Kultura bazena

**Kultura bazena na Islandu** odnosi se na široku upotrebu grijanih vanjskih bazena čija se tradicija može unatrag pratiti do 13. stoljeća. Island je privilegovan mnogim prirodnim resursima, a geotermalna voda je jedan od njih. Pojavljuje se iz zemlje kao topli izvori, često stvarajući prirodne bazene i kupke širom zemlje. Još od najranijeg naseljavanja, Islanđani su uživali u kupanju u geotermalno bazenima s toplom vodom tokom cijele godine. 

## Nastanak tradicije
Islandska kultura bazena nije započela kao rekreativna inicijativa već kao nacionalna nužnost. Početkom 20. stoljeća Island je izgubio mnoge ribare i mornare zbog utapanja, što je potaknulo rastuću svijest o potrebi za vještinama plivanja i sigurnosti na vodi.

Godine 1925. Island je opštinama dao ovlaotenja za uvođenje obaveznog učenja plivanja, a mnoge su zajednice odgovorile izgradnjom svojih prvih bazena. Ovaj lokalni zamah kasnije je doveo do nacionalnog zakonodavstva 1940. godine, kojim je plivanje uvedeno obavezno za svu djecu a škole su dobile obavezu podučavanja osnovnim tehnikama plivanja uz vještine spašavanja iz vode i reanimacije. Ove akcije čvrsto su se ukorijenile u islandsko obrazovanje i javni život te i danas čine posebnost države. Samo još šest država u svijetu trenutno zakonski zahtijeva podučavanje plivanja.

Običaj se raširio i u onim dijelovima gdje ne postoji  geotermalna voda, grijanjem vode u bazenima električnom energijom. Kultura bazena prenosi se s generacije na generaciju, a roditelji dovode dojenčad u bazen. Kako djeca rastu, nastavljaju posjećivati bazene, pohađati satove plivanja, sudjelovati u školskim aktivnostima i provoditi vrijeme s prijateljima ili porodično.

Skoro svako naselje ima lokalni bazen. Mnogi bazeni na Islandu sada imaju hladnu kadu. Terapija hladnoćom je brzo rastuća popularna aktivnost i smatra se izvrsnom za ublažavanje stresa, smanjenje upale u tijelu, ublažavanje boli i dobrobit za oporavak nakon fizički zahtjevne aktivnosti. Brzo uranjanje u vodu od 15°C ili još hladniju na oko 10-30 sekundi može biti osvježavajuće. Parne kupke također su dio mnogih islandskih bazena.

## Nematerijalna svjetska baština
Na Islandu izraz "ići plivati" znači kupanje, razgovor, zagrijavanje, hlađenje i jednostavno - biti zajedno. Ovaj svakodnevni ritual toliko je karakterističan za islandski život, da se kultura bazena našla na UNESCO-ovoj Reprezentativnoj listi nematerijalnog svjetskog naslijeđa čovječanstva kao element nematerijalnog kulturnog naslijeđa u Islandu. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na 25. zasjedanju koje je održano od 8. do 12. decembra 2025. u Nju Delhiju u Indiji.

Nominacija je rezultat opsežne suradnje pod vodstvom Nacionalnog muzeja Islanda, dok je predhodne pripremne radove proveo Institut za islandske studije "Árni Magnússon". Korisnici bazena širom zemlje, plivački klubovi, omladinska i sportska društva, opštine i nacionalne organizacije dali su podršku. Deset oština podnijelo je službena pisma podrške, uključujući Grad Reykjavík, koji je snimio desetominutni dokumentarni film uz nominaciju. Bivši predsjednik Islanda, Guðni Th. Jóhannesson, bio je među onima koji su javno podržali taj napor.

Ovo priznanje predstavlja važnu prekretnicu za Island i predstavlja prvo samostalno upisivanje zemlje na prestižnu listu. Prema podacima prikazanim tokom procesa nominacije, 79 % stanovništva Islanda redovno posjećuje bazene, od čega 40 posto dolazi jednom mjesečno ili češće. Ovo široko sudjelovanje naglašava koliko je kultura bazena duboko ukorijenjena u svakodnevnom životu.

Ljudi posjećuju bazene iz raznih razloga: radi vježbanja, opuštanja ili uživanja u društvenoj interakciji, osobito u jacuzzijima. Hidromasažna kada ima posebnu centralnu ulogu kao neformalno mjesto za sastanke i poznato mjesto za raspravu, gdje se ljudi okupljaju kako bi razgovarali, razmjenjivali mišljenja i komentarisali aktualna zbivanja.

## Izvori