Orrorin

***Orrorin tugenensis*** je rana vrsta hominina, otkrivenog 2000. godine, procijenjene starosti od 6,1 do 5,7 milijuna godina. Nije još poznato na koji je način *Orrorin* evolutivno povezan s modernim čovjekom. Njegovo se otkriće navodi kao argument protiv hipoteze da su australopiteci čovjekovi preci, iako to dan danas ostaje prevladavajuća hipoteza ljudske evolucije (2012.).

Ime roda ***Orrorin*** (množina: *Orroriek*) znači "prvobitni čovjek" na jeziku Tugen, dok ime jedine poznate vrste tog roda *O. tugenensis* dolazi od imena brda Tugen u Keniji, gdje je 2000. godine pronađen prvi fosil ove vrste. Do 2007. godine pronađeno je ukupno 20 fosila ove vrste

## Fosili

Poznati fosilni materijal od 20 uzoraka (2007.) obuhvaća: stražnji dio čeljusti u dva dijela; a simfizu i nekoliko odvojenih zubi; tri fragmenta bedrene kosti; djelomično očuvane nadlaktice; proksimalni članak prsta i distalni članak palca.

*Orrorin* je imao sitne zube u odnosu na veličinu svog tijela. Njegovo se zubalo razlikuje od onog otkrivenog kod *[[Australopithecus]]a* u tome što su kutnjaci manji i mezijalno distalno manje izduženi, dok je zubna caklina deblja u odnosu na zube *[[Ardipithecus]]a*. Zubalo se nadalje razlikuje od onoga gore navedenih vrsta po prisutnosti mezijalnog žljeba na gornjim očnjacima. Očnjaci su slični onima u današnjih majmuna ali manji, poput onih otkrivenih u fosila majmuna iz miocena ili ženki čimpanzi. *Orrorin* je imao zube iza očnjaka malih dimenzija stoga je klasificiran kao mikrodont poput modernih ljudi, dok su robustne *Australopithecine* bile megadonti.

Kod bedrene kosti, glava femura je sferična i anteriorno rotirana; vrat femura je izdužen i ovalan u presjeku, a mali obrtač bedrene kosti (lat.: *trochanter minor*) medijalno izbočen. Iako to upućuje na dvonožno hodanje, ostatak postkranijalnih kostiju ukazuje da se *Orrorin* penjao na stabla. Proksimalni članak prsta je savijen, a veličina palca je slična onome modernog čovjeka, što bi moglo sugerirati sposobnost izrade oruđa, iako je vjerojatnije da je povezano s učinkovitim stiskom šake kao prilagodbom penjanju po stablima.

Nakon što su otkriveni 2000. godine, fosili su najprije čuvani u muzeju seoske zajednice Kipsaraman, ali je muzej kasnije zatvoren. Od tada su, prema riječima predsjednika Kenijskih muzeja Eustacea Kitonge, fosili pohranjeni u tajnom sefu jedne banke u Nairobiju.

## Klasifikacija
Ako se jasno dokaže da je *Orrorin* izravni ljudski predak, tada bi se pripadnici roda *[[Australopithecine]]* kao *[[Australopithecus afarensis]]* ("Lucy") smatrali bočnom granom obiteljskog stabla hominida. *Orrorin* je gotovo 3 milijuna godina stariji od *A. afarensisa*, a sličniji je modernom čovjeka. Najveća sličnost je ta da je bedrena kost *Orrorina* morfološki sličnija *Homo sapiensovoj* nego je to bedrena kost fosila *Lucy*, ali oko toga se još vodi debata.

Ostali fosili (otisci lišća i kosti drugih sisavaca) prisutnih u geološkoj formaciji Lukeino ukazuju na to je životno stanište *Orrorina* bila zimzelena šuma, a ne savana kako se to pretpostavljalo prema teorijama ljudske evolucije.

## Otkriće
Skupinu istraživača koji su otkrili fosile 2000. predvodila je Brigitte Senut i Martin Pickford iz francuskog Muzeja prirodne povijesti (fran.: Muséum national d'histoire naturelle). Istraživači su zaključili da je *Orrorin* hominin na temelju kostiju prilagođenih dvonožnom hodanju i anatomiji zubiju. Na temelju toga, oni su pomakli granicu evolucijskog razdvajanja čovjeka od velikih majmuna na prije 7 milijuna godina u mesiniju. Ovo je vrijeme divergencije bitno različito od rezultata dobivenih metodom molekularnog sata, ali je općeprihvaćeno među paleoantropolozima.

Dvadeset *Orrorinovih* fosila otkriveno je na četiri lokaliteta unutar geološke formacije Lukeino. Od njih, fosili iz lokaliteta Cheboit i Aragai su najstariji (6,1 milijun godina), dok su oni iz Kapsomina i Kapcheberek pronađeni u mlađim geološkim slojevima (5,7 milijuna godina).

## Povezano
* Ljudska evolucija

## Literatura

## Vanjske veze
* Orrorin tugenensis - u programu ljudskog podrijetla Smithsonian instituta. Pristupljeno, 21. ožujka 2013.