Viktor Sonnenfeld

**Viktor Sonnenfeld** (Petrijevci, 21. 1. 1902. - Beč, 30. 3. 1969.), jugoslavenski prevoditelj i filozof.

## Biografija
Viktor Sonnenfeld rođen je u Petrijevcima, nedaleko od Osijeka, u židovskoj porodici za vrijeme Austro-Ugarske Monarhije. U Osijeku je završio pučku školu i realnu gimnaziju, a u Zagrebu i Marseilleu studirao je filozofiju. Odmah nakon povratka u Osijek, gdje je proveo cijeli svoj radni vijek, počeo se baviti publicistikom, posebno prijevodom filozofskih djela. Viktor je poznat osječkoj i slavonskoj javnosti i kao dugogodišnji novinar koji je radio u predratnim osječkim listovima, a u "Glasu Slavonije" proveo je kao novinar-urednik kulturne rubrike više od 20 godina. Za svoj poratni rad dobio je i nagradu Božidar Maslarić. Naveden je kao član uredništva osječkog "Hrvatskog lista" 1941 godine, u redakciji lista je bio od 1948 te kao jedan od urednika od 1962 godine. Bio je prevoditelj s njemačkoga na hrvatski jezik, pretežno filozofskih, ali i kazališnih djela i feljtonskih romana u bibliotekama dnevnih novina (*najviše u Biblioteci [[Hrvatski list (dnevni list, Osijek)|Hrvatskog lista]]*). Prijevodi su mu objavljivani u izdavačkim kućama "Veselin Masleša" u Sarajevu, "Naprijed" u Zagrebu i "Kultura" u Beogradu. Sonnenfeld je bio član strukovnih udruženja "Društva prevodilaca Hrvatske, "Društva hrvatskih književnika, "Udruge novinara Hrvatske i "Udruge njemačkih prevoditelja".

Preveo je s njemačkoga na srpskohrvatski jezik 940 naslova njemačkih filozofa i književnika. Prevodio je Francisa Bacona, Johanna Gottlieba Fichtea, Georga Wilhelma Friedricha Hegela, Immanuela Kanta, Friedricha Wilhelma Josepha von Schellinga, Arthura Schopenhauera i druge. Prevodio je Friedricha Nietzschea. Viktor je posjedovao mnogo vlastitih prevoditeljskih radova u svojoj privatnoj knjižnici. Pripremao je prijevod Kantove "Pravne teorije" ("*Rechtslehre*"), a s Institutom za filozofiju u Zagrebu surađivao je na pripremi "Filozofskog rječnika" Matice hrvatske. Bavio se i prevoditeljskim književnim radom u Biblioteci Hrvatskog lista koja je izlazila od 1936 godine. Prevodio je feljtonske romane Eufemia Adlersfeld Ballestrema, Marie Adelaide Belloc-Lowdens, Arthura Conana Doylea, Josepha Smitha Fletchera, Petera Franckea, Zane Greya, Texa Hardinga, Philipa McDonalda, Edwarda Phillipsa Oppenheima, Edgara Wallacea i Ludwiga Windera. Autorski radovi, djela u kojima je sudjelovao u uređivanju ili sastavljanju jesu "Rječnik hrvatsko-srpskog govora lovačkog", "Slavonski narodni kalendar" 1948 i "Slavonski narodni kalendar" 1949 godine. Viktor Sonnenfeld je umro 30. 3. 1969 godine u Beču, a sahranjen je na osječkom groblju Sveta Ana.

### Privatna knjižnica-legat
S obzirom da se prevoditeljskim radom počeo baviti vrlo rano, već u svojim dvadesetim godinama, Viktor je tada započeo s prikupljanjem knjiga za svoju knjižnicu. Nastanak legata se smješta u rane 1920-e godine. Legat je Gradskoj i sveučilišnoj knjižnici Osijek darovala Viktorova supruga, nakon njegove smrti, 1970 godine. Godine 1970, kada je legat došao u posjed Gradske i sveučilišne knjižnice Osijek, i sama se knjižnica ubrzano razvila i bila prepoznata u svojoj sredini. U 1970-im godinama knjižnica se razvijala u najznačajniju javnu narodnu i znanstvenu knjižnicu istočne SR Hrvatske (*[[Slavonija|Slavonije]] i [[Baranja|Baranje]]*). Legat prema internome Popisu knjiga ima 3.345 jedinica bibliotečne građe, od čega su pretežno naslovi na njemačkome jeziku, ali i mnoštvo hrvatskih knjiga i serijskih publikacija.

## Reference

## Literatura
*