open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Le Passage du Rhin

***Le Passage du Rhin*** (; ) je francusko-italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1960. u režiji Andréa Cayattea. Protagonisti su francuski slastičar (čiji lik tumači Charles Aznavour) i novinar (čiji lik tumači Georges Rivière) koji na početku Drugog svjetskog rata budu mobilizirani u vojsku te tokom pada Francuske završe u njemačkom zarobljeništvu. Radnja prikazuje kako su poslani na selo u Schwarzwaldu pomagati u poljoprivrednim poslovima i gdje se različito postave prema situaciji - jedan koristi priliku za bijeg u Francusku, dok se drugi zbliži za mještankom (čiji lik tumači Cordula Trantow). *Le Passage du Rhin* je izazvao pažnju zbog za tadašnje doba neobičnog pristupa ratnim zbivanjima, prije svega kroz oportunističke i moralno ambivalentne protagoniste, te realističan prikaz kolaboracije Francuza sa njemačkim okupatorima. Prikazan je na venecijanskoj Mostri gdje je osvojio Zlatni lav. Kasniji kritičari ga, međutim, nisu previše cijenili, navodeći prije svega lošu režiju.

## Uloge
* Charles Aznavour : Roger Perrin
* Nicole Courcel : Florence
* Georges Rivière : Jean Durrieu
* Cordula Trantow : Helga
* Georges Chamarat : le boulanger 
* Jean Marchat : Michel Delmas
* Albert Dinan : le milicien Cadix
* Michel Etcheverry : Ludovic
* Ruth Hausmeister : Frau Keßler
* Benno Hoffmann : Otto
* Henri Lambert : Louis
* Lotte Ledl : Lotte
* Bernard Musson : le prisonnier libéré
* Alfred Schieske : Fritz Keßler
* Serge Frédéric
* Albert Rémy
* Colette Régis
* Jean Verner
* Betty Schneider : Alice

## Vanjske veze
*
Željko Weiss

**Željko Weiss** (Lukač, 26. 6. 1951), dugogodišnji predsjednik Židovske općine Virovitica (ŽOV).

## Biografija
Željko Weiss je rođen u Lukaču kraj Virovitice 26. 6. 1951 u porodici Marka i Zdenke Weiss. Otac Marko je tijekom Drugog svjetskog rata preživio Holokaust kao jedini član svoje porodice. Željko je prvih pet razreda osnovne škole pohađao u rodnom mjestu, a od petog do osmog razreda pohađao je osnovnu školu u Virovitici. Po završetku osnovne škole uputio se u Zagreb gdje je 1970 završio srednju tehničku školu, smjer slabe struje. Nakon toga zaposlio se na Institutu Ruđer Bošković u Zagrebu. Paralerno, uz posao, upisao je i studirao Studije privredne informatike na Fakultetu organizacije i informatike u Varaždinu. Apsolvirao je 1973 godine. Iste godine započeo je služenje redovnog vojnog roka u [Jugoslavenskoj narodnoj armiji (JNA). Nakon odsluženje vojnog roka, Željko se zaposlio u zagrebačkom poduzeću [Ferimport gdje je radio kao viši tehnički referent tj. zastupnik tvrtki inozemnih poduzeća proizvođača medicinske opreme. 1989 godine vratio se sa porodicom u Viroviticu. Od 2002 do 2013 godine bio je predsjednik ŽOV-a, funkciju koju je preuzeo od svoga oca Marka Weissa. Za vrijeme predsjedanja ŽOV-om bio je aktivan u radu "Koordinacije Židovskih općina Hrvatske". 2011 izdao je knjigu "Židovi Virovitice i okolice 1790. - 2011." o povijesti židovske zajednice u Virovitici. 2013 iznio je svoje mišljenje o tome tko može, a tko ne može biti član ŽOV-a. Željko se ne slaže sa time da članovi ŽOV-a mogu biti sami Židovi, što je u duhu židovske tradicije, nego je mišljenja da ŽOV mora biti liberalna jer živimo u 21. vijeku. Po tom pitanju došao je u konflikt sa dr. Ognjenom Krausom, predsjednikom Židovske općine Zagreb (ŽOZ). Željko Weiss sa suprugom Ivankom ima sina Željka i kći Danielu. Njegov brat Ljubo je aktualni predsjednik ŽOV-a.

## Djela
* *Židovi Virovitice i okolice 1790. - 2011.*, Virovitica 2011
## Reference

## Literatura
*
Chamaepetes

***Chamaepetes*** je rod ptica iz porodice Cracidae. Ove ptice žive isključivo u Srednjoj i Južnoj Americi. Rod obuhvaća dvije vrste:
* Srpastokrili guan (*Chamaepetes goudotii*) - Kostarika i Panama
* Crni guan (*Chamaepetes unicolor*) - Ande

## Izvori
Crax alector

***Crax alector*** je vrsta ptice iz roda *[[Crax]]*, porodice Cracidae..

Živi u vlažnim šumama sjevernog dijela Južne Amerike u Kolumbiji, Venecueli, Guajanama i sjevernom Brazilu, na nadmorskoj visini do 1.500 metara.

Prosječno je duga oko 92 centimetra. Jedina je vrsta u svom rodu u kojoj se mužjak i ženka ne mogu razlikovati po boji perja, zato što oba spola imaju većinom sjajno crno perje i žut ili narančasto-crven gornji dio kljuna. Gornji dio kljuna je žute boje, a vrh kljuna je sivkast. Trbuh i podrepno područje su bijele boje. Noge su plavkasto-sive.

## Izvori
Bjelokrili guan

**Bjelokrili guan** (lat. *Penelope albipennis*) je vrsta ptice iz roda Penelope, porodice Cracidae..

Bjelokrili guan nastanjije regije Lambayeque, Cajamarca i Piura u sjevero-zapadnom Peruu.

Velika je ptica, dug je oko 70-80 centimetara. U pojavi je sličan puranima, s tankim vratom i malom glavom. Ima tamno-smeđe perje s bijelim perjem na krilima. Ima blijede pjege na vratu, gornjem dijelu prsa i krilima. Ima ogromno crveno grlo. Kljun mu je plave boje s crnim vrhom, dok je koža oko oka ljubičasta.

## Izvori
Crax blumenbachii

***Crax blumenbachii*** je vrsta ptice iz roda *[[Crax]]*, porodice Cracidae, koja je endem područja Mata Atlantica u državama Espirito Santo, Bahia i Minas Gerais u jugoistočnom Brazilu. Populacija joj znatno opada zbog lova i krčenja šuma, a također je moguće da je izumrla u Minas Gerais. Trenutno se uvodi u Rio de Janeiro zbog namjera gniježdenja u zatočeništvu.

Duga je u prosjeku oko 84 centimetra. Kljun joj je crvene boje. Odlikuje se svojom dugom ćubom. Gotovo cjelokupno perje tijela kod mužjaka je crno sa plavo-zelenkastim sjajem, a podrepno područje je bijelo. Perje na ćubi je dugo i kovrčavo. Noge su crne. Ženka je također crna, a kod nje je podrepno područje cimetasto. Perje na ćubi joj je kraće nego u mužjaka i ima bijele pruge na sebi. Noge su joj ružičaste.

## Izvori

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Rat (film, 1960)

**Rat** je jugoslovenski science fiction film snimljen 1960. godine u režiji Veljka Bulajića. Radnja se događa u bliskoj budućnosti u neimenovanoj zemlji koja ulazi u sukob sa susjednom državom koji će na kraju eskalirati do nuklearnog rata. Protagonist, čiji lik tumači Antun Vrdoljak, je mladić koji se upravo tada nastoji vjenčati sa svojom djevojkom. *Rat*, koji je velikim dijelom bio inspiriran hladnoratovskom tjeskobom i imao izraženi pacifistički stav, kombinirao je prikaze apokaliptičkog razaranja sa satirom. Bio je prikazan u konkurenciji venecijanske Mostre.

## Uloge

## Vanjske veze
*
*''Atomic War Bride'' at Filmski-Programi.hr
Prelazak Rajne (razvrstavanje)

**Prelazak Rajne** može označavati:

*Prelazak Rajne, koji su izveli Vandali i druga germanska plemena 406. godine;
*Rajnska operacija u Drugom svjetskom ratu 1945. godine;
*''Prelazak Rajne'' (film), francusko-italijanski film iz 1960. godine.
Parlamentarni izbori u Grčkoj 2015.

**Parlamentarni izbori u [[Grčka|Grčkoj]]** su održani 25. januara 2015. Izbore je pobedila Koalicija radikalne levice.

Izbori su održani vanredno zbog toga što raniji saziv parlamenta nije bio u stanju da izabere predsednika republike.

## Istraživanja javnog mnjenja

## Rezultati

## Reakcije i formiranje vlade

Pobeda SIRIZE je označila kraj dvopartijskog sistema koji je bio *de fakto* na snazi od 1974. (kada je pala Diktatura pukovnika i obnovljena demokratija) i po kojem su se na vlasti smenjivali Nova demokratija i Panhelenski socijalistički pokret.

Lider SIRIZE Aleksis Cipras je formirao vladu 26. januara sa Nezavisnim Grcima (desno orijentisana stranka) na osnovu zajedničkog evroskepticizma i programa kojim se odbijaju rešenja (koja su prouzrokovala drastično ukidanje socijalnog standarda) koja su Grčkoj nametnuta od *Trojke* (Evrogrupa, Međunarodni monetarni fond i Evropska centralna banka) radi smanjivanja grčkog spoljnog duga.

## Reference
Crax fasciolata

***Crax fasciolata*** je vrsta ptice iz roda *[[Crax]]*, porodice Cracidae, koja živi u istočnom središnjem i južnom Brazilu, Paragvaju, istočnoj Boliviji i sjeveroistočnoj Argentini. Prirodna staništa su joj suptropske i tropske suhe šume i suptropske i tropske vlažne nizinske šume.

Spolni dimorfizam kod ove je vrste izražen. Perje ženke je tamno-sivo s bijelim prugama, a trbuh je žute boje. Perje mužjaka je crne boje, dok su trbuh i vrh kljuna bijeli, a gornji dio kljuna je žute boje. Koža oko oka, takozvani "prsten" je crne boje.

Hrani se u parovima ili sama, a hranu pronalazi na tlu. Njezinu prehranu čine plodovi, sjemenke, lišće i cvijetovi. Gnijezdi se na granama drveća na visini od oko 4 metra. Ženka u gnijezdo polaže samo dva jaja, koja inkubira najčešće 30 dana.

Ima tri podvrste. To su:
* *Crax fasciolata pinima*
* *Crax fasciolata fasciolata*
* *Crax fasciolata grayi*.

## Izvori
Crni guan

**Crni guan** (lat. *Chamaepetes unicolor*) je vrsta ptice iz roda *[[Chamaepetes]]*, porodice Cracidae..

Živi na Kostariki i u Panami. Prirodna staništa su mu tropske i suptropske brdovite šume. Ugrožen je zbog gubitka staništa i lova.

Dug je 62-69 centimetara. Perje mu je sjajno i crne boje. Šarenica oka i noge su mu crvene boje.

## Izvori
Mitu

***Mitu*** je rod ptica iz porodice *[[Cracidae]]*, reda kokoški koji obuhvaća četiri vrste. Ptice ovog roda žive u vlažnim suptropskim tropskim šumama Južne Amerike. 

Perje im je crnkasto sa bijelim ili riđim područjem između repa i nogu i vrhom repa, te crvenim kljunom i nogama. 

## Izvori
*
Succès de scandale

**Succès de scandale** (na francuskom "Uspjeh (preko) skandala") je izraz koji se koristi za književna ili umjetnička djela, odnosno autore i izvođače koji su postigli komercijalni uspjeh i/li popularnost zahvaljujući publicitetu stvorenom kontroverzama oko sadržaja njihovih djela ili nastupa.

Izraz potiče iz Francuske, odnosno Pariza u doba Belle Époquea, kada su brojni umjetnici i književnici izazivali sablazan među konzervativnim kritičarima ili dijelu javnosti, stvarajući tako famu o skandalu; iako su im djela ponekad bila zabranjivana, a oni sami izlagani sudskom progonu, tako stvoreni publicitet su vješto koristili kako bi započinjali i nastavljali karijere.

U moderno doba se izraz koristi i za PR tehnike kojima se skandali namjerno stvaraju ili eksploatiraju kako bi se stvorio publicitet za dotada nepoznate ličnosti. Kao jedan od primjera se ponekad navodi i slučaj Paris Hilton kojoj je upravo "curenje" snimke seksa na Internet omogućilo da postane jedan od najvećih celebrityja našeg doba.

## Povezano
* Streisandin efekt
* Starleta
Mitu mitu

***Mitu mitu*** je vrsta ptice iz roda *[[Mitu]]*, porodice Cracidae. Prije je živjela u šumama sjeveroistočnog Brazila, ali je danas izumrla u prirodi. Postoje neke populacije u zatočeništvu. Zbog mnogih nedoumica oko taksonomskog statusa nekad je uključivala pomalo sebi sličnu i rasprostranjeniju vrstu *[[Mitu tuberosum]]* kao svoju podvrstu.

## Opis
Ukupno je duga oko 83-89 centimetara. Ima crveni kljun s bijelim vrhom, a perje joj je crno sa ljubičasto-plavkastim sjajom. Područje između nogu i repa je kestenjasto, dok je šarenica crvenkasto-smeđe boje. Četrnaest repnih pera su blijedo-smeđe boje. Ženka je malo svjetlija od mužjaka. Hrani se uglavnom voćem i orasima.

## Status
Izumrla je u prirodi zbog lova i krčenja šuma. Posljednja jedinka je viđena i ubijena 1984., ili možda 1987. ili 1988. Populacije u zatočeništvu su opsežno hibridizirane s onima vrste *Mitu tuberosum*, te je ostalo nekoliko desetaka čistokrvnih jedinki. U zatočeništvu joj je mogući životni vijek više od 24 godine. Prema CITES-u joj je određena kategorija Appendix I, te je zaštićena pod brazilskim zakonom.

## Izvori
* **BirdLife International** (2000): Alagoas Curassow. *In: Threatened Birds of the World*: 132. Lynx Edicions & BirdLife International, Barcelona & Cambridge, UK. 
* **Pereira**, Sérgio Luiz; Baker, Allan J.& Wajntal, Anita (2002). *Systematic Biology* **51**(6): 946-958.  PDF 
* **Silveira**, Luís Fábio; Olmos, Fábio & Long, Adrian J. (2004) *Ararajuba* **12**(2): 125-132. PDF fulltext 

## Vanjske veze
* Mitu mitu na Birdlife.org, pristupljeno 26. januara 2015.
Cesare Zavattini

**Cesare Zavattini** (Luzzara, 20. rujna 1902. – Rim, 17. listopada 1989), talijanski filmski scenarist.

Rođen samo godinu dana poslije svoga nerazdvojnog umjetničkog kompanjona Vittoria De Sice, 1902. godine. Zavattini ga je uspio nadživjeti punih petnaest godina, pišući u starijim godinama isključivo pjesme, drame i eseje. Govoriti o Zavattinijevu umjetničkom opusu znači prije svega govoriti o filmovima s kojima je zajedno s De Sicom promovirao talijanski neorealizam – smjer u talijanskoj kinematografiji pedesetih godina, koji je trajno obilježio i cjelokupnu talijansku kulturu i umjetnost toga doba, kao i svjetski film u cjelini.
Crax daubentoni

***Crax daubentoni*** je vrsta ptice iz roda *[[Crax]]*, porodice *[[Cracidae]]*.

Nastanjuje šumovita područja Kolumbije i Venecuele do 850 metara nadmorske visine. 

Duga je oko 84-92.5 centimetara i teška 2-3 kilograma. Hrani se uglavnom na tlu, ali ako je ugrožena, leti u drveće. Njezinu prehranu čine plodovi, lišće, sjemenke te razne male životinje.  Tijekom ljeta okuplja se u velike skupine od preko 100 jedinki oko vode. Gnijezdi se na tlu za vrijeme kišne sezone. Oba roditelja grade gnijezdo, u koje ženka polaže samo dva jaja.

## Izvori
Mitu salvini

***Mitu salvini*** je vrsta ptice iz roda *[[Mitu]]*, porodice *[[Cracidae]]*. Nastanjuje područje Kolumbije, Ekvadora i Perua. Prirodna staništa su joj suptropske i tropske vlažne nizinske šume na nadmorskoj visini do 600 metara.

Duga je prosječno oko 89 centimetara. Perje joj je crno sa svjetlo-plavim bokovima, trbuhom i bijelim vrhom repa. Kljun joj je crvene ili narančaste boje, te je jako izbočen i zbijen, dok su noge crvenkaste. Kopnena je ptica, a hrani se plodovima i sjemenkama raznih biljaka. Hranu traži sama, u paru ili u manjim skupinama.

## Izvori

## Vanjske veze
* National Geographic 2009.: fotografija Mitu salvini, pristupljeno 26. januara 2015.
Mitu tomentosum

***Mitu tomentosum*** je vrsta ptice iz roda *[[Mitu]]*, porodice Cracidae. Nema nijednu podvrstu. Živi u Brazilu, Kolumbiji, Gvajani i Venecueli. Prirodna staništa su mu suptropske i tropske vlažne nizinske šume.

Prosječno je duga oko 84 centimetra. Ima plavkasto-crno perje, dok su noge narančaste boje. Živi u kišnim šumama u paru, sam, ili pak u manjim skupinama.

## Izvori
Mitu tuberosum

***Mitu tuberosum*** je vrsta ptice iz roda *[[Mitu]]*, porodice *[[Cracidae]]*.

Rasprostranjena je u velikom dijelu Amazonske prašume, iako je dosta ograničena u južnim područjima Amazone. Prije je bila smatrana podvrstom izumrle u prirodi *[[Mitu mitu]]*, ali danas se smatra zasebnom vrstom..

Ukupno je duga oko 83 centimetra. Perje joj je crne boje s plavkastim sjajem. Za razliku od ostalih članova roda *Mitu*, ima duboko kestenjasto područje između nogu i repa, te bijeli vrh repa. Kljun joj je crvene boje, te je zbijen i zaobljen, dok su noge narančaste boje.

## Izvori
Invergordon

**Invergordon** (škotsko-gelski *Inbhir Ghòrdain* ili *An Rubha*) je lučki grad  
na sjeveroistoku Škotske od 4,075 stanovnika.

Invergordon administrativno podpada pod Područno vijeće - 
Highland.
## Geografija
Invergordon leži u Easter Rossu, 18 km sjeveroistočno od Dingwalla u dobro zaklonjenoj i dubokoj luci
zaljeva Cromarty Firth. 
## Historija
Moderni Invergordon je izrastao, zamjenjujući starije naselje **Inverbreakie** (ili *Innerbrachie*), nakon što je krajem 18. vijeka, lord William Gordon kupio dvorac i imanje u gradu. Nakon tog je izgrađena luka - 1828., koja je ubrzo i proširena 1857, pa je grad počeo rasti na račun lučkog prometa i destilaciji whiskya. Veliki poticaj dalnjem razvoju bio je dolazak 
željeznice 1863.

Invergordon je u vrijeme Prvog svjetskog rata postao baza za popravak i opskrbu gorivom Krstarica, jer je bio jedno od najvećih i najsigurnijih britanskih sidrišta idealno za ratnu mornaricu. Od tog je ne samo grad, već i šira okolica imala višekrastruku korist, jer su se otvorila brojna radna mjesta vezana uz bazu i brodogradilište.

U Invergordonu je 1931. čitava Atlanska flota britanske kraljevske mornarice stupila u štrajk, kad je vlada zbog ekonomske krize, najavila rezanje plaća. Kriza je okončana tek nakon direktne intervencije Georga V. 
 
Za vrijeme Drugog svjetskog rata Invergordon je bio baza hidroaviona. Problemi su nastupili nakon što je pomorska baza zatvorena 1956. Problem je naizgled riješen, nakon što je 1971. kompanija British Aluminium otvorila talionicu, računajući na obećanu jeftinu električnu energiju iz Nuklearke Hunterston B. Talionica je privukla brojne nove radnike u grad koji su se doselili iz Centralne Škotske. Prava kriza nastupila je 1982. kad je zatvorena talionica aluminija, koja nije poslovala 
profitabilno, pa je puno ljudi ostalo bez posla i prihoda za život. Nešto nade i posla na održavanju, donijelo je otkriće i eksploatacija nafte iz Sjevernog mora.  
 
## Znamenitosti
Najveća znamenitost grada je masivna gradska vijećnica, podignuta 1730. koja danas služi kao predvorje zgrada suda. Pored toga tu je i crkva sv Duthusa podignuta 1371. Atrakcija je i destilerija whiskya Glenmorangie koja se nalazi pored grada.
## Privreda
I pored svega tog Invergordon je i danas značajan za ekonomiju tog dijela Highlandsa, jer većina kompanija iz Ross i Cromartya ima sjedište u Invergordonu. Uz luku koja je i danas najveći poslodavac, održala se i destilacija whiskya, proizvodnja prehrambenih artikala uz rađanje nove industrije mikroelektronike. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Invergordon'' na portalu The Gazetteer for Scotland
Beauly

**Beauly** od francuskog *Beaulieu* = lijepo mjesto (škotsko-gelski: *A' Mhanachainn*, 
škotski: *Beuly*) je gradić na sjeveroistoku Škotske od 1,365 stanovnika.

Beauly administrativno podpada pod Područno vijeće - 
Highland.

## Geografija
Beauly leži usred bogate i plodne ravnice Easter Rossa u Highlandsu, udaljen 18 km zapadno od Invernessa.
Smješten na ušću rijeke Beauly koja se tu širi u estuarij, i okružen šumovitim brdima kao pozadinom - Beauly je doista dobio adekvatno ime.

## Historija
Historija naselja počela je 1230. kad je lord John Bisset osnovao cistercitski samostan za francuske 
redovnike, koji su mjesto nazvali - **Beau Lieu** (lijepo mjesto). Ostatci tog samostana i danas se mogu vidjeti, kao i ostatci 
zamka Beaufort, koji leži 6&nbsp;km jugozapadno od centra. Taj zamak bio je sjedište klana Fraser sve do 1760e kad 
im ga je oduzela komisija za utvrde, i na njegovom mjestu izgradila naselje za demobilizirane vojnike.

To naselje je privukle i one [Škote kojima su oduzeta imanja po [Highlands, Škotska|Highlandsu. Ubrzo je izraslo u trgovački 
centar za stoku, i kao luka za transport drva iz unutrašnjosti.

Izgradnjom mosta 1811. preko rijeke 
Beauly, postali su dostupniji krajevi na krajnjem sjeveru Škotske, a 1862. došla je i željeznica do grada.
## Privreda
Današnji Beauly je gradić, čiji se stanovnici bave turizmom i zanatstvom. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Beauly'' na portalu The Gazetteer for Scotland
Beauly (rijeka)

**Beauly** (škotsko-gelski *Abhainn nam Manach*) je rijeka na sjeveroistoku 
škotskog Highlandsa duga 26 km.
## Geografija
Rijeka nastaje spajanjem rijeka Glass i Farrar kod lokaliteta Struy. Od tamo teče u velikim meandrima prema 
sjeverozapadu do ušća u zaljev Beauly Firth.

Duž njenih obala leži grad Beauly i dvorac Beaufort, ali su nekad spektakularni slapovi kod Kilmoracka zauvjek nestali izgradnjom 
brana i hidroelektrana 1960e. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Beauly, River'' na portalu Gazetteer for Scotland
Ness (rijeka)

**Ness** (škotsko-gelski *Abhainn Nis*) je rijeka na sjeveroistoku škotskog 
Highlandsa duga 10 km.
## Geografija
Ness izvire na sjevernoj obali jezera Loch Ness, zatim protiče kroz jezero Loch Dochfour, a nakon tog gotovo pravolinijski teče prema sjeveru do ušća u zaljev Beauly Firth (odnosno Moray Firth) kod grada Invernessa (South Kessock).

Prvih 5 km uz rijeku je prokopan Kaledonijski kanal. Kad uđe u Inverness formira grupu malih pitoresknih otoka obraslih šumom.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Ness, River'' na portalu Gazetteer for Scotland
Easy A

***Easy A*** (distribuiran u stilu ***easy A***),  ) je američka komedija snimljena 2010. u režiji Vila Glaka. Za nju je scenario napisao Bert V. Rojal. delimično inspirisan romanom *[[Skarletno slovo]]* Natanijela Hotorna.

Naslovna protagonistica, koju tumači Ema Stoun, je neugledna učenica srednje škole koja jednog dana laže kako je izgubila nevinost, i koja zbog toga stekne reputaciju "lake" žene, ali i popularnost među svojim, pretežno muškim kolegama. Radnja prikazuju kako zbog njene laži nastanu komplikacije kada priče o njenom nemoralu dođu do nastavnika, odnosno kako počnu izazivati nevolje njenim prijateljima i poznanicima.

Emi Stoun ovo je bila prva glavna uloga i donela joj je nominaciju za nagradu Zlatni globus u kategoriji Najbolja glumica u igranom filmu (mjuzikl ili komedija). Film je ostvario dobru zaradu na bioskopskim blagajnama i naišao je na pozitivan prijem kod kritičara.

## Uloge
* Ema Stoun kao Oliv Pendergast
* Amanda Bajns kao Marien Brajant
* Pen Badžli kao „Vudčak“ Tod
* Kam Žigande kao Majka
* Tomas Hejden Čerč kao gospodin Grifit
* Lisa Kudrou kao gospođa Grifit
* Ali Mišalka kao Rijanon Abernati
* Den Berd kao Brandon
* Patriša Klarkson kao Rozmeri Pendergast
* Stenli Tuči kao Dil Pendergast
* Malkom Makdauel kao direktor Gibons
* Fred Armisen kao pastor Brajant

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*
Emma Stone

**Emily Jean "Emma" Stone** (6. novembar 1988 -) je američka glumica koja je imala niz zapaženih uloga u hollywoodskih filmova od početka 2010-ih, a u čijoj se filmografiji ističe uloga Gwen Stacy u  filmskoj seriji o Spidermanu.

## Filmografija

## Vanjske veze

*
Fortrose

**Fortrose** (škotsko-gelski: *A' Chananaich*, škotski: *Chainry*) je kraljevski grad na 
sjeveroistoku Škotske od 1,367 stanovnika.

Fortrose administrativno podpada pod Područno vijeće - 
Highland

## Geografija
Fortrose leži na sjevernoj obali poluotoka Black Isle, na samom ulazu u zaljev Cromarty Firth, točno nasuprot 
utvrde Fort George , udaljen 9.7 km od Invernessa.

## Historija
Historija grada počela je - 1455. udruživanjem dotadašnjih gradova Chanonry i Rosemarkie u jednu crkvenu općinu, pod vodstvom biskupa iz Rossa. Novo naselje ubrzo je 1592. dobilo status kraljevskog grada.

Fortrose je osnovao gimnaziju (Fortrose Academy) 1791. 
## Znamenitosti
Najveća znamenitost grada su ostatci njegove srednjovjekovne katedrale iz crvenog pješčenjaka 
koju je po legendi osnovao 1124. kralj David I kao sjedište biskupije. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Fortrose'' na portalu The Gazetteer for Scotland
Avion za Paragvaj

***Avion za Paragvaj*** je jugoslavenska TV drama emitirana 1960. godine na programu Radiotelevizije Zagreb. Režirao ju je Radivoje Lola Đukić, prema scenariju koji je napisao zajedno sa Novakom Novakom

## Uloge

## Vanjske veze
*
Autobiografija (TV drama)

***Autobiografija*** je jugoslovenska TV drama emitovana 1960. godine na programu Radiotelevizije Beograd. Režirao ga je Slavoljub Stefanović Ravasi. Scenario se temelji na istoimenom humorističkom romanu Branislava Nušića. Lik autora tumači Miodrag Petrović Čkalja, koji će Nušića ponovno glumiti u TV-drami *[[Neozbiljni Branislav Nušić]]* 1986. godine.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Beauly Firth

**Beauly Firth** (škotsko-gelski: *Linne Fharair* ili *Poll an Ròid*, *Caolas Uisge a' Mhanachainn*) je zaljev na 
sjeveroistoku Škotske.

## Geografija
Beauly Firth leži u Easter Rossu u Highlandu. On je zapravo samo rukavac puno većeg zaljeva Moray Firth i leži na njegovu dnu. Beauly Firth je dug nekih 11 km, od Invernessa na istoku do Beaulya na zapadu. U zaljev uvire rijeka 
Beauly (na krajnjem zapadu) i Kaledonijski kanal na ustima zaljeva.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Beauly Firth'' na portalu Gazetteer for Scotland
Veselica

***Veselica*** () je jugoslavenski crno-bijeli igrani film snimljen 1960. godine na slovenskom jeziku u režiji Jožeta Babiča. Predstavlja adaptaciju istoimene novele Bene Župančiča, koji je također napisao scenario.

Veselica je na Pulskom filmskom festivalu dobila Zlatnu arenu za najbolju režiju i Zlatnu arenu za najbolju sporednu mušku ulogu, a koju je osvojio Miha Baloh.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Bolje je umeti

**Bolje je umeti** je jugoslovenski film iz 1960. godine. Režirao ga je Vojislav Nanović, po sopstvenom scenarju. Predstavlja nastavak filma *[[Pogon B]]* iz 1958. godine.

## Radnja

Došavši u malo provincijsko mesto na morskoj obali, Mane Karakaš pokušava da unese malo vedrine u njegovu učmalu atmosferu. Ne razumevši dobro Karakasa, jedan novinar objavljuje da će se u tom mestu održati festival zabavne muzike. Problem nastaje kada dođu pevači i orkestri a Mane treba da potpiše ugovor tada i otkriva da je žrtva nesporazuma.

## Uloge

## Vanjske veze
* https://www.imdb.com/title/tt0179685/IMDb
* Bolje je umeti - filmska banka
Arnauld de Oihenart

**Arnauld de Oihenart** (baskijski: Arnaut Oihenart) (Mauléon, Zuberoa, 7. kolovoza 1592.  Donapaleu, Donja Navarra, 14. siječnja 1668.) bio je baskijski povjesničar, pjesnik, pravnik, odvjetnik, jezikoslovac i paremiolog. Stvarao je na baskijskom i francuskom.

## Ime
Izvori mu spominju ime u oblicima *Arnauld d'Oihénart*, *Arnaud d'Oyhénart*, *Arnaud Oihenart*, *Arnaud d'Oïhenart*, *Arnaud d'Oyhenard*, *Arnaldus Oihenartius*, *Arnaldus Oihenartus*, *Arnold Oihénart* ou *Arnauld Doyhenart*

## Biografija
Rođen u Mauléonu (baskijski: Maule), Zuberoa, studirao je pravo u Bordeauxu, gdje je diplomirao 1612. Vodio je praksu sa Jeanne d'Erdoy, nasljednicom plemićke obitelji Saint-Palai, pri Saboru Navare. On je provodio slobodno vrijeme i trošio svoje bogatstvo u potrazi za dokumentima po Baskiji i Béarnu te rezultate nosio u arhiv Bayonne, Toulousea, Paua, Perigorda i drugih gradova gdje su ukoričeni u četrdeset pet rukopisnih svezaka, koje je njegov sin Gabriel poslao u Colbert. Dvadeset od njih su u Nacionalnoj knjižnici u Parizu.

Oihenart je godine 1625. objavio *Déclaration historique de l'injuste usurpation et retention de la Navarre par les Espagnols*" i ulomak latinskog rada na istu temu uključenu u memoare Augusta Gallanda "*pour l'Histoire de Navarra*" (1648.). Njegovo najznačajnije djelo je *Notitia utriusque Vasconiae, tum Ibericae, tum Aquitanicae, qua praeter situm regions et alia scitu digna* (Pariz, 1638. i 1656.), opis Gaskonje i Navare. Njegova zbirka 537 baskijskih poslovica ili adages, *Atsotizac Edo Refravac*, uključena u svezak njegovih pjesama *Gastroa Nevrthizetan*, tiskana u Parizu godine 1657. pod francuskim nazivom *Les Proverbes Basques Recueillis Par Le Sr D’Oihenart, Plus Les Poesies Basques du mesme Auteur*, dopunjena je drugom zbirkom * Atizen Venquina*. Poslovice su uredili Francisque Xavier Michel (1847.), te dodatak P. Hariston (1892.) i V. Stempf (1894.).

Umro je 1668. u Donapaleu (fra. Saint-Palais).

## Izvori

## Vanjske veze
* (baskijski) Arnaud Oihenart , Literaturaren Zubitegian.
* Manex Goihenetxe, 1993, "A. Oihenart eta bere ingurugiroa" , *Jakin*, 74. zenbakia.
Toranj Mendoza

**Mendoza** je utvrđeni toranj koji se nalazi u naselju Mendozi u blizini Vitorije (Alava u Baskiji u Španjolskaoj). Izgrađen je u 13. stoljeću kao rezidencija obitelji Mendoza, ali bilo ga je nužno zatvoriti za posjetitelje jer ne udovoljava propisanim standardima sigurnosti.

## Historija
Iñigo López de Mendoza dao je izgraditi toranj Mendoza početkom trinaestog stoljeća. Pripomogao je u Bitci Las Navas de Tolosa godine 1212., te nakon što je pridonijeo razbijanju lanaca ograda koje su čuvale šator almohada Muhameda al-Nasira Miramamolina (1199-1213.), dodaje se u svoj grb skuta sa žicama.

Vojvode od Infantada (*Duques del Infantado*), potomci Iñiga Lópeza zadržali su toranj u svom posjedu sve do 1856., kada ga je kupio Bruno Martinez de Aragon y Fernandez de Gamboa.

Godine 1984. toranj je proglašen za kulturnim dobrom.
Dana 15. prosinca 2012., nakon pedeset godina zahtjeva upućivanih vijeću Alave, vraćen je svojim vlasnicima.

## Izvori

## Vanjske veze

* http://www.castillosnet.org/espana/informacion.php?ref=VI-CAS-021 
* http://www.vitoriatoday.com/vitoriatoday/Alava/mendoza.htm
Lojze Rozman

**Lojze Rozman** (2. jun 1930 - 4. maj 1997) je bio slovenski glumac, najpoznatiji po ulozi partizanskog komandanta Ivana u jugoslavenskom ratnom spektaklu *[[Bitka na Neretvi (film)|Bitka na Neretvi]]*.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Muhamed al-Nasir

**Muhamed al-Nasir** (arapski الناصر لدين الله محمد بن المنصور, *an-Nāṣir li-dīn Allah Muḥammad ibn al-Manṣūr*) (? - 1213.) bio je četvrti almohadski kalif, od 1199. do svoje smrti. Postao je kalif 25. siječnja 1199.; tad je umro njegov otac Abu Jusuf Jakub al-Mansur.

Zahvaljujući očevim pobjedama nad kršćanima, Muhamed se nije morao mnogo boriti. Postavio je Abua Muhameda ibn Abi Hafsa za guvernera Ifrikije. Ipak, i sam je al-Nasir morao u bitku, ali je poražen 1212. Umro je sljedeće godine te ga je naslijedio desetogodišnji sin Jusuf II., kojega je al-Nasiru rodila robinja Qamar.

Prema redovniku Matthewu Parisu, kralj Engleske Ivan bez Zemlje poslao je glasnike al-Nasiru moleći ga pomoć, obećavši čak da će se preobratiti na islam. Al-Nasir je navodno bio zgađen tom idejom.

## Izvori
Her (film)

**Ona** () je američki film režisera, scenariste i producenta Spajka Džounza.

Radnja filma odvija se 2025. godine i prati čoveka koji ulazi u vezu sa inteligentnim kompjuterskim operativnim sistemom koji ima ženski glas i ličnost. Glavne uloge tumače Hoakin Finiks, Ejmi Adams, Runi Mara, Olivija Vajld i Skarlet Džohanson.

Film je naišao na odličan prijem kod kritičara i osvojio je brojne nagrade. Bio je nominovan za tri Zlatna globusa (u kategorijama Najbolji igrani film - mjuzikl ili komedija, Najbolji glumac u igranom filmu - mjuzikl ili komedija i Najbolji scenario koju je osvojio). Takođe je bio nominovan za pet Oskara, a osvojio je jednog - za najbolji originalni scenario Spajka Džounza, kome je ovo ujedno i prvi scenario koji je napisao samostalno.

## Uloge
* Hoakin Finiks kao Teodor Tombli
* Skarlet Džohanson kao Samanta (glas)
* Ejmi Adams kao Ejmi
* Runi Mara kao Ketrin
* Olivija Vajld kao Amelija
* Kris Pret kao Pol
* Met Lečer kao Čarls
* Luk Džouns kao Mark Luman
* Kristen Vig kao Sexy Kitten (glas)
* Bil Hejder kao prijatelj sa četa #2 (glas)
* Spajk Džounz kao vanzemaljsko dete (glas)
* Porša Dabldej kao Izabela
** Soko kao Izabela (glas)
* Brajan Koks kao Alan Vots (glas)

## Reference

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* 
*
Dan četrnaesti

***Dan četranaesti*** je jugoslovenski igrani film snimljen 1960. godine u režiji Zdravka Velimirovića, a po scenariju koji su napisali Borislav Pekić i Zdravko Velimirović. Po žanru je drama, a protagonisti su četvorica zatvorenika koja su zbog dobrog vladanja dobili privremeni otpust iz zatvora u trajanju od četrnaest dana. Radnja prikazuje kako se pokušavaju prilagoditi životu na slobodi, ali i dileme koje nastaju kako se približava dan kada se moraju vratiti iza rešetaka.

Dan četrnaesti je godine 1961. bio prikazan u konkurenciji Kanskog festivala.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Bernardo Atxaga

**Joseba Irazu Garmendia**, poznatiji pod pseudonimom **Bernardo Atxaga** (rođen 27. srpnja 1951.), je baskijski pisac i prevoditelj.

## Biografija
Atxaga rođen u Asteasuu (Gipuskoa, Baskija) 1951. godine. Diplomirao je ekonomiju na Sveučilištu u Bilbao, a studirao je filozofiju na Sveučilištu u Barceloni. Radio je kao ekonomist, knjižar, profesor baskijskog jezika, izdavač i radio scenarist do 1980. godine, kada se u potpunosti posvetio pisanju.

Njegov prvi tekst je objavljen 1972. godine u antologiji baskijkih autora. Njegova prva kratka priča, Ziutateaz ("O gradu"), objavljen je 1976. Njegova prva zbirka poezije, Etiopija ("Etiopija"), pojavila se godine 1978. On je napisao drame, tekstove pjesama, romane i kratke priče. Njegova knjiga kratkih priča, Obabakoak ("pojedinci i stvari Obabe"), objavljen 1988. godine, stekao mnogo slave i nekoliko nagrada, poput Španjolske Nacionalne nagradu za književnost. Do sada, knjiga je prevedena na više od 20 jezika.

Atxaga obično piše na baskijkom jeziku, ali prevodi svoja djela također na engleski i španjolski jezik. Po uzoru na Obabakoak, nekoliko njegovih drugih djela su prevedena na druge jezike.

## Romani
* Obabakoak (1988)
* Behi euskaldun baten memoriak ("Memoari baskijske krave", Pamiela, 1991.)
* Gizona bere bakardadean (Pamiela, 1993.)
* Zeru horiek (1996.)
* Soinujolearen semea (harmonikašev sin, 2003.)
* Zazpi etxe Frantzian (Sedam kuća u Francuskoj, 2009.)
* Borrokaria (Borac, 2012.);

## Kratke priče
* Bi anai ("Dva brata", Erein, 1985.)
* Bi letter jaso nituen oso denbora gutxian ("Dva pisma", Erein, 1985.)
* Henry Bengoa inventarium, Sugeak txoriari begiratzen dionean, Zeru horiek ("Henry bengoa inventar. Kad zmija gleda ptice, usamljena žena", Erein, 1995.)
* Sara izeneko gizona ("Čovjek zvani Sara", Pamiela, 1996.)

## Poezija
* Etiopia ("Etiopija", Pott, 1978),
* Nueva Etiopia ("Nova Etiopija", Detursa, 1997.)

## Knjige za djecu
* Chuck Aranberri dentista baten etxean ("Chuck Aranberri kod zubara", Erein, 1985.)
* Nikolasaren abenturak, Ramuntxo detektibe ("Pustolovine Nicholasa, Ramuntxo Detective", Elkar 1979.)
* Siberiako ipuin eta kantak (" Priče i pjesme Sibira", Erein)
* Jimmy Potxolo, Antonino apreta, Asto bat hipodromoan, Txitoen istorio, Flannery eta bere astakiloak (Elkar)
* Xolak badu lehoien berri (Erein, 1995.),
* Xola eta basurdeak ("Xola i divlji veprovi", Erein 1996.) – osvojio nagradu za dječju književnost 1997.)
* Mundua eta Markoni ("Zatvor i Markoni", BBK fundazioa, 1995.)

## Druga djela
* Ziutateaz (1976.)
* Lekuak (2005.)

## Vanjske veze
* http://www.atxaga.org/en/
Veselica (razvrstavanje)

**Veselica** može označavati:

*arhaični naziv za zabavu ili feštu;
**[[Veselica]]*, slovenski i jugoslavenski igrani film iz 1960. godine, rež. Jože Babič

## Ličnosti

*Marko Veselica (1936 - 2017), hrvatski disident i političar
*Vlado Veselica (1938 - 2013), hrvatski ekonomist i političar, njegov brat
*Bruno Veselica, hrvatski nogometaš
Piarres Lafitte

**Piarres Lafitte Ithurralde** ili **Pierre Lafitte Ithurralde** (21. svibnja 1901. - 23. veljače 1985.) bio je baskijsko-francuski svećenik i autor.

## Biografija
Lafitte je rođen u Louhossoi (*Luhuso* na baskijskom) u Lapurdiji 21. svibnja 1901. Ostao je siroče u dobi od sedam godina, i odgojila ga je rodbina u Ithorotsu (Ithorrotzeu) , gdje je pohađao lokalnu školu. Od 1914. je nastavio školovanje u sjemeništu u Urtu gdje je i diplomirao 1919. Za svećenika je zaređen 13. srpnja 1924., i predavao je na Katoličkom sveučilištu u Toulouseu  nekoliko godina do povratka u Sjevernu Baskiju, gdje se na kraju naselio za stalno u Ustaritzu. On je pridonijela mnogim publikacijama vezanima za Baske i njihov jezik, uključujući i *Eskualduna* te *Gure Herria*.

Bio je duboko uključen u baskijski nacionalistički pokret, u sjevernoj i Južnoj Baskiji tokom mnogih godina te osnovao prvi nacionalistički pokret na sjeveru. Godine 1949. bio je pozvan u Euskaltzaindiju, službenu instituciju koja regulira baskijski jezik.
Godine 1982. primio je počasni doktorat na Sveučilištu u Baskiji. Umro je 23. veljače 1985 u Bajoni (Lapurdija).

## Djela
### Lingvistika
* Grammaire basque: navarro-labourdin littéraire (1944)
* Grammaire basque pour tous II – Le verbe basque (1981)

### Pripovijesti
* Historio-misterio edo etherazainaren ipui hautatuak (1990)

### Eseji
* Koblakarien legea (1935)
* Mende huntako euskaldun idazleen Pentsa-bideak (1974)
* Pierre Topet-Etxahun (1970)

### Antologije
* Eskualdunen Loretegia. XVI-garren mendetik hunateko liburuetatik bildua. Lehen zatia (1645–1800) (1931.

### Teatar
* Hil biziaren ordenua (1963)
* Santcho Azkarra (1954)

## Poezija
* Mañex Etchamendi bertsularia (1972)
* Murtuts eta bertze... (artho churitzeko zonbait ichorio chahar) (1945)

### Ostalo
* Kazetari lan hautatuak (2002)

## Izvori
Diližansa snova

***Diližansa snova*** je jugoslovenska filmska komedija snimljena iz 1960. u režiji Soje Jovanović, kojoj je predstavljao prvo ostvarenje u filmografiji. Ona je također napisala scenario za film zajedno sa Arsenom Diklićem. Radnja filma je smeštena u Vojvodinu u 19. veku i prikazuje kako slatkorečivi pesnik-lutalica osvaja srca usamljenih, ali i udanih žena u malom gradu.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Dva pogleda kroz ključaonicu

***Dva pogleda kroz ključaonicu*** je jugoslovenska TV drama emitovana 1960. godine na programu Radiotelevizije Beograd. Režirao ju je Slavoljub Stefanović-Ravasi, a scenario je pisao Aleksandar Obrenović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Radenko Broćić

**Radenko Broćić** (Guča, 1922. – Beograd, 2008), društveno politički radnik, učesnik Narodnooslobodilačke borbe od 1941. godine.

Rođen je 9. decembra 1922. u Guči. Gimnaziju je učio u Čačku, Aranđelovcu i Užicu. Od 1940. godine sekretar SKOJ-a (Savez komunističke omladine Jugoslavije) gimnazije u Užicu. Član Komunističke partije Jugoslavije od 1940. godine. Polovinom 1941. godine bio je jedan od organizatora ustanka protiv okupatora u Dragačevu, sekretar Sreskog i član Okružnog komiteta SKOJ-a za Čačak i član Sreskog komiteta KPJ (Komunističke partije Jugoslavije) za Dragačevo. Bio je borac Čačanskog narodnooslobodilačkog partizanskog odreda “Dr Dragiša Mišović” a zatim, posle pada Užičke Republike bio je sekretar brigadnog biroa SKOJ-a Druge proleterske brigade. Krajem 1942. godine prekomandovan je za rukovodioca SKOJ-a Druge krajiške brigade sa kojom je doživeo kraj rata oslobađajući Arilje, Dragačevo, Aranđelovac, Kosmaj, Gornji Milanovac i Rudnik. Posle rata završio Višu političku školu u Beogradu.

Od 1945. godine Sekretar SKOJ-a Srbije. Podpredsednik narodnog odbora grada Beograda od 1953. do 1958. godine, kao i sekretar Republičkog veća Narodne skupštine Narodne Republike Srbije od 1953. do 1958. Sekretar za informisanje Izvršnog veća Srbije (1960–1964) i Sekretar za socijalnu politiku i komunalne poslove Izvršnog veća Srbije (1964–1968). Niz godina član Centralnog komiteta SK Srbije. U više navrata narodni poslanik Republičkog veća Narodne skupštine Srbije za srez Dragačevo, a u jednom za opštinu Vračar u Beogradu. Član Saveta Republike Srbije. Više od jedne decenije volonterski je obavljao dužnost predsednika Narodne tehnike Srbije i jedan mandat je bio na dužnosti predsednika Vazduhoplovnog saveza Jugoslavije. Predsednik Saveza boraca Beograda od 1980. do 1985. godine. Nosilac partizanske spomenice 1941. godine kao i više ratnih i mirnodopskih odlikovanja i priznanja. Umro u Beogradu 1. decembra 2008. godine.

## Literatura
* Čačanski narodnooslobodilački partizanski odred “Dr Dragiša Mišović”, Čačak 1982.
* Čačanski kraj u narodnooslobodilačkoj borbi 1941-1944 hronologija događaja, Istorijski arhiv-Čačak,1968.
* Užička republika, Zbornik sećanja, Narodni muzej, Titovo Užice
* Druga proleterska brigada, Ilustrovana monografija, Beograd,1992.
* Sredoje Urošević, “Druga proleterska brigada-ratovanje i ratnici”, Beograd 1988.
* Dušan Uzelac, “ Grmečke bijele noći – Druga Krajiška narodnooslobodilačka brigada”,Beograd,1969.
* Milisav Lukić-Misa,"Ratni dnevnik 1941-1945",Narodna knjiga,1982.
* Mutapović Dragoslav,”Komesarska torba priča" ,Beograd, l989.
* Milorad Gončin, “Druga Krajiška narodnooslobodilačka udarna brigada”,Beograd,1984.
* Druga Krajiška brigada-Ratna sećanja, Vojno izdavački i novinski centar, Beograd,1988.
* Ahmet Đonlagić, “Dvadest sedma divizija”, Beograd,1983.
Tartan

**Tartan** (najvjerojatnije od srednjevjekovnog francuskog *tiretaine* / vrsta vunene tkanine) je karirani (unakrsni) uzorak koji se ponavlja, sastavljen od kvadrata, pruga ili linija 
različitih boja, određene širine i redosljeda, utkan u vunene tkanine, ponekad sa dotatkom svile.

Iako slični uzorci postoje već vijekovima i u brojnim drugim kulturama, danas se smatra gotovo isljučivo škotskim, kao kvazi - heraldički amblem škotskih porodica ili klanova. 
## Historija i karakteristike
Većina klanova imala je samo jedan tartan, ali u dvije verzije. Jedan svečarski sa jasnim bojama, i drugi zagasitiji (obično na sivoj pozadini) zvan lovački, koji se koristio za svakodnevno nošenje po vrištinama i brdima Highlandsa.

Iako većina klanova tvrdi da su imali tartane još u 15. / 16. vijeku, to treba uzeti sa rezervom, jer se sigurni dokazi mogu pronaći tek od 17. i još više od 18. vijeka.

Najraniji poznati slikani prikaz *[[Highlands, Škotska|Hajlandske]] [[Narodna nošnja|nošnje]]* i tartana, napravio je škotski slikar John Michael Wright, koji je negdje oko 1660. naslikao glavara klana Campbell.

Nakon Jacobitskog ustanka 1745. zabranjeno je nošenje tartana i tradicionalne hajlandske nošnje, ali su već krajem 18. vijeka hajlandske regimente ponovno
nosile tartan. Vojničko oživljavanje tartana izgleda da doseglo svoj vrhunac za vrijeme službenog posjeta kralja Georga IV Edinburghu 1822. 

Sljedeće tri dekade vladao je isti interes koji je rezultirao sistematskim dokumentiranjem klanskih tartana.
Povremeni ispadi koji su nastojali prikazati taj posao oko sistematizacije - kao rad na pukoj mitologiji, nisu bitno utjecali na taj proces. 
Pa je nakon 200 godina zajedničkog napora umjetnika, pisaca, izdavača, proizvođača tkanina i krojača stvorena - tradicija koja je tartan postavila kao jedan od simbola Škotske.

Kao finale tog procesa osnovana je 1996. - Uprava za škotski tartan (Scottish Tartans Authority), sa sjedištem u Crieffu (Perth i Kinross, Škotska)., kako bi popularizirala i proširila znanje o škotskim tartanima. Organizacija održava internacionalni popis tartana s bazom podataka za više od 4.000 tartana.

U Sjedinjenim Američkim Državama postoji Muzej škotskih tartana u Franklinu (Sjeverna Karolina), koji posjetiteljima nudi jedinstven uvid u tartan i Hajlandsku nošnju.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''County'' na portalu Encyclopædia Britannica
Gipuzkoa

**Provincija Gipuzkoa** službeno baskijski (ili španjolski: *Provincia de Guipúzcoa*) je jedna od tri provincije 
Autonomne zajednice - Baskije, koja se nalazi na sjeveru Španjolske.

## Geografija

Provincija Gipuzkoa prostire se na površini od 1,980 km², u kojoj živi 719,282 stanovnika.

Gipuzkoa je najmanja španjolska provincija koja leži u Biskajskom zaljevu između Provincije Biskaja i francuske granice.
Istočne i zapadu granice provincije jasno su definirane dolinama rijeka Bidasoa i Deva.

## Historija
Gipuzkoa je zajedno sa provincijama Álavom i Biskajom - 1980. postala jedna od tri konstitutivna dijela Autonomne regije Baskije. Njeno ime pojavljuje se kao geografski pojam i kao grofovija još od 10. vijeka, za nju se zna da se 1200. ujedinila sa Kraljevinom Kastiljom.
Isto tako poznato je i da su njeni najveći gradovi osnovani ili seljeni tokom 13 i 14. vijeka. Centralni položaj Gipuzkoje u Baskiji omogućio je da se u njoj najbolje očuvao jezik i druge baskijske tradicije.

## Privreda
Unutrašnjost Gipuzkoje je gorski i dobro pošumljen kraj, pa je šumarstvo glavna privredna aktivnost.
Po riječnim dolinama uzgajaju se žitarice (kukuruz, grah, jabuke) ali je najveći dio zemlje u provinciji ostavljen za pašnjake, pa jestočarstvo dominantna grana privrede. Gipuzkoja je poznata po velikom broju švicarskih Simentalki.

Željezna ruda iskapa se u dolini Deve, zbog nje je dobro razvijena metalurgija. Od ostalih industrija provincija ima tvornice celuloze i papira i predionice tekstila.
Turizam je razvijen oko San Sebastiána, gdje se nalazi većina morskih kupališta.

Administrativni centar provincije je grad San Sebastián, ostali veći urbani i industrijski centri su Bergara, Elbar, Tolosa, 
Irun (preko kojeg dolazi većina uvozne robe) i luka Pasajes.

## Reference

## Vanjske veze

* '' Deputación de Gipuzkoa''
Kilt

**Kilt** (od staronordijskog: *kjalta* = krilo, suknjin preklop) je suknja do koljena koju nose muškarci, kao glavni element tradicionalne 
nošnje Škotske (drugi značajni element Hajlandskog odijela je pokrivač (*plaid*), koji se nosi preko lijevog ramena.
## Karakteristike i historija
Kilt se radi od vunene tkanine, vrlo je jednostavan za izradu jer ima preklop, pa ga se ne šije do kraja.
I kilt i pokrivač su najčešće izrađeni od tkanine, - tkane istim uzorkom, poznatim kao **[[tartan]]**.

Kilt i pokrivač su se kao - ansambl razvili u Škotskoj tokom 17. vijeka iz - *féile-breacana*, dugog komada vunene tkanine čiji se naborani donji dio omotao oko struka, dok se nenaborana gornja polovica omotala oko torza, a preostali dio prebacio preko lijevog ramena. 
Nakon 17. vijeka, ti djelovi su odvojeni u dva komada odjeće.

Pokrivač i kilt čine jedinu nacionalnu nošnju Britanskih otoka koja se i danas svakodnevno nosi, a ne samo za specijalne događaje. 

Hajlandsko odijelo nose i škotske regimente 
britanske vojske, oni su kiltove nosili i u borbi kao za Drugog svjetskog rata.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Kilt'' na portalu Encyclopædia Britannica
Elizate

**Elizate** (baskijski izgovor: [elis̻ate]), (španjolski: *anteiglesia*) je rani oblik lokalne vlasti u Baskiji koji je posebno čest u Biskaji ali je  postojao i u drugim pokrajinama. Pojmovi elizate (u standardnom baskijskom) i *elexate* (u biskajskog narječju) doslovnoznače "crkvena vrata" (Eliza "crkva" + ate "vrata"). Španjolski izraz anteiglesia doslovno znači "ispred  crkve".

Neobičan naziv potječe iz baskijskog običaja gdje su se čelnici  obitelji naselja povezanog  s određenom župom će se okupljali  nakon mise na ulazu ili trijemu crkve odlučujući   o pitanjima vezanim uz njihovu zajednicu. Njihova srednjovjekovna povijest usko je povezana s pojavom Batzar Nagusiak ili "Velikih Susreta", posebno onih u Biskaji i Gipuskoi (Juntas generales de Vizcaya / Guipuzcoa na španjolskom) i osnivanjem župnih crkava. Svaki elizatebi izabrala predstavnika koji će zastupati elizate na Batzar Nagusia, pa elizate predstavlja rani oblik lokalne demokracije. Elizate je   uživala  veliku autonomiju u odlučivanju od viših upravnih tijela.

Elizateom je upravljao   fiel sindiko (*Fiel síndico* na španjolskom), koji bi organizirao sastanke i nosio makilu kao znak vlasti. Fiel se obično birao na godinu dana kroz nekoliko postupaka. Neke je imenovao odlazeći fiel, a u nekim mjestima položaj fiela bi rotirao kroz sve vlasnike farmi u elizateu a u drugima je imenovan nedavno oženjeni farmer. Svaki elizate je bio podijeljen u manje jedinice nazvane kofradiak (*cofradías *na španjolskom, "bratstva"), koje odgovaraju pojedinim četvrti nekog elizatea.

Skupina elizates zvala se  merindada.

S vremenom je elizate   često postajala općina. U Biskaji, za vrijeme Biskajskog kneževstva  (*Bizkaiko Jaurerria* na  baskijski, *Señorío de Vizcaya* na španjolskom), područja svih anteiglesias su naziva ravno   zemljište (*Lur Laua* na baskijskom, *Tierra Llana* na španjolskom), za razliku od  utvrđenijih  gradova. Oni su  dodatno ugrađeni u upravu. Postali su podložni fuerosima koji su  u isto vrijeme ponovno potvrđivali  status plemstva svim posjednicima farmi. To je značilo da su,  za razliku od većine feudalne Europe, poljoprivrednici legalno posjedovali svoju zemlju.

Nakon stoljeća političkih promjena dans je ostalo  vrlo malo elizatea,  od kojih su dva najistaknutija u  Iurreti i Deriu. Godine 1962., pod Francovim režimom, naziv elizate je promijenjen u *auzo* (susjedstvo, četvrt), te su spojeni  u općine.Trenutni termin "auzo"  se ne razlikuje  od  gradskih četvrti   koje se nazivaju istim imenom.

## Reference

*Kasper, M. *Baskische Geschichte* Primus: 1997.
*Larry Trask *The History of Basque* Routledge: 1997.