open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uršulinke

**Uršulinke** (latinski: *Ordo Sanctae Ursulae*, akronim **OSU**) je rimokatolički ženski crkveni red, kojeg je 25. novembra 1535. osnovala Angela Merici  u Bresci u Milanskom Vojvodstvu (današnja Italija). 
Primarna zadaća *Uršulinki* je obrazovanje djevojčica i briga o bolesnima i nemoćnima.

Zaštitnica reda je Sveta Ursula (Uršula).

## Historija reda
*Uršulinke* je osnovala Angela Merici (1474.-1540), ona je u rodnom Desenzanu počela učiti vjeronauk dječake i djevojčice, nakon toga je 1516. pozvana da sličnu aktivnost organizira u Bresci.

Nakon hodočašća u Rim i Svetu Zemlju, 25. novembra 1535., u crkvi *sv. Afra* u Bresci, Angela Merici je zajedno sa dvadeset osam kolegica, osnovala **Kompaniju svete Uršule**  i odlučila posvetiti ostatak svog života služeći Bogu, tako što će podučavati i obrazovati djevojke. Ispočetka članice njene kompanije nisu živjele kao redovnice u klasičnom smislu po samostan]]ima, već su živjele među bogatijim porodicama kao duhovne učiteljice. Uršulinke su nastale kao red na valu protureformacije, kad se osjetila potreba za drukčijim pristupom, tako da je njihova osnivačica Angela Merici spojila dotad nezamislive stvari - strogoću samostanske klauzure i svjetovni rad (u kojoj je klauzura nemoguća). To se nije ostvarilo u jednom mahu, već postupno.

Rad *Uršulinki* prvi je odobrio biskup Bresce - 1536, a zatim je papa Pavao III. svojom bulom Regimini Universalis Ecclesiae od 9. juna 1544.
Red se brzo širio, već 1566, milanski nadbiskup - *Carlo Borromeo* pozvao je *Uršulinke* da dođu u Milano. Slijedeći njegov primjer, i mnogi dugi biskupi pozivaju *Uršulinke* da osnuju svoje samostane ili škole u njihovim biskupijama.

Tako su u to vrijeme postojale tri vrste *Uršulinki*; laikinje, redovnice pod klauzurom i redovnice bez klauzure.

Papa Klement VIII. je osnivačicu reda Angelu Merici - 1768 proglasio blaženom, a papa Pio VII. - sveticom 24. maja 1807.

*Uršulinke* su bile prve katoličke redovnice koje su otišle u misiju u Novi svijet, -1639. u kanadski Quebec je otišla Marie Guyart sa dvije uršulinske redovnice i jednim isusovcem. Prvo su naučile indijanski jezik -algonquian, a zatim poučavale djevojčice.

Francuske *Uršulinke* su se već 1727., iskrcale u New Orleansu (koji je tada pripadao Francuskoj) i osnovale školu koja djeluje do danas.

Na vrhuncu svog postojanja u 18. vijeku, uršulinke su imale oko 20 kongregacija, sa 350 samostana i oko 15,000 do 20,000 redovnica

Za vrijeme francuske revolucije 1789. je stradalo dosta uršulinskih samostan]]a u Francuskoj (i po Italiji).

### Uršulinke u južnoslavenskim zemljama
Na početku 18. vijeka se pojavljuju prve uršulinke po južnoslavenskim zemljama, prvo u Ljubljani - 1702. a zatim u Varaždinu 1703. u koji su došle iz Bratislave. Uz pomoć donacije carice Marije Terezije osnovale su samostan i prvu žensku školu u Hrvatskoj.

## Literatura

* Marija Assumpta Svalina i Ana Klaudija Đuran: Hrvatske uršulinke, Provincilijat Hrvatskih Uršulinki, Varaždin, 1979.

## Napomene

## Vanjske veze
* Ursulines of the Roman Union: Službene stranice Uršulinskog reda
NGC 225

**NGC 225** je otvoreni skup u zviježđu Kasiopeje.

Nalazi se u središnjem dijelu zviježđa.

## Astronomska promatranja
U dvogledu je uočljiv kao svijetla mrlja, dok se u teleskopu može jasno razaznato desetak zvijezda u skupu nepravilna oblika.

## Reference
Antropocentrizam

**Antropocentrizam** ( grčki: άνθρωπος: antropos - čovjek , ljudsko biće + κέντρον: kentron - centar ) je naziv ideologiju, odnosno općeniti stav da je čovjek superioran prirodi ili njen najvažniji i najvrijedniji dio. Antropocentristi vjeruju da je čovjek nije ravnopravan drugim stvorenjima, nego da ima pravo upravljati nad florom, faunom i općenito Zemljom. Antropocentrizam se kao stav osobito razvio među abrahamskim religijama, pa tako Stari zavjet opisuje kako je Jahve stvorio čovjeka da bude gospodar svim drugim bićima.

Koncept antropocentrizma je došao pod žestoku kritiku od ekologa, pogotovo poklonika duboke ekologije koji ga smatraju "sebičnim". 

Antropocentrizam u u svom užem, i rjeđem, značenju označava stav kakav se pojavljuje u djelima science fictiona koji špekuliraju o susretu čovječanstva sa vanzemaljskim stvorenjima i civilizacijama i pretpostavlja da će se u tim slučajevima čovječanstvo pokazati tehnički, moralni ili na neki drugi način superiornim.

## Povezano
* Ljudski ekcepcionalizam
* Specizam
* Transhumanizam
* Prava životinja
Sekularizacija

**Sekularizacija** ili, rjeđe, **posvjetovljenje**, u najširem smislu označava proces kojim neki objekt, institucija, područje ili društvo u cjelini gubi eksplicitno religijska, odnosno na taj način stiče svjetovna (sekularna) obilježja. U užem smislu se pod time podrazumijeva nastojanje da se u praksi ostvari ideal odvajanja crkve od države, odnosno stvori sekularna država.

## Povezano
* Sekularizam
Sky plc

**Sky plc** je kompanija za satelitsku televiziju sa sjedištem u Londonu koja djeluje na području Ujedinjenog Kraljevstva i Republike Irske.

Nastala je godine 1990. spajanjem kompanija Sky Television i British Satellite Broadcasting. Danas predstavlja najveću kompaniju pretplatničke televizije u Ujedinjenom Kraljevstvu sa preko 10 miliona pretplatnika.

BSkyB ima akcije kojima se trguje na londonskoj burzi i predstavlja konstitutivni dio indeksa FTSE 100. 39,1 posto udjela komapnije kontrolira međunarodna kompanija News Corporation.

## Izvori
555.

__NOTOC__
Godina **555.** (**[[rimske brojke|DLV]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 555. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Veliki zemljotres razara grad Latakija.
* Nakon smrti cara Yuana prijestolje južne kineske dinastije Liang nasljeđuje Xiao Yuanming, a ubrzo nakon njega car Jing.
* Nastojeći iskoristiti dinastijske sukobe unutar južne dinastije Liang, sjeverna kineska država Sjeverni Zhou u nedavno osvojenom Jianglingu postavlja njenog člana, Xiao Chaa kao njenog legitimnog vladara, što označava početak klijentskog režima poznatog kao Zapadna dinastija Liang.
* Franački kralj Klotar I poduzima pohod protiv Saksonaca i Tiringa na istoka te svojoj državi pripaja teritorije današnje Bavarske gdje za svog guvernera postavlja Garibalda, rodonačelnika dinastije Agilofinga. 
* novembar - decembar - Nakon smrti kralja Teudebalda od Austrazije, njegove teritorije sebi pripaja stric Klotar I te započinje ljubavnu vezu sa njegovom udovicom Waldradom; nakon pritužbi biskupa koji ga optužuju za incest, Waldradu daje kao suprugu vojvodi Garibaldu od Bavarske.
* Taliesin postaje dvorski bard kralja Brochfaela u Powysu (približni datum).
* Bizantski historičar Jordan piše nekoliko knjiga, među kojima i *De origine actibusque Getarum* (*[[Porijeklo i djela Gota]]*) (približni datum).


## Rođenja

## Smrti
* Papa Vigilije
* Teodebald, kralj Austrazije
* Wang Sengbian, kineski vojskovođa
* Car Yuan od Lianga
* Gubaz II od Lazike
* Mihr-Mihroe, perzijski vojskovođa

## Reference
Vinko Balta Jelić

**Vinko Balta Jelić** hrvatski je političar, zastupnik HSP-a. Rođen je 1. septembra 1959. u Rami u selu Jaklići. Predsjednik je Županijske organizacije Hrvatskog bloka Bjelovarsko-bilogorske županije.
Catigern

**Caderyn Fendigaid**, također poznat i kao **Catigern** (fl. sredina 5. vijeka?) bio je polulegendarni britski vladar koji se po predaji smatra drugim sinom kralja Vortigerna, odnosno osnivačem velške Kraljevine Powys. Prema predaji ga kao kralja oko 429. posvetio Sveti German od Auxerrea za vrijeme svoje misije u Britaniji. Oko godine 447. se protiv njegovog oca pobunio mlađi brat Vortimer; u sukobu koji je nastao, Caderyn je bio na strani oca, te je u bitci poginuo. Naslijedio ga je Cadell Ddyrnllwg.

Pojavljuje se kao jedan od likova u *[[Vortigern and Rowena]]*, zloglasnoj historijskoj drami Williama Henryja Irelanda iz 1796. koja se originalno nastojala predstaviti kao izgubljeno djelo Williama Shakespearea.

Kit's Coty House, odnosno ostaci drevne grobnice kraj Aylesforda, su se po lokalnoj predaji smatrali njegovim grobom, iako su je kasniji arheolozi smjestili u doba neolita.

## Reference
Cadell Ddyrnllwg

**Cadell ap Cadeyrn** (430 - ?), također poznat i kao **Katul** (*Catullus*) ili **Cadell Ddyrnllwg** je bio vladar starog velškog kraljevstva Powys. Bio je sin kralja Catigerna, a nakon što mu je otac 447. poginuo u borbi protiv brata Vortimera, kraljevstvom je zavladao kaos. To su iskoristili pljačkaši iz Irske koji su napali Powys, zarobili Cadella i učinili ga slugom Benlija, jednog od irskih velmoža koji je zavladao njegovom zemljom.

Prema predaji je oko godine 450. u Britaniju u svoju drugu misiju došao Sveti German od Auxerrea kako bi pokrštavao nevjernike. Kada se Benli odbio pokrstiti, German ga je sa svojim kršćanskim sljedbenicima opsjeo u prijestolnici Powysa. German, koji je poznavao njegovog oca, je upozorio Cadella da napusti grad, što je on i učinio zajedno sa svim kršćanima. Sljedeće noći je munja udarila u grad te izazvala požar u kome su svi pogani, uključujući Benlija, izgorjeli. Cadell je tako mogao konačno preuzeti svoje prijestolje. 

Oženio se za Gwelfyll, kćer kralja Brychana od Brychenionoga, sa kojom je imao sina, budućeg kralja Cyngena Glodrydda. Nakon smrti ga je naslijedio brat Rhyddfedd Frych.
Rhyddfedd Frych

**Rhyddfedd Frych** (435? -?), ponekad poznat i kao **Rhyddfedd ap Categern** je, prema srednjovjekovnim rodoslovima, bio vladar stare velške države Powys pred kraj 5. vijeka. Nije poznat točan datum njegovog rođenja, niti datumi vladavine ili smrti. Zbog imena oca "Categern" dio historičara vjeruje da je bio sin kralja Cadeyern Fendigaida, odnosno brat Cadell Ddyrnllwga, kojega je naslijedio na prijestolju.S obzirom da je njega samog naslijedio Cadellov sin Cyngen Glodrydd, vjerojatno je na prijestolju bio tek kao regent, odnosno prepustio ga Cyngen Glodryddu nakon sticanja punoljetnosti.
Kraljevina Powys

**Kraljevina Powys** je bila jedno od malih kraljevstava u današnjem Walesu - država nasljednica ostataka rimske Britanije - nastalo u Mračnom dobu, odnosno ranom srednjem vijeku. Nalazila se na teritorijama koje su otprilike odgovarale području drevnih britskih plemena Ordovika i Kornovijaca, a sadržavala je i teritorij današnje oblasti West Midlands u Engleskoj. Vjeruje se da joj je na početku sjedište bio Virconium Cornoviorum (današnji Wroexster), četvrti po veličini grad rimske Britanije; područje se, zahvaljujući plodnom tlu dolina Severna i Terna, kasnije nazivalo "rajem Powys" u velškoj književnosti. Od 6. vijeka se Powys morao boriti protiv prodora Anglosaksonaca sa istoka, čijim je državama do kraja 8. vijeka morala prepustiti svoja istočna područja; periodi suparništva sa sjevernom velškom kraljevstvom Gwynedd su se, pak, izmjenjivali s periodima političkog jedinstva. Godine 1160. je, pak, Kraljevina Powys podijeljena na dvije države - Powys Wenwynwyn i Powys Fadog.

## Vladari Powysa

**Kuća Gwerthrynion**
* Gwrtheyrn (Veliki kralj Vortigern)
* Cadeyern Fendigaid cca.430–447 navodno najstariji sin Gwrtheyrna, blagoslovio ga German od Auxerrea
* Cadell Ddyrnllwg cca. 447–460
* Rhyddfedd Frych cca. 480
* Cyngen Glodrydd cca. 500
* Pasgen ap Cyngen cca. 530
* Morgan ap Pasgen cca. 540
* Brochwel Ysgithrog cca. 550
* Cynan Garwyn (?–610)
* Selyf ap Cynan (610–613)
* Manwgan ap Selyf (613)
* Eiludd Powys (613–?)
* Beli ap Eiludd vers 655
* Gwylog ap Beli (695 –725)
* Elisedd ap Gwylog (725–755?)
* Brochfael ap Elisedd (755?–773)
* Cadell ap Elisedd (773–808)
* Cyngen ap Cadell (808–854), prijestolje uzurpirala država Gwynedd i protjerala ga u Rim

**Kuća Manaw**
* Rhodri Mawr (854–878) od Gwynedda, naslijediuo prijestolje preko majke
* Merfyn ap Rhodri (878–900)
* Llywelyn ap Merfyn (900–942) 
* Hywel Dda (942–950) uzurpirano preko loze Aberffraw
* Owain ap Hywel (950–986) vladao preko dinastijskog ogranka Kuće Dinefwr, uspostavivši vladarsku dinastiju Mathrafal
* Maredudd ap Owain (986–999)
* Llywelyn ap Seisyll (999–1023), sin Anghered i njenog prvog supruga. Anghered je kćer Maredudd ab Owaina
* Rhydderch ap Iestyn (1023–1033)
* Iago ap Idwal (1033–1039)
* Gruffydd ap Llywelyn (1039–1063)

**Kneževi Powysa iz Kuće Mathrafal**
* Bleddyn ap Cynfyn (1063–1075)
* Iorwerth ap Bleddyn 1075–1103 (dio)
* Cadwgan ap Bleddyn (1075–1111 (dio)
* Owain ap Cadwgan (1111–1116 (dio)
* Maredudd ap Bleddyn (1116–1132)
* Madog ap Maredudd (1132–1160)

## Izvori
* Davies, John (1990). History of Wales, Penguin Books.
* Hen, Llywarch (attribution) (c.9th century). Canu Heledd. 
* Morris, John (1973). The Age of Arthur. Weidenfeld & Nicolson.
* Remfry, P.M., (2003) *A Political Chronology of Wales 1066 to 1282* ()
Pasgen ap Cyngen

**Pasgen ap Cyngen** je bio kralj stare velške države Powys, koji je živio i vladao u prvoj polovici 6. vijeka. Bio je sin prethodnog kralja Cyngena Glodrydda. O njegovom životu se ne zna mnogo, uključujući datume rođenja, vladavine i smrti. S druge strane, dio historičara vjeruje da je za vrijeme Pasgena Kraljevina Powys bila na vrhuncu svoje teritorijalne ekspanzije, odnosno uz današnji istočni Wales i zapadni Midlands imala pod svojom vlašću i hegemonijom i područje današnjeg Devona, Cornwalla i Hen Ogledda (sjeverna Engleska i južna Škotska). Naslijedio ga je sin Morgan ap Pasgen.

## Reference
Morgan ap Pasgen

**Morgan ap Pasgen** je bio vladar drevne velške države Powys, koji je vladao u prvoj polovici, odnosno sredini 6. vijeka. Bio je sin i nasljednik kralja Pasgen ap Cyngena. O njegovom životu i vladavini nema skoro nikakvih značajnijih podataka, iako dio historičara vjeruje da je Powys u njegovo doba imao određenu hegemoniju ili vlast nad područjem Devona, Cornwalla i Hen Ogledda (sjeverna Engleska i južna Škotska). S druge strane je vrlo vjerojatno da mu je jedan od glavnih suparnika bio daleko poznatiji suvremenik Maelgwn, kralj sjevernog velškog kraljevstva Gwynedd. Morgana je na prijestolju naslijedio njegov stric Brochwel Ysgithrog.

## Izvori
Cyngen Glodrydd

**Cyngen ap Cadell** (470 - ?), poznat i kao **Cyngen Glodrydd** (doslovno: *Cyngen Znameniti*) bio je kralj stare velške države Powys. Bio je praunuk britskog kralja Vortigerna, odnosno sin poviskog kralja Cadella. Naslijedio je kralja Rhyddfedda Frycha, za koga dio historičara vjeruje da je bio njegov stric, odnosno regent. Gildas, historičar iz 5. vijeka, ga u svojoj knjizi *[[De Excidio et Conquestu Britanniae]]* spominje kao jednog od britskih kraljeva odgovornih za permanentni građanski rat, koji je omogućio paganskim Anglosaksoncima prodor u kršćansku Britaniju. Drugi izvori, pak, Cyngena spominju kao pokrovitelja Crkve. Cyngen se oženio za Svetu Tanglwst sa kojom je imao mnogo djece, uključujući sinove Pasgena i Brochwela, koji će obojica postati kraljevi.

## Izvori
Brochwel Ysgithrog

**Brochwel ap Cyngen** (? - cca. 560), poznatiji kao **Brochwel Ysgrithrog**, bio je kralj države Powys u današnjem istočnom Walesu. Nadimak *Ysgithrog* se sa starovelškog jezika prevodio kao "očnjački" ili "sa očnjacima" te često tumačio kao opis njegovih velikih zuba, rogova na šljemu ili agresivne naravi. 

Brochwel je bio sin kralja Cyngen Glodrydda i njegove supruge Sv. Tudlwystl, kćeri Brychan ap Gwyngwena ap Tewdra. Brochwel se oženio za Arddyn Benasgel, ponekad navođenu kao Arddun Penasgell (Kriloglava), kćer kralja Pabo Post Prydaina. Djeca su mu bila budući kralj Cynan Garwyn i Sveti Tysilio, osnivač stare crkve u Meifodu.

O Brochwellu postoje oskudni historijski podaci, ali je ostavio traga na srednjovjekovnu velšku poeziju, u čijim se djelima opisuje kao veliki junak koji je volio loviti. 

Beda Uvaženi, pak, spominje da je bio jedan od članova britske koalicije koja se suprotstavila anglosaksonskom kralju Etelfritu od Nortumbrije u bitci kod Chestera 613. Historičari, pak, smatraju da je riječ o njegovom unuku Selyfu ap Cynanu.

## Izvori
* Kari Maund (2000) *The Welsh Kings: The Medieval Rulers of Wales* (Tempus)
* John Edward Lloyd (1911) *A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest* (Longmans, Green & Co.)
* W.A. Griffiths (1915) *Tales from Welsh History and Romance* (J & J Bennett Ltd, The Century Press)
Wang Sengbian

**Wang Sengbian** (王僧辯) (? - 555), kurtoazno ime **Juncai** (君才), bio je general u službi kineske dinastije Liang. Istakao se kao glavni vojskovođa cara Yuan (Xiao Yija) prilikom borbe protiv pobunjenog generala Hou Jinga, ali i drugih pretendenata na prijestolje Lianga. Nakon što je car Yuan godine 554. poražen od strane države Zapadni Wei, a početkom 555. i pogubljen, Wang Sengbian je postao de facto regent nad preostalim područjima Lianga. Na tom je mjestu Xiao Yuanminga, markiza od Zhenyanga i Yuanovog rođaka, učinio carem, koristeći podršku dinastije Sjeverni Qi. Međutim, samo četiri mjeseca kasnije je njegov potčinjeni general Chen Baxian izvršio državni udar prilikom koga je Xiao Yuanming svrgnut, a Wang Sengbian ubijen.
Mihr-Mihroe

**Mihr-Mihroe**, u bizantskim izvorima navođen kao **Mermeroes** (, ? - 555) bio je perzijski general, poznat kao jedan od najistaknutijih komandanta perzijske vojske u bizantsko-sasanidskim ratovima u prvoj polovici 6. vijeka.

## Literatura
* 
*
Matapan (novac)

**Matapan** je bio srebrni mletački groš, kovan prema vizantijskom uzorku (nazvan prema rtu Matapan na poluotoku Peloponezu). Sličan su novac kovali i stari srpski vladari.

## Povezano
* Aspra

## Izvori

* ''RSANU, Klaić
Xiao Yuanming

**Xiao Yuanming** (蕭淵明) (? - 556), kurtoazno ime **Jingtong** (靖通), često poznat i po tituli **Markiz od Zhenyanga** (貞陽侯), nakon svrgavanja poznat kao **Vojvoda od Jian'an** (建安公), posthumno **Car Min** (閔皇帝) od strane Xiao Zhuanga, je bio kratkotrajni car kineske dinastije Liang. Bio je nećak osnivača dinastije cara Wu. Godine 555. se država našla u kaosu kada su snage države Zapadni Wei zarobile i pogubile cara Yuana. Tada je država Sjeverni Qi, kod koje se Xiao Yuanming nalazio kao talac od 547. godine, prisilila generala Wang Sengbiana da prihvati Xiao Yuanminga kao cara. Međutim, već nakon nekoliko mjeseci je Wangov potčinjeni Chen Baxian izvršio puč u kome je Wang ubijen, a Xiao Yuanming svrgnut s prijestolja; na njegovo mjesto je došao sin cara Yuana Xiao Fangzhi (car Jing). Xiao Yuanming je umro sljedeće godine.

## Napomene i reference

* *[[Historija Južnih dinastija]]*, vol. 51.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 160, 161, 166.
Bulgarija (brod)

**Bulgarija** (; do februara 2010. „Ukrajina“) je naziv za riječni kruzer koji se potopio 10. jula 2011. na rijeci Volgi u Ruskoj Federaciji. Bulgarija je prilikom potopa prevozila 208 putnika od kojih je 105 stradalo u nesreći.

## Dan žalosti u Rusiji

Predsednik Ruske Federacije Dmitrij Medvedev je u ime Vlade 12. jula 2011. proglasio dan žalost i pokrenuo istragu nesreće.

## Historija
Brod je sagrađen 1955. u brodogradilištu Komarno u Čehoslovačkoj pod imenom „Ukrajina“. Naziv Ukrajina je nosio do februara 2010. kada je preimenovan u „Bulgarija“.

## Izvori

* Radio televizija Republike Srpske: Brod Bulgarija potonuo za tri minuta, 11.07.2011.
* Radio televizija Republike Srpske: Dan žalosti u Rusiji, 12.07.2011.
* Radio televizija Republike Srpske: Spasioci izvukli 92 tijela žrtava nesreće na Volgi, 13.07.2011.
Bulgarija

**Bulgarija** se može odnositi na:
* Bulgaria (Forlì-Cesena), naselje u Italiji u okrugu Forlì-Cesena
* Bulgarija (brod), potonuo 2011.
* Bulgaria Air, vazduhoplovno preduzeće

ili:
* Bulgarija, čest naziv za Bugarsku na drugim jezicima

## Vidi jos
* Bugarska (razvrstavanje)
Waldrada

**Waldrada** ili **Wuldethrada** (fl. 554 - 555) je bila franačka kraljica i bavarska vojvotkinja. Rodila se kao kćer langobardskog kralja Wachoa. Godine 554. ju je langobarski kralj Audoin dao udati za Teodebalda, franačkog kralja Austrazije. Godine 555. joj je muž umro, a Austraziju preuzeo njegov stric Klotar I. Tada je, prema navodima tadašnjih historičara, započeo ljubavnu vezu sa udovicom svog nećaka. To je toliko skandalizralo crkvene biskupe da je Klotar na kraju pristao da je pošalje sa dvora, i to tako da ju je dao udati za Garibalda, vojvodu Bavarske.

## Vanjske veze
* Foundation for Medieval Genealogy: Bavarian Dukes
Amalaberga

**Amalaberga** (oktobar 495 - 540) je bila kraljica Tiringa. Bila je kćer jedinica vandalskog kralja Trazamunda i Amalafride, sestre ostrogotskog kralja Teodorika Velikog. Ujak ju je između 506. i 510. dao udati za tirinškog kralja Hermanfrida, nastojeći na taj način osigurati saveznika protiv Franaka na sjeveru. Amalaberga je Hermanfridu rodila dvoje djece - sina Amalafrida i kćer Rodelindu. Godine 531. je Hermanfrid poražen u borbi protiv Franaka, a potom na prevaru ubijen. Amalaberga je, pak, sa djecom uspjela pobjeći i pronaći utočište u Italiji kod svog brata, ostrogotskog kralja Teodahada. Međutim, za vrijeme gotskog rata ju je u Ravenni zarobio bizantski general Belizar te odveo u Konstantinopol. Sin joj je kasnije postao bizantski general, a kćer se udala za langobardskog kralja Audoina.

## Literatura
* Felix Dahn: Amalaberga. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 45. Duncker & Humblot, Leipzig 1900, S. 761. 
* Hans Patze, Walter Schlesinger (Hrsg.): Geschichte Thüringens. Bd. 1. Köln u.a. 1978, S. 322 f. 
* Fritz Werneck-Brüggemann: Aus sturmbewegter Zeit. Sechs Volksepen. Irminfried und Amalaberga. Rumetrud. Matabruna und ihr Geschlecht. Wieland der Schmied. Vineta. Langemarck. Edda-Verlag, Rudolstadt [1935]. 
* Amalaberga, Königin der Thüringer; mittelalter-genealogie.de
Rodelinda (6. vijek)

**Rodelinda** (6. vijek) je bila langobardska kraljica, odnosno supruga langobardskog kralja Audoina. Rodila se kao kćer tirinškog kralja Hermanfrida i njegove supruge, ostrogotske princeze Amalaberge. Kada su godine 531. Franci osvojili tirinško kraljevstvo, a Hermanfrid bio ubijen, majka je zajedno s njom i bratom Amalafridom pobjegla u Italiju kod njenog ujaka, ostrogotskog kralja Teodahada. Tamo su ih, međutim, za vrijeme gotskog rata 540. zarobili Bizantinci pod generalom Belizarom. Nešto kasnije se oženila za Audoina, kome je rodila sina, budućeg kralja Alboina.

Dio historičara, međutim, vjeruje da Rodelinda nije bila tirinško-ostrogotska princeza, nego kćer bavarskog vojvode.

## References
* Amory, Patrick. *People and Identity in Ostrogothic Italy, 489 &ndash; 554*. Cambridge: Cambridge University Press, 2003, .
*  Boná, István. *A l'aube du Moyen Age: Gépides et Lombards dans le bassin des Carpates*. Budapest: Corvina Press, 1974 [1976], .
* Curta, Florin. *The Making of the Slavs: History and Archaeology of the Lower Danube Region, c. 500 &ndash; 700*. Cambridge: Cambridge University Press, 2001, .
*  Jarnut, Jörg. *Storia dei Longobardi*. Turin: Einaudi, 1982 [1995], .
* Martindale, John R. (ed.), *Prosopography of the Later Roman Empire - Volume III: A.D. 527 &ndash; 641*, Cambridge: Cambridge University Press, 1992, .
* Schutz, Herbert. *Tools, Weapons and Ornaments: Germanic Material Culture in Pre-Carolingian Central Europe, 400 &ndash; 750*. Leiden: Brill, 2001, .
Gubaz II od Lazike

**Gubaz** ili **Gubazes II** (, ) je bio kralj drevne gruzijske države Lazika od cca. 541. do vlastitog ubistva 555. Bio je jedna od najznačajnijih ličnosti Lazijskog rata, prvo kao vazal Sasanidske Perzije, a od 548. saveznik Istočnog Rimskog (Bizantskog) Carstva.

O njegovom životu postoje prilično oskudni podaci, te se ne zna datum njegovog rođenja niti otac. S druge strane se zna da mu je majka bila rodom iz Bizanta, odnosno da je u mladosti proveo neko vrijeme u Konstantinopolu, stekavši čin *[[silentarius]]a* na carskom dvoru. Na vlast je došao u vrijeme vladavine cara Justinijana I, prije izbijanja neprijateljstava Bizanta i Perzije koja će postati poznata kao Lazijski rat. U to vrijeme je Lazika bila bizantska klijentska država. Pokušaj Jovana Ciba, bizantskog *[[magister Militum|magister milituma]]*, da uvede trgovački monopol u Lazici, izazvao je Gubazovo nezadovoljstvo te ga potakao da 541. prijeđe na perzijsku stranu, pomogavši kralju Hozroju I da zauzme strateški važnu tvrđavu Petra, a samim time i kontrolu nad Lazikom.

Gubaz je nakon toga postao perzijski vazal, ali je s vremenom postao sve nezadovoljniji postojećim stanjem, prije svega zbog prestanka prihoda koja je dotle donosila trgovina s Bizantom preko Crnog mora. Gubaz je kao kršćanin također sve teže trpio nastojanja Perzijanaca da svojim vazalima nametnu zoroastričku vjeru. Prema Prokopiju, Hozroje je u tu svrhu čak namjeravao protjerati sve domoroce i Laziku kolonizirati Perzijancima. Kada je Gubaz čuo za to, odlučio je prijeći na stranu Bizanta.

Nakon toga su uslijedile godine teških i iscrpljujućih borbi za kontrolu nad Lazikom. Gubaz je to smatrao posljedicom nesposobnosti bizantskih generala, te o tome pisao caru Justinijanu. Jedan od njih je bio smijenjen, ali dvojica - Martin i Rustik - su to odlučili spriječiti. Doveli su Gubaza da promatra opsadu perzijske tvrđave, pa su ga tada Rustik i njegov brat Jovan tada mučki proboli nožem. Vijest o smrti kralja je izazvala bijes među Lazima, čija je skupština poslala izaslanstvo caru sa zahtjevom da kazni ubice ili će svi opet prijeći na perzijsku stranu. Justinijan je udovoljio njihovom zahtjevu, pogubivši Rustika i Jovana, dok je Martin samo smijenjen. Novim kraljem je postao Gubazov sin Cat.

## Izvori

## Literatura
* 
* 
* 
* Toumanoff, Cyril. "How Many Kings Named Opsites?". *A Tribute to John Insley Coddington on the occasion of the fortieth anniversary of the American Society of Genealogists*. Association for the Promotion of Scholarship in Genealogy, 1980.
Rodelinda

**Rodelinda** se može odnositi na:

## Ličnosti

* Rodelinda (6. vijek), langobardska kraljica
* Rodelinda (7. vijek), langobardska kraljica

## Ostalo
* ***[[Rodelinda (opera)|Rodelinda]]*** ili ***Rodelinda, regina de' Langobardi***, opera Georga Friedricha Händela inspirirana životom kraljice iz 6. vijeka.

## Povezano
* Rosalinda
Amalafrid

**Amalafrid** (,  ) je bio bizantski vojskovođa, odnosno tirinški princ. Rodio se kao sin posljednjeg tirinškog kralja Hermanfrida i njegove supruge, ostrogotske princeze Amalaberge. Godine 531. su Tirinško Kraljevstvo osvojili Franci, a otac mu je nedugo nakon toga ubijen. Majka mu je, međutim, zajedno s njim i sestrom Rodelindom uspjela pobjeći u Italiju kod ostrogotskog kralja Teodahada. Godine 540. ih je sve troje za vrijeme Gotskog rata zarobio bizantski vojskovođa Belizar te odveo u Konstantinopol. Tamo je ušao u bizantsku službu. Početkom 550-ih ga je car Justinijan poslao da na čelu malog bizantskog kontingenta pomogne langobardskom kralju Audoinu u borbi protiv Gepida. Audoin i Amalafrid su ostvarili pobjedu. Amalafrid je imao sina po Artahis, ali o njegovoj daljoj sudbini ništa nije poznato.

## Reference

## Izvori
* Procopius, Gothic War VII, 25
* Venantius Fortunatus, Carm. App. 3
*
Garibald I od Bavarske

**Garibald I** (također *Garivald*, 500/540 - 591/593) bio je prvi vojvoda Bavarske i rodonačelnik dinastije Agilofinga, odnosno Bavarske dinastije koja je kasnije vladala Langobardskim Kraljevstvom.

O njegovom ranom životu i porijeklu postoje prilično oskudni i proturječni podaci. Najveći dio historičara smatra da je po etničkoj pripadnosti bio Franak. Na vlast je došao između 548. i 555. kada je franački kralj Klotar I zauzeo područje današnje Bavarske i postavio Garibalda kao svog potkralja, odnosno vojvodu. Godine 555. se oženio za Waldradu, udovicu Teodebalda, franačkog kralja Austrazije i Klotarovog nećaka. Razlog za brak je bilo ublažavanje skandala izazvan Klotarovom ljubavnom vezom s Waldradom. On je, međutim, imao značajne političke posljedice, jer je Waldrada bila langobardska princeza, te je preko nje Garibald mogao sklapati saveze sa langobardskim vladarima na svojim istočnim granicama.

Njegova pro-langobardska politika je značajno doprinijela prodoru Langobarda u Italiju 568. Svoje veze sa Langobarda je produbio kada se oko 574. oženio za kćer Euina, langobardskog vojvode od Trenta; time je simbolički istaknuo i svoju nezavisnost od Franaka koji su istovremeno ratovali sa Euinom. Oko godine 585. je franački vladari nastojali Garibalda vezati uz sebe tako što su dogovorili brak njegove kćeri Teodelinde sa Hildebertom II od Austrazije. Međutim, zaruke su razvrgnute i Garibald je svoju kćer u maju 589. dao za ženu langobardskom kralju Autariju. 

Rat između Franaka i Langobarda je završio oko godine 590. Nešto kasnije je Garibalda zamijenio njegov sin Tasilo. Da li je Garibald tada umro ili je svrgnut, nije poznato.

## Napomene
556.

__NOTOC__
Godina **556.** (**[[rimske brojke|DLVI]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 556. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Cynric i Ceawlin, kraljevi Wessexa vode borbu protiv Brita kod Beranburha.
* 16.4. &ndash; Pelagije I nasljeđuje Vigilija kao 60. papa.
* U Kini prestaje postojati dinastija Zapadni Wei koju zamjenjuje Sjeverni Zhou.


## Rođenja
* Gao Bainian, kineski princ

## Smrti
* 21.2. &ndash; Maksimijan od Ravenne, biskup
* Carica Erzhu Ying'e, udovica cara Xioazhuanga od Sjevernog Weija
* Xiao Yuanming, bivši kineski car
* Yuwen Tai, kineski gospodar rata

## Reference

## Reference
Carica Erzhu Ying'e

**Carica Erzhu Ying'e** (爾朱英娥) (514 - 556) bila je carica kineske/Xianbei dinastije Sjeverni Wei, odnosno supruga cara Xiaozhuanga. Otac joj je bio Erzhu Rong, Xiongnu poglavica i general u službi cara Xiaominga; kineski historijski izvori navode da je oca naslijedila neke ratničke vještine i bila spretna u baratanju lukom i strijelom. Za vrijeme vladavine cara Xiaominga je postala njegova priležnica. Nakon što joj je muž 528. ubijen, Erzhu Rong je s vojskom zauzeo prijestolnicu Luoyang i na prijestolje postavio cara Xiaozhuanga koji ju je oženio i proglasio caricom. Godine 530. joj je muž ubio oca, a odmah potom bio svgrnut od očevih rođaka na čelu sa Erzhu Zhaom. Potonji je dao pogubiti njenog tek rođenog sina. Već sljedeće godine se protiv klana Erzhu digao general Gao Huan, koji ih je porazio 532. Ubrzo nakon toga je postala Gao Huanova konkubina. Godine 547. je Gao Huan umro, a njegov sin Gao Yang poslije toga svrgnuo dinastiju Istočni Wei i uspostavio dinastiju Sjeverni Qi. Godine 566. se prilikom jedne gozbe Gao Yang napio i htio s njom imati seksualne odnose; kada je ona to odbila, razbješnjeli car ju je ubio vlastitim rukama.
Bard

**Bard** je izraz koji je prvotno označavao profesionalne pjesnike-pjevače kod keltskih naroda sjeverozapadne Europe, odnosno na području današnje Irske, Škotske, Walesa, Cornwalla i Bretanje. Sama riječ se koristi u škotskom gelskom jeziku i potiče od riječi protokeltske riječi *bardos*, a koja svoj krajnji korijen ima u protoindoevropskoj riječi **g<sup>w</sup>rh<sub>2</sub>-dh<sub>1</sub>-ó-*, od korijena **g<sup>w</sup>erh<sub>2</sub>* "podignuti glas; hvaliti". Bardovi su u drevna vremena imali zadatak slaviti poglavice pojedinih klanova i plemena, odnosno (u pred-kršćansko doba) različita keltska božanstva. Bardske pjesme - koje su se vijekovima prenosile s koljena na koljeno - su, s obzirom da do pokrštavanja lokalno stanovništvo nije imalo vlastito pismo, jedan od najvrijednijih izvora za ranu historiju Britanskog Otočja. Bardi su nastavili djelovati i nakon pokrštavanja, postavši društvenom institucijom organiziranom u škole, odnosno bardske titule su se prenosile nasljeđivanjem. U Walesu su se održali do 13. vijeka, a u Irskoj čak do 17. vijeka. Riječ "bard" se ponovno počela koristiti tek krajem 18. vijeka u doba romantizma i keltskog preporoda. Odatle je prešla i u druge jezike, te stekla novo značenje "vrhunskog", "epskog" ili "nacionalnog" pjesnika. Možda je najbolji primjer Engleska gdje se njen najpoznatiji dramatičar William Shakespeare ponekad navodi jednostavno kao "Bard" ().

## Vanjske veze

* Irish Bardic Poetry Corpus of Electronic Texts, University College Cork.
Gao Bainian

**Gao Bainian** (高百年) (556–564) je bio krunski princ kineske dinastije Sjeverni Qi. Otac mu je bio car Xiaozhao, a majka carica Yuan. Krunskim princom je proglašen 560. nakon očevog dolaska na prijestolje. Gao Bainian je kao dijete oženjen za princezu Hulü, kćer generala Hulü Guanga. Međutim, već sljedeće godine je car Xiaozhao pao s konja i bio teško ozlijeđen. Kada je car shvatio da će od ozljeda umrijeti, a da mu je sin premlad, odlučio je da prijestolje prepusti svom bratu Gao Danu; pred smrt mu je poslao pismo u kome ga je molio da mu sina ostavi na životu. Gao Dan, koji je uzeo ime car Wucheng, međutim, to nije učinio; kada je 564. doznao za loša astrološka znamenja, odlučio ih je "prenijeti" na svog nećaka. Iskoristio je kao povod dječakovo pisanje slova *chi* (敕) na način rezerviran za careve kako bi ga optužio za zavjeru. Gao Bainian je potom zvjerski pretučen, i na kraju mu je odrubljena glava. Njegova supruga je potom započela štrajk glađu i umrla od gladi.
Ceawlin od Wessexa

**Ceawlin** (također navođen kao **Ceaulin** i **Caelin**, ? - cca. 593) bio je kralj Wessexa. Historičari pretpostavljaju da je bio sin kralja Cynrica, odnosno unuk Cerdic od Wessexa, saksonskog vođe pod kojim je, prema *[[Anglosaksonska kronika|Anglo-saksonskoj kronici]]* stvorena kraljevina Wessex. Ceawlin je bio važna ličnost tokom posljednje faze anglosaksonskog osvajanja Britanije, te je u vrijeme njegove smrti tek mali dio današnje južne Engleske ostao pod vlašću domorodačkih Brita.

Prema navodima kasnijih kronika, godine 592. ga je svrgnuo kralj Ceol njegov nećak. Ceawlin je umro godinu dana kasnije.

Praunuci njegovog sina Cuthwinea su decenijama kasnije postali kraljevima Wessexa, a od njega potiču i prvi kraljevi ujedinjene Engleske.

## Napomene

## Literatura
;Primarna
* 
* 

;Sekundarna
* 
* 
* 
*  (2003 edition: )
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
557.

__NOTOC__
Godina **557.** (**[[rimske brojke|DLVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 557. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* U sjevernoj Kini svrgnuta dinastija Zapadni Wei na čije mjesto dolazi car Xiaomin, prvi vladar nove dinastije Sjeverni Zhou.
* 16.11. - U južnoj Kini svrgnuta dinastija Liang na čije mjesto dolazi car Wu, osnivač dinastije Chen, posljednje od Južnih dinastija.


## Rođenja
* Dushun, kineski budistički učenjak
* Gao Wei, kineski car iz dinastije Sjeverni Qi
* Ouyang Xun, kineski učenjak i kaligraf

## Smrti
* Sveti Kirijak Anahoret
* Car Gong od Zapadnog Weija, posljednji vladar dinastije Zapadni Wei
* Car Xiaomin od Sjevernog Zhoua

## Reference
Ouyang Xun

**Ouyang Xun** () (557–641), kurtoazno ime **Xinben** (信本), je bio kineski konfucijanski učenjak i kaligraf koji je služio na dvoru dinastije Sui i dinastije Tang. Poticao je iz porodice državnih službenika, a u mladosti se istakao kao talentirani učenik i dobar poznavatelj književnih klasika. Godine 611. je imenovan Carskim naučiteljem, a pod dinastijom Tang je služio kao carski cenzor i načelnik Hongwen Akademije, gdje je poučavao kaligrafiju. Poznat je kao jedan od glavnih autora znamenite enciklopedije *[[Yiwen Leiju]]*.

## Izvori

* Wang, Jingxian, "Ouyang Xun" . *[[Encyclopedia of China]]* (Arts Edition), 1st ed.

## Vanjske veze

* Gallery of Ouyang Xun at China Online Museum
* Resource Library Ouyang Xun – artnet.com.
* Yiwen Leiju "Collection of Various Matters from Classics and other Literature" – Chinaknowledge.de.
* Callygraphy during the Tang Dynasty Art Virtue

{{Lifetime|557|641|Quoyang Xun]]
]
Dogma o Kristu

**Dogma o Kristu** (en. *The Dogma of Christ*) je knjiga koju je njemačko-američki socijalni psiholog Erih Fromm objavio 1963. godine.

U svome delu "Dogma o Hristu", From je kritički analizirao uticaj socijalne strukture ranih hrišćana na razvoj ranokršćanske dogme. On zaključuje da je transformacija koju je kršćanstvo, izvorno religija siromašnih, pretrpjelo u prvih par vekova uzrokovana ponajviše promjenom socijalnog sastava, te novom sociološkom funkcijom koju je zadobilo. Govoreći o golemoj promeni koju je kršćanstvo pretrpjelo od najranijih dana do postajanja državnom religijom, From ocenjuje da se nije »ta« hrišćanska religija proširila na veliku većinu stanovništva Rimskog carstva, već se, zapravo, prvotna religija vremenom pretvorila u nešto drugo.

## Izvori

## Vanjske veze
*  Erich Fromm, Dogma o Kristu (scribd)
Dinastija Chen

**Dinastija Chen** () (557-589), također poznata kao **Južna dinastija Chen** ili *Južni Chen* bila je četvrta i posljednja od Južnih dinastija u Kini, s čijim je nestankom prestao period Južnih i Sjevernih dinastija. 

Godine 557. ju je osnovao Chen Baxian, general u službi dinastije Liang, koji je zbacio njenog posljednjeg cara i sebe proglasio vladarom nove dinastije. Na samom početku je država pod njegovom vlašću bila prilično slaba zahvaljujući dinastijskim ratovima i pobunama koje su u prethodnoj deceniji upropastile nekoć moćnu i stabilnu dinastiju Liang. Wuovi nasljednici car Wen i car Xuan su se, međutim, pokazali sposobnim vladarima, te se država postepeno konsolidirala i ojačala, postavši ravnopravnom u odnosu na suparničke države Sjeverni Zhou i Sjeverni Qi. Ravnoteža snaga je, međutim, nestala na štetu dinastije Chen kada je godine 577. država Sjeverni Zhou uništila Sjeverni Qi. Situaciju je pogoršao dolazak nesposobnog Chen Shubaoa na prijestolje, zbog čega je godine 589. teritorija države Chen okupirana od strane snaga sjeverne dinastije Sui, kojoj je nakon skoro tri vijeka uspjelo ponovno ujediniti Kinu.

## Napomene

## Izvori
* *[[Knjiga Chena]]*
* *[[Historija Južnih dinastija]]*
* *[[Zizhi Tongjian]]*

## Vanjske veze
558.

__NOTOC__
Godina **558.** (**[[rimske brojke|DLVIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 558. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* 7.5. &ndash; U Konstantinopolu se srušila kupola Aja Sofije. Bizantski car Justinijan I naređuje da se kupola obnovi.
* Conall mac Comgaill postaje kralj Dalriade. 
* Istemi, kagan Zapadnih Turaka, sklapa savez sa Sasanidskom Perzijom i nanosi poraz Heftalitima.
* Franački kralj Klotar I nakon smrti brata Hildeberta I ponovno ujedinjuje franačku državu.
* Počela gradnja Hrama Guanghua (najraniji mogući datum).


## Rođenja
* Gao Yan, kineski princ iz dinastije Sjeverni Qi
* Yu Shinan, kaligraf i učenjak

## Smrti
* Gabrán mac Domangairt, kralj Dál Riate
* Carica Dugu
* Car Jing od Lianga
* 13.12. - Hildebert I, kralj Franaka

## Reference
Gao Wei

**Gao Wei** (高緯) (557–577), ponekad navođen i kao **Houzhu od Sjevernog Qija** ((北)齊後主), kurtoazno ime **Rengang** (仁綱), ponekad navođen i pod kasnijom titulom **Vojvoda od Wena** (溫公), bio je pretposljednji car kineske dinastije Sjeverni Qi. Bio je sin princa Gao Dana, koji je nakon dolaska na prijestolje kao car Wucheng 561. Gao Weija proglasio krunskim princom. Godine 565. je car Wucheng, suočen s lošim astrološkim znamenjem, odlučio abdicirati u korist Gao Weija, koji je carem postao u dobi od osam godina; njegov otac je, međutim, pod titulom umirovljenog cara vodio sve važne odluke do iznenadne smrti 569. poslije koje su izbili žestoki sukobi među vodećim dvorskim funkcionarima. Gao Weijva vlada je odmah postala obilježena korupcijom i nesposobnošću, a od napada suparničke države ju je čuvao jedino sposobni general Hulü Guang. Njega je Gao Wei, međutim, dao pogubiti 572 godine pod lažnom optužbom. To je stvorilo uvjete da car Wu od Sjevernog Zhoua godine 576. pokrene veliki pohod na Sjeverni Qi. Sljedeće godine su snage Sjevernog Qija kolabirale, a Gao Wei, koji je prijestolje formalno predao sinu Gao Hengu, je zarobljen prilikom pokušaja bijega u južnu Kinu, kojom je vladala dinastija Chen. Krajem godine ga je car Wu dao pogubiti, a zajedno s njime gotovo sve članove njegovog klana.
Dushun

**Dushun** () (557–640) je bio kineski budistički učenjak koji je na temelju proučavanja indijske Avatamsaka Sutre osnovao Huayan školu kineskog budizma.
Carica Dugu (Ming)

**Carica Dugu** (獨孤皇后, osobno ime nepoznato, ? - 558), formalno **Carica Mingjing** (明敬皇后), bila je carica kineske/Xianbei dinastije Sjeverni Zhou, odnosno supruga cara Minga (Yuwen Yu). Za vrijeme njegove vladavine službena vladavina joj je bila "princeza", s obzirom da je Ming koristio alternativnu titulu "Nebeski princ" (*[[Tian Wang]]*). Otac joj je bio Dugu Xin (獨孤信), general u službi Yuwen Taija, Yuwen Yuovog oca i de facto vladara države Zapadni Wei čiji će sinovi osnovati dinastiju Sjeverni Zhou. Titulu princeze je dobila nedugo nakon Mingovog dolaska na vlast 557. Nešto ranije joj je otac pogubljen zbog zavjere protiv regenta Yuwen Hua. Tek nakon smrti joj je car Ming 559. dao posthumnu titulu "carica".
Istämi

**Istämi** (staroturkijski:  , Estemi qaγan, 室點密/室点密, Pinyin: shìdiǎnmì, Wade-Giles: shih- tien-mi, 室點蜜/室点蜜, 瑟帝米) je bio vladar zapadnog dijela gokturske države sa sjedištem u Sogdijani, a koji je će kasnije biti poznat kao Zapadni Turkijski Kaganat. Bio je jagbu (vazal) svog brata Bumin Qaghana, koji je 553. osnovao goktursku državu. Sin mu je bio Tardu.

Za vrijeme svoje vladavine Istami je uspostavio diplomatske veze sa Perzijancima ali i sa Bizantskim Carstvom. Također je porazio Heftalite, te je služio kao državnik za vrijeme dezintegrativnih procesa u istočnom dijelu carstva. O njemu postoji relativno mnogo podataka u bizantskim diplomatskim izvorima.

Nakon smrti kagana Khushua je podijelio kaganat na tri dijela, pod vlašću Jotana, Arslan i Shetua

Među današnjim Turcima su u spomen na njega česta imena İstemi i İstemihan.

## Fusnote
Zapadni Turkijski Kaganat

**Zapadni Turkijski Kaganat** je naziv za državu koja je nastala krajem 6. i početkom 7. vijeka kada se uslijed sukoba unutar klana Ashina raspao Gokturski Kaganat sa sjedištem u današnjoj sjevernoj Mongoliji na istočni i zapadni dio. Zapadni Turci - za koje se također koristio izraz Onoq ili "deset strijela" - su bili poznati po nastojanju da stvore dobre odnose sa Bizantskim Carstvom kako bi se obračunali sa Sasanidskim Carstvom.

Godine 619. su Zapadni Turci napali Baktriju ali su odbačeni za vrijeme Drugog perzijsko-turskog rata. Za vrijeme Trećeg perzijsko-turskog rata kagan Tung Yabghu i njegov nećak Böri Shad su u savezu sa bizantskim carom Heraklijem uspješno napali Transkavkaziju.

Prijestolnice kaganata su bile Navekat (ljetna) i Suyab (glavna), oba u dolini rijeke Čui u današnjem Kirgistanu, istočno od Biškeka. Kaganat je uništen od strane Tang Kineza pod Su Dingfangom 658-659.

## Reference
Conall mac Comgaill

**Conall mac Comgaill** je bio kralj Dalriade od 558. do 574. Bio je sin kralja Comgall mac Domangairta. Drevne kronike navode da je darovao samostan Iona Svetom Kolumbi. Kronike su, međutim, kontradiktorne kada se govori o događajima za vrijeme njegove vladavine; Duan Albanach tako navodi da je "vladao bez nemira i u slozi", ali *[[Annals of Ulster|Anali Ulstera]]* i *[[Anali Četiri gospodara]]* spominju kako mu je sin 568. vodio pljačkaški pohod na susjednu Irsku.

## Izvori

* Anderson, Alan Orr, *Early Sources of Scottish History A.D 500&ndash;1286*, volume 1. Reprinted with corrections. Paul Watkins, Stamford, 1990. 
* Bannerman, John, *Studies in the History of Dalriada.* Scottish Academic Press, Edinburgh, 1974. 

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
Brijuni

**Brijuni** ili **Brioni**, otočje i nacionalni park u Jadranskom moru, na hrvatskom dijelu Jadrana.

Nalaze se koji kilometar zapadno od istarske obale, nasuprot mjesta Fažana, te se sastoje od 14 otoka i otočića ukupne površine 33,9&nbsp;km kvadratna (površina otoka i akvatorija; na brijunski akvatorij otpada 80% ukupne površine).

Dva najveća otoka su Veliki Brijun 7&nbsp;km2 i Mali Brijun 1,7&nbsp;km2, a manji su Sveti Marko, Gaz, Okrugljak, Šupin, Šupinić, Galija, Grunj, Vanga, Madona, Vrsar, Kozada i Sveti Jerolim.

Brijuni imaju bogatu povijest: prvi, zasada nama poznati tragovi ljudskog djelovanja na Brijunima, sežu u treće tisućljeće prije Krista, kada su na Brijunima živjeli etnički nepoznati stanovnici koji su se bavili ratarstvom, stočarstvom, lovom i ribolovom, a oružje i oruđe izrađivali su od kamena, kostiju i pruća... Za vrijeme velike Egejske seobe naroda u prvom tisućljeću prije Krista na Brijune dolazi ilirsko pleme Histri, po kojima je kasnije Istra i dobila ime. Nakon kojih su došli Rimljani, a od VI. do VIII. st. otočjem su (kao i Istrom) vladali Bizantinci. Na Brijunima postoje mnogi kulturno-povijesni ostaci od kojih su najpoznatiji i najsačuvaniji: rimski ladanjski dvorac iz I.-II. st. s termama, Venerinim hramom, zatim Bizantski kastrum, te bazilika Sv. Marije iz V.-VI. stoljeća, crkva Sv. Germana iz XV. stoljeća.

Godine 1893. austrijski industrijalac (Paul Kupelwieser) kupio je arhipelago od obitelji Medici i počeo gradnju luksuznog ljetovališta. U tom radu učestvovao je i njemački epidemiolog Robert Koch, koji je 1901. godine iskorijenio malariju sa ovih otoka isušivanjem močvara i poribljavanjem močvare ribicama koje se hrane larvama komaraca.

Vlasnik je podigao velike i za ono vrijeme luksuzne hotele. Pored morskog kupališta, bio je podignut i natkriveni bazen sa zagrijanom vodom. Napravljeni su putevi, uglavnom kolski (za vožnju kočijama i biciklima), uređeno je konjsko trkalište, te igrališta za golf i tenis. Otoci su naseljeni divljačima (srne, jeleni, zečevi, fazani, patke i dr.). Podignuti su vinogradi koji su davali kvalitetna vina. Sa kopna su dovedeni voda, telegrafsko-telefonska veza i električni vod. Turističke su građevine smještene na istočnoj strani Velikog Brijuna, na mjestu koje je najbliže kopnu. Početkom 20. stoljeća bilo je jedno od najrenomiranijih sastajališta bogatih građanskih i aristokratskih turista. Paula Kupelwiesera je nakon smrti naslijedio njegov sin Karl.

Karl Kupelwieser je počinio samoubojstvo 1930. godine radi dugova i tada taljanska vlada preuzima kontrolu nad Brijunima. Ekonomske promjene su potisnule značaj Brijuna. Za vrijeme Drugog svjetskog rata otoci su bila napušteni. Neposredno pred kraj rata stradali su od bombardiranja hoteli i lučki uređaji.

Zahvaljujući svojoj razvedenoj obali, povijesti, raznovrsnoj flori i fauni, zbog čega Brijune znaju zvati "raj na Zemlji", Brijuni su 27. listopada 1983. godine proglašeni nacionalni parkom i omiljena su turistička destinacija.

## Reference

## Povezano
* Hrvatski nacionalni parkovi i parkovi prirode
* Bizantski kastrum

## Vanjske veze

* Informacije o Brijunima 
* Fotografije Brijuna
Yu Shinan

**Yu Shinan** () (558–638), kurtoazno ime **Boshi** (伯施), bio je kineski kaligraf, konfucijanski učenjak i državni službenik na početku vladavine dinastije Tang. Karijeru je započeo za vrijeme dinastije Sui, a vrhunac slave je imao za vrijeme cara Taizonga.

## Reference

## Vanjske veze
* Yu Shinan and his Calligraphy Gallery at China Online Museum
559.

__NOTOC__
Godina **559.** (**[[rimske brojke|DLIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 559. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Kutriguri i Huni pod Zaberganom napadaju i pljačkaju bizantsku teritoriju sve dok ih u blizini Konstantinopola ne odbaci Belizar.
* Ara Gaya, članica konfederacije Gaya u Koreji, se predaje državi Silla.
* Prvi uspješni ljudski let: zmaj sa ljudskom posadom slijeće kraj grada Ye.
* Glappa nasljeđuje svog oca Idu kao kralj Bernicije (tradicionalni datum).


## Rođenja
* Car Xuan od Sjevernog Zhoua

## Smrti
* Car Wenxuan od Sjevernog Qija
* Car Wu od Chena
* Ida, kralj Bernicije (tradicionalni datum)

## Reference
Hram Guanghua

*'Hram Guanghua* se može odnositi na :
* Hram Guanghua (Luoyang), sagrađen za vrijeme dinastije Sjeverni Wei u Luoyangu
* Hram Guanghua (Putian), sagrađen za vrijeme dinastije Chen u gradu Putian u provinciji Fujian
* Hram Guanghua (Peking), sagrađen za vrijeme dinastije Yuan u Pekingu
Gao Yan (princ Sjevernog Qija)

**Gao Yan** (高儼; pinyin Gāo Yǎn) (558–571), kurtoazno ime **Renwei** (仁威), posthumna titula **Car Gong'ai od Chua** (楚恭哀帝), bio je carski princ kineske dinastije Sjeverni Qi. Bio je sin cara Wucheng (Gao Dan), te ljubimac kako svog oca, tako i majke Carice Hu. Godine 571. je za vrijeme vladavine starijeg brata Gao Weija pokušao preuzeti vlast, pri čemu je ubio Gao Weijevog vjernog ministra He Shikaija; međutim, oklijevanje da poduzme dalje akcije je dovelo do kolapsa ustanka. Kasnije iste godine ga je Gao Wei dao pogubiti.