open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trahaearn ap Caradog

**Trahaearn ap Caradog** (? - 1081) bio je kralj Gwynedda, koji je vladao od 1075. do smrti.

Historičari pretpostavljao da je bio rodom iz Arwystlija, na granici Gwynedda i Powysa. Na prijestolje je došao što je njegov prethodnik i rođak Bleddyn ap Cynfyn 1075. godine ubijen u atentatu koji se tradicionalno pripisuje deheubarthskom kralju Rhys ab Owainu. Međutim, iste godine se na Anglesey zajedno sa irskim najamnicima iskrcao Gruffydd ap Cynan koji je uz pomoć normanskog pustolova Roberta od Rhuddlana porazio Trahaearna i preuzeo Gwynedd. Ta je vlast trajala vrlo kratko, s obzirom da su napetosti između Gruffyddovih irskih sljedbenika i lokalnog velškog stanovništva izazvale ustanak u Llynu. Trahaearn je to iskoristio kako bi porazio Gruffydda u bitci kod Bron yr Erwa i prisilio na bijeg natrag u Irsku. 

Godine 1078 Trahaearn je pokrenuo pohod na Južni Wales protiv Rhys ab Owaina, koga je porazio u kod Gwdiga i Goodwicka. Rhysa je iste godine ubio Caradog ap Gruffydd iz Gwenta. 

Trahaearn je vladao Gwyneddom sve do 1081. godine, kada se Gruffydd ap Cynan vratio iz izgnanstva, ovaj put pojačan danskim najamnicima i u savezu sa Rhys ap Tewdwrom, nedavno prognanim princom Deheubartha.

Trehearn je taj savez nastojao poraziti sklopivši savez sa Caradog ap Gruffyddom od Morgannwga i angažiravši normanske strijelce. Međutim, u bitci kod Mynydd Carna, sjeverno od St David'sa, i Trahaearn iCaradog su poginuli. Gruffydd ap Cynan je preuzeo Gwynedd, a Rhys ap Tewdwr povratio mjesto princa Deheubartha. Trahaearna je, prema zapisima, ubio jedan Gruffyddovih irskih najamnika po imenu Gucharki.

## Literatura
* 
* Thomas Jones, ed. (1952) *Brut y Tywysogion: Peniarth MS. 20 version* (University of Wales Press)
Rhys ap Tewdwr

**Rhys ap Tewdwr** (prije 1065 &ndash; april 1093) bio je princ države Deheubarth u jugozapadnom Walesu, koji je vladao od 1078. do smrti.

Bio je pripadnik dinastije Dinefwr, odnosno njenog ogranka koji je poticao od Rhodrija Velikog. Rodio se u današnjem Carmarthenshireu. Bio je unuk Cadell ab Einion ab Owain ab Hywel Ddaa, praunuk Einon ab Owain ap Hywel Ddaa odnosno pra-pra-unuk Hywell Ddaa (Howell Dobri), koji je nosio titulu kralj Brita. Bio je oženjen za Gwladys ferch Rhiwallon, kćer Rhiwallon ap Cynfyn iz dinastije Mathrafal iz Powysa. Sa njom je imao četiri sina - Gruffudda, Hywel ap Rhysa, Goronwyja i Cadwgana, te kćer Nest (udanu za Gerald de Windsora konstabla Pembrokea, i osnivača irskih plemićkih porodica FitzGerald i de Barry.

Na prijestolje je došao 1078. nakon smrti svog rođaka Rhys ab Owaina, ubijenog u okršaju sa Caradog ap Gruffyddom. Četiri godine kasnije Caradog je napao Deheubarth, prisilivši Rhysa da traži utočište u Katedrali u St David'su. Iste je godine Rhys uspio sklopiti savez sa Gruffydd ap Cynanom, prognanim princom Gwynedda. Njih dvojica su u bitci kod Mynydd Carna odnijeli pobjedu, nakon čega se za Ryhsa više nije bilo opasnosti. Iste godine je Wales posjetio i engleski kralj William Osvajač, pod izlikom hodočašća svetištu Svetog Davida, a zapravo kako bi velškim velmožama demonstrirao moć. Rhys je shvatio poruku i pristao Williamu plaćati godišnji danak, a zauzvrat je priznat kao kralj Deheubartha i nije se morao brinuti u eventualnoj engleskoj invaziji.

1088. je nakratko protjeran u Irsku od strane Cadwgan ap Bleddyna od Powysa, ali se iste godine vratio, porazio i ubio Cadwgan. Godine 1091. je također suzbio još jedan ustanak, ovaj put pod vodstvom Gruffydda, sina ranijeg vladara Maredudd ab Owain ab Edwina. Međutim, godine 1093. se sukobio sa normanskim vitezovima, koji su ga porazili i ubili kod mjesta navedenog kao "Brecon". Normani su nakon toga preuzeli najveći dio Deheubartha, a njegov sin Gruffydd samo manji dio.

Owen Tudor, velški dvorjanin od koga potiče engleska dinastija Tudor, je za sebe tvrdio da potiče od Rhysa ap Twedwra.

## Preci



## Reference

## Literatura
* The Welsh Academy Encyclopaedia of Wales, University of Wales Press, 2008, 
* Remfry, P.M., *A Political Chronology of Wales 1066 to 1282* ()
* A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest, Volume 2, John Edward Lloyd, 1911
Euzebije od Angersa

**Eusebius (Bruno) od Angersa** (? - 1. septembra 1081) bio je biskup Angersa u Francuskoj u drugoj polovici 11. vijeka. Prvi put se spominje kao sudionik crkvenog sinoda u Rheimsu 1049. Dugo vremena je bio sljedbenik teologije Berengara od Toursa, odnosno njegovih stavova o transupstancijaciji, prije nego što se njih odrekao. Usprkos toga, s Berengarom je ostao dobar prijatelj.
Bitka kod Mynydd Carna

**Bitka kod Mynydd Carna** se odigrala u Walesu 1081. godine između snaga deheubarthskog princa Rhys ap Tewdwra i prognanong gwyneddskog princa Gruffydd ap Cynana na jednoj, i snaga gwyneddskog princa Trahaearn ap Caradoga i gwentskog princa Caradog ap Gruffydda na drugoj strani. Predstavljala je jedan od mnogih, ali po posljedicama važan, okršaj u dinastijskim sukobima karakterističnih za Wales tadašnjeg doba.

Do nje je došlo nakon što je Gruffydd, vrativši se iz progonstva u Irskoj nakon neuspjelog pokušaja preuzimanja Gwynedda šest godina ranije, sklopio savez sa Rhysom čije je kraljevstvo napao Caradog. Na taj je savez Caradog reagirao sklopivši savez sa Trahaernom, a njegovoj vojsci su priključili i normanski najamnici naoružani arbaletima (samostrijelima). Dvije vojske su se srele oko dan marša sjeverno od velškog duhovnog središta St Davids. Dok je Rhys mislio odmoriti svoje trupe i napasti sljedećeg jutra, Gruffydd je inzistirao da se napadne odmah; na kraju je Gruffydd prevagnuo te je napad izvršen. U njemu su poginuli Caradog, Trahaearn i Meilir ap Rhiwalion, vladar države Powys. Gruffydd je tako mogao zavladati Gwyneddom, a Rhys nesmetano vladati Deheubarthom.

Njihovu pobjedu je, međutim, iste godine iskoristio engleski kralj William Osvajač. Smatrajući da je Wales nakon masovne pogibije svog plemstva oslabljen, sa svojom pratnjom je ušao u Wales, navodno da bi hodočastio svetištu Svetog Davida, a zapravo da demonstrira silu. Nije mu pružen nikakav otpor, a Rhys je otada počeo plaćati godišnji danak. Iako je Gruffydd nešto kasnije počeo pružati otpor normanskim osvajačima, veliki dijelovi Walesa su nakon bitke pali pod englesku vlast.

## Reference

## Literatura
* *The Welsh Academy [[Encyclopaedia of Wales]]*, University of Wales Press, 2008, 
* *A history of Wales from the earliest times*, Volume 2, 1911, John Edward Lloyd
St Davids

**St Davids** (ili **St David's**, ), je grad i zajednica (općina) (punim imenom **St David's and the Cathedral Close**) u velškoj grofoviji Pembrokeshire. Smješten je na rijeci Alun na poluotokSt David's. Predstavlja najmanji grad u Britaniji po površini i stanovništvu. Ime je dobio po Svetom Davidu, svecu-zaštitniku Walesa, a služi i kao crkvena prijestolnica Walesa.

## Izvori

## Literatura
* O'Malley, Brian Brendan, comp. (1985) *A Pilgrim's Manual: St. David's*. Marlborough: Paulinus Press 

## Vanjske veze

* Independant St David's tourism website
* St Davids City Council
* St David's at www.visitpembrokeshire.com  (official council tourism website)
*
Caradog ap Gruffydd

**Caradog ap Gruffydd** (? - 1081) bio je princ Gwenta u jugoistočnom Walesu, koji je vladao od oko 1066. do smrti, poznat po nekoliko pokušaja da osvoji cijeli Wales preko zauzimanja Kraljevstva Deheubarth.

Bio je unuk ranijeg deheubarthskog vladara Rhydderch ab Iestyna, kao i sin Gruffydd ap Rhyddercha, koji je nakratko vladao Deheubarthom prije nego što ga je ubio Gruffydd ap Llywelyn. Prvi put se spominje oko 1065. godine, kada je spalio lovačke kuće sagrađene od strane engleskog earla i budućeg kralja Harolda Godwinsona. Godine 1072. je kod rijeke Rhymney porazio i ubio deheubarthskog vladara Mareddud ab Owaina; godine 1078. je isto učinio sa Mareddudovim nasljednikom Rhys ab Owainom. Konačno je 1081. napao još jednog princa Rhys ap Tewdwra, koji je bio prisiljen potražiti utočište u katedrali u St Davidsu.

Rhys ap Tewdr je kasnije potražio pomoć od strane Gruffydd ap Cynana, prognanog velmože koji se sa sljedbenicima vratio iz Irske kako bi osvojio Gwynedd od strane Trahaearn ap Caradoga. Njihov savez je pak stvorio savez između Caradog i Trahaerna. U bitci kod Mynydd Carn su i on i Trahaern poginuli.

Caradogov sin Owain ap Caradog se zadovoljio time da vlada samo Gwynllwgom te je osnovao lozu lordova Caerleona.

## Literatura
* John Edward Lloyd (1911) *A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest* (Longmans, Green & Co.)
Dinastija Komnina

**Dinastija Komnen** (grč. *Κομνηνός*, pl. *Κομνηνοί*), bizantska carska dinastija koja je, s kraćim prekidom, vladala od 1057. do 1185. godine. Jedan ogranak Komnena vladao je u Trapezuntskom Carstvu u razdoblju od 1204. do 1466. godine.

Vladavina dinastije Komnena zadnje je razdoblje političkog i vojnog uspona i procvata Bizantskog Carstva.

## Historija

Prvi poznati pripadnik obitelji Komnen bio je *Manuel Erotik Komnen*, general cara Bazilija II. (976.-1025.) i otac Izaka I. (1057.-1059.), prvog cara iz dinastije Komnen.

Izak I. uspio je ojačati vojnu snagu Carstva i obraniti državne granice u Europi i u Aziji, ali se upleo u borbu za vlast s patrijarhom Mihajlom Kerularijem zbog čega je na kraju morao odstupiti s prijestolja.

Godine 1081. carem je postao Izakov nećak Aleksije I. s kojim se nastavlja vladavina dinastije Komnena. Za njegove vladavine sustav pronija dobiva vojno značenje, a obrambena sila Bizanta poprima feudalni karakter. To je period prevlasti vojnog plemstva.

Manuel I. (1143.-1180.) pokušao je još jednom ostvariti prevlast nad Balkanom i istočnojadranskom obalom, ali njegov ga uspjeh nije nadživio.

Značajni izdanak dinastije bila je i povjesničarka Ana Komnena, kći cara Aleksija I.

## Bizantski carevi iz dinastije Komnen

* Izak I. Komnen (1057.-1059.)
* Aleksije I. Komnen (1081.-1118.)
* Ivan II. Komnen (1118.-1143.)
* Manuel I. Komnen (1143.-1180.)
* Aleksije II. Komnen (1180.-1183.)
* Andronik I. Komnen (1183.-1185.)

## Napomene

## Literatura
* *Brandt, Miroslav, Srednjovjekovno doba povijesnog razvitka, Zagreb, 1995.* 
* *Opća enciklopedija, sv. IV, JLZ, Zagreb, 1978.*
* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. XI, Zagreb, 2006.* 
* *Povijest svijeta, drugi dio, Split, 2005.* 

## Vanjske veze
* Britannica Online
Gruffudd ap Cynan

**Gruffudd ap Cynan** (cca. 1055 &ndash; 1137) bio je kralj Gwynedda, poznat po za tadašnje vrijeme izuzetno dugom životu punom dramatičnih događaja, tokom kojih je postao ključna ličnost velškog otpora normanskim vladarima Engleske i stekao titulu kralj sveg Walesa. Bio je potomak Rhodri Mawra i pripadao porodici Aberffaw. Preko majke je bio blisko povezan sa nordijskim naseobinama oko današnjeg Dublina te često koristio Irsku kao utočište i izvor trupa. Tri puta je dolazio na prijestolje Gwynedda te ga gubio, prije nego što se konačno ustoličio 1099. i ostao na vlasti do smrti. Gruffudd je postavio temelje na kojima su velšku nezavisnost čuvali njegov sin Owain Gwynedd i praunuk Llywelyn Veliki.

## Literatura
* 
* 
* 
* . Translation online at The Celtic Literature Collective
* 
* 
* 
* Ancestral Roots of Certain American Colonists Who Came to America Before 1700 by Frederick Lewis Weis, Lines: 176B-26, 239-5
Normanska dinastija

**Normanska dinastija** ili **Rolonidi** je uobičajeno ime za engleske monarhe koji su vladali od normanskih osvajanja i trajala do 1154., kada je na vlast došla Dinastija Plantagenet. Iz ove vladarske dinastije dolaze imena kao što su Vilim Osvajač i njegovi potomci sve do 1135. godine. Nakon toga su ju osporavali Williamovi unuci Matilda i Stephen iz Dinastije Blois.

Ime Rolonidi dolazi od imena glavnog Vikinga Rolla, koji je vladao Normandijom.

Ogranak ove dinastije su Rikardidi.

Normanski monarsi su bili:
* u Normandiji:
* **grofovi (jarl)**
* Rollo (negdje i kao Robert I.), grof Rouena, jarl Normana (911.-927.)
* William I. Dugi mač, grof Rouena, jarl Normana (927.-942.)
* Richard I. Neustrašivi, vojvoda Normandije, jarl Normana, prvi koji se nazvao markizom (943.-996.)
* **vojvode**
* Rikard II. Dobri, vojvoda Normandije (996.-1026.)
* Rikard III., vojvoda Normandije (1026.-1027.)
* Robert I. Veličanstveni, vojvoda Normandije (1027.-1035.)
* Vilim I. Osvajač, vojvoda Normandije (1035.-1087.), kralj Engleske (1066.-1087.)
* Robert II. Kratke hlače, vojvoda Normandije (1087.-1106.)
* Henrik I., vojvoda Normandije (1106.-1134.), kralj Engleske (1100.-1134.)
* u Engleskoj:
* Vilim I. Osvajač, 1066.–1087.
* Vilim II. Riđi, 1087.–1100.
* Henrik I., 1100.–1135.
* Matilda Engleska, 1135.-1153.
* Stjepan (neagnatski; pripadnik vladarske kuće Blois), 1135.–1154.
* u Flandriji:
* Vilim I. Clito, pretendent na englesko i normandijsko prijestolje, grof Flandrije (1127.-1128.)

## Napomene
Čaka Bej

**Cahas** (, *Tzachas*), također poznat i kao **Čaka Bej** () ili **Emir Čaka od Smirne**, bio je turski seldžučki komandant i poglavica poznat po tome što je osnovao nezavisnu državu sa sjedištem u Smirni (današnji Izmir).

Cahas je svoj položaj dugovao po tome što je kao mladić zarobljen od Bizantinaca, odnosno vojskovođe Nikifora Votanijata. Privukao je njegovu pažnju, i nakon Nikiforovog dolaska na bizantsko prijestolje je doveden u palaču gdje je živio i dobio titulu *[[protonobilissimus]]a*. Kada je 1081. Nikifora svrgnuo Aleksije I Komnin, Cahas se vratio u Anadoliju odakle je napao i zauzeo Smirnu. Time su Turci prvi put dobili uporište na obali Egejskog mora. Cahas je to iskoristio kao priliku da sagradi vlastitu mornaricu koja se sastojala od 33 jedrenjaka i 17 brodova na vesla. Sa njom je počeo pohode protiv bizantskih otočkih posjeda. Godine 1089. je osvojio Lezbos, potom Hios 1090. Sljedeće je godine uspio osvojiti Samos i Rodos. Međutim, njegov prodor u Mramorno more su zaustavili bizantski admirali Konstantin Dalasenos i Jovan Duka, pri čemu je turska flota potpuno uništena. Bizantinci su nakon toga brzo povratili sve otoke. Godine 1092. je Cahas ubijen od strane svog zeta, rumskog sultana Kilidž Arslana I. Ubrzo nakon toga je Aleksije I Komnin povratio posjed nad Smirnom, a Turci nisu došli na obale Egeja sljedeća dva vijeka.

## Fusnote




## Reference

* Norwich, John Julius. **Byzantium: The Decline and Fall**. (New York: Alfred A. Knopf, 1996) p.&nbsp;26.
Bitka kod Drača (1081)

**Bitka kod Drača** se odigrala 18. oktobra 1081. godine između normanskih snaga pod apulijsko-kalabrijskim vojvodom Robertom Guiscardom na jednoj, i bizantskih snaga pod carem Aleksijem I Komnenom na drugoj strani. Do nje je došlo tokom velikog pohoda koji je Robert Guiscard pokrenuo s ciljem osvajanja Bizantskog Carstva, pri čemu mu je kao povod služio puč kojim je Aleksije početkom godine svrgnuo cara Nikifora III, zaručnika njegove kćeri Helene. Iako su normansku flotu u nekoliko navrata razbili bizantski saveznici Mlečani, ona je uspjela prebaciti Guiscarda i njegove trupe preko Jadrana, nakon čega je započeta opsada Drača, strateški važne luke i sjedišta bizantske Ilirije. Nju je došla prekinuti bizantska vojska pod Aleksijem. U bitci je bizantska Varjaška garda na desnom krilu razbila normansko lijevo krilo, ali je prilikom njegovog gonjenja ostala odsječena od bizanstke glavnine te bila počesno uništena. U međuvremenu su normanski vitezovi u centru jurišem razbili bizanstki centar te doveli do potpunog kolapsa bizantske vojske, kome je pridonio i masovni bijeg najamničkih i savezničkih snaga na bojištu. Bizantinci su teško poražen, a sam Aleksije teško ranjen. Drač je bio prisiljen na predaju nekoliko mjeseci kasnije, a Normani su postepeno osvojili velike dijelove današnje Albanije i sjeverne Grčke. Međutim, pobuna protiv Guiscarda u samoj Italiji, i savez koji je Aleksije sklopio sa rimsko-njemačkim kraljem Heinrichom IV je prisilio da Normane da nekoliko godina kasnije napuste svoja balkanska osvajanja.

## Izvori

## Literatura
### Primarna
* Anna Comnena (translated by E. R. A. Sewter). *The Alexiad*. London: Penguin Books, 1996, .

### Sekundarna

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Suger od Saint-Denisa

**Suger** (cca. 1081 – 13. januar 1151) bio je francuski katolički redovnik, poznat kao opat samostana Saint-Denis, državnik u službi kraljeva Luja VI i Luja VII, autor historijskih tekstova, ali najviše kao prvi poznati pokrovitelj gotičke arhitekture.

## Literatura
* Gerson, Paula Lieber. (1986). *[http://libmma.contentdm.oclc.org/cdm/compoundobject/collection/p15324coll10/id/37328 Abbot Suger and Saint-Denis: a symposium]*, New York: The Metropolitan Museum of Art. 
* Suger, Abbot of Saint Denis,. *The Deeds of Louis the Fat*. Translated with introduction and notes by Richard Cusimano and John Moorhead. Washington, DC : Catholic University of America Press,1992. ()
* Suger, Abbot of Saint Denis,. *[http://www.fordham.edu/halsall/basis/suger-louisthefat.html The Deeds of Louis the Fat] *. Translated by Jean Dunbabin (Free, but has no annotations)
1082.

Godina **1082.** (**[[Rimski brojevi|MLXXXII]]**) bila je redovna godina koja počinje u subotu po julijanskom kalendaru.

## Događaji

* Borba za investituru: Njemačke trupe kralja Heinricha IV stavljaju Rim pod opsadu i ulaze u dijelove grada; nastojeći zaustaviti krvoproliće, Rimljani pristaju da se održi crkveni sinod koji bi trebao odlučiti o sporu između Heinricha i pape Grgura VII.
* Kineski pohod protiv države Zapadna Xia koji je predložio Shen Kuo završava katastrofom, nakon čega će taj velikodostojnik pasti u carevu nemilost.
* Ottokar II nasljeđuje svog brata Adalbera (u. 1086 ili 1087) kao markgrof Štajerske.
* Prvi put odštamana budistička Tripitaka na korejskom.
* Dovršena Rochesterska katedrala.
* Prvi spomen njemačkog grada Hofgeismar.

## Rođenja
* 2. 11. &ndash; Car Huizong od Kine (u. 1135)
* Kraljica Urraca od Kastilje (u. 1129)

## Smrti
* 5. 12. &ndash; Ramon Berenguer II, grof Barcelone

## Reference
Rochesterska katedrala

**Rochesterska katedrala** () ili **Katedralna crkva Krista i Blažene djevice Marije** () je anglikanska crkva odnosno katedrala smještena u gradu Rochester u engleskoj grofoviji Kent. Predstavlja jednu od najstarijih crkava u Englesku, te najpoznatijih primjera normanske i gotičke arhitekture. Prvotno ju je 604. podigao Justus, jedan od prvih kršćanskih misionara u Engleskoj; nakon normanskog osvajanja je postala zapuštena, zbog čega je canterburyjski nadbiskup Lanfranc 1070-ih inicirao njenu obnovu. Nekoliko puta je dograđivana u srednjem vijeku.

## Vanjske veze

* Official website of Rochester Cathedral
* Website of the Rochester Cathedral Company of Bell Ringers
* A history of the King's School and of the choristers of Rochester Cathedral 
* Flickr images tagged Rochester Cathedral
* The Corps of Royal Engineers
* Royal Engineers Museum and Library
Adalbero od Štajerske

**Adalbero** (? - 1086/1087) bio je markgrof Štajerske od 1064. do 1082. Bio je sin prethodnog grofa Ottokara I. Za vrijeme borbe za investituru je stao na stranu cara Heinricha IV, dok je njegov brat Ottokar II stao na stranu pape Grgura VII. Godine 1082. ga je Ottokar uspio svrgnuti.
Ottokar II od Štajerske

**Ottokar II** (? - 28. novembar 1122) bio je markgrof Štajerske od 1082. do smrti. Bio je sin markgrofa Ottokara I i brat Adalbera koji je 1064. bio naslijedio oca na mjestu markgrofa. Za vrijeme Borbe za investituru Adalbero je stao na stranu cara Heinricha IV, a Ottokar se opredijelio za papu Grgura VII. Godine 1082. je Ottokar uspio svrgnuti brata i doći na vlast. Godine 1090. se oženio za Elisabeth, kćer vojvode Leopolda II od Austrije i Ide od Formbach-Ratelnberga. S njom je imao troje djece, uključujući svog sina i nasljednika Leopolda Jakog. Nakon izumiranja dinastije Eppensteiner je naslijedio njihove posjede u dolinama Mure i Mürza. Godine 1108. je osnovao benediktinski samostan Garsten u Gornjoj Austriji.

## Vanjske veze
* Ottokar II of Styria
Vizantijsko-normanski ratovi

**Bizantsko-normanski ratovi** predstavljaju niz oružanih sukoba koji su se od oko 1050. do 1185. vodili između Bizantskog Carstva na jednoj, te Normana i njihovih političkih entiteta/država u Italiji na drugoj strani. Do njih je došlo uslijed dramatičnog slabljenja bizantske države izazvane ekonomskom krizom i građanskim ratovima u sredini 11. vijeka, a što su Normani, doseljeni u Italiju kako bi se borili kao najamnici u Južnoj Italiji iskoristili kako bi stvorili feudalna lena, a od njih s vremenom i nezavisne države. Među njima je nauspješniji bio Robert Guiscard, koji je, oslanjajući se na političku podršku papa, vodio normansko osvajanje Južne Italije, odnosno pohod kojim je od oko 1050. do 1071. osvojen bizantski Katepanat Italija, odnosno nestao posljednji trag bizantske vlasti s druge strane Jadrana. Deset godina kasnije je Guiscard pokrenuo još jedan pohod, ovaj put s ciljem osvajanja samog Bizantskog Carstva. Iako su Bizantinci doživjeli težak poraz u bitci kod Drača 1081. godine, a Normani osvojili današnju Albaniju i velike dijelove Grčke, diplomatske aktivnosti cara Aleksija I Komnena te pobune u normanskoj Italiji su brzo anulirali ta dostignuća. Sukob je na duže vrijeme zaustavljen pokretanjem križarskih ratova u kojima su Normani bili nominalni bizantski saveznici, ali je 1104. ponovno izbio pobunom normanskih feudalaca u Kneževini Antiohiji, a 1147. je izbio rat između normanskog kralja Rogera II od Sicilije i bizantskog cara Manuela I Komnena; tokom njega su Normani bez uspjeha pokušali steći uporišta na Balkanu, a poslije njega je bez uspjeha završio i bizantski pokušaj povratka u Italiju. Posljednji veliki okršaj Normana i Bizanta se zbio 1185. kada je neuspjeh cara Andronika I da zaustavi i odbaci normansku invaziju (što će uspjeti njegovom nasljedniku Isaku II Angelu) doveo do propasti dinastije Komnena. Ti su sukobi dugoročno iscrpili obje strane; Bizant je doživio dramatično propadanje u 13. vijeku, dok su Normani istjerani sa Sicilije.

## Literatura
;Primarna
* Anna Comnena, translated by E.R.A Sewter (1969). *The Alexiad*. London: Penguin Books. .

;Sekundarna
* 
* 
* 
* Christopher Gravett and David Nicolle, (2006). *The Normans: Warrior Knights and their Castles*. Oxford: Osprey. .
* John Haldon, (2000). *The Byzantine Wars*. The Mill: Tempest. .
* Richard Holmes, (1988). *The World Atlas of Warfare: Military Innovations That Changed the Course of History*. Middlesex: Penguin. .
* 
* 
* 
* 
* John Julius Norwich, (1995). *Byzantium: The Decline and Fall*. London: Viking. .
Hofgeismar

**Hofgajsmar** () je grad u njemačkoj saveznoj državi Hesen. Jedno je od 29 opštinskih središta okruga Kasel. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 15.993 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 6633013.

## Geografski i demografski podaci

Hofgajsmar se nalazi u saveznoj državi Hesen u okrugu Kasel. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 161 metra. Površina opštine iznosi 86,4&nbsp;km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 15.993 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 185 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja




## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine 
* Njem. Savezni zavod za statistiku 
* Stalna konferencija gradova i opština 
* KommOn  - Informacioni sistem gradova, opština i okruga.
Urraca od Leona i Kastilje

**Uraka Leonska i Kastiljska** (travanj 1079. - 8. ožujka 1126.) bila je kraljica Leona, Kastilje i Galicije.

## Biografija
Uraka je rođena u travnju 1079. godine. Njezin je otac bio Alfonso VI od Kastilje, "car triju vjera". Njegova druga supruga, Constance od Burgundije, bila je Urakina majka. Uraka je bila unuka Sanče Leonske i Ferdinanda I.

Elvira Kastiljska bila je Urakina polusestra.

Uraka se vrlo mlada udala za grofa Raymonda od Burgundije. Njihov je sin bio Alfonso VII od Leona.

Poslije se udala za Alfonsa I. Aragonskog, ali su se rastali. 

Zapamćena je kao skromna i hrabra žena, ali je to pridonijelo tome da se na nju gleda kao na perverznu ženu, zbog toga što je imala dvoje nezakonite djece.

Umrla je 8. ožujka 1126., u dobi od 46 godina. Pokopana je u bazilici svetog Izidora.
Chika Sakamoto

**Chika Sakamoto** (japanski 坂本千夏, Tokio, 17. kolovoza 1959.) je japanski *[[seiyuu]]*, tj. sinkronizacijska glumica koja posuđuje glasove u animeima. Najpoznatija je po animeima *[[Nausicaä of the Valley of the Wind|Nausikaja iz vjetrovite doline]]*, *[[Maison Ikkoku]]* i *[[Tonari no Totoro|Moj susjed Totoro]]*.

## Anime
 
### Televizija
* *[[Baby and Me]]* (**Minoru Enoki**)
* *[[Ashita no Nadja]]* (Jean)
* *[[Legend of the Mystical Ninja (TV series)|Legend of the Mystical Ninja]]* (Sasuke)
* *[[Fighting Foodons]]* (Zen Makunouchi)
* *[[Mobile Suit Gundam ZZ]]* (Shinta)
* *[[Mobile Suit Zeta Gundam]]* (Shinta)
* *[[Kimagure Orange Road]]* (Kazuya Kasuga)
* **' (Daisuke)
* ''[[Cat's Eye (anime)|Cat's Eye]]'' (Ai Kisugi)
* ''[[Captain Tsubasa]]'' (Sanae Nakazawa)
* ''[[Crush Gear Turbo]]'' (Jin Kyōsuke)
* ''[[Ape Escape (TV series)|Ape Escape]]'' (Specter, Kūta, reporter)
* ''[[City Hunter]]'' (Horikoshi (16th and 39th episode))
* ''[[Shaman King]]'' (Aren)
* ''[[Kimba the White Lion]]'' (Maiyā)
* ''[[Juuni Senshi Bakuretsu Eto Ranger]]'' (**Bakumaru**)
* ''[[Machine Robo Rescue]]'' (Ricky)
* ''[[Princess Sarah]]'' (Peter)
* ''[[Darker than Black]]'' (Misuzu Ōyama)
* ''[[Chūka Ichiban]]'' (Shirō)
* ''[[The Super Dimension Century Orguss]]'' (Lieea)
* ''[[Digital Monster X-Evolution]]'' ([[WarGreymon X]])
* ''[[Digimon Adventure]]/[[Digimon Adventure 02]]'' ([[Agumon]], Natsuko Takaishi)
* ''[[Digimon Xros Wars]]'' ([[Shoutmon]])
* ''[[Demashita! Powerpuff Girls Z]]'' (Puyo)
* ''[[Nine (manga)|Nine]]'' series (Yukimi Yasuda)
* ''[[High School! Kimengumi]]'' (Hisako Otonari)
* ''[[Sailor Moon|Sailor Moon Sailor Stars]]'' (**Yaten Kou/Sailor Star Healer**)
* ''[[Sailor Moon Supers: The Movie]]'' (Peruru)
* ''[[Fushigi Yuugi|Fushigi Yūgi]]'' (**Nuriko**)
* ''[[Tensai Bakabon]]'' (Hajime)
* ''[[Pokémon (anime)|Pokémon]]'' (Obaba)
* ''[[Magical Idol Pastel Yumi]]'' (Kenta Misawa)
* ''[[Miracle Giants Dome-kun]]'' (Dome Shinjo)
* ''[[Muka Muka Paradise]]'' (**Muka Muka**)
* ''[[Detektiv Conan|Case Closed]]'' (Takumi Hashiratani (episode 462))
* ''[[Maison Ikkoku]]'' (Kentarō Ichinose)
* ''[[Mirmo!]]'' (Chikku)
* ''[[HeartCatch PreCure!]]'' (Tsubomi's Grandmother/Cure Flower)
* ''[[Urusei Yatsura]]'' (Ginger)
* ''[[Anpanman]]'' (Tendonman, Chibizou-kun)

=== OVA ===
* [[Here is Greenwood]] (Shun Kisaragi)
Fushigi Yuugi OVA1 and OVA 2 (Nuriko)
Fushigi Yuugi Eikouden (Nuriko)

=== Filmovi ===
* [[Nausicaä of the Valley of the Wind]] (Boy)
* [[Night on the Galactic Railroad]] (**Campanella**)
* [[Tonari no Totoro|My Neighbour Totoro]] (**Mei Kusakabe*')
 
== Vanjske veze ==
* 
* [http://www.animenewsnetwork.com/encyclopedia/people.php?id=663 *Chika Sakamoto''] na Anime News Network
Car Huizong od Songa

**Car Huizong** (2. novembar 1082 - 4. jun 1135) bio je car Kine, osmi po redu iz dinastije Song, koji je vladao od 1100. do 1126. te koji se tradicionalno smatra jednim od najnadarenijih, ali i najtragičnijih vladara u historiji Kine.

Rodio se pod imenom **Zhao Ji**, kao 11. sin cara Shenzonga. Na prijestolje je došao 1100. kada je njegov polubrat, car Zhezong umro bez muških nasljednika. Vladavinu mu je obilježilo promoviranje taoizma, ali i veliki talent za poeziju, slikarstvo, kaligrafiju, koje je zdušno upražnjavo. Njegov je dvor postao jedan od najprosvijećenijih i najsofisticiranijih na svijetu, ali je zbog toga zanemario državnu upravu, a prije svega vojsku. Kada su Džurčeni u današnjoj Mandžuriji osnovali vlastitu dinastiju Jin, Huizong je s njima odlučio stupiti u savez s ciljem da ukloni Kitansko Carstvo koje je pod dinastijom Liao više od vijeka bilo trn u oku kineskih vladara. Međutim, nakon što je Kitansko Carstvo uklonjeno, Džurčeni su se okrenuli protiv svojih kineskih saveznika i došli nadomak prijestolnice Kaifeng. Huizong je početkom 1126. abdicirao u korist svog sina Qinzonga kako bi olakšao mirovni sporazum, ali nije mogao spriječiti još jednu invaziju prilikom koje su Džurčeni 1127. zauzeli Kaifeng, a njega i sina zarobili u Jingkang incidentu. Taj je događaj označio kraj Sjeverne dinastije Song; na jugu Kine, koji je ostao izvan džurčenskog domašaja, je Huizongov daleki rođak Zhao Gu obnovio dinastiju koja će postati poznata kao Južni Song. Car je zajedno sa sinom pretrpio brojna poniženja i proveo posljednje godine života kao zarobljenik u Mandžuriji.

## Reference

## Literatura
* Ebrey, Patricia Buckley (1999). *The Cambridge Illustrated History of China*. Cambridge: Cambridge University Press.  (paperback).
* Ebrey, Walthall, and Palais (2006). *East Asia: A Cultural, Social, and Political History*. Boston: Houghton and Mifflin.
* Jing-shen Tao (1976) *The Jurchen in Twelfth-Century China*. University of Washington Press. .
* Herbert Franke, Denis Twitchett. *Alien Regimes and Border States, 907–1368* (Cambridge History of China, vol. 6). Cambridge University Press, 1994. . Partial text on Google Books.
* Huiping Pang (2009), "Strange Weather: Art, Politics, and Climate Change at the Court of Northern Song Emperor Huizong," Journal of Song-Yuan Studies, Volume 39, 2009, pp.&nbsp;1–41. ISSN 1059-3152.

 

|-

|-

|-
Talavera de la Reina

**Talavera de la Reina** () je grad u Španiji u pokrajini Kastilja-La Mancha u provinciji Toledo. Prema proceni iz 2008. u gradu je živelo 87.763 stanovnika.

## Stanovništvo
Prema proceni, u gradu je 2008. živelo 87.763 stanovnika.

## Povezano
* Bitka kod Talevere

## Reference

## Vanjske veze
C-reaktivni protein

**C-reaktivni protein**, skraćeno **CRP** je protein u krvi čovjeka iz obitelji pentraksina. CRP su otkrili Tillett i Francis 1930.g.

CRP je protein s mnogo fizioloških uloga u sklopu imunološkog sustava čovjeka, kao što su npr. vezivanje na fosfokolin izražen na površini mrtvih ili umirućih stanica (oštečenih infekcijom, upalom ili trumom), vezivanje na nuklearne antigene i određene patogene organizme, zatim tako vezan aktivira sustava komplementa (koji uništava stanicu) ili aktivira Fc-receptora (kojeg sadrže određene stanice iumnološkog sustava npr. makrofag), ili tako vezna na stancima služi kao opsonin.

CRP je jedan od proteina akutne faze upale, te se mjerenje njegove koncentracije u krvi koristi u dijagnostičke svrhe svakodnevno kao pokazatelj upalne reakcije. U akutnoj upalnoj reakciji količina CRP-a u krvi raste 50 000 puta. Iznad normalne razine naraste za 6-9 sati, vrh dostigne nakon 48 sati, a kako mu je vrijeme poluživota konstantno, razina CRP određena je količinom stvaranja.
 
Do porasta razine CRP dolazi zbog povećanja koncentracije interleukina IL-6 kojeg najviše proizvode makorfazi i adipociti (masne stanice). 
Gen za CRP nalazi se na prvom kromosomu. CRP se sintetizira u jetri i masnim stanicama.

Mjerenje CRP korisno je u razlikovanja akutnih bakterijskih od virusnih infekcija, u praćenju napredovanja bolesti i u praćenju djelotvornosti liječenja, te se može koristiti i kao faktor rizika. 
Vrijednosti CRP-a do 10&nbsp;mg/L (1,0&nbsp;mg/dL) smatraju se unutar fizioloških granica (iako mogu biti normalne uz blaže oblike nekih lokaliziranih kroničnih upalnih bolesti). Od povišenih vrijednosti (uz napomenu da interpretacija vrijednosti znatno ovisi o ostalim lab. nalazima npr. sedimentacija eritrocita, leukociti u krvi) CRP od 10–40&nbsp;mg/L (1,0 - 4,0&nbsp;mg/dL) ukazuju na uglavnom na blagu upalu, virusnu infekciju, a mogu se naći i kod npr. trudnih žena, pušača, u naporu; vrijednosti od 40–200&nbsp;mg/L ukazuju najčešće na akutnu upalu uzrokovanu bakterijama, dok se vrijednosti veće od 200&nbsp;mg/L nalaze najčešće kod teških bakterijskih infekcija i opeklina.

## Patofiziologija

C reaktivni protein ima visoku osetljivost i malu specifičnost. To znači da C reaktivni protein može da otkrije prisustvo upale negde u telu, ali ne i njenu tačnu lokaciju. Kod zdravih osoba C reaktivni protein (CRP) je prisutan u vrlo niskim koncentracijama (



## Izvori

## Literatura
* Ridker PM, Libby P. Risk Factors for Atherothrombotic Disease. In: Libby P, Bonow RO, Mann DL, Zipes DP, *Textbook of Cardiovascular Medicine.* 8th ed. Philadelphia, Pa; Saunders Elsevier; 2007.

## Vanjske veze
* 
* Inflammation, Heart Disease and Stroke: The Role of C-Reactive Protein (American Heart Association)
*
Operacija Edelweiss

**Operacija Edelweiss** može značiti:
* Operacija Edelweiss (1942)
* Operacija Edelweiss (1943)
* Operacija Edelweiss (1944)
1084.

Godina **1084.** (**[[Rimski brojevi|MLXXXIV]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u ponedjeljak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Sveti Bruno osniva kartuzijanski red.
* Kyanzittha počinje vladavinu u današnjoj Burmi.
* 24. 3. &ndash; Borba za investituru: Heinrich IV okrunjen za svetog rimskog cara od strane antipape Klementa III. 
* Borba za investituru: Opsada Rima od strane trupa Heinricha IV okončana intervencijom u korist Normana pod Robertom Guiscardom koji oslobađaju papu Grgura VII iz Anđeoske tvrđave; nakon ulaska u Rim, Normani grad i njegovo stanovništvo izlažu nesmiljenoj pljački, silovanjima i drugim zločinima.
* Švedski kralj Halsten je ubijen, a njegov brat Inge Stariji svrgnut u Svealandu, i prisiljen otići u Gothenland, kojim će vladati sljedeće tri godine. U Svealandu kraljem postaje poganski Blot-Sweyn.
* Turci Seldžuci zauzimaju Antiohiju.
* Sima Guang, kineski kancelar u službi dinastije Song, zajedno sa grupom učenjaka dovršava sastavljanje *[[Zizhi Tongjian]]*, kapitalnog djela historije Kine koje se sastoji od 294 toma sa preko 3 miliona kineskih slova.

## Rođenja
* Kralj David I od Škotske
* Li Qingzhao, kineska pjesnikinja (u. 1151)

## Smrti
* Halsten, kralj Švedske 1067&ndash;1070 i od 1079

## Reference
Kyansittha

**Kyansittha** (, ; također **Kyanzittha**; 1040/1041 – 1112/1113) bio je kralj Burme (Mianmar) iz Paganske dinastije koji je vladao od 1084. do 1112/1113. godine, a koji se smatra jednim od najvećih burmanskih vladara. Nastavio je društvene, ekonomske i kulturne reforme započete od strane njegovog oca, kralja Anawrahte. Pagan je tokom njegove 28-godišnje vladavine postao međunarodnso priznata sila, a značajno su se razvili burmanski jezik i kultura. 

Kyansittha je na početku života bio stekao popularnost kao vojskovođa, zahvaljući vođenju Anawrahtinih vojnih pohoda kojima je stvoreno Pagansko Carstvo. Usprkos toga je dva puta bio poslan u progonstvo - 1070-ih i 1080-ih, i to zbog ljubavne veze sa kraljicom Manisanda. Kyansittha je na pagansko prijestolje stupio 1084. godine poslije gušenja monskog ustanka u kome je poginuo kralj Sawlu.

Usprkos toga, njegova vladavina je uglavnom bila mirna. Kao veliki poklonik Mon kulture, nastojao je steći podršku monskog stanovnika na jugu države, te je podsticao korištenje monskog jezika i kulture na svom dvoru. Upravo je njegovo vrijeme je sinteza dotadašnjih burmanskih, Mon, Pyu i budističkih ubičaja stekla zreli oblik koji predstavlja prepoznatljivu burmansku kulturu. Burmansko pismo se počelo koristiti uz Pyu, mon i Pali. Miroljubivi Pagan se obogatio kroz poljoprivredu i trgovinu, te je tada otpočela gradnja masivnih pagoda. Kyansittha je dovršio Anawrahtinu pagodu Shwezigon te je sagradio Hram Ananda, koji se smatra krunskim dostignućem njegove vladavine. Pagan je također postao središte budističkih učenja. Theravada budizam je nastavio napreodvati, iako je još uvijek bio u sjeni ari, nahayana i hinduističkih običaja. Pagan se kao velika sila priznat od Kmerskog Carstva u Jugoistočnoj Aziji, odnosno kao nezavisna država o kineske dinastije Song i indijske dinastije Čola.

Kyansittha je zbog toga postao jedan od najpoznatijih vladara burmanske historije, a njegov život i dostignuća dan-danas inspiriraju burmansku književnost, ples i kinematografiju.

## Literatura
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
1083.

Godina **1083.** (**[[Rimski brojevi|MLXXXIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Sancho I od Aragona osvaja Graus.
* Alfonso VI od Kastilje osvaja grad Talavera de la Reina.
* Dukljanski vladar Bodin osvaja Bosnu (prema *[[Ljetopis popa Dukljanina|Ljetopisu popa Dukljanina]]*).
* jun &ndash; Borba za investituru: Papa Grgur VII u rimskoj Anđeoskoj tvrđavi dolazi pod opsadu njemačkih trupa cara Heinricha IV.
* Almoravidi nakon pet godina opsade osvajaju Ceutu.


## Rođenja
* 1. 12. &ndash; Ana Komnena, bizantska historičarka (u. 1153)

## Smrti
* 2. 11. &ndash; Matilda od Flandrije, engleska kraljica, supruga Williama Osvajača
* *nepoznati datum* &ndash; Zeng Gong, kineski historičar i učenjak (r. 1019)

## Reference
Graus

**Graus** (, ) je selo u španskoj provinciji Huesca, smješteno u Pirinejima gdje se spajaju rijeke Esera i Isabena. Predstavlja administrativno sjedište regije, kao i jedno od područja Aragona gdje se još uvijek govori aragonski.

## Gradovi-pobratimi
*  Tournefeuille, Haute-Garonne

## Povezano
* Bitka kod Grausa

## Izvori
Blot-Sven

**Sven** ili, preciznije **Blot-Sven** (na švedskom: *Sven Prinositelj Žrtve*) bio je švedski kralj koji je vladao od oko 1080. godine do 1087. Na prijestolje je došao svrgnuvši sa švedskog prijestolja svog šurjaka Ingea Starijeg koji je, kao kršćanin, odbio obavljati tradicionalne paganske ceremonije žrtve (blót) u Hramu u Uppsali. Inge je zbog toga prognan; Sven se ne spominje u popisu kraljeva u *[[Västgötalagen]]u*, što sugerira da njegova vladavina nije dosegla Västergötland. Nordijske sage, pak, navode kako se Inge nekoliko godina kasnije iznenada vratio iz progonstva, te potpalio Svenovu kuću gdje je on izgorio, odnosno ubijen prilikom bijega, zajedno sa svojim sljedbenicima. Inge je nakon toga postao kralj, iako neki izvori sugeriraju da su okorjeli pogani u Upplandu kao svog vladara neko vrijeme imali izvjesnog Erika Arsalla. 

Švedski historičar Adolf Schück smatra da je Sven ista ličnost kao i raniji poganski vladar Håkan Crveni, odnosno da je "Blót Sven'' bio nadimak, a ne ime.

## Izvori
Sveti Bruno

**Sveti Bruno** (1030.-1101.) je osnivač kartuzijanskoga reda i svetac Katoličke Crkve.
## Djetinjstvo i mladost

Rodio se oko 1030. u Kölnu. Gotovo ništa nije poznato o njegovoj obitelji i djetinjstvu. Životopis iz 12. st. navodi kako je Bruno vrlo dobro poznavao duhovnu i vjersku literaturu. Svoju je znanstvenu izobrazbu započeo u kolegijatskoj crkvenoj školi Sv. Kuniberta u Kölnu, a potom se preselio u Reims gdje je uspješno završio studij.

## Kleričke službe

Po završenom studiju Bruno se odlučio posvetiti duhovnom staležu i svoje znanje upotrijebiti u službi Crkve. Vrlo brzo postao je kanonik katedrale u Reimsu, te počinje predavati *artes liberales* - »slobodne vještine«, među njima gramatiku, retoriku, logiku, filozofiju, a onda i teologiju. Naslijedivši godine 1056. profesora Herimanna, preuzeo je i vodstvo biskupske škole. Kao profesora osobito su ga cijenili njegovi studenti, među kojima je bio i kasniji papa Urban II. 1075. postao je i kancelar svoga nadbiskupa u Kölnu.

## Povlaćenje u samoću

Ipak, sam je Bruno bio nezadovoljan svojim načinom života i svjetovnim brigama, želeći se posvetiti višim stvarima. Promatrajući prilike u tadašnjoj Crkvi, osobito probleme vezane uz investituru i simoniju, priključio se papi Grguru VII. koji je nastoja uspostaviti red u crkvenim službama.

U proljeće 1084. Bruno je krenuo prema Alpama kako bi ondje potražio zgodno samotno mjesto, što mu je i pošlo za rukom u kraju imena *La Grande Chartreuse*. Na tom mjestu, na nadmorskoj visini od 1175 metara, sa šestoricom svojih drugova odlučio je živjeti pustinjačkim načinom života. Ondje je osnovana prva kartuzija.

## U službi pape

Nekadašnji Brunin učenik, a sada papa Urban II., poziva ga 1090. godine za svoga savjetnika, te Bruno teška srca napušta svoju samoću, a kartuziju prepušta skrbi Landuina Toskanskoga. Kad su se u Rimu pogoršale političke prilike, Bruno slijedi papu u južnu Italiju pod normanskom vlašću. Ondje ga je papa htio zarediti za biskupa Reggia, no on tu službu otklanja, te, uz pomoć grofa Rogera, u biskupiji Squillace utemeljuje novu kartuziju »Santa Marija della Torre.« Bruno ondje i umire 6. listopada 1101.

## Proglašenje svetim i njegovi nasljednici

Po ukinuću ove kartuzije 1193., njegove su relikvije prenijete u crkvu obližnjeg samostana sv. Stjepana. Papa Lav X. službeno ga je proglasio svetim 1514, a njegov se spomen u Katoličkoj Crkvi slavi 6. listopada.

Do danas postoji kartuzijanski red, kao jedan od najstrožih redova Katoličke Crkve u kojem su osobito naglašeni samoća, šutnja i uzdržavanje od mesne hrane

## Vanjske veze

* Kartuzija Pleterje u Sloveniji (službene stranice)
Kartuzijanski samostan Pleterje

**Kartuzijanski samostan Pleterje** je muški samostan duhovnoga reda kartuzijanaca u Dolenjskoj, pored Šenterneja. Od četvero samostana kartuzijanaca u Sloveniji, ovo je jedini u kome još žive i rade kartuzijanci. Osnovao ga je grof Herman II. Celjski 1403. godine. 

Kartuzija Pleterje mjesto je života i rada monaha iz cijele srednje Europe, ali i iz nekih drugih krajeva svijeta. Među članovima ove kartuzije ima Slovenaca, Mađara, Hrvata i monaha drugih nacionalnosti.

## Vanjske veze

* Kartuzija Pleterje
* Velika Kartuzija - Matični samostan u Francuskoj
* Kartuzija-pleterje.si
Cumbria

**Cumbria** (čita se *Kambrija*) je historijska, ceremonijalna i nemetropolitanska grofovija na sjeverozapadu Engleske.

## Geografija

Cumbria leži u regiji Sjeverozapadna Engleska. Ima površinu od 6,768 km², na kojoj živi 499,858 stanovnika.

Ona graniči sa sjevera sa škotskim područnim vijećima Dumfries i Galloway i Scottish Borders, sa zapada sa Irskim morem, sa Grofovijom Bedfordshire sa  juga sa Grofovijom Lancashire, sa jugoistoka sa Grofovijom North Yorkshire i sa istoka sa grofovijama Durham i Northumberland.

Grad Carlisle koji je najveći je i administrativni centar Cumbrije.

Cumbria je administrativno podjeljena na 6 distrikta; Barrow-in-Furness, South Lakeland, Copeland, Allerdale, Eden i City of Carlisle.

Cumbria se prostire duž obala Irskog mora od zaljeva Morecambe do Solway Firtha. U njoj se nalazi poznati Nacionalni park Lake District, kraj u kom stare vulkanske stijene formiraju vrhove planina, a po dolinama leže velika jezera.

Tu se nalazi najviši vrh engleske Scafell Pike visok 978 metara i najveće prirodno jezero Windermere.

Geološki novije stijene od vapnenca i pješčenjaka leže po okolnim dolinama od ravnice Carlisle do kotlina rijeka Eden i Kent. Na krajnjem istoku leži nekoliko viših planina (među njima Cross Fell i Knock Fell)) koje su dio masiva Pennines, engleske kičme.

## Historija

Za antike u tom kraju je živjelo keltsko pleme, koje je sebe zvalo - cymru po njima je kasnije grofovija i dobila ime Cumbria.
Još za ranog srednjeg vijeka u tom kraju se govorilo Kambrijskim jezikom koji je izumro tokom 11. - 12. vijeka.

## Privreda

Glavna privredna aktivnost ove još i danas u velikoj mjeri ruralne grofovije je poljoprivreda od ovčarstva po brdima do uzgoja žitarica po plodnim ravnicama. 
Turizam igra sve važniju ulogu u privredi grofovije, počevši od rijeka Eden, Derwent i Esk koje su poznate su po ribolovu na losose, do Nacionalni park Lake District.

Lučki grad Barrow-in-Furness ima veliko i brodogradilište a gradovi Whitehaven i Workington nešto lake industrije. Kod Sellafielda na obali Irskog mora nalazi se glavni britanski pogon za razgradnju nuklearnog goriva.

Preko Cumbrije prolaze magistralne zapadne željezničke pruge i autoput M6 za Škotsku, a Carlisle je važan transportni i logistički centar.

Pored Carlisla, veći urbani centri su Penrith, Kendal i luke Barrow-in-Furness, Whitehaven i Workington.

## Reference

## Vanjske veze

* Cumbria County Council
David I od Škotske

**David I** (srednjovjekovni gelski: **Dabíd mac Maíl Choluim**; moderni gelski: *Daibhidh I mac [Mhaoil] Chaluim*; 1084 &ndash; 24. maj 1153) bio je princ Kambrijaca od 1113. do 1124. godine, earl Northamptona i Huntingtona u Engleskoj, te, konačno kralj Škota koji je vladao od 1124. do smrti.

Rodio se kao najmlađe dijete kralja Malcolma III (srednjovjekovni gelski:Máel Coluim III) i Margaret os Wessexa. Rane godine je proveo u Škotskoj, ali je nakon smrti roditelja 1093. godine protjeran od strane strica, novog kralja Donalda III. Iza 1100. je postao jedan od dvorjana engleskog kralja Henryja I, gdje je pao pod snažan uticaj normanske i anglo-francuske kulture.

Nakon smrti svog brata, kralja Alexandera I 1124. godine, David je, uz podršku Henryja I, krenuo u pohod s ciljem da osvoji Kraljevinu Škotsku (Alba). U tome je uspio tek nakon desetogodišnje borbe sa svojim nećakom Malcolmom, sinom Alexandera I. Ta borba, u kojoj je uništen Óengus, mormaer Moraya, je na duži rok omogućila škotskim kraljevima da uspostave svoju vlast nad udaljenim područjima koja su dotle tek nominalno pripadala Škotskoj. Nakon što je umro njegov pokrovitelj Henry I, David je podržao Henryjevu kćer (i vlastitu nećaku) Matildu u borbi za englesko prijestolje. Zbog toga je došao u sukob sa njenim rođakom kraljem Stephenom. Iako je tada izgubio Bitku zastavu 1138. godine, uspio je proširiti svoju vlast na sjever Engleske.

Kasniji učenjaci su za njegovu vladavinu počeli koristiti izraz "Davidijanska revolucija", nastojeći sažeti dalekosežne promjene u historiji Škotske. To se prije svega odnosi na osnivanje burghova (prvih gradskih naselja) i samostana, primjenu gregorijanske reforme, normanizaciju škotske uprave, te uvođenje feudalnog sistema kroz intenzivni angžaman i doseljavanje francuskih i anglo-normanskih vitezova.

## Preci



## Reference
1085.

Godina **1085.** (**[[Rimski brojevi|MLXXXV]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* 2. 4. &ndash; Car Zhezong iz dinastije Song preuzima kinesko prijestolje, ali stvarnu vlast preuzima carica majka Gao koja ukida sve reforme svog muža Shenzonga i smjenjuje pro-reformskog kancelara Wang Anshija.
* 25. 5. &ndash; Alfonso VI od Kastilje ulazi u dotada muslimanski grad Toledo, nekadašnju prijestolnicu Iberijskog poluotoka; nakon toga poziva francuske vitezove da mu služe, odnosno da se nasele u centralnoj visoravni današnje Španije.
* Nakon što je propao plan danskog kralja Knuta IV o invaziji Engleske, engleski kralj William I Osvajač, nastojeći što efikasnije prikupljati porez i ljudstvo za obranu od eventualne nove invazije, započinje veliku evidenciju cjelokupnog zemljišta i stanovništva, koja će postati poznata kao Knjiga Sudnjeg dana.
* Borba za investituru: Rimsko-njemački car Heinrich IV proglašava "mir Božji" u svom Carstvu.
* U švedskom gradu Lund osnovana Katedralskolan (Katedralna škola), najstarija škola u Skandinaviji.
* Češki kralj Vratislav okrunjen za kralja.
* Do ove godine Kinesko Carstvo pod dinastijom Song počinje izdavati čak 6 milijardi bakrenih kovanica godišnje, što će kinesku vladu 1120-ih potaći da kao prva u historiji uvede službene papirne novčanice.

## Rođenja
* Alberich od Reimsa (u. 1141)
* Raoul I, grof Vermandoisa (u. 1152)
* Robert fitz Martin, normanski vitez i prvi Lord Cemaisa u Walesu (u. 1159)
* Zhang Zeduan, kineski slikar (u. 1145)

## Smrti
* 1. 4. &ndash; Car Shenzong od Kine (r. 1048)
* 25. 5. &ndash; Papa Grgur VII
* 15. 7. &ndash; Robert Guiscard
* Cheng Hao, kineski neokonfucijanski filozof (r. 1032)

## Reference
Vratislav

**Vratislav** može označavati:

* češko ime za grad Wrocław (Breslau) u Šleskoj (današnja Poljska);
* imena:
** Vratislav I, češki knez
** Vratislav II, češki knez i kralj
** Vratislav Mazák, češki biolog i paleontolog
** Vratislav Lokvenc, češki fudbaler
** Vratislav Greško, slovački fudbaler
** Vratislav Brabenec, češki muzičar
** Vratislav Gajdoš, slovački fudbaler
Cheng Hao

**Cheng Hào** (, 1032&ndash;1085), stilsko ime Bochun (), bio je kineski neokonfucijanski filozof. U mladosti je zajedno s mlađim bratom Cheng Yijem bio učenik Zhou Dunyija, jednim od tvoraca neokonfucijanske kozmologije. Poznat je po stavu da svaki čovjek, ukoliko se dovoljno posveti studiju, može postati mudrac. Uživao je veliku popularnost u prvim vijekovima 2. milenijuma i bio navođen kao jedan od "Šest mudraca Sjevernog Songa".