open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Velika rujnica

**Velika rujnica** (*Pinicola enucleator*) je vrsta ptice iz porodice zeba. Pripada rodu *[[Pinicola]]*, koji je možda monotipičan.

## Opis
Sa dužinom od 20-22 cm velika rujnica je jedna od najvećih zeba. Pokazuje skesualni dimorfizam. Odrasli imaju dug i račvast rep crne boje, crna krila sa bijelim prugama i velik kljun kojim lome sjemenke. Odrasli mužjaci imaju ružičastocrvenu glavu, leđa i trticu. Ženke imaju maslinastožutu glavu i trticu i siva leđa i gaće. Mlade ptice imaju manje kontrastno perje. 

Glas im geografski varira, i uključuje zvukove poput *pui, pui, pui* ili *chii-vli*. 

Razmnožava se u zimzelenim šumama. Grade gnijezdo oblika šalice od grančica, mahovine i drugih biljnih materijala na vodoravnoj grani ili na račvanju više grana na boru. Ženka nese obično četiri jajeta koja inkubira 13-14 dana. Mladunce hrane oba roditelja paucima i kukcima, a kasnije i biljkama. 

Hranu traže u grmlju i drveću. Uglavnom jedu sjemenje, pupoljke, bobice, a ljeti i kukce. Van sezone parenja se često hrane u jatima.

## Rasprostranjenost
Nastanjuje zimzelene i mješovite šume na Aljasci, na zapadnim planinama SAD-a, Kanadi, Europi i Aziji. Vrlo rijetko se pojavi u umjerenom pojasu u Europi. Naprimjer, u cijeloj Njemačkoj svake godine od 1980 nisu viđene više od 4 jedinke, a ponekada nijedna. Stanarica je u najvećem dijelu svog regiona; međutim, one sa dalekog sjevera se sele na jug kada im ponestane hrane.

## Galerija

Pinicola enucleator5.jpg|Mladunac
Pinicola enucleator.jpg|Ilustracija velike rujnice
Pinicola enucleator MHNT.ZOO.2010.11.220 Suomussalmi Naurois.jpg|


## Drugi projekti
Plavoleđa mišjakinja

**Plavoleđa mišjakinja** (*Urocolius macrourus*) nastanjuje subsaharske predjele na sjeveru do jugozapadne Tanzanije na jugu. Endem je subsaharske Afrike, ali nije ugrožena vrsta. Ima sedam podvrsta. Postoji dosta poštanskih markica sa likom ove ptice.

## Opis
Perje joj je sivkaste boje, sa svijetloplavom pjegom iza glave. Jako je društvena. U jatima se nalazi i do 30 ptica koje se po noću stišću zajedno. Mogu okretati dva vanjska prsta po želji: dva naprijed a dva nazad, tri naprijed a jedan nazad ili sva četiri naprijed. Noge mogu jako razmaknuti, pa ih se često viđa kako stoje s jednom nogom na jednoj, a drugom na drugoj grani. Duge su 32-39,8 cm uključujući i rep. Teške su 34-62 grama. Rep im je tanak i dug, a u mužjaka je veći nego u ženki.

## Ponašanje
Plavoleđa mišjakinja je vrlo društvena ptica koja živi u skupinama od 20-30 jedinki, koje se zajedno čiste, hrane i razmnožavaju. Uglavnom se hrani zelenim listovima koje polako probavlja, a osim toga uzima i voće, sjemenje i kukce.
                                                                                                                       
## Razmnožavanje
Gnijezdo je neuredno, oblika šalice. Napravljeno je od biljnog materijala i ispunjeno lišćem. Jaja su bijele boje, a imaju crvenkastosmeđe točkice. Obično dva do četiri jajeta, koja inkubiraju oba spola 12-14 dana. Mladi se brzo razvijaju, počinju letjeti sa 16-18 dana.

## Galerija


Datoteka:Urocolius macrourus (29861766).jpg
Datoteka:Urocolius macrourus1.jpg
Datoteka:Urocolius macrourus-20090110.jpg
Datoteka:Urocolius macrourus3.jpg



## Izvori

## Vanjske veze
Kakapo

**Kakapo** (maorski: kākāpō, što znači noćni papagaj), *Strigops habroptila*, je vrsta noćnog papagaja endemičnog za Novi Zeland. Jedina je vrsta roda *Strigops*.

## Opis
Ima zelenožuto perje sa malenim pjegicama i pernate diskove oko očju, poput sova, velik siv kljun, kratke noge, velika stopala i relativno kratka krila i rep. Jedinstven je na više načina: jedini je papagaj na svijetu koji ne može letjeti, najteži papagaj (2–4&nbsp;kg težak, a oko 60&nbsp;cm dug), noćni, biljojed je, spolni dimorfizam se odražava u veličini tijela, a mužjak ne brine o mladuncima. Vjerojatno je jedna od ptica koje najduže žive (prosječna dužina života je 95 godina, a maksimalna 120 godina).

Kakapoi su kritično ugroženi; do travnja 2009., evidentirano je samo 125 jedinki, od kojih je većina imala ime. Predak kakapoa i roda Nestor je postao izoliran od ostalih papagaja kada se Novi Zeland odvojio od Gondvane, prije oko 82 milijuna godina. Prije oko 70 milijuna godina, kakapo se odvojio od roda Nestor. Zbog nepostojanja predatora izgubio je moć letenja. Nakon kolonizacije i uvedenih predatora, poput mačaka i štakora, većina kakapoa su izumrli. Očuvanje je počelo 1890-ih. Od siječnja 2009. preživjeli kakapoi žive na dva otoka bez predatora.

Uglavnom su biljojedi, i hrane se biljem, sjemenjem, voćem, pa čak i smolom drveća.

## Razmnožavanje

Kakapo je jedina vrsta neletećeg papagaja na svijetu, ali je i jedina neleteća ptica na svijetu koja se udvara partneru. Mužjaci se skupe u jedan prostor i takmiče se da bi privukli ženke. Ženke promatraju takmičenje i biraju partnera na osnovu toga koliko je bio bolji od ostalih. Ne stvara se nikakva veza između spolova; sastaju se samo da bi se parili.

Tokom sezone udvaranja mužjaci napuštaju svoja stara staništa i odlaze u brda gdje osnuju vlastita udvarališta. Ova udvarališta mogu biti i 7 km udaljena od uobičajenog teritorija jedinke. Tu ostaju tokom cijele sezone udvaranja. Plaše svoje protivnike podignutim perjem, raširenim krilima, otvorenim kljunovima, podignutim kanđama i ispuštanjem glasnih kreštećih i režećih zvukova. Mogu se ozlijediti ili čak umrijeti u borbama.

Da bi privukli ženke mužjaci ispuštaju glasove slične bubnjanju na niskim frekvencijama (ispod 100 herca). Bubnjanje se može čuti barem jedan kilometar dalje. Kada ženka dođe, mužjak počinje udvaranje pomjerajući se sa strane na stranu i klikćući kljunom. Onda se okrene leđima prema ženki, raširi krila i kreće se unazad prema njoj. Nakon parenja ženka se vraća na svoj teritorij, dok mužjak ostaje u udvaralištu i nastavlja bubnjati.

Ženka nese do tri jajeta u zaklonu biljaka ili u šupljem deblu. Ptići se izlegu za oko 30 dana. Ženka hrani mladunčad tri mjeseca, ali mladunčad ostaje sa majkom i nekoliko mjeseci nakon što im je perje naraslo. Napuštaju gnijezdo prosječno nakon 10 do 12 tjedana starosti. Majke ih u nekim slučajevima povremeno hrane i slijedećih 6 mjeseci.

## Drugi projekti

## Vanjske veze
Prave kukavice

**Prave kukavice** (lat. Cuculidae) su, prema nekim autorima, jedina porodica reda kukavica, dok su, prema drugim autorima, jedna od tri porodice u navedenom redu. Pored ove, ti autori u red kukavica svrstavaju još hoacina, jedinu vrstu u porodici Opisthocomidae, i turakoe (porodica Musophagidae). Danas se općenito ove dvije porodice izdvajaju u zasebne redove Opisthocomiformes  i Musophagiformes .

## Sistematika i rasprostranjenost
Ovo je porodica s oko 140 vrsta, podijeljenih na šest potporodica. Tih šest potporodica (3 iz Starog svijeta i 3 iz Novog) su raznovrsne. U Starom svijetu, najveća potporodica sadrži 54 vrste skoro isključivo parazitskih kukavica. Preostale dvije sadrže 28 vrsta kukala koji žive u Africi, jugoistočnoj Aziji i Australiji i 26 vrsta kua i malkoha. Kue žive samo na Madagaskaru, a malkohe na jugoistoku Azije. U Novom svijetu postoji 18 neparazitskih vrsta koje su također prave kukavice, ali su svrstane u drugu potporodicu. Tri vrste crnih anija koji se gnijezde u zajednici, kao i Guira kukavica pripadaju drugoj potporodici. Postoji i desetočlana potporodica kukavica koje žive na tlu, od kojih su tri parazitske vrste.

## Opis

Duge su 17-65cm, a težina je od 30 do 700 grama. Oba spola su slične veličine, iako su mužjaci ponekada veći. Zajednička osobina porodice je što veličina i težina mogu biti neobično različite kod pripadnika istog spola. Perje je najčešće sivo i smeđe, donji dio je često isprugan, a rep je ponekada veoma upadljiv s pjegama ili svijetlim šarama kad se raširi. Glasaju se obično jednostavno, poput zvuka flaute, zvižduka ili štucanja najčešće popraćenima dvosložnim tonom po kojoj je ova grupa i dobila ime. Ponekad se glasaju i visokim tonovima, osobito mladunci. Kod nekih vrsta spolovi se oglašavaju različito. Skoro su isključivi kukcojedi, a većina vrsta lovi otrovan plijen koji ne jedu druge ptice. Veći primjerci jedu i manje kralježnjake. Jedan rod (Eudynamys) uglavnom čine biljojedi. Jedna od glavnih osobina koja razlikuje ovu porodicu od ostalih su njihova zigodaktilna stopala (dva prsta su okrenuta prema naprijed, a dva prema nazad).

## Razmnožavanje i zaštita
Neparazitske vrste grade platformu od granja u drveću, grmlju ili na otvorenom tlu. Polože 2-5 jaja, koja su veoma teška u odnosu na težinu ženke. Parazitske vrste polože 8-15 jaja u sezoni, koja su ponekada veoma malena. Težina jaja je 8-70 grama. Inkubacija traje 11-16 dana, a ptići ostaju u gnijezdu 16-24 dana. Boja jaja se razlikuje u skladu sa bojom jaja domaćina. Dvije vrste: sumatranska kukavica (*Carpococcyx viridis*) i crnokapi kukal (*Centropus steerii*) su kritično ugrožene. Jedna vrsta je ugrožena, a šest ih je ranjivo.

## Potporodice

* Centropodinae
* Coccyzinae
* Crotophaginae
* Cuculinae
* Neomorphinae
* Phaenicophaeinae

## Izvori

## Drugi projekti

Kukavica (ptica)
Uljašica

**Uljašica** (*Steatornis caripensis*), ponekad zvana i **uljana ptica** ili **guačaro**, je jedini pripadnik porodice Steatornithidae i podreda Steatornithes. U srodstvu je sa velikom grupom legnjeva, ali je toliko posebna po anatomiji, ekologiji i ponašanju, da je svrstana u zasebnu porodicu. Nedavna istraživanja predlažu da se svrsta čak u zaseban red (koji još nema naziva). 

## Opis
Uljašice su ptice dužine oko 50cm, krila dužine oko 91cm, širokog repa, malenih nogu i snažnog kljuna koji izgleda kao jastrebov. Perje je smeđe boje sa bijelim pjegama koje su najveće na pokrovnom i sekundarnom letnom perju. Mužjaci su neznatno tamniji od ženki. 

Ova noćna vrsta je jedinstvena jer je jedina noćna ptica koja se hrani voćem i jer je to voće uljanih palmi. Prosječna težina im je 380 do 430 grama, ali ptići mogu biti i upola teži. Gnijezde se na "policama" u pećinama u velikim kolonijama sa više od 50 parova i grade gnijezdo od ispovraćanog sjemenja voća kojeg jede, pa ono svake godine raste i dobija oblik korneta. Mještani na Trinidadu ih zbog buke koju dižu u pećini nazivaju "diablotin" ("maleni vrag"). Drugi način oglašavanja je krckanje koje služi za eholokaciju. Ipak ona nije tako dobro razvijena kao što je šišmiševa. 

Alexander von Humboldt je prvi proučavao ove ptice i dao im naučni naziv. *Caripensis* znači "sa Karipea", a *Steatornis* "debela ptica", što se odnosi na debljinu ptića.

## Razmnožavanje
Polažu 2 do 4 jajeta u intervalima od tri ili više dana, ali je jednom zabilježen i interval od devet dana. Ptiće oba roditelja hrane uljanim plodovima palmi. Do sedamdesetog dana ptići dostižu najveću težinu. Preostalih 30 dana gube na težini dok ne postanu iste težine kao i odrasli.

## Rasprostranjenost
Nastanjuje šumske predjele sa špiljama u Južnoj Americi od Gvajane i Venezuele, duž Anda do Bolivije i Trinidada. Ponekad se pojavljuje u Panami, Arubi i Kosta Rici. Nije ugrožena vrsta.

## Drugi projekti
Jakamari

**Jakamari** (lat. Galbulidae) ili **sjajnice** su porodica ptica iz reda djetlovki. Nastanjuju tropske predjele Južne i Srednje Amerike do Meksika. Ova porodica sadrži pet rodova i 18 vrsta. U bliskom su srodstvu s pufovima (Bucconidae) i često su obje porodice odvojene u vlastiti red, **Galbuliformes**. Staništa su im šume na niskim nadmorskim visinama, rubovi šuma i krošnje.

## Opis
Jakamari su malene do srednje velike ptice, 14-34cm duge i težine od 17 do 75 grama. Elegantne su ptice s dugim repovima i kljunovima. Po izgledu i ponašanju su sličniji pčelaricama Starog svijeta, jer ptice najprilagođenije životu u zraku imaju kratke i široke kljunove, za razliku od dugih i tankih kljunova jakamara. Noge su kratke i slabe, a stopala zigodaktilna. Perje je često svijetlo, iako je sasvim blijedo kod nekih vrsta. Postoje samo manje razlike između spolova (mužjaci često imaju bijelu pjegu na grlu).

Insektojedi su, i jedino veliki jakamar ponekad jede malene guštere i paukove.

## Razmnožavanje
Način razmnožavanja jakamara nije dobro proučen. Misli se da su monogamni, iako kod nekoliko vrsta i druge jedinke pomažu roditeljima u odgajanju ptića. Gnijezde se u rupama u tlu ili termitnjacima. Vrste koje se gnijezde na tlu to obično rade blizu rijeka (i odnedavno blizu puteva), ali će se gnijezditi u tlu koje drži korjenje palog drveća ako ovakva gnijezdilišta nisu dostupna. Ponekad su kolonijalni. Ženka nese 1-4 jajeta, najčešće 2-4. Oba roditelja ih inkubiraju. O periodu inkubacije se malo zna. Ptići se rađaju s paperjem, što je jedinstveno za djetlovke.

## Rodovi i vrste
Rod *[[Galbalcyrhynchus]]*
 
* *Galbalcyrhynchus leucotis* 
* *Galbalcyrhynchus purusianus*

Rod *[[Brachygalba]]* 
* *Brachygalba salmoni* 
* *Brachygalba goeringi* 
* *Brachygalba lugubris* 
* *Brachygalba albogularis*

Rod *[[Jacamaralcyon]]* 
* *Jacamaralcyon tridactyla*

Rod *[[Galbula]]* 
* *Galbula albirostris* 
* *Galbula cyanicollis* 
* *Galbula ruficauda* 
* *Galbula galbula* 
* *Galbula pastazae* 
* *Galbula cyanescens* 
* *Galbula tombacea* 
* *Galbula chalcothorax* 
* *Galbula leucogastra* 
* *Galbula dea*

Rod *[[Jacamerops]]* 
* *Jacamerops aureus*

## Izvori

## Drugi projekti
Vodosjeci

**Vodosjeci** (lat. Rhynchopidae) su malena porodica ptica iz reda Charadriiformes. Sastoji se od tri vrste koje nastanjuju Aziju, Afriku i Ameriku. 

## Opis
Vodosjeci su po vanjskom izgledu slični čigrama. Veliki su 40 do 50 cm i nastanjuju jezera i rijeke. Hrane se ribom, koju hvataju "rezanjem" vode donjom vilicom koja je, jedinstveno među pticama, duža od gornje. Kada dodirne ribu, vilica se refleksno zatvori. Vrste iz ove porodice su jedine koje imaju vertikalne proreze zjenica, za razliku od okruglih proreza ostalih ptica. Jedne su od najspretnijih ptica u zraku i okupljaju se u velika jata.

## Razmnožavanje
Vodosjeci su tropske i suptropske vrste koje nesu 3-6 jaja na pjeskovite plaže. Ženka ih inkubira. Zbog ograničenog staništa za razmnožavanje ovih ptica, tri postojeće vrste su ranjive na uznamiravanje i uništavanje gnijezdilišta. Jedna vrsta, indijski vodosjek, se smatra ranjivim zbog uništavanja jezera i rijeka na kojima se hrani.

## Vrste
Postoje tri vrste u jednom rodu:

* *Rhynchops niger* - Crni vodosjek
* *Rhynchops flavirostris* - Afrički vodosjek
* *Rhynchops albicollis* - Indijski vodosjek

## Drugi projekti
Mala njorka

**Njorka** ili **mala njorka** (*Alca torda*) je velika vrsta njorke i jedini pripadnik roda *Alca*.

## Opis
Odrasle ptice su crne odozgo i s bijelim prsima i stomakom. Debeli crni kljun ima tup kraj. Rep je šiljast i duži od onog tankokljune njorke. Zimi grlo i gornji dijelovi prsa postanu bijeli. Hranu traže pod vodom. Može ostati pod vodom jednu minutu prije nego što izroni. Uglavnom jedu ribe poput srdela i drugih malenih riba, ali također jedu i neke malene račiće i morske crve. Obično se gnijezde u velikim kolonijama i nesu jaja na golom kamenju. Roditelji se izmjenjuju tijekom inkubacije: dok se mužjak hrani na moru, ženka čuva jaja, a zatim mužjak zamijeni ženku. Kada trebaju hraniti mladunce ulove nekoliko riba i sve ih u kljunu odnesu do ptića. Prije nego što se mladi izlegu, roditelji se mogu udaljiti od gnijezda i više od 100 km da bi našli hranu, ali kada ptići dođu na svijet, ne udaljavaju se više od nekoliko desetaka kilometara, i tada često traže hranu u plitkoj vodi. 

Iako je prosječan životni vijek njorki oko 13 godina, jedna jedinka prstenovana u Ujedinjenom Kraljevstvu 1967. živjela je 41 godinu, što je rekord za ovu vrstu.

Neke poznate kolonije njorki su:
* Helgoland, Njemačka (54°10' N) - u Europi, najjužnija kolonija, samo nekoliko parova
* Otok Staple, Ujedinjeno kraljevstvo (55°38' N) - sezona parenja od svibnja do sredine srpnja. 
* Runde, Norveška (62°24' N) - 3.000 parova 
* Látrabjarg, Island (65°30' N) - 230.000 parova, oko 40% ukupne populacije (procjenjeno sredinom 1990. godina). Sezona parenja od lipnja do srpnja. 
* Grímsey, Island (66°33' N)

## Rasprostranjenost

Razmnožavaju se na otocima, kamenitim obalama i liticama u Sjevernom Atlantiku. U Sjevernoj Americi žive južno sve do Mainea, a u Zapadnoj Europi od sjeverozapada Rusije, do sjevera Francuske. Sjevernoameričke ptice se sele na jug. Euroazijeske ptice isto tako zimuju na moru, a neke dospiju i do Sredozemlja.

## Evolucija i pretpovijesne vrste
Iako je danas njorka jedini živi pripadnik roda *Alca*, tijekom pliocena je u ovom rodu bilo mnogo više vrsta:
* *Alca "antiqua"* (kasni miocen, rani pliocen, SAD)
* *Alca stewarti* (rani miocen, Belgija)
* *Alca ausonia* (rani pliocen, SAD. Srednji pliocen, Italija)

Koliko je poznato, rod *Alca* je vjerojatno evoluirao na zapadu Sjevernog Atlantika, odnosno na današnjim Karibima, poput većine drugih njorki. Preci ovog roda su tu vjerojatno došli tijekom miocena.

## Drugi projekti
Eja strnjarica

**Eja strnjarica** (*Circus cyaneus*) je vrsta ptice grabljivice. Postoje dvije podvrste.

## Opis
Eja strnjarica je duga 45–55 cm sa rasponom krila od 97–118 cm. Podsjeća na druge eje po tome što su mužjaci i ženke različiti po izgledu. Spolovi se također razlikuju po težini (prosječan mužjak teži 350 g a prosječna ženka 530 g). 

Mužjak *C. c. cyaneus* (Linne, 1766.), iz Europe i Azije, je uglavnom siv odozgo i bijel odozdo sa izuzetkom gornjeg dijela prsa, koji je siv kao i gornji dio tijela, i trtice koja je bijela. Krila su siva sa crnim vrhovima. Ženka je smeđa odozgo sa gornjim okrovnim perima na repu bijelim. Mladunci su slični.

## Podvrsta ''C. c. hudsonius''
*C. c. hudsonius* (Linne, 1766.) nastanjuje Sjevernu Ameriku i ponekada se smatra odvojenom vrstom, *C. hudsonius*.
Mužjakovo perje je tamnije nego kod *C. c. cyaneus* mužjaka, a ženka je također tamnija i više riđa. 

## Ponašanje
Ova ptica grabljivica srednje veličine nastanjuje močvare, vlažna zemljišta i (u Europi) farme. Gnijezdo grade na tlu, a ženka nese četiri do šest bjelkastih jaja. 

U lovu lete nisko iznad tla i tako iznenade malene sisavce i ptice. Vrlo su vokalne dok lete iznad svog lovišta.

## Rasprostranjenost
Razmnožava se u sjevernim dijelovima sjeverne hemisfere u Kanadi i sjeveru SAD-a i na sjeveru Europazije.

Zimi se seli do južnijih područja. Euroazijske ptice se sele do južne Europe i juga umjerene Azije. Američke se sele do juga SAD-a, Meksika i Srednje Amerike. Na prostorima sa najumjerenijom klimom poput Francuske, Velike Britanije i juga Sjedinjenih Država eje strnjarice su stanarice, ali zimi napuštaju planinske prostore.

## Drugi projekti
Kakadui

**Kakadui** (lat. Cacatuidae) su porodica ptica reda Psittaciformes. Postoji 21 vrsta u ovoj porodici. Zajedno sa porodicama Psittacidae i Strigopidae čine red papigašica. Njihov naziv potiče od malajskog naziva za ove ptice **kaka(k)tua**. Nastanjuju Filipine i istočne indonezijske otoke do Nove Gvineje, Solomonskih otoka i Australije.

## Opis
Kakadui su uglavnom srednje veliki ili veliki papagaji zdepaste građe. Dužina varira od 30 do 60 cm, a težina od 300 do 1000 grama. Nimfa je najmanja vrsta u ovoj porodici i mnogo je manja i vitkija od ostalih kakadua. Sve vrste imaju kukmu na glavi koja je podignuta kada kakadu slijeće ili kada je uzbuđen. Kakadui imaju mnoge zajedničke osobine sa drugim papagajima uključujući i zakrivljen kljun i zigodaktilna stopala, sa dva prsta okrenuta prema naprijed, a dva prema nazad. Međutim, razlikuju se od njih po tome što nemaju Dyckovu strukturu perja koja izaziva svijetloplave i zelene boje kod papagaja i što imaju žučni mjehur.

Kao i prave papige, kakadui imaju kratke noge, snažne pandže i gegaju se u hodu. Često koriste kljun kao treći ud kada se penju po granama. Uglavnom imaju duga i široka krila koja koriste za brzi let. Zabilježeno je da ružičasti kakadui lete brzinama i do 70 km/h. Pripadnici roda *Calyptorhynchus* imaju kraća i okruglija krila za sporiji let.

Kakadui imaju velike kljunove koje održavaju oštrim strugajući jednu vilicu o drugu dok se odmaraju. Imaju mišićav jezik kojim pridržavaju orah u kljunu dok ga donja vilica pritišće dok ga ne slomi. Mogu pokretati vilice u stranu zahvaljujući mišićima.
 
Perje kakadua je manje šareno od onog pravih papiga. Uglavnom su crne, sive ili bijele boje. Mnoge vrste imaju malo žute, ružičaste ili crvene boje na kresti ili repu. Ružičasti kakadu je iznimka jer ima mnogo ružičaste boje. Neke vrste imaju golu kožu na licu svijetle boje, kao palmin kakadu. Mužjaci i ženke su vrlo slični iako postoji razlika u veličini kljuna između spolova. Ženke su obično bljeđe boje od mužjaka. Kakadui održavaju perje čistim tako što ga često čiste tokom dana.

Mitarenje je vrlo sporo i kompleksno. Crnim kakaduima trebaju dvije godine da zamijene svo perje, dok ružičastim kakaduima treba šest mjeseci za to.

## Razmnožavanje
Kakadui su monogamni i grade gnijezda u rupama u drveću koje ne mogu iskopati sami. Obično su 7-8 m iznad zemlje. Ženke se mogu pariti sa tri godine starosti a mužjaci kasnije. Ženke nesu okruglasta i bijela jaja koja inkubiraju od 20 do 29 dana, ovisno o vrsti. Kod nekih vrsta i mužjak pomaže u inkubiranju jaja. Oko 20% snesenih jaja je zapravo neoplođeno. Mladunčad ubijaju drugi kakadui, varani, sove i pitoni.

## Drugi projekti
Strigopidae

**Strigopidae** je porodica ptica reda papigašica. Sastoji se od dva roda, *Nestor* i *Strigops*. Rod Nestor se sastoji od kee i kake, dok se u rod Strigops svrstava kakapo. Dvije vrste koje su nastanjivale otoke Norfolk, Chatham i Phillip su sada izumrle. Moderni nazivi navedenih ptica su isti kao i maorski nazivi. 

## Opis
Kake sa Norfolka i Chathama su nedavno izumrle, a kakapo, kea i dvije podvrste kake su sve ugrožene zbog ljudskog utjecaja. Uvezene su svinje i oposumi, koji jedu jaja vrsta koje se gnijezde na tlu, a dodatno nestajanje je izazvano ubijanjem zbog hrane i zbog mišljenja da su poljoprivredni nametnici, gubitkom staništa i zbog uvezenih osa. 

Ova porodica se odvojila od drugih papiga prije oko 82 miljuna godina kada se Novi Zeland odvojio od Gondvane. Rodovi *Nestor* i *Strigops* su se odvojili jedan od drugog prije 60 do 80 milijuna godina.

Sve vrste roda *[[Nestor (rod)|Nestor]]* su zdepaste građe sa kvadratastim repom. Imaju četkast vrh jezika kao loriji, zbog čega su smatrani njihovim srodnicima. Istraživanje DNK ovih ptica je dokazalo da zapravo nisu u srodstvu. U ovaj rod su svrstane četiri vrste. Kea je osjetljiva vrsta, dok su dvije podvrste kake ugrožene. 

Kakapo je jedini pripadnik roda *[[Strigops]]*. Jedini je noćni papagaj i ne može letjeti. Najteži je papagaj i jedan od najugroženijih (kritično ugrožen). Godine 2009. evidentirano je oko 250 jedinki.

## Galerija

Datoteka:Kea.jpg|Kea
Datoteka:Kaka -Stewart Island-1c.jpg|Kaka sa južnog otoka
Datoteka:Kaka (Nestor meridionalis)- Wellington -NZ-8-2c.jpg|Kaka sa sjevernog otoka
Datoteka:John-Gould-001.jpg|Izumrla kaka sa otoka Norfolk
Datoteka:Strigops habroptilus 1-1c.jpg|Kakapo


## Drugi projekti
Guarauna

**Guarauna** (*Aramus guarauna*) je jedini pripadnik porodice **Aramidae**. Nije ugrožena vrsta a postoji i brojna populacija u Evergladesu na Floridi.

## Opis
Guarauna, duga 56-71 cm i teška 0,9-1,3 kg, izgledom uvelike podsjeća na ždralove i barske koke, ali nedavna biohemijska istraživanja ukazuju na mogućnost da je u bliskom srodstvu sa perajonošcima. Ima srednje dug, lagano zaobljen kljun, dug vrat, zaokrugljena krila, kratak rep i duge noge. Dobri su plivači iako nemaju nožne prste povezane kožicom, a kako ima duge prste može hodati po nekom vodenom bilju. Lete snažno sa nogama izbačenim pozadi. Perje može biti smećkasto-tamnomaslinaste boje sa bronzanom bojom do zelenkastog preliva na gornjim dijelovima tijela. Prednji dio tijela ima šire bijele pruge. Mužjak i ženka se gotovo i ne razlikuju. 

Oglašavaju se glasnim zvukovima sličnim jaukanju i vriskanju.

Ova vrsta se hrani velikim puževima, slatkovodnim školjkama, nekim kukcima, žabama i gušterima. Kada guarauna nađe puža, odnese ga u pliću vodu i tamo vješto skine poklopac ljušture i pojede ga. Na mjestima gdje donose ulovljene životinje posvuda ima razbacanih praznih školjki i ljuštura.

## Razmnožavanje
Grade plitko i oveće gnijezdo od granja odmah iznad vode u močvarama, ili u žbunju ili drveću. Ženka nese 5-7 svijetlosjajnih i pjegavih jaja. Oba roditelja inkubiraju jaja oko 27 dana. Oba raditelja hrane mlade, koji su potpuno odrasli nakon 7 tjedana, a nakon 16 odu svojim putem.

## Rasprostranjenost
Guarauna nastanjuje otvorene ili pošumljene močvare ili sušno šipražje, na Floridi, Zapadnim Indijskim otocima, u Južnom Meksiku južno do Argentine, većim dijelom istočno od Anda.

## Drugi projekti
Dugorepe sjenice

**Dugorepe sjenice** (lat. Aegithalidae) su porodica ptica iz reda vrapčarki.

## Rasprostranjenost
Sve dugorepe sjenice su šumske ptice koje najviše žive na rubovima šuma i donji kat šume. Vrste roda *[[Aegithalos]]* više vole listopadne ili mješovite listopadne šume, dok *[[Psaltria exilis]]* živi uglavnom u planinskim zimzelenim šumama. *[[Psaltriparus minimus]]* nastanjuje razna staništa, uključujući i šikare, ali je najčešća u mješovitim šumama. Većina vrsta ove porodice živi u planinskim staništima na i oko Himalaja. Sve žive i u Europi, osim *[[Psaltriparus minimus]]*, koja nastanjuje zapad Sjeverne Amerike. Dugorepa sjenica ima najveću rasprostranjenost, od Britanije do Japana. Suprotno od toga, dvije vrste imaju malen areal (jedna je ograničena na dvije planine u Burmi, a druga na zapadne planine Jave). Obično nisu selice, iako dugorepa sjenica ponekada odseli sjevernije od svog uobičajenog areala. Mnoge planinske vrste se zimi sele u doline.

## Opis
Malene su ptice, dužine 9 do 14 cm, uključujući i relativno dugi rep. Teže samo 4,5 do 9 grama. Boja perja im je obično blijedosive ili smeđe boje, iako neke vrste imaju bijele šare, a dugorepa sjenica je pomalo ružičasta. Za razliku od ostatka porodice, dvije vrste roda *[[Leptopoecile]]* su upadljive ljubičaste i plave boje. *[[Leptopoecile elegans]]* jedini ima ćubu. Kljunovi su im sićušni, kratki i kupastog oblika. Krila su kratka i zaobljena, a noge su relativno duge. 

Svejedi su, a uglavnom se hrane kukcima i drugim beskralježnjacima. Tokom zime često jedu biljke. Hranu uglavnom traže u žbunju i rijetko silaze na tlo. Dok je traže, ponekada se prevrću naopačke na grani. 

Ptice iz ove porodice uglavnom žive u jatima od 6 do 12 ptica većinu godine. 

## Razmnožavanje
Obično su monogamni, a pomaganje od strane prošlogodišnjih mladunaca je zabilježeno kod dvije vrste, ali vjerojatno takav sistem razmnožavanja postoji i kod još nekih. Prave kupolasta gnijezda od ispletenog lišaja i drugih materijala, koje oblože perjem. Prave gnijezda na drveću sa gustom krošnjom, tako da ga grabežljivci mogu teže uočiti. Leglo se sastoji od 6 do 10 bijelih jaja, koja kod mnogih vrsta imaju crvene pjegice. Odrasli ih inkubiraju 13 do 14 dana; mladi ostaju u gnijezdu 16 do 17 dana. Roditelji hrane mlade isključivo kukcima i paucima.

## Drugi projekti
Jastreb (Danilovgrad)

**Jastreb** je naselje u opštini Danilovgrad u Crnoj Gori. Prema popisu iz 2003. bilo je 291 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 318 stanovnika).

## Demografija
U naselju Jastreb živi 219 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 36,9 godina (35,4 kod muškaraca i 38,5 kod žena). U naselju ima 76 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,83.

Stanovništvo u ovom naselju veoma je heterogeno.

## Reference

## Vanjske veze
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Kratkoprsti kobac

**Kratkoprsti kobac** (*Accipiter brevipes*) je vrsta malene ptice grabljivice iz porodice Accipitridae, u koju se također svrstavaju mnoge dnevne grabljivice poput orlova, škanjaca i eja.

## Opis
Ovo je malena ptica grabljivica dužine 30-37 cm i s rasponom krila od 63-76 cm. Ima kratka zaobljena krila i podug rep, što su sve prilagodbe letu kroz šumu. Sličan je jastrebu, ali kraći rep i zašiljenija krila ga čine sličnijim sokolu. Ženka je veća od mužjaka, ali razlika između spolova nije tako upečatljiva kao kod jastreba. Mužjak je odozgo plavosive boje, sa tamnim vrhovima krila i crvenkastim prugama odozdo. Ženka je odozgo sive boje sa nešto tamnijim vrhovima krila. Odozdo ima crvenkaste pruge, a može imati i tamnu liniju na grlu. Mladunci su tamnosmeđi odozgo i imaju gaće sa tamnim prugama. Ima tamnu liniju na grlu.

Hrane se malenim pticama, kukcima i gušterima u šumama, oslanjajući se na iznenađenje u lovu.

Oglašavaju se sa oštrim "kee-wick".

## Rasprostranjenost i razmnožavanje
Kratkoprsti kopci nastanjuju Grčku i Balkan istočno do juga Rusije. Selice su, i zimuju od Egipta do jugozapadnog Irana. Sele se u velikim jatima, za razliku od rasprostranjenijeg jastreba. Gnijezde se na drveću i grade novo gnijezdo, obloženo lišćem, svake godine. Period nesenja jaja traje od maja do kraja juna. Ženka nese 3-5 jaja.

## Drugi projekti
Neomorphinae

**Neomorphinae** je potporodica kukavica. Sastoji se od četiri roda i jedanaest vrsta. Ponegdje se u literaturi može vidjeti da se zovu kopnene kukavice jer uglavnom žive na tlu.

## Opis
Ptice iz ove porodice su uglavnom kopnene i žive u Sjevernoj i Južnoj Americi. Vrste koje žive u Južnoj Americi uglavnom nastanjuju tropske i suptropske šume, dok one koje žive sjevernije nastanjuju suša staništa. 

## Porodice i rodovi
* Rod *[[Dromococcyx]]* 
** *[[Dromococcyx pavoninus]]* (Pelzeln, 1870.) 
** *[[Dromococcyx phasianellus]]* (Spix, 1824.) 
* Rod *[[Geococcyx]]* (Wagler, 1831.) 
** *[[Geococcyx californianus]]* (Lesson, 1829.) 
** *[[Geococcyx velox]]* (Wagner, 1836.) 
* Rod *Morococcyx* 
** *[[Morococcyx erythropygus]]* (Lesson, 1842.) 
 
* Rod *[[Neomorphus]]* (Gloger, 1827.) 
** *[[Neomorphus geoffroyi]]* (Temminck, 1820.) 
** *[[Neomorphus pucheranii]]* (Deville, 1851.) 
** *[[Neomorphus radiolosus]]* (Sclater & Salvin, 1878.) 
** *[[Neomorphus rufipennis]]* (Gray, 1849.) 
** *[[Neomorphus squamiger]]* (Todd, 1925.) 
* Rod *Tapera* 
** *[[Tapera naevia]]* (Linné, 1766.)

## Drugi projekti
Dugorepa sjenica

**Dugorepa sjenica** (lat. *Aegithalos caudatus*) je vrlo malena vrsta ptice iz porodice Aegithalidae. Ta je porodica u srodstvu sa pravim sjenicama i zimi se vrste iz ove dvije porodice često nađu u istom jatu.

## Opis
Ovo je vrlo malena ptica dužine samo 13-15 cm uključujući i veoma dug rep, koji čini 7-9 cm ukupne dužine. Dugorepa sjenica je crne i smeđe boje odozgo i bjelkaste odozdo, sa crvenkastim bokovima. Ima bijelu krunu. Ptice iz Sjeverne Europe (*A. c. caudatus*) imaju potpuno bijele glave i bokove. Postoji još nekoliko podvrsta koje dosta variraju po boji perja (europske ptice imaju crnu boju iznad očiju, a ptice iz Turske imaju sivkaste "obrve" iznad očiju i crn vrat sa sivom bojom na krilima). Ukrštavanje između podvrsta je često, a područje gdje žive mješanci *europaeus* i *caudatus* se pomjera prema istoku. Neumorne su dok traže kukce ili drugu hranu, a u jesen i zimu se mogu naći u jatima od 30 jedinki. Glasaju se sa *srih-srih-srih* i *churr*.

## Rasprostranjenost i razmnožavanje
Ova vrsta nastanjuje predjele Europe i Azije. Obično nije selica, ali viđene neke prevelike selidbe, a promatrane su i selidbe u sjeveroistočnoj Europi. Tokom sezone razmnožavanja (od kasne veljače do srpnja), dugorepe sjenice formiraju monogamne parove i podižu jedno leglo godišnje. Ženka nese šest do dvanaest jaja u gnijezdo zatvoreno tkaninom, koje je često skriveno na drvetu ili u grmu. Gnijezdo se sastoji od paukove mreže, kamuflirano lišajem i ispunjeno perjem. Odrasli mužjaci često pomažu svojim roditeljima ili braći pri podizanju mladih ako je njihovo vlastito gnijezdo uništeno.

## Galerija

Datoteka:Aegithalos caudatus juv.jpg|Mladunac
Datoteka:Aegithalos caudatus 1 (Marek Szczepanek).jpg|Skandinavska forma, odrasli
Datoteka:Aegithalos caudatus 4 (Marek Szczepanek).jpg|Kontinentalna forma, odrasli
Aegithalos caudatus  MHNT.ZOO.2010.11.180.1.jpg |*Aegithalos caudatus * 


## Drugi projekti
Bluna

**Bluna** (*Morus bassanus*, donedavno *Sula bassana*) je vrsta morske ptice i najveći pripadnik porodice bluna.

## Opis
Mladunci su tamnosmeđi tokom prve godine života, i postepeno dobijaju više i više bijele sve dok ne odrastu nakon pet godina.

Odrasli su dugi 81-110 cm i teški 2,2-3,6 kg i imaju raspon krila od 165-180 cm. Prije nego što operjaju, mlade ptice (sa oko 10 tjedana starosti) mogu težiti više od 4 kg. Perje im je bijelo sa crnim vrhovima pera na krilima. Kljun je lagan i plavkast. Oči su svijetloplave i okružuju ih gola crna koža. Tokom sezone parenja glava i vrat dobiju žućkastu boju.

## Rasprostranjenost
Njihov areal je Sjeverni Atlantik. Obično se gnijezde u velikim kolonijama, na liticama sa pogledom na more ili malenim kamenitim otocima. Najveća kolonija od 60 000 parova živi na otoku Bonaventure u Quebecu, ali 68% svjetske populacije se razmnožava oko Britanskog otočja. Selice su i većina ih zimuje na moru južnije u Atlantskom oceanu.

## Ponašanje
Parovi bluna mogu ostati zajedno nekoliko sezona. Izvode rituale dobrodošlice kod gnijezda istežući vrat i kljunove prema nebu i lagano se dodirujući kljunovima. 

Ove ptice su odlični ronioci koji poniraju prema vodi pri velikim brzinama. Iako su spretni letači, nespretno polijeću i sleću. Uglavnom jedu malene ribe (2,5-30,5 cm duge) koje su okupljaju u grupe blizu površine vode. Skoro svaku malenu ribu (koje čine 80-90% ishrane) ili druge malene životinje (lignje naprimjer) može pojesti. 

Iako je populacija bluna sada stabilna, broj im je nekada bio mnogo manji zbog gubljenja staništa, krađe jaja i ubijanja odraslih.
Predatori koji kradu jaja su neki galebovi, gavranovi i lisice. Jedini poznati neprijatelj odraslih je suri orao, iako veliki morski psi i tuljani rijetko uhvate blunu u moru.

## Drugi projekti
Botaurinae

**Botaurinae** je potporodica ptica u porodici čaplji. Bukavci su kraćeg vrata i često plahiji pripadnici ove potporodice.
Nastanjuju močvare i slična vlažna staništa i hrane se vodozemcima, gmazovima, kukcima i ribama. Za razliku od roda, ibisa i žličarki, čaplje i bukavci lete sa savijenim vratom, a ne ispruženim kao kod prvih.

U rod *[[Ixobrychus]]* spadaju uglavnom malene vrste:
* Čapljica voljak, *Ixobrychus minutus*
* *[[Ixobrychus dubius]]*
* *[[Ixobrychus novaezelandiae]]* (izumrla)
* *[[Ixobrychus cinnamomeus]]*
* *[[Ixobrychus involucris]]*
* *[[Ixobrychus exilis]]*
* *[[Ixobrychus sinensis]]*
* *[[Ixobrychus eurhythmus]]*
* *[[Ixobrychus sturmii]]*
* *[[Ixobrychus flavicollis]]*

U rod *[[Botaurus]]* spadaju veće vrste:
* Američki bukavac, *Botaurus lentiginosa*
* Bukavac nebogled, *Botaurus stellaris*
* Južnoamerički bukavac, *Botaurus pinnatus*
* Australski bukavac, *Botaurus poiciloptilus*
* *Botaurus hibbardi* (izumro)
 
U rod *[[Zebrilus]]* spada samo jedna vrsta:
* Zigzag čaplja, *Zebrilus undulatus*

## Drugi projekti
Velika čaplja

**Velika čaplja** (*Ardea goliath*) je velika ptica iz porodice čaplji. Živi u subsaharskoj Africi, a manja populacija živi u Jugozapadnoj i Južnoj Aziji.

## Opis
Ovo je najveća čaplja na svijetu. Visoka je 120–152&nbsp;cm, sa rasponom krila od 185–230&nbsp;cm i teška je 4–5&nbsp;kg. U letu izgleda spora i nekako nespretna i, za razliku od nekih drugih čaplji, noge ne drži horizontalno. Mužjaci i ženke su slični, sive i kestenjaste boje. Glava, ćuba, leđa i strane vrata su kestenjasti. Brada, grlo, predvratlje i gornji dio prsa su bijeli, sa crnim prugama na predvratlju i prsima. Donji dio prsa i stomak su oker sa crnim prugama. Oči su žute, a noge i stopala crni. Mladunci izgledaju slično kao i odrasli, ali su bljeđi.

Važna staništa velikih čaplji su jezera, močvare, šume mangrova i delte rijeka.

Hrane se ribama, žabama, malenim sisavcima i kukcima. Lovi tako što stoji u plićaku ili na plutajućoj vegetaciji i promatra vodu. Kada se plijen pojavi, ona ga više puta nabada otvorenim kljunom.

Sezona parenja je od studenog do ožujka. Grade velika gnijezda od grančica na drveću iznad vode, na tlu i na niskom grmlju. Ženka nese dva do tri svijetloplava jaja koja i ona i mužjak inkubiraju oko četiri tjedna.

## Izvori

## Drugi projekti
Utva

**Utva**, **šarena utva** ili **morska utva** (*Tadorna tadorna*) je rasprostranjena i česta patka iz roda *[[Tadorna]]*. Fosili iz Dorkova (u Bugarskoj) za koje se pretpostavlja da pripadaju vrsti *[[Balcanas pliocaenica]]* možda zapravo pripadaju ovoj ptici. Još vjerojatnije je da pripadaju nekoj izumrloj vrsti roda *Tadorna* jer potiču iz razdoblja ranog Pliocena.

## Opis
Guski slična utva je upadljiva ptica sa svojim crvenim kljunom, bijelo-smeđim tijelom i tamnozelenim vratom i glavom. Spolovi slično izgledaju, ali ženka je bljeđa. Za sezone parenja mužjak na kljunu dobije crvenu kvrgu. Glasaju se gakanjem. 

## Rasprostranjenost i stanište
Ovo je ptica koja se razmnožava u umjerenoj Euroaziji. Većina populacije se seli u suptropska područja zimi, ali ova vrsta je velikim dijelom stanarica na zapadu Europe, osim selidbi na omiljena mjesta za mitarenje. 

Česta je na obalama Velike Britanije gdje nastanjuje slane močvare u ušća rijeka. 

## Ponašanje
Jata koja se mitare mogu biti vrlo velika (100 000 na Waddenskom moru). 

Ovu vrstu se uglavnom povezuje sa jezerima i rijekama na otvorenom zemljištu. Razmnožavanju se u zečijim brlozima, rupama u drveću, stogovima sijena i na sličnim mjestima. Zimi je česta na ušćima rijeka. 
Mladunci, kada su ugroženi, zarone pod vodu da bi izbjegli grabežljivce, a odrasli će odletjeti od njih i odmamiti grabežljivca.

Ova ptica je jedna od vrsta na koje AEWA (Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds) ima utjecaja.

## Drugi projekti
Lisasta guska

**Lisasta guska** (*Anser albifrons*) je vrsta guske u srodstvu sa malom guskom (*A. erythropus*).

## Opis
Lisaste guske su duge 65-78 cm sa rasponom krila od 130-165 cm. Imaju svijetlonarančaste noge. Manja je od sive guske. Osim što je veća od male guske, lisasta guska nema žuti prsten oko oka. 
Obje te vrste imaju veoma upadljivo bijelo lice i istaknute crne pruge po stomaku.

## Podvrste, rasprostranjenost i status zaštite
Lisasta guska se dijeli na pet podvrsta. Podvrsta *A. a. albifrons* se razmnožava na dalekom sjeveru Europe i Azije, a zimuje južnije i zapadnije u Europi. Na dalekom istoku Sibira pa do arktičke Kanade zamjenjuje je *A. a. frontalis*, neznatno veća sa dužim kljunom. Zimuje u SAD-u i Japanu.

Dvije druge podvrste ograničenog areala žive na sjeveru Sjeverne Amerike; *A. a. gambeli* u unutrašnjosti sjeverozapadne Kanade, zimuje na obalama Meksičkog zaljeva i *A. a. elgasi* na jugozapadu Aljaske, najveća od svih i sa najdužim kljunom. Zimuje u Kaliforniji. Sve ove podvrste su slične boje i razlikuju se samo po veličini. 

*A. a. flavirostris* koja se razmnožava na zapadu Grenlanda je mnogo tamnija, samo sa vrlo uskom bijelom linijom kod repa. Ima više crnih pruga na stomaku i obično ima narančast (a ne ružičast) kljun. Zimuje u Irskoj i na zapadu Škotske. 

Nedavna istraživanja su predložila da bi se grenlandska podvrsta trebala svrstati odvojeno od *A. albifrons*. Veoma interesantno je što je period brige o mladima veoma dug, čak nekoliko godina, a moguće je da i bake i djedovi vode brigu o mladima, što bi moglo biti jedinstveno za patkarice.

Ova vrsta se smatra najmanje ugroženom (lc) po IUCN-u.

## Drugi projekti

## Galerija

Datoteka:Badderende kolgans-4961846.webm|thumb|left|Anser albifrons
Datoteka:Greater-white-fronted goose.jpg|Lisaste guske u letu
Datoteka:Anser albifrons 30050.JPG|*Anser albifrons frontalis*
Datoteka:Goose-skater-web.jpg|Na ledu
Anser albifrons MHNT.ZOO.2010.11.13.9.jpg |Museum specimen
Veliki pomornik

**Veliki pomornik** (*Stercorarius skua*) je velika morska ptica iz porodice pomornika Stercorariidae. 

## Opis
Ovaj veliki pomornik je dug 50–58 cm sa rasponom krila od 125–140 cm. Odrasli su smećkastosivi, sa crnom kapom, a mladunci su smeđi bez pruga. Rep im je kratak i tup. Let im je direktan i snažan.

## Podrijetlo
Genetska istraživanja su pronašla iznenađujuće sličnosti između velikog pomornika i širorepog pomornika, unatoč razlikama u izgledu. Mnogi ornitolozi vjeruju da veliki pomornik potječe od hibrida između širorepg pomornika i jedne od vrsta pomornika sa južne hemisfere, ili da je širorepi pomornik evoluirao od hibrida velikog pomornika i neke od manjih arktičkih vrsta.
 
## Razmnožavanje
Veliki pomornik se razmnožava na Islandu, u Norveškoj, na Farskim otocima i škotskim otocima, sa nekoliko njih u unutrašnjosti Škotske. Razmnožava se na kamenitim otocima i obično nese dva pjegava maslinastosmeđa jajeta u gnijezdo obloženo travom. Kao i drugi pomornici, letjet će oko glave čovjeka ili drugog uljeza koji prilazi gnijezdu. Iako ne može nanijeti ozbiljne povrede, takvo iskustvo sa pticom te veličine je užasavajuće. Selica je i zimuje na moru u Atlantskom oceanu i često dolazi do sjevernoameričkih vodenih tokova. Ponekada doluta do mediteranskih zemalja (na primjer Turske).

## Ishrana
Ova ptica jede uglavnom ribu, koju često krade od galebova, čigri pa čak i bluna. Također direktno napada i ubija druge morske ptice. Kao i kod većine drugih vrsta, cijele godine se ovako ponaša i pokazuje manju okretnost i veću snagu od manjih pomornika kada napada druge ptice. Uobičajena tehnika je da doleti do blune u letu i uhvati je, tako da ona padne u more, gdje je pomornik napada dok ona ne preda svoj ulov. Također jede iznutrice, jaja, bobice i strvine. Zbog svoje veličine, agresivnog ponašanja i samoobrane, veliki pomornik teško da se treba plašiti drugih grabežljivaca. Mladunci mogu postati plijen štakorima, mačkama ili arktičkim lisicama, a zdrave odrasle mogu ugroziti samo suri orao i orao štekavac.

## Drugi projekti
Mala prutka

**Mala prutka** (*Actitis hypoleucos*) je malena močvarica koja sa *[[Actitis macularia]]* čini rod *[[Actitis]]*. Hibridizacija između ove dvije vrste je ponekada zabilježena.

## Opis
Odrasli su 18–20&nbsp;cm dugi sa rasponom krila od 32–35&nbsp;cm. Imaju sivkastosmeđ gornji dio tijela, bijeli donji dio tijela, kratke tamnožućkaste noge i stopala i kljun sa blijedom bazom i tamnim vrhom. Zimsko perje je im je bljeđe i imaju više izražene pruge na krilima, iako je to opet vidljivo samo iz blizine. Mladunci su više isprugani odozgo, a perje na krilima im je više oker boje.

Ova vrsta je vrlo slična vrsti *A. macularia* van sezone parenja, u uobičajenom perju. Međutim, tamnija stopala i drugačije pruge na krilima (koje se može vidjeti u letu) je izdaju, i, naravno, rijetko se nađe u arealu *A. macularia*.

## Ponašanje
To je društvena ptica i viđa se u velikim jatima i ima prepoznatljiv let sa ukočenim krilima, nisko iznad vode. Živi u većini umjerene i suptropske Europe i Azije. Zimi se seli u Afriku, južnu Aziju i Australiju. Istočni rub selidbenog puta prelazi preko Palaua, gdje se okupljaju stotine ptica.

Mala prutka traži hranu pomoću vida na tlu ili u plitkoj vodi. Kupi malene beskralježnjake poput kukaca, ljuskara i drugih beskralježnjaka, a može čak i uhvatiti kukce u letu. Na Nukumanu jeziku ovu vrstu obično zovu *tiritavoi*. Postoji i drugi naziv za nju, *matakakoni*, ali se smatra tabuom koristiti ga dok su žene i djeca u blizini. Razlog za to je zato što to znači "ptica koja malo hoda, a onda se pari".

Gnijezdi se na tlu blizu slatkih voda. Kada su ugroženi, mladunci se ponekada uhvate za tijelo roditelja koji onda odleti do sigurnog mjesta.

Rasprostranjena je i česta vrsta, i zato ima status najmanje zabrinutosti (lc).

## Drugi projekti
Patka kreketaljka

**Patka kreketaljka** (*Anas strepera*) je česta i rasprostranjena patka iz porodice Anatidae. Carl Linne ju je prvi opisao u svojoj knjizi *Systema naturae* 1758. i još uvijek nosi isti latinski naziv kao i tada. 

## Opis
Patka kreketaljka je duga 46-56 cm sa rasponom krila od 78-90 cm. Mužjak je naznatno veći od ženke i u prosjeku teži 990 grama, u odnosu na ženkinih 850 g. Mužjak je tokom sezone parenja siv, sa crnim repom, svijetlokestenjastim krilima i upadljivom bijelom šarom na krilnim perima, koja se može vidjeti u letu i kada se mužjak odmara. Van sezone parenja, mužjak sliči ženki, ali zadržava bijelu šaru na krilima. Tada je obično sivlji odozgo i ima manje narančast kljun. 

Ženka je svijetlosmeđa, vrlo slična ženki divlje patke. Od te druge vrste se razlikuje po tamnom kljunu oivičenom narančastom bojom. Manja je, ima bijelu šaru na krilima i bijel trbuh. Oba spola se dvaput godišnje mitare. 

Ovo je tiha patka, koja je glasnija samo tokom udvaranja. Ženka ispušta zvukove slične onima kao kod ženke divlje patke, ali imaju viši ton. Obično se opisuje kao *gag-ag-ag-ag*. Mužjaci grokću, a zatim zvižde.

## Rasprostranjenost
Patka kreketaljka se razmnožava u sjevernim područjima Europe, Azije i središta Sjeverne Amerike. Selica je i zimuje južnije od gnijezdilišta, od obala Aljaske, južno do Srednje Amerike i istočno do Idahoa, Kansasa, Ohioa i Virginije. Ima status najmanje zabrinutosti.

## Ponašanje
Patka kreketaljka je ptica otvorenih močvara. Hrani se biljkama koje traži potopljene glave. Gnijezdi se na tlu, često malo dalje od vode. Nije baš tako lijepa izvan sezone parenja i običava formirati samo malena jata. Mladunce hrane kukcima u početku; odrasli također jedu neke školjke i kukce tokom sezone gniježđenja. 

## Drugi projekti
Jastreb (politika)

**Jastreb** () ili **jastrebovi** je kolokvijalni, i često pežorativni izraz koji se u svom najširem značenju koristi za članove neke organizacije koji se javno zalažu za primjenu nasilja, prijetnje nasiljem ili radikalne akcije kako bi se ostvarili njeni ciljevi. U užem smislu se koristi u kontekstu vanjske politike za istaknute predstavnike vlasti neke države koji se zalažu za korištenje oružane sile, njenu demonstraciju usmjerenu prema nekoj drugoj državi koja predstavlja prijetnju ili smetnju vlastitim interesima. Izraz *jastreb* je u druge jezike došao iz SAD, gdje se posebno koristio u doba hladnog rata kako bi označio političare spremne u konfrontaciji sa SSSR ići do kraja, čak i po cijenu izbijanja otvorenog oružanog sukoba, odnosno uvjerene da se Sovjeti jedino ako ozbiljno shvate takvu mogućnost mogu odvratiti od trajnog ugrožavanja vitalnih američkih interesa. Jastrebovi su se u tu svrhu zalagali za što veće izdatke za vojsku i razvoj najmodernijeg i najrazornijeg naoružanja, odnosno spremnost da se pod najbanalnijom izlikom vojno intervenira u zemljama Trećeg svijeta gdje su se vodili posrednički ratovi. Nasuprot tome, korištenje alternative oružanoj sili, kao što su diplomacija, kompromis i mirno rješavanje sporova se odbacivalo kao kobni znak slabosti, a njihovi zagovornici podrugljivo nazivali golubovima.

Izraz svoje porijeklo vodi sa početka 19. vijeka, odnosno **Ratnih Jastrebova** (), frakcije u tadašnjem američkom Kongresu koja se zalagala za rat protiv Velike Britanije i čijim je djelovanjem taj rat i izbio 1812.

Sam izraz se nakon završetka hladnog rata zbog promijenjenih okolnosti relativno rijetko koristi u modernom kontekstu. Jedan od takvih primjera je Izrael gdje se različite političke stranke grupiraju u "jastrebovske" i "golubovske" ovisno o načinu na koji vide rješenje arapsko-izraelskog sukoba.

## Povezano
* Militant
* Liberalni jastreb
* Kukujastreb
* Jastreb deficita
* Militarizam
* Džingoizam

## Reference
Golub (politika)

**Golub** () ili **golubovi** je izraz koji u kontekstu politike označava članove neke organizacije koji se zalažu za mirno i nenasilno postizanje njenih ciljeva, najčešće u obliku kompromisa, odnosno smatraju kako je izbjegavanje sukoba, a pogotovo nasilnih, najvažniji cilj kome se moraju podrediti svi ostali. U kontekstu vanjske politike se pod time podrazumijevaju predstavnici vlasti neke države koji se zalažu za diplomatsko rješenje svake krize, odnosno smatraju da su i najbolniji ustupci na račun vlastitih interesa imaju manju cijenu od one koju bi predstavljala otvorena konfrontacija. Izraz je nastao u SAD u vrijeme hladnog rata i opisivao političare uvjerene kako kompromis sa SSSR-om predstavlja bolje rješenje od oružane konfrontancije koja bi eskalirala u treći svjetski rat te dovela do međusobno osiguranog uništenja obje supersile, odnosno kako bi i sama prijetnja takvom opcijom od strane SAD mogla izazvati SSSR da je pokuša otkloniti preventivnim udarom. Protivnici takvih stavova, odnosno zagovornici vojnih rješenja se tradicionalno nazivaju jastrebovima

## Povezano
* Pacifizam
* Appeasement