open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rudolf Maldini

**Rudolf Maldini** (Zagreb, 20. VII. 1870. — Osijek, 22. I. 1944), pisac, prevodilac i enigmat. Uz prezime nosio je pridjevak *"barun Wildenhainski"*.

Učio je u Zagrebu i Osijeku, preparandiju je završio u Zagrebu. Službovao je u Bosni kao časnik.

U omladinskim listovima surađivao je od 1894. godine: *"Ljiljan"*, *"Smilje"*, *"Bršljan"*, *"Vjerni drug"* i dr. Skupljao je narodno leksičko blago: evidentirao je oko 10.000 narodnih izraza iz prirodnih znanosti.

Jedan je od naših prvih autora mrežastih zagonetaka.

## Bibliografija
* **"Album Bosne"** 
* **"U prirodi i na domu"**. Osijek, 19??.
* **"Pjesme spjevane prigodom Svjetskog rata"** / Rudolfo barun Maldini Wildenheimski. Bjelovar, 19??. (44 str.)
* **"Katarinčice** *: pjesme, pripovijetke i basne za mladež obojega spola / složio Rudolf Maldini Wildenhrinski. Osijek, 19??. (str. 93)
* *'"Dragice** '': pjesmice i pripovijesti za hrvatsku mladež obojega spola"'' . Osijek, 1908. (?)
* **"Ruže i lijerovi** '': pjesme, priče i pripovijesti hrvatskoj mladeži : sa sl."'' / Rudolf Maldini-Wildenhainski. Zagreb, 1908. (48 str.)
* **"Iskrice i aforizmi** '': 1895-1905. Dio 1"'' / složio Rudolf barun Maldini Wildenhainski. Osijek, 1908. (?)
* **"Nauka o čuvanju vinove loze"** / složio Rudolf barun Maldini Wildenhainski. Sarajevo, 1908. (88 str.)
* **"Bosna i Hercegovina** '': sa 136 slika"'' / napisao Rudolf Maldini Wildehainski. Zagreb, 1908. (184 str.) 
* **"Ivančice** '': (god. 1895.-1905.)"'' / pjesme Rudolfa barona Maldinia Wildenhainskog. Osijek, 1912. (?; 42 str.)
* **"Bosna i Hercegovina s prirodnih krasota opisana i ocrtana"** / složio Rudolf Maldini Wildenhainski. Osijek, 1912. (?; 83 str.)
* **"Uzdisaji** '': pjesme"'' . Osijek, 1912.
* **"Godina 1878** '': slike iz okupacije Bosne i Hercegovine u 5 činova"'' / Rudolf Maldini-Wildenhainski. Sarajevo, 1913. (39+20 str.)
* **"Bojni zvuci** '': pjesme spjevane prigodom svjetskog rata"'' / Rudolf Maldini Wildenheinski. Osijek, 1916. (?)
* **"Tri aktovke"** (''"Dusi"; "Kritičar"; "Školnik"''). Zagreb, 1920.
* **"Pitanja i odgovori"**. Zagreb, 1922.
* **"Iz slavonske ravni"**. Vinkovci, 1938. (str. 64)
* **"Najnoviji čestitar za djecu, mladež i odrasle u vezanom i nevezanom slogu"*' / priredio i nadopunio Rudolfo Maldini Wildenheimski. Koprivnica, 1940.

== Izvori ==
* [[Stjepan Horvat]]: *"Leksikon zagonetača Jugoslavije"*, [[Bjelovar]], (1979).
* [[Helena Sablić-Tomić]], [[Goran Rem]]: *"Slavonski tekst hrvatske književnosti"'', Zagreb, 2003. (str. 565)
* Elektronski katalog NSK
* Virtuelna biblioteka Srbije 
* Virtualna biblioteka Bosne i Hercegovine 

## Napomene
Antarktički krug

**Antarktički krug** ili **južna polarnica** je jedna od pet najvažnijih paralela u kartografiji kojim se prikazuju karte Zemlje. Ona se nalazi na geografskoj širini od 66°30' južno od ekvatora.

## Karakteristike

Antarktički krug je sjeverna granica područja u kojem najmanje jedan dan (ili više) svake godine Sunce uopće ne zalazi (tzv. polarni dan) tokom zimskog solsticija, to je 21. ili 22. 12. Isto tako postoji i jedan dan kad sunce uopće ne izlazi za vrijeme ljetnog solsticija (polarna noć), a to je 21. ili 22. 6. Dužina kontinuiranog dana ili noći povećava se progresivno kako se ide prema jugu, tako na početku Antarktičkog kruga to traje jedan dan, dok na Južnom polu traje šest mjeseci.

To se dešava zbog nagiba Zemlje, koja ima otklon od 23,5° od svoje vertikale, pa je tokom ljetnog solsticija južni polarni krug izvan domašaja Sunca, kao i obratno, kad je tokom zimskog solsticija sunce najviše iznad Južnog pola.

Prostor južno od ovog kruga zove se antarktička zona, a sjeverno od njega leži južna umjerena klimatska zona.

Južni pol se nalazi na središnjem dijelu ledom prekrivenog platoa velike kontinentalne mase Antarktika, koji gotovo ispunjava svo područje unutar antarktičkog kruga. Dužina bilo kojeg dana i noći unutar Antarktičkog kruga je obrnuta od onog unutar Arktičkog kruga.

## Historija otkrića
Antarktički krug koji razdvaja Južni ledeni pojas od Južnog umjerenog pojasa, prvi je put prošao britanski moreplovac James Cook 17. 1. 1773.

## Povezano
* Arktički krug
* Ekvator
* Solsticij
* Rakova obratnica
* Jarčeva obratnica

## Izvori

## Vanjske veze

* Antarctic Circle (na portalu Encyclopædia Britannica) 
* Antarctic circle org 
* Karta
945.

__NOTOC__
Godina **945.** (**[[rimske brojke|CMXLV]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Kraljevstvo Min u južnoj Kini je anektirano od države Južni Tang.
* Edmund I od Engleske osvaja Strathclyde.
* Howell Dobri saziva veliku skupštinu u Whitlandu, nakon koje su reformirani zakoni Walesa.
* Nakon obaranja ko-cara Romana I Lakapina, na bizantsko prijestolje prvi put samostalno stupa Konstantin VII.
* Lothar II od Italije preuzima vlast u Italiji (do 950).
* Cumberland i Westmorland pripojeni škotskoj državi.
* Dinastija Bujida preuzima vlast u Bagdadu, ostavivši Abaside kao nominalne kalife.
* Sveti Dunstan postaje opat Glastonburyja.

## Rođenja

* Abbo od Fleuryja, francuski redovnik
* *vjerojatno* &ndash; Erik Pobjednički, kralj Švedske 970&ndash;995

## Smrti

* Hamdani, arapski pjesnik, gramatičar, geograf, historičar i astronom
* Igor, veliki knez Kijeva
* Ki no Tsurayuki, japanski dvorjanin iz Heianskog perioda
* Kralj Krešimir I od Hrvatske

## Reference
Hamdani

**Hamdani** se može odnositi na:

* Abū Muhammad al-Hasan al-Hamdānī, arapski učenjak (cca. 893 - 945)
* Hamdani (Jemen)

## Povezano
* Hamadani
Abu Muhamed al-Hasan al-Hamdani

**** (cca. 893-945, ) bio je arapski muslimanski geograf, pjesnik, lingvist, historičar i astronom, rodom iz plemena Banu Hamadan u zapadnom 'Amranu (današnji Jemen). Smatra se jednim od najvažnijih predstavnika islamske kulture u doba propadanja Abasidskog Kalifata.

Najpoznatiji je po djelima *Geografija Arapskog poluotoka* (Sifat Jazirat ul-Arab) i *Iklil* (Kruna), historiji Himjarskog Kraljevstva.

## Literatura
* Britannica

## Vanjske veze
*
Cumberland

**Cumberland** () je historijska grofovija u Sjeverozapadnoj Engleskoj, smještena na granici sa Škotskom, koja je postojala od 12. vijeka do 1974. Predstavljala je administrativnu grofoviju od 1889. do 1974 (ne računajući Carlisle od 1914) a danas čini dio grofovije Cumbria.

## Reference

## Vanjske veze
* CUMBERLAND, England – History and Description, 1868
Whitland

**Whitland** (; doslovno: 'Stara bijela kuča', ili ponekad **Hendy-gwyn ar Daf**; 'Stara bijela kuća na rijeci Taf') je gradić u grofoviji Carmarthenshire na jugozapadu Wales, smješten na rijeci Taf. Ime je dobio po srednjovjekovnom cistercitskom samostanu Whitland Abbey, ali je također poznat i kao mjesto gdje se u 10. vijeku prema predaji sastao prvi velški parlament, sazvan od strane kralja Hywela Dobrog kako bi donio zakone, koji su u Walesu na snazi ostali sve do 16. vijeka.

## Vanjske veze
* www.geograph.co.uk : photos of Whitland and surrounding area
Igor Rjurikovič

**Igor Rjurikovič** (oko 878. — 945.) ili **Igor Kijevski** (, staronormanski: -{Ingvar}-) je bio sin Rjurika, zaletnika vladarske dinastije Rjurikovič, i ruski veliki knez. Ime je navodno dobio po finskoj reči Ižor. 

## Igor u letopisima

Prema hronici iz 12. veka (Povest minulih leta) 879. je umro Rjurik osnivač drevne ruske dinastije Rjurikovič. Tada je vlast prešla u ruke Olegu a njemu je ostavljen i maloletni sin Igor (nije pouzdano da je to zaista bio Rjurikov).

Godine 911. je u rusko-vizantijskom dogovoru Oleg nazvan velikim knezom ruskim i u hronikama se navodi da je bio punopravan vladar a ne Igorov regent. Igoru su 903. godine doveli ženu iz Pskova, buduća kneginju Kijevsku koja je 942. rodila sina Svjatoslav, kasnijeg vladara Svjatoslava I Kijevskog. Kada je Oleg 907. krenuo na Vizantiju ostavio je Igora kao namestnika u Kijevu i nakon Olegove smrti 913. godine Igor postaje vladar Kijevske Rusije. 

Godine 914. Igor je ratova sa slovenskim plemenom Drevljani, koje je pobedio i naložio im još veći danak nego prethodno Oleg. Sa Pečenezima je 915. sklopi mir, sa kojima je kasnije napadao Vizantiju. Mir je trajao do 920. godine, a 941. počeo je pohod na Carigrad.

## Pohod na Carigrad 941-944

Napad na Vizantiju je počeo sa neuspehom na moru. Ruska mornarica je uništena od takozvane grčke vatre, koju su koristili Vizantinci. Posle kopnenog poraza septembra 941. vratio se u Kijev. Letopisci su zapisali da se Igor žalio da nije imao sreće u tom pohodu. Ipak je nakon dve opsade 941. i 944. sklopljen povoljan mir, a dogovor je zapisan u vizantijskoj enciklopediji 10. veka - Sudi u kojoj je Igor častno pomenut.

Godine 942. rodio mu se sin Svjatoslav, kasniji veliki vojni vođa kijevskih Rusa, koji sa tri godine postaje veliki knez ali je do zrelosti vlast de-fakto imala njegova majka. 943. okuplja novu vojsku od Rusa, Pečenega i skandinavskih Varangina i ponovo je krenuo na Carigrad. Vizantijski car Roman I Lakapin mu je u susret poslao izaslanstvo bogato sa poklonima, koji su došli do Igora na reci Dunav. Nakon posete Igor je prekinuo napad. Pri tome su Vizantijci odvojeno nudili poklone i Pečenezima pa je verovatno zato mir bio lakše sklopljen. Sa Vizantijom je 944. sklopljen vojno-trgovački sporazum. U dogovoru, koji se je sklopio u crkvi u Kijevu, je pomenuta cela Igorova porodica, kneginja Olga i sin Svjatoslav.

## Smrt

U jesen 945. Igor se otišao kod Drevljana da pobire danak. Vizantijski hroničar Lav Đakon zabeležio je njegovu pogibiju, gde je napisao kako su mu za noge vezali težka drva i onda ga raskomadali.
Westmorland

**Westmorland** (; nekada ispsiivana i kao *Westmoreland*; još raniji nazivi su *Westmerland* i *Westmereland*) je područje Sjeverozapadne Engleske i jedna od 39 historijske grofovije Engleske. Predstavljala je administrativnu grofoviju od 1889. do 1974, nakon čega je absorbirana u novu grofoviju pod nazivom Cumbria.

## Reference

## Vanjske veze

* The Westmorland Association
Lotar II od Italije

**Lotair II** (926/8 &ndash; 22. novembar 950), poznat i kao Lotar od Arlesa () bio je kralj Italije od 948. do smrti. Pripadao je franačkoj plemićkoj lozi Bosonida, koja je poticala od Bosoa Starijeg. Otac i prethodnik mu je bio Hugo od Provanse a majka mu je bila njemačka princeza po imenu Alda (ili Hilda).

Iako je nosio titulu *rex Italiae*, nikada je nije uspio stvarno potvrditi. Godine 931. je bio zaručen, a 12. decembra 947. oženjen za petnaestogodišnju Adelaide, živahnu i učenu kćer Rudolfa II od Burgundije i Berthe od Švapske.

Brak je bio dio plana za trajni mir između njihovih očeva. Lotar i Adelaide su imali kćer po imenu Emma, rođenu 948. godine, a koja se 966. udala za Karolinga Lotara od Francuske.

Lotarova je vlast u Italiji bila nominalna. Od vremena uspješnog ustanka plemića 945. godine, kada je Hugo natjeran u progonstvo, Berengar od Ivreje je tamo držao svu vlast. Lotar je umro u Torinu, možda i otrovan od Berengara koji je pokušavao utvrditi svoju vlast u Lombardiji te poslije pokušavao Lotarovu udovicu prisiliti da se oženi za njegovog sina Adalberta. Umjesto toga je ona našla zaštitu kod Otta I od Njemačke, za koga se udala.

Lotair se navodi kao lik u *[[Biography|viti]]* Adelaide koju je napisala Hroswitha od Gandersheima.

## Reference

## Literazura
* Pierre Riché. *Les Carolingiens, une famille qui fit l'Europe*. Paris: 1983.  (in French)
* Jean-Charles Volkmann. *Bien Connaître les généalogies des rois de France*.  (in French)
* "Lothar II." *Encyclopædia Britannica*. Retrieved April 25, 2007, from Encyclopædia Britannica Online: http://www.search.eb.com/eb/article-9049021.
* "Lothar koenig von Italien"  .
Erik Pobjednički

**Eric Pobjednički** (staronordijski: *Eiríkr inn sigrsæli*, suvremeni švedski: *Erik Segersäll*) (945? – cca. 995) bio je prvi švedski kralj (970–995) o kome postoje poutdani podaci. Da li se uopće može nazivati kraljem Švedske je predmet rasprave, jer je tek njegov sin Olof Skötkonung bio prvi dokumentirani vladar priznat i od Svejaa kraj jezera Mälaren i od Gotaa kraj jezera Vättern.

Ponekad se Erik Pobjednički navodi i kao kralj Erik V ili VI, a što je moderni običaj uveden od strane kralja Erika XIV (1560–68), koji je brojeve kraljeva nastojao uskladiti sa fiktivnom historijom Švedske. Da li je bilo švedskih monarha po imenu Erik prije Erika Pobjedničkog je predmet rasprave; neki historičari tvrde da ih je bilo, dok drugi sumnjaju u pouzdanost primarnih izvori. Popis monarha nakon njega je kompliciran (v. Erik Stenkilsson i Erik Pagan, kao Erik Årsäll), što brojeve čini problematičnim.

Originalna teritorija mu je bila u Upplandu i susjednim područjima. Nadimak "pobjednički" je stekao nakon što je porazio invaziju južnjaka u bitci kod Fyrisvellira kraj Uppsale. Navodi da je Erikov brat Olof bio otac Styrbjorna Jakog, njegovog protivnika u bitci, se smatraju mitologijom.

Raspon teritorije njegovog kraljevstva nije poznat. Od središta švedske države kraj jezera Mälaren možda je vladao sve do obale Baltičkog mora na jugu do Blekingea. Prema Adamu Bremenskom, nakratko je vladao Danskom pošto je porazio Sweyna Forkbearda.

Prema Flateyjarboku, uspjehe je dugovao savezu sa slobodnim seljacima protiv aristokratske klase *jarlova*, a arheološki nalazi sugeriraju da se uticaj jarlova smanjio pred kraj 10. vijeka. Vjeruje se da je uveo znameniti skandinavski sistem regrutacije poznat kao ledung u oblastima oko Mälarena.

Vjerojatno je da je osnovao grad Sigtuna, koji dan-danas postoji i gdje su prve švedske kovanice iskovane za njegovog sina i nasljednika Olofa Skötkonunga.

## Izvori
Lista vladara Švedske

Ovo je popis švedskih vladara po kronološkom redu, i to onih koji su historijski dokazani. Zbog tog nisu navedeni 
Mitski kraljevi Švedske. 

## [[Munsö (dinastija)|Dinastija Munsö]]

## [[Stenkil (dinastija)|Dinastija Stenkil]]

## Dinastije [[Sverker (dinastija)|Sverker]] i [[Erik (dinastija)|Erik]]

## [[Bjelbo (dinastija)|Dinastija Bjelbo]]

## [[Mecklenburg (dinastija)|Dinastija Mecklenburg]]

## [[Kalmarska unija]]

## [[Regent]]i

## [[Vasa (dinastija)|Dinastija Vasa]]

## [[Pfalz - Zweibrücken (dinastija)|Dinastija Pfalz - Zweibrücken]]

## [[Hessen-Kassel (dinastija)|Dinastija Hessen-Kassel]]

## [[Holstein-Gottorp (dinastija)|Dinastija Holstein-Gottorp]]

## [[Bernadotte (dinastija)|Dinastija Bernadotte]]
Bujidska Monarhija

**Bujidska Monarhija** (perz. آل بویه; *Āl-e Buye*) je naziv za iransku državu koja se tokom 10. i 11. vijeka prostirala na području današnjeg Irana, Iraka, Azerbajdžana i Omana. Osnivači bujidske dinastije bili su delamitski Perzijanci iz Gilana, a osnivačem se smatra Imad al-Daula. Godine 980. velik dio Iranske visoravni ujedinjuje se pod zajedničkim vladarom koji promiče šijitski islam kao državnu religiju ali i sasanidsku ostavštinu poput vladarske titule *[[Šah (vladar)|šahanšaha]]* odnosno velikog kralja. Sredinom 11. vijeka Bujidska Monarhija doživljava pad pa vodeću političku ulogu preuzimaju Gaznavidi i Seldžuci.

## Literatura
*  
*  
*  
;Ostali projekti
Saobraćaj lijevom i desnom stranom

**Strana prometa** ili **strana saobraćaja** (; doslovno: "strana vožnje") je izraz kojim se označavaju pravila vožnje u nekoj zemlji koja određuju da li će se cestovni (kopneni) promet u dvosmjernim putevima ili ulicama odvijati vozačevom ili pješakovom lijevom ili desnom stranom.

Danas oko 66,1% of svjetskog stanovništva živi u zemljama gdje se vozi desno, a 33,9% u zemljama gdje se vozi lijevom stranom. Oko 72% puteva je predviđeno za promet desnom, 28% lijevom stranom.

Na temelju arheoloških nalaza se vjeruje da su prvi prometni propisi i običaji prednost davali lijevoj strani, a što se objašnjava time da su većina konjanika i vozača konjskih zaprega bili dešnjaci. Takvi običaji su se očuvali u otočkim zemljama kao što su Ujedinjeno Kraljevstvo i Japan i kasnije ušli u zakone, koji su očuvani u najvećem broju nekadašnjih britanskih kolonija. U kontinentalnoj Evropi se, pak, običaj vožnje na desnoj strani prvi put počeo javljati u 19. vijeku i tradicionalno se pripisuje Napoleonu; postepeno su ga preuzele i u svoja zakonodavstva preuzele kontinentalne zemlje i njihove kolonije.

Vožnja lijevom ili desnom stranom je važan faktor za automobilsku industriju, s obzirom da se automobili, kamioni i druga vozila raspored sjedala i položaj volana moraju prilagoditi vožnji lijevom ili desnom stranom. U SAD se uvođenje vožnje desnom stranom pripisuje Henryju Fordu, koji je svoja vozila proizvodio s volanom na desnoj strani, navodno "motiviran time da se dame mogu sigurnije skloniti sa ceste".

## Reference

## Vanjske veze

* Which side of the road do they drive on?
* Google Maps placemarks of border crossings where traffic changes sides (browser-based), also available as a Google Earth placemarks file  (requires Google Earth)
* Why do some countries drive on the right side of the road and others the left?
* Why Don't We Drive On The Same Side Of The Road Around The World?
* Road Traffic Driving on the Right or on the Left
* Federal Highway Administration research into 'wrong-way' accidents on multi-lane roads 
* When Left was Right  (Panama)
* Why do some countries drive on the right and others on the left ? 
* "The rule of the road, 1919-1986: a case study in standards change."
* The Extraordinary Street Railways of Asunción, Paraguay 
* The Straight Dope: What happens when you drive between two countries that drive on opposite sides of the road?
Vlastimir Đorđević

**Vlastimir Đorđević** (1948., Koznica, Srbija) je umirovljeni srpski general-pukovnik, pomoćnik ministra MUP-a Srbije i načelnik Resora javne sigurnosti. Međunarodni sud za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije (ICTY) osudio ga je 2011. zbog ratnih zločina počinjenih tijekom rata na Kosovu na 27 godina zatvora. To je najviša kazna koju je ICTY izrekao nekoj osobi u tom ratu. Njegovom presudom, međunarodni sud je završio svoju zadaću na području Kosova.On je pusten iz zatvora Juna 2025,za sada nema zvanicnog intervjua ili tako slicnog od sada slobodnog Vlastimira Djordjevica

## Suđenje u Haagu

Đorđević je rođen 1948. Diplomirao je na pravnom fakultetu na sveučilištu u Beogradu. 1990-ih je sudjelovao u ratu na Kosovu u kojem je zapovijedao i kontrolirao posebne postrojbe policije i posebne protuterorističke postrojbe u sklopu policijskih snaga, te nad dobrovoljačkim grupama. ICTY je prvu optužnicu protiv Đorđevića podigao u rujnu 2003.

Suđenje optuženima započelo je 2006. godine, ali je vođenje predmeta protiv Đorđevića odgođeno jer je ovaj i dalje bio u bijegu. Naposlijetku je uhićen 17. lipnja 2007. godine u Crnoj Gori i prebačen u Haag. Izjasnio se da nije kriv ni po jednoj točki optužnice, a silom prilika sudilo mu se nezavisno od njegovih kolega. Suđenje je počelo 27. siječnja 2009. godine. Predmet se pokazao kao dugačak i složen. Pretresno vijeće saslušalo je iskaze preko preko 140 svedoka i uvrstilo u spis više od 2.500 dokaznih predmeta, uključujući i brojna naređenja i izveštaje MUP-a i VJ, kao i zapisnike sa sjednica srpskog političkog, policijskog i vojnog rukovodstva.

23. veljače 2011. pretresno vijeće donijelo je presudu prema kojoj je Đorđević kriv za smrt najmanje 724 osoba na Kosovu, među njima i znatnog broja žene, djece, hendikepiranih i staraca (pokolj u Suvoj Reci, Orahovcu, Podujevu i drugi), razaranje domova i kulturnih spomenika, te nastojanje prikrivanja ubojstava Albanaca u neslavnom slučaju "kamiona-hladnjača" koji su nekoliko tjedana u proljeće 1999. prebacivali i zakopavali leševe u Batajnici, Petrovom Selu i jezeru Perućac. Osuđen je za sljedeća kaznena djela: deportacija, zločin protiv čovječnosti, progoni, sudjelovanju u udruženom zločinačkom pothvatu, ubojstvo i kršenje običaja ratovanja. Osuđen je na 27 godina zatvora.

## Poveznice
* Masakr u Vučitrnu
* Masakr u Suvoj Reci
* Masakr u Velikoj Kruši
* Ratni zločini u Kosovskom ratu
* Udruženi zločinački poduhvat
* Operacija Potkovica

## Izvori
Deportacija

**Deportacija** (iz lat. deportare "ukloniti") je izraz kojim se označava prisilno uklanjanje osobe ili više osoba iz njenog boravišta ili prebivališta od strane državnih vlasti na nekom području. U moderno doba se pod time podrazumijeva protjerivanje stranih državljana sa vlastitog teritorija, najčešće temeljem administrativne odluke i/li sudske presude, a zbog teških zločina, kršenja propisa o imigraciji, isteka vize i sl. U prošlosti se pak pod time podrazumijevalo protjerivanje stanovništva nekog područja koje se smatralo neprijateljskim ili nepoželjnim.

Deportacije se ponekad dijele na eksterne deportacije - sa teritorija vlastite na teritoriju druge države - te interne deportacije, tj. nasilno premještanje vlastitih građana ili podanika unutar vlastitih granica. Neki od najpoznatijih primjera deportacija su vezani za vrijeme ili neposredno nakon drugog svjetskog rata. Kao primjer eksterne deportacije se spominje protjerivanje Nijemaca iz Čehoslovačke poslije drugog svjetskog rata. Kao primjer interne deportacije se spominje prisilno preseljavanje američkih građana japanskog porijekla sa Zapadne obale u pustinjske logore nakon napada na Pearl Harbor.

## Povezano
* Internacija
* Koncentracioni logor
* Razmjena stanovništva
* Ilegalna imigracija
Goran Radosavljević

**Goran Radosavljević „Guri“** je bivši general srpske policije i jedan od prvih komandira srpske specijalne policije - Žandarmerije.

Veći broj organizacija za ljudska prava ga optužuje da je počinio ratne zločine kao što je masakr u Račku. Srbijanski tužilac za ratne zločine ga je doveo u vezu sa ubistvom braće Bitići.

## Biografija
Rođen je 1957. godine u Aranđelovcu, Srbija a diplomirao je na fakutetu DIF u Beogradu. Radio je u ministarstvu unutrašnjih poslova od 1985. godine. Inicijalno je radio na specijalnim borbama, a onda je postao šef u relevantnom odeljenju. Kada je krenuo rat u bivšoj Jugoslaviji on se priključio specijalnoj policiji koja se kasnije pretvorila u žandarmeriju. Tokom rata na Kosovu, Guri je sprovodio antiterorističke akcije. Najpoznatije akcije su Operacija Račak 1999. i Oraovica 2001.

U 2003, SAD su se složile da se 1.000 srpskih vojnika uputi u Avganistan pod komandom generala Gorana Radosavljevića.

Komandir Žandarmerije je bio od 28. juna 2001. do 17. avgusta 2004. Njegov naslednik na tom položaju je Borivoje Tešić

U 2005, napušta policiju Srbije, 2010. godine odlučuje da se učlani u Srpsku naprednu stranku i počinje da se bavi politikom.

## Povezano
* Slučaj Račak
* Napad na Prekaz
* Ubistvo braće Bitići

## Izvori

## Vanjske veze

* Ko je Goran Radosavljević Guri?
Arktički krug

**Arktički krug** ili **sjeverna polarnica** je jedna od pet najvažnijih paralela u kartografiji kojim se prikazuju karte Zemlje. Ona se nalazi na geografskoj širini od 66°30' sjeverno od ekvatora.

## Karakteristike
Arktički krug je južna granica područja u kojem najmanje jedan dan (ili više) svake godine, Sunce uopće ne zalazi (tzv. polarni dan) tokom ljetnog solsticija, to je 21. 6. Isto tako postoji i jedan dan kad sunce uopće ne izlazi za vrijeme zimskog solsticija (polarna noć), a to je 21. 12. Dužina kontinuiranog dana ili noći povećava se progresivno kako se ide prema sjeveru, tako na početku Arktičkog kruga to traje jedan dan, dok na Sjevernom polu traje šest mjeseci.

To se dešava zbog nagiba Zemlje, koja ima otklon od 23,5° od svoje vertikale, pa je tokom ljetnog solsticija Sunce iznad Sjevernog polarnog kruga, a za vrijeme zimskog solsticija izvan domašaja sunčevih zraka.

Prostor sjeverno od ovog kruga zove se Arktik, a južno od njega leži Sjeverna umjerena klimatska zona.

Sjeverni pol se nalazi na središnjem dijelu ledom prekrivenog platoa velike vodene mase Arktika, koji se sve više otapa, tako da ispunjava sve manje područje unutar Arktičkog kruga. Dužina bilo kojeg dana i noći unutar Arktičkog kruga je obrnuta od onog unutar Antarktičkog kruga.

## Historija otkrića
Do Sjevernog pola prvi je došao tek 6. 4. 1909. Amerikanac Robert Peary, iako je već od 16. vijeka bilo istraživača i pomoraca koji su tražili pomorske puteve preko Arktika.

## Stanovništvo i geografija
Unutar Arktičkog kruga živi relativno malo ljudi, zbog izrazito hladne klime, ali ipak puno više nego na južnom Antarktičkom krugu. Najbrojnije su 3 zajednice unutar Rusije: Murmansk (325.100 stanovnika), Krasnojarski kraj Noriljsk (135.000) i Vorkuta (85.000). Zatim slijedi Tromsø u Norveškoj (68.000). Za razliku od toga najbrojnija sjevernoamerička zajednica unutar Arktičkog kruga je Sisimiut na Grenlandu, koji ima svega 5.000 stanovnika, a na čitavom prostoru Kanade i Sjedinjenih Američkih Država najveće naselje je Barrow na Aljaski s 4.000 stanovnika.

Arktički krug prolazi preko teritorija osam država: Norveške, Švedske, Finske, Rusije, Sjedinjenih Američkih Država (Aljaska), Kanade, Danske (Grenlanda) i Islanda (samo mali otok Grímsey).

Počevši od nultog meridijana, prema istoku Arktički krug prolazi kroz;

## Povezano
* Antarktički krug
* Ekvator
* Solsticij
* Rakova obratnica
* Jarčeva obratnica

## Reference

## Vanjske veze

* Arctic Circle (na portalu Encyclopædia Britannica) 
* ArcticFocus Facts and news about Arctic
1400.

Godina **1400** (**[[rimski brojevi|MCD]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak (1. 1. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
* januar - Neuspešni Bogojavljenski ustanak u Engleskoj protiv kralja Henrija IV, u korist smenjenog Ričarda II (koji umire oko 14. 2. pod nejasnim okolnostima).
* 9. 3. - U Dubrovniku otkrivena zavera plemića, dva brata Zamanje i dva Bodače, koji su uz pomoć pučana i nekih humskih knezova pokušali da osvoje vlast (biće pogubljeni).
* proleće - U Bosni borave turski pregovarači.
* 20. 8. - Nemački velikaši smenili Vaclava IV (brat ugarsko-hrvatskog kralja Žigmunda); umesto njega sutradan izabran Rupreht Palatinatski.
* 16. 9. - Owain Glyndŵr proglašen od svojih pristalica za velškog kneza (tj. Princa od Velsa, poslednji Velšanin sa tom titulom) - započinje borbu protiv engleske vlasti.
* oktobar - Efemerna ponuda Koje Zakarije, proturskog gospodara Danja i Šatija, da pređe Mlečanima.
* novembar? - Venecija šalje pojačanje u Skadar i Drivast, u čijoj okolini od prošle godine traje pobuna (pokosila ih epidemija sledećeg leta).
* 8. 12. - Bosanski kralj Stjepan Ostoja dao Hrvoju Vukčiću i njegovom sinu Balši Livno sa župom. 
* decembar - Manojlo II Paleolog je prvi i poslednji vizantijski car koji je posetio Englesku. 
:+ Ban Nikola II. Gorjanski izabran knezom grada Raba.

### Tokom/tijekom godine
* Timur opustošio Gruziju, zauzima Sivas i Malatiju (otomanska sfera), zatim mamelučki Alep u novembru, kao i ostale gradove Sirije i Libana, nakon čega opseda Damask.
* Hrvoje Vukčić neuspešno napada Knin (odbranio ga zapovednik Anton Šomkereki).

## Rođenja

## Smrti

* 1399-1400 - Jefrem, bivši srpski patrijarh (* ca. 1311)

## Reference

* Svezak drugi: dio prvi. Treće doba: Vladanje kraljeva iz raznih porodica (1301-1526). Prva knjiga: Anžuvinci i Sigismund do gubitka Dalmacije (1301-1409), Vjekoslav Klaić (archive.org)
Novozelandski engleski

**Novozelandski engleski jezik** ili **novozelandski engleski** () je dijalekt engleskog jezika koji se govori na Novom Zelandu.

Nastao je u 19. vijeku zahvaljujući kolonistima sa Britanskog Otočja. Smatra se najmlađim od svih dijalekata engleskog jezika, koji je svoj poseban oblik dobio tek u posljednjih 150 godina. Najvažniji uticaji na razvoj novozelandskog engleskog su imali australijski engleski, britanski engleski u Južnoj Engleskoj, irski engleski, škotski engleski, prestižni "kraljevski engleski" (Received Pronunciation) te Māori jezik.

Dijalekt, kojim govore uglavnom Novozelanđani, bilo bijelci (Pakeha), bilo Maori, je po svom izgovoru najsličniji australijskom engleskom.

## Izvori

## Vanjske veze
* New Zealand Slang
* Origins of New Zealand English
* The Origins of New Zealand English Project  at the University of Canterbury
* New Zealand Dictionary Centre 
** New Zealand English in the 21st century 
* Kiwi Words & Phrases 
* One News: Kiwi Accent
* New Zild - The Story of New Zealand English
Abbon od Fleuryja

**Abbo od Fleuryja** (latinski **Abbo Floriacensis**), također poznat kao **Abbon** ili **Sveti Abbo** (cca. 945 - 13. novembar 1004) bio je redovnik, a potom i opat benediktinskog samostana Fleury sur Loire (današnji Saint-Benoit-sur-Loire) kraj Orléansa u Francuskoj.

Rođen je kraj Orleansa, a obrazovao se u Parizu i Reimsu. Dvije godine (986 - 987) je proveo u Engleskoj, u novoosonovanom samostanu Ramsgateu, gdje je nadbiskupu Oswaldu pomagao u obnovi monastičkog života. U Fleury se vratio oko 988. Bio je aktivan u politici, a korespondencija koju je vodio sa učenikom Aimoinom je važan izvor podataka o vladavini francuskog kralja Roberta II. 1004. je, nastojeći uvesti disciplinu među redovnike samostana La Reole dovevši neke od svojih redovnika iz Fleuryja. To je dovelo do sukoba u kome je smrtno ranjen kopljem. Kasnije je proglašen svecem i mučenikom.

Napisao je niz tekstova koji su se očuvali do današnjih dana.

## Izvori
* Schoolmasters of the Tenth Century. Cora E.Lutz. Archon Books 1977.

## Vanjske veze
* Pasija sv. Edmunda
** Engleski prijevod 
* Abbo in the Christian Cyclopedia
Keppel (Falklandi)

**Keppel** (engleski: *Keppel Island*, španjolski: *Isla de la Vigia*) je otok koji leži između otoka Saunders i otoka Pebble, pored otoka Golding, udaljen samo 5&nbsp;km od sjeverne obale Zapadnog Falklanda.

Danas je otok rezervat prirode, na istočnoj obali uz veliki zaljev postoji malo naselje, u kome više nema stalnih stanovnika.
## Geografija
*Keppel* je brdoviti razvedeni otok, sa najvišim vrhom od 341, površine 36.26 km².

Teren otoka strmo se uzdiže iz središnje manje doline, sve do grebena duž jugozapadne obale otoka i otočića i grebena na zapadu i sjeveru. U širokoj ravnoj dolini u središtu otoka ima nekoliko slatkovodnih jezera, koja su važna stanište barskih ptica. I na sjeveroistočnoj obali, ima visokih klifova koji se duboko spuštaju do razvedene obale na kojoj postoji nekoliko pješčanih plaža i uvala, a velik dio obale pokriven je pješčanim dinama. Uz jedino naselje na Keppelu (zapravo ovčarsku farmu) na sjeveroistoku, proteže se maleni šumarak, to je uz onaj kod Hill Covea na Zapadnom Falklandu jedina šuma na čitavom Falklanskom arhipelagu.
## Historija
Patagonijsko (protestantsko) misionarsko društvo, osnovalo je na otoku Keppel svoju misiju uz malu farmu ovaca - 1855.,, koje je vodio kapetan William Parker Snow. Od 1856., misija je pokušavala u više navrata da preseli na otok domorce sa Ognjene zemlje, i da ih nauči poljoprivredi i engleskom. To im je napokon uspjelo kad je 1862. za voditelja misije došao Waite Stirling 

Velečasni Waite Hockin Stirling, voditelj misije na otoku Keppel, imenovan je 1869. biskupom Falklandskih otoka, čija se dijeceza protezala na cijelu Južnu Ameriku.

Misija na otoku Keppel djelovala je do 1898. kad se Patagonijsko misionarsko društvo preselilo na Ognjenu zemlju.

Patagonijsko misionarsko društvo prodalo je otok 1911. lokalnim farmerima.

Danas na nekadašnje misionare, podsjećaju njihove građevine, kapelica i kameni zidovi kuća koje su izgrađene za doseljenike sa Ognjene zemlje, to su jedne od najstarijih građevina na čitavom arhipelagu.

Otok je dobio ime po prvom Lordu britanskog admiraliteta, Augustu Keppelu.
## Izvori

## Vanjske veze
* Keppel Island: the South American Missionary Society settlement in the Falkland Islands 
* Struggling to save Keppel's history 
* Detaljna karta Falklanda
Nada Klaić

**Nada Klaić** (Zagreb, 21. juli 1920. — Zagreb, 2. august 1988) hrvatska historičarka, pisac historije Bosne.

Nada Klaić je rođena 21. jula 1920. u Zagrebu. Završila je studij historije na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Na istom fakultetu radila je od 1943. prošavši sva zvanja. Doktorirala je 1947. sa temom *Političko i društveno uređenje Slavonije za Arpadovića*. Nada Klaić umrla je 2. augusta 1988. u Zagrebu.

Baveći se različitim segmentima hrvatske srednjovjekovne historije napisala je nekoliko stotina naučnih radova, a njene sinteze hrvatske historije predstavljaju je najvećim hrvatskim historičarem druge polovine 20. vijeka (*Povijest Hrvata u ranom srednjem vijeku*; *Povijest Hrvata u razvijenom srednjem vijeku*; *Povijest Hrvata u srednjem vijeku*).

Interes Nade Klaić za historiju srednjovjekovne Bosne izražen je kroz nastojanje da se prikaže politička samostalnost srednjovjekovnih bosanskih vladara. Njeni rezultati sumirani su u knjizi *Srednjovjekovna Bosna* (Zagreb 1989, drugo izdanje 1994), koja je imala značajan uticaj na razvoj historiografije o srednjovjekovnoj Bosni, naročito u postavci historije Bosne u ranom srednjem vijeku.

## Djela
* *O autentičnosti privilegija trogirskog tipa, [[1955]].*
* *Postanak plemstva „dvanaestoro plemena kraljevine Hrvatske“, [[1958]].*
* "Marginalia uz problem doseljenja Hrvata", Ljubljana, 1966.
* "Historia Salonitana Maior Tome Arhiđakona - sadrži i raspravu", Naučno delo, Beograd, 1967.
* *Problem kmetstva na području dubrovačke Astareje, [[1971]].*
* "Povijest Hrvata u ranom srednjem vijeku", Školska knjiga, Zagreb, 1- 1971., 2- 1975.
* *Iz problematike srednjovekovne Bosne, [[1978]].*
* "Zagreb u srednjem vijeku (Povijest Zagreba), Knj. 1" SN Liber, Zagreb, 1982.
* "Crtice o Vukovaru u srednjem vijeku", Gradski muzej, Vukovar, 1983.
* *Javni život grada i njegovih ljudi, [[1985]].*
* "Medvedgrad i njegovi gospodari", Globus, Zagreb, 1987., 
* "Srednjevjekovna Bosna", GZH, Zagreb, 1989., 

## Vanjske veze
* Nada Klajić, Srednjovjekovna Bosna
Beaver (Falklandi)

**Beaver** (engleski: *Beaver Island*, španjolski: *Isla San Rafael*) je otok koji leži na sjeverozapadu pored otoka Zapadni Falkland između otoka Weddell i otoka New.

## Geografija
*Beaver* je brdoviti neobično razvedeni otok, sa najvišim vrhom od 234, površine 48.56 km². *Beaver* ima vrlo strmu stjenovitu istočnu obalu sa nekoliko pješčanih plaža i zaštićenih uvala. Unutrašnjost otoka je brdovita sa puno vrhova viših od 150 m, od kojih neki imaju i preko 200 m. Zapadna obala je puno razvedenija, sa spektakularnim okomitim stijenama koje se vrtoglavo spuštaju do mora i duboko usječenim uvalama.

Otok ima i svoj mali arhipelag u kojem su pored njega i otoci; ﻿*Split* (0.7&nbsp;km²), *Governor* (2.20&nbsp;km²), *Staats* (5&nbsp;km²), *Tea* (3.1&nbsp;km²) i još par malih otočića i hridi. Većina njih je vrlo niska. 
## Historija
Jedino naselje na Beaveru je ovčarska farma nastala krajem 19. vijeka, koja leži na krajnjem sjeveroistoku otoka, u dubokom zaljevu. Danas u njemu živi par stanovnika (vlasnici i pomoćni radnici). Farma ima i malu poletno sletnu stazu za manje avione i malu lučicu.

Otok je dobio ime po prvom kitolovcu *Beaver* koji je prvi dvaput oplovio Rt Horn. Na *Beaveru* i svim otocima njegovog arhipelaga razmnožili su se glodavci, tako da se danas poduzimaju mjere da ih se iskorjeni. 
## Izvori

## Vanjske veze
* Beaver Island Group Restoration Project, Falkland Islands 
* Detaljna karta Falklanda
Straževica

**Straževica** je brdo i gradska četvrt beogradskoj opštini Rakovica između naselja Kijevo i Resnik, ispod koga se nalazi najveća baza vojske Srbije i nekadašnje vojske Jugoslavije. Baza je izgrađena još za vreme bivše SFRJ, a postoje špekulacije da je vojno postrojenje postojalo još za vreme nemačke okupacije Srbije u Drugom svetskom ratu. Brdo poseduje mogućnost delimične transformacije, zavisno od potreba vojske. Detaljni podaci su još uvek velika misterija za javnost, ali se pouzdano zna da je otporan na nuklearni napad. Na vrhu se nalazi glavni radar za područje Beograda.

## Za vreme NATO bombardobanja
Za vreme NATO bombardovanja, svake noći, a neretko i danju, počev od 24. marta 1999. godine, pa sve do potpisivanja Kumanovskog sporazuma bombardovana je ova baza Vojske Jugoslavije. Radar je samo jednom oštećen 25. marta, ali nikad nije uništen, jer je prilikom opasnosti sklanjan pod zemlju. Kada su se početkom aprila raširile glasine da se Generalštab locirao u ovoj bazi, NATO je otpočeo seriju do tada najozbiljnijih napada, bez rezultata. Sredinom meseca na brdo je bačena bomba težine oko 2,5 tona, što je izazvalo ozbiljne posledice u celoj Rakovici. Nakon rata, baza je delimično napuštena, a ispod brda je prokopan civilni tunel, kroz koji će prolaziti deo Obilaznice oko Beograda.
946.

__NOTOC__
Godina **946.** (**[[rimske brojke|CMXLVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Eadred I nasljeđuje svog brata kao car Engleske.
* Car Murakami nasljeđuje cara Suzakua kao car Japana.
* 10. 5. &ndash; Agapit II (Agapet II) nasljeđuje Marina II kao 129. papa.
* Bitka kod Bagdada (946) u kojoj iranski Bujidi tuku sirijske Hamdanide.

## Rođenja

## Smrti

* 17. 5. &ndash; Al Qa'im, drugi fatimidski kalif.
* 26. 5. &ndash; Kralj Edmund I od Engleske
* Abu-Bakr Muhammad ben Yahya as-Suli, arapski pjesnik, historičar i šahist

## Reference
Abu Bakr ibn Jahja al-Suli

**Abu Bakr Muhammad bin Yahya al-Suli** (cca. 880 – 946) bio je arapski pjesnik i učenjak koji je živio na dvorovima nekoliko abasidskih kalifa, od kojih su mu neki bili lični prijatelji. Osim po poeziji poznat je po knjizi *Akhbar al-Radi wa'l-Muttaqi*, u kojoj je opisao vladavine kalifa al-Radija i al-Muttaqija. Također je poznat i kao izuzetno nadaren igrač šatrandža, igre koje predstavlja preteču današnjeg šaha.

Nakon smrti svog zaštitnika al-Radija 940. godine, al-Suli je pao u nemilost novog kalifa jer ga se sumnjičilo da simpatizira šijitski islam. Zbog toga je protjeran s dvora, te se preselio u Basru gdje je ostatak života proveo u siromaštvu.

## Literatura
* Robert Charles Bell (1980). *Board and Table Games from Many Civilizations*. .
* Leder, S. "al-Suli, Abu Bakr Muhammad." Encyclopaedia of Islam, Second Edition. Edited by: P. Bearman , Th. Bianquis , C.E. Bosworth , E. van Donzel and W.P. Heinrichs. Brill, 2008. Brill Online.
* H.J.R. Murray (1913). *[[A History of Chess]]*. .
Bitka za Bagdad (946)

**Bitka za Bagdad** se odigrala godine 946. između snaga bujidskog Emirata Irak pod Mu'izz al-Daulom na jednoj i snaga hamdanidskog Emirata Mosul pod Nasir al-Daulom. Do nje je došlo uslijed sukoba dvaju emira, nominalno subordiniranih abasidskim kalifima oko toga tko će kontrolirati glavni grad Kalifata, a samim time i kalife. Hamdadinski emir, koji je sve do 942. kontrolirao kalife, nije se htio pomiriti s time da Bagdad kontroliraju Bujidi koji su godine 945. svrgnuli kalifa al-Mustakfija i na prijestolje postavili marionetskog al-Mutija. Kada je hamdanidska vojska došla do Bagdada, ispostavilo se da obje strane imaju pristaše među gradskim stanovništvom, a što je dovelo do podjele grada na zapadni bujidski i istočni hamdanidski dio. Višemjesečna međusobna opsada je u augustu 946. okončana iznenadnim bujidskim napadom nakon koga su Hamdanidi konačno istjerani iz Bagdada. Ubrzo nakon toga je došlo do mirovnog sporazuma koji je potrajao sljedeće tri godine; iako se rat Bujida i Hamdanida kasnije nastavio, Bujidi su stekli trajnu vlast nad Bagdadom.

## Literatura
* Bacharach, Jere L. *Islamic History through Coins: An Analysis and Catalogue of Tenth-Century Ikhshidid Coinage.* Cairo: The American University in Cairo Press, 2006. 
* Canard, M[arius]. "Hamdanids." *The Encyclopaedia of Islam, Volume III.* New Ed. Leiden: E. J. Brill, 1971. 
* Canard, Marius. *Histoire de la dynastie des H'amdanides de Jazîra et de Syrie, Volume 1.* Paris: Presses universitaires de France, 1953.
* Donahue, John J. *The Buwayhid Dynasty in Iraq 334H./945 to 403H./1012: Shaping Institutions for the Future.* Leiden: Brill NV, 2003. 
* Kabir, Mafizullah. *The Buwayhid dynasty of Baghdad.* Calcutta: Iran Society, 1964.
* Miskawaihi. *The Eclipse of the Abbasid Caliphate: the Concluding Portion of the Experiences of the Nations, Vol. II.* Trans. & ed. H. F. Amedroz and D. S. Margoliouth. London, 1921.
* Zettersteen, K.V., and H. Busse. "Mu'izz al-Daula." *The Encyclopedia of Islam, Volume VII.* New Ed. Leiden: E.J. Brill, 1993.
Hamdanidi

**Hamdanidi** (arap. حمدانيون‎) su bili arapska šijitska dinastija koja je u 10. stoljeću vladala područjima današnje Sirije, Iraka i Turske. Hamdanidi potječu od starovjekovnog kršćanskog plemena Taghlib koje je naseljavalo sjevernu Arabiju odnosno južnu Mezopotamiju, a osnivačem njihove vladarske dinastije smatra se Hamdan ibn Hamdun kojem je abasidski kalif 890. godine povjerio upravu nad Mardinom u jugoistočnoj Anatoliji. Njegovom sinu Abdulahu (904.-929.) povjerena je uprava nad Mosulom (906.) odnosno Bagdadom (914.), a Abdulahovom nasljedniku Hasanu Nasir ad-Dauli (929.-968.) Mosul, Alep i Diyarbakır. Hasanova tiranska vlast dovela je do njegovog svrgavanja od strane vlastite obitelji, a desetak godina kasnije dinastija doživljava veliki udarac kada ih 979. godine u Mezopotamiji poražava iransko Bujidsko Carstvo. Hamdanidi su vodili sukobe i s Bizantom odnosno Fatimidima koji ih pokoravaju 1003. godine. Hamdanidi su ostali upamćeni kao vrsni ratnici ali i pokrovitelji arapske umjetnosti, posebice književnosti.

## Literatura
*  
*
Agapet II

**Agapet II.** (također poznat i kao **Agapit II**) bio je papa od 10. svibnja 946. do 8. studenog 955. godine. O njegovom životu se relativno zna. Bio je pretposljednji papa *[[saeculum obscurum]]a*, perioda kada su pape bile najobičnije marionete lokalnog plemićkog klana na čelu sa Albericom II od Spoleta. Agapet je, za razliku od svojih prethodnika, pokušao steći nezavisnost, i u tu se svrhu za pomoć obratio njemačkom kralju Otonu I. Njegovo nastojanje, međutim, nije urodilo plodom, jer je Agapet još uvijek bio prejak. Dominacija Alberica nad papinstvom će oslabiti tek u doba njegovog nasljednika Ivana XII.
Eadred

**Edred** (eng. *Eadred* i *Edred*), engleski kralj, rođen 923. godine, a umro 23. studenoga 955. godine.

Sin je Edvarda I. Starijeg i Edgive Kentske, kćeri Sigehelma, ealdormana od Kenta. Naslijedio je starijeg brata, kralja Edmunda I. (vladao 939.-946.), koji je bio izboden na smrt u Pucklechurchu (Gloucestershire), na dan sv. Augustina, 26. svibnja 946. godine.
Iste godine, 16. kolovoza, Edred je konsekrirao nadbiskup Odo Canterburyjski u Kingstonu na Temzi (Surrey, danas Veliki London), gdje su mu, kako se čini, odanost iskazali velški vladari i sjeverni earlovi

Edred je za svoje vladavine postigao vojne uspjehe u borbi protiv Vikinga, te je godine 954. York definitivno stavio pod englesku kontrolu ubivši njegovog posljednjeg vikinškog kralja Erica Bloodaxea. Ta pobjeda je Edreda i njegovu anglosasku kraljevsku dinastiju stavila u dominantan položaj u Engleskoj.

Edred je bio izrazito religiozan kralj i bio je veoma slabog zdravlja uslijed čega je i umro godine 955. Naslijedio ga je nećak Edwy.

Edred je bio jednim od engleskih kraljeva koji se krunio na krunidbenom kamenu iz Kingstona.

## Reference
Otis Blackwell

**Otis Blackwell** (16. februar 1931 – 6. maj 2002) bio je američki kantautor, pjevač i pijanist, poznat po opusu koji je značajno uticao na razvoj rock and rolla. Među kompozicijama mu se ističu Little Willie Johnjev hit "Fever", Jerry Lee Lewisjeve "Great Balls of Fire" i "Breathless", Elvis Presleyeve "Don't Be Cruel", "All Shook Up" i "Return to Sender" (sa Winfieldom Scottom) i Jimmy Jonesov "Handy Man".
Ne treba ga miješati sa kantautorom i producentom po imenu Robert "Bumps" Blackwell.

## Izvori

## Vanjske veze
* Spectropop obituary
* 1979 interview 
* Otis Blackwell, 1931–2002
* View full discography
* Grammy Hall of Fame
Buddy Holly (album)

***Buddy Holly*** je drugi album američko rock and roll muzičara Budyja Hollyja, izdan u febrtuaru 1958. godine, godinu dana prije njegove smrti. Sadrži jednu od Hollyjevih najboljih pjesama "Peggy Sue".

## Popis pjesama
# "I'm Gonna Love You Too" (Joe B. Mauldin, Niki Sullivan, Norman Petty) – 2:14
# "Peggy Sue" (Buddy Holly, Jerry Allison, Petty) – 2:30
# "Look at Me" (Holly, Allison, Petty) – 2:07
# "Listen to Me" (Holly, Petty) – 2:22
# "Valley of Tears" (Fats Domino, Dave Bartholomew) – 2:09
# "Ready Teddy" (Robert Blackwell, John Marascalco) – 1:32
# "Everyday" (Holly, Petty) – 2:09
# "Mailman, Bring Me No More Blues" (Ruth Roberts, Bill Katz, Stanley Clayton) – 2:12
# "Words of Love" (Holly) – 1:56
# "(You're So Square) Baby I Don't Care" (Jerry Leiber, Mike Stoller) – 1:37
# "Rave On!" (Sonny West, Bill Tilghman, Petty) – 1:50
# "Little Baby" (Holly, Petty, C. W. Kendall Jr.) – 1:57

## Izvođači
* Buddy Holly – gitara, vokali
* Joe B. Mauldin – bas
* Jerry Allison – bubnjevi

### Dodatno osoblje
* Norman Petty – orgulje na 3, klavir 11
* Vi Petty – klavir na 3 5 6 8, celeste na 7
* C. W. Kendall Jr. – klavir na 3 10 12
* Niki Sullivan – ritam gitara na 6
* Al Caiola – gitara na 11
* Donald Arnone – gitara na 11
* William Marihe – prateći vokali na 11
* Robert Bollinger – prateći vokali na 11
* Robert Harter – prateći vokali na 11
* Merrill Ostrus – prateći vokali na 11
* Abby Hoffer – prateći vokali 11

## Top-lista
**Single**

## Izvori
Link Wray

**Fred Lincoln "Link" Wray Jr** (2. maj 1929 &ndash; 5. novembar 2005) bio je američki rock and roll gitarist, kantautor i povremeni pjevač.

Wray je najpoznatiji po tome što je prvi koristi koristio novi način sviranja električne gitare, za koje je karakterističan njegov hit-instrumental iz 1958. godine "Rumble", u kome je koristio distorziju. Također je u muziku uveo power chord, koji danas koriste moderni rock gitaristi," i tako, prema mišljenju dijela autora, omogućio dalji razvoj "punka i hard rocka". *[[Rolling Stone]]* placed Wray at number 67 of the 100 greatest guitarists of all time.

## Reference

## Vanjske veze
* LinkWray.com (formerly WraysShack3Tracks.com)
* Link Wray's entry at the Rockabilly Hall of Fame 
* Punk Rock Articles: Masculine Studs into Guitars, Link Wray  - Photo Gallery
* Perfect Sound Forever: Be Wild, Not Evil: The Link Wray Story
* Mr. Guitar's City After Dark: Link Wray Obituary
* Induct Link Wray 
* Vernon Wray - features some unreleased Link photos 
* Be Wild Not Evil: The Link Wray Story
Rumble (instrumental)

"**Rumble**" je uticajna rock instrumentalna kompozicija koju su originalno izveli Link Wray & His Ray Men i izdali 1958. Poznata je po tome što se u njoj prvi put koristile tehnike kao što su distorzija i feedback. Poznata je i kao jedna od rijetkih instrumentalnih kompozicija zabranjivanih na radio-stanicama. Također se često opisuje kao prva pjesma koja je koristila power chord,, tehniku koju su kasnije usavršili moderni rock gitaristi.

## Reference