open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Monoaminski neurotransmiter

**Monoaminski neurotransmiteri** su neurotransmiteri i neuromodulatori koji sadrže jednu amino grupu koja je povezana sa aromatičnim prstenom preko dvougljeničnog lanca (-{-CH2-CH2-}-). Svi monoamini su izvedeni iz aromatičnih aminokiselina poput fenilalanina, tirozina, triptofana, i tiroidnih hormona dejstvom enzima aromatična aminokiselinska dekarboksilaza.

## Primeri

## Povezano
* Monoaminska oksidaza
* Monoaminski transporter
* Neurotransmiter
* Biogeni amin
* Trag amin

## Reference

## Vanjske veze
*
Lizofosfolipidni receptor

**Lizofosfolipidni receptori** (LPL-R) su članovi familije G protein-spregnutih receptora, integralnih membranskih proteina koji učestvuju u lipidnoj signalizaciji. Kod čoveka postoji osam LPL receptora, koji su kodirani zasebnim genima. Ti geni LPL receptora se ponekad označavaju sa "*Edg*” ().

## Poreklo imena

Termin *lizofosfolipid* (LPL) se odnosi na bilo koji fosfolipid kome nedostaje jedan od dva O-acilna lanca. Drugim rečima, LPL molekuli sadrže slobodni alkohol u bilo sn-1 ili sn-2 poziciji. Prefiks 'lyso-' ukazuje na činjenicu da je za lizofosfolipide originalno nađeno da su hemolitici, mada je on naknadno poprimio značenje fosfolipida kome nedostaje jedan acilni lanac. LPL molekuli su obično nastaju dejstvom fosfolipaze A na regularne fosfolipide poput fosfatidilholina ili fosfatidne kiseline, mada oni mogu da budu formirani acilacijom glicerofosfolipida ili fosforilacijom monoacilglicerola. Neki LPL ligandi imaju važne signalne uloge, npr. lizofosfatidna kiselina.

## Ligandi

Ligandi LPL-R grupe su ekstracelularni lizofosfolipidni signalni molekuli, lizofosfatidna kiselina (LPA) i sfingozin 1-fosfat (S1P).

## Funkcija

LPL ligandi se vezuju za i aktiviraju receptore na ćelijskoj membrani. U zavisnosti od liganda, receptora, i ćelijskog tipa, aktivirani receptor može da ima višestruke efekte na ćeliju. Ono obuhvataju primarne efekte inhibicije adenilil ciklaze i oslobađanja kalcijuma iz endoplazmatičnog retikuluma, kao i sekundarne efekte poput prevencije apoptoze i povišenja ćelijske proliferacije.

## Članovi grupe

Sledeća lista sadrži osam poznatih LPL receptora čoveka:

## Povezano
* Lipidna signalizacija

## Literatura

## Vanjske veze
* 
*
Međunarodna unija za bazičnu i kliničku farmakologiju

**Međunarodna unija za bazičnu i kliničku farmakologiju**, (, IUPHAR), je volonterska, neprofitna asocijacija koja zastupa interese naučnika u farmakologiji-srodnim poljima da bi se omogućili *bolji [[lek]]ovi putem globalnog obrazovanja i istraživanja* širom sveta.

## Historija
Organizacija je osnovana 1959. kao sekcija Međunarodne unije za fiziološke nauke. IUPHAR je postala nezavisna organizacija 1966. Ona je član Međunarodnog saveta za nauku (ICSU). Prvi svetski kongres za farmakologiju je održan u Stokholmu, Švedska 1961. i nakon toga se održava svake tri godine. Nakon 1990 kongresi se održavaju svake četvrte godine. Ti sastanci pored predstavljanja najnovijih farmakoloških istraživačkih dostignuća, tehnologije, i metodologije, takođe služe kao forum za internationalnu kolaboraciju i razmenu ideja. Generalna skupština, koja se sastoji od delegata iz učlanjenih udruženja, zaseda tokom kongresa tako da učlanjena udruženja imaju mogućnost da izaberu izvršni komitet i da glasaju po pitanjima uprave i aktivnosti unije.

## Povezano
* Dizajn lekova
* Međunarodni savet za nauku
* Medicinska hemija
* Farmaceutska industrija
* Farmakologija

## Reference

## Vanjske veze
* Međunarodna unija za bazičnu i kliničku farmakologiju (IUPHAR)
* IUPHAR baza podataka za GPCR receptore i jonske kanale 
* NC-IUPHAR nomenklatura 
* Inicijativa farmakologija za Afriku
Vodeće jedinjenje

**Vodeće jedinjenje** u pronalaženju lekova je hemijsko jedinjenje koje ima farmakološku ili biološku aktivnost i čija hemijska struktura se koristi kao početna tačka za hemijske modifikacije da bi se poboljšala potentnost, selektivnost, ili farmakokinetički parametri.

Vodeća jedinjenja se često nalaze visokopropusnim skriningom („pogodci“) ili među sekundarnim metabolitima iz prirodnih izvora.

Novo otkrivena farmakološki aktivna jedinjenja često nisu podesna za medicinsku primenu i neophodne su dalje hemijske modifikacije da bi postalo moguće da se testiraju u životinjskim modelima ili klinički.

## Povezano
* Visokopropusni skrining
* Pronalaženje lekova
* Dizajn lekova
* Racionalni dizajn lekova
* Odnos strukture i aktivnosti
* Registracija lekova

## Reference
Potentnost (farmakologija)

U polju farmakologije, **potentnost** je mera aktivnosti leka izražena u vidu količine supstance neophodne da se proizvede efekat datog intenziteta. Veoma potentni lek (npr., morfin, alprazolam, hlorpromazin) izaziva veliki respons na niskim koncentracijama, dok nisko potentni lek (ibuprofen, acetilsalicilna kiselina) izaziva mali respons na nikim koncentracijama. Potentnost je proporcionalna afinitetu i efikasnosti.

Afinitet je sposobnost leka da se veže za receptor. Efikasnost je odnos između zauzetosti receptora i sposobnosti iniciranja responsa na molekularnom, ćelijskom, tkivnom ili sistemskom nivou. Respons je jednak efektu (*E*), koji je zavistan od vezivanja leka, kao i sposobnosti receptora sa vezanim lekom da proizvede respons; tako da je potentnost zavisna od afiniteta i efikasnosti. Agonist (ligand, lek ili hormon) koji se veže za receptor i proizvede respons se obično obeležava sa *A* ili *D*. Ispod određene koncentracije agonista (*[A]*), *E* je suviše nizak da bi se merio, ali na višim koncentracijama on postaje uočljiv i povišava se sa porastom koncentracije agonista *[A]*, dok na dovoljno visokim koncentracijama on se više ne povećava sa porastom *[A]* (*E<sub>max</sub>*). 

*E<sub>max</sub>* je maksimalni mogući efekat agonista. Koncentracija *A* na kojoj je *E* vrednost na 50% od *E<sub>max</sub>* se naziva polu-maksimalna efektivna koncentracija i obeležava se sa *[A]<sub>50</sub>*, ili *EC<sub>50</sub>*. **Termin potentnost se odnosi na ''[A]<sub>50</sub>'' vrednost**. Što je niža *EC<sub>50</sub>* vrednost, to je manja koncentracija leka potrebna da bi se proizvelo 50% maksimalnog efekta, i to je veća potentnost.

## Reference
EC50

Termin **polovina maksimalne efektivne koncentracije** (**EC<sub>50</sub>**) se odnosi na koncentraciju leka, antitela ili toksikanta koji indukuju odgovor posle nekog određenog vremena ekspozicije sa polovinom maksimalne vrednosti. On se često koristi kao mera potentnosti leka.

EC50 kalibrisane krive doze i odgovora je koncentracija jedinjenja pri kojoj se ispoljava 50% njegovog maksimalnog efekta. EC50 je koncentracija jedinjenja pri kojoj 50% populacije receptora daje odgovor, nakon određene dužine izlaganja.

## Reference

## Vanjske veze
* Termini i simboli kvantitativne farmakologije 
* Određivanje IC<sub>50</sub> vrednosti
Farmakofor

**Farmakofor** je apstraktni opis molekulskih osobina koje su neophodne za molekulsko prepoznavanje liganda od strane bioloških makromolekula. IUPAC definiše farmakofor kao „ansambl sternih i elektronskih osobina koje su neophodne kako bi se osigurala optimalna supramolekulska interakcija sa specifičnim biološkim ciljem i inicirala aktivacija (ili blokada) njegovog biološkog odgovora“.
__TOC__
Farmakofore je uspostavio Lemont Kier, koji je prvi pomenuo ovaj koncept 1967, i naknadno ga koristio u knjizi o teorijskim aspektima razvoja lekova. Razvoj ovog koncepta se često pogrešno pripisuje Polu Erlihu, mada ga on u svom radu nije koristio.

U modernoj računarskoj hemiji, farmakofori se koriste za definisanje esencijalnih osobina jednog ili više molekula sa istom biološkim dejstvom. Baze podataka s velikim brojem hemijskih jedinjenja se zatim mogu pretraživati da bi se našli dodatni molekuli koji poseduju istu grupu osobina lociranih na sličnom međusobnom rastojanju, usmerenih u približno istom pravcu, i sa sličnim sveukupnim oblikom molekula.

Tipične farmakoforne osobine su hidrofobnost, aromatičnost, primalac vodonične veze, davalac vodonične veze, katjon, i anjon. Ove osobine moraju da se preklope sa različitim hemijskim grupama sličnih osobina, da bi se identifikovali novi ligandi. Interakcije receptorskih liganda su tipično „polarno pozitivne“, „polarno negativne“ ili „hidrofobne“. Dobro definisan farmakoforni model sadrži hidrofobne prostore i vektore vodoničnih veza.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 

## Povezano
* Heminformatika
* Farmaceutska hemija
* Odnos strukture i aktivnosti
* QSAR

## Vanjske veze
Postoji više računarskih programa koji omogućavaju definisanje farmakofora koristeći niz metoda računarske hemije. Neki od njih su:
* Discovery Studio 
* LigandScout
* Phase 
* MOE
Kvantitativni odnos strukture i aktivnosti

Modeli **kvantitativnog odnosa strukture i aktivnosti** () (**QSAR** modeli) su regresioni ili klasifikacioni modeli koji se koriste u hemijskim i biološkim naukama i inženjerstvu. Poput drugih regresionih modela, QSAR regresioni modeli povezuju set prediktivnih promenljivih (X) sa potentnošću, zavisnom promenljivom (Y). Klasifikacioni QSAR modeli definišu relaciju između prediktivnih promenljivih i kategorijske vrednosti zavisne promenljive. U QSAR modelima, prediktori se sastoje od fiziko-hemijskih svojstava ili teoretskih molekulskih parametara hemikalija, dok QSAR rensponsna promenljiva može da bude biološka aktivnost hemikalija. QSAR modeli sumiraju odnos između hemijskih struktura i biološke aktivnosti i omogućavaju predviđanje aktivnosti novih hemikalija. Srodan termin je *kvantitativni odnos strukture i svojstva* (*QSPR*), u kom slučaju je hemijska osobina zavisna promenljiva. Ukratko, QSAR i QSPR sadrže odnos između molekulskih parametara kojim se opisuju jedinstvena fiziko-hemijska svojstva seta jedinjenja u kontekstu njihovih bioloških aktivnosti ili hemijskih osobina.

Na primer, biološka aktivnost se može kvantitativno izraziti kao koncentracija supstance neophodna da se proizvede dati biološki respons. Dodatno, kad su fizikohemijska svojstva ili strukture numerički izražene, moguće je utvrditi matematičku relaciju, ili kvantitativni odnos strukture i aktivnost, između njih. Matematički izraz se, ako je pažljivo testiran, može zatim koristiti za predviđanje modelovanog responsa drugih hemijskih struktura, uz pažljivu proveru domena primenljivosti.

QSAR ima formu matematičkog modela:

* \;\text{Aktivnost} = f(\text{fizikohemijska svojstva i/ili strukturna svojstva})+\text{Greška}

Greška sadrži grešku modela (bajas) i eksperimentalnu varijabilnost, drugim rečima, varijabilnost merenja nezavisnu od ispravnosti modela.

## Povezano
* ADME
* Heminformatika
* Farmakokinetika
* Farmakofor

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Molekulsko prepoznavanje

**Molekulsko prepoznavanje** je specifična interakcija između dva ili više molekula putem nekovalentnog vezivanja kao što je vodonično vezivanje, metalna koordinacija, hidrofobne sile, Van der Valsove sile, π-π interakcije, elektrostatični i/ili elektromagnetni efekti. Domaćin i gosti koji učestvuju u molekulskom prepoznavanju pokazuju *molekulsku komplementarnost*.

## Biološki sistemi
Molekulsko prepoznavanje ima važnu ulogu u biološkim sistemima. Ono se javlja između receptora i liganda, antigena i antitela, DNK i proteina, šećera i lektina, RNK i ribozoma, itd. Jedan važan primer molekulskog prepoznavanja je antibiotik vankomicin koji se selektivno vezuje sa peptidima sa terminalnim D-alanil-D-alaninom u bakterijskim ćelijama putem pet vodoničnih veza. Vankomicin je letalan za bakterije, jer se nakon vezivanja peptidi ne mogu koristiti za konstrukciju bacterijskog ćelijskog zida.

## Reference

## Vanjske veze
* Molekulsko prepoznavanje
Bioraspoloživost

U farmakologiji, **bioraspoloživost** se odnosi na udeo primenjene doze leka koji u neizmenjenom obliku dospeva u sistemsku cirkulaciju, i predstavlja jedan od osnovnih farmakokinetičkih parametara leka. Po definiciji, bioraspoloživost leka primenjenog intravenozno je 100%. Međutim, ukoliko se lek primeni drugim putem (npr. oralno), njegova bioraspoloživost opada (usled nepotpune apsorpcije i metabolizma prve faze). Bioraspoloživost je značajan parametar u farmakokinetici jer ju je potrebno uzeti u obzir prilikom izračunavanja doza kod neintravenoznih ruta primene leka.

## Definicija
Apsolutna bioraspoloživost je mera stepena u kojem terapeutski aktivan oblik leka dospeva u sistemsku cirkulaciju i u kojem je dostupan na mestu dejstva. Obeležava se slovom *F*.

Relatvna bioraspoloživost predstavlja odnost apsolutnih bioraspoloživosti dva preparata istog leka primenjena istim ili različitim putem. Ova dva preparata mogu, a ne moraju, imati isti farmaceutski oblik. Ukoliko se radi o dva preparata u istom obliku i sa istom količinim aktivne supstance, govorimo o ispitivanju bioekvivalencije.

## Faktori koji utiču na bioraspoloživost
Apsolutna bioraspoloživost leka primenjenog neintravenoznim putem je obično manja od jedan (tj. *F*<1). Razni fiziološki faktori utiču na smanjenje raspoloživosti leka pre njegovog ulaska u sistemsku cirkulaciju.

Ovi faktori obuhvataju, ali nisu ograničeni na:
* slabu apsorpciju iz gastrointestinalnog trakta (usled loše rastvorljivosti ili nedovoljne lipofilnosti)
* hemijsku ili metaboličku degradaciju leka pre apsorpcije
* metabolizam prve faze

Svaki od ovih faktora može varirati od pacijenta do pacijenta kao i kod istog pacijenta tokom vremena. Da li je lek uzet sa ili bez hrane uticaće na apsorpciju, drugi lekovi uzeti istovremeno mogu da izmene stepen apsorpcije i da utiču na promene koje se odigravaju u reakcijama prve faze metabolizma, pokretljivost (motilitet) creva utiče na rastvaranje leka i na eventualni stepen njegove hemijske degradacije pod uticajem intestinalne mikroflore. Poremećaji funkcija jetre ili gastrointestinalnog trakta će takođe imati efekta na bioraspoloživost.

## Reference
Farmakodinamika

**Farmakodinamika** je studija biohemijskog i fiziološkog dejstva leka na telo ili na mikroorganizme ili parazite unutar ili na telu i mehanizma dejstva leka i odnosa između koncentracija leka i njegovog dejstva. 

Jedan dominantni primer su interakcije leka i receptora koje se mogu modelovati sa
:L + R \ \rightleftharpoons \ L\! \cdot \!R 
gde je *L*=ligand (lek), *R*=receptor (mesto vezivanja). Reakciona dinamika ovog procesa se može matematički izučavati koristeći oruđa kao što su mape slobodne energije. Farmakodinamika se često opisuje kao izučavanje toga šta lek radi telu, dok je farmakokinetika izučavanja dejstva tela na lek. Farmakodinamika se ponekad skraćeno označava sa "PD", a farmakokinetika sa "PK".

## Povezano
* Farmakokinetika
* ADME

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* Vijay. (2003) Predictive software for drug design and development. Pharmaceutical Development and Regulation 1 ((3)), 159-168.
* Werner, E., In silico multicellular systems biology and minimal genomes, DDT vol 8, no 24, pp 1121–1127, Dec 2003. (Introduces the concepts MCPD and Net-MCPD)
* Dr. David W. A. Bourne, OU College of Pharmacy Pharmacokinetic and Pharmacodynamic Resources.
Hemijska sinteza

**Hemijska sinteza** je namensko izvršavanje hemijskih reakcija s ciljem formiranja jednog ili više proizvoda. Ovaj proces tipično obuhvata niz
 fizičkih i hemijskih manipulacija. Pod modernim laboratorijskim uslovima, hemijski sintetički procesi su ponovljivi i pouzdani.

Hemijska sinteza počinje sa selekcijom jedinjenja koja se nazivaju reagensi ili reaktanti. Razni tipovi reakcija se mogu primeniti u sintezi produkata, ili intermedijara. Da bi došlo do reakcije neophodno je da se reaktanti pomešaju u reakcionom sudu kao što je hemijski reaktor ili jednostavni balon. Kod mnogih reakcija je neophodno da se primeni neki oblik post-reakcione procedure da bi se izolovao finalni proizvod. Količina proizvoda u hemijskoj sintezi se naziva prinosom reakcije. Tipično se hemijski prinos izražava u težinskim jedinicama (npr. gramima) ili kao procenat totalne teoretske količine produkta. *Sporedna reakcija* je neželjena hemijska reakcija koja umanjuje prinos željenog produkta.

## Druga značenja
Značenje termina hemijska sinteza može da bude usko i ograničeno na specifičnu vrstu hemijske reakcije, i.e. *direktna kombinatorna reakcija*, u kojoj se dva ili više reaktanata kombinuju da formiraju jedan proizvod. Opšti oblik direktne kombinatorne reakcije je:
:A + B → AB
gde su A i B elementi ili jedinjenja, a AB je jedinjenje koje se sastoji od A i B. Primeri kombinatornih reakcija su:

:2Na + Cl2 → 2 NaCl (formiranje kuhinjske soli)
:S + O<sub>2</sub> → SO<sub>2</sub> (formiranje sumpor dioksida)
:4 Fe + 3 O<sub>2</sub> → 2 Fe<sub>2</sub>O<sub>3</sub> (korozija gvožđa)
:CO<sub>2</sub> + H<sub>2</sub>O → H<sub>2</sub>CO<sub>3</sub> (ugljen dioksid rastvoren u vodi reaguje sa vodom da formira ugljenu kiselinu)

## Reference

## Vanjske veze
* Arhiva organske sinteze
* Sinteza prirodnih proizvoda
Farmaceutska industrija

**Farmaceutska industrija** je grana industrije koja se bavi proizvodnjom farmaceutskih preparata, lekova i drugih proizvoda koji se koriste u medicinske svrhe. Oslanja se farmaciju i medicinu.

Ova grana industrije je naročito dobro razvijena u SAD i Nemačkoj (Bajer AG, Leverkuzen).

## Povezano
* Hemijska industrija
* Medicina
* Farmacija

## Reference

## Literatura
* 
* Angell, Marcia. *The truth about the drug companies*. Random House, New York, 2004, 305 S. .
* Coyne, J. Lessons in conflict of interest: "The construction of the martyrdom of David Healy and the dilemma of bioethics." American Journal of Bioethics 5 (1): W3-W14, 2005.
* Greene, Jeremy A., and Scott H. Podolsky, "Keeping Modern in Medicine: Pharmaceutical Promotion and Physician Education in Postwar America," *Bulletin of the History of Medicine,* 83 (Summer 2009), 331–77
*   
* Ajai R. Singh, Shakuntala A. Singh: "Medical practice and the pharmaceutical industry: and ever the duo shall meet" , Mens Sana Monographs, 2007, 5(1). Retrieved 2011-03-27. 

## Vanjske veze
Dizajn lekova

**Dizajn leka** (*racionalni dizajn leka* racionalni dizajn) je kreativni proces nalaženja novih lekova koristeći poznavanje biološkog cilja. Lek je najčešće organski mali molekul koji aktivira ili inhibira funkciju biomolekula kao što je protein, čime se proizvodi terapeutski efekat kod pacijenta. U najosnovnijem smislju, dizajn leka obuhvata dizajn malih molekula koji su komplementarnog oblika i naelektrisanja sa biomolekulskim ciljem sa kojim oni formiraju interakcije. Dizajn leka se često oslanja na tehnike računarskog modelovanja. Ovaj tip modelovanje se često naziva *računarom pomognuti dizajn leka*. Dizajn leka koji se oslanja na poznavanje trodimenzione struktrue biomolekulskog cilja je poznat kao *strukturni dizajn leka*.

Fraza „dizajn leka“ je u izvesnoj meri neprecizna. Ona zapravo podrazumeva dizajn liganda (i.e., dizajn malog molekula koji se čvrsto vezuje za svoj cilj). Mada su tehnike za predviđanje afiniteta vezivanja relativno uspešne, postoje mnoge druke karakteristike, kao što su biodostupnost, poluvreme eliminacije, odsustvo nuspojava, itd., koje je potrebno optimizovati pre nego što ligand može da postane bezbedan i efikasan lek. Te druge karakteristike je često teško optimizovati koristeći tehnike racionalnog dizajna leka.

## Povezano

## Reference

## Literatura
* 
* 
## Vanjske veze
* 
* Click2Drug.org
Poluvreme eliminacije

**Poluvreme eliminacije** (*poluvreme izlučivanja* ili *biološko poluvreme*) je vreme koje je potrebno da se neka materija (lek, radioaktivni element i drugo) izgubi pola svoje farmakološke, fiziološke ili radiološke aktivnosti (MeSH definicija). U medicinskom kontekstu, poluživot se takođe može opisati kao vreme potrebno da se koncentracija supstance u krvnoj plazmi prepolovi.

Poluvreme eliminacije je važan farmakokinetički parametar i obično se obežava kao *t<sub>1/2</sub>*, a nekad i kao *b<sub>1/2</sub>* da bi se razlikovalo od vremena poluraspada radioaktivnih elemenata. Dok se radioaktivni izotopi raspadaju po principima kinetike, te im je brzina raspadanja ravnomerna, izlučivanje materije iz živog organizma se zasniva na mnogo kompleksnijim principima, usled akumulacije u tkivima, prisustva aktivnih metabolita, i interakcije sa receptorima, te ga je mnogo teže izmeriti.

## Primeri
### Voda
Biološki poluživot vode u čoveku je oko 7 do 14 dana. Konzumacija velikih količina alkohola redukuje biološki poluživot vode u telu. To se može koristiti za dekontaminaciju ljudi kontaminiranih sa tricijumskom vodom (tricijum).

### Alkohol
Odstranjivanje etanola (alkohola za piće) putem oksidacije alkoholnim dehidrogenazama u jetri je ograničeno u ljudskom telu. Iz tog razloga uklanjanje većih količina alkohola iz krvi može da sledi kinetiku nultog stepena. Reakcijski korak koji ograničava brzinu razlaganja jedne supstance može da bude zajednički sa drugim supstancama. Na primer, koncentracija etanola u krvi uslovljava kinetiku metanola i etilen glikola. Oksidacija metanola u toksični formaldehid i mravlju kiselinu se može sprečiti unosom odgovarajuće količine etanola u osobu zatrovanu metanolom. Metanol je veoma toksičan i može da izazove slepilo i smrt. Osoba koja je zatrovana etilen glikolom može da bude tretirana na isti način.

### Lekovi

### Metali
* Poluvreme eliminacije cezijuma kod ljudi je između jednog i četiri meseca. Ovaj period može biti skraćen unosom pruskog plavog. Ta supstanca u digestivnom sistemu deluje kao čvrsti razmenjivač jona koji apsorbuje cezijumske i oslobađa kalijumske jone.
* Polonijum u telu ima poluživot od 30 do 50 dana.
* Živa (kao metil-živa) u telu ima poluživot od oki 65 dana.
* Olovo u kostima ima poluživot od oko deset godina.
* Kadmijum u kostima ima poluživot od oko 30 godina.
* Plutonijum u kostima ima poluživot od oko 100 godina.
* Plutonijum u jetri ima poluživot od oko 40 godina.

## Povezano
* Vreme poluraspada

## Reference

## Literatura
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Biological Half-life
Hidronijum

U hemiji, **hidronijum** jon je katjon . To je tip oksonijum jona proizvedenog protonacijom vode. Ovaj katjon se često koristi za predstavljanje prirode protona u vodenom rastvoru, gde je proton visoko solvatisan (vezan za rastvarač). Realnost je daleko komplikovanija, i proton se vezuje za nekoliko molekula vode, tako da su druge notacije poput H5O2+, H7O3+ i H9O4+ tačniji opisi okruženja protona u vodi. Jon  je bio detektovan u gasovitoj fazi.

## Određivanje pH vrednosti
Odnos koncentracije hidronijum jon i hidroksida određuje pH vrednost rastvora. Molekuli u čistoj vodi se disociraju u hidronijum i hidroksilne jone uspostavljajući sledeću ravnotežu:

:2    + 

U čistoj vodi, postoji jednak broj hidroksid i hidronijum jona, tako da ona ima neutralni pH od 7. pH vrednost manja od 7 indicira kiseli rastvor, dok je pH iznad 7 svojstven za bazne rastvore. (Treba napomenuti da ovo važi na 25&nbsp;°C, i da je ravnoteža zavisna od temperature).

## Povezano
* Hidrid
* Proton

## Reference

## Vanjske veze

* Hidronijum jon
Sava Savanović

**Sava Savanović** je lik iz priče Milovana Glišića (1847–1908) „Posle devedeset godina” u kome je on predstavljen kao vampir po legendi koja se priča u ovom kraju.

## Legenda
Po toj legendi, veruje se da je seljak Sava Savanović iz tog kraja, posle svoje smrti živeo u staroj vodenici u selu Zarožje, u opštini Bajina Bašta. Legenda govori da je kao „vampir“ ubijao i pio krv ljudi koji bi došli da melju žito. Kada bi ljudi dolazili na vodenicu on bi im isisao krv i ubio bi ih .

## Mlin
Posljednjih nekoliko decenija, mlin Save Savanovića je u vlasništvu porodice Jagodići i često se naziva „Jagodića vodenica“. Radila je do kasnih 1950-ih kad je zatvorena i ugašena. Vodenica privlači posjetioce, ali stanovnici sela još nisu uspjeli da od mlina naprave uspješno turističko odredište.

## Uticaj na kulturu
Lik Save Savanovića se spominje u priči Milovana Glišića „Posle devedeset godina“ i u srpskom horor filmu „Leptirica“ iz 1973. godine, koji je inspirisan Glišićevom pričom, kao i u knjizi „Strah i njegov sluga“ Mirjane Novaković.

## Povezano
* Vampir
* Petar Blagojević
* Arnaut Pavle
* Leptirica

## Reference

## Vanjske veze
* Podaci o narodnim vjerovanjima na nezvaničnom sajtu sela Zarožje 
* Milovan Glišić „Posle devedeset godina"
* Srušila se vodenica vampira Save („Politika“, 20. novembar 2012)
* B92 u srpskoj vampirskoj postojbini (B92, 30. novembar 2012)
* Pismo Save Savanovića „s onog sveta“ planetarni hit („Večernje novosti“, 5. decembar 2012)
* Srpski vampir zastrašio svet („Alo“, 7. decembar 2012)
Parlament Australije

**Parlament Australije** (službeni naziv: *The Parliament of the Commonwealth*) je zakonodavno tijelo Australije. Sastoji se od tri elementa – Monarha, Senata i Predstavničkog doma. Monarha u Parlamentu predstavlja Generalni guverner. Kombinacija dva izabrana doma, pri čemu Senat predstavlja šest saveznih država i dva teritorija, a Predstavnički dom izborne jedinice sukladno broju stanovnika, modelirana je prema Kongresu Sjedinjenih Država. Preko dva doma, ipak, provodi se miješana egzekutiva, modelirana prema Westminsterskom sustavu. 

Gornji dom, Senat, sastoji se od 76 zastupnika: 12 za svaku saveznu državo i po dva senatora iz Sjevernog teritorija i Teritorija glavnog grada Australije. Senatori se biraju temeljem proporcionalnog sustava. Donji dom, Predstavnički dom, trenutno ima 150 zastupnika koji predstavljaju svoje izborne jedinice. Broj zastupnika nije fiksan te može varirati sukladno promjenama izbornih jedinica, što je prilično česta pojava. Posljednje veliko povećanje broja zastupnika zbilo se 1984. godine, kada je broj sa 125 povećan na 148 zastupnika. Godine 1993., broj zastupnika ponovo je pao na 147, 1996. se vratio na 148, a od izbora 2001. se ustalio na brojci od 150 zastupnika.
Foruk Farohzad

**Foruk Farohzad** (perz. فروغ فرخزاد‎, r. 5. 1. 1935. – 13. 2. 1967.), bila je iranska književnica i filmski režiser. Na njena djela je većinom utjecao Ibrahim Golestan, značajan iranski naučnik. Danas se smatra jednom od najznačajnijih modernih iranskih književnica, zajedno sa Parvin Etesami i Simin Behbahani.

## Biografija

Foruk je rođena u Teheranu kao treće od sedmero djece. Išla je u školu do devetog razreda. Sa nepunih 17 godina udala se za Parviza Šapura, poznatog satiričara. Preselila sa sa mužem u Ahvaz gdje je nastavila svoje obrazovanje na polju šivenja i slikanja. Godinu kasnije dobila je sina kojeg je i opjevala u pjesmi "Pjesma za tebe". Sestra je pjevača i političkog aktiviste Ferejduna Farohzada.

Već 1955. nakon približno tri godine braka razvela se od muža. Parviz je dobio skrbništvo nad sinom. Vratila se u Teheran i počela pisati poeziju, objavila je prvi tom pod nazivom "Zarobljenik" (1955).

Foruk, kao ženski razvedeni pisac kontraverzne poezije, privukla je dosta negativne pažnje. Godine 1958. provela je devet mjeseci u Evropi i upoznala pisca i filmskog režisera Ibrahima Golestana koji ju je inspirisao da se slobodno izražava i da živi samostalno. Objavila je još dvije zbirke pod nazivima "Zid" i "Pobuna". Godine 1962. snimila je film o iranskoj djeci oboljeloj od gube pod nazivom *[[Kuća je crna]]* koji je osvojio brojne nagrade širom svijeta. Tokom tog snimanja zbližila se sa djetetom Huseinom Mansurijem kojeg je i usvojila.

Godine 1963. objavila je zbirku "Drugo rođenje" koja se ističe po stilu drugačijim od dotadašnjih modernih iranskih pjesnika.

Dana 13. 2. 1967, u 16:30, Forough je poginula u saobraćajnoj nesreći. Imala je 32 godine. Da bi izbjegla školski autobus skrenula je svoj džip i udarila u kameni zid. Umrla je prije nego što je stigla do bolnice. Njena pjesma "Hajde da vjerujemo u početak hladnog doba" je objavljena posthumno 1974. i smatra se najbolje struktuiranom modernom pjesmom na perzijskom.

## Literatura
* Michael Craig Hillmann, *A lonely woman: Forough Farrokhzad and her poetry* (Three Continents Press, Washington, D.C., 1987). , .
* Manijeh Mannani, *The Reader's Experience and Forough Farrokhzad's Poetry*, Crossing Boundaries - an interdiciplinary journal, Vol. **1**, pp.&nbsp;49–65 (2001). PDF 
* Michael Craig Hillmann, *An Autobiographical Voice: Forough Farrokhzad*, in *Women's Autobiographies in Contemporary Iran*, ur. Afsaneh Najmabadi (Cambridge [Massachusetts]: Harvard University Press, 1990). . http://www.forughfarrokhzad.org/papers/papers2.htm.
* Sholeh Wolpe, *Sin: Selected poems of Forugh Farrokhzad*, (Fayetteville [Arkansas]: University of Arkansas Press, 2007). 
* Ezzat Goushegir, *The Bride of Acacias,* (a play about Forough Farrokhzad). http://www.ezzatgoushegir.com/Writingscontents/Plays/thebrideofacacias.html

## Vanjske veze

* Web stranica posvećena Foruk
* Članak Iranske komore o Foruk
* Forūḡ-Zamān Farroḵzād na Encyclopedia Iranica
* Farrukhzad, Forugh, biografija profesora Iradža Baširija, Universitet u Minnesoti
* Clips, neke od pjesama izgovorene njenim glasom.
Premijer Australije

**Premijer Australije** (službeni naziv: *Prime Minister of the Commonwealth of Australia*) je najviše rangirani krunski ministar, šef kabineta i Vlade Australije, kojega na poziciju imenuje Generalni guverner Australije. Funkcija premijera je, *de facto*, najjača politička funkcija u Australiji. Ipak, unatoč činjenici da se nalazi na samom vrhu političke hijerarhije, funkcija premijera ne spominje se u australskom Ustavu te postoji isključivo preko nepisanih ustavnih konvencija. 

Osim u iznimnim slučajevima, australski premijer je u pravilu predsjednik političke stranke ili koalicije koja drži većinu u Predstavničkom domu. Jedini slučaj kada je senator izabran za premijera je onaj Johna Gortona, koji se subsekventno odrekao svoje pozicije u Senatu te postao izabrani član Predstavničkog doma. Senator George Pearce također je, tokom 1916. godine, obnašao funkciju premijera, ali isključivo kao vršitelj dužnosti dok je Billy Hughes bio izvan zemlje. 

Od svibnja 2022. godine, premijer je Anthony Albanese, predsjednik Laburističke stranke koji je na poziciju došao nakon pobjede na parlamentarnim izborima.
Otkrivanje leka

U poljima medicine, biotehnologije i farmakologije, **otkrivanje leka** je proces kojim se otkrivaju ili dizajniraju lekovi.

U prošlosti su mnogi lekovi otkriveni bilo putem identifikacije aktivnog sastojka iz tradicionalnih lekovitih materijala ili putem slučajnih otkrića. Kako se naše razumevanje bolesti poboljšalo do stepena da je poznato kako se bolesti u infekcije kontrolišu na molekularnom i fiziološkom nivou, postalo je moguće da se traže jedinjenja koja specifično modulišu te biološke molekule, na primer primenom visokopropusnim skriningom. Isto tako postalo je moguće da se razume oblik bioloških molekula na atomskom nivou, i da se to znanje koristi za dizajn potencijalnih lekova.

Proces otkrivanja leka obuhvata identifikaciju kandidata, sintezu, karakterizaciju i testiranje terapeutske efikasnosti. Nakon što se nađe jedinjenje koje zadovoljava te preliminarne kriterijume, počinje proces razvoja leka kojem slede klinička ispitivanja.

Uprkos napretka u tehnologiji i razumevanju bioloških sistema, proces otkrivanja lekova je još uvek dugotrajan, skup, težak, i neefikasan. Broj otkrića novih lekova je veoma mali. Trenutno su troškovi istraživanja i razvoja svakog novog molekulskog entiteta (NME) aproksimativno US $1,8 milijardi.

## Reference

## Literatura

* 
* 

## Povezano

## Vanjske veze
* Uvod u otkrivanje lekova
* Farmaceutska istraživanje i proizvodnja Amerike (PhRMA)
* Evropska medicinska agencija  (EMEA)
Mineralokortikoid

**Mineralokortikoidi** su klasa steroidnih hormona koja je karakteristična po njihovom uticaju na balans soli i vode. Primarni mineralokortikoid je aldosteron. 

## Fiziologija
Ime mineralokortikoid je izvedeno iz prvobitnih opažanja da ti hormoni učestvuju u retenciji natrijuma (minerala). Pored primarnog endogeni mineralokortikoida, aldosterona, i nekoliko drugih endogenih hormona (uključujući progesteron i dezoksikortikosteron) ima mineralokortikoidno dejstvo.

Aldosteron deluje na bubrege i stimuliše aktivnu reapsorpciju natrijuma i pasivnu reapsorpciju vode, kao i aktivnu sekreciju kalijuma i aktivnu sekreciju protona putem protonske ATPaze. Rezultat njegovog dejstva je povišenje krvnog pritiska i zapremine krvi.

Aldosteron se formira u korteksu nadbubrežne žlezde i njegovo izlučivanje je posredovano prvenstveno angiotenzinom II, i u manjoj meri adrenokortikotropnim hormonom (ACTH) i lokalnim nivoima kalijuma.

## Reference

## Literatura

* Hu X, Funder JW (2006) The evolution of mineralocorticoid receptors. Mol Endocrinol. 20(7):1471-8.
* McKay L, Renoir JM, Weigel NL, Wilson EM, McDonnell DP, Cidlowski JA. (2006) International Union of Pharmacology. LXV. The pharmacology and classification of the nuclear receptor superfamily: glucocorticoid, mineralocorticoid, progesterone, and androgen receptors. Pharmacol Rev. Dec;58(4):782-97.
* Pippal JB, Fuller PJ. (2008) Structure-function relationships in the mineralocorticoid receptor. J Mol Endocrinol. 41(6):405-13.
Hemogenomika

**Hemogenomika**, ili hemijska genomika, je sistematsko testiranje namenskih hemijskih kolekcija malih molekula na pojedinačnim familijama bioloških meta (e.g., GPCR, nuklearni receptori, kinaze, proteaze, etc.) sa ultimatnim ciljem da se identifikuju novi lekovi i biološke mete lekova. Tipično su pojedini članovi ciljne kolekcije dobro okarakterisani tako da su poznate funkcije njihove bioloških mete, kao i jedinjenja koja modulišu te funkcije (ligandi u slučaju receptora, inhibitori enzima, ili blokatori jonskih kanala). Za druge članove ciljne familije često nije poznata funkcija i nisu utvrđeni ligandi, npr. slučaj orfan receptora. Putem identifikacije aktivnih jedinjenja koja modulišu dejstvo manje poznatih članova biološke familije, može se razjasniti funkcija tih novih bioloških meta. Inicijalni set aktivnih jedinjenja na njima se može koristiti kao početna tačka u procesu okrivanja lekova. Kompletiranjem projekta ljudskog genoma izobilje bioloških meta koje su potencijalno podesne za terapeutsku intervenciju je postalo dostupno. Hemogenomika je usredsređena na izučavanje intersekcije svih poznatih lekova na svim potencijalnim biološkim metama.

Namenske hemijske kolekcije se često konstruišu polazeći od poznatih liganda za jedan ili više članova ciljne biološke familije. Pošto se deo liganda koji su dizajnirani i sintetisani s ciljem vezivanja za jednog člana familije, takođe vezuje za dodatne članove, jedinjenja sadržana u namenskoj kolekciji imaju tendenciju da se kolektivno vezuju u većoj meri za ciljnu biološku familiju.

## Povezano
* Hemijska biologija
* Hemijska genetika

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 

## Vanjske veze
* Kubinyi's slides
Organizacija za ljudski genom

**Organizacija za ljudski genom**,  (**HUGO**), je organizacija koja učestvuje u Ljudskom genomskom projektu, koji je usresređen na mapiranje ljudskog genoma. HUGO je osnovan 1989 godine kao internacionalna organizacija, prvenstveno sa ciljem podsticanja kolaboracije između genomskih naučnika širom sveta. HUGO odbor za nomenklaturu gena,  (HGNC), je jedan od najaktivnijih HUGO komiteta. Njegov cilj je dodela jedinstvenih genskih imena i simbola svakom ljudskom genu.

## Povezano
* HUGO odbor za nomenklaturu gena
* Celera Genomics
* Lista genetskih istraživačkih organizacija

## Literatura

## Vanjske veze
* HUGO glavna strana
* HGNC glavna strana
Citosol

**Citosol**, ***hijaloplazma*** ili ***citoplazmin matriks*** je providna, tečna i bestrukturna supstanca, u kojoj se nalaze citoskelet, organele i inkluzije. U citosolu su rastvoreni mnogi enzimi, RNK, aminokiseline, joni i različiti metaboliti. pH mu je oko 7,2.

Pretpostavlja se da osim tečnog dela citomatriksa postoji i fina mreža mikrotrabekula, proteinskih lanaca, koja povezuje različite komponente citoskeleta. Mikrotrabekuli spadaju u citoskeletne komponente, a smatra se da koordinišu pokrete organela i regulišu neke metabolitičke procese.

## Literatura
*
Strukturna bioinformatika

**Strukturna bioinformatika** je grana bioinformatike koja je srodna sa analizom i predviđanjem trodimenzionalne strukture bioloških makromolekula poput proteina, RNK, i DNK. Ona se bavi generalizacijama makromolekulske 3D strukture kao što su poređenja sveukupnih savijanja i lokalnih motivima, principima molekulskog savijanja, evolucija i interakcije vezivanja, i relacije strukture/funkcije. Ona koristi eksperimentalno rešene strukture i računarske modele. Termin *strukturna* ima isto značenje kao i kod strukturne biologije. Strukturna bioinformatika se smatra delom računarske strukturne biologije.

## Literatura

* Bourne, P.E., and Gu, J. (2009) *Structural Bioinformatics* (2nd edition), John Wiley & Sons, New York, 
* Bourne, P.E., and Weissig, H. (2003) *Structural Bioinformatics*, Wiley 
* Leach, Andrew (2001) *Molecular Modelling: Principles and Applications* (2nd edition), Prentice Hall, 
* 
* 
* 
* 

## Povezano
* Proteinska banka podataka
* SCOP
* Molekulsko modeliranje

## Vanjske veze
* MMDB
* PDB
Biosinteza proteina

**Sinteza proteina** je proces kojim ćelija gradi proteine. Ponekad se termin upotrebljava kada se govori o translaciji, ali je praksa da se upotrebom termina misli na sveukupni proces stvaranja proteina, koji počinje transkripcijom, a završava se translacijom. Sinteza proteina je u generalnom smislu ista kod prokariota i eukariota, međutim fundamentalne razlike postoje.

## Transkripcija

*Glavni članak*: Transkripcija

Prilikom transkripcije potreban je samo jedan od dva lanca koji čine DNK molekul. Taj lanac koji biva korišćen prilikom transkripcije služi kao muštra ili kalup za sintezu komplementarnog lanca. Transkripcija počinje pricesom inicijacije. Enzim RNK polimeraza se vezuje na određeni region DNK molekula, i taj region služi kao startna pozicija transkripciji. Region na koji se vezuje enzima RNK polimeraza se naziva promoter. Dok se enzim vezuje na promoter, dva spiralno uvijena polinukleotidna lanca DNK molekula se razdvajaju. Faza koja sledi nakon spajanja RNK polimeraze i promotera, inicijacija, je **elongacija**. Enzim RNK polimeraza se kreće duž lanca DNK molekula koji se koristi kao kalup, i pritom sintetiše ribonukleotidni polimer.

Kada RNK polimeraza dođe do terminacione faze, modifikacije novonastalog lanca cy neophodno. Dodavanjem 'kape'na 5' kraj lanca informacione RNK, molekul se zaštićuje od degradacije. Polinukleotidni lanac koji se sastoji od baza adenina, poli-A rep, se nadograđuje na 3'kraj novonastalog lanca, radi stabilizacije molekula.

## Translacija

*Glavni članak*: Translacija

Tokom translacije, informativna RNK se prevodi na novi 'jezik' pomoću kojeg je sinteza proteina moguća. Ovo 'prevođenje'se odvija u ćelijskim strukturama ribozomima.

Ribozomi imaju specijalne RNK molekule, zvane transportne RNK, koji se vezuju za informativne RNK molekule koji na sebi nose 'poruku', odnosno genetička uputstva za sintezu proteina. Vezivanje korektne transportne RNK na informativnu RNK je moguće prisustvom antikodona koji je neodvojivi deo t-RNK. Tako da korektna t-RNK, hemijski vezana za određenu amino kiselinu prolazi kroz ribozom i dodaje se rastućem novonastalom polipeptidu.

## Izvori

## Vanjske veze

* Interactive Java simulation of transcription initiation.  From Center for Models of Life  at the Niels Bohr Institute.
* A website focused primarily on Protein Synthesis.
Kompleksno jedinjenje

**Kompleksno jedinjenje** (drugačije **kompleks**, **koordinaciono jedinjenje**) je hemijsko jedinjenje, u kome se mogu izdvojiti jedan ili više centralnih atoma, koji su okruženi drugim atomima ili grupama pri čemu najmanje jedna veza centralnog atoma sa drugim atomom ili grupom ima karakter koordinacione veze. Mnoga jedinjenja koja sadrže metale su koordinacioni kompleksi.

### Osnovni pojmovi
* Atom ili jon koji vezuje (koordinira) nosi naziv **centralni atom**
* Ukupan broj punih pojedinačnih veza centralnog atoma se ostalim atomima ili grupama naziva se **[[koordinacioni broj]]**. Kada se u kompleksu javljaju višestruke veze odrećivanje koordinacionog broja postaje problem.

### Podela kompleksnih jedinjenja
Kompleksna jedinjenja se prema elektricitetu dele na:
* neutralna kompleksna jedinjenja
* jonska kompleksna jedinjenja

Velika većina kompleksnih jedinjenja kao centralni atom poseduje atom ili jon metala.
Ova jedinjenja se zajednički nazivaju metalna kompleksna jedinjenja ili kompleksi metala.
Postoje i kompleksna jedinjenja, koja ne sadrže metal. Zovu se nemetalni kompleksi. To su npr:
* H_3O^+
* NH^+_4
* I^-_3

Po broju centralnih atoma (ili jona) kompleksna jedinjenja se dele na:
* kompleksna jedinjenja sa jednim centrom - sa jednim centralnim atomom
* kompleksna jedinjenja sa više centara - sa dva ili više centralna atoma
* mrežna kompleksna jedinjenja - kod kojih se javlja četri ili više atoma metala, koji su međusobno neposredno povezani.

Organska kompleksna jedinjenja se dele na:
* metaloorganska jedinjenja - kod kojih se javlja barem jedna veza metal-ugljenik i
* organske komplekse

### Postojanost

Postojanost kompleksna jedinjenja zavisi od više faktora kao što su:
* oksidacioni broj metala
* veličine metala
* koordinacionog broja
* karaktera atoma koji su vezani za centralni atom 
* položaj i međusobna povzanost centralnih atoma

## Izvori

## Literatura

* De Vito, D.; Weber, J. ; Merbach, A. E. “Calculated Volume and Energy Profiles for Water Exchange on t2g 6 Rhodium(III) and Iridium(III) Hexaaquaions: Conclusive Evidence for an Ia Mechanism” Inorganic Chemistry, 2005, Volume 43, pages 858-863.
* Zumdahl, Steven S. Chemical Principles, Fifth Edition. New York: Houghton Mifflin, 2005. 943-946, 957.
* Harris, D., Bertolucci, M., *Symmetry and Spectroscopy*. 1989 New York, Dover Publications

## Vanjske veze
Mineralokortikoidni receptor

**Mineralokortikoidni receptor** (*MR*, *MLR*, *MCR*, *aldosteronski receptor*, *nuklearni receptor putfamilije 3, grupa C, član 2*, *NR3C2*) protein je koji je kod čoveka kodiran *NR3C2* genom lociranom na hromozomu 4q31.1-31.2.

MR je receptor sa jednakim afinitetom za mineralokortikoide i glukokortikoide. On pripada familiji citosolnih receptora. Ligand se difuzijom unosi u ćelije, formira interakciju sa receptorom i to dovodi do prenosa signala što utiče na izražavanje specifičnog gena u jedru.

## Funkcija
MR je izražen u mnogim tkivima, kao što su bubrezi, creva, srce, centralni nervni sistem (hipokampus), smeđe adipozno tkivo i znojne žlezde. U epitelnim tkivima, njegova aktivacija dovodi do izražavanja proteina koji regulišu transport jona i vode (uglavnom epitelni natrijumski kanal ili ENaC, Na+/K+ pumpa, serumom i glukokortikoidom indukovana kinaza ili SGK1) te dolazi do reapsopcije natrijuma, i konsekventno povećanja ektracelularne zapremine, povećanja krvnog pritiska, i izlučivanja kalijuma radi održavanja normalne koncentracije soli u telu.

Ovaj receptor aktiviraju mineralokortikoidi, kao što je aldosteron, i deoksikortikosteron kao i glukokortikoidi, poput kortizola. U životinjama, mineralokortikoidni receptor je „zaštićen“ od glukokortikoida putem kolokalizacije enzima, kortikosteroid 11-beta-dehidrogenaza izozim 2 (aka 11-β-hidroksisteroidna dehidrogenaza 2; 11ß-HSD2), koja konvertuje kortizol do neaktivnog kortizona. On je takođe responsivan na pojedine progestine. Spironolakton i eplerenon su antagonisti mineralokortikoidnog receptora.

Aktivacija mineralokortikoidnog receptora, nakon vezivanja liganda aldosterona, dovodi do njegove translokacije u ćelijsko jedro, homodimerizacije i vezivanja za hormonske responsne elemente prisutne u promoterima pojedinih gena. Rezultat je kompleksno regrutovanje transkripcione mašinerije i transkripcije DNK sekvence aktiviranih gena u iRNK.

## Interakcije
Mineralokortikoidni receptor formira interakcije sa:
* Glukokortikoidni receptor i
* TRIM24.

## Reference

## Literatura

## Vanjske veze
*
Entrez

**Entrez** je veb portal namenjen onlajn pretragama kroz višestruke naučne baze podataka. Većina ovih baza podataka pohranjuje informacije o biološkim, biohemijskim i medicinskim karakteristikama organizama (vrstâ), genâ, proteinâ i populacija.

## Obuhvaćene baze podataka
* PubMed: biološka i medicinska naučna literatura (članci, apstrakti i citati) mlađa od 1990.
* PubMed Central: slobodni članci (ceo tekst članka)
* Site Search: baza podataka NCBI i FTP internet stranica
* Books: onlajn knjige
* OMIM: onlajn mendelovsko nasleđivanje kod čoveka
* OMIA: onlajn mendelovsko nasleđivanje kod životinja
* Nucleotide: baza podataka o nukleotidnim sekvencama (GenBank)
* Protein: baza podataka o sekvencama proteina
* Genome: sekvence i mapiranja čitavih genoma
* Structure: trodimenzionalne strukture makromolekula
* Taxonomy: taksonomska baza podataka
* SNP: baza podataka o polimorfizmima na jednom nukleotidu
* Gene: informacije o genima
* HomoloGene: baza podataka o eukariotskim homologim genima
* PubChem Compound: strukture jedinstvenih malih hemijskih jedinjenja
* PubChem Substance: pohranjeni podaci o hemijskim supstancama
* Genome Project: informacije o projektu „Genom”
* UniGene: genski klasteri u okviru transkripcionih jedinica
* CDD: baza podataka evoluciono konzerviranih proteinskih domena
* 3D Domains: proteinski domeni
* UniSTS: genski markeri i podaci o mapiranju gena
* PopSet: baza podataka o populaciono-genetičkim istraživanjima
* GEO Profiles: baza podataka profila genske ekspresije i molekulske učestalosti
* GEO DataSets: eksperimentalni podaci iz GEO Profiles
* Cancer Chromosomes: citogenetička baza podataka
* PubChem BioAssay: eseji za utvrđivanje bioaktivnosti hemijskih jedinjenja
* GENSAT: atlas ekspresije gena u mišjem centralnom nervnom sistemu
* Probe: reagensi specifični za sekvence

## Vanjske veze
* Veb portal Entrez
Isidor Baruh

**Isidor Baruh** (Beograd, 23. 4. 1910 - Drežnička Gradina, kod Užica, 19. 8. 1941), jugoslavenski komunist, učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija

Isidor Baruh rođen je 23. 4. 1910. godine u Beogradu, u jevrejskoj porodici Ilije i Buline Baruh. Odrastao je uz dvojicu braće; Bora i Josif, te tri sestre; Rašela, Simha i Berta. Isidor je srednju školu završio u Požarevcu i Nišu. Posle završetka gimnazije studirao je tehniku na Mašinskom fakultet Univerziteta u Beogradu. Tu je počeo da se revolucionarno angažuje. Isidor je fakultet završio 1938. godine, te se po diplomiranju zaposlio se u Smederevskoj Palanci. Tamo je aktivno politički delovao među radnicima, zbog čega je otpušten iz službe. Zatim se zaposlio u "Mikronu" u Beogradu, ali je iz istih razloga otpušten, pa se posvetio prevođenju marksističke literature. Bio je saradnik u izdanjima naprednih brošura u ediciji "Beli medved". Član Komunističke partija Jugoslavije (KPJ) postao je u vreme studija. 1940. godine je zbog revolucionarnog delovanja bio osuđen od suda za zaštitu države (Kraljevine Jugoslavije) na 8 meseci zatvora, a po izlasku iz zatvora interniran u logor u Bileći. Kapitulacija Kraljevine Jugoslavije zatekla ga je u zatvoru. Tada je iskoristio priliku i pobegao. U julu 1941 PK KP Srbije uputio ga je u Užice radi učestvovanja u organizovanju ustanka u užičkom kraju. Radio je kao partijski rukovodilac u Kosjeriću. Po formiranju Užičkog partizanskog odreda postavljen je za komesara Crnogorske čete tog odreda. Iako se borio vrlo kratko, mnogo je doprineo podizanju i širenju antifašističkog ustanka i formiranju prvih oružanih grupa u užičkom kraju. Isidor Baruh je poginuo 19. 8. 1941. kod Drežničke Gradine u borbi sa Nemcima. Posle rata, ukazom predsednika FNR Jugoslavije Josipa Broza Tita, proglašen je za narodnog heroja.

## Reference

## Literatura

* 
* 

## Povezano
* Porodica Baruh