open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slobodan Stojanović (pisac)

**Slobodan Stojanović** (Đakovica, 13. februar 1937. - Požarevac, 4. januar 2000.) je srpski dramaturg.

Detinjstvo i mladost je proživeo u Požarevcu. Diplomirao je dramaturgiju na Fakultetu dramskih umetnosti u Beogradu. Bavio se pozorištem, bio je dramaturg i umetnički direktor *[[Savremeno pozorište|Savremenog pozorišta]]* u Beogradu, urednik *[[Televizija Beograd|Televizije Beograd]]* i profesor scenarija na Fakultetu dramskih umetnosti u Beogradu. Umro je 2000. godine u Požarevcu gde je i sahranjen.

## Pozorišne drame

* „Četvorica u peti“ (1955)
* „Dva jelena“ (1958) 
* „Opasna voda“ (1959)
* „Ožiljak“ (1962)
* „Linč“ (1963)
* „Slatke i gorke trešnje“ (1963)
* „ITD“, jednočinka (1963)
* „Tesna vrata“, monodrama (1964)
* „Akvarijum“, jednočinka (1965)
* „Zajedno“ (1966)
* „Kuća na brdu“ (1967)
* „Ti si to“ (1972)
* „Prenoćište“ (1978)
* „Raste trava“ (1984)
* „Ptić i ptica“, režija Dejan Mijač (1985)

## Televizijske drame i serije

* „Hm!“, TV drama za decu (1964) - (Premijera 1964. TV Beograd. Režija Srboljub Stanković.)
* „Alergija“, TV drama za decu (1965) - (Premijera 1965. TV Beograd. Režija Nebojša Komadina.)
* „Otac“, TV drama za decu. (1965) - (Premijera 1965. TV Beograd. Režija Srboljub Stanković.)
* „Tuga“, TV drama (1965) - (Premijera 1966. TV Beograd. Režija Slavoljub Stefanović Ravasi.)
* „Smoki“, TV serija (1966) - (Premijera 1967. TV Beograd.)
* „Golubovići“ (1968) - (Premijera l969. TV Beograd. Režija Zdravko Šotra.)
* „Više od igre“, TV serija (1973) - (Premijera 1977. TV Beograd. Režija Zdravko Šotra.)
* „Siroče“ TV drama. (1977) - (Premijera l978. TV Beograd. Režija Zdravko Šotra.)
* „Učitelj“, TV serija (1981) - (Premijera l982. TV Beograd. Režija Zdravko Šotra.)
* „Držanje za vazduh“ TV film (1984) - (Premijera 1984. Režija Zdravko Šotra.)
* „Osam stotina žena“ („Priče iz fabrike“) TV serija (1985) - (Premijera 1986. TV Sarajevo. Režija Vojo Milašević.)
* „Jednog lepog dana“ TV film (l986) - (Premijera 1989. TV Beograd. Režija Božidar Nikolić.)
* „Jastuk groba mog“ TV drama (l990) - (Premijera 1991. TV Beograd. Režija Sava Mrmak.)
* „Devojka sa lampom“ TV film. (1992) - (Premijera 1993. TV Beograd. Režija Miša Radivojević.)
Slobodan Stojanović

**Slobodan Stojanović** može biti:

* **[[Slobodan Stojanović (pisac)|Slobodan Stojanović]]** (1937—2000), pisac.
* **[[Slobodan Stojanović Kepa]]** (1950), bubnjar grupe Smak.
Trgovačka ruta

**Trgovačka ruta** predstavlja logističku mrežu u smislu puteva i stanica koji služe za komercijalni prijevoz tereta. Trgovačka ruta ima za svrhu omogućiti robama da dopru do udaljenih tržišta, te sadrži saobraćajne arterije koje mogu biti povezane sa manjim mrežama za komercijalni i nekomercijalni prijevoz.

Kroz historiju, odnosno u periodu od oko 1532. pne. do 1. n.e. zapadnoazijske, mediteranske, južnoazijske (indijske) i istočnoazijske (kineske) kulture i civilizacije su razvile važne prijevozne mreže za trgovinu. Rane trgovačke rute u Evropi su uključivale Jantarni put, koji je služio kao pouzdana mreža za trgovinu na dalje staze. Pomorska trgovina duž Puta začina je postala važna u srednjem vijeku; države su se s vremenom počele koristiti oružjem kako bi kontrolirali ovu važnu rutu. Za vrijeme srednjeg vijeka su se razvile i organizacije poput Hanze, čija je svrha bila zaštiti trgovce i trgovinu duž trgovačkih ruta, a koje su postale izuzetno važne i uticajne. 

S dolaskom modernih vremena, komercijalna aktivnost se preselila sa tradicionalnih trgovačkih ruta Starog svijeta na rute između modernih nacionalnih država. Ove aktivnosti su se ponekad obavljale bez tradicionalne zaštite trgovine i pod međunarodnim sporazumima o slobodnoj trgovini, koji su dozvolili komercijalnim dobrima da prelaze granice uz blaža ograničenja. Inovativne tehnike transporta u posljednje vrijeme uključuju cjevovode, odnosno željezničke, automobilske rute i transportne aviolinije.

## Napomene

## Literatura

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 

* 


## Vanjske veze

* Trade Routes: The Growth of Global Trade. ArchAtlas, Institute of Archaeology, University of Oxford. 
* Ancient Trade Routes between Europe and Asia. Department of Ancient Near Eastern Art, The Metropolitan Museum of Art
Radomir Mihailović

**Radomir Mihailović Točak** je srpski rokenrol gitarista. Rođen je 13. juna 1950. godine u Čačku.

Od pete godina svira razne žičane instrumente. Sa devet godina počinje da svira gitaru. Jedno vreme je bio član čačanske grupe *Dečaci sa Morave*. Tokom 1970. godine svira po klubovima u Belgiji.

Bio je gitarista i kompozitor grupe Smak.

Snimio je nekoliko solo singlova i izdao jedan solo album ("R.M. Točak" - *RTV Ljubljana 1976*). Komponovao je muziku za film "Vizantijsko plavo".

U Beogradu vodi sopstvenu školu gitare. 
Komponovao je muziku za film i pozorište.

Godine 1994.dobio je Kristalnu prizmu za muziku u filmu "Vizantijsko plavo".

## Diskografija
### Solo
#### Studijski albumi
* *R.M. Točak* (ZKP RTLJ, 1976)
* *Vizantijsko plavo* (Vans, 1993)
#### Live albumi
* *RMTocak trio Live in Skopje `84*
* *RMTocak trio Live in Zagreb `87*
* *TEK Live in Nish 1994*

#### Singlice
* "Mantilija" / "Specijalka" (Jugodisk 1980)
* "Marš..." / "...na Drinu" (PGP RTB 1984)
### Sa grupom Smak
#### Studijski albumi
* *[[Smak (album)|Smak]]* (ZKP RTLJ 1975)
* *Crna dama* (PGP RTB 1977)
* *Black Lady* (Bellaphon 1978)
* *Stranice našeg vremena* (PGP RTB 1978)
* *Rok cirkus* (PGP RTB 1980)
* *Zašto ne volim sneg* (PGP RTB 1981)
* *Smak 86* (PGP RTB 1986)
* *The Pages Of Our Time* (Sorabia disk 1992)
* *Bisokop Fox* (Vans / Komuna Belgrade / PGP RTS 1995)
* *Egregor* (A Records 1999)

#### Live albumi
* *odLIVEno* (Sorabia disk 1992)
* *Live Without Audience* (A Records 1997)
#### Singlice
* "Živim ja" / "Biska 16" (PGP RTB 1974)
* "Ulazak u harem" / "Sto ptica" (Suzy 1975)
* "Ulazak u harem" / "Epitaf" (ZKP RTLJ 1975)
* "Ljudi nije fer" / "El dumo" (ZKP RTLJ 1976)
* "Satelit" / "Šumadijski bluz" / "Čoveče. ti si mlad" / "Slikar sa Pikadilija" (ZKP RTLJ 1976)
* "Crna dama" / "Plava pesma" (PGP RTB 1977)
* "Alo" / "Daire" (PGP RTB 1977)
* "Nevidljive terazije" / "Hitopadeza" (PGP RTB 1978)
* "Na Balkanu" / "Gore dole" (PGP RTB 1979)
* "Rock cirkus" / "Hirošima" (PGP RTB 1980)
#### Kompilacije
* *Plava Pesma - Best Of* (ZKP RTLJ 1977)
* *Smak: retrospektiva* (PGP RTB 1992)
* *Star? Mlad. Večan?* (Raglas Records / PGP RTS 1996)
* *The Best Of Smak* (RTV S 1996)

## Reference
* *EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006*, Janjatović Petar; 
* *Nevidljive terazije Slobodana Stojanovića Kepe*, Jakovljević Mirko; 

## Vanjske veze
* Intervju, Balkanmedija 
* Točak  
* Leksikon yu mitologije 
* KST Planeta 
* APK S HP muzika
Dilma Rousseff

**Dilma Vana Rusev** (, ; Belo Horizonte, 14. decembar 1947) je bivša predsednica Brazila. Za predsednicu je izabrana na izborima 31. oktobra 2010. a na dužnost će stupiti inauguracijom 1. januara 2011. godine. Smijenjena je 31. avgusta 2016. godine, nakon glesanja u Senatu.

Po zanimanju je ekonomista. U mladosti je hapšena kao gerilski borac. Ranije je vršila funkcije ministra rudarstva i energetike (2003-2005) i šefa kabineta predsednika (2005-2010).

Ruseva je poreklom Bugarka, i iako ne govori bugarski niti je ikada bila u Bugarskoj, izjavila je da se smatra delom Bugarkom.

Razvedena je i ima jednu ćerku. Po veroispovesti je katolik.

## Reference

## Vanjske veze

* Dilma Rusev
80.

Godina **80.** (**[[rimske brojke|LXXX]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Domicijana** ili, rjeđe, **godina 833. ''[[Ab urbe condita]]**''. Oznaka "80." za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.

__NOTOC__
## Događaji

* Originalni rimski Panteon spaljen u požaru, zajedno sa mnogim drugim zgradama.
* Rimski car Tit otvara Koloseum sa 100 dana igara.
* Rimske snage u Britaniji dopiru do granične linije River Tyne–Solway Firth. Njihove komandant Gnej Julije Agrikola stvara flotu za osvajanje Kaledonije, te nakon izviđanja antičkim geografima dokazuje kako je Britanija otok.
* Oko 30.000 azijskih nomada migriraju iz stepa prema zapadu sa 40.000 konja i 100.000 goveda, spojivši se sa iranskim nomadima i Mongolima iz sibirskih šuma kako bi postepeno stvorili entitet koji će Evropi biti poznat kao Huni.
* Sagrađeni Eifelski akvadukt kojim su Rimljani donijeli vodu iz 95&nbsp;km udaljene oblasti Eifel u naselje Colonia Claudia Ara Agrippinensum (današnji Köln).
* Legio II Adiutrix je smještena u naselju Lindum Colonia (današnji Lincoln), koji se pretvara u naselje za umirovljene rimske legionare. 
* Sagrađen najstariji stadij Lullingstonseke rimske vile.
* Aeolipil, prva parna mašina, opisana od strane Herona iz Aleksandrije.
* Napisano Evanđelje po Luki i Djela apostolska (približni datum).

## Rođenja
* Aśvaghoṣa, indijski pjesnik (približni datum)
* Karpokrat, vjerski filozof

## Smrti
* Vologas II, kralj Partije
* Sveti Timotej, biskup Efeza (tradicionalni datum)
* Talhae, vladar korejskog kraljevstva Silla
Eolipil

**Eolipil**, također poznat kao **Heronova mašina**, je raketni  mlazni motor koji se okreće prilikom zagrijavanja. Uređaj je prvi put opisan u 1. vijeku n.e. od strane Herona iz Aleksandrije, kome mnogi pripisuju njegov pronalazak.

Eolipil opisan od strane Herona se često navodi kao prva parna mašina ili reaktivna parna turbina u pisanoj historiji. Ime je nastalo od grčke riječi "Αἴολος" i latinske riječi "pila" – te se može prevesti kao "Eolova lopta"; pod "Eolom" se podrazumijevao grčki bog vjetra.

Uređaj pod nazivom eolopil se, inače, prvi put spominje i opisuje u 1. vijeku pne. od strane Vitruvija u njegovom traktatu *[[De architectura]]*; nije, međutim, jasno da li je riječ o istom uređaju, jer se ne spominju rotirajući dijelovi.

## Reference
Vologas II od Partije

**Vologas II od Partije** (? - 80) je bio partski kralj iz dinastije Arsakida koji je vladao od 77. do 80. Na prijestolje je došao kao sin kralja Vologasa I. O njegovoj vladavini se ne zna gotovo ništa, osim toga da ga je 80. svrgnuo stric Pakor II.
Solway Firth

**Solway Firth** je firth (zaliv) koji tvori dio granice između Engleske i Škotske, između Kumbrije (uključujući Solway Plain) i Dumfries and Gallowaya. Prostire se od rta St Bees, južno od Whitehavena u Kumbriji, do Mull of Gallowaya, na zapadnom kraju Dumfries and Gallowaya. Otok Man se nalazi u blizini firtha. Solaway Firth čini dio Irskog mora.

Obalu karakteriziraju brežuljci i male planine. Predstavlja uglavnom ruralno područje gdje se stanovništvo bavi ribarstvom i brdskom poljoprivredom, mada se u posljednje vrijeme počeo razvijati i turizam. Također je služila kao lokacija za filmove poput *[[The Wicker Man (1973 film)|The Wicker Mana]]* (s Edwardom Woodwardom u glavnoj ulozi), koji je snimljen oko Kirkcudbrighta.

Solwayska obala (Solway Coast) je 1964. označena kao Područje izuzetne prirodne ljepote. Izgradnja Vjetroelektrane Robin Rigg je počela na obalama Firtha 2007.

## Povezano
* Anglo-škotska granica
* Solway Plain
* Wildfowl and Wetlands Trust

## Reference
Tyne

**Tyne** je rijeka u sjeveroistočnoj Engleskoj. Nastaje spajanjem dviju rijeka - North (Sjeverni) i South (Južni) Tyne. One se spajaju kraj Warden Rock, u blizini Hexhama u grofoviji Northumberland. Ušća se nazivaju "Susret voda".

Rijeka North Tyne izvire na granici sa Škotskom, sjeverno od Kielder Watera. Prije nego što dođe u Hexam teče kroz šumu Kielder Forest i selo Bellingham.

Rijeka South Tyne izvire u Alston Mooru u Cumbriji. Potom teče kroz gradove Haltwhistle i Haydon Bridge u dolini koja se naziva Tyne Gap (Prolaz Tyne). Sjeverno od doline Tynea je smješten Hadrijanov zid. Izvor rijeke Tyne Južna jke vrlo blizu izvora rijeke dvije druge važne rijeke na industrijskom sjeveroistoku Engleske - River Tees i River Wear. Dolina South Tyne spada u Područje iznimne prirodne ljepote North Pennines (AONB). To je je drugo po veličini područje izuzetne prirodne ljepote u Engleskoj i Walesu.

## Vanjske veze
* Bridges On The Tyne

## Reference
Kaledonija

**Kaledonija** () je izraz koji su Rimljani koristili kako bi opisali područja sjeverno od njihove provincije Britanije, odnosno dio Britanije sjeverno od granice Carstva. Područje je odgovaralo današnjoj Škotskoj, te se u kasnijim vijekovima koristilo kao "pjesničko" ime za tu zemlju. U njemu je živio narod koji su Rimljani zvali Kaledonci.

## Vanjske veze
* ''Anglia Scotia et Hibernia''  - 1628 map of the region by Mercator and Hondius
Lindum Colonia

**Lindum Colonia** (skraćeno **Lindum** ili, formalno, **Colonia Domitiana Lindensium**) bio je grad u rimskoj provinciji Britanija. Nastao je na mjestu nekadašnjeg Rimsko Carstvo|rimskog logora, a kasnije tvrđave sagrađene oko godine 60. koja je služila IX hispanskoj legiji. Dvadeset godina kasnije se legija premjestila u Eborakum, dok je Lindum postao kolonija za bivše legionare. S vremenom je postao važno trgovačko središte, a potom i glavni grad provincije Flavia Caesariensis nakon što je Britanija podijeljena u upravnoj reorganizaciji Rimskog Carstva. Navodi se da je 314. grad poslao biskupa na Koncil u Arlesu. Zajedno sa opadanjem Carstva je počeo opadati i grad, tako da je do kraja 5. vijeka bio gotovo napušten. Ostala Crkva sv. Pavla oko koje će se ponovno sagraditi naselje, potom i grad po imenu Lincoln.

## Reference
Lullingstone

**Lullingstone** je selo u Engleskoj, koje administrativno pripada grofoviji Kent. Najpoznatije je Zamku Lullingstone, ostacima rimske vile te javnom golf-igralištu.

## Vanjske veze
* http://www.uk-golfguide.com/england/26059_reports.html ?
* http://www.kentattractions.co.uk/Lullingstone%20Park.htm 
* http://www.lullingstonecastle.co.uk/
* http://www.kentarchaeology.org.uk/Research/Libr/VisRec/L/LUL/Gallery.htm
Inauguralne igre Flavijevskog amfiteatra

**Inauguralne igre Flavijevskog amfiteatra** su održane u Rimu 80. godine po naređenju tadašnjeg cara Tita koji je njima formalno nastojao proslaviti dovršetak izgradnje Koloseuma, koji je tada nosio formalni naziv Flavijevski amfiteatar (). Izgradnju velikog amfiteatra je godine 70. započeo bivši car i Titov otac Vespazijan, a Tit ju je dovršio nedugo nakon očeve smrti 79. Nekoliko prvih mjeseci Titove vladavine je zabilježio niz katastrofa - erupcija Vezuva koja je zbrisala Pompeje i još nekoliko gradova, veliki požar koji je opustošio sam grad Rim zajedno sa nekim od najvažnijih hramova te epidemija kuge koju su tadašnji antički izvori opisali kao "najgoru u dotadašnjoj historiji". Tit je nakon toga svečano inaugurirao novu građevinu i organizirao igre koje su trajale čak stotinu dana, čime je najvjerojatnije nastojao steći kako naklonost svojih demoraliziranih podanika, tako i bogova.

O sadržaju samih igara ima vrlo malo ili nikakvih podataka, te se o njima može tek špekulirati na osnovu rekonstrukcija odnosno opisa kasnijih događaja. Vjeruje se da su imale uobičajeni format - ujutro su se održavale predstave sa divljim zvijerima, oko podneva vršila pogubljenja osuđenika, a popodne održavale gladijatorske borbe. Predstave sa životinjama su, pak, uključivale prikaz nekih od egzotičnih životinja s područja tadašnjeg Carstva, a životinje su korištene i za pogubljenja, pri čemu su ona nastojala na groteskan način rekonstruirati priče iz grčke mitologije. Igre su također sadržavale i naumahije, spektakularne rekonstrukcije pomorskih bitaka, ali se historičari dan-danas spore jesu li one održavane u samom Koloseumu - koju je za tu svrhu morao biti ispunjen vodom - ili u nekom obližnjem jezeru i bazenu.

O samim igrama kao izvori služe knjige historičara Svetonija i Kasija Diona, te epigrami pjesnika Marcijala. Potonji su pružili jedini opis pojedinačne gladijatorske borbe koji se sačuvao iz antičkog vremena, odnosno borbe između gladijatora Vera i Priska koji su na kraju, odlukom cara Tita, obojica proglašeni pobjednicima, odnosno nagrađeni slobodom.

Ta borba, kao i kontekst igara, su rekonstruirane u BBC-jevoj igrano-dokumentarni film|igrano-dokumentarnoj emisiji **.

## Literatura
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Ašvaghoša

**Ašvaghoša** (, (Devanagari)) bio je indijski filozof i pjesnik, rodom iz Sakete u današnjoj sjevernoj Indiji. Poznat je kao jedan od prvih pisaca na sanskritu i najveći sanskritski pjesnik prije Kalidase. Navodi se kako se  od dvorskih pjesnika kušanskog kralja Kaniške. Pripadao je grupi budističkih dvorskih pjesnika.

## Izvori
Galaktobureko

**Galaktobureko** () je tradicionalni dezert grčke kuhinje. Pravi se od griza (ponekad začinjenog limunom ili pomorandžom) uvijenog u koru za gibanicu.

## Etimologija
Naziv Galaktobureko potiče od dve reči, reči grčkog jezika gala () koja znači mleko, i reči bureko koja potiče od reči burek iz turskog jezika. U slobodnom prevodu se može prevesti kao mlečni burek.

## Recept
### Sastojci za koru i fil
450 grama kora za gibanicu

150 grama šećera

6 jaja

150 grama griza

1 litar mleka

sok od isceđene polovine limuna

2 štapića vanile

prstohvat soli

### Sastojci za sirup
150 grama šećera

125ml vode

2 kašike soka od limuna

### Priprema
Potrebno je umutiti šećer, jaja i griz. Zatim dodati i umutiti mleko i štapiće vanile. Na kraju umešati sok od polovine limuna. Kuvati dok ne provri, usput mešajući kašikom da ne zagori. Kada provri, isključiti ringlu i nastaviti mešanje još 10 minuta a zatim sipati smesu u posudu da se ohladi. 

Namazati kore za gibanicu i posudu za pečenje margarinom. Pokriti posudu za pečenje polovinom gora za gibanicu. Sipati ohlađenu smesu pudinga od grizai u posudu za pečenje i prekriti ostatkom kora za gibanicu (prethodno namazanih margarinom), list po list. Poprskati sa malo vode i peći u rerni na 180o tokom jednog sata.

Da biste pripremili sirup, kojim se pre serviranja preliva galktoboureko, pomešati vodu i šećer i kuvati oko 10 minuta. Umešati sok od limuna kada se ohladi, da bi se zadržao vitamin C.

Ponekad se služi posuto cimetom, uz malo šlaga i kuglom sladoleda od vanile.
Eifel

**Eifel** je brdski lanac u zapadnoj Njemačkoj i istočnoj Belgiji. Pokriva područje jugozapadnojg dijela Sjeverne Rajne-Vestfalije, sjeverozapadne Rajnske Falačke i južnog dijela Germanofonske zajednice Belgije. Na zapadu se ovaj planinski lanac naslanja na Ardene u Belgiji i Luksemburgu. Na jugu i istoku planine Ajfel ograničavaju doline Rajne i Mozela. 

Najviši vrh planina Ajfel visok je 747 metara. Planine se sastoje od krečnjaka, kvarcita, latita i bazaltnih vulkanskih stena. Pre oko 10.000 godina ovde su bili veoma aktivni vulkani. 

Celo područje pokriva oko 5300 km². Severni deo Ajfela je od 2004. zaštićen kao nacionalni park (110 km²). U ovoj oblasti se nalazi staza formule 1 Nirnburgring. 

## Vanjske veze

* Nacionalni park Ajfel
* Udruženje ljubitelja ovih planina
* Ajfel na mapama iz 15. i 16. veka
Eifelski akvadukt

**Eifelski akvadukt** je naziv za jedan od najdužih akvadukta sagrađenih u doba Rimskog Carstva, a koji je prenosio vodu sa brdskog područja Eifel na današnjem krajnjem zapadu Njemačke do drevnog grada Colonia Claudia Ara Agrippinensium (današnji Köln). Dužina mu je iznosila oko 95&nbsp;km, a zajedno sa pomoćnim dovodima sa drugih izvora je imao ukupnu dužinu od 130&nbsp;km. Sagrađen je oko godine 80. a također je karakterističan po tome što je dotok vode skoro cijelom rutom išao uispod zemlje, i što je za njega korištena gravitacija. Za razliku od nekih drugih rimskih akvadukata, Eifelski akvadukt se nastojalo graditi ispod zemlje da bi se izbjegla oštećivanja i zamrzavanje vode.

Eifelski akvadukt predstavlja jedan od najboljih primjera rimskog inženjerstva, odnosno tehnologije koja je izgubljena u srednjem vijeku i ponovno otkrivena tek u moderno doba.

## Vanjske veze

* Roman Cologne 
* List of Roman aqueducts 
* 600 Roman aqueducts with 35 descriptions in detail, among which the aqueduct of Köln
*  Više od akvaduktu 
*  Römerkanal-Wanderweg kraj Hürtha 
*  Zaklada za očuvanje akvadukta
*  Rekonstruirani akvaduktski most kraj Mechernicha
Rožata

**Rožata** je dalmatinski tradicionalni puding s preljevom od karamele, varijanta francuske crème brûlée. Posebno ga cijene Dubrovčani.

## Zanimljivosti
Bivšem američkom predsjedniku George W. Bushu na svečanoj večeri u Zagrebu, za vrijeme njegovog posjeta 2008., za desert je bila servirana upravo rožata.

## Izvori

## Vanjske veze
* Rožata (coolinarika.com)
* Rožata (recipezaar.com)
* Rožata  (dalmatiankitchen.com)
* Dalmatinska rožata (recepti-svijeta.com)
Čipka

**Čipka** je naziv za prozračnu, šupljikavu tkaninu ili ručni rad za koji se koristi pamuk, svila, lan ili vuna. Čipke se izrađuju pletenjem, kačkanjem, vezivanjem, šivanjem ili tkanjem, a za to služe igle, batići ili čunići (kačkalice). Iako se artefakti nalik čipki mogu naći još u staroegipatskim grobnicama početak čipkarstva, odnosno izrade čipki se tradicionalno smješta u 15. vijek, odnosno Flandriju i Italiju. Otada su se počele širiti po Evropi kao dio odjeće više klase, odnosno luksuzni predmet. S vremenom su mnoge zemlje razvile vlastite tradicije i modele čipki.

Na prostoru bivše Jugoslavije su najpoznatije paška čipka u Hrvatskoj, *kerice* u Slavoniji i Bosni i Hercegovini, bobinska čipka u Sloveniji te *oje* u Makedoniji. U prošlosti je bila poznata i dubrovačka čipka.

## Nematerijalna svjetska baština
### Hrvatska
Najmanje tri različite tradicije čipkarstva u Hrvatskoj opstaju i danas, sa središtem u gradovima Pagu na Jadranu, Lepoglavi u sjevernoj Hrvatskoj i Hvaru na istoimenom dalmatinskom otoku.

Paška čipka na iglama izvorno se koristila za izradu crkvenih odjevnih predmeta, stolnjaka i ukrasa za odjeću. Proces uključuje uljepšavanje uzorka paukove mreže geometrijskim motivima i danas ga prenose starije žene koje nude cjelogodišnje kurseve.

Lepoglavska čipka se izrađuje pletenjem konca namotanog na vretena, odnosno bobine. Često se koristi za izradu čipkanih traka za narodne nošnje. Godišnji međunarodni festival čipke u Lepoglavi posvećen je ovoj umjetnosti.

U gradu Hvaru čipku rade redovnice u benediktanskom samostanu. Tanke, bijele niti dobivaju se iz jezgre svježih listova aloe i utkaju u mrežu ili drugi uzorak na kartonskoj podlozi. Dobiveni komadi su simbol Hvara.

Čipkarenje je na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog kulturnog naslijeđa čovječanstva kao element kulturne baštine u Hrvatskoj. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na zasjedanju koje je održano od 13. do 18. decembra 2009. u Abu Dabiu.

### Slovenija
Bobinska čipka u Sloveniji  je zanatska vještina izrade čipke u trakama ili u gotovim oblicima ukrštanjem i uvrtanjem konca namotanog na posebne drvene štapiće poznate kao bobine. Danas u Sloveniji postoji oko 120 čipkarskih društava, sekcija i grupa, među kojima su obučene čipkarice i oni koji tek uče. Nosioci su uglavnom žene, a znanja i vještine vezane za praksu najčešće se prenose u porodici.

Nalazi se UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog kulturnog naslijeđa Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na zasjedanju koje je održano od 26. novembra do 1. decembra 2018. u Sent Luisu, Mauricijus.

## Reference

## Vanjske veze

* Online Lace Demonstrations 
* Virtual Museum of Textile Arts 
* A Renascence of the Irish Art of Lace-making
* International Bobbin and Needle Lace Organisation
* Italian lace and embroidery organization 
* The Craft of Bobbin Making
Luka Ritz

**Luka Ritz** (Zagreb, 22. travnja 1990. – Zagreb, 12. lipnja 2008.) bio je zagrebački maturant čija je smrt, koja se pripisuje premlaćivanju od strane njegovih nasilnih vršnjaka, te reakcija hrvatske policije i pravosuđa na taj događaj, postala cause celebre u hrvatskoj javnosti krajem 2000-ih.

## Biografija
Rođen je u Zagrebu, gdje je završio osnovnu školu. Bio je pred polaganjem mature u srednjoj Grafičkoj školi. Dana 1. lipnja 2008. vraćajući se u kasnim večernjim satima kući zajedno s kolegom, brutalno je pretučen na zagrebačkom Mostu slobode, kraj Bundeka. Od zadobivenih ozljeda, umro je nekoliko dana kasnije, 12. lipnja 2008.

Istraga mjesecima nije otkrila napadače, unatoč objavljenim fotorobotima i iskazima prolaznika koji su vidjeli napadače. U studenome iste godine, čak 5 mjeseci od ubojstva, uhićena su petorica maloljetnika i mlađih punoljetnika koje se sumnjiči da su sudjelovali u cipelarenju i premlaćivanju Luke i njegovog kolege, zbog čega je Luka kasnije umro. Nakon smrti, Lukini organi su donirani pacijentima i transplantirani.

Lukina smrt izazvala je šok i glasno odjeknula u cijeloj Hrvatskoj. Postao je simbol borbe protiv uličnog nasilja koje je znatno poraslo u cijeloj državi. Održani su razni koncerti, mirni prosvjedi i manifestacije u čast umrlom maturantu. Zagrebački sastav Adastra snimio je spot i pjesmu "Surovi grade" posvećenu upravo Luki, koja tematizira borbu protiv nasilja. Također se na koncertima pridružuje i Lukina grupa Shangri La.

Lukini roditelji Suzana i Reno Ritz su bili prisutni na koncertima i izjavili da se žele pridružiti borbi protiv uličnog nasilja i nasilja u školama, da Lukina smrt ne bude uzaludna, i poručili da širimo ljubav, toleranciju i mir.

## Nagrada Luka Ritz
Svake će se godine u lipnju, počevši od 2009., nagrađivati osnovne i srednje škole u Hrvatskoj te njihovi učenici za promicanje tolerancije i škole bez nasilja. Oni učenici koji osvoje nagradu dobit će godišnju stipendiju, oko tisuću kuna svaki mjesec.

## Odlikovanja
Luka Ritz posmrtno je odlikovan nagradom Ponos Hrvatske.

## Reference

## Vanjske veze
* Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Nagrada Luka Ritz
FBI (razvrstavanje)

**FBI** je skraćenica koja se u SAD i u svijetu koristi za Federalni biro za istrage (, federalnu policijsko-obavještajnu agenciju SAD.

**FBI** se također može odnositi na:

Na **filmu, televiziji i radiju**:
* *[[The FBI Story]]*, američki igrani film iz 1959. koji opisuje historiju FBI
* ''The F.B.I.'' (TV serija), američka TV-serija koja se emitirala 1965-1974, djelomično temeljena na stvarnim slučajevima koje je istraživao FBI
* FBi Radio, radio-stanica u Sydneyu u Australiji
* FBi (Fully Booked Interactive), britanska dječja TV-emisija, temeljena na ranijoj emisiji Fully Booked

U **muzici**:
* FBI, engleski soul bend u kome nastupa Rick Astley
* "F.B.I." (song), pjesma grupe The Shadows
* ''F.B.I.'' (album), pjesma i album grupe The Dayton Family

U **ostalim upotrebama**:
* Full Blooded Italians, grupa profesionalnih igrača
* Flying Buffalo, izdavača igara iz Arizone
* Federacija britanskih industrija, organizacija osnovana 1916.
* Indijac rođen na Fidžiju (FBI), Fidžijanci porijeklom iz Indije
* FBI mnemonike, opsiivanje direkcije magnetnog poljafields
* FBI transformacija, za Fourier-Bros-Iaglonitzer transformaciju, matematički koncept
* F/Bi (alternativno Bi/F), skraćenica za biseksualne žene u osobnim oglasima
Seksualna evolucija

**Seksualna evolucija** je izraz koji može značiti, odnosno odnositi se na sljedeće pojmove:

* Evolucija seksa (seksualne reprodukcije)
* Seksualna selekcija
Migracija

**Migracija** ili **seoba** je izraz kojim se opisuje fizičko kretanje ljudi iz jednog područja u drugo, najčešće preko velikih udaljenosti i/li u velikim grupama. Kroz istoriju su se migracije događale u obliku dobrovoljnih migracija unutar jedne oblasti ili između više njih, te prisilnih migracija (koje uključuju fenomene kao trgovinu robljem i etničko čišćenje). Ljudi koji se nalaze u migraciji se nazivaju *migranti*, a ovisno o kontekstu emigranti (iseljenici), imigranti (useljenici) ili doseljenici.

Migracije su imale značajan uticaj na ljudsku historiju, bilo u obliku brzog osvajanja, bilo kroz postepenu kulturnu infiltraciju (za što se kao primjer navodi pad Zapadnog Rimskog Carstva); migracije u obliku kolonizacije su, pak, značajno izmijenile svijet (bilo da je riječ o prahistorijskim kolonizacijama, bilo kolonizacijama Amerika i Australije u novijem dobu). Populaciona genetika, odnosno tehnike čije je pionir Luigi Luca Cavalli-Sforza, je u 20. vijeku počela objašnjavati historijske obrasce ljudskih migracija.

U današnjem svijetu se obično razlikuju četiri glavna tipa migracije:
* sezonska ljudska migracija, obično vezana uz poljoprivredne djelatnosti ili godišnje odmore
* migracija od ruralnih prema urbanim područjima, obično vezana uz zemlje u razvoju koje prolaze kroz proces industrijalizacije i urbanizacije
* migracija od urbanih prema suburbanim područjima, obično vezana uz razvijene zemlje i motivirana visokim troškovima života i nižom kvalitetom života u gradskim centrima, poznata kao suburbanizacija;
* [međunarodna]

## Vanjske veze

* CIA World Factbook  gives up-to-date statistics on net immigration by country
* Atlas of the Human Journey *National Geographic* presents an atlas of the human journey
* Stalker's Guide to International Migration Comprehensive interactive guide to modern migration issues, with maps and statistics
* Integration : Building Inclusive Societies (IBIS)  UN Alliance of Civilizations online community on Good Practices of Integration of Migrants across the World
Populacijska genetika

**Populaciona genetika** je disciplina genetike koja se bavi proučavanjem procesa nasleđivanja i varijabilnosti osobina na nivou populacije.

Svaku populaciju moguće je definisati genetički:
* na nivou gena tako što se utvrdi učestalost njihovih alela,
* na nivou kromosoma utvrđivanjem različitih vrsta promena u njima, npr. strukturnih kao što su inverzije ili translokacije.

Sudbina gena, koji se nalaze u jedinkama, usko je vezana sa populacijama u kojima te jedinke žive. Ukupan zbir svih gena u jednoj populaciji naziva se genski fond.

Tako definisanje odrediće genetičku strukturu populacije kao učestalost genskih alela. Ako se ta učestalost alela održava stalnom iz generacije u generaciju onda se za populaciju kaže da je u ravnoteži što se može predstaviti Hardi-Vajnbergovom jednačinom.

Faktori koji remete genetičku ravnotežu populacije su:

# neslučajna ukrštanja
# genetički drift
# migracije
# mutacije
# prirodna selekcija

## Literatura

* Dumanović, J, marinković, D, Denić, M: Genetički rečnik, Beograd, 1985.
* Kosanović, M, Diklić, V: Odabrana poglavlja iz humane genetike, Beograd, 1986.
* Marinković, D, Tucić, N, Kekić, V: Genetika, Naučna knjiga, Beograd
* Prentis S: Biotehnologija, Školska knjiga, Zagreb, 1991.
* Ridli, M: Genom - autobiografija vrste u 23 poglavlja, Plato, Beograd, 2001.
* Tucić, N, Matić, Gordana: O genima i ljudima, Centar za primenjenu psihologiju, Beograd, 2002.
* Švob, T. i sradnici: Osnovi opće i humane genetike, Školska knjiga, Zagreb, 1990.

## Vanjske veze
http://www.bionet-skola.com/w/ 
"Sloveni samo u tragovima"
Potres u Crnoj Gori 1979.

**Zemljotres u Crnoj Gori 1979. godine** je bio najrazorniji potres na teritoriji današnje Crne Gore, tada dijelu SFR Jugoslavije.

## Zemljotres
Zemljotres jačine 7 stepeni rihterove i IX stepeni merkalijeve skale dogodio se 15. aprila 1979. godine u 06:19 ili 06:30 UTC (07:19/07:30 po lokalnom vremenu), petnaestak kilometara od crnogorske obale između Bara i Ulcinja. Potres je trajao deset sekundi i uglavnom se osjetio duž crnogorske i albanske obale.

## Posljedice
Budvanski Stari grad je teško oštećen. Od 400 građevina u Starom gradu samo 8 je ostalo nedirnuto potresom. Zidine i zaštitni bedemi iz 15. vijeka su takođe teško oštećeni. Manastir Praskavica koji se nalazi između Miločera i Svetog Stefana je pretrpio velika oštećenja. Crkva unutar manastira je potpuno srušena, a i freske su takođe oštećene.

Herceg Novi, najmlađi grad na crnogorskoj obali, takođe je teško oštećen. Dijelovi zidina Starog grada su pali u Jadran. Ulcinjski Stari grad, još jedan crnogorski centar kulturne baštine, je skoro potpuno uništen. Vijekovna Balšić kula u Ulcinju je srušena. Preko 450 sela su sravnjena sa zemljom. Osim toga, mnoga sela u regijama Crmnica, Grabalj, Krajina, Paštrovići su bila u opasnosti da se potpuno sruše. Dalje, u unutrašnjosti, Cetinje, Danilovgrad, Nikšić i Titograd su oštećeni, ali ne teško.

Prema izvještaju UNESKO-a iz 1984. ukupno 1.487 objekata je oštećeno, od kojih su skoro polovina domaćinstva, a 42% crkve i svetovni objekti. Trideset posto od ukupno oštećenih objekata je upotpunosti srušeno. Preko 1000 spomenika kulture je oštećeno, kao i hiljade umjetničkih djela i vrijedne kolekcije. Na kraju je ukupno 101 osoba u Crnoj Gori poginula, 35 u Albaniji, a više od 100.000 ljudi je ostalo bez krova nad glavom.

## Reference
81.

Godina **81.** (**[[rimske brojke|LXXXI]]**) je bila redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Silve i Poliona** ili, rjeđe, **godina 834. ''[[Ab urbe condita]]***. Oznaka "81." za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.

__NOTOC__
== Događaji ==
* [[Plinije Mlađi]] služi kao *flamen Divi Augusti* (svećenik [[carski kult (drevni Rim)|carskog kulta]]).
* [[Domicijan]] nasljeđuje svog umrlog brata [[Tit]]a na [[Rimski car|carskom]] prijestolju. S obzirom da, za razliku od svoja dva prethodnika, nije vojnik, Domicijan nedostatak slave i popularnosti među legionarima nastoji nadoknaditi mjerama za jačanje samog carskog položaja, odnosno mijenjanja rimskog ustava u smjeru monarhije; Domicijan u tu svrhu za sebe uzima titulu *Dominus'' ("gospodar"), izazvavši skandal među konzervativnom senatskom aristokracijom. Isto tako nastoji ojačati romanizaciju u provincijama, kao i steći podršku tamošnjeg stanovništva imenovanjima hispanskih, galskih i afričkih prvaka senatorima. 
* Sagrađen Titov slavoluk.

## Rođenja
* Arhigen, rimski ljekar (u Siriji)
* Carica Deng Sui (u. 121)

## Smrti
* 13.9. – Rimski car Tit
Titov slavoluk

**Titov slavoluk** (, ) je naziv za slavoluk u Rimu, podignut oko 82. godine od strane rimskog cara Domicijana na tadašnjoj *[[Via Sacra|Via Sacri]]* nedugo nakon smrti njegovog brata i prethodnika Tita, a kako bi se proslavila Titova pobjeda nad jevrejskim pobunjenicima u Velikom ustanku i osvajanje Jeruzalema godine 70.

Slavoluk se smatra jednim od najpoznatijih građevina rimske arhitekture te je poslužio kao model za brojne slične slavoluke u rimskom, ali i u kasnijim periodima. Među njima se najviše ističe Trijumfalna kapija u Parizu.

## Vanjske veze

* Roman Bookshelf - View of the Arch of Titus from the XIX Century
* Samuel Ball Platner, ''A Topographical Dictionary of Ancient Rome'': Arch of Titus
* Arch of Titus  History and photos
Flamen

***Flamen*** (množ. ***flamines***) je bio svećenik državnog kulta rimskog boga ili boginje drevne rimska religija. Za vrijeme Rimske Republike je postojalo petnaest *flaminesa*. Najvažnija tri su se zvali *flamines maiores* ("veliki svećenici") i brinuli o tri glavna božanstva Arhajske trijade. Preostalih dvanaest su se zvali *flamines minores* ("manji svećenici") te brinuli o dvanaest božanstava (od kojih dvoje danas nisu poznata).

Petnaest *flaminesa* su zajedno činili Pontifikalni kolegij koji je vodio sve javne poslove vezane uz rimsku religiju. Ako bi se neko od svećeničkih mjesta naglo ispraznilo, *[[pontifex maximus]]* je mogao poslužiti kao privremena zamjena; samo je on imao to pravo u slučaju ispražnjenja mjesta *flamen dialisa*.

Službena odora flemana se sastojala neobičnog šešira poznatog kao *apex* i debelog vunenog ogrtača zvanog *laena*.

## Vanjske veze

* William Smith's ''Dictionary of Greek and Roman Antiquities'', 1875: "Flamen"
Dominus (titula)

**Dominus** je rimska titula, odnosno riječ koja u latinskom znači "gospodar" ili "vlasnik". Ispočetka su je koristili robovi kako bi oslovljavali svoje gospodare ili gospodarice (*domina*); kasnije se preko oslobođenika njena upotreba proširila i na slobodne građane koji su tako oslovljavali pripadnike sebi nadređene rimske elite. Od 80-tih, kada je tu praksu započeo Domicijan, *dominus* se koristi i kao jedna od titula rimskih careva, a što je ispočetka izazvalo otpor, s obzirom da su time ustavni aspekti monarhije karakteristični za principat počeli slabiti, a jačati karakteristike apsolutne monarhije, karakteristične za kasno Rimsko Carstvo. Taj se period upravo po tituli *dominus* danas naziva dominat.

*Dominus* se sa dolaskom kršćanstva počeo koristiti i kao jedan od naziva za Boga (od čega potiče fraza: "Gospodin Bog"), ali se također zadržala njena upotreba za kraljevska krv|vladare, najviše plemiće i feudalne gospodare, odnosno najviše crkvene velikodostojnike. Od te riječi potiče titula, odnosno riječ *[[don (titula)|don]]* koja se koristi u romanskim jezicima.

## Povezano
* Gospodin
Carica Deng Sui

**Carica Deng Sui** (鄧綏) (AD 81 - 121), formalno **Carica Hexi** (和熹皇后, doslovno "umjerena i smirujuća carica") bila je kineska carica iz dinastije Han. Titulu je dobila kao druga supruga cara Hea. Kasnije je, kao carica majka, služila kao regentica njegovom sinu caru Shangu ui nećaku caru Anu, a kineski historičari je opisuju kao sposobnu i savjesnu vladaricu, pri čemu jkedio smatra posljednjim dobrim vladarom Istočne dinastije Han, s obzirom da su kasniji carevi i carice majke uglavnom bili nesposobni. Njeno regenstvo su obilježili brojne prirodne katastrofe, kao i ratovi sa Xiongnuma i Qiangima, ali je Deng Sui uspjela otkloniti ili ublažiti njihove posljedice. Istakla se i reformama tadašnjeg kineskog krivičnog prava.

## Izvori
* *[[Knjiga Kasnijeg Hana]]*, vols. 4, 10, part 1.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 48, 49, 50.
Škotski gelski jezik

**Škotski gelski** ili ***škotski gaelski*** (*Gàidhlig,* [ˈkaːlɪkʲ]), ponekad samo kao **gelski** ili ***gaelski***, je keltski jezik koji se govori u delu Škotske.

Škoti su se doselili u Veliku Britaniju iz Irske u 4. veku i osnovali državu u kojoj su živeli sa Piktima i Skandinavcima. Ovi narodi su se vremenom asimilirali i prihvatili škotski gelski jezik. Od 13. veka škotski gelski jezik je gubio značaj u Škotskoj na račun širenja engleskog jezika.

Danas škotski gelski jezik govori oko 59.000 ljudi u planinama severozapadne Škotske (Škotske planine) i na ostrvima Hebridi. To čini svega 1,5% stanovništva Škotske. Svi govornici škotskog gelskog govore i engleski jezik. Oko 900 govornika živi u kanadskoj provinciji Nova Škotska, i oko 1600 u SAD.

## Trenutno stanje

Škotsko gelski jezik je od 2005., kada je Parlament Škotske (*Parlamaid na hAlba*) doneo takozvani Gelski akt, ravnopravan jezik sa engleskim u Škotskoj. Postoje brojne inicijative za zaustavljanje opadanja broja govornika škotskog gelskog na zapadu Škotske, i za njegovu promociju u ostatku zemlje.

## Karakteristike

Alfabet škotskog gelskog jezika ima 18 slova (A, B, C, D, E, F, G, H, I, L, M, N, O, P, R, S, T, U) i 88 mogućih fonema.

Škotski gelski jezik koristi fleksiju da razlikuje padeže imenica, vremena i načine glagola.

Red reči je predikat-subjekat-objekat.

Ovaj jezik kombinuje predloge sa zamenicama kao što je slučaj u drugim keltskim jezicima. Na primer, -{*aig*}- (ka) + -{*mi*}- (meni) > -{*agam*}-.

Ne postoji glagol „imati“, što je karakterika keltskih jezika. Pripadnost se označava oblikom *nekome*.

Škotski gelski ima mnogo određenih članova koji zavise od broja, padeža, početnog slova imenice koja sledi i.t.d, ali ne poznaje neodređeni član.

Internacionalni izrazi poreklom iz škotskog gelskog su: *[[whisky]]*, *[[slogan]]*, *[[klan]]* i *[[stroncijum]]*.

## Povezano
* Ossian

## Vanjske veze
Papa Anijan od Aleksandrije

**Anijan iz Aleksandrije** ili **Anijan Aleksandrijski** (? - 82?) bio je patrijarh Aleksandrije od 68. do 82. godine. Prema tradiciji ga je za svog nasljednika odredio Marko Evangelist, a bio je i prvi preobraćenik na kršćanstvo u Africi.

## Reference
Keltske nacije

**Keltske nacije** je izraz kojim se opisuju teritorije u Sjeverozapadnoj Evropi u kojima su očuvani vlastiti keltski jezici i tradicije vezane uz nekadašnje Kelte. Izraz "nacija" se tamo koristi u kulturnom, a ne u političkom smislu, s obzirom da ta područja ne čine samostalne, odnosno suverene države; stoga bi ih se također moglo slobodno prevesti kao *keltske zemlje*.

Postoji ukupno šest teritorija koje su priznate kao keltske nacije. To su are Bretanija (*Breizh*), Cornwall (*Kernow*), Irska (*Éire*), Otok Man (*Mannin*), Škotska (*Alba*) i Wales (*Cymru*). Ponekad se to određenje osporava od strane stanovnika Asturije i Galicija (uključujući Sjeverni Portugal). Sve do ekspanzije Rimske Republike i germanskih plemena, većina dijelova Zapadne Evrope bila je primarno keltska.

## Reference
Legio I Minervia

**Legio I Minervia** ("I minervinska legija", što je referenca na posvećenost rimskoj boginji Minervi) je bila rimska legija, osnovana od strane cara Domicijana godine 82. Bila je smještena u Donjoj Germaniji, a sjedište imala u gradu Bonna (današnji Bonn u Njemačkoj). Vodila je borbe sa Hati (narod)|Hatima, a 89. je ugušila ustanak rimskog guvernera Donje Germanije, zbog čega joj je Domicijan dao naslov *Pia fidelis Domitiana* (odana i vjerna Domicijanu). Od 101. do 106. se borila u dačkim ratovima pod komandom budućeg cara Hadrijana. Nakon toga je bila uglavnom smještena u Germaniji, iako su njeni odredi (vexillationes) tokom 2. i 3. vijeka sudjelovali u borbama na nekoliko ratište. U 2. i 3. vijeku je podržavala careve Septimija Severa, Elagabala, Aleksandra Severa i odmetnuto Galsko Carstvo. Godine 353. su Franci uništili Bonnu, te se pretpostavlja da je tada uništena i legija.

## Vanjske veze

* livius.org account for Legio I ''Minervia'' 
*  Legio I Minervia Pia Fidelis , German re-enactment group
* http://www.erste-legion.de/deutsch/main.php?main=historisch=LegioI, German re-enactment group, reenacting not only the Legio I Minervia.
Pikti

**Pikti** () je naziv kojim se opisuju pripadnici plemenskog saveza, odnosno domoroci na krajnjem sjeveru Britanije u 1. milenijumu. Živjeli su u istočnom i sjevernom dijelu današnje Škotske. Većina historičara smatra kako su bili keltskog porijekla, odnosno da je njihov, danas izumrli i gotovo potpuno nepoznat piktski jezik, pripadao britonskoj porodici keltskih jezika. Odnos sa Britima, odnosno domorocima južnijih područja Britanije je također predmet špekulacija.

Pikte su prvi opisali rimski pisci kao narod koji živi s druge strane njihovih sjevernih granica. Dio historičara smatra da su bili povezani sa Kaledoncima. U svakom slučaju se u ranom srednjem vijeku njihovo područje zvano *Pictavia* ili *Pictland* s vremenom spojilo s gelskim kraljevstvom Dál Riata i tako stvorilo Kraljevstvo Alba, preteču prve škotske države. Nakon što je isto područje absorbiralo britska kraljevstva Strathclyde i bernički Lothian, do 11. vijeka je zasebni piktski identitet u potpunosti utopljen u novu škotsku naciju.

## Vanjske veze

* Glasgow University ePrints server, including Katherine Forsyth's
** ''Language in Pictland'' (pdf) and
** ''Literacy in Pictland'' (pdf)
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork 
** The **Corpus of Electronic Texts** includes the *Annals of Ulster*, *Tigernach*, *the Four Masters* and *Innisfallen*, the *Chronicon Scotorum*, the *Lebor Bretnach*, Genealogies, and various Saints' Lives. Most are translated into English, or translations are in progress
* Scotland Royalty 
* ''The Chronicle of the Kings of Alba''
* ''Annals of Clonmacnoise'' at Cornell
* Bede's ''Ecclesiastical History'' and its Continuation (pdf), at CCEL, translated by A.M. Sellar. 
* ''Annales Cambriae'' (translated)  at the Internet Medieval Sourcebook.

* Proceedings  of the Society of Antiquaries of Scotland (PSAS) through 1999 (pdf).
* Tarbat Discovery Programme with reports on excavations at Portmahomack.
* SPNS  the Scottish Place-Name Society (Comann Ainmean-Áite na h-Alba), including commentary on and extracts from Watson's *The History of the Celtic Place-names of Scotland*.
Firth of Forth

**Firth of Forth** () je estuarij (firth) škotske rijeke Forth, na mjestu gdje se ona ulijeva u Sjeverno more, između Fifea na sjeveru i Zapadnog Lothiana, grada Edinburgha i Istočnog Lothiana na jugu. U rimsko doba je bio poznat pod imenom Bodotria.

## Vanjske veze

* Isle of May bird observatory
* ''Forthfast'' experimental hovercraft service, 16-28 July 2007 
* Inchcolm Virtual Tour  Take a virtual tour around some of the Inchcolm's military defences
82.

Godina **82.** (**[[rimske brojke|LXXXII]]**) je bila redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Sabina** ili, rjeđe, **godina 835. ''[[Ab urbe condita]]***. Oznaka "82." za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.

__NOTOC__
== Događaji ==
* [[Rimski car]] [[Domicijan]] formalno služi kao [[Popis konzula ranog Rimskog Carstva|rimski konzul]].
* [[Calgacus|Kalgak]] ujedinjenjuje [[Pikti|Pikte]] (30.000 ljudi) u današnjoj [[Škotska|Škotskoj]] te je proglašen [[poglavica|poglavicom]] [[Kaledonci|Kaledonske konfederacije]]. 
* [[Gnaeus Julius Agricola|Gnej Julije Agrikola]] mobilizira flotu s kojom će okružiti [[Keltske nacije|keltska]] plemena preko [[Firth of Forth|Fortha]], a na što [[Kaledonci]] reagiraju s mobilizacijom velikog broja ljudi koji će se suprostaviti [[Rimsko Carstvo|rimskim]] osvajačima. Kaledonci iznenada [[noćna borba|noću]] napadaju [[castra|logor]] *IX hispanske legije*, ali ih Agrikola pravovremenom intervencijom svoje [[rimska konjica|konjice]] uspije natjerati u bijeg. 
* [[Dion Hrizostom]] je protjeran iz [[Rim]]a, [[Italija|Italije]] i [[Bitinija|Bitinije]] nakon što je služio kao savjetnik Domicijanoviom rođacima koji su kovali zavjeru protiv cara.
* Domicijan mobilizira [[Legio I Minervia|Legio I *Minervia'']].

## Rođenja
* Seran, rimski ljekar (u Maloj Aziji)

## Smrti
* Anijan, patrijarh Aleksandrije
Rimska konjica

Antička rimska država je posjedovala konjičke jedinice tokom cijelog svog postojanja, ali se pod izrazom **rimska konjica** u užem  smislu podrazumijevaju tek jedinice sastavljene od samih rimskih građana, koje su postojale u doba Kraljevstva i Republike. Rimski historičari citiraju tradiciju prema kojoj je prvu konjičku jedinicu osnovao Romul te da se sastojala od 300 ljudi zvani *Celeres* ("brzi") te služila kao Romulova tjelesna garda. Broj njenih pripadnika je kasnije podignut na 600; prema Polibiju su njeni pripadnici bili slabo opremljeni - nisu nosili oklop, a od oružja su imali koplje i mali štit od štavljene goveđe kože.

Kao i u mnogim antičkim državama, pogotovo onima koje su, poput Rima, imale vojsku milicijskog tipa, zbog ogromnih troškova ishrane i opremanja konja, pripadnici konjičkih jedinica su ispočetka mogli biti samo patriciji. Kasnije je to pravo prošireno na pripadnike svojevrsne među-klase između patricija i plebejaca koji su dobili ime equites ("konjanici", odnosno vitezovi). Međutim, čak ni to nije dovelo do kvantitativnog i/li kvalitativnog jačanja rimske konjice; rimska taktika se temeljila na djelovanju pješadije, a konjica je služila uglavnom za izviđanje ili gonjenje poraženog neprijatelja. Ambiciozni političari su se više voli boriti pješke, te je zbog svih tih razloga konjica zanemarivana. Njena slabost se pogotovo izrazila u drugom punskom ratu. Rimljani su, na osnovu oskudnih podataka, ipak znali ponekad uvoditi određene inovacije, odnosno opremu i taktiku superiornije konjice koju bi uočili kod Grka ili Gala. Međutim, slabljenje konjice se nastavilo, najviše zahvaljujući marijevskim reformama koje su dovele do postepene profesionalizacije rimske vojske, kao i Savezničkom ratu kojim su dotadašnji rimski saveznici u Italiji - glavni izvor ljudstva za konjicu - stekli rimsko državljanstvo i pravo da se bore kao legionari. Zbog toga se već na početku galskih ratova Julije Cezar prisiljen oslanjati isključivo na galske najamnike kao konjicu; ta će se praksa nastaviti u doba Carstva kada će konjicu činiti pomoćne trupe.

## Povezano
* Rimska vojska
* Equites
* Ala (rimska vojska)