Megatherium

***Megatherium*** (od grč. *mega* [μέγας] - "velika" i *therion* [θηρίον] "zvijer") bio je rod kopnenih ljenivaca veličine slona koji su od kasnog pliocena do kraja pleistocena bili endemični za Centralnu i Južnu Ameriku. Samo nekolicina sisara bili su veći od njega, među njima i mamuti i *[[Paraceratherium]]*.

## Opis

*Megatherium* je bio jedna od najvećih poznatih vrsta sisara, sa težinom od 4 tone  i dužinom od glave do repa od 6 m. Najveći je poznati kopneni ljenivac, jednake veličine kao i današnji slonovi, a u njegovo vrijeme po veličini bi ga pretekle samo neke vrste mamuta. Iako je pretežno bio četveronožan, otisci njegovih stopala pokazuju da je mogao zauzeti dvonožnu pozu. Taj ljenivac, kao i današnji mravojedi, hodao je rubovima stopala zato što su mu ogromne kandže onemogućavale da ih drži ravno na tlu. Vrste roda *Megatherium* bile su pripadnici bujne pleistocenske megafaune, velikih životinja koje su živjele tokom epohe pleistocena.

*Megatherium* je imao snažno građen skelet sa velikom zdjelicom i širokim, mišićavim repom. Njegova veličina omogućavala mu je da se hrani vegetacijom do koje ostali tadašnji biljojedi nisu mogli doprijeti. Uspravljanjem na snažne zadnje noge i korištenjem repa kao trećeg uda, *Megatherium* je mogao podržavati ogromnu težinu svog tijela dok je koristio zakrivljene kandže na dugim rukama kako bi spustio grane sa najboljim lišćem. Smatra se da je imao i dug jezik, kojim bi privlačio lišće u usta, slično kao i današnji ljenivci.

## Taksonomija i evolucija
Čini se da su podrod i vrsta *Megatherium (Pseudomegatherium) tarijense* mlađi sinonimi za *M. americanum* i da predstavljaju samo malenu jedinku. Kopneni ljenivci, kao i ostali pripadnici Xenarthra, razvili su se u izolaciji u Južnoj Americi dok je ona tokom paleogena bila kontinent-ostrvo. Tokom pliocena došlo je do nastanka Centralne Amerike i izumiranja većine autohotne južnoameričke megafaune. Kopneni ljenivci su većim dijelom ostali van tog utjecaja i nastavili su živjeti unatoč kompeticiji sa novopridošlim vrstama sa sjevera. Kopneni ljenivci su zapravo spadali u razne južnoameričke životinje koje su se preselile na sjever, gdje su se i nastanile i opstale do kasnog pleistocena.

Neki smatraju da je miocenski *[[Promegatherium]]*, velik kao nosorog, predak *Megatheriuma*. Najstarija (i najmanja) vrsta roda *Megatherium* je *M. altiplanicum* iz pliocenske Bolivije. Bio je vrlo sličan rodu *Promegatherium* i također otprilike velik kao i nosorog. Vrste roda *Megatherium* su tokom evolucije postajale sve veće i veće, a najveća vrsta (*M. americanum* iz kasnog pleistocena) bila je veličine afričkog slona.

## Stanište
*Megatherium* je nastanjivao šumska i otvorena travnata staništa u Južnoj Americi gdje je bio endemska vrsta do prije oko 10 000 godina. Ti najmlađi primjerci pronađeni su u Cueva del Milodon ("Pećina *[[Mylodon]]a*") u patagonijskom dijelu Čilea. Njegov bliski srodnik, *[[Eremotherium]]*, nastanjivao je tropska staništa sjevernije od toga, te Sjevernu Ameriku.

## Paleobiologija
*Megatherium* je uglavnom živio u grupama, ali moguće je i da je živio samotno u pećinama. Iako je pretežno bio biljojed, predloženo je da je možda koristio svoju veličinu i snagu kako bi preuzeo strvine od sabljozube mačke *[[Smilodon]]a* ili kako bi lovio i hranio se velikim oklopljenim gliptodontima. Taj ljenivac je milionima godina živio siguran od grabežljivaca, pa je vjerovatno bio dnevna životinja.

*Megatherium* je bio biljojed koji se hranio biljkama kao što su juke (*[[Yucca]]*), agave i trava. Iako se pretežno hranio niskim biljkama, mogao se i uspraviti na zadnje noge, koristeći rep kao treću nogu radi održavanja ravnoteže, kako bi dosegnuo do više vegetacije. Imao je jednostavne zube kojima je mljeo hranu prije gutanja, a u tom su mu procesu pomagali dobro razvijeni obrazni mišići. Njegov stomak mogao je probaviti vrlo grubu i vlaknastu hranu. Vjerovatno je provodio mnogo vremena odmarajući se kako bi probava tekla lakše.

Jedna nedavna morfo-funkcionalna analiza ukazuje na to da je čeljust vrste *M. americanum* bila prilagođena za jak vertikalni zagriz. Zubi su mu bili hipsodontni i bilofodontni. Smatra se da je zubima više sjekao nego mrvio, te da vlaknaste biljke nisu bile glavni dio njegove ishrane.

Iako je predložena ideja da je *Megatherium* bio djelomično mesojed, to je i dalje vrlo kontroverzno. Richard Fariña i Ernesto Blanco pri Universidad de la República u Montevideu analizirali su skelet vrste *M. americanum* i otkrili da je njegov *olecranon* (dio lakta na koji su prikačeni mišići tricepsa) bio vrlo kratak. Ta prilagodba može se pronaći kod mesojeda i povećava brzinu, a ne snagu. Istraživači kažu da je to omogućavalo vrsti *M. americanum* da koristi svoje kandže kao bodeže. Predložili su i da je *Megatherium* otimao strvine od *Smilodona* kako bi dodao još hranjivih tvari svojoj ishrani. Na osnovu procijenjene brzine i mehaničke prednosti njegovog bicepsa, smatra se da je mogao prevrnuti odrasle gliptodonte (velike oklopljene pripadnike Xenarthra u srodstvu sa pasancima) kako bi se hranio njima ili ih ubio. Međutim, drugi zoolozi su tu ideju opisali kao "maštovitu".

## Izumiranje
Na jugu je *Megatherium* opstao do prije oko 10 500 godina. Većina smatra da je širenje ljudi uzrokovalo njegovo izumiranje. There are a few late dates of around 8000 BP for *Megatherium* remains, but these are currently not universally viewed as credible.

## Izvori

## Vanjske veze
* Paleocraft Megatherium 
* BBC - Walking With Beasts - Megatherium