open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Great White Hope

***The Great White Hope*** () je američki kvazibiografski film snimljen 1970. godine u režiji Martina Ritta. Predstavlja adaptaciju istoimene nagrađivane drame Howarda Sacklera, koja je bila inspirirana životom znamenitog crnog boksera Jacka Johnsona. Protagonist, čiji lik tumači James Earl Jones, je njegov fiktivni alter ego Jack Jefferson koji 1910-ih postaje prvi crni prvak svijeta u teškoj kategoriji, i zbog toga na sebe navlači bijes bijelih rasista. Radnja prikazuje kako izaziva dodatni bijes kada započne ljubavnu vezu sa bjelkinjom Elearnor Bachman (čiji lik tumači Jane Alexander), a zbog čega će postati predmetom kaznenog progona. *The Great White Hope*, u kome su Jones i Alexander bili ponovili svoje teatarske uloge, je nakon premijere dobio povoljne kritike, ali su mu kasniji kritičari zamjerali preveliku didaktičnost.

## Uloge
* James Earl Jones ... Jack Jefferson
* Jane Alexander ... Eleanor Bachman
* Chester Morris ... Pop Weaver
* Hal Holbrook ... Al Cameron
* Beah Richards ... Mama Tiny
* Moses Gunn ... Scipio
* Lou Gilbert ... Goldie
* Robert Webber ... Dixon

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Love Streams

***Love Streams*** () je američki igrani film snimljen 1984. godine u režiji Johna Cassavetesa. Po žanru je drama, a nominalno se temelji na istoimenom teatarskom komadu Teda Allana koji je zajedno sa Cassevetesom napisao scenario. Protagonisti, čije likove tumače Gena Rowlands i Cassavetes, su sestra i brat koji se nastoje zajednički prilagoditi situaciji nastaloj nakon što su oboje razvedeni. *Love Streams* je prikazan na Berlinskom filmskom festivalu gdje je osvojio Zlatni medvjed.

## Uloge
* Gena Rowlands ... Sarah Lawson
* John Cassavetes ... Robert Harmon
* Diahnne Abbott ... Susan
* Seymour Cassel ... Jack Lawson
* Margaret Abbott ... Margarita
* Jakob Shaw ... Albie Swanson
* Eddy Donno ... Očuh Swanson
* Joan Foley ... Sudac Dunbar
* Al Ruban ... Milton Kravitz
* Tom Badal ... Sam, advokat
* Doe Avedon ... Mrs. Kiner
* Leslie Hope ... Joanie

## Reference

## Vanjske veze
*
Bakterion

***Bakterion*** ili ***Panico*** () je italijansko-španski science fiction horor film snimljen 1982. godine u režiji Tonina Riccija. Protagonist, čiji lik tumači David Warbeck je bakteriolog koji prilikom jednog eksperimenta bude zahvaćen klicom koja ga pretvara u kanibalsko čudovište.

## Vanjske veze
*
Occhio, malocchio, prezzemolo e finocchio

***Occhio, malocchio, prezzemolo e finocchio*** () je italijanska omnibus filmska komedija snimljena 1983. godine u režiji Sergija Martina. Sastoji se od dva dijela koja za temu imaju magiju. U prvoj epizodi Lino Balfi tumači lik muškarca uvjerenog da mu je susjed bacio urok, a drugoj epizodi Johnny Dorelli tumači lik mađioničara koji uz pomoć duha pokušava postati najbolji u svojoj branši.

## Uloge

; Segment *Il pelo della disgrazia*
*Lino Banfi: Altomare Secca
*Milena Vukotic: Giovanna Secca
*Janet Agren: Helen
*Mario Scaccia: Corinto Marchialla
*Dagmar Lassander: Ludovica Marchialla
*Gegia: Mariella Secca
*Elisa Kadigia Bove: Jenny 
*Franco Javarone: King of Occult

; Segment *Il mago*
*Johnny Dorelli:  Gaspar the Magician
*Adriana Russo: Iole 
*Paola Borboni: Marquise Del Querceto
*Mario Brega: Alberigo 
*Renzo Montagnani: Aldovrandi
*Silvan: sam sebe 
*Ugo Bologna: Raggiotti 
*Anna Kanakis: Customer

## Vanjske veze
*
Vediamoci chiaro

***Vediamoci chiaro*** () je italijanska filmska komedija snimljena 1984. godine u režiji Luciana Salcea. Protagonist, čiji lik tumači Johnny Dorelli, je televizijski producent koji oslijepi u prometnoj nesreći, i kome osiguravajuće društvo pošalje lijepu istražiteljicu (čiji lik tumači Eleonora Giorgi) kako bi provjerila da li uistinu ima pokvaren vid. Radnja prikazuje kako se on u nju zaljubi, ali i kako sa vremenom vrati vid i otkrije da ga supruga vara. *Vediamoci chiaro* je opisivan kao mješavina *[[Miris žene (1974)|Mirisa žene]]* i Pirandellovih drama kao što su *[[Enrico IV]]* i *[[Il fu Mattia Pascal]]*. Kritika ga je loše dočekala.

## Uloge

* Johnny Dorelli: Alberto Catuzzi 
* Eleonora Giorgi: Eleonora Bauer 
* Janet Agren: Geneviève 
* Giacomo Furia: Peppino 
* Angelo Infanti: Gianluca 
* Milly D'Abbraccio: Monique  
* Geoffrey Copleston: Mercalli

## Vanjske veze
*
Kapetan naroda

**Kapetan naroda** (talijanski: *Capitano del popolo*) bio je političko - administrativni funkcioner (sudija) u talijanskim srednjovjekovnim komunama.

## Historija

Taj institut nastao je u 13. vijeku, kad su sve bogatiji obični građani (trgovci, zanatlije, brodari) počeli tražiti i dobijati mjesta u vlasti.
Oni su željeli dobiti nekog tko bi ih bio u stanju štititi od samovolje i političke moći plemstva, koje je obično predstavljao podesta (sudija i upravitelj u komunama). Nastanak se poklopio sa borbom za dominaciju između cara Svetog Rimskog Carstva i pape i borbe između njihovih partija Gvelfa i Gibelina.

U Firenci je *kapetan naroda* nastao kao reakcija građana na tiransku Gibelinsku vlast, pa je u oktobru 1250. izabrano 
prvih 36 *kapetana naroda*, po šest za svaki od šest kvartova tadašnje Firence. Oni su trebali postati protuteža podesti, koji je uobičajeno bio iz redova plemstva, pa su počeli raditi kao sudije, u procesima kao što su napad, ubistvo i prevara. Kapetani su imali i savjet, sastavljen od predstavnika lokalnih 
bratovština zanatlija, a ponekad i drugi u koji su ulazili gonfalonieri kvartovskih milicija.

U Bologni je prvi *Kapetan naroda* bio Giordano da Lucino 1255., a u Genovi Guglielmo Boccanégra (1257. - 1262.)

Već sredinom 14. vijeka institut - *Kapetan naroda* postao je plodno tlo za despotizam i nepotizam jer su brojne utjecajne porodice (uključujući i plemićke) pronašle načine da manipuliraju izborima, pa su i pomoću te pozicije stekle kontrolu nad gradovima u kojima su živjele. Upravo kao *kapetani naroda* uspjeli su osigurati dugotrajnost vlasti koju su vremenom transformirali iz komuna u Signorije.

Popularnost koju je među građanima izazvala pobuna Ciompi 1379. zabrinula je firentinske aristokrate, koji su na to gledali kao prijetnju vlastitih pozicija i moći. Zbog tog su oni stvorili novi magistrat **Otto di Guardia** sastavljen od osam običnih građana.
Taj sud počeo je popunjavati praznine u jurisdikciji koje nije pokrivao *Kapetan naroda* pa je do 1433. potpuno istisnuo *kapetane naroda*.

## Povezano
* Kapetan general
 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Capitani del popolo''
Mystère (film)

***Mystère*** je italijanski triler film snimljen 1983. godine u režiji Carla Vazzine. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Carole Bouquet, je elitna prostitutka koja je sticajem okolnosti došla u posjed upaljača sa skrivenim dokazima o atentatu na popularnog političara. Radnja prikazuje kako je zbog toga nastoje eliminirati profesionalni ubice.

## Uloge
* Carole Bouquet ... Mystère
* Phil Coccioletti ... Inspektor Colt 
* Duilio Del Prete ... Kapetan Levi
* John Steiner ... Ivanov
* Gabriele Tinti ... Mink
* Peter Berling ... Reinhardt
* Janet Ågren ... Pamela
* Samuele Goldzader		
* Marcia Briscoe
* Livio Galassi
* Lionello Pio Di Savoia
* Gregory Snegoff
* Stefano Davanzati
* Roberto Renna
* Sergio Tardioli

## Vanjske veze
*
Questo e quello

***Questo e quello*** () je italijanska omnibus filsmka komedija snimljena 1983. godine u režiji Sergija Corbuccija. Sastoji se od dva dijela; u prvom Renato Pozzetto tumači lik strip-autora čiju kreativnu krizu okonča susret sa lijepom djevojkom koja će mu poslužiti kao inspiracija; u drugom Nino Manfredi tumači lik starog zavodnika koji sreće kćer svoje nekadašnje ljubavnice.

## Uloge

;"Ova nemoguća ljubav"
* Renato Pozzetto ... Giulio Scacchi
* Janet Agren  ... Lucy / Lucilla
* Gianni Agus ... Urednik
* Nino Manfredi: ... Ljekar 
* Michela Miti  ... Giuliova zaručnica

;"U crvenoj beretki"
* Nino Manfredi ... Sandro
* Desirée Becker ... Daniela
* Sylva Koscina ... Danielina majka
* Renato Pozzetto ... Gregory
* Paolo Panelli ...  Ljekar
*Nanda Primavera ... Danielina baka
*Franco Scandurra ... Princ

## Vanjske veze
*
Little Fauss and Big Halsy

***Little Fauss and Big Halsy*** () je američki igrani film snimljen 1970. godine u režiji Sidneya J. Furieja. Po žanru predstavlja mješavinu komedije i sportske drame. Proatagonisti, koje tumače Robert Redford i Michael J. Pollard, su dva profesionalna motociklista koji se usprkos bitno različitih karaktera sprijatelje. Radnja prikazuje kako njihovo prijateljstvo prestane zbog lijepe djevojke (čiji lik tumači Lauren Hutton). *Little Fauss and Big Halsy*, koji se ponekad tumači kao pokušaj da se ponovi uspjeh temom i likovima srodnog filma *[[Goli u sedlu]]* je doživio neuspjeh, a sam Redford je njime bio izuzetno nezadovoljan.

## Uloge
*Robert Redford	 ...	Halsy Knox
*Michael J. Pollard	 ...	Little Fauss
*Lauren Hutton	 ...	Rita Nebraska
*Noah Beery, Jr.	 ...	Seally Fauss (naveden kao Noah Beery)
*Lucille Benson	 ...	Mom Fauss
*Ray Ballard	 ...	Fotograf
*Linda Gaye Scott	 ...	Moneth
*Erin O'Reilly	 ...	Sylvene McFall
*Ben Archibek	 ...	Rick Nifty (naveden kao Benjamin Archibek)

## Vanjske veze
*
*
Rok spokojnego słońca

***Rok spokojnego słońca*** (; ) je poljsko-američko-zapadnonjemački igrani film snimljen 1984. godine u režiji Krzysztofa Zanussija. Po žanru je drama, a protagonist, čiji lik tumači Scott Wilson, je američki oficir koji neposredno nakon Drugi svjetskog rata dolazi u Poljsku istraživati nacističke ratne zločine te upozna bivšu poljsku zatvorenicu koncentracionih logora (čiji lik tumači Maja Komorowska). Radnja prikazuje kako između njih dvoje usprkos razlika u kulturi i jeziku nastane strastvena ljubavna veza. Film u kome je Zanussi koristio niz referenci na klasični hollywoodski vestern *[[Poštanska kočija (film)|Poštanska kočija]]* i u kome se dio scena odigrava u znamenitom Monument Valleyu je premijerno prikazan na venecijanskoj Mostri gdje je osvojio Zlatni lav.

## Uloge
* Maja Komorowska ... Emilia
* Scott Wilson ... Norman
* Hanna Skarżanka ... Emilijina majka
* Ewa Dałkowska ... Stella
* Vadim Glowna ... Herman
* Daniel Webb ... David
* Zbigniew Zapasiewicz ... Szary
* Zofia Rysiówna ... Tumač
* Janusz Gajos ... Radnik na crno
* Jerzy Stuhr ... Adzio
* Gustaw Lutkiewicz ... Vlasnik pekare
* Marek Kondrat ... Malutki
* Jerzy Nowak ... Engleski ljekar

## Vanjske veze
*
Adj király katonát

***Adj király katonát*** je mađarski crno-bijeli igrani film snimljen 1983. godine u režiji Pála Erdössa. Po žanru je socijalna drama, a protagonistica, čiji lik tumači Erika Ozsda, je 16-godišnja djevojka koja sa sela zajedno sa prijateljicom odlazi u Budimpeštu i zaposli se u tvornici. Radnja prikazuje kako tamo prvi put uživa u slobodi, ali se suoči i sa nizom neugodnih situacija. *Adj király katonát* je prikazan na Kanskom festivalu gdje je osvojio glavnu nagradu za fotografiju, a potom na Festivalu u Locarnu gdje je osvojio Zlatni leopard.

## Uloge
* Erika Ozsda ... Jutka  
* Andrea Szendrei ... Zsuzsa  
* Denes Diczhazi ... Peter  
* Árpád Tóth ... Andras 
* Júlia Nyakó ... Zsuzsa nõvére 
* Lajos Soltis ... Kamionos

## Vanjske veze
*
Desperado City

***Desperado City*** je zapadnonjemački igrani film snimljen 1981. godine u režiji Vadima Glowne kome je to bio režijski debi. Po žanru je drama, a protagonist, čiji lik tumači Siemen Rühaak, je mladi sin hamburškog bankara koji je, u nastojanju da stekne nezavisnost, odlučio za život zarađivati kao obični taksist. Radnja prikazuje kako tokom vožnji upoznaje niz neobičnih likova i situacija, a na kraju i mladu djevojku sa kojom će započeti ljubavnu vezu sa tragičnim posljedicma. *Desperado City* je prikazan na Kanskom festivalu gdje je dobio nagradu za fotografiju.Gold aus.

## Vanjske veze
*
Mourir à trente ans

***Mourir à trente ans*** () je francuski crno-bijeli dokumentarni film snimljen 1982. godine u režiji Romaina Goupila kome je to bio filmski debi. Film je velikim dijelom autobiografskog karaktera, odnosno prikazuje historiju radikalne ljevice u Francuskoj od vremena velikih demonstracija 1968. godine u kome je Goupil sudjelovao, odnosno veliko razočaranje koje su Goupil i njegovi drugovi doživjeli kada se njihovi ideali nisu ostvarili. Važan dio filma predstavlja potraga za Goupilom nestalim sudrugom i prijateljem Michelom Recenatijem za koga se ispostavi da je izvršio samoubistvo. *Mourir à trente ans* je nakon premijere dobio niz prestižnih nagrada.

## Vanjske veze
*
Daniel Odier

**Daniel Odier** (17. maj 1945 - ) je švicarski književnik, novinar i publicist koji piše na francuskom jeziku, poznat kao promotor šivaizma, ali i po kriminalističkim romanima koje je pisao pod pseudonimom *Delacorta*. Među njima je najpoznatiji *[[Diva (roman, Odier)|Diva]]* koji je 1981. godine poslužio kao predložak za istoimeni francuski film.

## Vanjske veuze
*Site Internet de Daniel Odier
Jurisdikcija

**Jurisdikcija** (od latinskog *jurisdictio* = pravosuđe, od sintagme *ius*= "zakon" + *dicere*=govoriti") je u prvom redu pravomoć - nadležnos i autoritet suda da tumači i primijeni pravo, odnosno da sudi. To je nadležnost suda da može djelovati i odlučivati u određenim pravnim pitanjima. To se pravo bazira na ustavu.

## Karakteristike
Tim terminom se označavaju i pojedine grane sudske prakse, kao građansko pravna jurisdikcija ili jurisdikcija kaznenoga prava i slične stvari.
Jurisdikcijom se zove autoritet suverene vlasti da upravlja i donosi zakone.

Sudovi imaju nadležnost (jurisdikciju) za djelovanje na točno određenom području, u tom slučaju je jurisdikcija geografski teritorij unutar kog se može vršiti nadležnost.

Primjer za jurisdikciju je žalbena nadležnost, u kojoj viši sud ima jurisdikciju da ispravi pogreške nižeg suda. 
U Sjedinjenim Američkim Državama se pod terminom *Sumarna jurisdikcija* podrazumjeva pravo magistrata ili sudija da sude bez porote u prekršajnim postupcima.

U širem smislu se pod tim terminom podrazumjeva - nadležnost državnih institucija da provode akcije i donose odluke. 
Terminom jurisdikcija označava se razgraničenje nadležnosti između tuzemnih državnih institucija i onog što je u nadležnosti međunarodnog prava ili prava drugih država.

## Povezano
* Univerzalna jurisdikcija
## Reference

## Vanjske veze

* ''Jurisdiction'' (na portalu Encyclopædia Britannica) 
* ''Jurisdikcija''
Diva (roman, Odier)

***Diva*** je kriminalistički roman švicarskog književnika Daniela Odiera objavljen 1979. godine. Predstavlja dio ciklusa o tinejdžerskoj kriminalki Albi i njenom sredovječnom "sponzoru" Sergeu Gorodishu. Protagonist je mladi pariški moto-kurir po imenu Jules koji sticajem okolnosti snimi pjevanje Cythije Hawkins, slavne operne pjevačice poznate po tome što nikome ne dozvoljava da snima njen glas. Radnja prikazuje kako je pokaže Albi, a zbog čega će sebi na vrat navući policiju, piratske izdavače ali i pariškog narko-bosa Saportu koji je uvjeren da audio-snimka sadrži dokaze o njegovim aktivnostima. *Diva* je poznata kao predložak za znameniti istoimeni film iz 1981. godine.
Diva (film, 1981)

***Diva*** je francuski igrani film snimljen 1981. godine u režiji Jean-Jacquesa Beineixa kome je to bio cjelovečernji režijski debi, a koji je danas poznat kao prvo ostvarenje, odnosno poticaj za filmski pokret poznat kao *[[cinema du look]]*.

Po žanru je kriminalistički, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana švicarskog književnika Daniela Odiera. Protagonist, čiji lik tumači Frédéric Andréi, je Jules, pariški moto-kurir koji jedne večeri uspije snimiti audio-kazetu dok pjeva slavna američka operna diva Cynthia Hawkins (čiji lik tumači Wilhelmina Fernandez), poznata po tome što nikome ne dozvoljava da snima njen glas. Radnja prikazuje kako Jules snimku pokaže tinejdžerici Albi (čiji lik tumaču Thuy An Luu), i zbog toga sebi na vrat navuče piratske diskografske izdavače, policiju, ali i pariškog narko-bosa uvjerenog da audio-kazeta sadrži materijal koji bi ga mogao kompromitirati.

*Diva* se odlikovala neobičnim i izuzetno kompliciranim zapletom, ali je i publici i kritici daleko više pažnje predstavljao izuzetan trud uložen u fotografiju temeljenu na jarkim bojama i inzistiranjem na specifičnom vizualnom stilu. Film je ispočetka dočekan s neprijateljstvom kritike, i relativno mlakim odazivom publike, ali je nakon distribucije u SAD i oduševljenja kod kritičara kao što je Roger Ebert brzo izgradio reputaciju te je do kraja godine u samoj Francuskoj postao veliki hit, a Bienex dobio Cesara za najbolji debitantski rad. Stil *Dive* su počeli emulirati brojni francuski filmaši, prije svega Jean-Luc Besson.

## Uloge
* Frédéric Andréi ... Jules
* Wilhelmenia Wiggins Fernandez ... Cynthia Hawkins
* Roland Bertin ... Weinstadt
* Richard Bohringer ... Gorodish
* Gérard Darmon ... L'Antillais
* Chantal Deruaz ... Nadia
* Jacques Fabbri ... Jean Saporta
* Patrick Floersheim ... Zatopek
* Thuy An Luu ... Alba
* Dominique Pinon ... Le Curé
* Dominique Besnehard ... zaposlenik diskografske trgovine
* Isabelle Mergault ... Djevojka na igri

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 2008 review  by Roger Ebert
* Filming locations  for *Diva*.
John Christopher

**Sam Youd** (16. april 1922 &ndash; 3. februar 2012), poznat po književnom pseudonimu **John Christopher**, bio je britanski književnik, najpoznatiji po postapokaliptučnim science fiction romanima među kojim se ističe *[[The Death of Grass]]* i popularna omladinska serija *[[The Tripods]]*.

## Vanjske veze
* 
* 
* The SYLE Press, publishing the novels of Sam Youd
* Biography at Penguin books website 
* Biography of Samuel Youd 
* Biographical sketch at ECampus.com
* Sam Youd family history
*  John Christopher at the *[[Encyclopedia of Science Fiction]]*
* Obituary at *[[Locus Magazine]]*
* John Christopher obituary  by Jo Walton
*  John Christopher Obituary by Christopher Priest, *[[The Guardian]]*
* Obituary by Paul Vitello, *[[New York Times]]*
* Interview with John Christopher, Colin Brockhurst, 1999
The Death of Grass

***The Death of Grass*** () je postapokaliptićni science fiction roman britanskog književnika Johna Christophera objavljen 1956. godine. Radnja opisuje kako je virus napada i uništava sve biljke iz porodice *[[poaceae]]* zbog čega u svijetu ne samo da nestaje sva trava, nego i žitarice, a što izaziva kataklizmičku masovnu glad i kolaps civilizacije. Protagonist je John Custance, britanski inženjer koji zajedno sa porodicom i prijateljem putuje Engleskom nastojeći doprijeti do izolirane doline gdje se nalazi očuvana farma krumpira i kako postaje svjedokom, ali i sudionikom brutalnog nasilja u nastojanju da preživi.

Godine 1970. je na osnovu romana snimljen igrani film pod naslovom *[[No Blade of Grass]]*.

*The Death of Grass* je 1970-ih objavljena u izdanju beogradske izdavačke kuće Jugoslavije pod naslovom *Smrt trave*.
No Blade of Grass

***No Blade of Grass*** () je britansko-američki science fiction film snimljen 1970. godine u režiji Cornela Wildea. Predstavlja adaptaciju romana *[[The Death of Grass]]* Johna Christophera. Radnja prikazuje kako virus napadne i počne uništavati žitarice u svijetu, izazivaju masovnu glad, nerede i potpuni kolaps civilizacije. Protagonist, čiji lik tumači Nigel Davenport, je arhitekt koji zajedno sa porodicom napušta London kako bi u izoliranoj škotskoj dolini pokušao pronaći utočište kod brata koji posjeduje farmu krumpira. Radnja prikazuje kako se prilikom putovanja suočava s nizom opasnosti i iskušenja, te je prisiljen na brojne moralno upitne postupke kako bi preživio.

## Cast

* Nigel Davenport ... John Custance
* Jean Wallace ... Ann Custance
* John Hamill ... Roger Burnham
* Lynne Frederick ... Mary Custance
* Patrick Holt ... David Custance
* Ruth Kettlewell ... Debeljuca
* M. J. Matthews ... George
* Michael Percival ... Policajac
* Tex Fuller ... Mr. Beaseley
* Simon Merrick ... TV novinar
* Anthony Sharp ... Sir Charles Brenner
* George Coulouris ... Mr. Sturdevant
* Anthony May ... Pirrie
* Wendy Richard ... Clara
* Max Hartnell ... Poručnik
* John Lewis ... Kaplar
* Norman Atkyns ... Dr. Cassop
* Nigel Rathbone ... Davey
* Christopher Lofthouse ... Spooks
* John Avison ... Yorkshireski narednik
* Jimmy Winston ... Prvi Hun
* Richard Penny ... Drugi Hun
* R.C. Driscoll ... Treći Hun
* Geoffrey Hooper ... Tweed Jacket
* Christopher Wilson ... Farmer
* William Duffy ... Ubijeni farmer
* Mervyn Cumming ... Joe Ashton (kao Mervyn Patrick)
* Denise Mockler ... Emily Ashton
* Ross Allan ... Alf Parsons
* Karen Terry ... Parsonsova kćer
* Joan Ward ... Mrs. Parsons
* Brian Crabtree ... Joe Harris
* Susan Sydney ... Liz Harris
* Michael Landy ... Jess Arkwright
* Louise Kay ... Susan Arkwright
* Bruce Myers ... Bill Riggs
* Margaret Chapman ... Prudence Riggs
* Christopher Neame ... Locke
* Bridget Brice ... Jill Locke

## Izvori

## Vanjske veze
*
*
*Joe Dante on ''No Blade of Grass'' at Trailers from Hell
Nigel Davenport

**Arthur Nigel Davenport** (23. maj 1928 – 25. oktobar 2013) bio je engleski teatarski, filmski i televizijski glumac, poznat prije svega po nizu zapaženih epizodnih i karakternih uloga. 

## Vanjske veze
* Nigel Davenport at the British Film Institute
* 
* Nigel Davenport recalls his appearance on This Is Your Life
La Rupture (film, 1970)

***La Rupture*** () je francusko-italijansko-belgijski igrani film snimljen 1970. godine u režiji Claudea Chabrola. Po žanru je triler, a predstavlja adaptaciju romana *The Baloon Man* američke književnice Charlotte Armstrong. Protagonistica, čiji lik tumači Stéphane Audran je žena koja napušta mentalno bolesnog muža koji joj je ozlijedio dijete. Radnja prikazuje kako muževi roditelji unajmljuju muškarca (čiji lik tumači Jean-Pierre Cassel) sa zadatkom da o njoj pronađi ili stvori kompromitirajuće dokaze pred raspravu o skrbništvu.

## Uloge
* Stéphane Audran : Hélène Régnier
* Jean-Pierre Cassel : Paul Thomas
* Michel Bouquet : Ludovic Régnier
* Jean-Claude Drouot : Charles Régnier
* Jean Carmet : M. Pinelli
* Michel Duchaussoy : Allan Jourdan
* Catherine Rouvel : Sonia
* Annie Cordy : Mme. Pinelli
* Mario David : Gérard Mostelle
* Katia Romanoff : Elise Pinelli
* Marguerite Cassan : Émilie Régnier
* Margo Lion : Mme. Humbert - la première parque 
* Louise Chevalier : la deuxième parque
* Maria Michi : la troisième parque
* Angelo Infanti : le docteur Blanchard
* Dominique Zardi : le vendeur des ballons
* Laurent Brunschwick : Michel Régnier
* Claude Chabrol : le passager du tramway
* Serge Bento : le 2e inspecteur
* Pierre Gualdi : Henri
* Harry Kümel : le chauffeur de taxi
* Daniel Lecourtois : maître Maraicher
* Antonio Passalia : l'acteur du film

## Vanjske veze
* 
* 
*
Stranac u ženi

je japanski crno-bijeli igrani film snimljen u režiji Mikija Naruesa i premijerno prikazan početkom 1966. godine. Po žanru je mješavina drame i trilera, a predstavlja adaptaciju romana *[[The Thin Line (roman)|The Thin Line]]* anglo-libanonskog pisca Edwarda Atiyaha. Protagonisti, čije likove tumače Keiju Kobayashi i Tatsuya Mihashi, su Isao i Ryukichi, dva prijatelja koja zajendo traže Ryukichijevu nestalu suprugu Yumiko. Radnja prikazuje kako je Isao, zapravo, sa Yumikom imao tajnu preljubničku vezu te je slučajno ubio, te se sada bori sa osjećajem krivnje.

Godine 1971. je u Francuskoj isti predložak Claude Chabrol iskoristio za svoj film *[[Juste avant la nuit]]*.

## Uloge
*Keiju Kobayashi ... Isao Tashiro
*Michiyo Aratama ... Masako Tashiro
*Mitsuko Kusabue ... Yumiko Kato
*Tatsuya Mihashi ... Ryukichi Sugimoto
*Akiko Wakabayashi ... Sayuri Sugimoto
*Teruko Nagaoka ... Eiko Tashiro
*Toshio Kurosawa ... Barmen
*Daisuke Katō ... Vlasnik bara

## Izvori

## Vanjske veze
*
Stranger Than Paradise

***Stranger Than Paradise*** () je američko-zapadnonjemački igrani film snimljen 1984. godine u režiji Jima Jarmuscha, poznato kao prvo značajnije ostvarenje u njegovoj filmografiji, odnosno jedan od najhvaljenijih i najuticajnijih američkih art filmova 1980-ih.

Po žanru je nominalno komedija, a radnja, podijeljena u tri dijela, prikazuje pustolovine sitnih njujorških kockara Willieja (koga tumači John Lurie) i Eddieja (koga tumači Richard Edson) nakon što je Willieju u posjet iz Mađarske došla njegova 16-godišnja rođaka Eva (čiji lik tumači Eszter Balint).

*Stranger Than Paradise*, koji je originalno nastao kao kratki film 1982. godine, i koga je Jarmusch naknadno proširio i dosnimio, se isticao apsurdnim humorom, ali i time da se sve vrijeme koriste dugi, neprekinuti kadrovi. Film, koji je velikim dijelom nastao zahvaljujući Jarmuschovom kolegi Wimu Wendersu, koji je Jarmuschu bio poklonio višak filmske vrpce preostao nakon završetka filma *[[Stanje stvari]]*, je prikazan na Kanskom festivalu gdje je dobio nagradu Camera d'Or. Iste je godine prikazan i na festivalu u Locarnu gdje je osvojio Zlatni leopard. Ti su uspjesi, kao i beskompromisno odbacivanje hollywoodskih narativnih i stilskih konvencija, omogućili Jarmuschu da stvori reputaciju jednog od rijetkih preostalih autora američke kinematografije, odnosno prvaka američke nezavisne scene.

## Uloge
* John Lurie ... Willie
* Eszter Balint ... Eva
* Richard Edson ... Eddie
* Cecillia Stark ... Tetka Lotte
* Danny Rosen ... Billy
* Rammellzee ... Čovjek sa novcem
* Tom DiCillo ... Prodavač avio-karata
* Richard Boes ... Tvornički radnik
* Rockets Redglare, Harvey Perr i Brian J. Burchill ... Igrači pokera
* Sara Driver ... Djevojka sa šeširom
* Paul Sloane ... Vlasnik motela

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*''Stranger Than Paradise: Enter Jarmusch'' an essay by Geoff Andrew at the Criterion Collection
Trog

***Trog*** je britanski science fiction horor film snimljen 1970. godine u režiji Freddieja Francisa, poznat po posljednjem glumačkom nastupu Joan Crawford. Ona u filmu tumači lik antropologinje dr. Brockton, koja pronalazi i u svoj laboratorij radi proučavanja dovodi humanoidno stvorenje koje predstavlja kariku koja nedostaje između modernog čovjeka i čovjekolikih majmuna. Radnja prikazuje kako stvorenje pobjegne i počne ubijati ljude, a zbog čega se u lov na njega uključe vojska i policija. *Trog*, koji je za naslovni lik koristio šminku i kostime originalno napravljene za likove čovjekolikih majmuna u *[[2001: A Space Odyssey]]*, je nakon premijere doživio krah i kod publike i kod kritike, a sa time se složila i sama Crawford, navodeći kao najgori film u njenoj karijeri. *Trog* je decenijama kasnije, pak, dobio svojevrsni kult status kod poklonika camp stila.

## Uloge
* Joan Crawford ... Dr. Brockton
* Michael Gough ... Sam Murdock
* Bernard Kay ... Inspector Greenham
* Kim Braden ... Anne Brockton
* David Griffin ... Malcolm Travers
* John Hamill ... Cliff
* Thorley Walters ... Magistrat
* Jack May ... Dr. Selbourne
* Geoffrey Case ... Bill
* Simon Lack ... Potpukovnik Vickers
* Chloe Franks ... Djevojčica
* Joe Cornelius ... "Trog"
* Rachel Stephens ... "Dijete u parku"

## Vanjske veze
* 
* 
* Interview, Attack of the Monster Movie Makers: Herman Cohen, Crazed Trog Goes Berzerk!
Scrooge (film, 1970)

***Scrooge*** je britanski filmski mjuzikl snimljen 1970. godine u režiji Ronalda Neamea. Predstavlja adaptaciju znamenite Dickensove pripovjetke *[[A Christmas Carol|Božićna priča]]*. Protagonist, čiji lik tumači Albert Finney, je stara, mizantropska škrtica u viktorijanskom Londonu koji promijeni svoj karakter nakon što ga posjete duhovi. *Scrooge* je bio nominiran za niz prestižnih nagrada, a Finney je za svoj nastup osvojio Zlatni globus za najboljeg glumca u mjuziklu ili komediji.

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* New York Times review
* Roger Ebert review
Die Frau und der Fremde

***Die Frau und der Fremde*** () je istočnonjemački igrani film snimljen u režiji Rainera Simona i premijerno prikazan početkom 1985. godine. Predstavlja adaptaciju priče *Karl und Anna* Leonharda Franka, odnosno remake nijemog filma *[[Heimkehr (film, 1928)|Heimkehr]]* iz 1928. godine. Radnja prikazuje kako se za vrijeme Prvog svjetskog rata dva njemačka vojnika sprijatelje u ruskom zarobljeničkom logoru, te kako jedan od njih uspije pobjeći i vratiti se u Njemačku gdje započinje ljubavnu vezu sa suprugom svog druga. *Die Frau un der Fremde* je prikazan na Berlinskom filmskom festivalu gdje je osvojio Zlatni medvjed, postavši jedinim ostvarenjem istočnonjemačke kinematografije kome je to uspjelo.

## Vanjske veze
* 
*  (mit Fotogalerie und komplettem Film)
Wetherby (film)

***Weatherby*** je britanski igrani film snimljen 1985. godine u režiji Davida Harea. Po žanru je drama, a radnja prikazuje kako učiteljica iz sredovječna učiteljica iz grada Weatherby u Yorkshireu poziva nekoliko prijatelja na večeru, gdje će im se priključiti mladi neznanac (čiji lik tumači Tim McInnerny) koji iznenada počini samoubistvo. *Weatherby* je premijerno prikazan na Berlinskom filmskom festivalu gdje je osvojio Zlatni medvjed.

## Glavne uloge
*Vanessa Redgrave ..... Jean Travers
*Ian Holm ..... Stanley Pilborough
*Judi Dench ..... Marcia Pilborough
*Tim McInnerny ..... John Morgan
*Stuart Wilson ..... Mike Langdon
*Suzanna Hamilton ..... Karen Creasy
*Tom Wilkinson ..... Roger Braithwaite
*Marjorie Yates ..... Verity Braithwaite
*Joely Richardson ..... Mlada Jean
*Katy Behean ..... Mlada Marcia
*Robert Hines ..... Jim Mortimer

## Reference

## Vanjske veze
*
Idi i gledaj

***Idi i gledaj*** (; ) je sovjetski igrani film snimljen u režiji Elema Klimova i premijerno prikazan 1985. godine, poznat kao jedno od najboljih ostvarenja napravljenih na temu Drugog svjetskog rata.

Temelji se na pripovjetci *Ja sam iz plamenog sela* bjeloruskog pisca Alesa Adamoviča, dijelom temeljenog na vlastitim iskustvima mladog partizana za vrijeme njemačke okupacije. Protagonist, čiji lik tumači Aleksandar Kravčenko, je adolescent koji se 1943. godine priključuje partizanima, da bi ubrzo svjedočio kako njegova porodica i zemljaci postaju žrtve genocida koji provode SS-ovci i njihovi ukrajinski kolaboranti.

*Idi i gledaj*, originalno napravljen u svrhu proslave 40. godišnjice sovjetske pobjede u Velikom domovinskom ratu, se isticao izuzetno mračnim tonom i beskompromisnim i uznemirujućim prikazom ratnih strahota, odnosno posljedica koje one ostavljaju na prije toga nedužnog pojedinca. Klimov je film pokušavao snimati osam godina, ali mu je Goskino dao odobrenje tek nakon dolaska Gorbačova na vlast i početka procesa glasnosti. *Idi i gledaj* je prikazan na Moskovskom filmskom festivalu gdje je zajedno sa još nekoliko filmova podijelio glavnu nagradu.

## Uloge
* Aleksej Kravčenko ... Fljkora
* Olga Mironova ... Glapa/Glafira
* Liubomiras Laucevičius ... Kosač
** Valerij Kravčenko ... Kosačev glas (sinkronizacija)
* Vladas Bagdonas ... Roubej
* Jüri Lumiste ... mladi njemački oficir
* Jevgenij Tiličejev ... Kollborator
* Viktor Lorents ... njemački zapovjednik

## Povezano
*Masakr u Hatinu

## Reference

## Vanjske veze
* 
* ''Come and See''  at official Mosfilm site
* ''Иди и смотри 1 серия'' and ''Иди и смотри 2 серия'': part 1 (first hour) and part 2 (second hour) were posted for free on YouTube by Mosfilm. Captions are viewable in English, Hebrew, Hungarian and Portuguese.
Juan Alberto Melgar

**Juan Alberto Melgar Castro** (Marcala, 20. lipnja 1930. – San Pedro Sula, 2. prosinca 1987.) bio je honduraški general koji je od 1975. do 1978. godine bio predsjednik Hondurasa; Melgar je na vlast došao svrgnuši diktatora Oswalda Lópeza Arellana s vlasti, samo da bi tri godine kasnije druga vojna frakcija svrgnula njega.

Rođen u Marcali, Melgar se postepeno uspinjao u vojnoj hijerarhiji vojske Hondurasa. Na početku karijere bio je član počasne predsjedničke garde predsjednika Tiburcija Caríasa Andina, dok je sredinom 70-ih godina postao zapovjednik oružanih snaga; godine 1975. imenovan je državnim tajnikom za upravu i pravosuđe.

Nedugo zatim, nakon što je zemlju potresla afera "Bananagate", Melgar je poveo vojsku protiv korumpiranog predsjednika Oswalda Lópeza Arellana i svrgnuo ga u puču; Melgar je nakon toga preuzeo vodstvo u Hondurasu kao vojni diktator. Za njegova mandata došlo je do potpisivanja sporazuma o medijaciji sa Salvadorom, s kojim je Honduras vodio sukob na granici još od Nogometnog rata 1969. godine, ali i sklapanja ugovora o suradnji s Gvatemalom i Nikaragvom. Promulgirao je i Zakon protiv neosnovanog bogaćenja javnih službenika te je bio zaslužan za pokretanje hidroelektrane "Francisco Morazán".

Početkom kolovoza 1978. godine, frakcija vojske koju je predvodio Policarpo Paz García povela je vojni udar i svrgnula Melgara, zamijenivši jednu vojnu diktaturu drugom. Melgar se povukao i umro od srčanog udara u San Pedro Suli 1987. godine.
Silazak devetorice

***Silazak devetorice*** () je grčki igrani film snimljen 1984. godine u režiji Christosa Siopachasa. Po žanru je ratna drama, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana Thanassisa Valtinosa koji je također napisao scenario. Radnja se događa na samom kraju grčkog građanskog rata 1949. godine, a protagonisti su malobrojni preživjeli pripadnici poražene ljevičarske Demokratske armije koji su se našli odsječeni  u planinama južne Grčke, te se odlučuju na silazak prema moru i započinju putovanje koje će preživjeti samo jedan od njih. *Silazak devetorice* je sljedeće godine prikazan na Moskovskom festivalu gdje je zajedno sa još nekoliko filmova podijelio glavnu nagradu.

## Vanjske veze
* , ,   Fiche à la cinémathèque grecque
* ,  Fiche au Centre du cinéma grec (photos)
Crati

**Crati** (antički *Crathis* ili *Crater*) je rijeka u Kalabriji u Južnoj Italiji, duga 91 km.

## Geografija
Crati izvire na zapadnim obroncima planine Timpone Bruno, na nadmorskoj visini od 1700 metara, u općini Aprigliano. Od tamo teče prema zapadu do grada Cosenze gdje prima vode pritoke Busento. Zatim mjenja smjer i teče prema sjeveru, preko doline nazvane po njoj Vallo del Crati, obilazeći masiv Sila, zatim zaokreće prema sjeveroistoku, i teče preko doline Sibari, gdje prima lijevu pritoku Coscile, zatim teče do ušća u Tarantski zaljev sjeverno od Corigliana Calabra.

## Hidrotehnika
Na rijeci je podignuto nekoliko brana s akumulacijskim jezerima, što za potrebe hidroelektrana, što zbog navodnjavanja.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Crati''
Busento

**Busento** (latinski: *Bucentius*) je rijeka u Kalabriji u Južnoj Italiji, duga 17 km, lijeva pritoka rijeke Crati.

## Geografija
Busento izvire na sjeverozapadnim obroncima planine Scudiero na nadmorskoj visini od 1295 metara, u općini Domanico.  Od tamo teče prema sjeveroistoku do Cosenze gdje ima ušće u rijeku Crati.

## Legende
Prema pomalo mitskoj legendi koja još uvijek kola u Cosenzi, negdje u koritu rijeke nalazi se grob Alariha I, u kom je pokopan ne samo on, već i njegov konj, oklop i blago. To je nekih 25 tona zlata i 150 tona srebra koje je vizigotski kralj Alarih I uspio opljačkati nakon što je u augustu 410. zauzeo Rim.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Busento''
Palazzo Valmarana

**Palazzo Valmarana** je renesansna palača u ulici Corso Fogazzaro 16 u centru Vicenze, grada u Sjevernoj Italiji (Provincija Vicenza). Palaču je projektirao Andrea Palladio.

## Historija i karakteristike
Kamen temeljac građevine ima datum 1566. i isklesani profil Isabelle Nogarola Valmarana, koja je potpisala ugovor za gradnju sa zidarima u decembru 1565. godine. Međutim, nema sumnje da je glavnu ulogu u izboru Palladija kao projektanta porodične palače imao njen njezin pokojni suprug Giovanni Alvise koji je umro 1558. godine. Upravo je on, uz Girolama Chiericatija i Trissina, 1549. javno podržao projekt Palladija za lođu Bazilike, očito na bazi procjene scenografije koju je Palladio izveo za svečani doček biskupa Ridolfija 1543. u Vicenzu.

Teren na kom je podignuta palača porodica Valmarana posjeduje od kraja 15. vijeka, a na njemu su očigledno već bile neke građevine koje je Palladio ukomponirao u novi objekt. Gravure koje je Palladio objavio u traktatu *[[I quattro libri dell'architettura|Quattro Libri]]* rezultat su njegove kasnije teorijske analize i ne odgovaraju podignutom objektu, jer proširenje zgrade izvan kvadratnog dvorišta nije nikad ostvareno.

Palladio je prvi put na tom objektu, primjenio iskustva stečena u projektiranju fasade za venecijansku crkvu San Francesco della Vigna i kreirao građevinu s fasadom naglašenog vertikalizma. To je postigao kombinirajući šest monumentalnih kompozitnih pilastara s manjim korintskim. Pored ove palače, Palladio je za Isabellu i Giovannija Alvisea, po narudžbi njihova sina Leonarda, podigao i kapelicu Valmarana u crkvi Santa Corona, za smještaj njihove grobnice.

Palazzo Valmarana je 1994. uvrštena na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi kao jedan od objekata lokaliteta Historijski centar Vicenze i Palladijeve vile.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Palazzo Valmarana, Vicenza'' (na portalu Palladio museum)
Državni udar u Hondurasu 2009.

**Državni udar** od **[[28. lipnja]] [[2009.]]** godine u Hondurasu bio je događaj koji je doveo do formalne eskalacije ustavne krize u Hondurasu, koja je započela još ranije nakon što je tadašnji predsjednik Manuel Zelaya pokušao promijeniti ustav kako bi si omogućio reizbor. Taj je potez naišao na strogu osudu javnosti i političkih struktura te je doveo do ustavnopolitičke krize koja je kulminirala državnim udarom.

Zelayjina namjera da referendumom dobije legitimnost za planiranu promjenu ustava propala je nakon što je Vrhovni sud potvrdio odluku nižeg suda o zabrani referenduma. Zelaya se odlučio oglušiti o zabranu, tako da je Vrhovni sud 26. lipnja izdao tajni nalog za uhićenje predsjednika; naime, Ustav Hondurasa nije poznavao mehanizam rješavanja ovakve situacije tako da je cijela serija događaja iz ovog perioda bila upitna s ustavnopravnog stajališta. Dva dana nakon izdavanja naloga, Vrhovni sud je izdao naredbu Oružanim snagama da uhapse Zelayju i transportiraju ga u Kostarika, što se i dogodilo u jutarnjim satima 28. lipnja 2009. godine. Nacionalni kongres je ubrzo i formalno smijenio Zelayju, a njegovim nasljednikom imenovan je predsjednik parlamenta, Roberto Micheletti.

Djelovanje Vrhovnog suda, koje je bilo protivno svim ustavnim i načelima trodiobe vlasti, izazvalo je burnu reakciju međunarodne javnosti, a Honduras je čak i suspendiran na članstvo u Organizaciji američkih država. Iako su već u studenom 2009. godine održani novi izbori, kriza je potrajala sve do povratka Zelayje iz egzila 2011. godine.
Manuel Zelaya

**José Manuel Zelaya Rosales** (Catacamas, 20. rujna 1952.) je honduraški političar koji je od 2006. do 2009. godine obnašao dužnost predsjednika Hondurasa. Rođen je kao najstariji sin bogatog biznismena te je naslijedio nadimak svog oca, Mel. Prije nego je ušao u politiku, Zelaya je sudjelovao u unosnom obiteljskom poslu s drvom. 

Izabran kao kandidat Liberalne stranke 27. siječnja 2006. godine, Zelaya je s godinama sve više koketirao s ljevicom te je čak pristupio ljevičarskoj organizaciji ALBA, koju je tadašnji osnovao venezuelanski predsjednik Hugo Chávez. Tokom 2009. godine, Zelaya je pokušao promijeniti Ustav i tako si omogućiti reizbor za predsjednika, međutim naišao je na žestoku opoziciju; taj je sukob doveo do izbijanja ustavne krize u Hondurasu, koja je kulminirala državnim udarom u kojem je vojska, po naredbi Vrhovnog suda, uhitila i prisilno deportirala Zelayju u Kostariku. Istoga dana, Nacionalni kongres ga je smijenio, a vršitelj dužnosti do kraja Zelayjina mandata postao je predsjednik parlamenta, Roberto Micheletti. 

Zelaya se u rujnu 2009. godine tajno vratio u Honduras te je boravio u brazilskoj ambasadi u Tegucigalpi do 2010. godine, kada je ponovo protjeran, ovoga puta na Dominikansku Republiku. Tamo je boravio sve do 2011. godine, kada mu je omogućen povratak u zemlju, nakon što su sudovi odbacili optužbe za korupciju protiv njega. Po povratku u zemlju, nastavio se baviti politikom. 

Od 1976. godine je u braku sa Xiomarom Castro, koja se 2013. godine kandidirala na predsjedničkim izborima kao kandidatkinja Zelayjine nove stranke, LIBRE. Izgubila je od Juana Orlanda Hernándeza, čovjeka koji je, ironično, 2017. godine uspio provesti ustavne promjene i tako si omogućio reizbor za predsjednika, odnoso uspio je provesti ono zbog čega je Zelaya inicijalno svrgnut i protjeran.
Roberto Micheletti

**Roberto Micheletti Baín** (El Progreso, 13. kolovoza 1943.) je honduraški političar koji je od 2006. do 2009. godine bio predsjednik Nacionalnog kongresa, u kojem je svojstvu 28. lipnja 2009. godine postao vršitelj dužnosti predsjednika Hondurasa do inauguracije Porfirija Loba Sose u siječnju 2010. godine.

Micheletti, član Liberalne stranke, bio je jedna od ključnih figura u velikoj ustavnoj krizi koja je pogodila Honduras 2009. godine. Protiveći se planu predsjednika Manuela Zelayje da promijeni ustav i tako si omogući reizbor, Micheletti je bio jedan od zakulisnih organizatora državnog udara koji je, po naredbi Vrhovnog suda, proveden 28. lipnja 2009. godine. Nakon protjerivanja i smjene Manuela Zelayje, Micheletti je priseguo za vršitelja dužnosti predsjednika te je 1. srpnja 2009. godine proglasio "izvanredno stanje", ograničivši tako građanske slobode i nametnuvši druga ograničenja. 

Iako nikada nije uživao podršku javnosti, ali ni međunarodne zajednice (nije ga priznala nijedna strana vlada), Micheletti je vodio zemlju sve do 27. siječnja 2010. godine, kada je Porfirio Lobo Sosa prisegnuo za Zelayjinog nasljednika. Istovremeno je Micheletti dobio titulu "doživotnog zakonodavca". 

U braku je sa Siomarom Girón, s kojom je imao troje djece. Godine 2013., njegova je kći bila meta oružanog napada dok se vozila sa zaštitarima.
Henri II od Francuske

**Henri II** (Saint-Germain-en-Laye, 31. mart 1519. - Pariz, 10. jul 1559.) bio je od 1547. do smrti 1559. 
francuski kralj. Pokazao se kao sposoban vladar i snažan protivnik protestantizma u svom kraljevstvu.

## Biografija

Henri je rođen kao drugi sin kralja Françoisa I. Njega je otac zajedno sa bratom Françoisom III, prijestolonasljednikom (dauphinom), 1526. poslao za taoca u Španjolsku iz koje se nije se vratio u Francusku sve do 1530., kad je sklopljen Mirovni ugovor u Cambraiu.

Kad mu je umro brat - 1536., - Henri je postao prijestolonasljednik. Velike razlike između Henrija i njegova oca, još su više došle do izražaja zbog netrpeljivosti njihovih ljubavnica, Henrijeve Diane od Poitiera, i očeve vojvotkinje Anne od Etampesa, ali i zbog tog što je Henri i dalje nastavio podržavati maršala i prvog vojnika kraljevine Anne de Montmorencya, koji je izgubio naklonost dvora.

Henri je odmah po stupanju na tron proveo administrativne reforme. Djelatnosti raznoraznih odjela dvorskog savjeta postale su specijaliziranije, a komesari su poslani u provincije da se uvježbaju u provođenju kraljevih dekreta, kao preteče budućih intendanata. Reformirano je i sudstvo, tako što su osnovani posrednički sudovi kao veza između lokalnih sudova i vrhovnog suda (Parlement). Što se tiče vanjske politike Henri je nastavio politiku svog oca - odnosno borbu protiv cara Svetog Rimskog Carstva Karla V.

Zbog tog je 1552. u Dvorcu Chambord sklopio sporazum sa njemačkim protestantskim prinčevima. Po njemu ih je on trebao pomoći vojno i materijalno, a oni su se složili da Francuskoj zauzvrat prepuste biskupije; Metz, Toul i Verdun.

Iako je Henri 1556. sklopio primirje sa Karlom V, rat je ubrzo nastavljen slanjem francuske vojske u Italiju - 1557. 
Zauzvrat su Španjolci stali opsjedati grad Saint-Quentin u Pikardiji, a maršal Montmorency je poražen u pokušaju da ga oslobodi. 
Situacija se donekle popravila kad je francuska vojska uspjela zauzeli Calais, Guînes i Thionville, istovremene su obje kraljevine upale u financijske poteškoće, a Henrija je zaokupila ideja da se bori protiv protestantizma u Francuskoj. Sve to navelo je obje strane da 1559. sklope Mirovni ugovor u Cateau-Cambrésisu.

Henri nije bio baš neki veliki vjernik i uzoran katolik, ali je bio žestok progonitelj protestantizma, koji se tad rasplamsao u Francuskoj. Zbog tog je 1547. osnovao specijalni sud *Chambre Ardente*, kom je zadatak bio da sudi hereticima, a 1559. objavio edikt koji je postao baza za sistematsko proganjanje 
protestanata.

Mir iz Cateau-Cambrésisu trebalo je učvrstiti brakom Henrijeve kćerke Élisabeth sa španjolskim kraljem Felipeom II.
Na turniru povodom vjenčanja - Henrija je kopljem u glavu udario - Gabriel, kapetan njegove garde. Henri II je od zadobivenih rana  10 dana kasnije umro.

U braku sa Catherine de' Medici izrodio je četiri sina, tri buduća kralja; Françoisa II, Charlesa IX i Henrija III.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Henry II''
Toul

**Toul** je grad i općina od 15,707 stanovnika u regiji Grand Est u departmanu Meurthe-et-Moselle na istoku Francuske.

## Geografija

Toul leži na desnoj obali rijeke Moselle, udaljen dvadesetak kilometara zapadno od centra Nancya.
Okolica je poznat vinogradarski kraj zvan - Côtes de Toul.

## Historija

Toul je nekoć bio dio provincije koja se zvala - Tri biskupije (Trois Évêchés), Pored Toula u 17. vijeku, druge dvije biskupije bile su Nancy i Metz. Krajem 17. vijeka inženjer Sébastien Le Prestre de Vauban podigao je bedeme i pretvorio ga u fortifikaciju.

Njegova historija kao sjedište biskupije završila je revolucijom i uništavanjem mnogih vjerskih spomenika, tako je i stara biskupska palača pretvorena u Gradsku vijećnicu.

## Znamenitosti

Od znamenitosti Toul ima gotičku katedralu Saint-Étienne, jedan od naljepših sakralnih objekata u Lorraini, čija je izgradnja započela u romaničkom stilu. Pored tog i samostansku crkvu Saint-Gengoult podignutu u periodu od 13. do 15. vijeka u gotičkom stilu, sa veličanstvenim klaustrom izgrađenim početkom 16. vijeka.

## Pobratimski gradovi
*  Hamm, Njemačka
*  Jaroměř, Češka

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ville de Toul'' (službene stranice)
Salvador Moncada

**Sir Salvador Moncada**,  (Tegucigalpa, 3. prosinca 1944.) je honduraško-britanski naučnik, farmakolog i profesor, koji trenutno radi na Univerzitetu u Manchesteru.

Rođen je u Tegucigalpi 1944. godine, ali je već 1948. godine s roditeljima preselio u Salvador. Tamo je od 1962. do 1970. godine studirao medicinu, nakon čega odlazi u London (1971.) kako bi radio na doktoratu s Johnom Vaneom. U sklopu doktorata nastao je i njegov prvi rad (koautorstvo) o prostaciklinu, koji ga je i proslavio. U narednom je periodu često putovao, dok se 1986. godine nije smjestio u Londonu, gdje je radio kao istraživač. 

Polje njegova znanstvenog interesa su upale i vaskularna biologija, a značajan je i po svom radu na ulozi dušikovog monoksida na metabolizam. U tom smislu je činjenica da nije dobio Laskerovu nagradu 1996. i Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu 1998. godine, a koje su dodjeljene upravo zbog otkrića vezanih uz funkcije dušikovog monoksida, izazvala velike kontroverze. Godine 1992. dobio je Heinekenovu nagradu za medicinu. 

U prvom braku s Dorys Lemus, profesoricom biokemije, imao je dvoje djece. U travnju 1998. godine, u Londonu se oženio za Marie-Esméraldu, belgijsku princezu, s kojom ima dvoje djece.
Rukometna reprezentacija Hondurasa

**Rukometna reprezentacija Hondurasa** predstavlja Honduras na međunarodnim rukometnim natjecanjima. Uz članstvo u IHF-u (od 1996.), Honduras je i član novoosnovane Rukometne konfederacije Južne i Srednje Amerike, koja je nastala podjelom PATHF-a na dvije regionalne federacije.

Honduras spada u skupinu manje eksponiranih rukometnih reprezentacija; još uvijek su bez nastupa na Svjetskom prvenstvu, a jedina međunarodna natjecanja na kojima su nastupili su Centralnoameričke i karipske igre te Centralnoameričke igre, što su oba turnira regionalnog karaktera. Na potonjima su 2010. godine osvojili zlatnu medalju.

## Historija

## Aktualni sastav
:**Ažurirano:** *[[29. listopada]] [[2018.]]*
Izbornik:  Reidel Cordovés Peinado

:

## Izbornici
**Napomena:** *Zbog nedostupnosti informacija, podaci u ovoj tablici su nepotpuni i moguće su češće promjene kako nove informacije budu pristizale.*

## Nastupi na međunarodnim natjecanjima

### [[IHF Svjetsko prvenstvo]]

### [[Panameričko rukometno prvenstvo]]

### Ostali turniri

#### [[Centralnoameričke i karipske igre]]

#### [[Centralnoameričke igre]]

#### IHF Južnoameričko i centralno američko prvenstvo nacija u usponu

## Vanjske veze
* [Profil na ihf.info](http://www.ihf.info/en-us/theihf/continentalfederations/northamericaandthecaribbeanhandballconfederation(nachc)/listoffederations/federacionhondurenadebalonmano.aspx)
* Stranice saveza na Facebooku