open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Charles George Gordon

General-major ** Charles George Gordon** CB (28. januar 1833&nbsp;– 26. januar 1885), također poznat i kao **Kineski Gordon**, **Gordon paša** i **Gordon od Kartuma**, bio je britanski vojskovođa koji je zahvaljujući impresivnoj karijeri, ali i dramatičnim okolnostima kojim je okončan njegov život stekao status jednog od najvećih mučenika Britanskog imperija.

Gordon, odrastao u vojničkoj porodici, se nakon školovanja priključio inžinjerijskim jedinicama britanske vojske te je sudjelovao u Krimskom ratu, prije nego što je 1859. poslao u Kinu gdje je sudjelovao u Drugom opijumskom ratu. Uz odobrenje vlade, 1862. godine priključio se najamničkoj Uvijek pobjedosnoj vojsci koja je pod vodstvom američkog pustolova Fredericka Townsenda Warda nastojala zaštiti Šangaj i tamošnje zapadne interese od tajpinških pobunjenika. Gordon, koji je nakon Wardove pogibije preuzeo zapovijedanje vojskom, istakao se nizom pobjeda koje su pomogle kršenju ustanka, ali i stekao izuzetnu reputaciju zbog svog čovječnog postupanja prema civilima i zarobljenim neprijateljima, a na koje je značajno uticala njegova kršćanska vjera. Nakon što je 1864. godine raspuštena vojska, Gordon, koji je stekao status celebrityja i nacionalnog heroja, se vratio u domovinu, te uz redovne vojne dužnosti bavio i filantropskim radom. Godine 1873. ga je egipatski kediv Ismail-paša imenovao guvernerom Sudana, gdje je Gordon nastojao učvrstiti nominalnu egipatsku vlast, ali i iskorijeniti trgovinu robljem; mentalno i fizički iscrpljen, u domovinu se vratio 1880. godine. Kada je nekoliko godina kasnije u Sudanu izbio veliki ustanak pod vodstvom muslimanskog vjerskog vođe Muhameda Ahmeda (Mahdija), britanska vlada je Gordona poslala tamo sa zadatkom da evakuira Evropljane iz Kartuma. Gordon je umjesto toga svojevoljno odlučio zadržati grad, a što je dovelo do gotovo jednogodišnje opsade tokom koje su i Gordon i Mahdi vodili koresponedenciju, pokušavajući jedan drugog preobratiti na svoju vjeru. Grad je početkom 1885. godine pao, a Gordon je pri tome poginuo.

## Vanjske veze

* Original Letters Written by Charles Gordon from the Near East Shapell Manuscript Foundation
* Chinese Gordon on the Soudan  Gordon's famous interview to the Pall Mall Gazette, 1884
* Gordon's tactics: an alternative view  analysis of Gordon's war strategy by Gary Brecher (the War Nerd)
* Charles G. Gordon Photograph part of the Nineteenth Century Notables Digital Collection at Gettysburg College
* The Journals of Major-Gen. C. G. Gordon, C.B., at Kartoum Project Gutenberg
Most na Kožetini

**Most na Kožetini** je jednolučni kameni most na području opštine Foča-Ustikolina, Bosna i Hercegovina.

Most poznat i kao *Rimski most* nalazi se u selu Kožetina, naselje Cvilin, nedaleko od Ustikoline, pri ušću Gabeoskog potoka u rijeku Drinu. Most može da se datira u kasni srednji vijek, u vrijeme prije dolaska Osmanlija u ove krajeve. Starost druma na kome je most sagrađen, a koji je vodio iz Foče i na ovom mjestu presjekao Gabeoski potok pri njegovom ušću u Drinu, procjenjuje se na otprilike 2.000 godina. Morfologija terena i trasa tog drevnog puta ukazuju na činjenicu da je most na ovom mjestu mogao da postoji još u rimskom periodu.

Nalazi se na trasi starog druma koji je iz Foče vodio nizvodno prema Goraždu i dalje na sjever. Most u Kožetini sagrađen je na strmom terenu i njegova sadašnja dužina iznosi oko 10 metara. Izgrađen je od blokova lomljenog kamena različitih dimenzija. Temeljen je direktno na priobalnim stijenama iznad potoka. Svod mosta je polukružan i urađen od grubo obrađenih, ali prilično pravilnih komada krečnjaka. Širina mosta iznosi 3,30 metara, a raspon luka 5,50 metara. Visina mosta iznad korita potoka iznosi 5,80 metara a visina konstrukcije zida na obalama oko 4 metra. Debljina svoda iznosi 50 cm.

Most je sačuvan u izvornom obliku, ali ga, zbog lošeg stanja, mogu samo pješaci da koriste. Proglašen je za nacionalni spomenik. 

## Literatura
* Džemal Čelić, Mehmed Mujezinović, Sarajevo: Sarajevo - Publishing, 1998. -Stari mostovi u Bosni i Hercegovini. 

## Reference

## Vanjske veze
* Most na Kožetini
NCIS: New Orleans (sezona 1)

Prva sezona američke televizijske serije ****** je premijerno emitovana od 23. septembra 2014. do 12. maja 2015. godine.

## Opis
Scott Bacula, Lucas Black, Zoe McLellan, Rob Kerkovich i CCH Pounder uleze u glavnu postavu.

## Uloge
### Glavne
*Scot Bacula kao Dvejn Kasijus Prajd
*Lucas Black kao Kristofer LaSejl
*Zoe McLellan kao Meredit Brodi
*Rob Kerkovich kao Sebastijan Land
*CCH Pounder kao dr. Loreta Vejd

### Epizodne
*Daryl "Chill" Mitchell kao Paton Plejm (Epizode 4, 7-8, 11, 14-15, 17-19, 23)
*Shalita Grant kao Sonja Persi (Epizode 17, 21-23)

## Epizode





## Vanjske veze

*
Merlinin zakon

**Zakon od 20. februara 1958. br. 75** (), poznatiji po kolokvijalnom nazivu **Merlinin zakon** () je zakon koji je donio italijanski Parlament i čijim je odredbama zabranjena prostitucija u Italiji. Ime je dobio po socijalističkoj senatorici Lini Merlin koja je bila njegov autor i predlagatelj. Zakon, koji je na snagu stupio 20. septembra iste godine, odredio je da se imaju zatvoriti dotada legalni bordeli i uveo kazneno djelo svodništva, odnosno nuđenja seksualnih usluga u javnosti.

Zakon je bio donesen nakon desetogodišnje rasprave u kojoj su njegovi zagovornici navodili da se njime nastoji promovirati javni moral i spriječiti eksploatacija žena, dok su protivnici držali da bi se time prostitucija odvela u sferu kriminala, odnosno izazvalo širenje spolne bolesti koje se spriječavalo registracijom prostitutki i zdravstvenim nadzorom bordela. Kao posljedice zakona, prostitucija, iako izrijekom nije zabranjena, je u Italiji gotovo u potpunosti prešla u sferu ulične prostitucije. Tokom posljednja pola vijeka bilo je nekoliko pokušaja da se zakon obori, odnosno bordeli ponovno legaliziraju.

## Vanjske veze
* 
* 
* Testimonianza video sulla realtà prima della legge Merlin, da ''Memoro - la Banca della Memoria''
*
Velika nagrada Monaka

**Velika nagrada Monaka** utrka je Formule 1.
## Pobjednici
### Po godinama

## Višestruki pobjednici

### Vozači

### Konstruktori
Libanonski univerzitet

**Libanonski univerzitet** (, ) jedina je javna institucija visokog obrazovanja u Libanonu. Sedište univerziteta nalazi se u glavnom gradu Bejrutu. Univerzitet je 1951. godine osnovala grupa profesora i visokoobrazovanih građana uz potporu tadašnjeg libanonskog predsednika. Prvi naziv institucije bio je *Visoka učiteljska kuća* i pohađalo ju je u početku svega 68 studenata. Danas je univerzitet podeljen na 16 fakulteta i posvećen je služenju svim grupama u multikulturalnom i multikonfesionalnom libanonskom društvu.

## Povezano
* Američki univerzitet u Bejrutu

## Reference
Gayatri Chakravorty Spivak

**Gayatri Chakravorty Spivak** (ben. গায়ত্রী চক্রবর্তী স্পিভাক; Kolkata, 24. 2. 1942. – ), indijska filozofkinja, spisateljica, književna teoretičarka, društvena kritičarka i profesorica. Obrazovala se na indijskom Univerzitetu u Kolkati i američkom Univerzitetu Cornell, a akademsku karijeru ostvarila je na Univerzitetu u Iowi, Teksasu, Pittsburghu, Pennsylvaniji i Columbiji (od 2007). Spivak je najpoznatija po prijevodu *Of Grammatology* (, 1967), izvorno od Jacquesa Derride, te po eseju *Može li podređeni govoriti?* () iz 1988. koji je sredinom 2010-ih citiran u preko 13.000 naučnih radova. U svojim djelima Spivak optužuje buržoazijske zapadnjačke feministice da podilaze međunarodnom kapitalizmu i iskorištavanju žena zemalja u razvoju.

## Opus
* *Of Grammatology*, 1976
* *In Other Worlds: Essays in Cultural Politics*, 1987
* *Can the Subaltern Speak?*, 1988
* *The Post-Colonial Critic*, 1990
* *Thinking Academic Freedom in Gendered Post-Coloniality*, 1992
* *Outside in the Teaching Machine*, 1993
* *A Critique of Postcolonial Reason*, 1999
* *Death of a Discipline*, 2003
* *Other Asias*, 2005

## Vanjske veze

*  Gayatri Chakravorty Spivak, Columbia University
*  Gayatri Spivak, Stanford University
*  Gayatri Spivak, Encyclopædia Britannica
Baukje Prins

**Baukje Prins** (1956. – ), nizozemska politička filozofkinja, spisateljica i profesorica. Studirala je na Univerzitetu u Groningenu i 1982. obranila doktorat na temu nizozemskog jezika i književnosti, a sedam godina kasnije stekla je i doktorat iz filozofije. Visoko obrazovanje nastavila je na Univerzitetu Utrecht i 1997. po treći put doktorirala obranivši tezu o feminističkoj epistemologiji i diskursu o nizozemskim manjinama. Akademsku karijeru ostvarila je kao profesorica na Univerzitetu u Maastrichtu (1997–2000), Groningenu (2000–2009) i Hagu (2009–). Prins je autorica desetina monografija i naučnih članaka koji se bave imigracijom, multikulturalizmom i religiologijom, a poznata je i po definiranju novog realizma, žanra u nizozemskoj politici koji se zasniva na razbijanju tabua, govorenju istine, realističnosti, direktnosti i izbjegavanju političke korektnosti.

## Opus
* *The Nerve to Break Taboos. New Realism in the Dutch Discourse on Multiculturalism*, 2002
* *Het lef om taboes te doorbreken. Nieuw realisme in het Nederlandse discours over multiculturalisme*, 2002
* *Lichte gemeenschappen en hechte relaties*, 2005
* *Meelevend wantrouwen. Over paternalisme, prostitutie en pornografie*, 2006
* *Atheïst zonder missie*, 2006
* *Narrative Accounts of Origins. A Blind Spot in the Intersectional Approach?*, 2006
* *Nederland één grote familie? De zegeningen van een dubbele nationaliteit*, 2007
* *Bruggenbouwer of onheilsprofeet? Het ‘wij’ van Paul Scheffer*, 2007
* *Nieuw: de partij voor mannen*, 2007
* *Geert Wilders: de pot verwijt de ketel*, 2007
* *Sympathetic distrust. Liberalism and the Sexual Autonomy of Women*, 2008
* *In the spotlight. A blessing and a curse for immigrant women in the Netherlands*, 2008
* *Vreemdelingenverkeer. Samen leven en laten leven (oratie)*, 2010
* *How (never) to become Dutch. Testing the civic integration test*, 2011

## Vanjske veze
*  Baukje Prins , De Haagse Hogeschool
*  Baukje Prins , Interactum Lectoraat
*  Baukje Prins , Vangennep Boeken
Narodi knjige

**Narodi knjige** (, *Ahl al-Kitab*) je naziv koji se u Kuranu koristi za sljedbenike abrahamskih religija starijih od islama. Pojam se isprva korišten za kršćane, Jevreje i Sabijce, no kasnije je proširen i na zoroastrijance, hinduiste i pripadnike drugih religija s kojima su muslimani postepeno dolazili u doticaj.

## Literatura
*
Kelly Osbourne

**Kelly Lee Osbourne** (Westminster, London, 27. oktobar 1984) je britanska kantautorica, glumica, televizijska ličnost i modna dizajnerica, koja je poznatom postala zahvaljujući reality emisiji *[[The Osbournes]]* gdje je nastupila zajedno sa svojim ocem, rock-pjevačem Ozzyjem Osbourneom i majkom Sharon, te sestrom Aimee i bratom Jackom. Od 2010. do 2015. je bila jedna od komentatorica TV-emisije *[[Fashion Police]]*.

## Diskografija
### Albumi
* *Shut Up!* (2002.) 
* *Sleeping In The Nothing* (2005.)

### Singlovi
* *Papa Don't Preach* (2002.)
* *Shut Up* (2003.)
* *Changes* (2003.)
* *One Word* (2005.)

## Vanjske veze

*  Zvanična prezentacija
Villány

**Villány** čita se *Viljan* (hrvatski: *Viljan*, njemački: * Willand*) je gradić na jugu Mađarske od 2,539 
stanovnika, koji administrativno podpada pod Baranjsku županiju

Villány je poznat po vinogradarstvu i dobrim vinima.
## Geografija

Villány leži udaljen 35 km od jugoistočno od Pečuha.

## Historija

Villány je dugo vremena ostao selo, njegov razvoj počeo je od 1857. kad je do njega došla željeznica iz Pečuha. 
Villány je 2000. dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Eislingen/Fils
* , Zălan, Bodoc

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Villánya''
Gladiatorerna (film)

***Gladiatorerna*** (; ) je švedski science fiction film snimljen u režiji Petera Watkinsa i premijerno prikazan 1969. godine. Radnja je smještena u blisku budućnost, kada zemlje svijeta, zabrinute da bi Hladni rat i drugi sukobi mogli eskalirati u apokaliptički sukob, organiziraju Mirovne igre gdje se sporovi rješavaju kroz pojedinačnu borbu odabranih vojnika koja se emitira preko televizije. *Gladiatorerna*, koja je, kao i drugi Watkinsovi filmovi, snimljena pseudodokumentarnom tehnikom, je nakon premijere dobio uglavnom loše kritike. Danas je kritičarima, međutim, zanimljiv kao jedno od ostvarenja koja je nekoliko decenija ranije predvidjelo suvremene trendove i popularnost reality televizije.

## Uloge
* Arthur Pentelow ... Britanski general
* Frederick Danner ... Britanski štapski oficir
* Hans Bendrik ... Kap. Davidsson
* Daniel Harle ... Francuski oficir
* Hans Berger ... Zapadnonjemački oficir
* Rosario Gianetti ... Američki oficir
* Tim Yum ... Kineski štapski oficir
* Kenneth Lo ... Kineski pukovnik
* Björn Franzen ... Švedski pukovnik
* Christer Gynge ... Pomoćnik kontrolora
* Jürgen Schilling ... Istočnonjemački oficir
* Stefan Dillan ... Ruski oficir
* Ugo Chiari ... Italijanski oficir
* Chandrakant Desai ... Indijski oficir
* George Harris ... Nigerijski oficir
* Pik-Sen Lim ... C-2

## Povezano
**[[Year of the Sex Olympics]]*
**[[Igre gladi]]*

## Vanjske veze
* Notes on 'The Gladiators' from Peter Watkin's website
*
Szentlőrinc

**Szentlőrinc** čita se *Sentlerinc* (hrvatski: *Selurinac*, njemački: *Sankt. Laurenz*) je gradić na jugu Mađarske od 
6,465 stanovnika, koji administrativno podpada pod Baranjsku županiju

## Geografija

Szentlőrinc leži udaljen 20 km od jugozapadno od Pečuha, na obroncima Mecseka.

## Historija

Najstarije naselje preteča današnjeg grada je prvi put dokumentirano 1235. 
Za osmanske vladavine bio je sjedište nahije. 
Pravi razvoj Szentlőrinca počeo je u 18. vijeku kad su Esterházyji u njemu izgradili dvorac iz kog su upravljali svojim imanjima.

Szentlőrinc je 1996. dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Urbach (Baden-Württemberg)
* , Sukošan

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Szentlőrinca''
Siklós

**Siklós** (hrvatskosrpski: *Šikloš*, njemački: *Sieglos*) je grad na jugu Mađarske od 9,248 stanovnika, 
Siklós je četvrti grad po veličini u Baranjskoj županiji, pod koju administrativno podpada.

## Geografija

Siklós leži udaljen 31 km od jućno od Pečuha.

## Historija
Historija mjesta usko je vezana uz zamak grofova - Siklós, koji je prvi put dokumentiran 1294.

Siklós je 1977. dobio status grada.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Siklósa''
Adua e le compagne

***Adua e le compagne***' () je italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1960. godine u režiji Antonija Pietrangelija. Po žanru je mješavina komedije i drame, a scenario je bio inspiriran nedavnim donošenjem Merlininog zakona kojima je u Italiji prvi put potpuno zabranjena prostitucija. Protagonistica, čiji lik tumači Simone Signoret, je prostitutka kojoj je zbog donošenja zakona zatvoren bordel u kome je dotada radila te ona zajedno sa svoje tri kolegice prikupi ušteđevinu kako bi tim novcem otvorili restoran i pokušali započeti normalan život. 
 
## Uloge
*Simone Signoret: Adua Giovannetti
*Sandra Milo: Lolita
*Emmanuelle Riva: Marilina
*Gina Rovere: Milly
*Claudio Gora: Ercoli
*Ivo Garrani: Avvocato
*Gianrico Tedeschi: Stefano
*Antonio Rais: Emilio
*Duilio D'Amore: Frate Michele
*Valeria Fabrizi: Fosca la bionda
*Gloria Gilli: Dora
*Enzo Maggio: Calypso
*Domenico Modugno: sam sebe
*Marcello Mastroianni: Piero Silvagni

## Literatura
*

## Vanjske veze
*
Deiva Magan

***Deiva Magan*** () je indijski igrani film snimljen 1969. na tamilskom jeziku u režiji A. C. Tirulokchandara. Predstavlja adpataciju drame *Ulka* bengalskog pisca Nihara Ranjana Gupte. Radnja prikazuje kako su se dva brata-blizanca, djeca uglednog pravnika, razdvojila jer je jednom od braće bilo nagrđeno lice, te kako se nakon mnogo godina nastoje ponovno spojiti. U filmu je uloge oca i dvojice braće tumačio Sivaji Ganesan, koji se smatra jednim od najuglednijih tamilskih glumaca. *Deiva Magan* je predstavljao prvi film na tamilskom jeziku koji je postao službeni indijski kandidat za Oscara.

Godine 1976. je snimljen remake na hindiju pod naslovom *[[Bairaag]]*, a 1985. i na kannada jeziku pod naslovom *Thayi Mamathe*.

## Izvori

## Literatura
*

## Vanjske veze
*
Duboka žudnja bogova

je japanski igrani film snimljen 1968. godine u režiji Shoheija Imamure. Po žanru je drama, a radnja je smještena na fiktivni južni otok (temeljen na Okinawi) koje je počela mučiti suša, a zbog čega žitelji odlučuju napustiti tradicionalni uzgoj riže i novi posao traže u modernoj šećerani. Protagonist, koga tumači Kazuo Kitamura, je inženjer poslan da sagradi šećeranu, a koji se na otoku upozna sa neobičnom porodicom Futori, koju ostali otočani zbog sklonosti incestu izbjegavaju.

*Duboka žudnja bogova* je predstavljao jedan od najambicioznijih projekata u Imamurinoj karijeri, kao i studija Nikkatsu. Snimanje se, međutim, izuzetno odužilo, a film je, usprkos pohvala od strane kritike i osvajanja nekoliko prestižnih nagrada, predstavljao potpuni komercijalni promašaj. Nikkatsu se nakon njega ustručavao ulagati veliki novac u svoje projekte, a sam Imamura je gotovo deset godina kasnije snimao isključivo dokumentarce.

## Uloge
* Rentarō Mikuni ... Nekichi Futori, okovani sin
* Chōichirō Kawarazaki ... Kametaro Futori, retardirani sin
* Kazuo Kitamura ... Inženjer Kariya
* Hideko Okiyama ... Toriko Futori, retardirana kćer
* Yoshi Katō ... Ritsugen Ryu
* Yasuko Matsui ... Uma Futori, kćer svećenica
* Hôsei Komatsu
* Chikako Hosokawa
* Chikage Ôgi
* Jun Hamamura

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Luck, Richard. The Profound Desire Of The Gods (Kamigami No Fukaki Yokubo) (film review) at channel4.com
* Maslin, Janet. (1988). [Imamura on Updating Divine Squalor](http://movies2.nytimes.com/mem/movies/review.html?_r=1&title1=PROFOUND%20DESIRE%20OF%20THE%20GODS%2C%20THE%20(MOVIE)&title2=&reviewer=JANET%20MASLIN&pdate=19880506&v_id=&oref=slogin) recenzija u The New York Times Online
Matzor

***Opsada*** (, translit.&nbsp;Matzor) je izraelski crno-bijeli igrani film snimljen 1969. godine u režiji Gilberta Tofana. Po žanru je drama, a protagonistica, čiji lik tumači Gila Almagor, je mlada žena čiji je muž poginuo u nedavnom Šestodnevnom ratu. Radnja prikazuje njene napore da pokuša započeti novi život i veze sa novim muškarcima, dok okolina od nje očekuje da kao ratna udovica čuva uspomenu na muža.

## Vanjske veze
* 
*''Matzor'' page on The New York Times
NCIS: New Orleans (sezona 2)

Druga sezona američke televizijske serije ****** je premijerno emitovana od 22. septembra 2015. do 17. maja 2016. godine.

## Opis
Daryl "Chill" Mitchell i Shalita Grant su unapređeni u glavnu postavu. Zoe McLellan je napustila glavnu postavu na kraju sezone.

## Uloge
*Scot Bacula kao Dvejn Kasijus Prajd
*Lucas Black kao Kristofer LaSejl
*Zoe McLellan kao Meredit Brodi
*Rob Kerkovich kao Sebastijan Land
*Daryl "Chill" Mitchell kao Paton Plejm
*Shalita Grant kao Sonja Persi
*CCH Pounder kao dr. Loreta Vejd

## Epizode





## Vanjske veze

*
10 Rillington Place

***10 Rillington Place*** (), u Jugoslaviji prikazan i pod naslovom ***Ubica sa Rillington Squarea***, je britanski kriminalistički film snimljen 1971. godine u režiji Richarda Fleischera. Temelji se na istoimenoj knjizi novinara i aktivista Ludovica Kennedyja kojom su opisani stvarni događaji koji su doveli do jedne od najzloglasnijih sudskih nepravdi u britanskoj historiji te potakli ukidanje smrtne kazne u Velikoj Britaniji 1967. godine. Protagonist, koga tumači Richard Attenborrough, je sredovječni poštanski službenik koji početkom 1950-ih živi u londonskoj četvrti Notting Hill, pri čemu nitko, pa ni njegova supruga (koju tumači Pat Heywood), ne zna da je on serijski ubica koji davi žene kako bi zadovoljio svoju nekrofilsku pohotu. Radnja prikazuje kako njegova nova meta postaje mlada susjeda (čiji lik tumači Judy Geeson), a koju još prikladnijom čini njen naivni muž Tim (koga tumači John Hurt) kome će biti lako namjestiti dokaze za ubistvo.

Fleischeru je *10 Rillington Place* bio jedan od nekoliko filmova u karijeri koji su se temeljili na stvarnim kriminalističkim slučajevima. Kao i u *[[Bostonski davitelj (film)|Bostonskom davitelju]]* snimljenom nekoliko godina ranije, Fleischer se odlučio za tehniku dokudrame nastojeći biti što vjerniji službenim dokumentima; osim toga se inzistiralo na snimanju na autentičnim lokacijama, a kao tehnički savjetnik je angažiran i službeni krvnik Albert Pierrepoint, koj je u stvarnom životu izveo vješanje rekonstruirano u filmu. Sam Attenborrough, glumac poznat po ulogama dobroćudnih likova, je kasnije tvrdio da je ulogu monstruoznog ubice prihvatio sa velikom nelagodom, ali da ga je u potpunosti prožela s obzirom da zaplet predstavlja "razornu osudu prakticiranja smrtne kazne".

Nakon premijere su kritičari bili podijeljeni. Sa jedne strane su hvalili Fleischerovo inzistiranje na detaljima, ali su isto tako smatrali da ono film čini nimalo atraktivnim, a ni intrigantnim, odnosno da scenario uopće nije objasnio niti natuknuo razloge koji su Christieja potakli da počini tako monstruozna djela.  
 
## Uloge

*Richard Attenborough ... John Reginald Christie
*John Hurt ... Timothy John Evans
*Judy Geeson ... Beryl Evans
*Pat Heywood ... Ethel Christie
*Isobel Black ... Alice
*Phyllis MacMahon ... Muriel Eady
*Ray Barron ... Workman Willis
*Douglas Blackwell ... Workman Jones
*Gabrielle Daye ... Mrs. Lynch
*Jimmy Gardner ... Mr. Lynch
*Edward Evans ... Detektiv inspektor
*Tenniel Evans ... Detektiv narednik
*David Jackson ... Policajac
*George Lee ... Policajac
*Richard Coleman ... Policajac koji hapsi Christieja
*André Morell ... Sudac Lewis
*Robert Hardy ... Malcolm Morris
*Geoffrey Chater ... Christmas Humphreys
*Basil Dignam ... Član medicinskog odbora
*Edward Burnham ... Član medicinskog odbora
*Edwin Brown ... Krvnik
*Sam Kydd ... Trgovac namještajem
*Rudolph Walker ... Čovjek iz Zapadne Indije br. 1
*Tommy Ansah ... Čovjek iz Zapadne Indije br. 2
*Reg Lye ... Skitnica
*Norma Shebbeare ... žena u kavani

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*
Univerzitet u Tuzli

**Univerzitet u Tuzli** () je javni bosanski univerzitet sa sjedištem u Tuzli, u Federaciji Bosne i Hercegovine. Univerzitet je osnovan 1976. godine, iako se programi visokog obrazovanja u gradu pružaju još od 1950-ih godina. Univerzitet je dio Mreže univerziteta Balkana i provodi nastavu u skladu sa Bolonjskim procesom.

## Povezano
* Lista univerziteta u Bosni i Hercegovini
* Američki univerzitet u Bosni i Hercegovini
Ludovic Kennedy

**Sir Ludovic Henry Coverley Kennedy** (3. novembar 1919 – 18. oktobar 2009) je bio britanski književnik, novinar, aktivist i liberalni političar, najpoznatiji po kampanji zahvaljujući kojoj je 1967. godine ukinuta smrtna kazna u Ujedinjenom kraljevstvu. Tome je značajan doprinos dala knjiga *Ten Rillington Square* iz 1961. godine, posvećena slučaju Timothya Evansa, koji je bio osuđen i pogubljen za ubistvo porodice koje je zapravo bio počinio serijski ubica John Christie. Četvrt vijeka kasnije je napisao i knjigu *The Airman and the Carpenter* u kojoj je tvrdio da je na sličan način i Bruno Hauptmann bio neopravdano pogubljen za ubistvo djtetea Charlesa Lindbergha; obje su knjige bile ekranizirane. Posljednjih decenija života Kennedy se zalagao za legalizaciju eutanazije.

Kennedy je bio u braku sa balerinom Moirom Sheraer koja mu je rodila četvoro djece.

## Vanjske veze
* Details of HMS ''Rawalpindi''
* Sir Ludovic Kennedy – *Daily Telegraph* obituary
* 
*
Afera loudunskih demona

**Afera loudunskih demona** () je naziv za događaje koji su se 1630-ih dogodili u francuskom gradu Loudun, odnosno masovnu histeriju među lokalnim  koja je bila pripisana opsjednutošću demonima. Katolička crkva je nakon toga pokrenula istragu i proces javnog egzorcizma koja je kao izvor tih opsjednutosti identificirala Urbaina Grandiera, naočitog i popularnog svećenika koga su redovnice iz lokalnog uršulinskog samostana optužile da ih je "začarao" i natjerao da sudjeluje u demonskim ritualima i orgijama. Iako je Grandier čak i pod mučenjem odbio priznati optužbe, proglašen je za krivim za čaranje i osuđen na smrt spaljivanjem na lomači koja je izvršena 1634. godine. Današnji historičari vjeruju da su svi ti događaji imali prije svega političku pozadinu, odnosno da je javnim egzorcizmom i spaljivanjem kardinal Richelieu, uključen u istragu i egzorcizme, njime nastojao uspostaviti svoj autoritet u buntovnom i hugenotima sklonom gradu, odnosno obračunati se sa Grandierom koji je nekoliko godina prije protiv njega bio pisao anonimne satiričke pjesme.

Cijela je afera kasnije inspirirale niz književnih i umjetničkih djela. Alexandere Dumas joj je 1840. posvetio poglavlje u knjizi *Crimes Célèbres*, a potom 1850. i dramu *Urbain Grandier*. Poljskom književniku Jaroslawu Iwaszkiewiczu je poslužila kao inspiracija za novelu *Majka Ivana od anđela*, radnjom premještnom u Poljsku, a koja je 1961. godine adaptirana u zapaženi istoimeni film. Godine 1952. je, pak, britanski pisac Aldous Huxley o svemu napisao knjigu *[[The Devils of Loudun]]*, koja je, pak, 1961. od pisca adaptirana u dramu *[[The Devils (drama)|The Devils]]* Johna Whitinga, a koja je 1971. postala predložak za film ''The Devils'' u režiji Kena Russela. Nešto ranije je poljski kompozitor Krzysztof Penderecki u Njemačkoj napisao operu *[[Die Teufel von Loudun]]*.
Abádszalók

**Abádszalók** čita se *Abadsalok*  je grad u sredini Mađarske od 4,279 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok

## Geografija

Abádszalók leži  u Velikoj mađarskoj ravnici na južnoj obali Jezera Tisa, udaljen 50 
km južno od grada Egera.

## Historija

Abádszalók je novo naselje osnovan 1895. udruživanjem dotadašnjih sela Tiszaabád i Tiszaszalók.

Najstarije naselje u tom kraju, prvi put je dokumentirano 1271. ali je razoreno 1697., kraj je naseljen ponovno tek od 1717.
Abádszalók je 2005. dobio status grada.

## Privreda

Abádszalók je turistički grad, iz kog se kreće u obilazak Jezera Tisa.

## Pobratimski gradovi

* , Păsăreni
* , Rzepiennik Strzyżewski

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Abádszalóka''
Leyte

**Leyte** je otok u središnjem dijelu Filipina u regiji Istočni Visayas.

Otok je podijeljeno na 2 provincije: Leyte i Južni Leyte. Na nekim mjestima je samo 2 kilometra udaljen od susjednog otoka Samar. Otok i provincija Biliran spojeni su mostom s otokom Leyte.

Leyte ima površinu od 7368 km² i 1,950.000 žitelja. Reljef otoka je uglavnom planinski i prekriven šumom. Na otoku se nalazi važna geotermalna elektrana. Najveći grad je Tacloban s 178,639 stanovnika.

U vodama oko otoka se od 17. listopada do 31. prosinca 1944. odigrala velika pomorska bitka u Drugom svjetskom ratu između američke i japanske mornarice. To je bila najveća pomorska bitka Drugog svjetskog rata i jedna od najvećih pomorskih bitaka ikada. U kasnijim borbama za sam otok 70 000 Japanaca ranilo je 12 000 i ubilo 3 500 (od ukupno 250 000) američkih vojnika, ali ih se samo 5 000 vratilo nakon rata u Japan.

Ovdje je nastao ples tinikling, popularan na Filipinima.

## Izvori
Besenyszög

**Besenyszög** čita se *Besenjiseg* je grad u sredini Mađarske od 26,372 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Besenyszög leži u Velikoj mađarskoj ravnici udaljen 16,5 km sjeverno od Szolnoka.

## Historija

Besenyszög je novo naselje izraslo u 18. vijeku, na temeljima četiri sela razorena između 1771 - 1774.

Besenyszög je 2013. dobio status grada.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Besenyszöga''
Fegyvernek

**Fegyvernek** čita se *Feđivernek*  je grad u sredini Mađarske od 26,372 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Fegyvernek leži duž kanala rijeke Tise u Velikoj mađarskoj ravnici udaljen 32 km sjeverno od Szolnoka.

## Historija

Fegyvernek je prvi put dokumentiran 1212., a zatim i 1219. Od 14. vijeka je feud, ali se već u 15. vijeku razvio kao trgovište. 
Razorio ga je tatarski kan između 1686. - 1687. Ponovno je naseljen njemačkim kolonistima, koji su do kraja 19. vijeka bili većinsko stanovništvo.

Od 1871. je sjedište općine, a 2013. je dobio status grada.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Fegyverneka''
Kenderes

**Kenderes** je grad na istoku Mađarske od 4,508 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Kenderes leži u Velikoj mađarskoj ravnici istočno od Szolnoka.

## Historija

Kenderes je prvi put dokumentiran 1352. kao naselje Kumana. Tokom 15. vijeka bio je centar husitskog pokreta.

Kenderes je od 19. vijeka sjedište porodice Miklósa Horthya, čiji su posmrtni ostatci 1993. prebačeni iz portugalskog 
Estorila i svečano pokopani na gradskom groblju.

Kenderes je 1862.. dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Sânmartin
* , Sabinov
* , Predappio
* , Kozy

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kenderesa''
Jászapáti

**Jászapáti** čita se *Jasapati* je grad u sredini Mađarske od 26,372 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Jászapáti leži između rijeke Zagyve i Tise u Velikoj mađarskoj ravnici udaljen 74 km istočno od Budimpešte.

## Historija

Jászapáti je 600 godina staro naselje, koji je 1746. prvi put dobio dobio status grada, ali ga je izgubio 1876, i  ponovno dobio 1989.

## Pobratimski gradovi

* , Grafenstein
* , Temerin
* , Łańcut

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Jászapátia''
Jászárokszállás

**Jászárokszállás** čita se *Jasaroksalaš*  je grad u sredini Mađarske od 7,810 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Jászárokszállás leži u Velikoj mađarskoj ravnici udaljen 17 km  sjveroistočno od Jászberénya.

## Historija

Jászárokszállás je prvi put dokumentiran u 14. vijeku pod imenom - Árokszállás.
Árokszállás je još krajem 19. vijeka dobio status grada, ali ga je izgubio 1886.

## Pobratimski gradovi

* , Zegocina

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Jászárokszállása''
Tisa (jezero)

**Jezero Tisa** (mađarski: *Tisza-tó*, zvano i *Kiskörei-víztározó*) je najveće akumulaciono jezero u Mađarskoj na rijeci Tisi.

## Karakteristike

Jezero leži u Velikoj mađarskoj ravnici na istoku Županije Heves i dio je nacionalnog parka Hortobágy, koji je 1999. uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi.

Jezero ima površinu od 127 km², dugo je 27 km a maksimalno široko do 4 km i prosječno duboko 1,3 metara. Ono je drugo po veličini jezero u 
Mađarskoj nakon Jezera Baloton, pa ga ljeti posjećuje puno turista.

Jezero je nastalo izgradnjom brane na rijeci  između 1973. - 1978. kod sela Kiskore. Njegovo formiranje dovršeno je 1990-ih kad se dokraja napunilo vodom, njime je reguliran Tisin tok, 
koja je inače dotad često plavila. Odtad je postalo velika turistička atrakcija.

Na jezeru ima puno otočića ukupne površine od oko 43 km².

Na sjeverozapadnoj obali jezera leži selo Poroszló, a na južnoj obali grad Abádszalók.

Jezero je prirodni rezervat i dom preko 200 vrsti za mnoge barske ptica.

## Reference

## Vanjske veze

* Lake Tisza
Stari most u Zvorniku

**Stari most u Zvorniku** je narodno ime za željezni most na rijeci Drini i povezuje Zvornik, Bosna i Hercegovina i Mali Zvornik, Srbija. Zvanični naziv je *Most Aleksandra I Karađorđevića*.

## Historija
Podignut je 1929. godine. Prije toga je na istom mjestu postojao drveni most koji je nabujala Drina znatno oštetila. Kada je bio završen, zapregama je na njega dovezeno 30 tona kamena da bi se ispitala njegova nosivost. Poslije petnaest dana kamen je uklonjen i most je pušten u saobraćaj. Dobio je ime ime po kralju Aleksandru I Karađorđeviću, čija su sredstva pomogla gradnju mosta. Most je početkom Drugog svjetskog rata porušen, ali je u junu 1946. godine obnovljen kada mu je promijenjen naziv u Most Filipa Kljajića Fiće (po narodnom heroju iz NOB-a). Stari naziv mu je vraćen 2009. godine.

## Opis
Dužina mosta je oko 150 metara, a njegova širina iznosi 7,2 metra. Most, osim stalne upotrebe, ima istorijsku, estetsku i arhitektonsku vrijednost. Danas je to samo pješački most.

Most je u lošem stanju i planirana je rekonstrukcija po predračunskoj vrednosti od oko 600.000 evra, a od radova potrebno je da se izvrši pjeskarenje željezničke konstrukcije i njeno farbanje, zatim da se uradi novi kolovoz, trotoari i rasvjeta i, eventualno, da se postave klupe za odmor. Zamjenom kocke asfaltom, smanjiće se težina mosta, što je značajno za noseće stubove, na kojima će pritisak biti manji.

Most je od izuzetnog značaja za stanovnike Zvornika i Malog Zvornika jer, po procjenama, svakog dana preko njega pređe sa jedne na drugu obalu oko pet hiljada ljudi. Most je istorijski spomenik i turistički potencijal za obe opštine.

## Literatura
## Reference

## Vanjske veze
* Mostovi na Drini 
* Most kralja Aleksandra
Jászfényszaru

**Jászfényszaru** čita se *Jasfenjisaru*, nekad znan kao *Fényszaru* je grad u sredini Mađarske od 5,567 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Jászfényszaru leži nedaleko od granice Peštanske županije, udaljen 17 km  sjeverozapadno od Jászberénya.

## Historija

Taj kraj zvan *Jászkun* su u 13. vijeku dozvolom kralja Bele IV. naselili Jasi, uz privelegiju autonomije, u zamjenu za služenje kralju u ratovima.

Nakon oslobođenja od osmanske vlasti car Leopold I prodao je Jászkun njemačkom Teutonskom viteškom redu, pa su tako Jasi izgubili svoju autonomiju.

Oni su privolom carice Marije Terezije otkupili prava od Teutonskog viteškog reda i ponovno stekli autonomiju.

Fényszaru je 1831 dobio status grada, a nakon toga 1845. i privilegiju da održava četiri nacionalna sajma.
Status grada izgubio je 1877., ponovno ga je stekao tek 1993.

## Privreda

U Jászfényszaru još od 1990. djeluje južnokorejski Samsung koji ima tvornicu televizora.

## Pobratimski gradovi

* , Zakliczyn
* , Borş

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Jászfényszarua''
Jászkisér

**Jászkisér** je grad u sredini Mađarske od 5,448 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Jászkisér leži u Velikoj mađarskoj ravnici udaljen 35 km sjeverno od Szolnoka.

## Historija

Jászkisér je prvi put dokumentiran 1391. a status grada dobio je 2009.

## Pobratimski gradovi

* , Stara Moravica
* , Szczyrk
* , Niederlenz

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Jászkiséra''
Karcag

**Karcag** (njemački: * Engelhausen*) je grad u sredini Mađarske od 20,163 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok.

## Geografija

Karcag leži u Velikoj mađarskoj ravnici udaljen 60 km  
zapadno od Debrecena.

## Historija

Taj kraj su u 13. vijeku naselili Kumani, mjesto je prvi put dokumentirano u 14. vijeku po imenu svog feudalnog gospodara Jánosa Karcaga.

Osmanlije su 1552. zauzeli Karcag, ali tek nakon što je pao Szolnok.
Nakon oslobođenja od osmanske vlasti habsurzi su 1702. prodali Karcag njemačkom Teutonskom viteškom redu, protiv volje lokalnih stanovnika. Oni su se toliko tome protivili da se red povukao nakon tri godine.

Do Karcaga je 1857. stigla željeznica, pa se odtad brzo trasformirao u grad.

## Pobratimski gradovi

* , Cristuru Secuiesc
* , Stara Moravica
* , Moldava nad Bodvu
* , Merki
* , Schwarzheide
* , Krosno Odrzańskie
* , Longueau
* , Kunszentmiklós

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Karcaga''
Kisújszállás

**Kisújszállás** čita se *Kišujsalaš*  je grad u sredini Mađarske od 11,249 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Jász-Nagykun-Szolnok

## Geografija

Kisújszállás leži  u Velikoj mađarskoj ravnici, udaljen 50 km istočno od grada Szolnoka.

## Historija

Taj kraj naselili su između 1243. - 1246. dozvolom kralja Bele IV. - Kumani
Nakon oslobođenja od Osmanlija krajem 17. vijeka, kraj je opustio pa je nanovo koloniziran Srbima iz Bačke.
Kisújszállás je 1806. dobio status grada od cara Franza II.

## Pobratimski gradovi

* , Pačir
* , Eberschwang
* , Spiška Nova Ves
* , Sãcele
* , Serne
* , Wilamowice

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kisújszállása''
Urbain Grandier

**Urbain Grandier** (Bouère, Mayenne, 1590 – Loudun, 18. august 1634) bio je francuski katolički svećenik, najpoznatiji po svojoj ulozi u događajima poznatima kao Loudunske opsjednutosti. Grandiera, župnika u gradu Loudun i jednog od njegovih najuglednijih i najpopularnijih žitelja, su redovnice u lokalnom uršulinskom samostanu optužile da ih je "začarao" i u paktu sa Satanom i drugim demonima tjerao na orgije. Iako je Grandier čak i pod strahovitim mučenjem odbio priznati optužbe, proglašen je krivim i živ spaljen na lomači. Većina modernih historičara vjeruje da je cijeli slučaj imao prije svega političku pozadinu, odnosno da je Grandier predstavljao smetnju režimu kardinala Richelieua.

Grandier se pojavljuje kao protagonist kontroverznog britanskog filma *[[The Devils (film)|Demoni]]* iz 1971. godine, u kome je njegov lik tumačio Oliver Reed.

## Literatura
*Robbins, Rossell Hope (1959).  *The Encyclopedia of Witchcraft and Demonology.*  New York: Crown Publishers, Inc. (see article on Urbain Grandier)
The Devils of Loudun

***The Devils of Loudun*** () je historijska knjiga britanskog književnika Aldousa Huxleya objavljena 1952. godine. U njoj se prikazuje afera loudunskih demona, odnosno slučaj navodne demonske opsjednutosti u francuskom gradu Loudun početkom 1630-ih, a za koga su lokalne uršulinske redovnice optužile lokalnog katoličkog župnika Urbaina Grandiera koji je na kraju bio uhapšen, osuđen za vještičarenje i živ spaljen na lomači. Huxley u knjizi donosi zaključak da je cijeli slučaj imao prije svega političku pozadinu, odnosno da je u pitanju bio montirani proces kojim je kardinal Richelieu uklonio slobodoumnog i popularnog svećenika koji je stajao na putu njegovoj politici pretvaranja Francuske u centraliziranu apsolutnu monarhiju.

Knjiga je kasnije inspirirala niz djela - dramu *[[The Devils (drama)|The Devils]]* Johna Whitinga, kao i operu *[[Die Teufel von Loudun]]* poljskog kompozitora Krzystztofa Pendereckog. Whitingova je drama, pak, 1971. poslužila kao predložak za film *[[The Devils (film)|Demoni]]* Kena Russella, jedno od najkontroverznijih ostvarenja svog vremena.

## Reference
Die Teufel von Loudun

***Die Teufel von Loudun*** () je opera poljskog kompozitora Krzysztofa Pendereckog praizvedena u Hamburgu 1969. godine. Predstavlja adaptaciju drame *[[The Devils (drama)|The Devils]]* britanskog pisca Johna Whitinga koja se, pak, temeljila na knjizi *[[The Devils of Loudun]]* Aldousa Huxleya u kojoj su se opisivala afera loudunskih demona u Francuskoj 1630-ih. Radnja prikazuje kako jhe katolički svećenik Urbain Grandier uhapšen i osuđen za vještičarenje, te spaljen na lomači.

## Uloge

## Izvori
The Devils (drama)

***The Devils*** () je drama britanskog pisca Johna Whitinga praizvedena 1961. godine u Londonu. Radnja se temelji na knjizi *[[The Devils of Loudun]]* Aldousa Huxleya koja je opisivala aferu loudunskih demona koja se zbila 1630-ih u Francuskoj. Protagonist je Urbain Grandier, popularni katolički svećenik u gradu Loudun koga lokalne uršulinske redovnice optuže da ih je začarao, a zbog čega bude uhapšen, osuđen i živ spaljen na lomači.

*The Devils* je postala predložak za operu *[[Die Teufel von Loudun]]* Krzysztofa Pendereckog iz 1969. te kontroverzni film *[[The Devils (film)|The Devils]]* iz 1971. godine.

## Literatura
**Ken Russell: The Adaptor as Creator* by Joseph A. Gomez, Published by Muller in 1976.( / 0-584-10203-8)
The Devils (film)

***The Devils*** (, u Jugoslaviji prikazivan pod naslovom ***Demoni***, je britanski igrani film snimljen 1971. godine u režiji Kena Russella, poznat kao najkontroverznije ostvarenje njegove karijere, odnosno kao jedan od najkontroverznijih filmova uopće.

Predstavlja adaptaciju istoimene drame Johna Whitinga, koja se, pak, temeljila na knjizi *[[The Devils of Loudun]]* Aldousa Huxleya u kojoj je opisana afera loudunskih demona koja se zbila u Francuskoj 1630-ih. Protagonist, koga tumači Oliver Reed, je Urbain Grandier, popularni katolički župnik grada Loudun, sklon ljubavnim aferama, a koji postaje predmetom opsesije sestre Jeanne od Anđela (čiji lik tumači Vanessa Redgrave), opatice lokalnog uršulinskog samostana. Radnja prikazuje kako ona gubi razum, ali i izaziva masovnu histeriju koja će dovesti do javnog egzorcizma i optužbi za vještičarenje zbog kojih Grandier na kraju završi na lomači.

*The Devils* je izazvao veliku pažnju prije svega zbog šokantne eksplicitnosti u scenama nasilja, ali i golotinje i seksa. Još prije same premijere Russell je bio prisiljen izbaciti dio materijala kako bi dobio službeno odobrenje britanskih cenzora, čak i uz najstroži X rejting. U brojnim drugim zemljama je film, pod optužbom za blasfemiju i vrijeđanje osjećaja katolika bio službeno zabranjen za prikazivanje, dok se danas prikazuje skraćena verzija iz koje je Warner Bros. bio izbacio brojne "problematične" scene kako bi u SAD od cenzorskog odbora MPAA dobio oznaku "R". One su uključivale i scenu orgija u kojoj poludjele redovnice spolno opće sa statuom Isusa; za nju se dugo vremena smatralo da je izgubljeni prije nego što je, zahvaljujući naporima kritičara Marka Kermodea, uključena u kasnije restaurirane verzije. Iako je *The Devils* nakon toga u nekoliko navrata prikazan u integralnom obliku, dan-danas se smatra jednim od najnedostupnijih filmskih ostvarenja u svijetu.

## Uloge
* Oliver Reed ... Otac Urbain Grandier
* Vanessa Redgrave ... Sestra Jeanne od Anđela
* Dudley Sutton ... the Baron de Laubardemont
* Max Adrian ... Ibert
* Gemma Jones ... Madeleine De Brou
* Murray Melvin ... Otac Mignon
* Michael Gothard ... Otac Pierre Barre
* Georgina Hale ... Philippe Trincant
* Brian Murphy ... Adam
* John Woodvine ... Louis Trincant
* Christopher Logue ... Kardinal Richelieu
* Kenneth Colley ... Legrand
* Graham Armitage ... Louis XIII od Francuske
* Andrew Faulds ... Rangier
* Judith Paris ... Sestra Judith
* Catherine Willmer ... Sestra Catherine

## Povezano
**[[Majka Ivana od Anđela]]*

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* Information on the Channel 4 UK screening in 2002
Smrt u Veneciji (film)

***Smrt u Veneciji*** (; ) je italijansko-francuski igrani film snimljen 1971. godine u režiji Luchina Viscontija. Predstavlja adaptaciju istoimene pripovjetke njemačkog pisca Thomasa Manna. Protagonist, koga tumači Dirk Bogarde, je Gustav von Aschenbach, avangardni kompozitor koji početkom 1910-ih dolazi u Veneciju kako bi popravio narušeno zdravlje i tom prilikom slučajno vidi i postane opčinjen poljskim dječakom Tadziom (čiji lik tumači Björn Andrésen) koji u Veneciji provodi godišnji odmor sa svojom majkom. Radnja prikazuje kako von Aschenbach zbog Tadzia odlučuje ostati u Veneciji čak i kada u njoj izbije epidemija kolere od čijih će posljedica na kraju preminuti.

*Smrt u Veneciji* se uglavnom držala predloška, osim u tome što je profesija protagonista izmijenjena iz književnika u kompozitora, a njegov lik velikim dijelom modeliran na znamenitom austrijskom kompozitoru Gustavu Mahleru čija se muzika koristi u samom filmu. Viscontijev je film doživio veliki uspjeh, pri čemu su kritičari posebno hvalili način na koji je Visconti na implicitan, ali efektan način, prikazao žudnju protagonista prema dječaku. Film je dobio posebnu nagradu na Kanskom festivalu, kao i niz drugih prestižnih nagrada, te se smatra jednim od najpoznatijih i najuspješnijih ostvarenja Viscntijeve kinematografije. Björn Andrésen, koji je u vrijeme snimanja imao 16 godina, je, pak, često navodio da mu je taj film zapečatio glumačku karijeru, jer su na temelju načina na koji ga je prikazao Visconti, koji je bio poznat kao gej, pogrešno zaključili da ima homoseksualne sklonosti; Andrésen je također tvrdio da ga je Visconti, pod izgovorom da ga bolje pripremi za ulogu, sa sobom vodio u gej barove gdje je bio izložen nizu neugodnih situacija.

## Uloge

* Dirk Bogarde (Gustav von Aschenbach)
* Mark Burns (Alfred)
* Marisa Berenson (Frau von Aschenbach)
* Björn Andrésen (Tadzio)
* Silvana Mangano (Tadziova majka)
* Romolo Valli (Direktor hotela)
* Nora Ricci (Guvernanta)
* Franco Fabrizi (Brijač)
* Carole André (Esmeralda, prostitutka)
* Sergio Garfagnoli (Jasiu, poljski dejačk)
* Luigi Battaglia (Scapegrace)
* Masha Predit (Ruska turistica)
* Marcello Bonini Olas (Plemić na hotelskoj zabavi)
* Nicoletta Elmi (Djevojčica za stolom)
* Marco Tulli (Čovjek koji se onesvijesti na stanici)
* Leslie French (Putni agent)
* Antonio Appicella (Skitnica)
* Ciro Cristofoletti (Recepcionar)
* Dominique Darel (Engleski turist)
* Eva Axén (Tadziova starija sestra)
* Bruno Boschetti (Željezničar)
* Mirella Pamphili (Gošća u hotelu)

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* Analyse de Freddy Buache
* Fiche sur le film
Radnička klasa ide u raj

***La classe operai van in paradiso*** () je italijanski igrani film snimljen 1971. godine u režiji Elija Petrija. Po žanru je drama, a protagonist, koga tumači Gian Maria Volontè je radnik u jednoj tvornici koji poslušno izvršava naloge poslodavaca, i ne osjeća solidarnost prema drugim radnicima sve do trenutka kada doživi nesreću u kojoj mu je stradao jedan prst. Radnja prikazuje kako ga taj događaj, iako bez ozbiljnijih posljedica, natjera da se uz pomoć sindikata počne boriti za svoja prava.

Kao i mnogi Petrijevi filmovi iz tog doba, i *Radnička klasa* je imala snažnu notu političke angažiranosti, te je nastojala kroz sudbinu pojedinca dati prikaz ideoloških i klasnih sukoba u tadašnjoj Italiji. Kritičarima je, međutim, daleko više pažnje privukao način na koji je Petri pokazivao dehumanizaciju u suvremenoj industriji, odnosno prikaz kako protagonist postaje dio stroja. *Radnička klasa* je sljedeće godine prikazana na Kanskom festivalu gdje je podijelila Zlatnu palmu sa filmom *[[Slučaj Mattei]]*. Zbog sličnosti stila i teme, ovaj film se često naziva drugim dijelom Petrijeve "trilogije neuroze" koje čine prethodne godine snimljena *[[Istraga nad besprijekornim građaninom]]* i *[[La proprietà non è più un furto|Vlasništvo više nije krađa]]* iz 1973. godine.

## Uloge
* Gian Maria Volontè - Lulù Massa
* Mariangela Melato - Lidia
* Gino Pernice - sindikalac
* Luigi Diberti - Bassi
* Donato Castellaneta - Marx
* Giuseppe Fortis - Valli
* Corrado Solari
* Flavio Bucci - Operaio
* Luigi Uzzo
* Giovanni Bignamini
* Ezio Marano - nadzornik
* Adriano Amidei Migliano - tehničar
* Antonio Mangano
* Lorenzo Magnolia
* Federico Scrobogna - Pinuccio

## Reference

## Vanjske veze
*
*Cannes profile
Marlies ter Borg

**Marlies ter Borg-Neervoort** (Pladjoe, 24. 12. 1948. – ), nizozemska sociologinja, filozofkinja, orijentalistkinja i spisateljica. Rođenja je u naselju Pladjoe u okolici grada Palembanga (današnja Indonezija) za vrijeme indonezijsko-nizozemskog rata, a obrazovala se na Slobodnom univerzitetu u Amsterdamu. Tokom Hladnog rata Borg se fokusirala uglavnom na zapadnjačko-sovjetske odnose, dok se nakon raspada SSSR-a preusmjerila na kršćansko-islamske odnose. Autorica je niza monografija i naučnih radova o komparativnoj religiji.

## Opus
Djelomična lista djela:
* *Bloemen van een Ziekte: extase en wanhoop als bron van cultuur*, Budel: Damon, 2004, 
* *Koran en Bijbel in verhalen*, Houten: Unieboek, 2007, 
* *Sharing Mary: Bible and Qur'an Side by Side*, Charleston: CreateSpace, 2010, 

## Vanjske veze
*  Službene stranice Marlies ter Borg 
*  Blog Marlies ter Borg