open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sten Sture Stariji

**Sten Sture - Stariji** (švedski: *Sten Sture den äldre*) zapravo *Sten Gustavsson* (oko 1440. - 1503.), bio je švedski regent od 1470. do 1497. i ponovno od 1501. do 1503.

Sten Sture se u svoja dva mandata uspio othrvati danskoj dominaciji i izgraditi snažnu centralnu administraciju.

## Biografija
Sten je bio član moćne plemićke porodice Sture, koja se stavila na čelo snaga koje su osujetile pokušaje danskog kralja Christiana da stekne kontrolu nad Švedskom.

On je vodio švedsku vojsku koja je - 1471. nanjela odlučujući poraz Dancima u Bitci kod Brunkeberga. 
Sten je pomogao švedskom kralju Karlu VIII da se 1467. vrati na tron, a nakon njegove smrti 1470. imenovan je regentom. Vrlo brzo je osigurao podršku za set mjera koje su imale za cilj smanjenje njemačkog utjecaja po švedskim grofovijama i ojačao pravne institucije zemlje.

Sten je 1477. dobio dopuštenje od pape Siksta IV da osnuje Univerzitet u Uppsali, prvu skandinavsku visokoškolsku ustanovu.

Sten se čitavo vrijeme svog namjesništva borio protiv frakcije predvođene velikaškom porodicom Oxenstierna koja je bila pristalica unije s 
Danskom na čelu s danskim kraljem, a za slabu kraljevsku vladu. Negdje do sredine 1490-ih Sten je uspio umanjiti moć 
Državnog savjeta kontrolirajući disidentske plemiće, pa je tako ojačao svoju kontrolu nad vladom i usput proširio svoja imanja.

Iako je Državni savjet 1483. prihvatio danskog kralja Hansa kao budućeg švedskog monarha, Sten je ipak uspio 
odgoditi njegovu krunidbu.

Stenov položaj je bitno oslabio, kad se Ivan III., moskovski veliki knez udružio sa danskim kraljem i napao tadašnje švedske istočne provincije
(današnju Finsku) - 1495. Nakon poraza kojeg je pretrpio od danskih snaga - 1497., Sten je bio prisiljen prihvatiti Hansa 
kao švedskog kralja 1497., ali ga je Sten već 1501. svrgnuo s trona i vladao zemljom kao regent do svoje smrti.

Sten je svojom politikom postavio temelje stabilnosti švedske monarhije u 16. vijeku.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Sten Sture, the Elder'' na portalu Encyclopædia Britannica
Bitka kod Brunkeberga

**Bitka kod Brunkeberga** odigrala se tokom 10. oktobra 1471. u njoj su švedski nezadovoljnici koje je vodio regent Sten Sture - Stariji do nogu potukli vojsku Kalmarske unije koju je vodio danski kralj Christian I.

## Događaj
Nakon smrti švedskog kralja Karla VIII, za švedskog regenta je izabran Sten Sture Stariji, oštar protivnik Danske dominacije u Kalmarskoj uniji, pa time i njenog monarha Christiana I. Christian se sa svojim snagama iskrcao u stockholmkoj luci s namjerom da porazi pristaše Stena Stura i poništi njegovo imenovanje. Odlučnog dana na brdu Brunkeberg kod Stockholma, sukobila se švedska vojska sastavljena većinom od seljaka i rudara iz Bergslagena protiv malobrojnije, ali sastavljene od profesionalnih vojnika, vojske Kalmarske unije i uspjela ih teško poraziti. Nakon Christianove smrti 1481. pitanje Kalmarske unije se ponovno razbuktalo.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Battle of Brunkeberg'' na portalu Encyclopædia Britannica
Sten Sture Mlađi

**Sten Sture - Mlađi** (švedski: *Sten Sture den yngre*) zapravo *Sten Svantesson* (oko 1493. - Jezero Mälaren, 
3. februar 1520.), bio je švedski regent od 1513. do svoje pogibije 1520.

Sten je više puta pobijedio kako dansku vojsku, tako i svoje domaće švedske protivnike, pristaše unije s Danskom, prije svog pada u bitci protiv danskog kralja Christiana II.

## Biografija

Za vrijeme namjesništva njegova oca Svante Nilssona (1503. - 1512.), Švedska se nalazila u kontinuiranom sukobu sa Danskom, pa je njen Državni savjet (Riksråd) u kojem su glavnu riječ vodile moćne plemićke porodice postao sve moćniji. Uz pomoć seljaštva koje nije podnosilo dansku vlast, Sten je preuzeo vlast od Državnog savjeta 1513. prekinuvši namjesništvo - Erika Trolle, vođe pro-unionističke (danske) frakcije. Vješto koristivši propagandu i efikasno demonstrirajući svoju snagu - Sten je uspješno kontrolirao kako Državni savjet (Riksråd) tako i crkvu.

Između 1517. - 1520., Sten je vodio građanski rat protiv snaga nadbiskupa Gustava Trolle, predsjednika Državnog savjeta (Riksråda) i lidera unionističke frakcije.

Kad je 1517. konačno uspio zatvoriti Trollea, navukao je papin interdikt 
(zabranu svih crkvenih obreda) ali i napad iz Danske, koji je uspješno odbio. Nakon tog je 1518. ponovno pobjedio snage danskog kralja Christiana II. Ipak je nakraju Sten pokleknuo pred daleko većom danskom vojskom u Bitci kod Jezera Mälaren u kojoj je i poginuo - 1520.

Nakon njegove pogibije borbu protiv danske vlasti, nastavila je njegova udovica - Kristina Nilsdotter, sve do njezine kapitulacije u septembru 1520.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Sten Sture, the Younger'' na portalu Encyclopædia Britannica
Iževsk

**Iževsk** (, ) je grad u Rusiji i administrativno i kulturno središte Udmurtske republike. Kroz Iževsk protiče reka Iž. Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 632.140 stanovnika.

Od 1985. do 1987. se zvao Ustinov (*Ustínov*), po ministru odbrane Sovjetskog Saveza, maršalu Dmitriju Ustinovu.

Bivši inženjerski grad, osnovan kao centar metaloprerađivačke industrije, uključujući proizvodnju aparata i oružja.

U Iževsk se nalazi jedan od najslavnijih arsenala u Rusiji, u kojem je Mihail Kalašnjikov dizajnirao svoju slavnu pušku AK-47.

Tamo se nalaze i fabrike automobila i motocikala.

## Historija
Grof Petar Šuvalov, vlasnik sedam fabrika na Uralu, je 15. septembra 1757. kupio zemljište u regionu Kama i dobio dozvolu od carice Jelisavete da ovde sagradi tri železare. Tih dana železare su bile pokretane parom, a drvo je bilo jedini izvor toplote. Stoga je odlučeno da se jedna fabrika sagradi na mestu bogatom šumom pored reke Iž. Kmetovi iz okolnih sela i zanatlije iz drugih Šuvalovljevih favrika su 10. aprila 1760. počeli da grade branu pod rukovodstvom Alekseja Moskvina, inženjera rudarstva i Šuvalovljevog poverenika. Ovaj datum se smatra datumom osnivanja Iževska.

## Stanovništvo
Prema preliminarnim podacima sa popisa, u gradu je 2010. živelo 628.116 stanovnika, 4.024 (0,64%) manje nego 2002.

## Povezano
* Spisak gradova u Rusiji

## Reference

## Vanjske veze

* Stranica o Iževsku
* Izhevsk & Kalashnikov Museum virtual tour
Svante Nilsson (regent Švedske)

**Svante Nilsson**  (oko 1460. - Västerås, 2. januar 1512.), bio je švedski regent od 1504. do 1512.

## Biografija

Svante Nilsson bio je sin Nilsa Bossona Sturea (umro 1494.) i rođak kralja Karla VIII. Svante Nilsson se spominje kao senator 1482., i kao jedan od velikaša koji su omogućili Hansu od Danske da zasjedne na švedski tron unatoč protivljenju Stena Stura Starijeg. Nakon toga se ipak pomirio sa njim i čak ga nasljedio kao regent.

Ali on nipošto nije bio takav lider i političar kao njegov predhodnik, iako se i on u svojim kasnijim godinama patriotski opirao danskoj dominaciji i uzurpaciji suvereniteta.

Na unutrašnjem planu, nije bio tako čvrst i stalno je popuštao pred zahtjevima Državnog savjeta (Riksråda).

## Reference

## Vanjske veze

* ''Svante Sture'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ilija Okrugić

**Ilija Okrugić - Srijemac** (Srijemski Karlovci, 12. svibnja 1827. – Petrovaradin, 30. svibnja 1897.) bio je hrvatski književnik iz Srijema, narodni preporoditelj i svećenik.

## Biografija
Ilija Okrugić - Srijemac rodio se u činovničkoj obitelji. Osnovno i srednje školovanje stekao je u Srijemskim Karlovcima, studij bogoslovlja u Đakovu. Josip Juraj Strossmayer ga je zaredio za svećenika. Budući mu je Okrugić bio u prvom naraštaju zaređenika, stvorila se jedna veća bliskost prema Strossmayeru, što se odrazilo u Okrugićevim radovima. Bogoslužja je vršio kao kapelan i župnik u Zemunu, Kukujevcima, Sotu, Sarvašu, Levanjskoj Varoši, a bio je i prebendar u Đakovu, u stolnoj crkvi. Bio je pjesnik, a pisao je i drame. U zadnjem razdoblju svoga službovanja je u Petrovaradinu, od 1866. godine do svoje smrti. Imao je naslov opata sv. Dimitrija. Bio je sudionikom narodnog preporoda. U "Zori dalmatinskoj" Ante Kuzmanića i "Danici" Ljudevita Gaja je bio suradnik (pjesme, povijesne rasprave), ali i u ostalim hrvatskim tiskovinama.

Od 2010. godine Društvo književnika Vojvodine dodjeljuje nagradu za najbolju knjigu na hrvatskom jeziku koja nosi ime Ilije Okrugića Srijemca. Utemeljena je na poticaj hrvatskog književnika Petka Vojnića Purčara. Ilija Okrugić-Srijemac autor je stihova vrlo poznate i često izvođene domoljubne pjesme, umjetničke popijevke "Domovini i ljubavi" koju je za glas i glasovir skladao Ivan Zajc.

## Djela
(popis nepotpun)
**Glasinke*, priredila i pogovorila prof. dr. sc. Jasna Melvinger, NIU Hrvatska riječ, 2007. str. 168
**Tri povijesne drame* (*Miroslava* iz 1853., *Varadinka Mara* iz 1887. i *Petar Dojčin, varadinski ban* iz 1891.), priredila i pogovorila Jasna Melvinger, NIU Hrvatska riječ, 2007., str. 345
**Lirika*, poezija, 2007.
**Šaljive poeme* (*Bucanijada*, *Varošijada*, *Varadinijada*, *Pantina družina* i *Na Ilijin rođendan)*, priredila i predgovorila prof. dr. sc. Jasna Melvinger, NIU Hrvatska riječ, 2010.

## Izvori

## Vanjske veze
* Hrvatska riječ 
* Klasje naših ravni 
* Hrvatska revija
Whitworthova puška

**Whitworthova puška**  je sporometna puška sprednjača koju je dizajnirao britanski oružar  Sir Joseph Whitworth, najpoznatija po korištenju u američkom građanskom ratu.

Njena je specifičnost u odnosu na ostale puške tog vremena bio u osmerokutnom obliku cijevi, za koje je Whitworth vjerovao da predstavljaju bolje rješenje u odnosu na cijevi tadašnjih žljebuša. Samu je pušku namijenio britanskoj vojsci, i to kao zamjenu za pušku Pattern 1853 Enfield koja je pokazala određene slabosti u nedavnom Krimskom ratu. Godine 1857. se prilikom testova pokazala superiornijom u odnosu na Enfield, prije svega po izuzetnom dometu - mogla je pogoditi metu na 1800, u odnosu na Enfieldovih 1300. Britanska vlada je, međutim, odbila nardužbu jer su cijevi Whitworthovih pušaka bile teže za održavanje, a samo oružje skuplje od Enfielda.

Whitworthu je, pak, godine 1860. veliku reklamu dala kraljica Victoria pogodivši centar mete sa udaljenosti od 300 m na skupu Nacionalnog streljačkog udruženja u Wimbledonu. Već sljedeće godine je izbijanje građanskog rata u SAD donijelo novog kupca u obliku južnjačke Konfederacije. Južnjaci su puške obično dijelili posebno izvježbanim i odabranim strijelcima koji su pratili redovne pješadijske jedinice; njihova je svrha bila, poput snajpera, gađati neprijateljsko ljudstvo, najčešće posade artiljerijskih oruđa, sa velike udaljenosti. Manji broj je bio opremljen sa za tadašnje standarde prilično modernim teleskopskim nišanima. 9. maja 1864. je, prilikom bitke kod Spotsylvanije, jedan od tih strijelaca, prema često citiranim navodima, pogodio i smrtno ranio sjevernjačkog generala Johna Sedwigka netom nakon što je on svojim ljudima rekao "Ne mogu pogoditi slona sa ove udaljenosti".

## Izvori

* Article on americancivilwar.org.uk
Udmurtski jezik

**Udmurtski jezik** (*удмурт кыл*) je jezik iz permske grane ugrofinskih jezika. Njime govori oko 464.000 ljudi u Udmurtiji i zapadnim delovima Uralskih planina u Rusiji. Od ukupno 637.000 Udmurta za njih 72% ovo je maternji jezik (podatak iz 2002). Godine 1989. ovaj procenat je bio 77%. U Kazahstanu oko 15.000 ljudi govori udmurtski jezik.

Najbliži rođak je jezik komi.

Udmurski je aglutinativni jezik sa elementima deklinacije. Ima 15 padeža i ne poznaje gramatički rod.

## Alfabet
U 18. veku nastalo je udmurtsko pismo zasnovano na ćirilici:

* 1 palatalizovano, kada stoji ispred я, е, и, ё, ю ili ь.
* 2 samo u pozajmljenicama ili imenima.
* 3 palatalizuje [ʲ] гласове д, т, з, с, л и н.
* 4 nemo, zapisuje se da bi se palatalizovani suglasnici ([]) razlikovali od nepalatalizovanih, kada ih prati [j] i samoglasnik, na primer: [] и [], piše se -зё- i -зъё-.

Četiri slova (Ӝ ӝ, Ӟ ӟ, Ӥ ӥ, Ӵ ӵ) se pojavljuju samo u udmurtskom alfabetu.

## Primeri reči
* Гажаса ӧтиськом - dobrodošli
* гурт - selo
* одӥг, кык, куинь, ньыль, вить - jedan, dva, tri, četiri, pet 
* дас - deset
* сю - sto
* ву - voda

## Reference

## Vanjske veze

* Извор за учење удмуртског језика
* Удмуртски језик 
* Кратка граматика удмуртског језика. В. И. Алатирев (PDF 614 кбайт)
* Финоугарска електронска библиотека
Krnkina puška

**Puška Krnka** () je sporometna puška ostraguša koju je dizajnirao češki oružar Sylvestr Krnka i koja je od 1869. do 1871. predstavljala standardnu pušku ruske carske vojske. Krnka je svoj dizajn prvo ponudio austro-ugarskoj vojsci, ali je on odbijen, a nakon čega ga je prihvatila carska Rusija. Tamo je, međutim, brzo zamijenjena Berdanovom puškom, mada se dio njih koristio u ratu sa Turskom. Osim u Rusiju, Krnkine puške su korištene i u Bugarskoj, Srbiji i Crnoj Gori. U Rusiji su neko vrijeme korištene u pozadinskim, odnosno parapolicijskim snagama u Centralnoj Aziji, prije nego što će mnoge od njih biti konvertirane u lovačke puške.

## Izvori
*MilitaryRifles.com:  Russian Krnka
Wänzl M1866

**Wänzlova puška**, službeno **Karabin Wänzl M1866**, bila je sporometna puška, poznata kao prva ostraguša u naoružanju austrijske, odnosno austro-ugarske vojske. Prvi put je proizvedena 1866. godine, nedugo nakon prusko-austrijskog rata, koji je Austrija velikim dijelom izgubila zato što se njena dotadašnja standardna puška - sprednjača Lorenz M1854 - pokazala inferiornom u odnosu na prusku ostragušu Dreyse M1849. Wänzl M1866 je predstavljao privremeno rješenje, odnosno svodio se na konverziju Lorenza u ostragušu. Već sljedeće godine je uvedena nova, nešto suvremenija ostraguša M1867 Werndl-Hollub, koja će sljedećih deceniju i pol biti stanardno oružje austro-ugarskih snaga. Proizvedeno je ukupno 70.000 pušaka, od kojih će neke ostati u upotrebi, u pravilu u pozadinskim i snagama zadnjih ešalona, sve do kraja Prvog svjetskog rata.

## Literatura
*Manowar's Hungarian Weapons
Werndl-Holub M1867

**M1867 Werndl–Holub** bila je sporometna puška ostraguša koju su dizajnirali Josef Werndl i Karel Holub, a koja je 1867. uvedena kao standardna puška austro-ugarske vojske. Ona je zamijenila sporometnu pušku Lorenz M1854, odnosno njenu konverziju u ostragušu poznatu kao Wänzl M1866; poticaj za njeno uvođenje je bio poraz Austrije u prusko-austrijskom ratu koji se najčešće pripisivao inferirornosti Lorenza u odnosu na prusku ostragušu Dreyse M1849.

Pušku je proizvodilo poduzeće ŒWG (Österreichische Waffenfabriksgesellschaft), ispočetka sa kalibrom  *11mm scharfe Patrone M.67* (11.15×42R) . Godina 1877. je uvedena verzija za novu municiju - metkje  *11mm scharfe Patrone M.77* (11.15×58mmR).

Werndl je kao standardno oružje godine 1886. zamijenjen brzometkom Mannlicher M1886. Usprkos toga, austro-ugarske snage su je sve do kraja Prvog svjetskog rata koristile za pozadinske jedinice.

## Reference
Spencerova puška

**Spencerova repetirajuća puška** () je brzometna puška koja se od 1860. do 1869. proizvodila u SAD, poznata kao jedna od prvih uspješnih brzometnih pušaka u historiji i koja se smatra najboljom od svih pušaka korištenih u američkom građanskom ratu.

Dizajnirao ju je Christopher Miner Spencer, po kome je dobila ime. Puška repetirala posebnom polugom smještenom ispod okidača, a sadržavala je 7 metaka u cijevnom magazinu, smještenom u kundaku. Iako se proizvodila od 1860. godine, i iako ju je Spencer ponudio američkoj vladi, odnosno Uniji, na početku rata, ta je ponuda odbijena, jer su vojne vlasti smatrale kako će vojnici opremljeni brzometnim oružjem "nepotrebno trošiti municiju". 18. augusta 1863. godine je Spencer lično došao u Bijelu kuću demonstirati pušku predsjedniku Lincolnu, koji je pristao na demonstraciju te, duboko impresioniran njenim mogućnostima, odobrio narudžbe, prvo za Mornaricu, a potom Vojsku. Za vrijeme rata je naručeno oko 13.000 komada, a najveći dio je korišten u konjičkim jedinicama, gdje su se pokazale izuzetno efikasne, ali i pouzdane u odnosu na druge puške, uključujući i konkurentsku brzometku Henry. Spencerova je puška poslije rata prodavana stranim državama, a dio je završio u Francuskoj te je korišten protiv Nijemaca u Francusko-pruskom ratu. Prestala se proizvoditi nakon što je Spencerovu kompaniju otkupio Oliver Winchester, vlasnik tvrtke koja je od 1866. proizvodila sličnu, ali daleko poznatiju Winchesterovu pušku ("vinčesterka").

## Izvori

## Vanjske veze
*[The [patent drawing] for the Spencer action] 
*Description and photos of Spencer rifle, serial number 3981
*Production information on the Spencer carbine 
*The Spencer repeater and other breechloaders used in the Civil War
Erik Trolle

**Erik Trolle** ili *Erik Arvidsson* (oko 1460. - oko 1529. / 1530.), bio je švedski regent od januara 1512. do jula 1512.

## Biografija
Erik Trolle izabran je regenta od strane Državnog savjeta (Riksråda) nakon smrti Svante Nilssona kao reprezent unionista, jer je njegova porodica snažno podržavala Dance, u želji da dođe do švedsko - danskogizmirenja.

Erikovo namjesništvo nije dugo trajalo jer ga je već u julu iste godine u puču izbacio sin Svante Nilssona - Sten Sture Mlađi, koji je izabran za regenta.

On je 1513. sklopio mir sa Danskom.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Erik Trolle'' na portalu Encyclopædia Britannica
Falkuša

**Falkuša** je osobit oblik gajete za ribarenje u području Visa, Korčule i Palagruže. Brzina te gajete dovedena je do maksimuma (sama gajeta je bila vitka i imala je priličnu brzinu) te je falkuša postizala do 8 čvorova jer su na postojeća rješenja gajete dodane falke (posebna uzdužna bočna dogradnja visoka i do pola metra). Duljina joj se kretala od 9 do 10 metara, nosivost do 5,5 tona tereta (ribe). Gradila se u Komiži. **Gajeta** je morski ribarski čamac zaobljena trupa, šiljata pramca i krme, s jednim latinskim jedrom (ponekad i oglavnim jedrom koje se moglo kratiti). Duga je između 6 (manji tip) i 12 metara (veći tip, opalubljen). Opskrbljena je s dva ili četiri vesla, kojima se vesla stojećki. Posada: 2-4 čovjeka. U Hrvatskoj je bila u uporabi od 18. st. najviše u srednjoj Dalmaciji.
Hans od Danske

**Hans II** latinski *Johannes* (Aalborg, 2. jun 1455. - Aalborg, 20. februar 1513.), bio je danski kralj od 1481. do 
1513., ali kako je to bilo vrijeme Kalmarske unije on je od 1483. do 1513. bio i norveški kralj, a od 1497. do 1501. pod imenom **Johan II** i švedski kralj.

Hans nije uspio u svojim nastojanjima da čvršće veže Švedsku uz Kalmarsku uniju, kojom je tad dominirala Danska.

Za razliku od toga bio je puno uspješniji u jačanju danske buržuazije i njene trgovačke aktivnosti i u smanjivanju moći i uticaja plemstva.

## Biografija

Hans je 1481 na dansko - norveškom tronu naslijedio svog oca Christiana I, ali uz obećanje dato danskom 
plemstvu da će se strogo pridržavati povelje kojom se ograničava kraljeva vlast. 
Iako ga je švedski Državni savjet (Riksråd) priznao za legalnog suverena 1483., tadašnji regent Sten Sture Stariji - nije, pa je i 
odgodio njegovu krunidbu.

Hans se 1490. dogovorio sa bratom Frederikom (kasnijim danskim kraljem Frederikom I) o podijeljeli teritorija 
Schleswig-Holsteina.

Ignorirajući vlastitu povelju iz 1483. - Hans je znatno povećao svoje (kraljevske) ovlasti, i smanjio uticaj plemstva, podržavajući 
danske trgovce protiv njihovih glavnih konkurenata - hanzeatskih trgovaca.

Njegova antihanzeatska politika dovela ga je do trgovačkih sporazuma sa Kraljevinom Engleskom, Nizozemskom (1490.) i južno njemačkim trgovcima iz porodice Fugger.

Hans je nakon što je 1493. sklopio savez sa Velikim moskovskim knezom Ivanom III prisilio Stena Sturea - Starijeg da podnese ostavku na regentski položaj 1497., a nakon tog se dao okruniti za švedskog monarha.

Po stupanju na tron naredio je izgradnju nove flote danske ratne mornarice koja je trebala kontrolirati Baltičko more. 
Stvari su mu krenule nizbrdo nakon što se pročulo da je pretrpio ozbiljan poraz 1500. u seljačkoj buni kod Dithmarschen (danas u Njemačkoj).

Taj poraz djelovao je više kao dobra propaganda, pomoćno sredstvo koje je potaklo ionako nezadovoljno švedsko plemstvo, da se pobuni i ponovo izabere Stena Stura - Starijeg za švedskog regenta.

S druge strane Hans je uspio suzbiti sve ustanke protiv svoje vlasti koji su izbili po Norveškoj i Danskoj.

Hans je sklopio trgovački ugovor sa Kraljevinom Engleskom a to je bio povod za rat protiv Švedske i hanzeatskog Lübecka (1510. - 1512.). On je bio izvrstan poligon za novu dansku mornaricu, koja je i ostvarila nekoliko uzastopnih pobjeda.

## Reference

## Vanjske veze

* ''John, King of Denmark, Norway, and Sweden'' na portalu Encyclopædia Britannica
Winchesterova puška

**Winchesterova puška** () u najširem smislu označava svaku pušku koju je proizvodila  američka kompanija Winchester Repeating Arms Company. U užem smislu se pod time podrazumijeva porodica brzometnih pušaka koje su se repetirale polugom ispod okidača, odnosno sadržavale metke u cijevnom magazinu, a koje se popularno nazivaju *winchesterke*. Prva od njih je bila Winchester Model 1866, koja je nastala 1866. godine na temelju Henryjeve puške korištene u američkom gradđanskom ratu. Nekoliko godina kasnije je dizajnirana verzija poznata kao Winchester Model 1873, a koja je stekla izuzetnu popularnost među lovcima i doseljenicima na Divljem Zapadu te dobila nadimak "Puška koja je osvojila Zapad". U sljedećoj deceniji je, pak, nekoliko verzija winchesterki dizajnirao znameniti oružar John Moses Browning, a od svih njih je najuspješnija Winchster Model 1894, koja se, sa kraćom pauzom, proizvodi do današnjeg dana te predstavlja vjerojatnu najpopularniju lovačku pušku svih vremena.

Određen broj pušaka Winchester Model 1866 su koristili Francuzi u Francusko-pruskom ratu 1870-1871. godine, isto kao i Turci u ratu sa Rusima, gdje su neprijatelju, upravo zahvaljujući winchesterkama, nanijele teške gubitke prilikom opsade Plevne.

## Povezano
**[[Winchester '73]]*, znameniti vestern-film iz 1950. godine u kome je Winchester Model 1873 glavni element radnje

## Vanjske veze
* Official website
* The Winchester Arms Collectors Association, Inc. (WACA) is a non-profit corporation dedicated to the preservation of all Winchester produced and related items
* Largest Collection Of Winchester Manuals   
* Pump-action shotgun: internal workings are quite similar to the winchester-shotgun
* Winchester rifle models and their use in movies
* A video narration of lever guns from the Henry to the 1895 Winchester
Vetterlijeva puška

**Vetterlijeva puška** je bila brzometna puška koju je dizajnirao Johann Friedrich Vetterli i koja je 1867. godine uvedena kao standardna puška švicarske vojske, postavši prva brzometna standardna puška u historiji. Sadržavala je 11 metaka u cijevnom magazinu, ali se repetirala zatvaraćem sa ručkom. Švicarsko Federalno vijeće je 1866. godine, potaknuto iskustvima američkog građanskog rata donijelo odluku da se vojska naoruža repetirkama, te je ispočetka u tu svrhu trebao poslužiti američki Winchester Model 1866; na kraju se ipak odlučilo za domaćeg proizvođaća. Vetterlijeva puška je, pak, postala najmodernija puška tadašnje Evrope. 

Vetterlijeva puška je godine 1870. poslužila kao uzor za Vetterli-Vitali Model 1870, sporometnu pušku koja je bila standardno oružje u susjednoj Italiji.

U Švicarskoj je Vetterlijeva puška godine 1889. zamijenjena modelom Schmidt–Rubin.

## Vanjske veze

* Italian Vetterli rifles
Berdanova puška

**Berdanova puška** (), također poznata i kao **Berdana** ili **Berdanka**, je sporometna puška ostraguša koju je dizajnirao američki oružar Hiram Berdan, a koja je od 1870. do 1895. služila kao standardna puška oružanih snaga carske Rusije.

Uvedena je kao zamjena za Krnkinu pušku, koja je nekoliko godina prije postala prva standardna puška-ostraguša u ruskoj vojsci. Obje su se puške koristile u rusko-turskom ratu 1877-1878. godine, gdje se ispostavilo da je Berdana inferiornija, prvenstveno zbog slabijeg dometa, u odnosu na Peabodyjeve puške koje je koristila turska vojska, a zbog čega su ruske snage, iako su na kraju u ratu pobijedile, imale velike gubitke. Nekokiko godina nakon rata su ruske vlasti počele razmišljati o zamjeni Berdane sa brzometnom puškom koja će 1891. biti uvedena pod imenom Mosin-Nagant.

Rusija je 1890-ih Berdane slala svojim saveznicima, tako da su njima raspolagale Crna Gora i Srbija, od kojih ih je potonja u Prvom svjetskom ratu koristila za jedinice trećeg poziva. Veliki broj Berdani je prodan Etiopiji neposredno pred rat sa Italijom te su značajno pridonijele etiopskoj pobjedi u bitci kod Adue 1896. godine. U samoj Rusiji su se Berdane prodavale civilima, ali su također nastavile koristiti u pozadinskim trupama, tako da su upotrebljavanje u Prvom svjetskom ratu, revoluciji te u Finskom građanskom ratu.

## Vanjske veze
* Сравнение русских и турецких винтовок войны 1877-78 годов: доклад Н. П. Потоцкого в Императорском Русском Техническом Обществе, январь 1878 года. 

* M1870 Russian Berdan II Infantry, Dragoon & Cossack Rifles 
* M1868 Russian Berdan I 
* The M-1870 Berdan II Infantry Rifle
* Pehotnaja vintovka Berdana No 2
* Чертежи винтовки Бердана № 2
Jaropolk II Vladimirovič

**Jaropolk II Vladimirovič** (1082 - 18. februar 1139) bio je veliki knez Kijeva od 1132. godine do svoje smrti.

## Biografija
Jaropolk je bio sin Vladimira Monomaha i Gite od Veseksa. Protiv Kumana je ratovao dva puta - 1103. i 1116. godine. Godine 1114. postao je princ Perejaslava kojim je vladao do krunisanja za kijevskog kneza. Na prestolu je nasledio svoga brata Mistislava I Velikog. Jaroslav se, po stupanju na presto, morao izboriti za vlast sa svojim rođacima. Prvi od njih bio je Jurij Dolgoruki koji je smatrao da mu pripada presto Perejaslava koga je Jaropolk napustio kako bi postao kijevski knez i predao ga svome sinu Vsevolodu Mistislaviču. Ubrzo je Jaropolkov sin isteran, a Jurij preuzima presto. Jaropolk je vodio ratove protiv Kumana i tokom vladavine. Godine 1135. izgubio je Kursk i Poseme. Ugarski kralj Bela poslao je Jaropolku vojnu pomoć uz koju je on povratio vlast nad nekim izgubljenim gradovima. Ubrzo je i umro (1139. godine). Sahranjen je u crkvi Svetog Andrije. Nasledio ga je brat Vjačeslav I od Kijeva koji je ubrzo proteran sa prestola.

## Povezano
* Spisak velikih kneževa Kijeva

## Izvori
* Dimnik, Martin (1994). The Dynasty of Chernigov, 1054–1146. Pontifical Institute of Mediaeval Studies. .
* *Хмыров М. Д.* Ярополк II Владимирович // Алфавитно-справочный перечень государей русских и замечательнейших особ их крови. – СПб.: Тип. А. Бенке, 1870. – С. 81–82.
Gytha od Wessexa

**Gita od [[Veseks]]a** (, ; umrla 1098. ili 1107.) bila je ćerka engleskog kralja Harolda II (januar - oktobar 1066) i prva supruga kijevskog kneza Vladimira Monomaha (1113. - 1125).

Gita je bila ćerka Harolda Godvinsona, poslednjeg anglosaksonskog kralja Engleske. U istoriografiji se smatra da je bila Haraldova vanbračna ćerka iz veze sa konkubinom Editom Labudovog vrata.

Kada je njen otac poginuo 1066. u bici kod Hejstingsa, Gita se sa ostalim članovima kraljevske porodice sklonila u Ekseter. Neposredno pre nego što je grad zauzeo novi engleski kralj Vilijam I Osvajač, Gita je 1068. sa srodnicima pobegla u Flandriju, a zatim, u pratnji dva brata, u Dansku gde je vladao njen rođak, kralj Svejn II Estridsen (1047—1075/6) .

Kralj Svejn je zatim posredovao oko Gitine udaje i ona se između 1074. i 1076. godine  venčala sa smolenskim knezom Vladimirom Monomahom, unukom Jaroslava Mudrog. Po dolasku u Rusiju, Gita je verovatno dobila ime Ana. Najstariji sin Gite i Vladimira, budući Mistislav I Veliki, u skandinavskim i zapadnim izvorima se spominje kao Harold, što, možda, ukazuje da je pored ruskog imao i drugo ime u znak sećanja na dedu po majčinoj liniji .

Dva glavna narativna izvora za poznavanje Gitinog života su *Gesta Danorum* Saksona Gramatika i *Heimskringla* Snurija Sturlusona. Jedini ruski izvor koji je indirektno spominje, Nestorov letopis ili Povest minulih leta, beleži o samo kratku vest o smrti neimenovane žene Vladimira Monomaha 7. maja 1107. godine . Međutim, zahvaljujući istraživanjima ruskog istoričara Aleksandra Nazarenka otkriven je pomen kneginje Gite u sinodiku manastira Sv. Pantelejmona kod Kelna, čiji je priložnik Gita bila najverovatnije još od vremena boravka u Flandriji koja je potpadala pod Kelnsku nadbiskupiju. „Kraljica Gita“ je umrla 10. marta , a Nazarenko je iscrpnom analizom podataka o potomcima Vladimira Monomaha zaključio da je Gita krenula na hodočašće u Svetu zemlju u znak zahvalnosti za čudesno isceljenje njenog najstarijeg sina Mistislava i da je na tom putu, koji se poklopio sa Prvim krstaškim ratom, i umrla 1098. godine.

## Potomstvo

Vladimir Monomah i Gita od Veseksa imali su brojno potomstvo:
* Mistislav I Vladimirovič Veliki, veliki knez Kijeva (1125—1132)
* Izjaslav Vladimirovič (†1096), knez Kurska i knez Muroma.
* Svjatoslav Vladimirovič (†1114), knez Smolenska i Perejaslava
* Roman Vladimirovič (†1119
* Jaropolk II Vladimirovič, veliki knez Kijeva (1132—1139)
* Vjačeslav Vladimirovič (†1154), knez Turova, veliki knez Kijeva (1139, 1150, (1151—1154)
* Marija (Marina) Vladimirovna (†1146/1147), udata za vizantijskog samozvanca Lava Diogena;
* Evdoksija Vladimirovna
* Efimija Vladimirovna (†1139), druga supruga ugarskog kralja Kolomana
* Agafija Vladimirovna

## Literatura
* 
* 
* 

## Napomene
Vetterli Model 1870

**Vetterli Model 1870** je sporometna puška ostraguša koja je godine 1870. uvedena kao standardna puška italijanske vojske. Dizajnirao ju je švicarski oružar Johann-Friderich Vetterli kao adaptaciju vlastite brzometne Vetterlijeve puške koja je prethodne godine bila uvedena kao standardno oružje švicarske vojske. Vetterli je napravio sporometnu pušku po narudžbi italijanske vlade koja je, suočena sa financijskim posljedicama ujedinjenja mlade države odustala od brzometnog oružja, smatrajući sporometne puške "ekonomičnijim" i jeftinijim. Koristila je ispočetka metke 10,35 × 47 mm R punjenje crnim barutom. 

Godine 1882. je poslužila kao model za brzometnu pušku Vetterli-Bertoldo Mod. 1870/82 uvedenu u ratnoj mornarici, a 1887. je uvedena i vojna brzometna verzija poznata kao Vetterli-Vitali Mod. 1870/87, koju će, pak, nekoliko godina kasnije zamijeniti mnogo poznatija Mannlicher Carcano. Za vrijeme Prvog svjetskog rata je za pozadinske trupe uvedena verzija Vetterli-Vitali Mod. 1870/87/16 za metke 6,5 × 52 mm Mannlicher-Carcano. 

## Vanjske veze
*Detaljna fotografija. 
*Descrizione di un Fucile da fanteria. 
*Descrizione di un Moschetto TS.
*Fucili italiani del periodo risorgimentale.
*Le baionette dei Vetterli.
Vetterli-Bertoldo Model 1870/82

**Vetterli-Bertoldo Model 1870/82**, također poznata i kao **Fucile da Marina Mod. 1882**, je brzometna puška koja je od 1882. do 1890. korištena kao standardna puška italijanske Kraljevske mornarice. Predstavljala je adaptaciju tadašnje stanardne vojničke sporometne puške Vetterli Model 1870; koristila je isti zatvarač i municiju 10,35 × 47 mm R, ali joj je dodan magazin sa 4 metka. Zamijenila ju je godine 1891. mnogo poznatija puška Mannlicher Carcano.

## Vanjske veze
*Tehnički podaci i ilustracije Vetterli-Ferracciu.
Vetterli-Vitali Mod. 1870/87

**Vetterli-Vitali Mod. 1870/87** je brzometna puška koja je od 1887. do 1890. služila kao standardna puška italijanske vojske. Predstavljala je adaptaciju dotadašnje standardne sporometne puške Vetterli Model 1870. Slično kao i kod mornaričke puške Vetterli-Bertoldo Mod. 1882, zadržan je zatvarač sa ručkom i metak 10,35 x 44 mm R, ali je dodan magazin sa 4 metka. Međutim, već četiri godine kasnije je uvedena nova, i daleko poznatija puška Mannlicher-Carcano Model 1891, koja je koristila novu municiju 6,52 x 52 mm. Za vrijeme Prvog svjetskog rata se Vetterli-Vitali Mod. 1870/87 koristila u pozadinskim i teritorijalnim trupama; kako bi se riješio problem nedostatka municija, dio ih je konvertiran za municiju 6,5 x 52&nbsp;mm koja je poslije postala poznata kao Vetterli-Vitali Mod. 1870/87/16.
Aalborg

**Aalborg** [ˈʌlbɒːˀ] (prethodno **Ålborg**), lučki grad na sjeveru Danske od 110,495 stanovnika u užem centru, dok kao općina ima 
207,805 stanovnika, po tome je četvrti po veličini grad u Danskoj.
## Geografija
Aalborg leži na sjeveru najvećeg danskog poluotoka Jutland, na jugu Limfjordena.

Preko fjorda vodi most i tunel koji ga povezuje sa gradom na sjevernoj obali Nørresundby. 
## Historija
Aalborg kao naselje egzistira od oko 1000. i jedan je od najstarijih danskih gradova. On je još 1342, kraljevskom poveljom dobio status grada, a od 1554. je sjedište dijeceze.

Nakon građanskog rata potaknutog vjerskim razlozima vođenog od 1533. - 1536. sporo se oporavljao, da bi tokom 17. vijeka izrastao u glavni trgovački centar i drugi po veličini danski grad, što je bio sve do 1850.

U Aalborgu su se 1629. za vrijeme tridesetogodišnjeg rata - Danci predali generalu Katoličke lige
Albrechtu von Wallensteinu. 

## Znamenitosti i obrazovanje

Od srednjovjekovnih spomenika Aalborg ima  samostan sv. Duha iz 1431., katedralu sv Budolfa podignutu početkom 16. vijeka i Dvorac Ålborghus iz 1539.

Atrakcija je Ålborghallen, izložbeno i koncertni kompleks podignut 1953.

Umjetnički i historijski muzej čuva relikvije iz vikinške nekropole sa nedalekog brda Lindholm. 

U brdima 31 km južno od grada leži Nacionalni park Rebild, osnovan 1912., dar Amerikanaca danskog porijekla, u kojem se nalazi i muzej iseljeništva.

Grad ima i univerzitet otvoren 1974.

## Privreda
Aalborg je poznat po brodogradilištu, pored toga u njemu se proizvodi cement, kemikalije, tekstil i vrlo popularno dansko alkoholno piće - **akvavit**.

## Gradovi prijatelji

## Izvor

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''Aalborg'' na portalu Encyclopædia Britannica
Christian I od Danske

**Christian I**  (Oldenburg, 2. jun 1426. - Copenhagen, 21. maj 1481.), bio je danski kralj od 1448. do 
1481., ali kako je to bilo vrijeme Kalmarske unije on je od 1450. do 1481. bio i norveški kralj, a u dva navrata od 
1457. do 1464. i 1465. - 1467. i švedski kralj.

Christian je bio i osnivač Dinastije Oldenburg, koja je vladala Danskom do 1863. za svoje vladavine pokušao da dobije kontrolu nad Švedskom i sačuva jedinstvo skandinavskih zemalja, ali je u tim nastojanjima poražen od strane švedskog plemstva 1471.

## Biografija

Christian je bio sin grofa Dietricha od Oldenburga i Hedvige od Holsteina, njjega je danski Državni savjet (Rigsråd) - 1448. odabrao za 
dansko - norveškog monarha, nasljednika Christoffera.
Sljedeće godine oženio se udovicom  svog prethodnika - Doroteom Branderburškom.

Državni savjeti Švedske i Danske su na zajedničkom sastanku u Halmstadu 1450. prihvatili Christiana za zajedničkog 
(kalmarskog) monarha, ali je tadašnji švedski monarh - Karl VIII to odbio, pa je taj njegov potez bio uzrok 
za švedsko - danski rat (1451. - 1457.)
Christian se popeo na švedski tron tek 1457., nakon što je s njega konačno zbačen Karl VIII pa je vladao Švedskom do
1464., kad je s trona zbacila grupa švedskih velikaša. Ponovno se vratio na prijestolje u razdoblju 1465. - 1467. tad je ponovno 
pokušao da dobije čvršću kontrolu nad Švedskom, ali je i taj njegov pokušaj završio porazom u Bitci kod Brunkeberga 
(nekad pored, a danas u Stockholmu) - 1471., od snaga koje je vodio Sten Sture - Stariji.

Christian je kupnjom do 1460. uspio steći kontrolu nad Schleswigom (danas podjeljenim između Danske i Njemačke) i Holsteinom (danas dio Njemačke) u daba kad se taj feud zbog izumiranja vlasnika raspadao.

Ipak ga je ta kupnja skupo koštala, jer je zbog nje i učestalih ratova sa Šveđanima iscrpio riznicu, pa je ovisio o kreditima Hanzeatske lige kojoj je zauzvrat davao brojne komercijalne povlastice. Zbog tog je na sebe navukao bijes danskog plemstva, koji je prijetilo da se izrodi u ozbiljnu opoziciju. Problem je rješio tako što je 1468. sazvao skupštinu svih danskih staleža, na kojoj se problem razvodnio, tim trikom poslužili su se i njegovi neposredni 
nasljednici. 
Ortaštvo sa Hanzeatskom ligom ga je uvuklo u rat sa Kraljevinom Engleskom 1469. - 1474., jer su ga
hanzeatski trgovci naveli da zabrani engleskim trgovcima aktivnost po Islandu.

Christiana je skupo koštala i udaja kćeri Margarete 1469. za škotskog kralja Jamesa III, on joj je 
kao miraz morao dati arhipelage Orkney i Shetland, koji su dotad pripadali Norveškoj, pored tog morao se odreći i 
prihoda od godišnje najamnine za Hebride i Otok Man koju su Škoti dotad plaćali.

U njegove uspjehe može se ubrojati poboljšanje odnosa sa Vatikanom, nakon sklapanja konkordata sa Sikstom IV. i osnivanje 
Univerziteta u Kopenhagenu - 1479. To mu je uspjelo nakon posjeta Rima 1474. kad je za to dobio i papinsku bulu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Christian I'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ashley Madison

**Ashley Madison** je kanadski online dating servis i servis društvene mreže namijenjen osobama koje su u braku ili stalnoj vezi. Njegov slogan je "Život je kratak. Imajte aferu." Vebsajt je pokrenut 2001. Ime je stranica dobila po dvama popularnim ženskim imenima, "Ashley" i "Madison".

Prema  SimilarWeb, kompaniji za web analizu, sajt je godine 2015. imao preko 125 miliona posjeta mjesečno, te se nalazi na 18. mjestu među web-stranicama za odrasle.

Kompanija je dobila izuzetnu pažnju javnosti nakon što su 15. jula 2015. hakeri ukrali sve podatke o korisnicima — uključujući imena, adrese, seksualne fantazije i podatke o kreditnim karticama — te zaprijetili kako će ih objaviti ukoliko se Ashley Madison i srodne stranice Avid Life Media i EstablishedMen.com trajno ne zatvore. 22. jula su hakeri objavili prva imena korisnika, dok su ostali podaci o korisnicima objavljeni 18. augusta. Još podataka (uključujući interne E-mailove kompanijih direktora) su objavljeni 20. augusta. Objavljeni podaci se odnose i na osobe koji su platili 19 $ kako bi svoje podatke potpuno izbrisali.

## Izvori

## Vanjske veze
* Ashley Madison
U-16 košarkaška reprezentacija Bosne i Hercegovine

**Kadetska košarkaška reprezentacija BiH** predstavlja Košarkaški savez Bosne i Hercegovine u kategoriji omladinaca do 16. godina.

## Rezultati

Pobjedom u finalu Evropskog prvenstva 2015. 18. augusta prvi put u historiji postala prvak Evrope, nakon što su osvojili zlatnu medalju na Evropskom olimpijskom omladinskom festivalu (EYOF). Trener reprezentacije je Josip Pandža, a pomoćni trener Enes Numanović.

### Nastupi na Evropskim prvenstvima

### Svjetsko prvenstvo u košarci U-17

## Sastav
Evropsko prvenstvo u košarci U-16 2015.

|}
|valign="top" |
;Trener
*
;Pomoćni trener
*
|}

### Postava

Izvor: *fibaeurope.com*

## Povezano
* Košarkaška reprezentacija Bosne i Hercegovine
* Košarkaška reprezentacija Bosne i Hercegovine U-18
* Košarkaška reprezentacija Bosne i Hercegovine U-20

## Reference
FIBA U-16 Evropsko prvenstvo 2015.

Evropsko prvenstvo u košarci U-16 2015. je održano u Litvaniji u augustu 2015. Prvo mjesto i zlatnu medalju je osvojila kadetska reprezentacija Bosne i Hercegovine sa sedam pobjeda iz devet utakmica. Igrač prvenstva je bio bosanskohercegovački košarkaš Džanan Musa.

## Nagrade

**Najbolja ekipa prvenstva**

*  Arnas Velička
*  Onuralp Bitim
*  Džanan Musa
*  Njegoš Sikiraš
*  Ahmet Duran

## Reference

## Vanjske veze
* http://u16men.fibaeurope.com/en/
Džanan Musa

**Džanan Musa** je mladi bosanskohercegovački košarkaš. S visinom od 203 cm i težinom od 90 kg igra na poziciji krilnog beka i smatra se jednim od najtalentiranijih mladih evropskih košarkaša i jednim od najboljih košarkaša svoje generacije na međunarodnom planu. Košarkaški uzor mu je Kobe Bryant.

## Biografija
Rođen je 8. maja 1999. u Bihaću. Košarku je počeo igrati u dobi od 7 godina. Kasnije se priključio KK Koš, baziranom u Sarajevu.

## Profesionalna karijera
U decembru 2014. potpisao je ugovor s Cedevitom iz Zagreba.

## Reprezentacija
S kadetskom reprezentacijom Bosne i Hercegovine učestvovao je na Evropskom prvenstvu održanom u augustu 2015. u Litvaniji. BiH je osvojila zlatnu medalju, a Musa je proglašen najkorisnijim igračem prvenstva. Ujedno je bio i najbolji strijelac prvenstva sa 23 poena po utakmici. 

## Reference

## Vanjske veze
* Džanan Musa  na draftexpress.com
* Džanan Musa na eurobasket.com
Sharpsova puška

**Sharpsova puška** () je naziv za sporometnu pušku ostragušu koju je dizajnirao američki oružar Christian Sharps i koja se u različitim varijantama proizvodila od 1848. do 1881. godine. Stekla je veliki ugled zahvaljujući za tadašnje uvjete izuzetno dugom dometu, ali i preciznosti, te se istakla kao snajpersko oružje Vojske Sjevera u američkom građanskom ratu. Karabinska verzija je stekla dodatnu popularnost u konjičkim jedinicama obje strane, a kasnije se često koritila u indijanskim ratovima. Verzija Sharpsove puške iz 1874. je bila prva prilagođena za metalne umjesto dotadašnjih papirnatih čahura. Kasnijim je generacijama poznata prije svega zahvaljujući vesternima gdje se često pojavljuje kao jedno od najpopularnijih oružja Divljeg Zapada.

## Vanjske veze
*Sharps Model 1874 - Background history
*Sharps Model 1874 - Shooting and reloading
* The Sharps Rifle , *RifleShooter* magazine
*http://shilohrifle.com/
David Goffin

**David Gofen** (; rođen 7. decembra 1990. u Liježu, Belgija) belgijski je teniser. Osvajač je dva Ej-Ti-Pi turnira u pojedinačnoj konkurenciji. Najbolji plasman na Ej-Ti-Pi listi mu je 14. mesto.

## ATP finala

### Pojedinačno: 5 (2 pobede, 3 poraza)

## Rezultati po sezonama

## Vanjske veze

* ATP profil Davida Gofena
* Zvanični vebsajt Davida Gofena
Jean-Hugues Anglade

**Jean-Hugues Anglade** (29. jul 1955-) je francuski glumac, filmski režiser i scenarist, poznat po nizu zapaženih uloga među kojima se ističe lik Zorga u melodrami *[[Betty Blue]]*.

Anglade je bio među tri osobe ozlijeđene u terorističkom napadu na vlak Pariz-Amsterdam 21. augusta 2015. Tom prilikom je posjekao ruku kada je razbio staklo kako bi uključio alarm.

## Izabrana filmografija

## Reference

## Vanjske veze

*
Univerzitet Zapadnih Indija

**Univerzitet Zapadnih Indija** () je javni univerzitetski sistem koji pruža visoko obrazovanje u 18 zemalja i teritorija engleskog govornog područja u karopskom regionu. Te zemlje i teritoriji su Jamajka, Angvila, Antigva i Barbuda, Bahami, Barbados, Belize, Bermudi, Britanska Djevičanska Ostrva, Kajmanska Ostrva, Dominika, Grenada, Gvajana, Montserat, Sveti Kristofor i Nevis, Sveta Lucija, Sveti Vincent i Grenadini, Trinidad i Tobago, Turks i Kajkos Ostrva. Svi navedeni entiteti dio su ili Komonvelta nacija ili su Britanske prekomorske teritorije. Glavni cilj univerziteta je da *oslobodi potencijale za ekonomski i kulturni razvoj* u regionu Zapadnih Indija. U početku je institucija funkcionirala kao neovisni vanjski koledž Univerziteta u Londonu.

## Reference

## Vanjske veze

* University of the West Indies
Karl VIII od Švedske

**Karl VIII**  rođen kao **Karl Knutsson Bonde** i tako zvan sve do 1448. (oko 1408. - Stockholm, 15. maj 1470.), bio je 
švedski kralj u čak tri navrata, od 1448. do  1457., zatim od 1464. do 1465. i posljednji put od 1467. do 1470.

Kako je to bilo vrijeme Kalmarske unije on je od 1449. do 1450. bio i norveški kralj, pod vladarskim naslovom - **Karl I**.

Karl Knutsson bio je reprezent novog švedskog merkantilistički orjentiranog plemstva, otvorenih protivnika starog zemljoposjedničke aristokracije, simpatizera Kalmarske unije i savezništva sa Danskom.

Zbog tog su ga protivnici dva puta zbacili s trona, na kog se uporno vraćao, pa ga mnogi smatraju pionirom švedske nezavisnosti koju je u punoj mjeri ostvario tek Gustav I Vasa početkom 16. vijeka.

## Biografija

Karl se kao potomak jedne od vodećih švedskih aristokratskih porodica, pridružio frakciji plemstva koja je podržavala seljačku bunu povedenu 1436. usmjerenu protiv vladavine Erika Pomeranskog, tadašnjeg kralja Kalmarske unije (Ujedinjenog kraljevstva Danske, Norveške i Švedske).

Vješto lavirajući između tadašnjih političkih grupacija koje su podržavale ili ‎seljake, ‎plemstvo il neku od kraljevskih frakcija, huškajući  
jedne protiv drugih, uspio je da ga  - 1438.  izaberu za ‎regenta. 
Nakon tog je 1439. prisilio Erika Pomeranskog da napusti kraljevski tron., a kad je nakon tog 1441. izabran za kralja
Christoffer Bavarski, Karl je pristao na to, ali samo nakon što su mu kao kompenzacija za taj čin dati 
ogromni feudi, uključujući Finsku.

Nakon Christofferove smrti, Karl je - 1448. izabran za novog švedskog kralja.

Karl se otvoreno borio protiv danske dominacije u Skandinaviji, i kao švedski nacionalist želio da to postane Švedska.
U periodu između 1451. - 1457. borio se protiv snaga danskog kralja Christiana I., koji je težio da stekne kontrolu 
nad Švedskom. Karl se u toj borbi služio svakakvim sredstvima, prvenstveno je želio ojačati ekonomski položaj 
svog dvora, na račun crkve i njenih imanja, ali i traživši povrat velikih feuda pod okrilje dvora, zbog tog je i naišao na snažan otpor 
moćnih feudalaca predvođenih porodicama Oxenstierna i Vasa, koje su ga i srušile sa trona 1457. i 
postavile Christiana za švedskoga kralja.

Karl se nakratko vratio na tron u periodu 1464. - 1465., pa nakon tog opet od 1467. do 1470., u doba kad su nacionalističke snage
predvođene porodicama Tott i Sture stekle prednost u građanskom ratu protiv snaga okupljenih oko porodice Oxenstierna. On je 
u tom razdoblju bio figura bez realne moći, jer je stvarna vlast bila je u rukama vlastele okupljene u Državnom savjetu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Charles VIII Knutsson'' na portalu Encyclopædia Britannica
Amel Tuka

**Amel Tuka** je bosanskohercegovački atletičar, čija su specijalnost utrke na 800 (primarna disciplina) i 400 metara; u obje discipline drži nacionalni rekord. Član je Atletskog kluba Zenica.

## Karijera
Atletikom se počeo baviti sasvim slučajno kad je 2008, kao učenik 3. razreda STŠ "Kemal Kapetanović" iz Kaknja, učestvovao na Malim olimpijskim igrama u Zenici i pobijedio u utrci na 400 m. Trener AK Zenica Halid Sedić pozvao ga je na razgovor, nakon kojeg je Tuka postao član tog kluba. Budući da je živio u Kaknju, morao je svakodnevno dolaziti na treninge u Zenicu. Samo nekoliko mjeseci kasnije zabilježio je svoj prvi uspjeh: pobijedio je na 400 i 800 m na juniorskom prvenstvu BiH. Slijedio je ulazak u reprezentaciju i učešće na Balkanskom juniorskom prvenstvu u atletici u Grčkoj, gdje je bio treći. Nakon ovog uspjeha proglašen je atletskim otkrićem godine u BiH.

Od 2010. stalni je član seniorske reprezentacije na takmičenju Treće lige Evropskog ekipnog prvenstva i na svim takmičenjima bio je na pobjedničkom postolju.

U junu 2013. pobijedio je na takmičenju Treće lige Evropskog ekipnog prvenstva rezultatom 1:51,11. Mjesec kasnije, na Evropskom prvenstvu U-23, osvojio je 3. mjesto na 800 m i postavio nacionalni rekord 1:46,29.

U 2014. osvaja brozanu medalju na Balkanskom prvenstvu u Piteștiju (1:50,67) da bi na svom drugom Evropskom prvenstvu u seniorskoj konkurenciji u Zürichu bio šesti s novim nacionalnim rekordom od 1:46,12.

U 2015. osvaja zlatnu medalju na Balkanskom dvoranskom prvenstvu u Istanbulu (1:48,86). 1 jula 2015, na mitingu u Velenju, postavio je novi nacionalni rekord, pobijedivši rezultatom 1:44,19. Rekord je popravio već nakon 10 dana, pobijedivši i u Madridu s vremenom 1:43:84. Šest dana kasnije, u svom prvom nastupu na nekom od mitinga Dijamantne lige u karijeri, ponovo je popravio lični i nacionalni rekord pobijedivši u Monaku s vremenom 1:42.51. To je trenutno najbolje vrijeme sezone 2015, 32. rezultat svih vremena i 4. u Evropi.

## Značajniji rezultati

## Lični rekordi

## Reference

## Vanjske veze
* IAAF-profil
* Profil  na All-athletics.com
* Profil  na tilastopaja.org
Lista država po javnom dugu

**Lista država po javnom dugu** daje uvid u duga gotovo svih država svijeta u odnosu na bruto domaći proizvod (BDP).

Svatko tko želi usporediti kvotu zaduženosti različitih zemalja mora uzeti u obzir različite veličine narodnih gospodarstva. Iz toga se razloga ukupni dug odnosi na bruto domaći proizvod (BDP). 

Primjer: U 2010. godini Japanski je nacionalni dug iznosio 220 posto BDP-a. To znači da bi cijelokupno gospodarstvo moralo raditi 2,20 godina, da bi u potpunosti vjerovnicima japanske države moglo isplatiti državni dug (plus kamate koje nastaju u tom razdoblju).

Tablica pokazuje državni dug (bruto, bez državnih potraživanja prema trećim stranama) u odnosu na BDP.

Podatci su bez obveza mirovina i zdravstvenog osiguranja za koje ne postoji financiranje. 

Uključivanje prikrivenog duga iznos bi se povećao višestruko. Svi podaci se temelje na izračunima međunarodnog monetarnog fonda od rujna 2011. Indeks sadrži 171 od 193 od Ujedinjenih naroda priznatih država i podaci za Hong Kong i Tajvan.

Postoji zemalja bez duga. Među njima je Lihtenštajn.

## Povezano
* Popis država po inozemnom dugu
* Popis država po BDP-u
* Popis država po BDP po stanovniku

## Izvori

## Vanjske veze
* IWF: World Economic Outlook Database
* CIA World Factbook: Public debt