Paleografija

**Paleografija** (grč: παλαιός+ γράφω - staro, drevno pisanje) je pomoćna istorijska nauka koja se bavi proučavanjem razvoja pisma kroz povijest, te praksa čitanja i dešifriranja starih rukopisa s ciljem da omogući ispravno čitanje, i odredi mjesto i vrijeme nastanka starih rukopisa i natpisa.

Polazeći od činjenice da se pismo razvija i da je izvjesni tip pisma karakterističan za određeno područje i određeno vrijeme, paleografi se služe komparativnom metodom, tj. uspoređuju sličnosti i razlike oblika i duktusa u pismu nedatiranog spomenika stim istim elementima u pismu datiranog spomenika koji je tipičan za određeno razdoblje ili određeno područje, Paleografija također istražuje tahigrafske sisteme, skraćenice ili abrevijature, dijakritičke znakove, brojeve, instrumente i materije upotrebljavane pri pisanju, te konačno obilježja rada pojedinih pisarskih poslovnica (skriptorija).

## Istorijski osvrt

Paleografska istraživanja počinju u XVII st., diktirana potrebama moderne kritičke historije. Poticaj za to dala je publikacija bolandiste Daniela van Papebrocha, koji je utvrdio neautentičnost nekih povelja iz merovinškog i karolinškog razdoblja u posjedu benediktinskog samostana St. Denis kraj Pariza. U vezi s time nastalo je monumentalno djelo francuskog benediktinca Jean Mabillona (1632-1707) *De re diplomatica libri VI* (1681.) u kojem je učinjen prvi pokušaj klasifikacije tipova latinskog pisma i po kojemu se Mabillon smatra osnivačem latinske paleografije.

God. 1708. Bernard de Montfaucon izlaže proces razvitka grčkog pisma u djelu *Palaeographia graeca sive de ortu et progressu litterarum*.Time je dao novoj znanosti ime paleografija.

Novu fazu u paleografskim istraživanjima predstavlja rad F. S. Maffeia (1675-1755) obavljen na bogatom rukopisnom materijalu kaptolske biblioteke u Veroni. Ali puni razvoj postiže p. tek u XIX st., obogaćena novim metodama i potpomognuta suvremenim tehničkim pronalascima (npr. fotografije), Tada se osnivaju i posebni paleografski zavodi i škole - *École des chartes u Parizu*, 1821. 
Među paleografima novijeg vremena ističu se V. Delisle, E. Schiaparelli, Cesare Paoli, E. A: Loewe, W. M. Lindsay, W. Wattenbach, L. Traube, P. Lehman, T. Sickel.
 
Mnogi natpisi i bogata skriptorijska ostavština s područja južnoslavenskih zemalja, sadržana u rukopisima i poveljama koje su napisane u raznim tipovima latinice, glagoljice i ćirilice, veoma su rano potakli rad naših historiografa. Djela Trogiranina Ivana Luciusa-Lučića (1604-1679)  *Inscriptiones Dalmatiae* i *Memorie istoriche di Tragurio* odaju temeljitog paleografa i epigrafičara - još prije Mabillona.
 
U slavenskim zemljama paleografska su istraživanja velikim dijelom potaknuta razvitkom slavistike - od kraja XVIII st. Ruski paleografi Aleksej Ivanovič Sobolevski, 
P. A. Lavrov i Evfimij Fjodorovič Karski dali su značajne radove za ćiriličku u paleografiju, dok je Čeh Josef Vais dao iscrpnu glagoljsku paleografiju. U drugoj polovici  XIX stoljeća ističu se kod nas kao paleografi: Franjo Rački, Ivan Kukuljević-Sakcinski i Vatroslav Jagić; zatim Vjekoslav Klaić, Emilij Laszowski, Ferdo Šišić i dr.

## Reference

## Literatura

* Zvonimir Kulundžić, *Knjiga o knjizi*, NIP, Novinarsko izdavačko poduzeće, Zagreb, 1957.
* Bernhard Bischoff, *Latin Palaeography: Antiquity and the Middle Ages*, Cambridge University Press, 1989. (Translation by Dáibhí Ó Cróinín and David Ganz of: *Paläographie des römischen Altertums und des abendländischen Mittelalters*. (Grundlagen der Germanistik 24) Erich Schmidt Verlag 1986.)
* E. A. Lowe, *Codices Latini Antiquiores: A Palaeographical Guide to Latin Manuscripts Prior to the Ninth Century*, Clarendon Press, 1972.
*Parkes, M. B. *English Cursive Bookhands, 1250-1500*. (Oxford Palaeographical Handbooks.) Oxford: Clarendon Press, 1969
*Jacques Stiennon, *Paléographie du Moyen-Âge,* 3e édition Armand Colin 1999
* Sir Edward Maunde Thompson, ''An Introduction to Greek and Latin Palaeography'' Clarendon Press, 1912.
*
*
*
*
* Malte Rehbein, Patrick Sahle, Torsten Schaßan (eds.): *Codicology and Palaeography in the Digital Age.* BoD, Norderstedt 2009, Volltext , 
* Franz Fischer, Christiane Fritze, Georg Vogeler (eds.): *Codicology and Palaeography in the Digital Age 2.* BoD, Norderstedt 2010, 

## Vanjske veze

* 'Manual of Latin Palaeography'  (A comprehensive PDF file containing 82 pages profusely illustrated, June 2014).
* 'Manual of Greek Palaeography' (A comprehensive PDF file containing 71 pages profusely illustrated, January 2014).
* 'Palaeography'. *Encyclopaedia Britannica*, 1911.
* Palaeography: reading old handwriting 1500&nbsp;– 1800: A practical online tutorial, from the National Archives (UK)
* A comprehensive survey of all the important aspects of medieval palaeography .
*  A scholarly maintained web directory on palaeography.
* Another scholarly maintained web directory on palaeography  (200 links with critical comments, in French).
* Comprehensive bibliography  (1,200 detailed references with critical comments in French).
* Online Tuition in the Palaeography of Scottish Documents 1500-1750
* An introduction to Greek and Latin palaeography by Thompson, Edward Maunde&nbsp;– Outdated (published 1912) but good and useful illustrated handbook, available as facsimile.
* Free palaeographical fonts
* Self-correcting medieval palaeography exercises (13th and 14th century)
* 12th to 17th century manuscripts originating from Europe and the Middle East, Center for Digital Initiatives, University of Vermont Libraries
* ''Interactive Album of Mediaeval Palaeography''  Collection of online exercises for the transcription of a variety of scripts, from 8th to 15th century