Imenica

**Imenica** ili **supstantiv** (lat. *substantivum*), riječ kojoj je svojstvena kategorija predmetnosti, opredmećeno svojstvo i opredmećeni proces. Njome imenujemo pojave vanjskog svijeta i našeg unutarnjeg doživljavanja.

Imenice se dijele na:
* opće - označavaju skup predmeta koji imaju neke zajedničke osobine
* vlastite - služi kao ime svakom pojedinom čovjeku, životinji, zemljopisnim pojmovima itd.

Imenice se još dijele i na:
* konkretne (stvarne) - označavaju sve ono što je opipljivo (bića, predmete)
* apstraktne (mislene, nestvarne) - označavaju osobine, osjećaje, stanja, fizičke i duševne moći, radnje, prirodne i društvene pojave.

Neke imenice imaju uopćavajuću funkciju, npr. *čovjek*: *Čovjek vremenom izgubi i tremu kad se sretne s toliko slavnih i poznatih ljudi*.

## U srpskohrvatskom jeziku
Imenice u srpskohrvatskom imaju tri gramatička svojstva: rod, broj i padež. Od ta tri svojstva rod je fiksan, tj. riječ ima unaprijed određeni rod, a promjenjiva je po broju i padežu.

Osim tih svojstava, svaka imenica pripada u jednu *deklinacijsku skupinu*. Deklinacijska skupina određuje način (uzorak) promjene imenice po broju i padežu. Deklinacijske skupine u vezi su s rodom imenice.

### Rod i deklinacijske skupine
Rod je u srpskohrvatskom jeziku *gramatički*. To znači da rod (muški, ženski i srednji) proizlazi iz oblika same riječi i deklinacijske skupine, a za živa bića se najčešće poklapa i sa stvarnim spolom. Rod određuje koji se oblik pridjeva koristi uz imenicu ili koji oblik zamjenice može zamijeniti imenicu, budući da te vrste riječi često imaju različite oblike za različite rodove.

U srpskohrvatskom postoje 4 osnovne deklinacijske skupine (nazivi se razlikuju u literaturi):

### Broj
Broj označava odnosi li se imenica na jedan objekt (jednina) ili više njih - za manje skupine/uz brojeve 2 do 4 (dvojina) ili za veće skupine/brojeve veće od 5 (množina), i odnosi se na slaganje s pridjevima i glagolima koji također imaju različite oblike za jedninu i množinu.
* Većina imenica ima posebne oblike u jednini i množini, koji su međusobno povezani pravilima, ovisno o deklinacijskoj skupini (*zub* - *zubi*)
* Neke imenice imaju samo jedninu, a neke samo množinu (npr. *vrata*, *pluralia tantum*)
* Neke imenice imaju oblike samo jednine, a za množinu se uzimaju oblici sasvim drugačije imenice koja ima isto ili vrlo slično značenje (*čovjek* - *ljudi*, **supletivni** oblici).

**Pluralia tantum** pojavljuju se u obliku množine, a označavaju samo jedan predmet. 
Semantički, većina takvih predmeta sastoji se od dva dijela koji čine jednu cjelinu. Takve imenice zahtijevaju glagole i pridjeve u množini. One pripadaju množini ženskog ili srednjeg roda.
* u ženskom rodu: *gaće*, *gaćice*, *hlače*, *ljestve*, *novine*, *nožice*, *vijesti*...
* u srednjem rodu: *leđa*, *pluća*, *usta*, *vrata*, *križa*, *kola*, *nosila*...

**Zbirne imenice** označavaju skup primjeraka shvaćenih kao cjelina u kojoj se ne izdvaja pojedini član tog skupa pa primjerke ne možemo pobrojiti. Te imenice obično nemaju množinu, a deklinacija im je kao deklinacija imenica srednjeg roda 
* zbirne imenice u kojima se vrši glasovna promjena jotacija (*cvijeće*, *kamenje*, *granje*, *lišće*, *grmlje*, *drveće*, *trnje*, *grožđe*)
* zbirne imenice koje se završavaju na -*ad* i koje označavaju grupu ljudi ili životinja (*momčad*, *perad*, *telad*, *siročad*). Ove imenice pripadaju -i deklinacijskoj skupini.
* zbirne imenice na -*a* (*djeca*, *braća*, *gospoda*...)

U množini, dvojini i rodu imenica postoje izuzetci za neke riječi.

### Padež
Svaka imenica postoji u različitim oblicima, koji se nazivaju padežima. U standardnom hrvatskom su padeži nominativ, genitiv, dativ, akuzativ, vokativ, lokativ i instrumental. Padežne promjene povezane su s promjenom po broju, tj. postoji ukupno 14 mogućih padeža (ako brojimo posebno padeže u jednini i množini).

U standardnom hrvatskom izjednačili su se (osim po naglasku) dativ i lokativ u jednini, te dativ, lokativ i instrumental, kao i nominativ i vokativ u množini u svim deklinacijskim skupinama. U nekim je skupinama došlo do daljih pojednostavljenja.

Padežne su promjene u hrvatskom pravilne i određene pripadnosti deklinacijskoj skupini, glasovnim zakonima, posebnostima za pojednine skupine riječi ili nastavke te drugim razlozima.

Nominativ jednine (ako postoji) uzima se kao "referentni oblik" imenice te se u tom obliku riječi nalaze u rječnicima i sl.

### Pregled deklinacijskih skupina
Slijedi pregled deklinacijskih skupina. U literaturi se često glavna skupina muškog roda i skupina srednjeg uzimaju zajedno.

#### Glavna skupina muškog roda
Ova skupina sadrži imenice muškog roda. Imenice se u njoj dijele po dva kriterija:

Prvi kriterij je po produljenju množine:
* s "dugom" množinom -*ov*- ili -*ev*- u množini (*most*, *nož*, *vol* : *mostovi*, *noževi*, *volovi*)
* s "kratkom" množinom (*zub*, *papir*, *automobil* : *zubi*, *papiri*, *automobili*)

Dugu množinu po pravilu imaju jednosložne imenice. Kratku množinu redovno imaju dvosložne i višesložne imenice, ali i mnoge jednosložne imenice.

Drugi kriterij je označava li imenica živo biće (engl. *animateness*):
* imenice koje označavaju neživa bića (uključujući i biljke) imaju u jednini akuzativ jednak nominativu (*vidim stol*)
* imenice koje označavaju živa bića često imaju akuzativ jednine jednak genitivu (*vidim psa*), ali i vlastite specifične oblike (dijete, djevojku, majku...)

Imenice koje završavaju na palatalni samoglasnik imaju sljedeće osobitosti:
* produljenje množine -*ev*- (ako imaju produljenu množinu)
* -*u* u vokativu jednine
* -*em* u instrumentalu jednine

Također, dolazi do sljedećih glasovnih promjena u nekim padežima:
* ispred -*i* u množini *k*, *g* i *h* prelaze u *c*, *z*, *s* (*svjedok*, *svjedoci*)
* ispred -*e* u VOK jd. *k*, *g* i *h* prelaze u *č*, *ž*, *š* (*vuk*, *vuče*), ali ne u AKU mn.: (*svjedoke*)
* imenice kojima osnova u svim padežima (osim u nominativu jd.) završava na -*l* u nominativu često imaju *o* umjesto *l* ( GEN *čavl-a* NOM *čavao*; međutim, GEN *vol-a* NOM *vol*)
* ako bi imenice imale u nekim padežima skupine suglasnika koje inače ne postoje u hrvatskom jeziku, razbija ih se ubacivanjem -*a*- (tzv. nepostojano *a*): NOM *pas*; GEN *psa*

#### -a skupina
Ova skupina sadrži imenice ženskog roda i neke muškog (*vođa*, *vojvoda*). Imenice ove skupine redovno završavaju na -*a* u nominativu jednine, a imaju nominativ množine na -*e*.

U ovoj skupini se djelomično provodi palatalizacija (*patka* : *patki* a ne **patci*) ovisno o završetku riječi. Također, neke riječi imaju dvostruke oblike u genitivu množine (*patka* : *patki* i *pataka* prema *žena* : *žena*).

Imenice koje završavaju na -*ica* imaju osobitosti u deklinaciji (različit vokativ jednine).

Zbirne imenice *djeca*, *braća*, *gospoda*, *vlastela*, *dvojica*, *trojica*, *četvorica* itd. imaju sljedeće osobitosti:
* mijenjaju se kao i sve imenice u ovoj skupini, ali postoje samo u jednini
* slažu se s pridjevima u jednini ženskog roda i s glagolima u množini

Primjeri:

: *Pokloni su predani njegovoj djeci* (kao *njegovoj ženi*)
: *Njegova su djeca išla u kino* (*su* je množina!)

Posebno stoje imenice *oči* i *uši* koje imaju samo množinu s posebnom promjenom.

Za sve imenice ove skupine je NOM = VOK = AKU u množini.

#### Skupina srednjeg roda
Sadrži imenice srednjeg roda. Promjena imenica slična je deklinaciji u glavnoj skupini muškog roda. Skupinu možemo podijeliti na sljedeće podskupine:
* imenice bez proširenja - nepalatalne završavaju u nominativu jednine na -*o* (*selo*), palatalne na -*e* (*more*)
* imenice s proširenjem osnove na -*n*- u kosim padežima (*ime* : *imena*; još i *pleme*, *rame*, *sljeme*, *vime*, *vrijeme*, *sjeme*, *prezime*)
* imenice s proširenjem osnove na -*t*- u kosim padežima redovno završavaju na -*e* u nom. jednine (*dijete*, *jaje*, *tele*, *lane*); nemaju pravilnu množinu - koriste se zbirne imenice 
* imenica *nebo* ima opcionalno proširenje -*s*- u množini: *neba* i *nebesa*, kao i *tijelo*: *tijela* i *tjelesa* i *nebo* : *nebesa*
* neke imenice *leđa*, *pluća*, *usta*, *vrata*, *križa*, *kola*, *nosila* postoje samo u množini

Imenice *uho* i *oko* normalne oblike množine koji se koriste u suženom značenju dvojine (*dva uha*), a inače se koristi posebna množina unutar -*a* skupine (*uši*, *oči*).

Za sve ove imenice je NOM = VOK = AKU u jednini i množini.

#### -i skupina
Ova skupina sadrži imenice ženskog roda. Riječ je o "reliktnoj" skupini.

U ovu skupinu spadaju u zbirne imenice na -*ad* (*telad*) koje imaju samo jedninu.

Za primjer promjene možemo uzeti imenice *noć* i *mast*, te riječ *kći* koja je izuzetak:

## U drugim jezicima
Imenice postoje u svim jezicima, ali se njihova svojstva (npr. promjenjivost) bitno razlikuju od jezika do jezika.

## Reference