open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Härnösand

**Härnösand** čita se **Hernesand** je grad i općina na sjeveroistoku Švedske od 17,556 stanovnika u užem centru, 
dok kao općina ima 24,611.

Härnösand je i administrativni centar grofovije Västernorrland, koja ima 
242,625 stanovnika. 
 
## Geografija
Härnösand leži dvadesetak km južnije od ušća rijeke Ångerman u Botnijski zaljev, 
udaljen 432 km sjeveroistočno od Stockholma. Grad zovu vrata Visoke obale koja se prostire od grada prema sjeveru.

Grad je administrativni, kulturni i trgovački centar regije i velikog dijela sjeverne Švedske.
## Historija
Härnösand je osnovao kralj Johan III - 1585. nedaleko od estuarija Ångermana, gdje se svakog septembra održavao godišnji sajam. Mjesto je bilo povoljno za luku iz koje bi se moglo izvoziti 
drva, željeznu rudu i stoku.

Härnösand je 1647. postao sjedište biskupije, pa je već 1650. imao gimnaziju.

Grad je gotovo pretvoren u pepeo u proljeće 1721. za vrijeme ruskog napada na sjevernu Švedsku. Od 1765. grad je ponovno administrativni centar, a od 1778. je i glavni grad Grofovije Västernorrland, iako je na početku 1800. imao samo 1800 stanovnika. 
Do polovice 19. vijeka toliko je narastao, da je tad bio među 25 - 30 najvećih švedskih gradova. Vremenom je počeo stagnirati pa je 
danas daleko od toga.
## Privreda
Härnösand je grad drvne industrije u kom ima nekoliko tvornica celuloze i pilana.

## Znamenitosti
Najveća atrakcija grada je **[[Visoka obala]]** (švedski: *Höga kusten*) dio švedske obale Botnijskog zaljeva kog je UNESCO - 2000. uvrstio na Listu mjesta svjetske baštine u Evropi.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice grada''
Västernorrland (grofovija)

**Grofovija Västernorrland** (švedski: *Västernorrland län*) je jedna od 21 grofovije na koji je Švedska 
administrativno podjeljena, koja se prostire na sjeveru zemlje.
## Geografija
Grofovija Västernorrland proteže se duž Botnijskog zaljeva, a administrativni centar mu je Härnösand.

Västernorrland ima površinu od 23,107 km² u kojoj živi 242,625 stanovnika.
Teren grofovije je postepeno se uzdiže od obalne nizine do šumom obrasle visoravni.

Västernorrland graniči sa grofovijama Gävleborg, Jämtland i 
Västerbotten a sa istoka sa Botnijskim zaljevom.

Grofovija Västernorrland obuhvaća dijelove tradicionalnih pokrajina Medelpad i Ångermanland.

Grofovija Västernorrland osnovana je 1634., od tada je doživjela brojne transformacije
## Privreda
Ekonomija Västernorrlanda koncentrirana je oko obrade drvne industrije. Nakad su se trupci sa visoravni transportirali 
rijekom Ångerman i njenim pritokama do Botnijskog zaljeva, odnosno do luka u Härnösandu, Sundsvallu i Örnsköldsviku. Danas se ono transportira kamionima i željeznicom.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Grofovije Västernorrland 
* ''Västernorrland County'' na portalu Encyclopædia Britannica
Malvales

**Sljezolike** (Malvales), red biljaka koja se tradicionalno vodi pod razred dvosupnica (magnoliopsida), a po novijem pripada u rosopside. Nekadašnja samostalna porodica simalovke ili Bombacaceae Kunth sada se kao potporodica Bombacoideae Burnett priključuje porodici sljezovki (malvaceae), a isti je slučaj i sa porodicom lipovki Tiliaceae Juss. koja se kao potporodica Tilioideae Arnott također u porodicu Malvaceae, dok se porodica Elaeocarpaceae DC. priključuje u red Oxalidales

Red sljezolikih obuhvaća 10 porodica sa 338 rodova, i oko 6,000 vrsta. Većina vrsta su grmovi ili stablašice. Na Madagaskaru postoje tri endemske porodice Sphaerosepalaceae, Sarcolaenaceae i Diegodendraceae. Neke njezine vrste poznate su po svojoj lakoći to je balsa, rod ochroma, a druge su zauzele svoje mjesto i u kulinarstvu, Theobroma cacao i danas veoma ugrožen rod Cola koji sadrži visoki postotak kofeina. ostale poznate vrste su baobab, pamuk (rod Gossypium), hibiskus i druge.

## Porodice
* Bixaceae Link ili orelanovke
* Cistaceae Juss. ili bušinovke
* Cytinaceae A. Richard
* Dipterocarpaceae Bl.
* Malvaceae Juss. ili sljezovke
* Muntingiaceae C. Bayer, M.W. Chase & M.F. Fay
* Neuradaceae J.G. Agardh
* Sarcolaenaceae Caruel
* Sphaerosepalaceae Van Tiegh.
* Thymelaeaceae Juss. ili vrebinovke
## Reference
Violales

**Violales** (Ljubicolike) su biljni red različito klasificiran u dvosupnice ili Magnoliopsida, ili u rosopside. Ime dobiva po porodici Violaceae. 

Danas se porodica violaceae (po nekim znanstvenicima) uz još neke svrstava u red Malpighiales, a ostale porodice u druge redove razreda Rosopsida   

Red je obuhvaćao porodice Aphloiaceae, Bembiciaceae, Berberidopsidaceae, Dipentodontaceae, Flacourtiaceae, Lacistemataceae, Peridiscaceae,  Scyphostegiaceae i Violaceae.

### Izvori
Hamamelididae

**Hamamelididae** zastarjeli biljni podreazred u razredu Rosopsida.
Redovi koji su se klasificirali u nju su: Balanopales, Barbeyales, Casuarinales, Cercidiphyllales, Corylales, Daphniphyllales, Didymelales, Eupteleales, Fagales, Hamamelidales, Juglandales, Myricales, Myrothamnales, Rhoipteleales, Simmondsiales, Trochodendrales.
Cronquistov sustav iz 1981. navodi redove:
* Trochodendrales
* Hamamelidales
* Daphniphyllales
* Didymelales
* Eucommiales
* Urticales
* Leitneriales, jedini jew rod Leitneria koja se danas uključuje u porodicu Simaroubaceae ili gorkuničevke
* Juglandales
* Myricales
* Fagales
* Casuarinales
Hamamelididae su anemogamne bezlatičnice s resastim cvatovima i plodovima u obliku oraha. Poznate du od krede do danas. Ime dobiva po redu danas neprizntom redu Hamamelidales kojem se klasificiraju i visoka stabla koja rastu u SAD-u i Meksiku, kao što su platane sa loptastim cvatovima i cvjetovima odvojenog spola.

Red fagales karakteriziraju jednospolni, jednodomni cvjetovi bez ocvijeća, glavni predstavnik je porodica Fagaceae sa jestivim plodovima obavijenim kupulom, a poznata je od krede. 
## Izvori
Juglandales

**Oraholike** (Juglandales), naziv za red biljaka koji je nekad bio priznat u nekoliko sustava (npr. sustav Engler i Wettstein sustav). Cronquist sustav klasificira u podrazred Hamamelidae, sa uključenim porodicama Juglandaceae i Rhoipteleaceae, potonji se sastoji od samo jedne vrste, Rhoiptelea chiliantha.

U APG II sustavu ove dvije porodice su ujedinjene u porodicu Juglandaceae, a porodica u red Fagales  ili bukvolike.
## Izvori
Trochodendraceae

**Trochodendraceae** je mala familija skrivenosemenica, koja se filogenetski nalazi u osnovi stabla pravih dikotiledonih biljaka. Obuhvata samo dva roda, sa po jednom recentnom (savremenom) vrstom:
* *[[Tetracentron sinense]]* i
* *[[Trochodendron aralioides]]*.

Savremeni areal ove familije obuhvata jugoistočnu Aziju, Tajvan i japanska ostrva.

## Vanjske veze

* Trochodendraceae  u Watson L., Dallwitz M.J. 1992 – danas. The families of flowering plants: descriptions, illustrations, identification, information retrieval.
* linkovi na serveru CSDL
Nagrada Edgar

**Nagrada Edgar Allan Poe** (engleski: *Edgar Allan Poe Awards*), popularno znana kao **Edgar**, godišnja je nagrada koju dodjeljuje udruga Mystery Writers of America, bazirana u New Yorku. Nagrada se dodjeljuje od 1946. godine u različitim kategorijama, a honorira najbolja ostvarenja u kriminalističkom žanru prethodne godine.

## Nagrade

### Aktivne kategorije

* Najbolji prvi roman: od 1946.
* Najbolji roman po stvarnom zločinu: od 1948.
* Najbolja drama: od 1950. (neredovito)
* Najbolja kratka priča: od 1951.
* Najbolja epizoda u TV seriji: od 1952.
* Najbolji roman: od 1954.
* Najbolji roman za mlade: od 1961.
* Najbolje originalno izdanje u mekom uvezu: od 1970.
* Najbolja kritika ili biografska knjiga: od 1977.
* Najbolji roman za adolescente: od 1989.

### Posebne nagrade

* Posebna nagrada: od 1949. (neredovito)
* Nagrada Gavran: od 1953. 
* Nagrada za velemajstora: od 1955.
* Nagrada Ellery Queen: od 1983.
* Memorijalna nagrada Robert L. Fish za najbolju prvu kratku priču: od 1984.
* Nagrada Mary Higgins Clark: od 2001.

### Bivše kategorije

* Najbolja radio drama: od 1946. do 1960.
* Najbolja kritika: od 1946. do 1967.
* Najbolji filmski scenarij: od 1946. do 2009.
* Najbolji strani film: od 1949. do 1966.
* Najbolje korice knjige: od 1955. do 1975.
* Najbolji posebni TV program ili miniserija: od 1972. do 2007.

## Povezano
* Nagrada Edogawa Ranpo

## Vanjske veze
* Službena stranica nagrade Edgar
* Mystery Writers of America
Tetracentraceae

**Tetracentraceae** je mala familija dikotiledonih skrivenosemenica, koja obuhvata samo jednu vrstu, *Tetracentron sinense*. Ova vrsta je rasprostranjena u suptropskim i tropskim predelima jugoistočne Azije, od severoistočne Indije do jugoistočne Kine.

Iako status familije postoji u većini klasifikacionih sistema, sistemi APG, APG II i APG III familiju Tetracentraceae smatraju delom familije Trochodendraceae.

## Reference

## Vanjske veze

* Tetracentraceae  u Watson L., Dallwitz M.J. 1992 — danas. The families of flowering plants: descriptions, illustrations, identification, information retrieval.
* Tetracentraceae u Flori Kine (*Flora of China*)
* NCBI Taxonomy Browser
* linkovi na serveru CSDL
Horusovo oko

**Horusovo oko** (*Sunčevo oko*) ili **Wedjat**, jedno od najpoznatijih mitskih simbola u starom Egiptu. Prema mitologiji riječ je o oku sokola iz kojeg izlaze dvije suze, od kojih klizi okomito, a druga u obliku polu-elipse. Suze koje izlaze iz Raova oka su ljudske duše (ljudi). Budući se je oko *wedjat* imalo simboliku stvaranja, vjerovalo se da ima i moć iscijeljivanja, pa je zbog toga bilo jedan od najpopularnijih talismana u Egiptu. Egipćani su vjerovali da wedjat može izliječiti dijelove tijela na koje se stavlja. U nekim od pogrebnih tekstova javlja se kao zasebno božanstvo.

## Mitologija

Oko wedjat prikazuje Sunce, a zastupljeno je u mnogim mitovima, poput onih o stvaranju svijeta, gdje iz njegovih suza nastaju ljudi. Prema mitološkoj priči, u sukobu bogova Horusa i Seta, Horus ostaje bez jednog oka (simbolika pomrčine), a nakon pobjede na Setom prinosi svoje oko Ozirisu. Horusovo oko smatralo se u narodnoj religiji ljekovitim. Odnosno, kako je imalo kreativnu moć, vjerovalo se da može obnoviti i iscijeliti bolesne organe. Stoga se učestalo koristilo kao amulet. Ujedno ono je imalo ulogu magijske zaštite od loših utjecaja.

## Izvori

## Vanjske veze

* Leksikon Arheološkog muzeja u Zagrebu
Ericales

**Vrjesolike** (Ericales), biljni red u razredu dvosupnica koji obuhvaća, drveće, grmlje, lijane i zeljasto bilje. najpoznatiji predstavnici reda su čaj (Camellia sinensis), biljke sa jestivim plodovima (kivi, borovnica, brusnica, brazilski orah), nadalje Vitellaria paradoxa i predstavnici cvijeća kamelija, ciklama etc.
## Porodice
* Porodica: Actinidiaceae Van Tiegh.; Aktinidijevke
* Porodica: Balsaminaceae DC.; Balzaminovke
* Porodica: Clethraceae Klotzsch.
* Porodica: Cyrillaceae Endl.; 
* Porodica: Diapensiaceae Lindl.
* Porodica: Ebenaceae Gurke; Dragunovke ili ebanovke
* Porodica: Ericaceae Juss.; Vrjesovke
* Porodica: Fouquieriaceae DC.
* Porodica: Lecythidaceae Poiteau
* Porodica: Marcgraviaceae Choisy
* Porodica: Mitrastemonaceae Makino
* Porodica: Pentaphylacaceae Engl.
* Porodica: Polemoniaceae Juss.; Jurničevke
* Porodica: Primulaceae Vent.; Jaglačevke
* Porodica: Roridulaceae Engl. & Gilg
* Porodica: Sapotaceae Juss.; Zapotovke
* Porodica: Sarraceniaceae Dum. 
* Porodica: Sladeniaceae (Gilg & Werderm.) Airy Shaw
* Porodica: Styracaceae Dum.; Storaćevke
* Porodica: Symplocaceae Desf.
* Porodica: Tetrameristaceae (H. Hallier) Hutch.
* Porodica: Theaceae D. Don; Čajevke

## Reference
Srpska Zora

**Srpska Zora** je bilo prosvjetno-privredno društvo iz Dubrovnika, osnovano 1902. godine s ciljem unapređenja prosvjete i privrede srpskog naroda u Dalmaciji, Dubrovniku i Boki Kotorskoj. Predsjednik je bio Matej Šarić. Dubrovački srpski časopis Srđ je pisao o ovom društvu.   Ovo društvo je u obrazovanju financijski pomoglo Petru Kolendiću jer su njegovo gonjenje od austrijskih vlasti smatrali političkim stradanjem.
Kršćanski komunizam

**Hrišćanski komunizam** je oblik komunizma na osnovama religije hrišćanstva. To je teorija teološki i politički zasnovana na tumačenju da učenja Isusa Hrista primoravaju hrišćane da podrže komunizam kao idealni društveni sistem. Iako ne postoji opšta saglasnost o tačnom datumu rođenja hrišćanskog komunizma, mnogi hrišćanski komunisti tvrde da Biblija ukazuje na to da su rani hrišćani, uključujući i apostole sebe smatrali komunistima, oni su uspostavili svoje malo komunističko društvo u godinama posle smrti i vaskrsenja Isusa Hrista. Kao takvu, mnogi zagovornici hrišćanskog komunizma tvrde da je ovoj doktrini učio i sam Isus, a da su ga praktikovali apostoli u svom životu i učenjima drugih.

## Opis
Hrišćanski komunizam se može posmatrati kao radikalni oblik socijalizma hrišćana. Komunisti hrišćani jednim delom mogu ali i ne mogu da se slože sa različitim tezama marksizma. Generalno se ne slažu sa stavovima kojeg se drže anti-verski sekularni marksisti, ali slažu se sa mnogim aspektima ekonomske i egzistencijalne marksističke teorije, kao što je ideja da kapitalizam eksplatiše radničku klasu od vađenja viška vrednosti iz radnika u obliku profita i da je rad i plata kao posledica rada predstavlja instrument otuđenja koja promoviše proizvoljnu i nepravednu ljutsku vlast. Hrišćanski Komunizam, kao jedan od oblika marksizma, on štaviše tvrdi da kapitalizam podstiče negativne aspekte ljudske prirode i da zanemaruje vrednosti kao što su milost, dobrota, pravda i saosećanja u korist "pohlepe" i "sebičnosti".

Hrišćanski komunisti takođe dele neke od političkih ciljeva marksista, na primer zamenu kapitalizma sa socijalizmom, što bi trebalo da bude praćeno komunizmom kasnije. Međutim, hrišćanski komunisti ponekad se ne slažu sa marksistima tačnije sa lenjinistima, na način kako bi trebalo organizovati socijalističko ili komunističko društva. U principu, hrišćanski komunizam evoluirao je nezavisno od marksizma, većina komunističkih hrišćana i drugih komunista dele iste ideološke zaključke, ali se u dosta toga i razlikuju naročito po pitanju odnosa marksizma, Karla Marksa i Fridriha Engelsa prema religiji, koji su ju smatrali „opijumom naroda”.

## Simbolika
 
Simbolika Hrišćanskog Komunizma je u osnovi ista kao i marksistička, mada je bilo nezvaničnih simbola koji ukazuju upravo na vezu između hrišćanstva i komunizma.

Srp, čekić i krst - to je nezvanični simbol identifikacije hrišćanskog komunizma. Simbol pokazuje klasični srp i cekić sa kosom crtom preko čekić, formirajući krst, ovaj simbol dobija sve više na popularnosti među pristalicama Hrišćanskog komunizma.

## Vanjske veze
* Crises In European History Socialist Labor Party claims that the early Christian Church practiced "pure communism", pages 23–25, pdf
* Modern History Sourcebook: William Bradford From Bradford's journal *Of Plymouth Plantation.*
* "Preaching"
Religijski komunizam

**Religiozni komunizam - verski komunizam** je oblik komunizma fokusiran na principa religije. Termin se obično odnosi na niz egalitarističkih i utopijskih verskih zajednica koje se dobrovoljno odriču privatnog vlasništva, tako da su dobiti društva raspoređeni u skladu sa potrebama svakog pojedinca i njegovog rada, respektivno u skladu sa njihovom sposobnošću. Termin „religijski komunizam“ se takođe koristi da objasni ideju pojedinaca i verskih grupa koje se zalažu za usvajanje komunističke političke ideje u većem obimu, često pristupanje komunističkom pokretu sekularista predstavlja njihov napor da slome kapitalizam.

Upotreba reči komunizma u religijskom kontekstu prethodi korišćenje reči kao termin da opiše viši sekularni oblik komunizma kako se zalagao Fransoa Babof u 18. veku i Karl Marks u 19. veku. Zbog anti-religiozne prirode marksizma, mnogi religiozni ljudi na političkoj desnici, odbacuje korišćenje termina komunizma da se odnosi na verska komunalna društva i preferira termin komunalizam umesto komunizam.

## Primeri religijskog komunizma
Termin religijski komunizam je umetnut u društveni poredak koji je napravljen od strane verskih vođa hrišćanstva, teoizma, hinduizma i budizma itd. Iako islam ne prati redosled, neki stručnjaci su otkrili veliki broj drugih paralelnih odnosa između komunizma sa Šerijatskim pravom.
Tu je i debata koja komunistički sistem rukovodi principima sličnim priči iz Novog zaveta i u Evanđelju koji govori život ranih hrišćana u ranoj Crkvenoj zajednici. Po nekim hrišćanskim zajednicama u to vreme je takođe raspoređen tip njihove zajednice na principima sličnim modernom socijalističkom društvu.

Razne druge hrišćanske zajednice su se organizovale i zajedno živele s sličnim principima od tada. Zbog generalno male veličine ovih zajednica, malo se zna o onima za koje se veruje da su postojale više od pre nekoliko vekova. Postoji nekoliko primera iz nedavne istorije, međutim, uključujući i puritance u Koloniji Plimut, šejkeri, Društvo harmonije, Huteriti, neke grupe unutar verskog društva prijatelja (kvekera), i Sjedinjenih Reda.

Pokret Kopači u Engleskoj u 1649. godini se takođe može koristiti kao primer religijskog-verskog komunizma. Pokret je posebno podržavao vlasništva nad zemljištem (komunalnog uporišta).

## Reference

## Literatura
* 
* 
*
Virtualna međunarodna normativna datoteka

**Virtualna međunarodna normativna datoteka** (akr. **VIAF**, od ), međunarodna normativna datoteka, odnosno zajednički projekt nekoliko nacionalnih biblioteka koje vodi elektronski bibliotečni centar OCLC. Negovi inicijatori su Njemačka nacionalna biblioteka i Kongresna biblioteka SAD.

Cilj sistema je povezivanje nacionalnih normativnih datoteka (kao što je njemačka jedinstvena normativna datoteka ili GND) u jednu virtualnu normativnu datoteku. Tako se istovjetni zapisi spajaju u jedinstvenu evidenciju i svaka od njih dobija standardni broj, osnovne zapise za alternativne i zastarjeli nazive preuzete iz izvorne evidencije, a koji se odnose na tu bazu. Sve ove informaciju su dostupne na Internetu za istraživanje, odnosno razmjenu podataka. Pri tome se koristi protokol OAI.

## Biblioteke sudionice

## Biblioteke pridružene za probu

## Reference

## Vanjske veze
* Virtuelna međunarodna normativna podatoteka (VIAF)  
* Proširuvanje na poimuvanjeto za obedineta bibliografska kontrola
The Cool World (roman)

***The Cool World*** () je roman američkog književnika Warrena Millera, originalno objavljen 1959. godine. U njemu se prikazuje život pripadnika crnačkih maloljetničkih bandi u Harlemu. Sljedeće godine je Miller zajedno sa Robertom Rossenom roman adaptirao u dramu prikazanu na Broadwayu. Godine 1963. je ona, pak, adaptirana u istoimeni igrani film u režiji Shirley Clarke.
Normativna kontrola

:*Za informacije o upotrebi normativne kontrole unutar Wikipedije vidi [[Pomoć:Normativna kontrola]].*

**Normativna kontrola** (engl. *authority control*), u bibliotekarstvu, postupak organizacije bibliotekarskog kataloga i bibliografskih podataka za upotrebu pojedinačnog zapisa (*stavke*) za svaki subjekt. Izraz "normativna" tu znači da su imena ljudi, oblasti, predmeta i pojmova *normirana*, odnosno fiksirana u jednom konkretnom obliku. Naslov i drugi elementi opisa su združeni u *normativnu datoteku*. Takvo nedvosmisleno i unikatno imenovanje subjekta se poslije dosljedno provodi preko cijele bibliotečne zbirke, također za elemente koji bi lako mogli biti imenovani na drukčiji način, npr. knjige nekog autora izdane pod pseudonimom. Za takva alternativna imenovanja se koristi normativna datoteka sa kazalima i vodilicama, koje međusobno povezuju oznake. Postupak tako pojednostavljuje traženje po katalozima kako bibliotekarima, tako i za organizaciju gradiva.

U današnje vrijeme normativna kontrola koristi kompjutere, odnosno normativne datoteke su skupljene u bazama podataka do kojih bibliotekari dolaze preko terminala. Oznake se razlikuju od zemlje od zemlje, odnosno svaka nacionalna biblioteka vodi svoje normativne datoteke. Pokušaj međunarodnog usklađivanja je Virtualna međunarodna normativna datoteka (VIAF), u kojoj se koriste međunarodni standardi imenovanja.

## Povezano

* bibliotečna klasifikacija
** Deweyjeva decimalna klasifikacija (DDC)
** Klasifikacija Kongresne biblioteke (LCC)
* normativna datoteka
** VIAF (virtualna međunarodna normativna datoteka)
** GND (Njemačka)
** CONOR.Sl (Slovenija)
** CiNii (Japan)
** NKC (Češka)
** SUDOC (Francuska)
** LIBRIS (Švedska)
** BIBSYS (Norveška)
** NSK (Hrvatska)
** ORCID (međunarodna za humanističke znanosti)
** CROSBI (Hrvatska znanstvena bibliografija)
** Tko je tko u hrvatskoj znanosti
* UNIMARC - standard formata normativnih datoteka
* 

## Izvori

*
The Cool World (film)

***The Cool World*** () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1963. godine u režiji Shirley Clarke. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Warrena Millera, odnosno drame koju je Miller napisao zajedno sa Robertom Rossenom. Radnja je smještena u Harlem i pokazuje život pripadnika crnačkih maloljetničkih bandi. Clarke, koja je tada bila jedna od najistaknutijih imena njujorškog nezavisnog filma je *The Cool World* snimila u poludokumentarnom stilu, odnosno inzistirajući na što većoj autentičnosti, pa je koristila harlemske lokacije i stvarne pripadnike bandi za pojedine uloge. Premijerno je prikazan na venecijanskoj Mostri gdje je izazvao priličnu pažnju, a tome je dosta doprinijela i muzika koju izvodi znameniti jazz muzičar Dizzy Gillespie, a koja je sljedeće godine izdana kao istoimeni soundtrack album. The Cool World je značajno potaknuo glumačku karijeru Clarencea Williamsa III, koji se tokom snimanja upoznao sa Glorijom Foster koja mu je sljedeće godine postala supruga.

## Uloge
*Hampton Clanton (*Duke*, 15-godišnjak)
*Carl Lee (*Priest*, lokalni gangster, ubijen od Mafije)
* Yolanda Rodríguez (*LuAnne*, prostituka koju koriste *Royal Pythons*)
*Clarence Williams III (*Blood*, predsjednik bande)
*Gary Bolling (*Littleman*, ubijen od suparničke bande *Wolves*)
*Bostic Felton (*Rod*)
*Joe Oliver (*Angel*, vođa *Wolvesa*, ubijen od *Royal Pythonsa*)
*Gloria Foster (*Dukeopva majka*)
*Ted Butler (*Majčin ljubavnik*)
*Marilyn Cox (*Priest's woman*, prostitutka)
*Antonio Fargas
*The Dizzy Gillespie quintet

## Izvori


## Vanjske veze
*
Bojevoj kinosbornik № 4

***Borbena kinozbirka br. 4*** () je sovjetski crno-bijeli  ratni film snimljen 1941. godine, koji predstavlja četvrti dio istoimenog ciklusa propagandnih filmova napravljenih u prve dvije godine rata sa nacističkom Njemačkom.

Po strukturi je omnibus, koji se sastoji od dva igrana i jednog dokumentarnog segmenta. Prvi igrani segment, pod naslovom *Patriotka*, prikazuje kao seljanka na kolhozu uspije prevariti njemačke padobrance koji su iskočili iza linije sovjetskog fronta i pokušavaju od njega napraviti aerodrom na kome bi došla pojačanja. Drugi segment rekonsturira podvig crvenoarmejaca na fronti o kome je saopćio Sovinformbiro. Dokumentarni segment, pod naslovom *Britanska flota* (), je preuzet iz britanskih filmskih žurnala, odnosno prikazuje aktivnosti savezničke britanske mornarice. U filmu se pojavljuje Ljubov Orlova, ponavljajući ulogu poštarice Dine Petrove iz popularnog predratnog mjuzikla *[[Volga-Volga]]*.

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* Боевой киносборник № 4 на YouTube
Viktor Talalihin

**Viktor Vasiljevič Talalihin** (, 18. septembar 1918 - 27. oktobar 1941) bio je sovjetski vojni pilot, poznat kao jedan od prvih sovjetskih lovačkih asova u Drugom svjetskom ratu, odnosno po prvom uspješnom izvođenju noćnog taraniranja u historiji ratovanja.

Talalihin je prije nego što se priključio sovjetskom ratnom zrakoplovstvu radio u Moskovskom mesnom kombinatu, gdje je završio tehničku školu. Godine 1938. je završio Vojnu zrakoplovnu školu u Borisogljebsku i dobio čin zrakoplovnog potporučnika.

Talalihin je sudjelovao u ratu protiv Finske kao pilot lovačkog aviona I-153, te je do kraja sukoba uspio srušiti četiri finska aviona. Na početku rata sa Njemačkom je služio kao zamjenik komandanta 177. lovačkog puka.

Kada su noću 7. augusta 1941. godine su njemačke zračne snage pokušale bombardirati Moskvu, Talalihin je oborio njemački bombarder He-111 tako što se zabio u njega sa svojim lovačkim avionom I-16, odnosno izveo taraniranje. I njegov vlastiti avion je tada srušen, ali je Talalihin prethodno iskočio sa padobranom. Za svoj pothvat je već sljedeći dan dobio odren Heroja Sovjetskog Saveza.

Poginuo je nekoliko mjeseci u borbi sa njemačkim zrakoplovstvom na prilazima Moskvi. Prije toga je uspio oboriti još četiri neprijateljska aviona.

## Vanjske veze
* Герой Советского Союза Талалихин
* Мемориал Виктора Талалихина — лётчика, Героя Советского Союза, первым совершившего ночной таран 
* Статья в Большой советской энциклопедии
* Статья в словаре «История Отечества с древнейших времён до наших дней»
* Статья в энциклопедии «Москва»
* Выступление В. В. Талалихина по радио о таране немецкого бомбардировщика в ночь на 7 августа 1941 года.
Taran

**Taraniranje** ili **taran** (, doslovno "bojni ovan") je izraz za zabijanje u zračnom ratovanju, odnosno taktiku ili čin kojim se neprijateljska letjelica nastoji uništiti, onesposobiti ili prisiliti na slijetanje tako da se udari vlastitom letjelicom koja tada i sama najčešće bude uništena ili onesposobljena.

Taraniranje je prvi put zabilježeno na početku Prvog svjetskog rata, kada je na Istočnom frontu 8. septembra 1914. godine ruski pilot Pjotr Nesterov, prilikom leta uočio austro-ugarski izviđački avion Albatros B.II te ga, nakon neuspješnih pokušaja da posadu likvidira pištoljem, uništio zabijanjem vlastitog aviona Morane-Saulnier G, pri čemu su oba aviona uništena, a Nesterov i neprijateljska posada poginuli.

Nesterovljev postupak su kasnije ponavljali brojni piloti, prije svega u Drugom svjetskom ratu. Taran ne predstavlja isto što i samoubilački napad, s obzirom da pilot, ukoliko mu letjelica nije previše oštećena, može ostati u zraku dovoljno dugo da iskoči padobranom ili čak izvede prisilno slijetanje. Usprkos toga, smatra se krajnjom mjerom za ekstremne situacije; najčešće do njega dolazi kada je letjelica sa kojom se izvodi taran ostala bez municije ili goriva, odnosno da je u borbi već oštećena da je njeno slijetanje nemoguće, te da se smatra manje vrijednom od neprijateljske letjelice koju treba uništiti.

Pronalazak mlaznih motora, odnosno brzine koje razvijaju mlazni avioni i sve manja mogućnost neposrednog fizičkog kontakta u zračnim borbama, su nakon Drugog svjetskog rata su tarane učinile izuzetno rijetkima. Posljednji slučaj, odnosno jedini slučaj taraniranja mlažnjaka od strane drugog mlažnjaka se zbio u novembru 1973. godine kada je sovjetski presretač Suhoj Su-15 oborio iranski lovac F-4 Phantom II koji je obavljao špijunske misije nad sovjetskom teritorijom u okviru CIA-inog projekta Dark Gene.

Za vrijeme napada 11. septembra 2001. godine, američke lovačke avione poslane u zrak da presretnu oteti putnički avion United Airlines 93 se nije stiglo naoružati, te je pilotima naređeno da kao krajnju mjeru avion obore taranom. Avion se sam srušio prije nego što su piloti bili u prilici izvršiti to naređenje.

## Povezano
*Sonderkommando Elbe  
*Kamikaze
*Kljunov udar

## Izvori

## Vanjske veze
* Сайт, посвящённый воздушному тарану: описание событий, персоналии, матчасть
** Статистика по годам
** Статистика по используемым типам самолётов
** Воздушный таран над Бородинским полем
Oh Islam

***Oh Islam*** (; translit. Wa Islamah) ili ***La spada dell'Islam*** () je egipatsko-italijanski historijski film snimljen 1961. u režiji Enrica Bombe i Andrewa Martona. Radnja se događa na Bliskom Istoku u 13. vijeku i prikazuje kako mamelučki vojskovđa Baibars (čiji lik tumači Rushdy Abaza) nanosi odlučujući poraz Mongolima u bitci kod Ain Jaluta. Film je snimljen u dvije verzije - na arapskom i italijanskom jeziku.

## Uloge
* Ahmed Mazhar ... Mahmoud (Qutuz)
* Rushdy Abaza ... Baibars
* Lobna Abdel Aziz ... Jihad 
* Emad Hamdy ... Aybak
* Taheyya Kariokka ... Shajar al-Durr
* Mahmoud el-Meliguy ... Faris ad-Din Aktai
* Farid Shawki ... Bltai
* Ema Andi 
* Franco Carelli
* Federico Chentrens
* Mario Dionisi
* Luisa Mattioli
* Folco Lulli ... Aktai
* Silvana Pampanini ... Kraljica Shagaret El Dor

## Vanjske veze
*
Warren Miller (pisac)

**Warren Miller** (31. august 1921 - 1. april 1966) bio je američki književnik i publicist, najpoznatiji po romanu ''The Cool World'' u kome je opisao život crnačkih maloljetničkih bandi u Harlemu.

## Biografija
Miller je studirao na Univerzitetu Iowe prije nego što se za vrijeme Drugog svjetskog rata priključio američkoj vojsci, te sudjelovao u borbama u Evropi. Poslije rata je predavao englesku književnost na Univerzitetu Iowa, prije odlaska u New York, gdje se zaposlio u PR agenciji Push Pin. Karijeru je završio kao književni urednik tjednika *[[The Nation]]*.

Osim romana *The Cool World* je, što pod pseudonimom, što kao pisac u sjeni, napisao još nekoliko djela koja su kasnije ekranizirana. 1959. je posjetio Kubu i napisao reportažu u kojoj je sa simpatijama opisao revoluciju pod vodstvom Fidela Castra. *The Cool World* je godine 1960. zajedno sa Robertom Rossenom adaptirao u istoimenu brodvejsku predstavu, a koja je 1963. poslužila kao predložak za istoimeni film.

Bio je oženjen dva puta. Njegova druga supruga, Jimmy Miller (pravim imenom Jane Curley), je također bila književnica. Umro je od raka pluća.

## Bibliografija
**Romani:**
* *The Sleep of Reason*. Secker & Warburg, London 1956
* *The Way We Live Now*. Little, Brown and Co., Boston/Toronto 1958.
* *The Cool World*. Little, Brown, Boston 1959.
* *Flush Times*. Little, Brown, Boston 1962.
* *Looking for the General*. McGraw-Hill, New York 1964.
* *The Siege of Harlem*. McGraw-Hill, New York 1964.

**Romani pod pseudnomiom „Amanda Vail“:**
* *Love Me Little*. McGraw-Hill, New York 1957.
* *The Bright Young Things*. Little, Brown, Boston 1958.

**Romani kao pisac u sjeni:**
* Grace Metalious: *Return to Peyton Place*. J. Messner, New York 1959.

**Dječje knjige:**
* *King Carlo of Capri. Freely adapted from Riquet with the tuft of hair by [[Charles Perrault]]*. Ilustracije: Edward Sorel. Harcourt, Brace, New York 1958.
* *The Goings On at Little Wishful*. Ilustracije: Edward Sorel. Little, Brown, Boston 1959.
* *Pablo Paints a Picture*. Ilustracije: Edward Sorel. Little, Brown, Boston 1959.

**Reportaže:**
* *90 Miles from Home: The Face of Cuba Today*. Little, Brown, Boston 1961. (Die britische Ausgabe erschien unter dem Titel *The Lost Plantation*.)

## Izvori

## Literatura
* Glen A. Love: *Warren Miller: White novelist in a Black World*. In: *Negro American Literature Forum*, Bd. 9 (1975), Nr. 3, S. 11-16.

## Vanjske veze
* 
* ''The Cool World Movie''
Eric Williams (pisac)

**Eric Williams**,MC (13. jul 1911 – 24. decembar 1983) bio je engleski književnik i avijatičar, najpoznatiji po knjigama posvećenima savezničkim ratnim zarobljenicima u Drugom svjetskom ratu.

Njegov opus je velikim dijelom bio inspiriran vlastitim iskustvom. U decembru 1942. je bombarder Short Stirling kojim je letio iznad Njemačke oboren,  a sam Williams zarobljen-Nakon neuspjelog pokušaja bijega je bio smješten u logor Stalag Luft III u današnjoj Poljskoj, namijenjen "nepopravljim" bjeguncima. Tamo je zajedno sa Oliverom Codnerom i Oliverom Philpotom isplanirao i 29. oktobra 1943. godine izveo spektakularni bijeg. Sva trojica bjegunaca su se uspjela domoći neutralne Švedske i odatle su bili repatrirani u domovinu.

Williams je svoje doživljaje godine 1946. opisao u knjizi *Goon In The Block*. Tri godine kasnije ju je proširio u knjizu The Wooden Horse, koja je sljedeće godine adaptirana u istoimeni film.

## Literatura
* *Goon in the Block*, Collins, 1945.
* *[[The Wooden Horse]]*, Collins, 1949 
* *The Tunnel*, Collins, 1951.
* *The Escapers- A Chronicle of Escape in Many Wars with Eighteen First-hand Accounts*, Collins, 1953.
* "Complete and Free". Travels through France & Italy. Eyre & Spottswoode. 1957.
* "The Borders of Barbarism", 1961.
* *More Escapers - in War and Peace with eighteen first-hand accounts*, Eric Williams, Fontana, 1968.

## Vanjske veze
*Wooden Horse Escape Kit Presented To Imperial War Museum 
* World War II POW Escape Story: The Wooden Horse
The Wooden Horse

***The Wooden Horse*** () je britanski crno-bijeli ratni film snimljen 1950. godine u režiji Jacka Leeja. Predstavlja adaptaciju istoimene knjige Erica Williamsa, inspirirane vlastitim bijegom iz njemačkog zarobljeničkog logora Stalag Luft III za vrijeme Drugog svjetskog rata. Iako su u filmu likovima promijenena imena, film se prilično vjerno držao stvarnih događaja. Snimljen je sa niskim budžetom te su veliki dio glumačke postave činili amateri. Usprkos toga je postigao za tadašnje standarde solidan komercijalni uspjeh.

Godine 1963. je u hollywoodskoj produkciji snimljen mnogo raskošniji i danas poznatiji film *[[The Great Escape (film)|Veliki bijeg]]*, posvećen kasnijem i daleko spektakularnijem bijegu iz istog logora.

## Uloge

* Leo Genn ... Peter Howard
* David Tomlinson ... Philip Rowe
* Anthony Steel ... John Clinton
* David Greene ... Bennett
* Peter Burton ... Nigel
* Patrick Waddington ... Viši britanski oficir
* Michael Goodliffe ... Robbie
* Anthony Dawson ... Pomfret
* Bryan Forbes ... Paul
* Dan Cunningham ... David
* Peter Finch ... Australac u bolnici
* Philip Dale ... Bill White
* Russell Waters ... 'Wings' Cameron
* Ralph Ward ... the Ađutant

## Reference

## Vanjske veze
*
* The actual story – ''WOODEN HORSE ESCAPE KIT PRESENTED TO IMPERIAL WAR MUSEUM'' 
*''The Wooden Horse'' at Screenonline
Jacques Rigaut

**Jacques Rigaut** (30. decembar 1898 - 9. novembar 1929) je bio francuski pjesnik i književnik, poznat kao jedan od predstavnika nadrealizma, ali i po samoubistvu kao čestom motivu njegovih djela. Rigaut je vlastito samoubistvo često najavljivao u svojim djelima, a na kraju najave potvrdio ispalivši hitac iz revolvera u srce. Njegov je život poslužio kao inspiracija Pierreu Drieuu La Rochelleu za njegov roman *[[Le feu follet]]*, objavljen 1931. godine.

## Vanjske veze
* Jacques Rigaut - Biographie détaillée et extraits de ses œuvres chez ''Excentriques''
* Jacques Rigaut en 1926 [video]
* Roman d'un jeune homme pauvre  de Jacques Rigaut
* Texte de Vincent Teixeira sur Rigaut, Cravan et Vaché 
* Blog consacré à Jacques Rigaut mis à jour par son biographe Jean-Luc Bitton (ouvrage à paraître chez Denoël)
Pierre Drieu la Rochelle

**Pierre Drieu la Rochelle**, (Pariz, 3. siječnja 1893. - Pariz, 16. ožujka 1945.), bio je francuski književnik.  Istaknuo se pisanjem romana, drama, pjesama i političkih eseja.

## Biografija
Kao mladi student politike je bio zadivljen i opčinjem djelovanjem reda. Pod utjecajem britanskog književnika Rudyarda Kiplinga počeo je pisati romane. Sa zanosom je sudjelovao u I. svjetskom ratu, no ubrzo se razočarao kad stvari više nisu bile po njegovim zamislima. Godine 1917. objavio je pjesničku zbirku *"Propitkivanja"*, gdje je iznosio niz misli i komentara o borbi vojnika kako bi obranili svoju domovinu. U početku je bio privučen  komunističkom ideologijom, nadrealizmom, i drugim društvenim pokretima onog doba, no kasnije se priključio fašizmu. Nakon završetka I. svjetskog rata je u svojim romanima iznosio duhovno stanje Francuske. Surađivao s nacistima dok je bio urednik uglednih francuskih novina *La Nouvelle Revue française*. Godine 1945. bio je uhićen i poslan u zatvor i ubrzo pušten na slobodu, ali teretile su ga optužbe zbog kolaboracije u cilju širenja ideja fašizma i antisemitizma. Iste je godine počinio samoubojstvo.

## Važna djela
*romani *"Sanjalačka buržoazija* i *"Čovjek prekriven ženama*
*eseji *"Mjera Francuske"* i *"Fašistički socijalizam"*
*autobiografija *"Gilles*, 1939.
*drame *"Šef"* i *"Charlotte Corday*
*pjesma *"Pitanja"*

## Izvori
Le Feu follet (roman)

***Le feu follet*** () je roman francuskog književnika Pierrea Drieua la Rochellea objavljen 1931. godine. Radnja je inspirirana životom pjesnika Jacquesa Rigauta koji je dvije godine ranije izvršio samoubistvo. Protagonist je muškarac u ranim 30-im godinama života koji je pušten iz sanatorija gdje se liječio od alkoholizma i ovisnosti o drogama, te koji nakon posjeta prijatelju iz mladosti, koji se u međuvremenu "sredio" i započeo uredan porodični život, odlučuje okončati svoj život.

*Le feu follet* je godine 1963. poslužio kao predložak za istoimeni film u režiji Louisa Mallea. Godine 2011. je u Norveškoj inspirirao film *[[Oslo, 31. august]]* u režiji Joachima Triera.
20 000 za trošak

**20.000 za trošak** je jugoslovenska TV drama emitovana na programu RTV Beograd 1963. godine. Režirao ju je Slavoljub Stefanović-Ravasi, a scenario se temeljio na delu sovjetskih pisaca Vladimira Dihovičnija i Morisa Slobdoskoja

## Uloge

## Vanjske veze
*
Jedna od onih godina

***Jedna od onih godina*** je jugoslavenski TV-drama emitirana 1963. godine na programu RTV Zagreb. Režirao ga je Mario Fanelli, a scenario napisao Ivo Štivičić po motivima djela njemačkog pisca Bertolta Brechta.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Zvonimir Črnko

**Zvonimir Črnko** (Buševec kod Velike Gorice, 1. kolovoza 1936. - 25. siječnja 2008.) hrvatski kazališni, filmski i televizijski glumac i radijski dramatičar (Dramski program Radio Zagreba). Vjerojatno najpoznatija uloga u karijeri mu je Sergej Jesenjin, koga je tumačio u biografskom filmu *[[Isadora (film)|Isadora]]* 1968. godine.

## Filmografija
*Jedna od onih godina 
*Isidora Duncan - pjesnik Jesenjin
*Sumorna jesen - Dren
*Akcija stadion (1977.) - Verdar
*Čovjek koga treba ubiti (1979.)
*Tamburaši (1982.)  - Major Rolf Schumacher
*Crveni i crni (1985.) 

## Reference

## Vanjske veze
*
Skåne (grofovija)

**Grofovija Skåne** (švedski: *Skåne län*) ili **Skanija** kako je kolokvijalno zovu, je jedna od 21 
grofovije na koji je Švedska administrativno podjeljena, koja se prostire na krajnjem jugu 
zemlje.
## Geografija
Skåne ima površinu od 11,369 km² u kojoj živi 1,243,329 stanovnika.

Grofovija Skåne osnovana je 1997. spajanjem dotadašnjih grofovija Malmöhus i Kristianstad. Njen teritorij se poklapa sa 
tradicionalnom pokrajinom Skaniom. Ona se prostire na krajnjem jugu švedskog poluotoka, okružena sa tri strane vodama Baltičkog mora, tu se nalaze i tjesnaci Øresund (zapad) i Kattegat (sjeverozapad).

Sa sjevera graniči s tradicionalnim pokrajinama Halland i Småland, a sa sjeveroistoka sa Blekingeom , odnosno sa grofovijama Halland, Kronoberg i Blekinge.

Administrativni centar grofovije je Malmö u kom je sjedište guvernera, dok je u Kristianstadu sjedište Vijeća grofovije.

U južnom dijelu grofovije, geološka rasjedanja proizvela su niz grebena, položenih u smjeru sjeverozapad - jugoistok. 
Najveća rijeka grofovije je Kävlinge, a ima i nekoliko potoka, duž obale ima malo povoljnih luka, zbog rasjeda, ali ima puno plaža i ljetovališta.
Dalje prema sjeveru u unutrašnjosti, prevladavaju ravnice koje su među najplodnijim u zemlji. Na jugu prevladavaju listopadna drva, naročito bukve, dok crnogorice ima više na sjeveru.

Duž cijele grofovije ima dosta srednjovijekovnih crkava i zamaka i kurija iz 16. i 17. vijeka.

Nakon brojnih bitaka Danska je prepustila Skaniu Švedskoj, nakon potpisivanja mirovnog sporazuma u Roskildeu - 1658.

Pored Malmöa koji je administrativni centar grofovije i treći po veličini grad Švedske, ostali veći urbani centri su Helsingborg, Landskrona i Kristianstad.

Trelleborg je najjužnija luka zemlje, dok je Lund je kulturno središte južne Švedske. Pored dobre prometne povezanosti sa ostalim dijelovima zemlje, iz Skånea postoje postoje trajektne veze prema Danskoj, Njemačkoj i Poljskoj, 
pored tog tu je međunarodni aerodrom kod Skurupa, istočno od Malmöa.

Od 2000. Skåne je još bolje povezan sa danskim Kopenhagenom i Zelandom, od kad je dovršen 
Eresundski most.

## Privreda
Iako je Grofovija Skåne srednje velika, ima veliku važnost za zemlju, kao glavni proizvođač hrane, pa je zbog tog često zovu **Žitnicom Švedske**. Među glavnim kulturama su pšenica, raž, ječam, zob, krumpir i šećerna repa. Iako je proizvodnja žitarica najvažnija za ekonomiju grofovije, ona ima i značajnu industriju od prehrambene, 
brodogradnje, metalurgije do kamenoloma i ribarstva.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Grofovije Skåne 
* ''Skåne County'' na portalu Encyclopædia Britannica
Le mani sulla città

***Le mani sulla città*** () je italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1963. godine u režiji Francesca Rosija. Protagonist, koga tumači američki glumac Rod Steiger, je Nottola, napuljski gradski poduzetnik i desničarski vijećnik čije planove za izgradnju novog građevinskog kompleksa poremeti iznenadno rušenje stambene zgrade u kojoj je poginulo nekoliko stanara. Radnja prikazuje kako usamljeni opozicijski gradski vijećnik (koga tumači Carlo Fermariello) nastoji o tom događaju provesti istragu, ali i kako Notolla cijeli slučaj nastoji zataškati podmićivanjem i političkim spletkama. *Le mani sulla città* je predstavljao jedan od ranih političkih filmova koji će postati zaštitni znak italijanske kinematografije u sljedećim godinama, odnosno nastojanje da se pokaže naličje tadašnje države i ukaže kako su špekulacije nekretninama, koje su tada doživljavale bum na jugu Italije predstavljale katalizator za korupciju. Rosi je inzistirao na što većoj autentičnosti, te su u filmu umjesto profesionalnih glumaca nastupali lokalni ljevičarski političari, uključujući Fermariella, koji je bio komunistički vijećnik u Napulju. *Le mani sulla città* je osvojio Zlatni lav na venecijanskoj Mostri.

## Vanjske veze
*
*
*Criterion Collection essay by Stuart Klawans
Øresund

**Øresund** (danski, čita se **Oesund**; švedski: *Öresund*; engleski: *Sound*; kog lokalni stanovnici kolokvijalno zovu **Sundet**) je tjesnac koji razdvaja danski otok Zeland od švedskog kopna tj. pokrajine Scanije. Øresund povezuje tjesnac Kattegat s Baltičkim morem. Jedan je od najprometnijih plovnih puteva na svijetu.

## Geografija
Ukupna dužina Øresunda od poluotoka Kullen na sjeveru do gradića Falsterbo na jugu (oba leže u Švedskoj) iznosi 110 km. U svom užem dijelu, koji se odnosi na dio Helsingør – Helsingborg (sjever) i Kopenhagen – Malmö (jug), dug je 53&nbsp;km. Tjesnac je najuži na sjeveru između Helsingøra i Helsingborga, tu ima samo 5&nbsp;km, dok na jugu između Kopenhagena i Malmöa ima 14&nbsp;km.

Minimalna dubina tjesnaca iznosi 7 metara, a struja teče do 5–6&nbsp;km na sat prema Kattegatu. Led za oštrih zima može onemogućiti plovidbu tjesnacem, jer on gotovo da nema plime i oseke. Unutar tjesnaca leže tri veća otoka: Amager (pored Kopenhagena), Ven i Saltholm, koji razdvajaju vode tjesnaca na kanale Drögden (zapad) i Flinterenden (istok).

Najveće luke tjesnaca su Kopenhagen i Helsingør na danskoj strani odnosno Malmö i Helsingborg na švedskoj strani. Od kad je 2000. izgrađen Eresundski most i tunel kojim su spojeni Malmö i Kopenhagen, regija je bitno bolje povezana, pa se očekuje da će to potaknuti ekonomski rast.

## Historija
Tjesnac je već jako dugo važan pomorski koridor, zbog tog je tokom historije kontrola nad tjesnacem, inače najkraćim putem prema Baltičku, donosila veliku dobit. Između 1429. i 1657. Danska je kontrolirala obje obale tjesnaca i naplaćivala prolaz svim brodovima. Čak i nakon što je 1658. pokrajina Skania pripojena Švedskoj, velika danska obalna utvrda Kronborg kod Helsingøra 
nastavila je naplaćivati prolaz kroz tjesnac sve do 1857.

## Reference

## Vanjske veze

* ''The Sound'' na portalu Encyclopædia Britannica
Sjælland

**Zeland** (danski: *Sjælland*) je najveći i najnaseljeniji danski otok.
## Karakteristike
Otok Zeland ima površinu od 7,031 km², na njemu živi 2,491,090 stanovnika a tu se nalazi i glavni grad Kopenhagen.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Zealand'' na portalu Encyclopædia Britannica
Aleksandar Obrenović (razvrstavanje)

**Aleksandar Obrenović** može da se odnosi na sledeće osobe:
* Kralj Aleksandar Obrenović (1876-1903), poslednji srpski kralj iz dinastije Obrenović
* Aleksandar Obrenović (scenarista) (1928-2005), srpski scenarista
Adam i Eva (TV drama, 1963)

***Adam i Eva*** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1963. godine. Režirao ju je Jovan Konjović. Predstavlja adaptaciju istoimene drame Miroslava Krleže.

Godine 1969. je po istom predlošku snimljena još jedna TV drama u produkciji RTV Zagreb.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Arina (TV drama)

**„Arina“** je jugoslavenska TV-drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1963. godine. Režirao jue je Ivan Hetrih, a scenario napisao Ivica Ivanec po motivima proze Maksima Gorkog.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Drago Krča

**Drago Krča** (Kutina, 1. rujna 1923. - Zagreb, 22. ožujka 1998.) je bio hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Olujne tišine 1895-1995" kao Izidor Kršnjavi (1997.)
* "Nepokoreni grad" (1982.)
* "Nikola Tesla" (1977.)
* "Klupa u Jurjevskoj" kao ribič (1972.)
* "Arina" (1963.)

### Filmske uloge
* "Božić u Beču" kao tetak Josip (1997.)
* "Nausikaja" (1994.)
* "Stranci u noći" (1992.)
* "Čudesna šuma" kao kralj Nepton (1986.)
* "Za sreću je potrebno troje" (1985.)
* "U pozadini" (1984.)
* "Kraljevo" (1981.)
* "Poglavlje iz života Augusta Šenoe" (1981.)
* "Slučaj maturanta Wagnera" (1976.)
* "Car se zabavlja" (1975.)
* "Seoba duša" (1973.)
* "Ein Vogel bin ich nicht" (1971.)
* "Prijateljsko ogovaranje" (1971.)
* "Paviljon broj VI" (1968.)
* "Poštanski sandučić" (1968.)
* "Ljubov Jarovaja" (1967.)
* "U prolazu" (1963.)
* "Sreća dolazi u 9" kao Galus (1961.)
* "Ženidba" (1960.)

### Sinkronizacija
* glas žapca **Tora** u "Toru i Ponču"

## Reference

## Vanjske veze
*
L'Affaire Saint-Fiacre

***L'Affaire Saint-Fiacre*** () je kriminalistički roman belgijskog pisca Georgesa Simenona, objavljen 1932. godine, a koji pripada ciklusu čiji je protagonist pariški policijski komesar Jules Maigret. Radnja se događa u Saint-Fiacreu, selu  gdje je Maigret proveo djetinjstvo, te u kojem se slučajno zatekao u trenutku kada nagla smrt lokalne grofice izaziva sumnju da je riječ o ubistvu.

*L'Affaire Saint-Fiacre* je bila predmetom nekoliko ekranizacija, među kojima je najpoznatiji film *[[Maigret et l'Affaire Saint-Fiacre]]* iz 1959. godine sa Jeanom Gabinom u glavnoj ulozi. Godine 1963. je u tadašnjoj Jugoslaviji RTV Beograd emitirala vlastitu adaptaciju u obliku istoimene TV drame.

## Vanjske veze
* Repérages
* Tout Simenon 
* ''Maigret of the month: L'affaire Saint-Fiacre''
* Blog de l'ayant-droit, John Simenon
Afera Sent Fijakr (TV drama, 1963)

**„Afera Sent Fijakr“** je jugoslovenska TV-drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1963. godine. Režiraju ga je Sava Mrmak. Predstavlja adaptaciju istoimenog kriminalističkog romana Žorža Simenona iz ciklusa o komesaru Megreu.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Ćutljiva žena

**„Ćutljiva žena“** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1963. godine. Režirala ju je Soja Jovanović, a scenario je pisao Aleksandar Obrenović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Aleksandar Obrenović (pisac)

**Aleksandar Obrenović** (4. januar 1928 – 24. maj 2005) je bio srpski dramski pisac.

## Biografija
U rodnom Beogradu je završio Šestu mušku gimnaziju i studirao pedagogiju na Filozofskom fakultetu. Radio je kao novinar u Radio Beogradu i dramaturg u Televiziji Beograd. Godine 1961. bio je prvi umetnički direktor Sterijinog pozorja. Od 1970. do 1987. godine radio je kao dramaturg i urednik u Dramskom programu Radio Beograda.
Književnim radom bavio se od 1953, a bavio se i pozorišnom i filmskom režijom i slikarstvom.

Autor je više od šezdeset radio drama, dvadesetak pozorišnih i televizijskih drama, scenarija za igrane filmove i više pozorišnih adaptacija i dramatizacija.

Više puta je nagrađivan. Između ostalog dobio je dve „Sterijine nagrade“ za dramski tekst i nagradu „Prix Italia“ za radio dramu *Ptica*.

## Izbor iz dramskih dela
* *Ptica*, radio drama 1958.
* *[[Nebeski odred]]* (sa Đorđem Lebovićem), 1956.
* *Varijacije*, 1960
* *Senke i varijacije* (sa Miodragom Pavlovićem), 1960.
* *Klim –Klem* 
* *Lice*, 1967.
* *Povratak Don Žuana* 
* *Šrafekser i autoklav*
* *Dimitrije Tucović*, tv serija, koscenarista, 1974.

## Nagrade
* Nagrada za savremenu domaću dramu na Sterijinom pozorju 1957. za delo *Nebeski odred*.
* Nagrada Međunarodnog konkursa RAI za radiofonska dela *Prix Italia* 1959. godine, za radio dramu *Ptica*
* Specijalna nagrada Sterijinog pozorja 1960. godine za dramski žanr kamernog karaktera, za dramu *Varijacije*

## Literatura
* Popović Vasilije, priređivač, *Radio i TV Drama*, „Nolit“ 1987.
* Marjanović Petar *Srpski dramski pisci XX stoleća*, „Matica srpska“, Fakultet dramskih umetnosti, Akademija umetnosti, 1997.
* Doajen radio i tv talasa, Večernje novosti http://89.216.53.198/demo/webdemoAA.nsf/c81834ee0c7f1996c12570c40046d590/b82d1dd83936aeb7c12570c4005d0b79?OpenDocument