glavni razlog je bilo nastojanje da carsko prijestolje zauzme punoljetna i koliko-toliko zrela osoba nakon nedavne propasti savezničke države Shu Han. Sun Hao se, međutim, pokazao nesretnim izborom za cara, jer je bio previše rastrošan, okrutan i nesposoban rješavati sve veće ekonomske probleme. Pod njime je Wu toliko oslabio da je godine 279. sjeverna dinastija Jin pokrenula osvajački pohod tokom koga je Wu pokoren. Zarobljeni Sun Hao je doveden na sjever, gdje je nekoliko godina proveo pod formalnom titulom **Markiz od Guiminga** (歸命侯).

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
* Popis kineskih monarha
Sun Shao (Sun Ceov sin)

:*Ne miješati sa [[Sun Shao (Istočni Wu)]].*

**Sun Shao** (孫紹) (200-?) je bio sin Sun Cea, kineskog gospodara rata iz doba kraja dinastije Han. Rođen je neposredno iza očeve smrti. Kada je odrastao, služio je kao general svog strica Sun Quana, osnivača države Istočni Wu, i dobio titulu markiza. U *[[Sanguo Zhi]]* se spominje kako je imao sina po imenu Sun Feng.

## Reference
*
243.

__NOTOC__
Godina **243.** (**[[rimske brojke|CCXLIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Arijana i Papa** (ili, rjeđe, **godina 996. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 243. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Bitka kod Resene: Rimska vojska pod Timesitejem kod Resene u Siriji nanosi poraz Perzijancima, tjerajući kralja Šapura I da bježi preko Eufrata.
* Timesitej se razboli i umire u sumnjivim okolnostima, dok Šapur I nastavlja povlačenje u Perziju, odrekavši se svih ranije osvojenih teritorija.
* Rimski car Gordijan III imenuje Filipa Arabljanina za novog pretorijanskog prefekta i nastavlja sa pohodom na perzijske teritorije u Mezopotamiji.

## Rođenja
* Sun Liang, car kineske države Wu († 260)

## Smrti
* Gu Yong, ministar države Wu (* 168)
* Kan Ze, savjetnik države Wu
* Timesitej, rimski carski savjetnik i pretorijanski prefekt (* 190)
Resena

**Resena** () bio je antički grad, koji je danas poznat kao Ra's al-'Ayn u sjevernoj Siriji. Od 2. do 4. vijeka se nalazio na granici Rimskog i Partskog, kasnije Perzijskog Carstva, te su se oko njega često vodile borbe. Najpoznatija od svih bila je Bitka kod Resene 244. koja je završila rimskom pobjedom.
242.

__NOTOC__
Godina **242.** (**[[rimske brojke|CCXLI]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Grata i Lepida** (ili, rjeđe, **godina 995. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 242. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Perzijski šah Šapur I pokreće preventivni udar na Antiohiju kako bi zaustavio predstojeću ofanzivu rimskih snaga na Perziju. Timesitej, tast i savjetnik cara Gordijana III vodi rimsku vojsku i tuče Perzijance kod Kare i Nisibisa.
* Gordijan III naređuje da se evakuiraju kimerijski gradovi Bospora (Krim), a tamošnju teritoriju preuzimaju Goti.
* Episkop Tit zamjenjuje episkopa Eugenija I kao patrijarh Carigrada.
* Gordijan započinje pohod protiv Šapura I, a koga prati grčki filozof Plotin u nadi da će dobiti saznanja iz prve ruke o perzijskim i indijskim filozofijama.

## Rođenja
* Cao Mao, četvrti car kineske države Cao Wei († 260)
* Salonin, rimski car († 260)
* Sun Hao, posljednji car kineske države Wu († 284)

## Smrti
* Man Chong, savjetnik države Wei
* Sun Shao, general države Wu (* 188)
Bitka kod Resene

**Bitka kod Resene** se odigrala godine 243. između rimske vojske pod pretorijanskim prefektom Timesitejem na jednoj, i perzijske vojske pod kraljem Šapurom I na drugoj strani. Predstavljala je dio pohoda rimskog cara Gordijana III poduzetog sa ciljem da se pod rimsku vlast vrate teritorije koje su njegovi prethodnici izgubili u sukobima sa Šapurovim ocem Ardaširom I. Bitka je završila rimskom pobjedom, te je Šapur prisiljen na povlačenje preko Eufrata. Timesitej se, međutim, ubrzo nakon pobjede razbolio i umro; zamijenio ga je Filip Arabljanin. Pohod je nastavljen, ali su Rimljani početkom sljedeće godine doživjeli poraz u bitci kod Misičea.

## Reference
Kan Ze

**Kan Ze** (? -243) bio je savjetnik kineskog gospodara rata Sun Quana, osnivača države Istočni Wu. Za vrijeme bitke kod Crvenih stijena je od strane Zhou Yua poslan kao izaslanik u logor Cao Caoa kako bi predao lažno pismo o predaji Huang Gaija. Pred bitku kod Xiaotinga je upravo Kan predložio da Lu Xun vodi vojsku Wua.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
Mark Rutte

**Mark Rutte** (14. 2. 1967. – ) je nizozemski političar iz Narodne partije za slobodu i demokratiju (VVD), poznat po tome što od 14. 10. 2010. do 02. 07. 2024 obavio dužnost premijera Nizozemske.

Nakon što je diplomirao istoriju na Univerzitetu u Leidenu, Rutte se priključuje omladinskom ogranku VVD-a, kojim je predsedavao od 1988. do 1991. godine. Od 2002. do 2004. bio je državni sekretar za socijalnu politiku i zapošaljavanje u prvom kabinetu Jana Petera Balkenendea, a 2003. je izabran za člana nizozemskog parlamenta. Zatim je, 2004, postao ministar obrazovanja, kulture i nauke, ali je 27. 6. 2006. da bi se vratio u predstavnički dom i ubrzo postao parlamentarni lider VVD-a.

Na parlamentarnim izborima u Nizozemskoj, održanim 9. 6. 2010, VVD je dobio duplo više glasova nego na prethodnim izborima, što mu je dalo privilegovanu poziciju prilikom formiranja nove Vlade. 14. 10. 2010. je prvi Rutteov kabinet, manjinska Vlada VVD i CDA, sa podrškom Wildersove Partije za slobodu (PVV) u parlamentu.

Krajem aprila 2012. je Wildersova stranka odbila podržati politiku rezova na kojoj inzistira Evropska Unija, te je Rutte podnio formalnu ostavku; kao premijer je vodio tehničku vladu sve do izvanrednih izbora u septembru 2012. godine.

Od kraja 2012. do 2017. godine je vodio svoj drugi kabinet sa VVD i PvdA.

Od 2017. do 2024. godine je vodio još dvije vlade, sastavljene od VVD, D66, CDA, i ChristenUnie.

## Vanjske veze

*  Drs. M. (Mark) Rutte, Parlement & Politiek
*  Mark Rutte , Predstavnički dom Nizozemske
Sun Liang

**Sun Liang** (? -260) bio je car kineske države Istočni Wu, jednog do Tri kraljevstva. Bio je najmlađi sin cara Sun Quana, osnivača države. Sun Quan ga je učinio nasljednikom nakon što su mu dojadili stalni sukobi dvorskih klika vezanih uz njegova dva starija brata - Sun Hea i Sun Baa. Godine 252. je naslijedio oca, ali je bio prisiljen prepustiti stvarnu vlast tiranskom regentu Zhuge Keu. Nakon njegove smrti 253. je vlast preuzeo regent Sun Jun, da bi nakon njegove smrti 255. vlast preuzeo Sun Lin, koji se s vremenom počeo bojati da će car pokušati preuzeti stvarnu vlast. Zbog toga ga je 258. svrgnuo, proglasivši ga duševno bolesnim. Sun Liang je prognan sa dvora, a za novog cara proglašen njegov stariji brat Sun Xiu. On je uspio preuzeti vlast i likvidirati Sun Lina, ali se bojao da bi Sun Liang mogao preuzeti vlast. Zbog toga ga je degradirao na titulu markiza, nakon čega je Sun Liang izvršio samoubistvo.
244.

__NOTOC__
Godina **244.** (**[[rimske brojke|CCXLIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Armenija i Emilijana** (ili, rjeđe, **godina 997. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 244. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* [[Bitka kod Misičea]]: [[Sasanidsko Carstvo|Sasanidki]] kralj [[Šapur I]] u blizini današnje [[Fallujah|Faludže]] ([[Irak]]) poduzima kontranapad i nanosi poraz [[rimska vojska|rimskoj vojsci]] tjerajući je da se povlači uz obalu [[Eufrat]]a. 
* [[11.2.]]—U gradu Zaitha u [[Mezopotamija|Mezopotamiji]] rimskog cara [[Gordijan III|Gordijana]] ubijaju [[pobuna|pobunjeni]] vojnici. Kasnije je u [[Karkemiš]]u podignut humak u znak sjećanja na taj događaj. 
* Pretorijanski prefekt [[Filip Arabljanin]] sebe proglašava novim rimskim carem i započinje mirovne pregovore sa Šapurom I. Perzijski šah pristaje na mir nakon što je Filip pristao na ponižavajuće uvjete koji uključuju predaju dijelova Sirije, perzijsku okupaciju [[Armenija|Armenije]] i plaćanje odštete od 500.000 zlatnika.
* Filip Arabljanin u rodnoj Siriji podiže grad [[Shahba]]. 
* [[Guanqiu Jian]], general kineske države [[Cao Wei]], napada korejsku državu [[Goguryeo]], te pustoši njen glavni grad.
* Grčki [[filozof]] [[Plotinus|Plotin]], koji je preživio pohod Gordijana III i njegovo ubistvo, vraća se u [[Antiohija|Antiohiju]] a potom dolazi u [[Drevni Rim|Rim]] gdje će osnovati [[Neoplatonizam|neoplatonsku]] školu i privući mislioce poput [[Porfirije (filozof)|Porfirija]], [[Učenici Plotina|Kastricija Firma]] i [[Učenici Plotina|Eustohija iz Aleksandrije]].
* [[Rimski Senat]] priznaje Filipa Arabljanina za novog [[rimski car|rimskog cara]] a njegovom bratu [[Gaius Julius Priscus|Prisku]] daje vrhovnu vlast (*rector Orientis*) nad istočnim provincijama. 
* Filip, koji je dobio titulu *Augustus*, svom 6-godišnjem sinu [[Filip II (rimski car)|Filipu]] daje titulu *Cezar* učinivši ga svojim nasljednikom.
* Udjel [[srebro|srebra]] u rimskom [[denarius|denaru]] pod carem Filipom pada na 0,5 posto, daleko manje od 28 posto, koliko je iznosio pod Gordijanom III.
* 244–[[245]] – U sirijskom gradu [[Dura-Europos]] sagrađena Kuća-sinagoga. Njena rekonstrukcija je danas izložena u [[Nacionalni muzej Damaska|Nacionalnom muzeju Damaska]].
* 244–[[249]] – Izrađena statua Filipa Arabljanina, koja se danas čuva u [[Musei Vaticani|Vatikanskim muzejima]] u krilu *Braccio Nuovo''.

## Rođenja
* 22.12. – Gaj Aurelije Valerije Dioklecijan, rimski car
* Aleksandar Carigradski, episkop Konstantinopolja (mogući datum)

## Smrti
* 11.2.—Gordijan III, rimski car (* 225)
* Mučenica Helikonida od Soluna
* Cao Xun (* 230)
* Zhang Cheng, general države Wu (r. 178)
Nacionalni muzej Damaska

**Nacionalni muzej Damaska** () je veliki muzej u središtu Damaska, glavnog grada Siriji. Najpopularniji od svih eksponata je replika sinagoge u Dura-Europosu, sagrađene u 2. vijeku.

## Galerija

Datoteka:Damascus Museum stone couple.jpg
Datoteka:Damascus Museum couple.jpg
Datoteka:Damascus Museum lion.jpg


## Povezano
* Muzej Deir ez-Zor
* Nacionalni muzej Alepa

## Reference
Sun Shao (Istočni Wu)

**Sun Shao**, rođen kao **Yu Shao** (188–241), stilsko ime **Gongli** (公禮), bio je general kineske države Istočni Wu, jednog od Tri kraljevstva. Vjeruje se da je ime "Sun" dobio zahvaljujući svom stricu po imenu Sun He, koji je bio bliski prijatelj Sun Jiana, praosnivača klana koji će vladati državom Wu. Služio je u borbama protiv države Cao Wei s promjenljivim uspjehom. Njegova tri sina su također bili generali.

## Reference

## Vanjske veze
* Portrayal in ''Romance of the Three Kingdoms''
Geert Wilders

**Geert Wilders** (Venlo, 6. 9. 1963) je nizozemski političar, osnivač i lider Partije za slobodu (PVV). Wilders je najpoznatiji po svojoj kritici islama, koju mnogi vide kao islamofobiju, posebno u svom filmu "Fitna" (2008). On kaže da se njegova politika zasniva na "judeo-hrišćanskim vrednostima", te da se protivi "islamizaciji Nizozemske." Wilders se zalaže za oporezivanje žena koje nose burke, zabranu muslimanske imigracije, kao i građenja novih džamija. Suđenje Wildersu zbog "iniciranja mržnje i diskriminacije" počelo je u oktobru/listopadu 2010. godine, nakon što je 3 godine ranije, u avgustu/kolovozu 2007, pozvao na zabranu Kurana, upoređujući ga sa Mein Kampfom. Bio mu je zabranjen ulazak na teritoriju Ujedinjenog Kraljevsva Velike Britanije i Severne Irske od 12. 2. do 13. 10.2009.

## Vanjske veze

* Weblog Geertwilders 
* Partij voor de Vrijheid 
* Biography and writings of Geert Wilders  at The Hudson Institute
* Collected news and coverage at *[[The New York Times]]*
* Writings about Geert Wilders at The Legal Project
* 
* 'Who is Geert Wilders?'  Discussion on Press TV, 18 February 2010
* Free Speech Summit  at The Florida Security Council, May 2009
Plotinovi učenici

Plotin (204/05 - 270) je bio grčki filozof poznat kao osnivač neoplatonističke škole, pravca koji je imao izuzetan uticaj na kasnoantički svijet. Nastanak škole, koja je bila inspirirana idejama njegovog učitelja Amonija Sakasa, se vezuje uz Plotinov dolazak u Rim sredinom 240-ih nakon povratka iz katastrofalne vojne ekspedicije rimskog cara Gordijana III na Perziju. Među njegovim učenicima su imenom poznate sljedeće osobe:

* Porfirije, koji je napisao predgovor Plotinovim *[[Eneade|Eneadama]]*, kao i biografiju Plotina i njegovih učenika;
* Amelije, koji je Porfirija preobratio na neoplatonizam, ali čiji nijedan rad nije očuvan;
* Kastricije Firm (*Castritius Firmus*), opisan kao ljubitelj "profinjenih stvari" i najbolji prijatelj Porfirija i Amelija;
* Eustohije iz Aleksandrije, ljekar
* Marcel Orontije i Sabilin, rimski senatori
* Paulin, ljekar iz Skitopolisa, poznat po rastresenosti
* Rogacijan, rimski senator koji se odrekao svih titula i bogastva da bi se posvetio filozofiji
* Serapion, orator koji se nikada nije riješio svoje pohlepe i za život zarađivao lihvarenjem
* Zet, Arap koji je oženio kćer Amonijevog prijatelja Teodozija
* Zotik, pjesnik i kritičar koji je proučavao Platonove tekstove, i kome je pred smrt oslabio vid.
Šahba

**Šahba** (*Shahba*, ), u kasnoj antici poznat kao **Filipopolis** (*Philippopolis*), je grad na jugu Sirije, smješten 87&nbsp;km južno od Damaska u oblasti Jabal el Druze u guberniji As-Suwayda. 

U rimsko doba je bila dio provincije Arabia Petraea. U tom mjestu se rodio car Filip Arabljanin. Nakon dolaska na vlast 244. je uložio velike napore da bi učinio dostojnim jednog cara, odnosno pokušao od njega načiniti svojevrsnu kopiju Rima. Grad nikada nije bio dovršen, s obzirom da su radovi prekinuti nakon Filipove smrti 249. Međutim, malen broj stanovnika kroz ostatak historije je pomogao da se dotle sagrađene građevine očuvaju i daju vrijedan uvid u rimsku arhitekturu 3. vijeka.

## Notes
Faludža

**Faludža** () je grad u iračkoj provinciji Al Anbar, lociran oko 70&nbsp;km zapadno od Bagdada, na reci Eufrat. Naseljen je od samih početaka istorije, a imao je važnu ulogu u istoriji judaizma. Široj je javnosti poznat po događajima iz doba rata u Iraku - zasedi pobunjenika u martu 2004. u kojoj su ubijena četiri pripadnika američke privatne vojne kompanije, a koja je izazvala dve velike američke ofanzive sa ciljem uspostavljanja kontrole.

## Povezano
* Bitka kod Misičea
* Operacija Fantomski bes
Bitka kod Misihea

**Bitka kod Misihea** (*Misiche*, *Mesiche* ili *Massice*) se odigrala u Mezopotamiji na početku 244. godine između rimske vojske na čelu sa carem Gordijanom III na jednoj, i perzijske vojske na čelu sa kraljem Šapurom I. Velika rimska vojska pod Gordijanom je napala Perziju 243. kako bi povratila teritorije izgubljene za vrijeme Gordijanovih prethodnika. Na samom početku pohoda su Rimljani potukli Perzijance kod Resene i natjerali Perzijance na povlačenje u Mezopotamiju. Međutim, pobjednički vojskovođa Timesitej se razbolio i umro, a car Gordijan mu nije bio dostojna zamjena.

Bitka se odigrala u blizini današnje Faludže. Perzijanci su u njoj odnijeli pobjedu. Perzijski izvori navode da je tada poginuo i sam Gordijan. Rimski izvori, pak, sugeriraju da je Gordijan umro nešto kasnije, odnosno u pobuni svojih razočaranih vojnika. U svakom slučaju, novi car Filip Arabljanin je započeo pregovore sa Šapurom i pristao na ponižavajuće uvjete, odrekavši se velikog dijela teritorije i isplativši veliku odštetu.

## Izvori
* Rostovtzeff, Michael I. "''Res Gestae Divi Saporis'' and Dura." *Berytus* 8:1 (1943): 17&ndash;60.
* Potter, David S. *The Roman Empire at Bay AD 180&ndash;395*. New York: Routledge, 2004. 
* Farrokh, Kaveh. *Sassanian Elite Cavalry AD 224&ndash;642*. Osprey, 2005.
Guanqiu Jian

**Guanqiu Jian** (? - 255), stilsko ime **Zhonggong** (仲恭), bio je vojskovođa kineske države Cao Wei, jednog od Tri kraljevstva. Bio je favorit cara Cao Ruija. Godine 237. mu je povjeren pohod protiv Gongusn Yuan u Liaodongu, ali je od njega morao odustati zbog monsunskih poplava, pa je sljedeće godine istu misiju uspješno dovršio Sima Yi. Guanquiu Jian se za svoj neuspjeh iskupio za vrijeme Goguryeo-Wei ratova 244-45 kada je u dva pohoda porazio Dongcheona, kralja korejske države Goguryeo, opljačkao njegovu prijestolnicu te sa svojim trupama izbio na istočnu obalu Korejskog poluotoka. Svoje je dostignuće obilježio stelom koja je iskopana 1905. Godine 255. Guanqiu Jian je zajedno sa Wen Qinom digao pobunu protiv regenta Sima Shija. Ona je ugušena i Guanqiu Jian je pogubljen. 

## Izvori
* Chen Shou. *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*, Poglavlje 28, Biografija Guanqiu Jiana.
* Wu Jinhua. *Sanguo Zhi Jiaoyi Xuli* (三國志斠議續例), *Wenshi* (文史). 2001.
245.

__NOTOC__
Godina **245.** (**[[rimske brojke|CCXLV]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Filipa i Ticijana** (ili, rjeđe, **godina 998. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 245. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Rimski car Filip Arabljanin povjerava Trajanu Deciju komandu nad trupama na Dunavu.
* Vijetnamska ratnica po imenu Trieu Thi Trinh započinje ustanak protiv kineske vlasti.
* U Britaniji se veliki dijelovi današnjeg Lincolnshirea zbog poplave nalaze pod vodom.

## Rođenja
* Dioklo, kasniji rimski car Dioklecijan
* Zhuge Shang, unuk kineskog državnika Zhuge Lianga († 263)

## Smrti
* Jiang Wan, prvi nasljednik Zhuge Lianga
* Lu Xun, general kineske države Wu (* 183)
* Carica Wu, supruga Liu Beija
* Amonije Sakas, grčki filozof (mogući datum)

## Reference
Jiang Wan

**Jiang Wan** (? -246), stilsko ime **Gongyan** (公琰) bio je službenik kineske države Shu Han, jednog od Tri kraljevstva. Bio je pomoćnik regenta Zhuge Lianga te sa vremenom dobio zadatak vođenja poslova u prijestolnici, dok je Zhuge vodio Sjeverne ekspedicije. Zhuge je visoko cijenio njegove sposobnosti, te ga je 234. odredio za svog nasljednika. Jiang Wan se kao regent iskazao skromnošću i toleriranjem kritike na svoj račun, ne ustručavajući se priznati da je inferioran svom slavnom prethodniku. Odustao je od agresivne politike prema Cao Weiju i 241. povukao trupe iz strateški važnog grada Hanzhonga.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
246.

__NOTOC__
Godina **246.** (**[[rimske brojke|CCXLVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Presensa i Albina** (ili, rjeđe, **godina 999. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 246. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Rimski car Filip Arabljanin vodi pohode na Germane duž obala Dunava.
* Korejsko kraljevstvo Baekje pod kraljem Goijem napada kinesku kapetaniju Daifang.
* Održani prvi od dva Arabijska koncila (prema Rimokatoličkoj crkvi).

## Rođenja
* Cao Huan, posljednji car kineske države Cao Wei (mogući datum) (u. 303)

## Smrti
* Dong Yun, ministar kineske države Shu
Goi od Baekjea

**Goi od Baekjea** (? - 286, vl. 234–286) bio je 8. po redu kralj države Baekje, jednog od Tri kraljevstva Koreje. Bio je drugi sin kralja Gaerua i mlađi brat kralja Chogoa. Nakon smrti kralja Gusua prijestolje je pripalo njegov sinu Sabanu, ali se taj kralj pokazao previše mladim, te je prijestolje preuzeo Goi.

Goi je, prema korejskim kronikama, godine 260. uveo niz reformi kojima je centralizirana državna uprava i slomljena moć regionalnih klanova, a godine 262. su uvedene oštre mjere protiv podmićivanja. Pod njegovim vodstvom je Baekje nastavila širiti vlast nad dolinom rijeke Han, napala državu Silla, a 246. i kinesku kapetaniju Daifang kada je ubijen kineski guverner. 

## Literatura
* The Academy of Korean Studies
* Best, J.W. (2002). "Buddhism and polity in sixth-century Paekche". *Korean Studies* 26(2), 165&ndash;218.
Arabijski sabori

**Arabijski sabori** su bila dva sabora (koncila) rane kršćanske crkve održani u gradu Bostra u Arabiji sredinom 3. vijeka. Prvi je održan godine 246. a drugi 247. Oba su se izjasnila protiv Berila, lokalnog biskupa koji je vjerovao da duša nestaje u zajedno sa tijelom u trenutku smrti, ali da se jednog dana diže iz mrtvih zajedno sa tijeloim. Origen, koji je sudjelovao na oba sabora, učesnike je uvjerio da je takvo vjerovanje hereza.

## Reference
* Catholic Encyclopedia: Councils of Arabia