open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Goran Vučević

**Goran Vučević** (Split, 18. svibnja 1971.), hrvatski nogometni trener i bivši nogometaš. Trenutačno je sportski direktor Hajduka.

## Igračka karijera

Vučević je svoju nogometnu karijeru započeo igrajući početkom 1990-ih u redovima Hajduka. Već s dvadeset godina mladi je vezist pokazao zavidno nogometno znanje, a poglavito se iskazao sjajnim izvođenjem slobodnih udaraca.

Hajduk je 1992. osvojio prvo hrvatsko nogometno prvenstvo, a Vučević je proglašen najboljim igračem lige u izboru Sportskih novosti, što mu je donijelo milijunski 7-godišnji ugovor sa španjolskim gigantom Barcelonom. Struka katalonskog kluba vođena Johanom Cruijffom izabrala ga je ispred Predraga Mijatovića. U Barceloni Vučević nije dobio priliku do kraja razviti svoj veliki talent, dijelom i zbog toga što su u Španjolskoj, prije uvođenja Bosmanovog pravila, momčadi mogle imati samo tri stranca, a tih su se sezona za ta mjesta borile igračke veličine Romário, Ronald Koeman, Hristo Stoičkov, Michael Laudrup, Gheorghe Hagi i drugi.

Vučević se u sezoni 1994./95. kao posuđen igrač vraća u Split te s Hajdukom uspješno nastupa u Ligi prvaka, a u HNL-u osvaja još jedan naslov prvaka. Sezonu potom na posudbi je u španjolskoj Meridi za koju nastupa rijetko, uglavnom ulazeći s klupe. Poslije te posudbe provodi još jednu neuspješnu sezonu u Barceloni, u kojoj opet ne bilježi ni minute na terenu.

U ljeto 1997. Vučević potpisuje za njemački Köln. Svoje prve bundesligaške sezone s klubom ispada iz 1. lige, tako da drugu sezonu igra u nižem rangu. Svo to vrijeme je zamjena prvoj momčadi ili prvi koji kao zamjena izlazi s terena. Nakon relativno neuspješne inozemne karijere vraća se 1999. na dvije sezone u matični Hajduk, gdje završava igračku karijeru.

Za reprezentaciju je počeo nastupati nedugo nakon njene prve službene utakmice. Igra sva tri puta s Australijom tijekom turneje 1992. Posljednji nastup u kockastom dresu ubilježio je 1993. protiv Slovenije u Varaždinu.

## Trenerska karijera

Vučević 2004. godine dolazi na mjesto trenera juniorske momčadi Hajduka, s kojom suvereno osvaja naslov prvaka, no, na kraju napušta taj posao nezadovoljan ponuđenim produženjem ugovora od samo 6 mjeseci. Dvije godine poslije, nakon postavljanja Slavena Bilića za izbornika reprezentacije, postaje skaut izabrane vrste i tu se zadržava do 25. svibnja 2008. godine, kada zamjenjuje Roberta Jarnoga na mjestu trenera Hajduka.

U 12 odigranih kola sezone 2008./09. Vučević je kao trener Hajduka upisao šest pobjeda, dva remija i četiri poraza. U Europi se nije uspio probiti do 1. kola Kupa UEFA, boljim se pokazao Deportivo iz La Coruñe. Povlači se 26. listopada iste godine nakon poraza od posljednjeplasiranog NK Zadra (1-0).

Od 28. prosinca 2010. Vučević je ponovno trener Hajduka. Drugi mandat na klupi Hajduka trajao je do 16. travnja 2011.  i poraza od Karlovca na Poljudu od 2:3.

27. prosinca 2013. objavljeno je da postaje nasljednik Jensa Anderssona na mjestu sportskog direktora Hajduka.

## Izvori
Marin Zulim

**Marin Zulim**  (26. listopada 1991 u Split-) , nekadašnji hajdukov igrač. Karijeru započinje 2010 u Zadru, a 2011 dolazi u Hajduk za koji je odigrao samo dvije prijateljske utakmice bez postignutih zgoditaka. Nema zabilježen nijedan službeni nastup. Kasnije odlazi u nekolik odrugih klubova. 

U osijeku je igrao na položaju napadača, sada trenutno igra za Split

## Izvori
Ivo-Valentino Tomaš

**Ivo-Valentino Tomaš** (Split, 28. srpnja 1993 -(Split, 31. prosinca 2019),bio je vezni hajdukov igrač, sakupio je 27 nastupa i to 11 u službenim natjecanjima uključujući 2 europska i dva za kup. Postigao je i 4 gola za momčad u 18 prijateljskih utakmica.

Prvi mu je nastup bio 7. travnja 2012 za prvanstvo Hrvatske protiv Karlovca u Splitu, koju je Hajduk dobio sa 1:0 pogotkom Vukušića sa 11 metara u 57. minuti. U ovoj utakmici još su nastupili Blažević (branka), Milović, Neretljak, Lima, Radošević, Andrijašević, Ozobić, Caktaš, Lendrić i Vukušić; kao zamjene su ušli Jozinović, Ljubičić i Ah. Sharbini.

Izvršio je samoubistvo u Splitu 31. prosinca ove godine.

## Izvori
Josip Španjić

**Josip (Joško) Španjić** (2. ožujka 1966.), hrvatski nogometaš i trener.

Igrao je u redovima splitskog Hajduka. U prvu je momčad postavljen 1984. godine. 1985. se istaknuo pogotkom protiv beogradske Crvene zvijezde. Pored Hajduka, igrao je u singapurskom klubu Balestier Khalsa FC, gdje je postao prvi stranac u povijesti singapurske reprezentacije . Poslije Singapura nastupa za Austriju iz Celovca, nakon čega se vratio u Hajduk, te zatim za Zadarkomerc, gdje tri sezone nastupa kao kapetan i dio je najuspješnije generacije u povijesti zadarskog nogometa, te sudjeluje u najvećem uspjehu kluba, osvajajući 6. mjestu u 1.HNL u sezoni 1997/1998. U Zadarkomercu i završava karijeru 1999. godine.

Na početku trenerske karijere, trenirao je nogometaše kninske Dinare i kliškog Uskoka. Nakon toga, 2002. godine, se vraća u Hajduk i trenira *Hajdukove trofejne kadete* , nakon toga i juniore, te zatim postaje pomoćni trener Anti Miši  pred sezonu 2009/2010. U sljedeće dvije sezone asistira Ivici Kaliniću, Edoardu Reji, Stanku Poklepoviću i Goranu Vučeviću. U tom periodu samostalno vodi tri prvenstvene utakmice. Nakon toga se zakratko vraća u omladinsku školu gdje trenira juniore , potom radi kao pomoćni trener, a zatim i kao prvi trener stobrečkog Primorca. U srpnju 2013. preuzeo je NK Dugopolje, u kojem se zadržao do ožujka 2014.

U karijeri je nastupio 206 puta za Hajduk, te je zabio 6 pogodaka. Kao igrač osvojio je 8 trofeja (tri prvenstva i superkupa Hrvatske te dva kupa Hrvatske). Kao trener osvojio je 5 trofeja (dva prvenstva Hrvatske u17 - 2004. i 2005., dva kupa Hrvatske u19 - 2006. i 2008., te kao pomoćni trener kup Hrvatske 2010.). Osim toga, bio je dio šampionske generacije koja je u sezoni 1994/1995 osigurala plasman u četvrtfinale Lige Prvaka, te dio stručnog stožera u sezoni 2010/2011. kada je osiguran plasman u Europa ligu.

2009. je bio športski direktor HNK Hajduk.
## Izvori

## Vanjske veze
*Joško Španjić - 1993./1994. - Hajduk - Statistike hrvatskog nogometa
*Transfermarkt
*Nogometni magazin  Dado Pršo apsolutni pobjednik 2003. 
*Hajduk - profili svih igrača
Pupe Weber

**Pupe Weber**, nekadašnji je igrač Hajduka iz 1930-ih. Imao je svega jedan službeni nastup i to u posljednjoj utakmici posljednje sezone Splitskog podsaveza koju je Hajduk igrao 10. lipnja 1936. godine protiv AŠK-a i pobijedio sa 4:0. Od četiri postignuta zgoditka tri je dao Pupe Weber, a četvrti Ante Bakotić. 

Odigrao je još samo tri prijateljske utakmice na kojima nije postigao nijedan gol.

## Izvori
Miroslav Weiss

**Miroslav Weiss**, obrambeni makedonski igrač. Odigrao je osam prvenstvenih utakmica za Hajduk, jednu za kup i jednu europsku (kup UEFA) utakmicu. Jedan jedini gol postigao je u prijateljskom susretu.

Prvi nastup za Hajduk bilježi protiv Malmöa 25. kolovoza 1998. u utakmici za kup UEFA koju je Hajduk dobio u gostima sa rezultatom 2:1 pogocima Jurice Vučka. Prvu utakmicu koja se održala u Splitu Hajduk je igrao neriješeno, a zgoditak je postigao Elvis Brajković.

## Izvori
Krunoslav Trumbić

**Krunoslav Trumbić**, Hajdukov nogometaš iz 1930-tih godina. Odigrao 21 utakmicu i postigao 11 zgoditaka, i to 2 u službenim natupima, točnije u Splitskom podsavezu. Ima i jedan prvenstveni nastup i jedan za Kup.

Prvi službeni nastup ima protiv Orijenta u Splitu (10:0) za Proljetno prvenstvo splitskog podsaveza 24. siječnja 1932. Nastupa u početnom sastavu i odmah zabija gol.

Drugi gol zabio je Dalmatincu u Splitu 14. veljače 1932 i završilo je sa 5:1 za Hajduk.

Nastupa na utakmici za Kup Jugoslavije 8 srpnja 1934 protiv BASK-a u Splitu, 6:1 za Hajduk pogocima Kragića (3) Rosića (2) i Žulja.

Devet golova zabio je u 17 prijateljskih utakmica.

## Izvori
Ivan Anton Vasilj

**Ivan Anton Vasilj** (Zadar, 5. travnja 1991.) je hrvatski nogometaš. Trenutačno nastupa za splitski Hajduk.

## Karijera

Nogomet je počeo igrati u omladinskoj školi NK Zadar. Kao kapetan juniorske momčadi Zadra pridružuje se prvoj momčadi. Za seniorsku momčad debitirao je 6. ožujka 2010. godine u prvenstvenoj utakmici protiv Karlovca. Za Zadar je nastupio u 80 prvenstvenih utakmica. U siječnju 2014. raskida ugovor s Zadrom te nešto kasnije prelazi u Hajduk kao slobodan igrač. S Hajdukom potpisuje ugovor na 3,5 godine.

## Izvori

## Vanjske veze

* Profil na hajduk.hr
* Profil na transfermarkt de
Tino Sven Sušić

**Tino Sven Sušić** (Sarajevo, 13. veljače 1992.) je bosanskohercegovački nogometaš. Uz bosanskohercegovačko, ima belgijsko i hrvatsko državljanstvo. Trenutačno nastupa za splitski Hajduk. Sin je nogometaša Seada Sušića i nećak Safeta Sušića.

## Karijera

## Izvori

## Vanjske veze

* Profil na hajduk.hr
* Profil na transfermarkt.de
Jerko Tipurić

**Jerko Tipurić**, nekadašnji hrvatski nogometaš i trener. 
Za Hajduk je odigrao 228 utakmica i zabio 28 golova, i to 7 u 113 prvenstvenih utakmica i 21 u prijateljskim. Odigrao je i 12 utakmica za Kup i 11 europskih.

Prvi nastup za Hajduk imao je 17. veljače 1985 za prvenstvo Jugoslavije protiv Vojvodine u Novom Sadu (1:1), kada nastupa u početnom sastavu i zabija gol.

Igrao je i za FK Igman Konjic, NK Zagreb, NK Čelik Zenica i Cercle Brugge 	

## Izvori
Thiaguinho (fudbaler, rođen 1989.)

**Thiago Ribeiro dos Santos**, poznatiji kao **Thiaguinho** (Aracaju, 28. ožujak 1989.), bivši brazilski nogometaš, nekadašnji igrač Hajduka. U Hajduk dolazi na jednogodišnju posudbu u ljeto 2009., ali koncem godine raskinut je ugovor s njim i Paraibom. Thiaguinho je odigrao 11 prijateljskih utakmica za Hajduk, u kojima nije dao nijedan gol. Nakon Hajduka vraća se u Grêmio, odakle prelazi u Caixas do Sul, gdje igra do 2012. godine. Nakon toga nema informacija o njegovoj karijeri, a 2021. godine igrao je pola godine za União Rondonópolis.

## Izvori
Tvrtko Kale

**Tvrtko Kale Dreshler** (Zagreb, 5. 6. 1974.), hrvatski nogometaš.

## Biografija
Igra na mjestu vratara. Od ljeta 2006. član je izraelskog Hapoel Haife. Nastupao je za izraelski Hapoel Be'er Sheva, Maccabi Tel-Aviv, Beitar Jerusalem, švicarski Neuchâtel Xamax, te za hrvatske klubove HNK Hajduk Split, NK Zadar, NK Hrvatski dragovoljac (Zagreb), NK Samobor, HNK Rijeka, NK Inker (Zaprešić), NK Čakovec, NK Lokomotiva (Zagreb). Prvi nastupa za Hajduk imao je u Dublinu protiv Shelbourna 4. kolovoza 2004 (liga prvaka). Svoj jedini zgoditak dao je Zadru u 88-oj minuti iz jedanaesterca, i Hajduk je utakmicu dobio sa **4:0** (ostali strijelci bili su Blatnjak (1'), Pralija (34') i Bušić (63'). U intervjuu za izraelski sportski portal Sport 5 Kale je izjavio da je on zapravo Židov prema židovskom zakonu, budući je njegova baka s materine strane Židovka.

## Uspjesi i nagrade
Klupski uspjesi:
* prvak Hrvatske (2004/05. Hajduk), 
* doprvak Hrvatske (1998/99 Rijeka)
* finalist Hrvatskog kupa (2004/05. Hajduk),
* Superkup (2003/04. Hajduk; 2004/05. Hajduk)

Osobna priznanja:
* najbolji vratar Izraelske lige u sezoni 2006/07.
* najbolji igrač Prve hrvatske nogometne lige 2004. godine (prema "Slobodnoj Dalmaciji")
* najbolji igrač NK Zadar u sezoni 2003/04. (prema "Zadarskom listu")

## References

## Vanjske veze
*Osobna internetska stranica
Marin Terzija

**Marin Terzija**, jedan od dva nogometaša NK Vala iz Kaštel Starog, koji dolazi na ispomoć Hajduku za Rappan kup 21. srpnja 1963. koji se igrao u Splitu protiv SONP-a iz Kladna. To mu je bio jedini nastup kao i Slavenu Šimiću, njegovom klupskom kolegi.

Na toj utakmici na vratar Hajduka je bio Damir Delić, a igrali su još Vinko Cuzzi, Ferante Colnago, Miroslav Brkljača, Ante Žaja, Slaven Šimić, Branko Kraljević, Ante Kunac, Zvonko Bego i Veljko Zuber. Utakmica je završila konačnim rezultatom 1:2, a gol za Hajduk postigao je Kunac.

Marin Terzija je opisan kao vrlo dobar dribler i na mjestu i u sprintu, igrač neviđene startne brzine, s loptom i bez nje u kratkom sprintu s podjednako razornim i snažnim preciznim udarcima s obje noge. Imao je izuzetno visok skok u vis s preciznim udarcima glavom.

## Izvori
Vladimir Beara

**Vladimir Beara** (Zelovo kod Muća, 26. kolovoza 1928. - Split, 11. kolovoza 2014.) bio jugoslavenski nogometni golman. Rođen je od oca Jakova i majke Marije, a braća su mu Ljubo i Sveto.

Igrao je na položaju vratara. Zvali su ga *Veliki Vladimir*, *Balerina s čeličnim šakama* i *Čovjek od gume*. Lav Jašin je primajući priznanje za najboljeg europskog vratara izjavio: "Za mene je najbolji vratar Vladimir Beara". Kada je suparnička momčad izvodila slobodne udarce, nije dopuštao postavljanje živog zida. Kako nije bilo televizije njegove akrobacije prerasle su u mit koji se prenosi s generacije na generaciju. Prvi trener mu je bio Leo Lemešić, trener mu je bio još poznati njemački trener Sepp Herberger. Oženjen je bio dvaput s Boricom Jonjić, s kojom je imao sina Predraga, koji je umro; iz drugog braka ima dva sina, Zdeslava i Bernarda. Poslednje godine života je proveo sa Jadrankom. Također, izašla je i knjiga autora Marka Nadalina "Veliki Vladimir".

## Igračka karijera
Igrao je za Hajduk s kojim je sudjelovao u osvajanju tri naslova prvaka. Kada je 1955. prešao u Crvenu zvezdu, to je bio skandal stoljeća o kojemu se godinama govorilo. Sa Zvezdom je osvojio još četiri prvenstva i dva kupa. Karijeru je okončao u njemačkim klubovima Alemaniji i Viktoriji. 
U doba dok je aktivno igrao, bio je ponajbolji europski i svjetski vratar. 
Za reprezentaciju Jugoslavije odigrao je 60 utakmica među kojima
su Svjetska prvenstva u Brazilu 1950., u Švicarskoj 1954. i Švedskoj 1958. Dobitnik je srebrne medalje na Olimpijadi 1952. godine u Helsinkiju - u finalu obranio je penal Ferencu Puskásu.

Godine 1953. igrao je za FIFA-inu reprezentaciju u susretu Ostatak Europe-Engleska. Konačni rezultat utakmice, koja se igrala na Wembleyu: 4:4, ali Beara, koji je branio jedno poluvrijeme, primio je samo jedan gol; ostala tri je primio austrijski golman Zeman.

## Trenerska karijera
Kao trener radio je u Njemačkoj u Freiburgeru FC  i SC Fortuna Köln, Nizozemskoj u Fortuna Sittard, kamerunskoj reprezentaciji, u Austriji First Vienna FC, u Hrvatskoj   HNK Dinara Knin,
RNK Split, NK Osijek, NK Rijeka i kao pomoćnik Slavki Luštici u Hajduku iz Splita i još u NK Troglav Livno.

## Uspjesi

***[[Prvenstvo Jugoslavije u nogometu]]**: 
** 1950., 1952., 1955., (s Hajdukom)
** 1956., 1957., 1959., 1960., (s Crvenom zvezdom)
***Jugokup**: 1958. i 1959., (s Crvenom zvezdom)

Sudjelovao je i na tri svjetska nogometna prvenstva:  SP 1950. u Brazilu, 1954. u Švicarskoj i 1958. u Švedskoj.

Osvajač je srebrnog odličja na Olimpijskim igrama u Helsinkiju 1952. godine.

## Pjesma o Vladimiru Beari iz 1954. godine
:Na vratima Ero stoji,
:nikoga se on ne boji,
:Jak je, tresan, čil je i zdrav,
:branku čuva baš ka lav.

: Svaku loptu vješto hvata,
: da mu ne bi takla vrata, 
: Pa na mistu, ili uvis,
: Istu hvata baš ka ris.

: A kad nisko ona nasrće,
: i na loptu se zatrće,
: Baca se ka mačka prava,
: bila zemlja ili trava.

: Zato ga i FIFA traži,
: pa ga čak sa LONDROM draži,
: Jer kad hoće da brilira,
: za golmana Eru bira.

## Vanjske veze
* Nastupi za reprezentaciju Jugoslavije
Branko Grgić

**Branko Grgić** ( Šibenik, 18. prosinca 1965. ), diplomirani ekonomist, ravnatelj splitske Lučke uprave.

Kratko se bavio nogometnom igrajući u Šibeniku i Splitu, no, uvidjevši da neće ostvariti nogometnu karijeru posvetio se svome školovanju.

1993. izabran je u gradsko vijeće grada Splita kao član HNS-a. 1995. prelazi iz HNS-a u HDZ zajedno sa trojicom vijećnika među kojima je bio i gradonačelnik Nikola Gabrić. Grgić kasnije postaje dogradonačelnik. Profesionalnu karijeru započinje u Dalma Commercu, 1997. postaje ravnatelj splitske Lučke uprave, a od 2000. je predsjednik Hajduka. Ravnateljem splitske Lučke uprave ostaje do danas, a na kormilu nogometnog prvoligaša ostaje čak 7 godina čime je, otkad je HNL-a, postao najdugovječnijim predsjednikom kluba. 

Posao ravnatelja Lučke uprave obavlja vrlo uspješno. Trenutno odrađuje svoj treći mandat, a pod njegovim ravnanjem luka je 3 puta izabrana za najbolju hrvatsku luku, a sa svojih 3.5 milijuna putnika treća je po veličini na Mediteranu. Nedavno je pokrenuo projekt proširenja luke koja bi uskoro mogla povećati kapacitet na 6 milijuna putnika godišnje, a da to ne izazove nikakve gužve. 

Najpoznatiji je hrvatskoj javnosti po poslu u Hajduku. 2000. biva izabran za predsjednika Hajduka kao "prijelazno rješenje" na 6 mjeseci. Za vrijeme svog mandata najviše problema ima sa vraćanjem brojnih milijunskih dugova kluba koji je nerijetko bio na rubu stečaja. Što se sportskih uspjeha tiče, u toj vrlo teškoj situaciji sa blokiranim računom, Grgić je uspio osvojiti 3 naslova prvaka, ali bez zapaženih rezultata u europskim natjecanjima, većinom radi rasprodaje igrača po završetku sezone ( da bi se isplatile plaće igračima ). Nakon neuspješnih sezona počevši od 2005., navukao je bijes navijača koji su u rujnu 2007. počeli sa peticijom koja ga je trebala maknuti sa te pozicije. 23. rujna te godine, nakon blamaže u Rijeci, podnio je neopozivu ostavku te otišao iz kluba. 

Najviše mu se zamjeraju loši rezultati van Hrvatske, prečesto mijenjanje trenera i igrača, te loš odabir pomoćnika u upravi kluba. Najveći mu je uspjeh otplaćivanje velike svote klupskih dugova, te postavljanje temelja privatizacije Hajduka.
Miro Varvodić

**Miro Varvodić** (Split, 15. svibnja 1989.), hrvatski nogometaš

Sin bivše "jedinice" Hajduka, Zorana Varvodića zvanog *Rambo*, započeo je kao vratar u omladinskom poretku splitskog kluba iako mu je prvotna želja bila pozicija stopera. Njegov talent vrlo je brzo uočen i već je sa 17 godina išao na pripreme seniorske momčadi kao treći vratar, iako je od Zorana Vulića dobivao više prilika od prve zamjene Zlatka Runje. 

Nakon što su se Runje i prvi vratar Balića prehladili, Varvodić je dobio priliku u par pripremnih utakmica za vrijeme zimskih priprema 2006. - 2007, ali u prvenstvu nije debitirao. Prvi dio sezone 2007./08. proveo je na posudbi u Mosoru gdje se pokazao u najboljem svjetlu, da bi nakon toga bio vraćen kao novi vratar kluba. Debitirao je još kao junior 23. veljače 2008. u domaćem remiju sa Rijekom (1:1). U toj polusezoni, inace skoro bez pogreške, najavljivan kao budućnost kluba iznenada stavljen u drugi plan.

Naredne ga sezone trener Goran Vučević nije poveo na pripreme. Nakon uspješne probe u bundesligašu Kölnu odlazi u Njemačku na jednogodišnju posudbu.

Nakon dvogodišnje posudbe, Varvodić u srpnju 2010. potpisuje ugovor za Köln. Na Kölnovim vratima je prvi put zaigrao 15. listopada u utakmici Bundeslige protiv dortmundske Borussije.

## Vanjske veze

Statistika na ESPN-u
Ivan Pudar

**Ivan Pudar** (Zemun, 6. kolovoza 1961.), hrvatski bivši nogometni vratar, danas nogometni trener.

## Igračka karijera

Kao nogometaš proveo je karijeru u Hajduku, debitiravši u Osijeku, a par dana nakon toga kao 18-godišnjak branio je u famoznoj utakmici Kupa UEFE protiv, tada možda najjače momčadi u Europi, njemačkog HSV-a. U obje je utakmice vrlo dobro branio, bez obzira na ispadanje Hajduka. 
1986. doživio je prometnu nesreću gdje ozlijeđuje koljeno, koje je mu usporava obećavajuću karijeru i zauvijek prekida uzlaz ka samom vrhu europskih vratara.
Odlazi na posudbu u Spartak iz Subotice na šest mjeseci, te se vraća u Split, i tamo kao što je obećao, postaje kapetanom.
Do 1990. brani za Hajduk, na čijem golu broji 187 utakmica. U inozemstvu je branio na vratima portugalskih klubova Espinha, Boaviste i Sao Joai de Madeire, te njemačkog Triera. 
Za reprezentaciju Jugoslavije branio je samo jednu utakmicu, ne dobivavši prigodu u izabranim vrstama, čiji izbornici su preferirali vratare koji su branili u "Partizanu" i "C. zvijezdi" iz Beograda.
Od inih reprezentativnih kategorija, ima brončanu medalju sa olimpijade u Los Angelesu 1984.. 

## Trenerska karijera

Kao trener bio je na klupi Hajduka 2002. u obliku pomočnika Slavenu Biliću, a vodio je i kadete, te juniore *bilih*. Nakon toga, ostaje Hajdukovim "igračem" i trenira momčadi povezane sa splitskim klubom, poput Omiša, Mosora, dva puta Solina i Šibenika. Vječna želja, kao i svakom bivšem igraču, bila je da jednom sjedne na mjesto trenera Hajduka, kojem je bio blizu nakon otkaza Gudelju i ostavke Bonačića, ali nije uspio dobiti posao. 
Nakon što je 2004. pri dnu druge lige preuzeo momčad Šibenika, u 2 godine s njom je dospio do četvrtog mjesta 1. HNL, afirmiravši talentirane igrače poput Gordona Schildenfelda i Ante Rukavine. Tokom sezone 06./07. došao je do naslova trenerskog osvježenja i sigurnog nasljednika Zorana Vulića na klupi matičnog mu kluba. Sve su mu momčadi igrale lijep, napadački nogomet, a osobno se najčešće konzultirao sa slavnim Tomislavom Ivićem koji ga je cjenio i kao igrača. 

Nakon što je Vulić pred kraj tekuće sezone podnio ostavku, Pudar je stigao na toliko očekivano mjesto trenera Hajduka, gdje je po ugovoru trebao ostati naredne 2 sezone, ne bi li potvrdio "Hajdukovu" tradiciju u kojoj su njegovi treneri (nerijetko i najuspješniji) uglavnom bili vratari.

Nakon što je "Vulićevu" sezonu završio kao drugi, iza neuhvatljivog Dinama, u narednu je sezonu krenuo sa 3 gostujuća remija u 5 utakmica, jedva eliminiranom Budućnosti, te porazom od Sampdorije na Poljudu uz igru nedostojnu iskusne i skupe momčadi kakvu je vodio. Već nakon 5. kola dobio je otkaz.

## Nagrade i priznanja
*najbolji trener 2. HNL 2012./13.
## Reference
Božidar Šitić

**Božidar Šitić** (1891.–1968.), jedan od prvih igrača Hajduka koji u njemu igra od samog osnutka 1911. Uz Božu Nedoklana, jedan je od igrača koji je nastavio igrati za Hajduk i sljedećih godina. Božidar je bio strijelac čak 6 od 9 golova koje je Hajduk dao talijanaškom klubu Calcio. Ostala 3 strijelca bili su Šimunica (Šime Raunig; 1 gol u 7. minuti), Božo Nedoklan (strijelac 2. gola) i Antun Lewaj (?).

Prva postava u ovoj 1. povijesnoj utakmici glasila je Joseph Buchberger, Josip Namar, Petar Bonetti, Vilibald Zuppa, Luka Fakač, Branimir Murat, Ivan Tudor, Božidar Šitić, Šime Raunig, Antun Lewaj i Božo Nedoklan.

U Grazu je diplomirao pravo, a iz ‘Hajduka’ mu dolazi hitan poziv za prvu utakmicu s ‘Calciom’. Igrao je lijevu spojku, i bio je ljevonog.

I na onoj prvoj utakmici sa ‘Slavijom’ on je postigao onaj jedini gol od od 13:1. Odigrao je 144 utakmice i dao 125 golova, a odustao je poslije afričke turneje, gdje je je bio vođa puta; nakon čega je po riječima njegovog unuka Željka, postao je nogometni sudac i predsjednik Dalmatinskog sudačkog podsaveza.

Šitićev prvi službeni nastup bio je 28 ožujka 1920. protiv Borca u Splitskom podsavezu koju je Hajduk dobio sa 8:0, a golove su postigli Gazdić 4, Machiedo 2 i po jedan zgoditak Pilić i Hochman. Uz Šitića nastupili su i Kaliterna (branka), Dujmović, Prokeš, Tagliafero, Righi, Borovčić Kurir, Pilić, Hochmann, Gazdić-Janjčić i Machiedo.

Ukupan doprinos Hajduku je 144 nastupa i 125 zgoditaka. Igra u 15 službenih natjecanja i to 14 u Splitskom podsavezu sa 7 zgoditaka i jednu prvenstvenu. Odigrao je i 129 prijateljskih utakmica i zabio 118 golova.
## Reference
Vjekoslav Tomić

**Vjekoslav Tomić** (Split, 19. srpnja 1983.) hrvatski nogometaš, vratar Splita i Hajduka.

## Biografija

Krenuo je sa igranjem nogometa u redovima RNK Splita kao 11-godišnjak. Do poznatijeg gradskog kluba nije došao, već se zaputio do Čakovca gdje provodi 4 sezone. Isprva nije branio dok se njegov klub pokušavao plasirati u 1. HNL, a nakon ulaska u elitno društvo Tomiću je trebalo 2 sezone da se izbori za mjesto prvotimca. Tokom sezone 2006./07. uspješno je na golu zamijenio Davora Čonkaša i ustalio se između vratnica, a u istoj sezoni je čak 4 puta bio proglašen igračem utakmice i osigurao svojoj ekipi ostanak u 1. HNL. Istaknuo se vrlo dobrim refleksima i branjenjem prilika 1 na 1, Po nekim je medijima bio najbolje ocijenjeni vratar lige.

Do kraja sezone zaslužio je poziv Slavena Bilića za revijalnu utakmicu hrvatske reprezentacije sa zaprešićkim Interom te transfer u splitskog Hajduka gdje bi trebao naslijediti Vladimira Balića.

Ipak, kao prvi vratar kluba na početku je slovio iskusni Balić dok je Tomić čekao svoju prigodu sa klupe. Debitirao je u 3. kolu prvenstva protiv Cibalije (0:0), a kasnije uskočio umjesto ozljeđenog Balića u susretu Kupa UEFA protiv Sampdorije. Po dolasku Sergija Krešića na trenersko mjesto postao je prvim vratarom kluba. Već nakon prve polusezone biva otpisan, te mu se tražio novi klub. Ipak, ostaje u klubu do kraja sezone nakon čega ga novopridošli Goran Vučević ostavlja u momčadi kao zamjenu neprikosnovenom Danijelu Subašiću.

## Reference
Zoran Simović

**Zoran Simović** (Mojkovac, SFRJ, 2. studenog 1954.) je bivši jugoslovenski nogometni vratar.

Proslavio se po obranama jedanaesteraca, te čestim (nekad i nepotrebnim) istrčavanjima sa gol linije.

## Igračka karijera

Krenuo je sa nogometom kao 13-godišnjak na poziciji napadača. Međutim, nije bio neki trkač te su ga zamolili da stane na gol. Od tada je više preferirao stajati među vratnicama nego u "igri". Profesionalnu igračku karijeru započeo je u Napretku iz Kruševca, odakle je 1980. godine prešao u redove splitskog Hajduka. Proslavio se na utakmici 1. kola Kupa UEFA protiv lanjskog sudionika poluzavršnice, rumunjske "Universitatee" iz Craiove, kada je Hajduk, ponajviše zahvaljujući njegovim sjajnim obranama jedanaesteraca, prošao u idući krug. Odlične igre u "bilom" dresu dovele su ga i do nastupa za Jugoslaviju, za koju je odigrao 10 susreta, uključujući i legendarni susret kvalifikacija za EP 1984. protiv Bugarske na "njegovom" Poljudu. Jugoslavija se plasirala na završni turnir u Francuskoj.

Na tom prvenstvu je Simović u prvoj utakmici imao par pogrješaka, koje su ga stajale reprezentativnog statusa. U idućoj utakmici nije branio on, nego "Zvezdin" vratar Ivković, a nakon loše igre istog u teškom porazu od Danske sa 0:5, Simović se vraća u idućoj utakmici, koju Jugoslavija gubi od domaćina sa 2:3, nakon čega više nikad nije zaigrao za reprezentaciju.

Poslije tog prvenstva, potpisao je ugovor sa najboljim turskim klubom Galatasarayem, na inzistiranje tadašnjeg trenera ekipe, Nijemca Juppa Derwalla. Isprva nije mogao odoliti gradskom noćnom životu te je brzo dospio na klupu. Smirio se kad mu je u grad došla obitelj. Za carigradsku momčad je igrao sve do 1990. godine, kada je objavio da se povlači iz nogometa. U jednoj anketi svrstan je na 12. mjesto popisa najboljih inozemnih igrača turskog nogometa svih vremena. Isto tako, prvi je golman (i jedini do Pletikose nekoliko godina poslije) koji je u anketi Večernjeg lista proglašen nogometašem godine.
Tonči Žilić

**Tonči Žilić** (Split, 25. veljače 1975.), hrvatski nogometaš.

Karijeru je započeo u Osijeku nakon kojeg par godina putuje kroz talijanske Seriu A i Seriu B igrajući za klubove poput Siene i Hellas Verone. Vraća se u HNL gdje nastupa za Šibenik s kojim ispada iz 1. lige. Slijedi poziv u Zagreb gdje zajedno sa Robertom Prosinečkim nastupa u sezoni 2003./04., no, završava pri dnu ljestvice.

Nakon toga odlazi u redove splitskog Hajduka gdje provodi 3 sezone u okviru prve momčadi, svaku lošiju od prošle. Isprva je još nešto i nastupao, a nakon toga sve manje. U međuvremenu se nikako nije pokazao kao pojačanje, mnogo više kao veliki kikser, a iskazao se jedino iznimno profesionalnim pristupom svom poslu zbog čega su ga treneri cjenili. Tokom boravka u Hajduku na proljeće 2007. u kup-derbiju sa Dinamom udario je šakom u lice Dina Drpića zbog čega je zaradio više utakmica kazne, no, ne i crveni karton. Naime, sudac Vlado Svilokos isključio je nedužnog Mladena Pelaića nakon što mu je Žilić uporno tvrdio da nije kriv. Nakon sezone 2006./07. stavljen je na transfer listu, te trenira odvojeno od momčadi (sa juniorima) dok mu ne istekne ugovor.

## Reference
Željko Jerkov

**Željko Jerkov** (Pula, 6. studenog 1953.) je hrvatski košarkaš i bivši jugoslavenski reprezentativac. Igrao je na poziciji centra, a većinu svoje karijere proveo je splitskoj "Jugoplastici".

## Košarkaška karijera
Karijeru je započeo u "Jugoplastici", igrajući kao član prve petorke. Sa "Jugoplastikom" je osvojio jedno prvenstvo i dva kupa Jugoslavije, te dva europska Kupa Radivoja Koraća. Najuspješnija godina mu je bila 1977. kada je osvojio sva natjacanja u kojima je klub igrao: Prvenstvo i Kup SFRJ, Kup Radivoja Koraća i Europsko prvenstvo.

U karijeri je igrao još za talijanske klubove,  Scavolini iz Pesara i Benetton iz Trevisa. Sa Scavolinijem je 1983. osvojio Kup pobjednika kupova, pobjedivši u finalu ASVEL Villeurbanne.

## Politički angažman
Bio je politički angažiran u splitskom gradskom vijeću, kao član Liste Velog Mista.

## Povezano
*
Slaviša Žungul

**Slaviša Žungul** (Požarevac, 28. srpnja 1954.), bivši srpski i jugoslavenski nogometaš, legendarni napadač Hajduka, u Americi poznatiji kao Steve Zungul, kralj malog nogometa.

Počeo je sa nogometom u redovima splitskog Hajduka za kojeg je odigrao sve ukupno 303 utakmice i zabio 176 golova. Uz napadača najčešće je igrao desno krilo gdje se iskazao brzinom i probojnošću. U "bilom" dresu tri je puta bio državni prvak, a četiri puta pobjednik kupa. Za seniorsku reprezentaciju Jugoslavije u tom je vremenu odigrao 14 utakmica, uz 2 utakmice za omladinsku (1972.) i 1 za mladu reprezentaciju (1974.). Na europskom je prvenstvu nastupio 1974. dok na svjetsko nije smio jer nije nikada služio u jugoslavenskoj vojsci. Nakon Hajduka otišao je u Sjedinjene države igrati mali nogomet za New York Arrowse. Jugoslavenski nogometni savez ga je pustio ne znajući da se Žungul ne namjerava vratiti.

Četiri je godine dominirao na parketu (od 1979. do 1982. bio najbolji igrač turnira), a nakon toga opet zaigrao veliki nogomet za Golden Bay. 1984., posljednje NASL sezone, dobio je nagradu za MVP ("most valuable player", tj. najvrijednijeg igrača) sezone, zbog 20 golova i 10 asistencija u 24 utakmice. Potom se opet vraća u malonogometnu MISL ligu, ovaj put za San Diego Sockerse. Od 1986. igra za Tacomu, a zatim se vraća u San Diego gdje 1990. završava karijeru. U međuvremenu je opet bio među najboljim igračima. Jedno vrijeme je sa 715 pogodaka držao rekord lige u postignutim golovima, koji je sada na četvrtom mjestu.

Trenutno živi u Kaliforniji, mjestu Escondido.

## Reference
Mate Peroš

**Mate Tomislav Peroš** (Split, 5. ožujka, 1969.), pravnik, bivši predsjednik uprave nogometnog kluba Hajduk.

Mate Peroš je odvjetnik, ima vlastiti odvjetnički ured, kojeg je naslijedio od oca Ljubomira. Diplomirao je na pravnom fakultetu u Splitu 7. rujna 1993., prošao pravnički staž i na Novu Godinu 1997. postao odvjetnikom. U mladosti se kratko bavio nogometom, igrajući za Solin i mravinačku "Slogu". 

Od 2001. je član Hajduka, a dvije godine potom postaje pravni zastupnik kluba, od čega u jednom mandatu i član Nadzornog odbora. Dolaskom Željka Jerkova namjeravao je podnijeti ostavku, no nakon što ovaj ubrzo odlazi iz kluba, Peroš ostaje te sredinom lipnja 2008. biva izabran za njegova nasljednika.U svom je mandatu  Hajduk spasio od stečaja pretvorbom kluba u dioničko društvo.Također Peroš je napravio najveći transfer u Hajdukovoj povijesti prodajom Nikole Kalinića u Englesku.7. kolovoza 2009. dao je neopozivu ostavku na mjesto predsjednika uprave kluba Hajduk. Na ovoj dužnosti ga je naslijedio Joško Svaguša.

## Izvori
Danijel Subašić

**Danijel Subašić** (Zadar, 27. listopada 1984.) hrvatski nogometni vratar, član Monaca i bivši reprezentativac.

## Biografija

### Klupska karijera

Subašić se rodio 27. listopada 1984. godine u Zadru; njegova obitelj dolazi iz sela Raštević, nedaleko od Benkovca. Svoju karijeru je započeo braneći za klub iz rodnog grada. Prvi nastup bilježi sezone 2003./04., da bi već nakon toga dobivao sve više prilika. U 2. HNL brani redovito iskazavši se kao talentiran golman, sve dok se nije posvađao sa vanjskim suradnikom kluba Renom Sinovčićem zbog navodne prisile na produljenje ugovora.

Dio te sezone 2006./07. stagnira, trenirajući sa juniorima, dok sudskim putem nije dokazano kako prisile na potpisivanje ugovora nije bilo. Krajem sezone dolazi do pomirbe te se Subašić vraća na gol. Naredne godine Zadar ulazi u prvu ligu gdje postiže solidne rezultate čime se pobuđuje sve veće zanimanje za mladog vratara. Nakon borbe između Dinama, Hajduka i nekih inozemnih klubova, odlazi na jednogodišnju posudbu u splitskog prvoligaša uz opciju potpisivanja trogodišnjeg ugovora po završetku sezone.

Nakon uspješne polusezone među vratnicama Hajduka na jesen je dogovoren i transfer iz Zadra u splitsku momčad. Sa Hajdukom je 2010. osvojio nacionalni kup.

U siječnju 2012. karijeru nastavlja u Francuskoj, potpisao je ugovor sa slavnim Monacom na četiri i pol godine i odmah se priključio novom klubu.

### Reprezentativna karijera

Za reprezentaciju je debitirao 14. studenog 2009. godine u prijateljskoj utakmici sa Lihtenštajnom. Još je nastupio u prijateljskim utakmicama sa Austrijom i Estonijom. U sva tri susreta nije trebao ići po loptu u mrežu. Nakon odlaska Stipe Pletikose, postaje prvi golman reprezentacije.

## Reference

## Vanjske veze
*Profil na 1hnl.net
*Profil  na hnl-statistika.com
Ante Žanetić

**Ante Žanetić Zalante** (Blato, 18. studenog 1936. − Wollongong, NSW, 18. prosinca 2014.), jugoslavenski i hrvatski nogometaš i reprezentativac. Igrao je u veznom redu, na položaju desnog halfa. Rodom je iz Blata na Korčuli, a po struci je bio učitelj (završena učiteljska škola u Dubrovniku). Nakon umirovljenja 1966. godine, preselio se u Australiju, gdje je živio do svoje smrti 2014. godine. Godine 2006. napisao je memoare pod naslovom *Zlato Rima i Srebro Pariza: športski memoari i trnovit put Ante Žanetića*.

## Klupska karijera

### Jugoslavija

U mladosti je, od 1946. do 1953. godine, igrao za lokalni klub BŠK Zmaj Blato. Prvi profesionalni ugovor potpisuje 1953. godine s GOŠK Dubrovnikom, ali već 1954. godine odlazi u Hajduk, gdje će ostvariti vrhunac svoje profesionalne karijere. Za Hajduk je odigrao ukupno 115 ligaških utakmica, u kojima je postigao 11 golova.

### Inozemna karijera

Želeći igrati nogomet u zapadnoj Europi, Žanetić je 1961. godine odlučio napustiti Jugoslaviju. Dok je s momčadi Hajduka bio na pripremama u Njemačkoj, napustio je momčad i otišao u Belgiju, gdje je igrao za Club Brugge i Racing White, ali je u oba kluba odigrao samo četiri ligaške utakmice i postigao jedan gol. Umirovio se zbog bolesti 1966. godine, nakon čega se preselio u Australiju, gdje je i umro 2014. godine.

## Reprezentativna karijera

Godine 1956., Žanetić je bio dio neslužbene reprezentacije NR Hrvatske, koja je odigrala prijateljsku utakmicu protiv Indonezije u Zagrebu. Nastupao je i za reprezentaciju FNR Jugoslavije, s kojom je 1960. godine osvojio olimpijsko zlato i srebro na prvom Europskom kupu nacija u Francuskoj.

## Priznanja

Godine 1960., engleski častopis *[[World Soccer (časopis)|World Soccer]]* uvrstio je Žanetića na u idealnu momčad svijeta za tu godinu. Iste godine je izabrana za najboljeg europskog desnog halfa.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* For infobox club stats:
Goran Blažević

**Goran Blažević** (Split, 7. lipnja 1986.) je hrvatski nogometni vratar. Trenutačno nastupa za Levski iz Sofije.

Prije Levskog je branio u Hajduku dok je ranije za HNK Šibenik nastupio u 93 utakmice u koji je došao iz tadašnjeg trećeligaša Junaka iz Sinja. Prije dolaska u Sinj igrao je u Trogiru. Igrajući za Junak dobio je nagradu navijača *Dite Maligana* za igrača Junaka koji se najviše urezao u srca sinjskih navijača. Od dolaska u Hajduk zauzima mjesto prvog vratara, koje ni u jednom trenutku ne ispušta. Svojim fantastičnim obranama doprinosi Hajdukovom osvajanju Kupa 2012./13. godine.

## Reference

## Vanjske veze
* Profil na LevskiSofia.info
Boris Živković

**Boris Živković** (Živinice, 15. studenog 1975.), bivši hrvatski nogometni reprezentativac.

## Biografija
### Profesionalna karijera

Karijeru je Živković započeo u BiH igrajući za juniore Sarajeva. Slijedio je transfer u Marsoniju iz Slavonskog Broda. Tamo je bio standardan, te time zaradio transfer u Hrvatski Dragovoljac odakle nakon samo jedne standardne sezone odlazi u njemačku Bundesligu. Novo je odredište bio Bayer Leverkusen, gdje ostavlja snažan utisak igrajući čak 6 sezona, i blizu 150 utakmica, među kojima i  finale Lige prvaka sa madridskim Realom.

No, po završetku ugovora uslijedio je odlazak iz kluba. Izrazivši želju za igranjem u engleskom Premiershipu ponudu mu je poslao Portsmouth pod vodstvom Harrya Redknappa. Tamo se uopće nije snašao, te odlaskom trenera Redknappa, odlazi i Živković. Vratio se opet u Bundesligu, ovaj put u Stuttgart, odakle je brzo poslan na posudbu u Köln. Dana 30. kolovoza 2006. vraća se u Hrvatsku, potpisavši trogodišnji ugovor sa splitskim Hajdukom. Po dolasku u HNL pokazao se kao pojačanje, ali je podosta problema imao sa sucima, te je već nakon 4 utakmice zaradio 3 žuta kartona zbog upornih svađa sa sudcima, pogotovo sa Draženom Kovačićem za vrijeme derbija na Poljudu. Kasnije se smirio, više se ističući stoperskim umijećem. S vremenom mu forma postupno pada, vjerojatno kao posljedica nerijetkih ozlijeda, ali i dalje je držao svoje mjesto među glavnim igračima kluba. Po isteku ugovora odlučio se odlazak iz kluba i od tada je slobodan igrač.

Za hrvatsku je reprezentaciju počeo igrati nakon odlaska Ćire Blaževića. Izborio je Svjetsko prvenstvo 2002. gdje je odigrao tek sat vremena dok nije u prvoj utakmici srušio meksičkog napadača Blanca, te zaradio prvi crveni karton prvenstva. Iz kasnijeg jedanaesterca Meksiko je pobijedio 1:0, a Živković nije igrao ni protiv Ekvadora treću utakmicu. Kasnije opet nastupa na EURU 2004. u Portugalu, nakon čega slijedi nepozivanje u reprezentaciju od strane Zlatka Kranjčara, da bi se u reprezentaciju vratio pod vodstvom Slavena Bilića za prijateljsku utakmicu sa Norveškom u veljači 2007. No, samo nakratko, dok se nije ozlijedio i izgubio iz reprezentativnog okruženja.



## Vanjske veze
* HNS, Boris Živković
* http://www.weltfussball.de/spieler_profil/boris-zivkovic/

## Reference
Ivan Budinčević

**Ivan Budinčević** (1955.) je bio bački hrvatski nogometaš, a danas je nogometni trener.

Branio je u nekoliko klubova, a najviše se pamti njegovo razdoblje u splitskom Hajduku.

Vratarsku karijeru je počeo u "Bačkoj". Nastavio je u "Spartaku" iz Subotice, a potom je našao veliki angažman. Otišao je u splitski Hajduk, s kojim je osvojio naslov prvaka u sezoni 1978/79.. 

Poslije je branio u Sloveniji, u ljubljanskoj Olimpiji, a zatim se vratio u Hrvatsku, gdje je 5 godina branio u Dinamu iz Vinkovaca sve do 1988., kada je uslijed teške ozljede nastale preoštrim startom igrača bugojanske "Iskre" skoro ostao zauvijek paraliziranim, a i sam život mu je bio u opasnosti. Naime, protivnički igrač je naletio na njega i koljenom ga udario u glavu, od čega je Budinčeviću pukao vratni kralježak. Zbog tih očitih razloga, a radi izbjegavanja ugrožavanja svog zdravlja, Budinčević je u svojoj 33. godini prekinuo karijeru.

No, zbog egzistencijalnih problema i potrebe da netko zaradi novac za obitelj, Ivan Budinčević se samo tri godine poslije reaktivirao i već 1991. nastavio braniti, uglavnom po niželigašima iz Vojvodine. Branio je do 2000. godine, kada se u 45. konačno ostavio igračkog nogometa. Bio je tehniko nogometna reprezentacija hrvatske manjine iz Vojvodine. na 2. EP hrv. nacionalnih manjina.

Danas živi u Bajmaku, a trenira vratare Bačke 1901. 

## Izvori
*Slobodna Dalmacija Ivan Budinčević: Svi su me zaboravili, a ja skoro gladujem!, 29. siječnja 2011.

## Vanjske veze
* Slobodna Dalmacija Milorad Bibić Mosor: Svitu, ajmo pomoć Budi!, 31. siječnja 2011.
Stanko Mrduljaš

**Stanko Mrduljaš** (Split, 25. kolovoza 1935.), jugoslavenski i hrvatski nogometni golman.

## Juniorski uspon

U početku branio u nogometnom klubu Borac, koji se natjecao u *Divljoj ligi* koja se u to vrijeme odigravala u Splitu. Tu biva zapažen kao veliki talenat i  biva pozvan u Hajduka. Kao juniorski vratar, stasao je skupa sa suigračima Ivom Begom, Antom Žanetićem i drugima.

## U prvoj momčadi Hajduka

Stanko Mrduljaš službeno je branio na 7 Hajdukovih utakmica. Najpoznatija mu je bila u Firenzi 4. rujna 1955. Ušao je kao zamjena tadašnjem prvom vrataru Anti Vuliću kod rezultata 2:0 u korist Fiorentine i branio za ocjenu 10. Zapažen je od strane tadašnjeg velikog novinarskog pera Zvone Mornara kao velika nada. Ipak, u Hajduka se nije dugo zadržao. Na jednom sastanku sa Hajdukovim vratarima došlo je do razmimoilaženja sa Franom Matošićem, tadašnjim kapetanom momčadi. Mrduljaš iz ponosa nije htio ostati u momčadi.

## U dresu RNK Splita

Kada je Luka Kaliterna postao trener RNK Splita, pozvao je Mrduljaša da prijeđe u redove budućeg prvoligaša. Stanko je to prihvatio i postao vratar drugog splitskog kluba.
Branio je u Splitovoj prvoj prvoligaškoj sezoni i nastupio 18 puta.

## Nastavak karijere

Nakon Splita, Stanko Mrduljaš odlazi u Zagreb i brani na vratima Trešnjevke. Potom brani i u dresu Vardara, Osijeka, odlazi u Njemačku i u Sjedinjene Američke Države. Karijeru okončava 1972. godine.
Josip Vidović

**Josip Vidović** (1930. - 12. kolovoz 2002.) bio je vratar Hajduka i RNK Split tijekom 50-ih godina prošlog stoljeća. U prvoj Splitovoj prvoligaškoj sezoni - 1957/58. - odigrao je jednu utakmicu. Boje Hajduka branio je 8 puta, i to dva puta u službenim utakmicama i 6 puta u prijateljskim.

Prvi službeni nastup za Hajduk bio je 29. svibnja 1949. protiv Lokomotive koju je Hajduk dobio sa 4:1.
Paško Viđak

**Paško Viđak**, hrvatski sportski djelatnik i bivši nogometni vratar. 

Počeo je igrati 1954. kao junior Hajduka i nastavio kao vratar RNK Split, a ubilježio je sa Splitom i jedan nastup u prvoj saveznoj ligi. Od 1970. uključen je u radu Nogometnog saveza općine Split. Odmah je zapaženo njegovo angažiranje na značajnim projektima u razvoju nogometnog sporta, posebno mladeži. Postaje predsjednik Nogometnog saveza općine Split, član Izvršnog odbora Hrvatskog nogometnog saveza, a od 1988. do  1990. i njegov predsjednik. Bio je i član uprave HNK Hajduk i direktor RNK Split. Odlično organizirana instruktorska služba, organizirani ljetni i zimski kampovi za mlađe uzrasne kategorije, kao i za trenere i suce proširujući sustav natjecanja mladih i svekolika skrb za razvoj nogometa omogućili su mu da i u trećem mandatu ostane predsjednik Nogometnog saveza županije Splitsko-dalmatinske.

Dobitnik je najviše nagrade Hrvatskog nogometnog saveza, Trofej podmlatka, 2008. godine.
Zdenko Vukasović

**Zdenko Vukasović** (Split, 19. rujna 1941. – Split, 27. svibnja 2021.), jugoslavenski i hrvatski nogometni vratar. Karijeru je započeo u RNK Splitu, u njegovoj drugoj prvoligaškoj sezoni (1960./1961.). Karijeru je nastavio u Hajduku. Za Hajduk je imao 50 nastupa, a prvi je bio 22. travnja 1964 kada Hajduk u Splitu gubi od Crvene Zvezde sa 4/1. Imao je 14 prvenstvenih nastupa i 3 za Kup.

Kasnje (od 1965) brani vrata u nekoliko belgijskih klubova sve do 1975.

## Izvori
*Slobodna Dalmacija Zdenko Vukasović Ševa kod Mosora: Spašavao je Ševa Splita i Hajduka, 27. kolovoza 2011.
*Zdenko Vukasović Ševa Osmrtnica Zdenko Vukasović Ševa umro 21. svibnja 2021.
Marin Županov

**Marin Županov** bio je hrvatski nogometaš. 

## Igračka karijera

Sa aktivnom igračkom karijerom započeo je dosta kasno, tek sa 15 godina. Godinu i pol dana je igrao u juniorskoj sekciji sućuračkog Jadrana. Nakon staža provedenog u juniorima ulazi u prvu momčad, te igra za Jadrana godinu dana. Županov je bio izrazito lijevo krilo. Njegove igre zapazio je tadašnji trener RNK Split - proslavljeni nogometaš Frane Matošić te se Županov ubrzo našao u redovima splitskih Crvenih. Izborio sa Splitom prvoligaški status u sezoni 1959./60. Igrao je prvoligaškog Splita u sezoni 1960/61. U toj sezoni odigrao svih 22 utakmice i postigao 1 gol.  Nakon ispadanja Splita iz prve lige i razilaska dotadašnje momčadi Županov je prešao u redove Hajduka. U redovima bijelih proveo je naredne tri godine.

## Trenerska karijera

Gotovo cijelu trenersku karijeru Županov je proveo u redovima matičnog kluba - Jadrana iz Kaštel Sućurca. 
## Reference
Dragan Stojkić

**Dragan Stojkić** (Split, 7. listopada 1975.) je hrvatski nogometaš.

Stojkić je puno godina igrao u hrvatskim klubovima. Branio je za "Hajduk", "Šibenik" i NK "Zagreb".

Nakon evropskog prvenstva-2008 došao je u Austriju i potpisao za ruski "Luć-Energija". Trener "Luća" bio je Zoran Vulić. Prvo vrijeme Stojkić nije igrao zbog toga što je standartni vratar bio je Marek Čeh. Kada je Čeh bio diskvalificiran Stojkić je branio u utakmici sa "Rubinom". Nakon te utakmice Vulić je rekao da je Stojkić dobar vratar.

Kada je Čeh otišao u "Lokomotiv" (Moskva) Stojkić je postao standartni vratar "Luć-Energije". U Sankt-Peterburgu "Luć" je izgubio 1:8, ali Stojkić je bio najbolji u svom klubu i odbranio jedanajesterac Anatolija Timoščuka.

Kada je "Luć-Energija" izgubila mjesto u premjer-ligi Stojkić je napustio Vladivostok.
Mladen Pralija

**Mladen Pralija** (28. siječnja 1959.) bivši je hrvatski nogometaš, koji trenutačno radi kao pomoćni trener Zoranu Vuliću u Istri 1961. Za Hajduk je branio 178 puta.

Nastupao je u splitskom Hajduku.
Ante Vulić

**Ante Vulić** (Split, 16. kolovoza 1928. - Split, 7. kolovoza 1993.), hrvatski reprezentativni nogometni vratar.

Nastupao za HNK Hajduk Split od 1951. do 1962., s kojim je osvojio i naslov prvaka države 1952. i 1955. godine. Poznat i kao izvrstan i precizan izvođač jedanaesteraca, u sezoni 1956/57. kao vratar postigao je 7 zgoditaka i bio treći strijelac momčadi. Veliki dio karijere bio je pričuva hajdukovoj legendi Vladimiru Beari.

Nastupio je 1 put za hrvatsku nogometnu reprezentaciju i to u Zagrebu, protiv Indonezije (5-2), 12. rujna 1956.

Njegov sin Zoran Vulić, također je proslavljeni igrač Hajduka i reprezentacije, te poslije trofejni nogometni trener.
Radomir Vukčević

**Radomir Vukčević** (Knin, 15. rujna 1941. - Split, 28. studenog 2024.), bivši jugoslavenski i hrvatski nogometni vratar.

## Klupska karijera
Braniti je počeo u rodnome Kninu za Dinaru. 1963. godine prelazi u splitski Hajduk. Za *bile* je branio u 402 utakmice i osvojio jugoslavensko prvenstvo 1971., te kup maršala Tita 1967. godine. Nakon deset godina provedenih u Hajduku prelazi 1973. u francuskog drugoligaša AC Ajaccio. U dvije sezone, koliko je proveo u Francuskoj, za Ajaccio je branio u 31 ligaškoj utakmici. U Ajacciju je i završio karijeru. Jedan je od najboljih vratara Hajduka svih vremena a prema mnogima odmah iza Vladimira Beare. Nakon završetka igračke karijere nije se bavio trenerskim poslom.

## Reprezentativna karijera
U devet navrata branio je i za jugoslavensku reprezentaciju. Prvi put nastupio je 1967. godine protiv reprezentacije Nizozemske u Rotterdamu (2:1) a posljednji put 1971. godine protiv reprezentacije Meksika u Sarajevu (4:0). Bio je u sastavu reprezentacije koja je bila drugoplasirana na Europskom prvenstvu u Italiji 1968. godine.

## Priznanja
### Klupska
**[[HNK Hajduk|Hajduk Split]]**
* Prvak Jugoslavije **(1) :** 1970./71.
* Kup maršala Tita **(1) :** 1967.

### Reprezentativna
**[[Jugoslavenska nogometna reprezentacija|Jugoslavija]]**
* Italija 1968.: Srebrna medalja.

## Reference

## Vanjske veze
*  Profil na reprezentacija.rs
Bartul Čulić

**Bartul Čulić** (Split, 6. ožujka 1907. - Zagreb, 30. travnja 1948.) je bivši hrvatski nogometni vratar.

Bartul Čulić braniti je počeo u momčadi ŠK Uskok. Kao talentirani vratar prelazi u redove splitskog Borca (kako se jedno vrijeme zvao RNK Split) i sjanim obranama privlači pozornost najjačeg splitskog kluba - Hajduka. Kao nasljednik Otmara Gazzarija za splitski Hajduk je branio od 1927. do 1939. godine u 285 službenih utakmica. Na petom je mjestu na popisu vratara Hajduka sa najviše nastupa u povijesti iza Vukčevića, Ante Vulića, Beare i Pudara. Sa Hajdukom je osvojio Prvenstvo Jugoslavije u nogometu 1929. godine. Zbog svojih vratolomnih intervencija često je bio ozljeđen.

Za reprezentaciju Jugoslavije odigrao je 10 utakmica, ali je u samo jednoj branio svih 90 minuta, i to u prijateljskoj utakmici protiv Brazila u Beogradu, 3. lipnja 1934. (8:4).

Umro je 1948. u Zagrebu od tuberkuloze.

## Izvori

## Vanjske veze
*Slobodna Dalmacija Renato Vučetić: Matošić i Čulić oduševili Talijane, 3. studenoga 2003.
Otmar Gazzari

Otmar Gazzari  (Hvar, 1905. – Zagreb, 1987.) je bivši talijanski nogometni vratar.

Nastupao je od 1921. do 1927. za splitski Hajduk sa kojim je osvojio  Prvenstvo Jugoslavije u nogometu 1927. godine. Iz Hajduka odlazi na probu u Triestinu koju nije prošao. Nakon neuspješne probe odlazi u beogradski BSK u kojem završava karijeru. 

Zbog svog talijanskog državljanstva bio je jedini igrač Hajduka koji nije nastupio za reprezentaciju Jugoslavije u utakmici protiv Čehoslovačke koja je igrana 1924. godine. Ostalih deset igrača su nastupali za Hajduk.

Bavio se i bejzbolom.

## Izvori