open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Guns of Navarone (roman)

***The Guns of Navarone*** () je roman britanskog književnika Alistaira Macleana objavljen 1957. godine. Inspiriran je stvarnim događajima u Drugom svjetskom ratu koji su se zbili za vrijeme bitke za Leros, odnosno Dodekaneske kampanje 1943. godine, kada su se britanske ekspedicione snage našle odsječene i izložene napadima nadmoćnih njemačkih snaga. Radnja je smještena na fiktivni otok Navarone, na kome je smještena baterija njemačkih obalnih topova koja britanskoj mornarici priječi da evakuira britanske vojnike, a koju nije uspjela uništiti ni neutralizirati saveznička avijacija. Protagonisti su pripadnici male grupe savezničkih komandosa na čelu sa novozelandskim kapetanom i predratnim planinarom Keithom Malloryjem, koja je poslana na otok kako bi se infiltirirala u njemačku bazu i eksplozivom uništila topove te koja se prilikom izvođenja zadatka suočava sa nizom poteškoća, uključujući to da su neki od njihovih pomagača iz lokalnog pokreta otpora u stvari njemački dvostruki agenti.

*The Guns of Navarone*, koji je bio drugi roman u Macleanovoj karijeri, se odlikuje protagonistima različitog porijekla, profesija i stručnosti koje pragmatički stav i "tvrdoća" karaktera spaja u efektan tim; "ekstremnim" mjestom radnje gdje se nalaze izolirani od ostatka svijeta; čestim nasiljem te motivom izdaje. MacLean je sve te elemente, u većoj ili manjoj mjeri, koristio u svim svojim kasnijim romanima. Knjiga je postala veliki bestseler, a njenu popularnost je dodatno povećalo to što je 1961. poslužila kao predložak za istoimeni film, koji je postao jedan od komercijalno najuspješnijih ostvarenja svog vremena, odnosno uzor koji su sljedećih decenija slijedili brojni drugi ratni i akcijski filmovi. Maclean je, dijelom potaknut i time, godine 1968. napisao roman *[[Force 10 of Navarone (roman)|Force 10 of Navarone]]*, radnjom smješten u Jugoslaviju, koji je postao jedini nastavak u njegovoj bibliografiji, a koji je i sam 1978. godine postao predmetom filmske ekranizacije.

## Izvori

## Vanjske veze
* Recenzija na Alistairmaclean.de 
* Book review at AlistairMacLean.com
Sjeverna Bosna (1718–1739)

**Sjeverna Bosna**, **Kraljevina Bosna** () ili **Dio Kraljevine Bosne** (), je bila teritorija pod upravom Habzburške monarhije između 1718. i 1739. godine. Požarevačkim mirom iz 1718. godine, ovo područje je izdvojeno iz osmanskog Bosanskog pašaluka i priključeno Habzburškoj monarhiji. Teritorija je obuhvatala Semberiju i Posavinu, odnosno područje duž desne obale rijeke Save. Nakon Beogradskog mira iz 1739. godine, ovo područje je ponovo postalo dio Osmanskog carstva odnosno Bosanskog pašaluka.

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* Stara mapa Severne Bosne
Razina mora

**Razina mora** (engleski *Mean sea level*, kratica *MSL* -
*srednja razina mora*) je pojam koji se koristi na području topografije kao osnovica za utvrđivanje visinskih točaka na terenu.

Razina visine određuje se dugoročnim mjernjem s mareografom i dobivenim prosječnim rezultatima mjerenja.

## Vanjske veze
*Pojmovnik na Vrijeme.net
Mareograf

**Mareograf** (mare - more , graf - crtati) je instrument koji služi za bilježenje morskih mijena (plima i oseka) i obično se montirao iznad posebnog napravljenog bunara ili cijevi koje je spojenom sa morem. U bunaru (cijevi) pluta plovak koji se diže i spušta prateći promjene nivoa morske površine. Vertikalno kretanje plovka prenosi se žicom na kolo; na taj se načini pokreće pisaljka koja na papiru crta krivulju plime i oseke. Papir je namotan na bubanj koji satni mehanizam okreće konstantnom brzinom. Danas se podaci uglavnom spremaju u digitalnom obliku.

Postoje i mareografi koji se drže na dnu mora i koji rade na principu mjerenja pritiska stupca vode iznad njih.
Visak

**Visak** ili **olovnica** je stožasti uteg obješen na uzici, koji služi za određivanje i kontroliranje okomitog (vertikalnoga) položaja u građevinskim i različitim montažnim radovima. U geodeziji se viskom nazivaju i složeniji uređaji za centriranje mjernih instrumenata nad točkom stajališta (na primjer optički visak).

## Optički visak
Optičko-mehaničku konstrukciju dalekozora sa vertikalnom vizurnom osi nazivamo optičkim viskom. Optički sustav se sastoji od okulara, nitnog križa, prizme za otklon zrake i objektiva. Optički visak se izrađuje kao samostalni instrument radi postavljanja točke u smjer vertikale (za ispitivanje vertikalnosti kod različitih geodetskih zadataka). Optički visak s dalekozorom malog povećanja primjenjuje se kod teodolita radi optičkog centriranja teodolita (obično je ugrađen u alhidadni dio teodolita). Optičko centriranje je najtočniji postupak gdje pogreška centriranja iznosi do ± 0,3 mm.

## Laserski visak
Laserski visak se također ugrađuje u alhidadni dio teodolita i služi za centriranje. Laserski snop zraka također je identičan sa glavnom osi teodolita. Postupak centriranja isti je kao i kod optičkog viska.

## Historija

### Groma
Groma je bila glavni mjerni instrument rimskih mjernika. Koristila se za određivanje i iskolčavanje pravih kutova. Gromu su koristili Grci i Etruščani od 6. stoljeća pr. Kr., a kasnije je preuzimaju Rimljani. Konstrukcija grome je poznata zbog nekoliko važnih arheoloških nalaza. Jedan od njih je nadgrobni spomenik mjernika *Lucija Aebucija Fausta* pronađen u mjestu Ivrea, sjeverno od Torina, na kojem su prikazani dijelovi grome. Drugi nalaz potječe iz Pompeja, gdje su u jednoj radionici pronađeni ostaci grome i ostalog geodetskog pribora, kao i u Bavarskoj, blizu Eichstätta, u blizini rimskog limesa. Osnovni dijelovi grome bili su stativ (lat. *ferramentum*); križ (ili zvijezda, grč. ἀστερίσκος, lat. *stella*), zatim konzola (lat. *rostro*) koja je služila kao osovina za okretanja križa i pet visaka (lat. *perpendiculum*) - dva para koja su visjela na krajevima križa i definirala dva okomita pravca te jedan središnji koji je visio sa konzole. Groma je imala široku primjenu: u građevinarstvu i urbanizmu; pri podjeli zemljišta, a bila je korištena i u vojsci. Vojni mjernici (lat. *castramensores*) bili su odgovorni za podizanje vojnih logora, utvrda i sl. Groma je bila neophodan instrument prilikom svih vrsta gradnji - cesta, akvedukata, mostova itd. Koristili su je i *zemljomjernici* (lat. *agrimensores*) prilikom ograđivanja - *limitacije* privatnog (lat. *ager privatus*) ili javnog zemljišta (lat. *ager publicus*).

## Slike

Image:Cc&j-fig24--plumb square.png|Kutnik s viskom.
Image:US Navy 081014-N-8816D-484 Builder Constructionman Apprentice Ricardo Guzman, right, and Builder Constructionman Adam Kristunas, both assigned to Naval Mobile Construction Battalion (NMCB) 133, build a form that will be filled.jpg|Visak se koristi za određivanje i kontroliranje okomitog položaja u građevinskim i različitim montažnim radovima.
Image:View through optical plummet.jpg|Pogled kroz optički visak.


## Reference
Rotacijski laserski nivelir

**Rotacijski laserski nivelir** je posebna konstrukcija nivelira s  rotirajućom laserskom zrakom. Radi tako da glava nivelira rotira oko glavne osi oko 10 okretaja u sekundi. Na njoj se nalaze dva otvora kroz koja se propušta polarizirana laserska zraka, čiji se izvor nalazi u laserskoj diodi. Jedna je zraka otklonjena za mali elevacijski kut od referentne ravnine, a druga zraka je otklonjena za isti depresijski kut. 

Fotodetektor se pomiče po nivelmanskoj letvi dok indikator ne bude na nuli tj. u referentnoj ravnini. Na prijemniku (fotodetektoru) nalaze se dvije fotodiode koje primaju svjetlosne impulse. Kada svjetlost padne na obje diode istim intenzitetom (ako je vrlo usko područje) indikator pokazuje da se prijamnik nalazi u referentnoj ravnini. Položaj prijemnika se visinski očita na centimetarskoj nivelmanskoj letvi.

U instrument može biti ugrađen kompenzator za automatsko dovođenje zrake u horizontalni položaj. Ovaj tip instrumenta se koristi kada treba u visinskom smislu snimiti veće površine, odrediti horizontalne i vertikalne ravnine pri gradnji i kontroli raznih objekata.

## Izvori
Pirheliometar

**Pirheliometar** služi za mjerenje samo izravnog Sunčevog zračenja, za razliku od piranometra, koji mjeri ukupno Sunčevo zračenje, raspršeno i izravno ozračenje na vodoravnu plohu. Mjerenje izravnog (direktnog) Sunčevog zračenje je svakako jedno od najsloženijih mjerenja u određivanju potencijala energije Sunca. On se sastoji od termočlanaka na dnu uskog cilindra, tako je vidni kut instrumenta samo oko 5°, odnosno 0,005 steradijana. Takvom geometrijom se omogućava registracija samo zračenja koje dolazi iz uskog pojasa oko Sunčevog diska. Prijemna površina instrumenta u svakom trenutku mora biti okomita na Sunčeve zrake tako da pirheliometri moraju pratiti Sunce po nebu uz kutnu grešku manju od 0,75° (proizvodač Kipp & Zonnen) ili 1,5° (proizvodač Epply), što zahtijeva složen i precizan mehanički sustav za praćenje kretanja Sunca. Takvi sustavi za dvoosno praćenje Sunca su za red veličine skuplji od samog mjernog instrumenta. Izmjerene podatke je potrebno normalizirati na srednju udaljenost Zemlje od Sunca, a instrument kalibrirati prema instrumentu više klase, prema standardu ISO 9060:1990 E.  

Raspršeno Sunčevo zračenje se može mjeriti piranometrom ako se Sunčev disk zasjeni tako da do instrumenta ne može doći izravno Sunčevo zračenje. To se može postići na više načina. Najčešće se za zasjenjivanje koristi polukružna ili kružna metalna traka, promjera od 0,5 do 1,5 m orijentirana u smjeru istok zapad tako da zasjenjuje Sunčev disk od izlaska do zalaska Sunca, s vidnim kutnom zasjenjenja dovoljnim da potpuno blokira Sunčev disk (npr. 10,6° za model Kip&Zonen CM 121B). 

Traka je prekrivena slojem crne boje vrlo male refleksivnosti kako bi se spriječilo odbijanje zračenja od trake. Omjer širine trake i promjera se kreće između 0,09 i 0,35. Izvedbom trake u obliku U-profila, može se ostvariti konstantnost vidnog kuta u granicama od ±2%. Kako se Sunčeva deklinacija mijenja tijekom godine traku je potrebno pomicati svakih nekoliko (najčešće dva) dana, pa je nužna stalna prisutnost kvalificiranog osoblja.

Traka zasjenjuje piranometar mnogo više nego je potrebno za blokiranje izravnog Sunčevog zračenja. Zbog anizotropnosti raspršenog zračenja s maksimumom blizu Sunčevog diska gubitak zračenja zbog zasjenjenja dijela neba može biti znatan. Zbog toga je potrebno izračunati korekcijski faktor koji uzima u obzir površinu neba koja je zasjenjena i iznos raspršenog zračenja koji potječe upravo od tog dijela neba.
Pirheliometar služi za meteorološka i klimatska promatranja, za ispitivanje materijala, te za procjenu Sunčevih kolektora i fotonaponskih uređaja. 

## Izvori
Sinusno ravnalo

**Sinusno ravnalo** služi za točno postavljanje kuta kod kontrolnika i steznih naprava. Sastoji se od ravnala i dva valjkasta kalibra s potpuno istim promjerima. Spojnica njihovih središta mora biti potpuno paralelna s rubom ravnala. Udaljenost između središta valjaka mora biti poznata i obično je 100 – 200 mm. Zbog dobrog nalijeganja i točnih rezultata preporučuje se ispod valjaka postaviti mjerne pločice ili etalone. 

Kut se računa prema trigonometrijskoj funkciji sinusa kuta. Udaljenost između središta valjaka je hipotenuza, a okomiti razmak je nasuprotna kateta kutu u pravokutnom trokutu. 

:\sin \left(kuta\right) = {suprotna-stranica\over hipotenuza}

## Izvori
Poissonov omjer

**Poissonov omjer** ili **Poissonov koeficijent** (oznaka: υ) se određuje kao omjer poprečnog smanjenja i uzdužnog produljenja nekog materijala prilikom vlačnog ispitivanja na kidalici. Bio bi jednak 0,5 ako se obujam tijela prilikom rastezanja ne bi promijenio. Dobio je naziv prema Siméonu Poissonu (1781. – 1840.), francuskom fizičaru i matematičaru. Ako se materijal tlači u smjeru jedne osi, onda se on širi u smjeru druge dvije osi. 

Većina materijala ima Poissonov omjer u području od 0 do 0,5. Čelik i tvrdi polimeri imaju Poissonov omjer oko 0,3. Guma ima gotovo vrijednost 0,5, dok za pluto iznosi 0. Za Poissonov omjer vrijedi: 

:\nu = -\frac{d\varepsilon_\mathrm{trans}}{d\varepsilon_\mathrm{axial}} = -\frac{d\varepsilon_\mathrm{y}}{d\varepsilon_\mathrm{x}}= -\frac{d\varepsilon_\mathrm{z}}{d\varepsilon_\mathrm{x}} 

gdje je:
:\nu - Poissonov omjer,
:\varepsilon_\mathrm{trans} - poprečno (transverzalno) suženje ili skupljanje
:\varepsilon_\mathrm{axial} - uzdužno (aksijalno) produljenje .

## Uzrok Poissonovog djelovanja
Na molekularnom nivou, Poissonovo djelovanje nastaje zbog malog pomicanja između molekula i istezanja molekularnih veza unutar kristala materijala, te prilagodbe naprezanju. Kada se kemijska veza istezne u smjeru sile koja ju razvlači, onda se okomito na smjer djelovanja sile kemijske veze skraćuju. To se događa na mnogobrojnim mjestima unutar kristala i tako nastaje ta pojava. 

## Poissonov omjer za različite materijale

## Primjena
Poissonov omjer ima najveći utjecaj na protok fluida pod velikim tlakom. Kada je fluid unutar cijevi pod velikim tlakom, cijev se širi. Zbog Poissonovog djelovanja dogodit će se da će promjer cijevi povećati, a po duljini cijevi će se primjetno skratiti, što može utjecati na spoj cijevi, te naprezanja u spoju mogu dovesti do oštećenja ili deformacije, a ponekad i do loma materijala. 

Pluto se upotrebljava kao čep za boce upravo iz razloga što mu je Poissonov omjer jednak 0. Dio pluta koji je već u grlu boce, neće vršiti naprezanje na dio pluta koji je izvan grla boce, pa se lagano može dalje pluto utisnuti, budući da treba savladati samo silu trenja. Kada bi čep bio od gume, dio koji je unutar grla boce bi stvorio veliku silu, pa bi utiskivanje takvog čepa bilo izuzetno teško. 

## Izvori
Pomična mjerka

**Pomično mjerilo** (germanizam **Šubler**) je ručni mjerni instrument za mjerenje vanjskih i unutarnjih promjere raznih predmeta. Pomičnom mjerkom mjerimo dimenzije pravilnih tijela s preciznošću do na dio milimetra.

Sastoji se štapa s upisanim skalama (na donjem dijelu je ucrtana milimetarska, a na gornjem skala u inčima), klizača s noniusom, krakova za mjerenje vanjskih dimenzija tijela, šiljaka za mjerenje unutarnjih dimenzija, te izbočenja za mjerenje dubine. Radi preciznijeg očitavanja dimenzija, pomična mjerka ima i kočni mehanizam (obično se radi o vijku kojim se klizač pričvrsti za štap).

Izrađuje se od čelika, plastike kao i od drveta za mjerenja predmeta većih dimenzija (npr. šumari koriste za mjerenje promjera stabala).

## Historija

Točnost do na dio milimetra postignuta je uporabom noniusa, posebne skale koju je još davne 1542. osmislio Portugalac Pedro Nunes (lat. **Nonius**), koji je svoju skalu primijenio na astrolab. Do kraja je nonius skalu usavršio Francuz Pierre Vernier 1631. (zato se nonius ponekad naziva i vernierom).

## Konstrukcija

Skala **mehaničkog noniusa** je podijeljena obično na deset jednakih dijelova i pomicanjem klizača u krajnje lijevi položaj poklapaju se nulta oznaka na milimetarskoj i skali noniusa. Duljina skale noniusa je za točno 1 milimetar kraća od određene duljine milimetarske skale. Pomicanjem noniusa desetinku milimetra udesno poklopit će se oznaka 1 noniusa s crticom koja označava 5&nbsp;mm na milimetarskoj skali. Prema tome, oznaka 1 noniusa je pomaknuta 0,1&nbsp;mm od oznake za 5&nbsp;mm na milimetarskoj skali, oznaka 2 noniusa 0,2&nbsp;mm od oznake za 10&nbsp;mm na milimetarskoj skali, i tako dalje. Pomakom klizača n/10 milimetra udesno, n-ta će se podjela noniusa poklopiti s jednom od podjela na milimetarskoj skali. Ukoliko želimo dobiti mjerilo preciznosti bolje od desetinke milimetra, skala noniusa se podijeli na više dijelova.

Pomične mjerke izrađuju se u točnosti:
* 0,1&nbsp;mm – dužina noniusa je 9&nbsp;mm s 10 crtica
* 0,05&nbsp;mm – dužina noniusa je 19&nbsp;mm s 20 crtica
* 0,02&nbsp;mm – dužina noniusa je 49&nbsp;mm s 50 crtica

Osim mehaničke pomične mjerke, danas se izrađuju **pomične mjerke s mjernom urom** i **pomične mjerke s digitalnim pokazivačem mjere**.

Kada s pomičnom mjerkom mjerimo unutarnju mjeru (npr. unutrašnji promjer cijevi), na očitanu mjeru treba dodati + 10&nbsp;mm! To je zato jer debljina šiljaka za mjerenje unutarnjih dimenzija iznosi 10&nbsp;mm.

Jedna od posebnih konstrukcija pomične mjerke je **dubinomjer**. Njega koristimo za mjerenje dubine, a postoji i posebna izvedba za mjerenje dubine utora za pero i klin.

## Izvori

## Povezano
* Mikrometarski vijak
* Mjerne rašlje
* Mjerne pločice
* Mjerni listići
* Mjerna ura
* Sinusno ravnalo
* Koordinatni mjerni uređaj
* Profilni projektor

## Vanjske veze
Žica

**Žica** je istanjen metal cilindričnog oblika koji se koristi kao električni provodnik, odnosno prenosilac elektriciteta i signala.

Dve glavne vrste žice su puna i licnasta. Žice se rabe samostalno, a od više žica se izrađuju metalna užad i kabeli. Kablovi su grupa od dve ili više žica koje su zaštićene spoljnim izolacionim slojem. Kablovi se razlikuju od licnaste žice po tome što su žice u kablovima razdvojene slojevima izolacije.

Žice su neophodan sastojak svakog električnog kola, jer povezuju komponente i omogućavaju njihov rad. Žica koja se koristi u elektronskim projektima je dugačak struk metala, najčešće od bakra. Žica ima samo jednu ulogu - kroz nju se kreću elektroni.

Za sve električne veze neophodne su najmanje dve žice: jedna za napajanje, druga za uzemljenje.

## Vrste

Dve glavne vrste su licnasta i puna žica. Ako kabl za napajanje sastoji se od dva ili tri snopa vrlo tankih žica omotanih izolacijom, to je licnasta žica. Ako u kablu postoji samo jedna jedina žica umesto nekoliko snopova, to je puna žica. Licnasta žica se koristi u uređajima u kojima će se ona stalno pomerati. Kada biste uzeli punu žicu, pukla bi i prekinula se posle samo nekoliko savijanja. Puna žica se koristi za povezivanje komponenata na prototipskoj ploči i u drugim uređajima u kojima se žice neće pomerati. Puna žica se lako umeće u otvore na ploči, a nakon toga ostaje u položaju i u obliku u kojem je postavljena. Ako se povežu komponente na prototipskoj ploči licnastom žicom, neka lična može da se prekine i da napravi kratak spoj.

## Veličine

Veličina žice određuje se njenim nazivnim poprečnim presekom ili prečnikom. Uobičajene mere i odgovarajuće vrednosti prečnika žice u milimetrima, navedene su u tabeli:

Osnovne smernice za upotrebu žica u elektronici su:
* Žicu prečnika 0,6 ili 0,8&nbsp;mm možete koristiti za većinu projekata.
* Žice prečnika 1 ili 1,3&nbsp;mm su za zahtevne primene, kao što je povezivanje motora sa izvorom napajanja.
* Žica prečnika 0,25&nbsp;mm se koristi za takozvano omotavanje žicom, što je metod za povezivanje komponenata na štampanim pločama.

Žice većeg prečnika se koriste za mnoge druge primene, gde se radi sa većim snagama. Na primer, za priključivanje električnog štednjaka na izvor napajanja obično se koristi žica koja ima prečnik oko 4&nbsp;mm.

## Boje

Izolacija oko žice pravi se u različitim bojama da bi se lakše odredilo kako i sa čime je treba povezati. U električnom kolu, žice određenih boja koriste se za različite električne veze. Na osnovu toga, osoba jednim pogledom na kolo identifikuje sve veze u njemu. Navodimo različite boje i preporučenu primenu:
* Crvenu žicu koristite za sve veze s pozitivnim naponom (+V).
* Crnu žicu koristite za sve veze s negativnim naponom (-V) ili za uzemljenje. Ako žicu koristite za uzemljenje, možete upotrebiti i zelenu.
* Žutu ili narandžastu žicu koristite za ulazne signale, kao što je signal iz mikrofona. Ako imate više ulaznih signala, za svaki koristite žicu druge boje.

## Izvori

## Povezano

* Električni spoj
* Elektronsko kolo
* Elektronske komponente
Mašinski element

**Mašinski element** ili **strojni dio** je gotovi, ugradivi dio stroja za čiju ugradnju nisu potrebni naknadni radovi prilikom ugradnje, a u pravilu se sastoje od većeg broja dijelova (vijak, matica, zatik, klin). Strojni dio može biti i određeni sklop (ugradbena jedinica), koja stvara rastavljivu ili nerastavljivu cjelinu, nastalu spajanjem određenog broja strojnih dijelova (kuglični ležaj, spojka).

## Vrste strojnih dijelova

### Rastavljivi spojevi
* Vijčani spoj
* Svornjak
* Zatik
* Uskočnik
* Rascjepka
* Klin
* Pero
* Žlijebljeni spoj
* Zupčasti spoj
* Rastavljivi stezni spoj
* Stezni prstenovi
* Spojka (Tarna spojka)
* Kardanski prijenos
* Homokinetički zglob
* Spoj s oprugama

### Nerastavljivi spojevi
* Zavar ili zavareni spoj
* Stezni spoj
* Stezne trake
* Zakovični spoj (zakovica)
* Lemljeni spoj (meko lemljenje, tvrdo lemljenje)
* Lijepljeni spoj (ljepilo)
* Spoj s plastičnom deformacijom
* Čavao

### Opruge
Opruge mogu biti:
* Zavojna opruga
* Lisnata opruga
* Ravna opruga
* Tanjurasta opruga
* Valjkasta tlačna opruga
* Valjkasta vlačna opruga
* Gumena opruga

### Strojni dijelovi za prijenos kružnog gibanja
* Osovina i vratilo
* Ležaj (klizni ležaj, valjni ležaj, magnetni ležaj, kuglični ležaj)
* Remenski prijenos
* Tarni prijenos
* Lančani prijenos
* Zupčasti prijenos (zupčanik, evolventno ozubljenje)
* Pužni prijenos
* Planetarni prijenosnik
* Spojka
* Kočnice

### Strojni dijelovi za podmazivanje i brtvljenje
* Mazivo
* Brtva ležaja i vratila
* Uređaj za podmazivanje

### Strojni dijelovi za protok i regulaciju
* Posuda pod tlakom (bojler)
* Cijevni vod
* Cijevni fazonski komad (fiting)
* Element za izravnavanje deformacija uslijed zagrijavanja (kompenzator)
* Cijevna podupora
* Cijevna armatura

### Finomehanički strojni dijelovi
* Vijčani prigoni
* Polužni prigon
* Krivuljni prigon
* Otpornik
* Uklopnik
* Regulator
* Logički sklop

### Mehanizmi

## Reference
Kontrolni češalj za navoj

**Kontrolni češalj za navoj** je mjerni instrument za mjerenje koraka navoja i za brzo utvrđivanje vrste navoja. Kontrolni češalj za navoj ne spada u grupu preciznih mjernih instrumenata, već uglavnom služi za brzu kontrolu. 

## Izvori
Laminarno strujanje

**Laminarno strujanje** je mirno, jednolično strujanje fluida (kapljevina i plinova) u paralelnim slojevima s malim miješanjem među njima, bez turbulencija.

To je prirodan tok zračne struje strujanja. Pojavljuje se kada fluid (voda ili zrak) teče paralelnim slojevima, bez poremećaja između slojeva. U dinamici fluida, laminarni tok je režim toka karakteriziran visokim  momentom difuzije i niskim momentom konvekcije.

Suprotni pojam laminarnom strujanju je turbulentno strujanje. U ostalim uvjetima laminarni tok je "glatki režim", dok je turbulentno strujanje "grubi režim".

Bezdimenzijski Reynoldsov broj (Re) je važan parametar u jednadžbi kojeg opisuju protočni uvjeti od malih brojeva koji su karakteristični za laminarno strujanje dok veći brojevi su karakteristični za turbulentno strujanje.

U slučaju stacionarnog toka kroz cijev sa kružnim poprečnim presjekom, Reynoldsove brojeve manje od 2300 se općenito smatraju laminarnim http://www.engineeringtoolbox.com/laminar-transitional-turbulent-flow-d_577.html. Međutim, Reynoldsove brojeve za koje će laminarni tok postati turbulentni ovise o geometriji protoka. Kada je Reynoldsov broj manji od 10, vrijedi Stokesova jednadžba. To se događa u strujanju vode sa međuzrnskom poroznošću tj. uslijed procjeđivanja. Ovo je ekstremni slučaj gdje su sile od trenja puno veće od inercijskih sila.

Na primjer, uzmimo protok zraka preko krila aviona. Rubni sloj je veoma tanki sloj od zraka koji leži iznad površine krila (i sve ostale površine aviona). Budući da zrak ima viskoznost, ovaj tanki sloj zraka se pridržava uz površinu aviona. Kako se krilo giba kroz zrak, rubni sloj iz početka glatko teče preko aeroprofila. Ovdje se tok naziva *laminar*, a rubni sloj je laminaran.

## Vanjske veze
* http://www.youtube.com/watch?v=p08_KlTKP50 
* http://www.youtube.com/watch?v=KqqtOb30jWs laminarni tok u cijevi
Rotametar

**Rotametar** je najčešće upotrebljavani mjerni instrument za mjerenje protoka u laboratoriju, a često se koristi i u procesnoj industriji. Velika zastupljenost rotametra je posljedica jednostavnosti mjernog uređaja, široke primjenljivosti s obzirom na mogućnost mjerenja protoka plinova i kapljevina, te vrlo veliki mjerni opseg. Mjerenje rotametrom se zasniva na povezanosti pada tlaka koji nastaje protjecanjem kroz suženje i protoka tekućine. Za razliku od ugrađenih suženja koja imaju stalan otvor, kod rotametara je površina suženja promjenljiva. Suženje tvori dio koje se obično naziva ronilo ili plovak, a koje je uronjeno u tekućinu koja protječe kroz prozirnu vertikalnu cijev. Cijev ima promjenljivi polumjer, najuži presjek na ulazu u cijev a najširi na izlazu. Tekućina protječe kroz prsten između ronila i cijevi. Položaj ravnoteže određen je težinom ronila, uzgonom i silom kojom tekućina djeluje na ronilo. Mjeri se ustvari položaj ronila koji se očitava na skali uz cijev. 

Svojstva tekućine, gustoća i viskoznost, određuju silu uzgona i silu trenja, tako da se baždarna karakteristika jako mijenja promjenom tekućine. Zato je potrebno rotametar uvijek baždariti za odabranu tekućinu, kapljevinu ili plin i uz standardne uvjete. Ako se promjeni temperatura ili tlak tekućine, mijenjaju se gustoća i viskozitet i time se bitno mijenja karakteristika. Ronila se izrađuju u različitim oblicima i iz materijala kao što je staklo, metal ili plastika. Izborom materijala mijenja se gustoća ronila, a oblik bitno utječe na koeficijent trenja, tako da se podešavanjem tih čimbenika može postići podešavanje mjernog opsega od vrlo malih protoka do velikih protoka koji dolaze u industrijskim pogonima.

Prednosti rotametra su:
* mjerni signal je položaj ronila;
* mjerenje protoka i kapljevina i plinova;
* široko mjerno područje, naročito za mjerenje vrlo malih protoka (raspon mjerenja protoka od 0.04 l/h do 150 m<sup>3</sup>/h);
* mjerenje se može provesti pri različitim temperaturama i tlakovima ;
* rotametar ima ravnu (linearnu) karakteristiku.

Nedostaci rotametra su:
* baždarenje se mora provesti posebno za svaku tekućinu i uvjete ( temperaturu i tlak);
* kod baždarenja treba osigurati stalnu temperaturu i tlak, čistoću tekućine, položaj cijevi rotametra mora biti strogo okomit i treba ukloniti vrtloženje tekućine prije ulaska u cijev rotametra;
* stalni pad tlaka na rotametru;
* dobra točnost mjerenja ali bitno zavisi od točnosti baždarne karakteristike;
* loša strana rotametara je nemogućnost mjerenja protoka tekućina u kojima ima krutih čestica (npr. biomase) ili kapljevina s mjehurićima plinova;
* za pretvaranje položaja ronila u električni signal potrebno je upotrijebiti transformator razlike (ronilo je mehanički povezano s jezgrom transformatora) ili elektromehaničko slijedilo pomaka ronila;
* točnost od 0.4% do 40% maksimalnog protoka;
* predviđeni su samo za vertikalnu ugradnju. 

## Izvori
Hidrometar

**Hidrometar** je naprava ili mjerni instrument za mjerenje brzine protjecanja tekućina (najčešće vode) i za određivanje količine protekle tekućine kroz neku cijev. Sastoji se od šire cijevi u koju je umetnuta uža, konusna cijev. Razlika tlaka u nekoj točki šire cijevi izvan konusa i na najužem mjestu konusa ovisi o brzini protjecanja fluida kroz cijev, pa se na osnovi toga hidrometar može kalibrirati (umjeriti) za izravno očitavanje brzine, odnosno protoka u cijevi. 

## Vodomjer
**Vodomjer**, u strojarstvu, je naprava ili mjerni instrument za mjerenje količine vode koja je protekla kroz neku cijev. Ta se količina iskazuje u kubnim metrima, litrama i slično. Iako se vodomjerom izravno ne mjeri protok (količina vode koja protječe u jedinici vremena), izmjerene se vrijednosti uvijek odnose na jedno mjerenje, obračunsko razdoblje i slično, pa se vodomjer često smatra vrstom mjerila protoka, kojemu je i konstrukcijski sličan. Vodomjer se sastoji od mjernoga i pokaznoga uređaja, a katkad i mjerača vremena. Kroz vodomjer, kojemu se mjerni uređaj zasniva na rotacijskim dijelovima (turbina, kolo s krilcima i slično), voda koja protječe uzrokuje vrtnju dijelova, koja se preko zupčanika ili električnog posrednika prenosi do pokaznoga uređaja s kazaljkama ili sa sustavom brojčanika. Osim izvedbe s rotacijskim elementima, postoje i mjerni uređaji koji rade na izravnom mehaničkom principu volumetrijskih komora i pokretnih stijenki. Vodomjer može biti ugrađen u cjevovod kroz koji protječe cijela količina vode koja se mjeri, ili u jedan manji, sporedni mjerni cjevovod (vodomjer sporednoga toka), kada se računski utvrđuje količina vode koja je protekla kroz glavni cjevovod. U Hrvatskoj su, za službene svrhe, mjeriteljski zahtjevi za vodomjere u mjernom području od 0 ℃ do 300 ℃ (takozvana hladna voda) određeni posebnim pravilnikom Državnoga zavoda za normizaciju. 

## Reference
Mikrometarski vijak

**Mikrometarski vijak** je mjerni instrument kojem je točnost očitanja mjerne vrijednosti do 0,01&nbsp;mm. Slično pomičnom mjerilu, mikrometarski vijak se sastoji od nepomičnog i pomičnog dijela. Umjesto da klizi, pomični se dio miče pomoću vijka. Mjerenje duljina pomoću vijka zasniva se na proporcionalnosti između translacijskog pomaka vijka i kuta zakretanja vijka. Kad se vijak okreće u matici, njegov pomak očitava se na nepomičnoj skali tako da se prati pomak ruba bubnja. Hod vijka (translacijski pomak za puni okret) iznosi točno 0,5&nbsp;mm. Budući da je skala na bubnju podijeljena na 50 djelića, moguće je mjeriti duljinu do točnosti očitanja od 0,01&nbsp;mm, što je peterostruko točnije od mogućnosti koju pruža pomično mjerilo.

Tijelo kojemu se mjere dimenzije, stavi se između nakovnja i vijka (pomični dio), a vijak se približava tijelu sve dok ga ne dodirne. Dodir mora biti lagan da se tijelo ne bi deformiralo. Poželjno je da pritisak bude uvijek jednak. Da se to postigne, mikrometarski vijak se okreće isključivo pomoću zupčastog kotačića sa zaporom, koji klikne kad pritisak pomičnog dijela na tijelo dosegne određenu vrijednost. Nakon toga nema potrebe više okretati nazubljenu glavu jer sigurnosni mehanizam mikrometarskog vijka spriječava daljnje stezanje. Bubanj s rotirajućom nonius skalom ne smije se dirati!

Nepomična skala je linijama podijeljena na dužine duljine 0,5&nbsp;mm, a na obodu bubnja se nalazi linearna skala s oznakama od 0 do 50. Gornje linije označavaju pune milimetre. Okretanjem bubnja za puni krug, on se pomakne za pola milimetra te je potrebno na nepomičnoj skali označiti i polovice milimetra.

## Historija
Prvi mikrometarski vijak je napravio engleski astronom William Gascoigne u 17. stoljeću. On ga je koristio na teleskopu, da bi mjerio kut između zvijezda. Prilagodbu na ručni mjerni instrument je napravio Jean Laurent Palmer, u Parizu 1848., pa ga Francuzi i danas nazivaju *palmer*.

## Podjela mikromaterskih vijaka
Osnovna podjela mikrometarskog vijka je s obzirom na način mjerenja:
* mikrometarski vijak za vanjska mjerenja (za mjerenje debljine žice, osovina, vanjskog promjera valjaka i cijevi)
* mikrometarski vijak za unutarnja mjerenja (unutrašnji promjer cijevi ili ležaja)
* mikrometarski vijak – dubinomjer (za mjerenje dubine utora ili navoja)

### Posebni tipovi mikromaterskih vijaka
* specijalni mikrometarski vijak za očitavanje unutarnjih mjera
* kombinacija mikrometarskog vijka i dvokrakog mjerila za precizno očitavanje unutarnjih mjera
* specijalni mikrometarski vijak za mjerenje debljine lima
* specijalni mikrometarski vijak za mjerenje dubina
* specijalni mikrometarski vijak za mjerenje promjera koraka navoja
* mikrometarski vijak s izmjenjivim čepovima za proširenje mjernog područja

## Izvori

## Poveznice
* Pomično mjerilo
* Mjerne rašlje
* Mjerne pločice
* Mjerni listići
* Mjerna ura
* Sinusno ravnalo
* Koordinatni mjerni uređaj
* Profilni projektor
Vijetnamski otadžbinski front

**Vijetnamski otadžbinski front** () osnovan je februara 1977. godine spajanjem Vijetnamskog otadžbinskog fronta Severnog Vijetnama, Narodnog fronta za oslobođenje Južnog Vijetnama i Saveza nacionalnih, demokratskih i mirovnih snaga Vijetnama u Južnom Vijetnamu. Front je masovna organizacija koja okuplja provladine snage u Vijetnamu i blisko sarađuje s Komunističkom partijom Vijetnama i vladom Vijetnama. Partija-predvodnica fronta je Komunistička partija Vijetnama.

U osnivanju Vijetnamskog otadžbinskog fronta takođe su učestvovale frakcije Vijetkonga, Vijetnamska opšta federacija rada, Omladinski savez vijetnamskih pionira i Savez komunističke omladine *Ho Ši Min*. Bivše članice fronta su Demokratska partija Vijetnama i Socijalistička partija Vijetnama, koje su raspuštene 1988. godine.

Unutar fronta deluju i neke zvanično priznate religijske grupacije.

Vijatnamska vlada mnoge socijalne programe sprovodi kroz front. Jedan od poslednjih programa dodeljenih frontu bila je kampanja za smanjenje gladi. Front je takođe zadužen i za sprovođenje zanične vladine politike prema religiji, te odlučuje o podobnosti pojedinih verskih zajednica.

Budući da je front baziran na masovnom učešću naroda u njegovoj aktivnosti i narodnoj mobilizaciji, na njega se gleda kao na predstavnika naroda, te mu sam vijetnamski ustav i mnogi zakoni garantuju tu ulogu. Poželjno je i da što više kandidata na izborima budu članovi fronta.	

## Vanjske veze
*Zvanični veb-sajt
Levanat

**Levanat** je vrsta vjetra koji puše na Jadranu. Puša s istoka i genetski predstavlja „skrenutu“ buru. Ravnomjeran je i javlja se pri kišovitom vremenu i umjerenim hladnoćama.

## Povezano
* Lebić
* Bura
* Jugo

## Literatura

* Ducić, Vladan i Anđelković, Goran (2007): Klimatologija - praktikum, Geografski fakultet, Beograd
Pulenat

**Pulenat** je vrsta vjetra na Jadranu. Puše sa zapada i najčešće je vrlo rijedak. Može dostići olujne jačine i tada stvara probleme na moru. U periodu kada puše maestral, može da dogoditi da u sumrak pređe u pulenat i da puše sa zapada.

## Povezano
* Maestral
* Bura

## Literatura
* Ducić, Vladan i Anđelković, Goran (2007): Klimatologija - praktikum, Geografski fakultet, Beograd
Lebić

**Lebić** je vrsta vjetra koji puše u Sredozemlju. Javlja se sa zapada ili jugozapada. Tokom ljeta donosi svježinu, a za vrijeme zime kišu i snijeg.

## Povezano
* Levanat
* Jugo
* Bura

## Literatura
* Ducić, Vladan i Anđelković, Goran (2007): Klimatologija - praktikum, Geografski fakultet, Beograd
Oštro

**Oštro** je vrsta vjetra koji puše na Jadranu. Najčešće se javlja nakon širokog i puše s juga. Kratkotrajan je i slabog intenziteta.

## Povezano
* Široko
* Bura

## Literatura
* Ducić, Vladan i Anđelković, Goran (2007): *Klimatologija - praktikum*, Geografski fakultet, Beograd
Premiere (film, 1937)

***Premiere*** () je austrijski crno-bijeli igrani film snimljen 1937. u režiji Geze von Bolvaryja. Po žanru predstavlja kombinaciju mjuzikla, kriminalističkog filma i komedije. Radnja je smještena u elitni bečki teatar gdje dolazi nova zvijezda (čiji lik tumači Zarah Leander), te prilikom čijeg premijernog nastupa u muzičkoj reviji bogati sponzor teatra postane žrtvom ubistva. Za Leander, koja je prije toga ostvarila karijeru u rodnoj Švedskoj, Premiere je predstavljao prvi nastup na njemačkom fovornom području. Austrijski studio Tobis-Sascha sa njom nije bio zadovoljan, ali to nije bio slučaj sa njemačkim studijem UFA, koji ju je angažirao za film *[[To New Shores|Prema novim obalama]]* te tako učinio najvećom zvijezdom tadašnje njemačke kinematografije.

## Glavne uloge
* Zarah Leander ... Carmen Daviot 
* Attila Hörbiger ... Doctor Helder, Polizeikommissar 
* Karl Martell ... Fred Nissen 
* Theo Lingen ... Inspizient Dornbusch 
* Maria Bard ... Lydia Loo 
* Karl Günther ... Reinhold - Finanzier 
* Walter Steinbeck ... Director 
* Karl Skraup ... Requisiteur Lohrmann 
* Ferdinand Mayerhofer ... Theaterarzt Dr. Seebauer 
* Hely Raschka ... Polly 
* Johanna Terwin ... Mrs. Helder 
* Richard Eybner ... Mucky 
* Robert Valberg ... Chef der Kriminalpolizei

## Izvori


## Literatura
* Ascheid, Antje. *Hitler's Heroines: Stardom and Womanhood in Nazi Cinema*. Temple University Press, 2003.
* Knopp, Guido. *Hitler's Women*. Routledge, 2003.

## Vanjske veze
*
Der Unwiderstehliche

**Der Unwiderstehliche** () je njemački crno-bijeli igrani film snimljen 1937. u režiji Geze von Bolvaryja. Po žanru predstavlja kombinaciju mjuzikla i romantične komedije. Protagonistica, čiji lik tumači Anny Ondra, je kćer bogatog industrijalca koja se pod lažnim imenom odluči zaposliti kao manekenka u modnoj kući, nadajući se da će pronaći muškarca koji je želi zbog ljubavi, a ne zbog novca.

## Izvori


## Vanjske veze
* 
* 
* ''Der Unwiderstehliche'' bei Filmportal.de
* ''Der Unwiderstehliche'' – Illustrierter Film-Kurier Nr. 2669
Tramontana

**Tramontana** je vrsta vjetra na Jadranu i Egejskom moru. Ovo je jak i hladan sjeverni vjetar, puše zimi iz planinskih krajeva. Prema genezi je vrlo sličan buri.

## Povezano
* Bura
* Levanat

## Literatura

* Ducić, Vladan i Anđelković, Goran (2007): *Klimatologija - praktikum*, Geografski fakultet, Beograd
The Children's Hour

***The Children's Hour*** () je drama američke književnice Lillian Hellman premijerno izvedena u New Yorku 1934. godine, poznata kao jedan od prvih javno prikazanih scenskih djela američke književnosti sa eksplicitno homoseksualnom tematikom. Hellman je to bio dramski prvijenac u karijeri.

Radnja je smještena u internat za djevojčice gdje dvije direktorice - Karen Wright i Martha Dobie - koje osvetoljubiva učenica optuži da su lezbijske ljubavnice, a nakon čega njena uticajna baka pokrene javnu kampanju koja će im uništiti živote i karijere. Iako je u prema tadašnjim zakonima države New York svako spominjanje homoseksualnosti na pozornici bilo zabranjeno, predstava je svojom kvalitetom toliko oduševila kritiku i javnost da se ona nije primijenila. Godine 1952. je ponovno postavljena na njujorškim pozornicama, a što se tumačilo kao svojevrsni alegorijski odgovor na tada aktualne makartističke progone navodnih komunista, među kojima je bila i sama Hellman.

*The Children's Hour* je adaptiran dva puta. Već godine 1936. je snimljen film *[[These Three]]* u režiji Williama Wylera u kome je, zbog usklađivanja sa strogim hollywoodskim cenzorskim kodeksom, umjesto lezbijske veze predmet glasina postao heteroseksualni ljubavni trokut. Godine 1961. je Wyler snimio novi film pod naslovom *[[The Children's Hour (film)|The Children's Hour]]*, u kome je, koristeći tada liberalnije odredbe Kodeksa, mnogo vjernije prenio predložak, učinivši taj film jednim od prvih u kome se eksplicitno koristio motiv homoseksualnosti.

## Vanjske veze

* The Children's Hour, starring Keira Knightley at The Comedy Theatre, London. Official Website. 
* 
* 
* 
* "The Children's Hour" and "These Three" celebrated at Hellman Wyler Festival in Alabama 
*  Understanding Modernism & Postmodernism
* Full Text of ''The Children's Hour'' by Hellman – from ''Plays Of The Year'': Volume 5 (1952)
These Three

***These Three*** () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1936. u režiji Williama Wylera. Predstavlja adaptaciju drame *[[The Children's Hour]]* Lillian Hellman, pri čemu je izmijenjen ključni motiv zapleta, kako bi ga se uskladilo sa tadašnjim strogim hollywoodskim cenzorskim Kodeksom. Protagonistice filma, koje tumače Merle Oberon i Miriam Hopkins su Karen Wright i Martha Dobie, dvije najbolje prijateljice koje vode internat za djevojčice te koje postanu predmetom zlobnih glasina koje je fabricirala osvetoljubiva učenica (čiji lik tumači Bonita Granville). Ona Marthu optužuje da je iza Kareninih leđa imala ljubavnu vezu sa Kareninim zaručnikom, lokalnim ljekarom Joeom Cardinom (čiji lik tumači Joel McCrea), a zbog čega nastaje skandal i sve troje ostaju bez novaca i karijera.

Film je producirao Samuel Goldwyn, koji je prilikom adaptacije, a što je za tadašnji Hollywood bila rijetkost, očuvao gotovo cjelokupni tekst predloška; motiv lezbijstva iz predstave se, međutim, tada nije mogao prikazati, te je ubačen lik Joea Cardina i tako stvoren heteroseksualni ljubavni trokut. Usprkos tih intervencija, Hellman je bila zadovoljna filmom, držeći da su glavni motiv njene predstave glasine i način na koji uništavaju živote, a ne odnos društva prema lezbijstvu. Film je postigao uspjeh, a Wyler, koji je dotada bio specijalist za B filmove, je unaprijeđen među režisere "ozbiljnih" filmova. Godine 1961. je snimio još jednu adaptaciju, pod naslovom *[[The Children's Hour (film)|The Children's Hour]]*, koja je bila daleko vjernija predlošku i koristila motiv lezbijstva.

## Uloge
*Merle Oberon ..... Karen Wright
*Miriam Hopkins ..... Martha Dobie
*Joel McCrea ..... Joe Cardin
*Alma Kruger ..... Amelia Tilford
*Bonita Granville ..... Mary Tilford
*Marcia Mae Jones ..... Rosalie Wells
*Catherine Doucet ..... Lily Mortar
*Margaret Hamilton ..... Agatha

## Vanjske veze

*
*''These Three'' on Lux Radio Theater: December 6, 1937.
Zauber der Bohème

**Zauber der Bohème** () je austrijski crno-bijeli igrani film snimljen 1937. u režiji Geze von Bolvaryja. Po žanru je kombinacija mjuzikla i melodrame, a scenario je inspiriran znamenitom operom *[[La Boheme]]* Giacoma Puccinija. Protagonisti, koje tumače Jan Kiepura i Martha Eggerth, su operni pjevač i pjevačica čiji privatni život, sticajem okolnosti, postaje odraz opere, odnosno oni sami likova koje tumače na pozornici.

## Vanjske veze

*
Spiegel des Lebens

***Spiegel des Lebens*** () je njemački crno-bijeli igrani film snimljen 1938. u režiji Geze von Bolvaryja. Po žanru je drama. Radnja je smještena u planinsko odmaralište pred prvi svjetski rat te prikazuje sukob između ljekara i sljedbenika alternativne medicine.

## Uloge
* Peter Petersen ... Karfreit, Juwelier  
* Paula Wessely ... Johanna 'Hanna' Karfreit, seine Tochter  
* Attila Hörbiger ... Dr. Peter Eberle  
* Raoul Aslan ... Prof.Tlusty  
* Karl Ehmann ... Studienrat Waser  
* Maria Eis ... Maud Musil  
* Alfred Neugebauer ... Dr. Haerdtl, Arzt  
* Dagny Servaes ... Kathi, Gastwirtswitwe  
* Karl Skraup ... Ebeseder, 'Schusterdoktor'  
* Walter Szurovy ... Erich Fischerauer  
* Jane Tilden ... Liesl Janisch  
* Lina Woiwode ... Marie, Wirtschafterin  
* Gisa Wurm ... Hausbesorgerin 
* Helen Fichtmüller ... Kundin im Juwelierladen  
* Claude Daltys ... pjevačica u francuskoj verziji 
* Josy Kleinpeter ... Franzl, dječak
* Eduard Loibner ... Wildhüter Mayer  
* Frida Richard 
*Jack Trevor
*Robert Valberg
*Viktor van Buren

## Izvori


## Literatura
* Bock, Hans-Michael & Bergfelder, Tim. *The Concise CineGraph. Encyclopedia of German Cinema*. Berghahn Books, 2009.

## Vanjske veze
*
Maria Ilona

***Maria Ilona*** je njemački crno-bijeli historijski film snimljen 1939. u režiji Geze von Bolvaryja. Predstavlja adaptaciju romana *Ilona Beck* Oswalda Richtera-Tersika. Radnja se događa u Habsburškoj Monarhiji za vrijeme burnih događaja 1848. godine, a naslovna protagonistica, čiji lik tumači Paula Wessely je mađarska plemkinja rastrzana između ljubavi prema mužu, austrijskom carskom oficiru, i odanosti prema domovini koja se nastoji izboriti za nezavisnost.

## Uloge
* Paula Wessely ... Maria Ilona von Wolkersdorf 
* Willy Birgel ... Karl Felix Fürst zu Schwarzenberg 
* Paul Hörbiger ... Ferdinand V., Kaiser von Österreich 
* Hedwig Bleibtreu ... Erzherzogin Sophie 
* Hermann Brix ... Franz Joseph, ihr Sohn 
* Otto Wernicke ... Fürst Windischgrätz 
* Rosa Albach-Retty ... Fürstin Lobkowitz 
* Bruno Hübner ... Pospischill 
* Paul Hubschmid ... Imre von Hontos, Maria Ilonas Bruder 
* Richard Haussler ... Ludwig Kossuth 
* Karl Gunther ... Oberst Görgey 
* Heinz von Cleve ... Major von Meszaros 
* Theodor Danegger ... Anton 
* Franz Schafheitlin ... Hauptmann von Sailern, Adjutant Schwarzenbergs 
* Elisabeth Markus ... Therese - Mädchen bei Maria Ilona 
* Peter Elsholtz ... Pista, der Bärenbändiger 
* Hubert von Meyerinck ... Pizzi, der Scherenschnittkünstler 
* Karl Etlinger ... Nachtwächter 
* Klaus Pohl ... Sternengucker 
* Anton Pointner ... Brühwasser, Adjutant des Kaisers Ferdinand 
* Vera Complojer ... Wasserverkäuferin 
* Magnus Stifter ... Obershofmeister  
* Viktor Afritsch ... Offizier des Österreichischen Generalstabs 
* Erna Berger ... Sopran - Staatsoper 
* Angelo Ferrari ... Ungarischer Offizier beim Hofball 
* Harry Hardt ... Adjutant des Kaisers Franz Joseph 
* Ludmilla Hell ... Junge Zigeunerin 
* Eduard Kandl ... Baß - Deutsches Opernhaus 
* Alfred Karen ... Gast beim Hofball 
* Wolfgang Klein ... Ungarischer Offizier beim Hofball 
* Peter C. Leska ... Ungarischer Offizier beim Hofball 
* Walther Ludwig ... Tenor - Deutsches Opernhaus 
* Georg A. Profé ... Ungarischer Offizier beim Hofball 
* Josef Reithofer ... Erster Offizier des österreichischen Generalstabs 
* Lotte Spira ... Gattin des Kaisers Ferdinand 
* Carla Spletter ... Sopran - Staatsoper 
* Erich Zimmermann ... Tenor - Staatsoper

## Izvori


## Literatura
* Bock, Hans-Michael & Bergfelder, Tim. *The Concise CineGraph. Encyclopedia of German Cinema*. Berghahn Books, 2009.

## Vanjske veze
*
The Children's Hour (film)

***The Children's Hour*** () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1961. godine u režiji Williama Wylera, poznat kao jedno od prvih modernih hollywoodskih ostvarenja koje je nešto otvorenije koristilo homoseksualnost kao dio svog zapleta.

Predstavlja drugu po redu adaptaciju istoimene drame Lillian Hellman. Protagonistice, koje tumače Shirley MacLaine i Audrey Hepburn, su dvije najbolje prijateljice koje zajedno vode internat za djevojčice. Radnja prikazuje kako jedna od njihovih učenica iz pakosti i osvete započne širiti glasine kako su njih dvije lezbijske ljubavnice, a zbog čega će im oboma biti uništeni životi i karijere.

Wyler je godine 1936. bio režirao prvu adaptaciju iste drame pod naslovom *[[These Three]]*, ali je taj film bio prilagođen tadašnjem strogom hollywoodskom cenzorskom kodeksu te je predmet glasina u njemu bio "obični" heteroseksualni ljubavni trokut. Kodeks se nakon četvrt vijeka ublažio, te je scenarist John Michael Hayes mogao daleko vjernije prenijeti predložak, odnosno zadržati njegov tragični kraj. Iako je film samo implicirao lezbijstvo, i koristio izraze poput "neprirodnog odnosa", Wyler je svejedno, prema svjedočenju MacLaine u dokumentarnom filmu *[[Celluloid Closet]]* iz 1995. godine, bio prisiljen izbaciti pojedine scene kako ne bi izazivao dodatne kontroverze. Film je izazvao dobre kritike, te je bio nominiran za nekoliko Oscara i Zlatnih globusa, ali nije osvojio nijedan; u komercijalnom smislu je predstavljao promašaj.

## Uloge
* Shirley MacLaine ... Martha Dobie
* Audrey Hepburn ... Karen Wright
* James Garner ... Dr. Joe Cardin
* Miriam Hopkins ... Lily Mortar 
* Fay Bainter ... Amelia Tilford
* Karen Balkin ... Mary Tilford
* Veronica Cartwright ... Rosalie Wells
* Mimi Gibson ... Evelyn 
* William Mims ... Mr. Burton 
* Sally Brophy ... Rosaliena majka
* Hope Summers ... Agatha

## Reference

;Literatura
*

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* James Garner interview at the Archive of American Television
Opernball (film, 1939)

**Der Opernball** je njemački crno-bijeli filmski mjuzikl snimljen 1939. u režiji Geze von Bolvaryja. Predstavlja adaptaciju istoimene operete austrijskog kompozitora Richarda Heubergera. Protagonistice, koje tumače Marte Harell i Heli Finkenzeller, su dvije žene koje na Bečkom opernom balu nastoje testirati vjernost svojih muževa.

Ista je opereta godine 1956. bila ekranizirana kao austrijski igrani film, a godine 1971. na televiziji.

## Vanjske veze

* 
* 
*
The Misfits (film)

**Neprilagođeni** je američki dramski film snimljen 1961. po scenariju Arthura Millera koji je režirao John Huston. Glavne uloge tumače Clark Gable, Marilyn Monroe, Montgomery Clift, Thelma Ritter i Eli Wallach. Ovo je bio zadnji film za Gablea i Monroe. Za Gablea film je bio posthumno izdanje, a Monroe je misteriozno umrla sljedeće godine. Radnja se fokusira na život tek razvedene žene (Monroe) i vrijeme koje provodi sa kaubojem (Gable) i njegovim prijateljem (Clift) u pustinjama zapadne Nevade 1960. Film nije doživio komercijalni uspjeh u vrijeme  objavljivanja, ali je dobio pozitivne ocjene kritičara za rad na scenariju kao i glumu.

## Uloge

* Clark Gable - Gay Langland
* Marilyn Monroe - Roslyn Tabor
* Montgomery Clift - Perce Howland
* Thelma Ritter - Isabelle Steers
* Eli Wallach - Guido
* James Barton - Fletcherov djed
* Kevin McCarthy - Raymond Tabor

## Izvori