William Ouseley

Sir **William Ouseley** (Monmouthshire, 1767. – Boulogne, septembar 1842.), britanski oficir, putopisac, historičar i orijentalist.

## Biografija
William Ouseley rođen je u velškom okrugu Monmouthshire i potječe iz anglo-irske porodice, otac mu je bio kapetan Ralph Ouseley, a majka Elizabeth née Holland. Imao je mlađeg brata Gorea () koji je bio poduzetnik, diplomat i orijentalist, te rođaka Gideona (), metodističkog propovjednika i misionara. William, Gore i Gideon u mladosti nisu pohađali lokalne univerzitete i obrazovani su privatno. Godine 1787. dva brata napuštaju Wales – Gore postaje poduzetnik u Indiji, a William odlazi na studij u Pariz gdje se počinje interesirati za perzijsku književnost. Između 1788. i 1794. služio je u 8. pukovniji irskih kraljevskih draguna koja je tada bila stacionirana u Indiji i borila se u Četvrtom anglo-misorskom ratu () i drugim sukobima. Kada je 1794. njegova pukovnija angažirana u Zapadnim Indijama i Flandriji, William Ouseley je prodao svoj čin i otišao u Leiden da nastavi studij iranistike.

Njegova prva knjiga, s tematikom razumijevanja čitanja perzijskih rukopisa, objavljena je 1795. u Londonu i bila je posvećena F. Rawdon-Hastingsu (), generalnom guverneru Indije od 1813. godine. Ouseley 1796. odlazi natrag u Englesku i godinu kasnije prima počasni doktorat od fakulteta Trinity iz Dublina, te počasni doktorat nauka od Univerziteta u Rostocku. Godine 1800. Ouseley je od C. Cornwallisa (), bivšeg generalnog guvernera Indije, nagrađen titulom viteza zbog promicanja orijentalnih studija. Nedugo nakon povratka u Britaniju, Ouseley je 6. 3. 1796. oženio Juliju Frances Irving s kojom je imao šest sinova i tri kćeri. Par je živio u Crickhowellu, gradiću na jugoistoku Walesa. Njihov najstariji sin William Gore () kasnije će postati diplomat i autor popularnih knjiga i pamfleta o američkim institucijama i trgovini robljem.

Život Williama Ouseleyja kao džentlmenskog naučnika dugo godina je bio obilježen neuspješnim nastojanjima da dobije državnu potporu za putovanje u Iran i neostvarenom ambicijom da postane britanski ambasador na nekom orijentalnom dvoru. Međutim, zahvaljujući diplomatskoj karijeri svog brata Gorea uspio je ostvariti poznanstvo s kadžarskim poslanstvom A.-H. Ilčija () koji je služio u Engleskoj tokom 1809. i 1810. godine, te postati bratovim sekretarom od 1810. i 1815. prilikom Goreove ambasadorske karijere na iranskom dvoru u Teheranu. Na put prema Indiji i Iranu krenuo je iz Portsmoutha u julu 1810. brodom HMS ''Lion'', a vratio se dvije godine kasnije brodom HMS ''Salsette''. Memoari Williama Ouseleyja naslovljeni kao *Putovanja raznim zemljama Istoka* () kasnije će postati važan historiografski izvor za britansko-iranske odnose iz vremena Napoleonskih ratova.

Ouseley je bio plodan autor i strastveni kolekcionar rukopisa. Njegov popis radova pokazuje da je slijedio dvostruku strategiju izdavanja tekstova – dio za široke mase, a dio za stručnjake. Između 1797. i 1801. Ouseley je objavio izvode safavidskih kronika K. A. Gafarija (u. 1567.), prijevod perzijskog opisa islamskog svijeta 10. vijeka čiji je autor geograf Ibn Havkal (u. 970-ih), te *Bahtijarnamu*, perzijsku priču u stilu široko popularnih *[[1001 noć]]i*. *[[Bahtijarname]]* je bila osobito uspješna kod britanske publike i redovno je bivala preštampana tokom 19. vijeka (u Londonu 1814., u Bombaju 1844., itd.). Slavni francuski orijentalist A.-I. Silvestre de Sacy () napravio je francuski prijevod Ouseleyjevog djela o Ibn Havkalu i objavio ga u Parizu 1802. godine.

Ouseley je bio član Azijskog društva u Calcutti, počasni član kraljevskih društava u Edinburghu, Göttingenu i Amsterdamu, a izuzetno velik doprinos dao je i londonskom Kraljevskom književnom društvu. Mnogi od njegovih akademskih doprinosa objavljeni su u *Orijentalnim zbirkama*, štampanim u tri toma između 1797. i 1800. u Londonu. Tokom 1830-ih Ouseley je prodao svoju kolekciju od oko 700 rukopisa, no nastavio je s naučnim radom i 1832. objavio izvode geografskih djela S. Isfahanija iz 17. vijeka. Također, dvije godine ranije uredio je i engleski prijevod arapskih poslovica koje je prikupljao švicarski putnik i orijentalist J. L. Burckhardt (). William umire u francuskom gradu Boulogneu u septembru 1842. godine.

William Ouseley i njegov brat Gore danas su značajni s obzirom da su nastavili pionirski rad W. Jonesa () na razvoju iranskih studija u Ujedinjenom Kraljevstvu. Sva trojica dijele zajedničko iskustvo boravka u Indiji, a njihove karijere ilustriraju kako su britanski ekonomski interesi u Indiji indirektno utjecali na razvoj iranskih studija. Jedan od primarnih razloga tome je i činjenica da je perzijski jezik bio *[[lingua franca]]* na mogulskom dvoru i njegovo poznavanje Britancima je olakšavalo interakciju s indijskim velikašima. Usprkos Ouseleyjevim doprinosima razvoju iranistike, britanski orijentalist P. Avery () smatra da su konstantna odbijanja sponzoriranja njegovog putovanja u Iran i kasnija disperzija njegove kolekcije rukopisa bili veliki korak unatrag za naučnu disciplinu.

## Opus
;Monografije
*  *Persian Miscellanies: An Essay to Facilitate the Reading of Persian Manuscripts, with Engraved Specimens, Philological Observations, and Notes Critical and Historical* (1795.), London: Richard White
*  *The Oriental Collections: Consisting of Original Essays and Dissertations, Translations and Miscellaneous Papers, Illustrating the History and Antiquities, the Arts, Sciences, and Literatures of Asia* (1797. – 1800.), tri toma, London: T. Cadell & W. Davies
*  *Observations on Some Medals and Gems, Bearing Inscriptions in the Pahlavi or Ancient Persick Character* (1801.), London: Oriental Press
*  *Travels in Various Countries of the East; More Particularly Persia* (1819. – 1823.), tri toma, London: Rodwell and Martin
*  *Catalogue of Several Hundred Manuscript Works in Various Oriental Languages* (1831.), London

;Prijevodi i uređivanja perzijske i arapske literature
*  Kazi Ahmed Gafari: *Epitome of the Ancient History of Persia* (1799.), London: T. Cadell & W. Davies, pr. i ur. W. Ouseley
*  Ibn Havkal: *The Oriental Geography of Ebn Haukal, an Arabian Traveller of the Tenth Century* (1800.), London: T. Cadell, and W. Davies, pr. W. Ouseley
*  *The Bakhtyar Nameh, or Story of Prince Bakhtyar and the Ten Viziers* (1801.), London: J. Debrett, pr. i ur. W. Ouseley
*  *Arabic Proverbs, or the Manners and Customs of the Modern Egyptians* (1830.), London: J. Murray, pr. J. L. Burckhardt, ur. W. Ouseley
*  Sadik Isfahani: *The Geographical Works* + *A Critical Essay on Various Manuscript Works, Arabic and Persian, Illustrating the History of Arabia, Persia, Turkomania, India, Syria, Egypt, Mauritania, and Spain* (1832.), London: Oriental Translation Fund, pr. i ur. W. Ouseley

;Neobjavljena djela
*  *Letters* (1794. i 1809.), James Marshall and Marie-Louise Osborn Collection, Beinecke Rare Book and Manuscript Library, Yale University, New Haven, Connecticut

## Literatura
*  
*  
*  
;Ostali projekti