open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zvonimir Baletić

**Zvonimir Baletić** (Kljenak, općina Vrgorac, 26. siječnja 1936 -) je hrvatski ekonomist.

Kao dijete je za vrijeme Drugog svjetskog rata za vrijeme njemačke ofenzive sa obitelji prebjegao u Izbjeglički logor El Shatt u Egiptu, gdje je započeo školovanje. Po povratku u zemlju završio je gimnaziju u Splitu te 1959. diplomirao na Pravnom fakultetu u Zagrebu. 1964. je doktoriroa ekonomiju, a 1965. je pohađao post-doktorske studije na Čikaškom univerzitetu. God. 1968. postao je izvanredni profesor na Fakultetu političkih nauka. Sudjelovao je u Hrvatskom proljeću, a zbog čega je početkom 1970-ih izbačen sa Sveučilišta. 1974. se zaposlio u Ekonomskom institutu u Zagrebu.

Za vrijeme demokratskih promjena 1990. se priključio Socijaldemokratskoj stranci Hrvatske (SDSH), koja je na prvim izborima sudjelovala kao dio Koalicije narodnog sporazuma. Nakon što je za vrijeme rata u ljeto 1991. osnovana Vlada nacionalnog jedinstva, Baletić je izabran za njenog člana kao predstavnik SDSH. Tijekom mandata je SDSH napustio kako bi se priključio vladajućem HDZ-u. U vladi je ostao do veljače 1993. godine.

Izabran je za člana HAZU.

## Vanjske veze
*Biografija na portalu HAZU
Ivan Cifrić

**Ivan Cifrić** (Petrijevci, 22. siječnja 1946 -) je hrvatski sociolog. U ratnoj Vladi demokratskog jedinstva je od 1991. do 1992. služio kao ministar zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Bio je osnivač i urednik časopisa *Socijalna ekologija*. 2010. godine je izabran za člana HAZU.

## Vanjske veze
*Biografija na portalu Filozofskog fakulteta u Zagrebu

.
Jure Radić

:*Za istoimenog jugoslavenskog svećenika i znanstvenika vidi [[Jure Radić (1920–1990)]].*

**Jure Radić** (Baška Voda, 15. rujna 1953. – Zagreb, 10. rujna 2016.), jugoslavenski i hrvatski inženjer građevinarstva i političar.

Rodio se i odrastao u izrazito katoličkoj obitelji. Iako zbog toga nikada nije postao članom SKJ, u vrijeme socijalističke Jugoslavije se politikom bavio u okviru tadašnje "frontovske" organizacije Socijalistički savez radnog naroda. Diplomirao je na Građevinskom fakultetu u Zagrebu, gdje je od 1979. bio asistent, a od 1987. do 1989. predstojnik Katedre za mostove.

Nakon višestranačkih izbora se priključio HDZ-u. U proljeće 1992. je postao ministar znanosti u vladi Franje Gregurića. Kada je 1992. premijerom postao Hrvoje Šarinić, na upražnjeno mjesto predstojnika ureda predsjednika Republike je došao Radić, postavši jednim od najbližih Tuđmanovih suradnika i najistaknutijih članova tadašnje vlasti. Na tom je mjestu, između ostalog, preimenovao tadašnju Vilu Zagorje u Predsjedničke dvore. Kada su zbog miniranja brane Peruča 1993. godine u Dalmaciji počele dugotrajne redukcije struje kao i kritike vlasti što ne radi ništa da riješi taj problem, izazvao je kritike javnosti svojom tvrdnjom "da običnim ljudima nedostatak struje ne smeta i da se na njega lako priviknu". U listopadu 1993. je na Drugom općem saboru HDZ imenovan za glavnog tajnika stranke, a što se najčešće tumači time da ga je Tuđman nastoajo postaviti kao kompromisno rješenje između dviju tada suprotstavljenih frakcija - *tvrde* desne oko ministra obrane Gojka Šuška i *meke* koju su vodili Stjepan Mesić i Josip Manolić. Radić je također zbog svoje izuzetne bliskosti Crkvi trebao pripomoći ideološkoj orijentaciji HDZ-a od nacionalističkog svenarodnog porketa prema "normalnoj" demokršćanskoj stranci.

Godine 1994. je imenovan za ministra obnove i graditeljstva u vladi Nikice Valentića. Na tom je mjestu postao predmetom optužbi za korupciju i sukob interesa, vezanih uz to da je javne poslove dobivala tvrtka Konstruktor inženjering čiji je vlasnik bio njegov vjenčani kum Željko Žderić. Međutim, još više kontroverzi je donijela njegova odluka da se novi Maslenički most, kao zamjena starom srušenom u ratu, sagradi na novoj lokaciji, zbog koje je imao veću dužinu, a za koju se kasnije ispostavila da je daleko više podložna udarima bure koje ga čini neupotrebljivim, a zbog koje se 200-ih morao sagraditi novi "stari" most.

Umro je 10. rujna 2016. u KBC »Zagreb« (Rebro) od posljedica karcinoma želuca.

## Djela

* *Mostovi*. Zagreb 2002.
* *Konstruiranje mostova*. Zagreb 2005. (u koautorstvu s Anom Mandić i Goranom Pužem)

## Izvori
Zdenko Škrabalo

**Zdenko Škrabalo** (4. kolovoza 1929 - 12. siječnja 2014) bio je hrvatski liječnik, znanstvenik i diplomat, koji je od 1992. do 1993. služio kao ministar vanjskih poslova. 

Rođen je u uglednoj bunjevačkoj obitelji u gradu Somboru, gdje je završio gimnaziju. Godine 1953. je diplomirao medicinu na Sveučilištu u Zagrebu, gdje će 1976. postati redovni profesor. Istakao se istraživačkim radom na polju tirodine patologije, andrologije i dijabetesa, te je bio prvi znanstvenik koji je opisao parazitsku bolest piroplazmoze kod čovjeka. Zbog tih i drugih dostignuća je radio u Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji, a 1992. je izabran za člana HAZU.

Nakon uvođenja demokracije i dolaska HDZ na vlast u Hrvatskoj, Škarabalo je 1990. postao jedan od savjetnika predsjednika Tuđmana zadužen za kontakte s međunarodnim organizacijama. Godine 1992. je zamijenio Zvonimira Šeparovića na mjestu ministra vanjskih poslova, i na tom mjestu ostao do 1993. godine. S tog je mjesta imenovan za veleposlanika u Austriji i Lihtenštajnu, gdje proveo sljedeće dvije godine.

Njegov brat Ivo Škrabalo je bio poznat kao istaknuti filmski radnik i političar, ali u oporbenoj Hrvatskoj socijalno-liberalnoj stranci.
Ivan Cesar

**Dr. sc. Ivan Cesar** (Beletinec, Sveti Ilija, 9. svibnja 1936., Zagreb, 26. studenoga 1993.)  bio je hrvatski političar, književnik i prevoditelj, poznat kao osnivač Hrvatske kršćanske demokratske stranke (HKDS) te jedan od ministara u ratnoj Vladi demokratskog jedinstva.

Cesar je prije početka političke karijere bio poznat kao stručnjak za slavistiku i slovensku književnost. HKDS je  osnovao 1990. godine pred prve višestranačke izbore na kojima je nastupio zajedno s još nekoliko stranaka okupljenih u Koaliciju narodnog sporazuma. HKDS je na njima uspjela dobiti parlamentarni status, i temeljem toga je u jeku rata ljeti 1991. Cesar kao njen predstavnik ušao u Gregurićevu vladu, kojom su dominirali predstavnici vladajućeg HDZ. Kao i drugi oporbeni političari, nakon Sarajevskog primirja se počeo 1992. ozbiljnije razilaziti s politikom Franje Tuđmana te ju je napustio.

U ljeto 1992. se kao kandidat HKDS natjecao na predsjedničkim izborima, na kojima je završio na 7. mjestu. Taj je poraz njega i Marka Veselicu, vođu Hrvatske demokratske stranke, potakao da se udruže u novu stranku pod imenom Hrvatska kršćanska demokratska unija (HKDU).  

## Bibliografija
*  Funkcioniranje literarnih sredstev v Kosmačevi Baladi o trobenti in oblaku. *Primorska srečanja*, št. 24 (1980), str. 263–270. 
* *Poetika pripovedne proze Cirila Kosmača*. Ljubljana: Mladinska knjiga, Koper: Lipa, 1981. 
* Pornografija kot besedilo. ''Sodobnost'', št. 11 (1988), str. 1063–10782.  
* Funkcija opisa v slovenskih baročnih pridigah: (na primeru pridig Janeza Svetokriškega Sacrum promptuarium), *Obdobja 9*. Ljubljana: Filozofska fakulteta, 1989, str.185–190. 
* *Od riječi do znaka: studije i eseji*. Zagreb: Globus, 1990. 
* Ivan Cesar i Jože Pogačnik: *Slovenska književnost*. Zagreb: Školska knjiga, 1991.
Ivan Vekić

**Ivan Vekić** (18. listopada 1938 - 17. prosinca 2014) bio je hrvatski političar, poznat kao jedan od osnivača HDZ i ministar unutarnjih poslova za vrijeme Domovinskog rata.

Rodio se u Poljicama Kozičkim kraj Vrgorca, a 1941. se sa obitelji doselio u Zrinj u Podravini. Zajedno sa bratom Nedjeljkom je zbog izvrsnog uspjeha u gimnaziji dobio stipendije za Sveučilište u Zagrebu; Nedjeljko se odlučio za studij agronomije gdje je doktorirao te radio na Poljoprivrednom institutu; Ivan se odlučio za pravo i nakon diplome postao odvjetnik. 1960-ih i početkom 1970-ih bio je aktivan u Matici hrvatskoj.

Vekić je kao jedan od najistaknutijih članova stranke 1991. godine imenovan za ministra unutarnjih poslova u vladi Franje Gregurića, zamijenivši Onesina Cvitana u jednom od kritičnih trenutaka sukoba. Iako je već bio formiran Zbor narodne garde, policija je u to vrijeme imala važnu ulogu u organizaciji i pružanju otpora JNA. Vekić je, s druge strane, kasnije predmetom kritika zbog toga što su neke od paravojnih formacija pod njegovom nominalnim zapovjedništvom, poput postrojbe njegovog savjetnika Tomislava Merčepa, bile upetljane u razne zločine poput ubojstava na Pakračkoj poljani. Vekića je u proljeće 1992. na mjestu ministra unutarnjih poslova zamijenio Ivan Jarnjak.

Vekić je nakon toga uglavnom bio marginaliziran, mada je povremeno istupao u javnosti sa pozicija tvrde nacionalističke struje. Kada je stranku početkom 2000-ih preuzeo Ivo Sanader, Vekić je postao jedan od njegovih najžeščih kritičara, te je 2004. izbačen iz stranke. 2007. godine je na izborima 2007. bez uspjeha natjecao za Sabor na listi radikalno desne stranke Jedino Hrvatska, a pred izbore 2011. je osnovao vlastitu stranku Hrvatska straža. Pred kraj života bavio književnim radom, napisavši dva romana inspirirana svojim ratnim iskustvimna.

## Djela
* *Da se ne zaboravi: zbornik radova Drugog hrvatskog žrtvoslovnog kongresa*, Vukovar, 16. i 17. lipnja 2001. godine, Hrvatsko žrtvoslovno društvo, Zagreb, 2002.,  
* *Koraci u povijest: sjećanja i događaji*, Osijek, 2004., 
* *Priče "Između četiri zida"* (suautori Simo Đamić, Darko Janković, Ante Nazor), Posavska Hrvatska, Publicum; Slavonski Brod, 2008., 
* *Polje puno krizantema*, 2012. (4. najčitaniji roman u Hrvatskoj 2012.) prema podatcima Hrvatskog knjižničarskog društva
* *Peta zapovijed: Roman o Domovinskom ratu,* (roman, 500 stranica), vlastita naklada: Osijek, 2014., 

## Odlikovanja
* Red Ante Starčevića

## Izvori
Kemecse

**Kemecse** čita se *Kemeče* je grad na sjeveroistoku Mađarske od 4,815 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Kemecse leži u Alföldu na kanalu Lónyai udaljen 14 km sjeverno od Nyíregyháze.

## Historija

Kemecse je prvi put dokumentiran 1222. pod imenom *Kemesa*.

Sve do polovice 20. vijeka, bio je selo, koje je tokom historije često mjenjalo feudalne gospodare.
Kemecse je 2005. dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Lăzarea

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kemecsea''
Ivan Jarnjak

**Ivan Jarnjak** (Bednja, 9. travnja 1941.) je hrvatski političar, najpoznatiji po tome što je za vrijeme Domovinskog rata od 1992. do 1996. godine služio kao ministar unutarnjih poslova.

## Biografija

Godine 1976. završio je Fakultet za organizaciju rada, radio je u TEP-u 32 godine na raznim rukovodećim mjestima, a nekoliko je godina bio i njegov glavni direktor.

Godine 1991. je kao član HDZ postao zamjenik ministra unutarnjih poslova. 15. travnja 1992. godine je u vladi Franje Gregurića imenovan na čelo ministartsva, zamijenivši Ivana Vekića. Na njemu će ostati i u vladama Hrvoja Šarinića, Nikice Valentića i Zlatka Mateše, a što je velikim dijelom korespndiralo s posljednjim godinama rata. Jarnjak, koji je također na izborima 1992 i 1995. izabran za zastupnika Hrvatskog sabora, igrao je važnu ulogu u operaciji Bljesak i operaciji Oluja.

Krajem 1996. godine, u vrijeme kada se predsjednik Franjo Tuđman nalazio na liječenju u Sjedinjenim Američkim Državama, u Zagrebu se preko 120 tisuća građana uključilo u velike prosvjede u podršku stanici Radio 101 kome je HDZ-ova vlast namjeravala oduzeti licencu za emitiranje zbog oštre kritike Tuđmana i HDZ-ove vlade. Tuđman je preko telefona Jarnjaku lično naredio suzbijanje prosvjeda policijskom silom, što je Jarnjak odbio provesti.

Nedugo nakon toga Jarnjak je smijenjen sa mjesta ministra unutarnjih poslova, te je premješten na čelo Ureda za nacionalnu sigurnost (UNS) gdje je ostao sve do izbora 2000. godine i silaska HDZ-a s vlasti.

Na istim je izborima izabran je za zastupnika u Hrvatskom saboru u kojem obnaša dužnost potpredsjednika Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove. U petom mandatu Sabora (2003.-2007.) Jarnjak je također izabran za zastupnika, a bio je i predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost.

Na parlamentarnim izborima 2007. Jarnjak je ponovno izabran za saborskog zastupnika te na konstituirajućoj sjednici za šesti saziv izabran je za potpredsjednika Hrvatskog sabora.

## Izvori
Ivan Milas

**Ivan Milas** (Zmijavci, 18. listopada 1939. - Zmijavci, 29. srpnja 2011.) bio je hrvatski političar, poznat kao jedan od najistaknutijih članova HDZ 1990-ih.

Diplomirao je na Pravnom fakultetu u Zagrebu, te postao  predsjednik *Saveza pravnika u privredi Hrvatske* 1970. i direktor kadrovskih poslova u mesnom koncernu Sljeme. Zbog bliskosti Marku Veselicu i sudjelovanju u Hrvatskom proljeću su ga jugoslavenske vlasti 1972. uhapsile i optužile za "kontrarevolucionarnu djelatnost". Pušten je da se brani sa slobode, a što je iskoristio i pobjegao u Austriju, zatrazivši i dobivši poolitički azil. U odsutnosti je bio osuđen na 2,5 godine zatvora.

U emigraciji je ostao sve do veljače 1990. kada je, zajedno sa grupom političkih emigranata došao u Zagreb na Prvi opći sabor HDZ, na kome je izabran u člana Središnjeg odbora. Na prvim višestranačkim izborima je izabran u Hrvatski sabor, gdje će ostati sve do 2003. godine. U to vrijeme je postao jedan od bliskih suradnika predsjednika Franje Tuđmana. U ratnoj Vladi demokratskog jedinstva je od 1991. do 1992. služio kao ministar obrane, a od travnja 1993. do 1998. bio i predsjednik Kluba zastupnika u oba doma Hrvatskog sabora. Godine 1995. ga je Tuđman imenovao Čuvarom državnog pečata, funkcijom koju je jedini obnašao u njenoj povijesti, i koju su kritičari često nazivali "operetnom".

Sam Milas je izazvao velike kontroverze svojom izjavom da "mozak na Zapadu ništa ne vrijedi, odnosno da jedno kilo mozga vrijedi dvije narke", a što se u liberalnim i lijevim krugovima često tumačilo kao prijezir prema hrvatskoj inteligenciji i odraz primitivizma karakterističan za HDZ i njegovo biračko tijelo. Milas, koji je od 1996. do 2000. također bio član Savjeta Hrvatske narodne banke, se sa druge strane u drugoj polovici 1990-ih žestoko, ali bez uspjeha protivio projektu privatizacije ključnih javnih poduzeća na kome su inzistirali njegovi stranački drugovi, a što je uključivalo kako Hrvatski telekom tako i Privednu banku Zagreb.

Nakon izbora 2003. se povukao iz politike.

## Izvori

## Vanjske veze
Hrvatski sabor - Ivan Milas
Fehérgyarmat

**Fehérgyarmat** čita se *Feherđarmat* je grad na sjeveroistoku Mađarske od 8,089 stanovnika

Fehérgyarmat administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Fehérgyarmat leži u slivu rijeke Someş, udaljen 72 km istočno od županijskog 
centra Nyíregyháze, na magistralnom putu 491 za Ukrajinu.

## Historija

Fehérgyarmat je prvi put dokumentiran tek početkom 14. vijeka, ali se pretpostavlja da je osnovan u 11. vijeku.
Zbog povoljnog položaja vrlo brzo je izrastao kao trgovište pa je već 1418. dobio status grada.
 
Opala mu je važnost za Austrijsko-turskih ratova, ponovno se počeo razvijati od 19. vijeka pa je 1978. ponovno dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Skidra
* , Nisko
* , Livada Mică
* , Kameni Most
* , Vinogradiv

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Fehérgyarmata''
NCIS (sezona 8)

Osma sezona američke policijsko-proceduralne drame NCIS je emitovana od 21. septembra 2010. do 17. maja 2011. godine na kanalu CBS. 

## Opis

Glavna postava se nije promenila.

## Uloge
### Glavne

*Mark Harmon kao Leroj Džetro Gibs
*Michael Weatherly kao Entoni DiNozo ml.
*Cote de Pablo kao Ziva David
*Pauley Perrette kao Ebigejl Šuto
*Sean Murray kao Timoti MekGi 
*Rocky Carol kao Leon Vens
*David McCallum kao dr. Donald Malard

### Epizodne

*Sasha Alexander kao Kejtlin Tod (Epizoda 14)
*Brian Dietzen kao Džejms Palmer (Epizode 1-4, 6, 10, 13, 15-17, 19-21, 23-24)

## Epizode





## Vanjske veze
Zdravko Sančević

**Zdravko Sančević** (Teslić, 20. siječnja 1931 -) je hrvatski diplomat koji je od 1991. do 1992. služio kao ministar iseljeništva u ratnoj Vladi demokratskog jedinstva.

Iz BiH je s roditeljima 1945. emigrirao te se na kraju skrasio u Venezueli, gdje je 1977. doktorirao i postao jedan od vodećih naftnih stručnjaka. Godine 1991. je nakon početka rata došao u Hrvatsku i kao dragovoljac priključio u Zbor narodne garde, preteču HV gdje če na kraju steći čin pukovnika. Odatle je brzo premješten u Ministarstvo informacije, da bi na kraju Ministarstvo iseljeništva preuzeo od Gojka Šuška. Nakon što je BiH proglasila nezavisnost, godine 1992. je imenovan za prvog hrvatskog veleposlanika u Sarajevu.

## Vanjske veze
* Hrvatska matica iseljenika
Kisvárda

**Kisvárda** čita se *Kišvarda* (njemački: *Kleinwardein*) je grad na sjeveroistoku Mađarske od 16,628 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Kisvárda leži slivu rijeke Tise, nedaleko od tromeđe Mađarska - Ukrajina - Slovačka, udaljena 47 km sjeveroistočno od Nyíregyháze, na magistralnom
putu E573 za Ukrajinu

## Historija

Kad su Ugari zauzeli taj kraj podigli su 895. utvrdu na brdu.

Tokom 13. vijeka mjesto je postalo feud porodice Várday koja je značajno utjecala na razvoj Kisvárde. Tako je Pelbárt Várady 1415. podigao dvorac, pa je nakon toga - 1421. Kisvárda dobila status grada, a István Várday nadbiskup Kalocse i dvorski kancelar kralja Matije Korvina uspio je 1468. ta prava povećati.

Za Austrijsko-turskih ratova opala je važnost grada, pa je opustio.

Ponovni razvoj mjesta počeo je krajem 18. vijeka, kad se razvila industrija. Nakon stagnacije između dva rata, Kisvárda je ponovno doživila progres tokom 1960-ih pa je 1970. ponovno dobila status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Târgu Secuiesc
* , Hildburghausen
* , Prien am Chiemsee
* , Karmiel
* , Kraljovski Hlmec
* , Strzyzow
* , Mukačevo

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Kisvárdaa''
Branko Salaj

**Branko Salaj** (Zagreb, 8. kolovoza 1932 -) je hrvatski političar i diplomat, koji je u ratnoj Vladi demokratskog jedinstva od 1991. do 1992. obavljao dužnost ministra informiranja.

Kao mladić je 1951. emigrirao u Švedsku, gdje je na kraju stekao fakultetske diplome iz politologije i političke ekonomije. U Hrvatsku se vratio početkom 1990-ih. Nakon završetka mandata u Gregurićevoj vladi, služio je u diplomaciji kao hrvatski veleposlanik u Francuskoj, UNESCO-u, Danskoj i Švedskoj. od 1997. do 1999. bio je ravnatelj HINA-e.
Jurica Pavelić

**Jurica Pavelić** (Smiljan, 1947 -) je hrvatski gospodarstvenik i političar, koji je od 1991. do 1992. u ratnoj Vladi demokratskog jedinstva služio kao njen potpredsjednik. Bio je zadužen za gospodarsku politiku.
32. venecijanski filmski festival

**32. izdanje [[Venecijanski filmski festival|Međunarodne smotre filmske umjetnosti u Veneciji]]** () je bio filmski festival održan u Veneciji od 25. augusta do 6. septembra 1971. godine.

U skladu sa odlukom donesenom nekoliko godina prije, organizatori nisu dodjeljivali službene nagrade, a što je praksa koja se nastavila do 1980. godine. 

## Nagrade
*Zlatni lav za karijeru:
**John Ford, Marcel Carné i Ingmar Bergman. 
*Nagrada FIPRESCI
***[[The Cow (film)|Krava]]*, rež.(Dariush Mehrjui)
*Nagrada Pasinetti
**najbolji strani film - *[[The Devils (film)|The Devils]]* (Ken Russell)
**najbolji italijanski film - *[[La vacanza]]* (Tinto Brass)
*Nagrada CIDALC
***[[The Last Movie]]* (Dennis Hopper)
*Zlatno kormilo
***[[L'ospite]]* (Liliana Cavani)

## Vanjske veze
* 1971 Venice Film Festival at IMDB
The Last Movie

***The Last Movie*** () je američki igrani film snimljen u režiji Dennisa Hoppera i premijerno prikazan 1971. godine, poznat kao jedan od prvih velikih neuspjeha Novog Hollywooda.

Hopper u filmu tumači ulogu protagonista, kaskadera po imenu Kansas, koji je zajedno sa hollywoodskom ekipom došao snimati vestern u Peruu, a nakon završetka snimanja odlučio ostati u toj zemlji. Radnja prikazuje kako otkrije kako seljaci u mjestu gdje se snimao film nastavljaju snimanje, ali bez filmskih trikova i sa pravim mecima, što izaziva ljudske žrtve i krvoproliće.

Hopper je *The Last Movie* nastojao snimiti godinama, ali se prilika pružila tek zahvaljujući izuzetnom uspjehu njegovog prvijenca *[[Easy Rider]]*. Studio Universal Pictures mu je dao relativno visok budžet i svojevrsni "carte blanche" da snimi film upravo kakav želi. Na njega je Hopper poveo veliki broj poznanika i prijatelja, među kojima su bili pjevač Kris Kristofersson i režiser Samuel Fuller, te se ono, velikim dijelom zahvaljujući Hopperovoj ovisnosti o alkoholu i drogama pretvorilo u kaos. Kada je film konačno završen, Hopper je od nekoliko sati materijala izmontirao verziju s konvencionalnom naracijom, ali ga je na to njegov prijatelj Alexander Jodorowsky ismijao i nagovorio da snimi verziju u kojoj bi koristio ne-kronološku naraciju i razne nekonvencionalne tehnike. Iako je nakon premijere na venecijanskoj Mostri dobio nagradu kritike, kasnije je postao predmetom žestokih kritika i predstavljao potpuni komercijalni promašaj. Nekoliko godina je ušao u izbor autora knjige *[[Pedeset najgorih filmova svih vremena]]*, a sam Hopper je gotovo cijelu deceniju bio praktički prognan iz Hollywooda.

## Uloge
* Dennis Hopper : Kansas
* Stella Garcia : Maria
* Julie Adams : Mrs. Anderson
* Tomás Milián : Svečenik
* Don Gordon : Neville Robey
* Roy Engel : Harry Anderson
* Donna Baccala : Miss Anderson
* Samuel Fuller : sam sebe
* Poupée Bocar : Pjevačica u noćnom klubu
* Sylvia Miles : Script girl
* Daniel Ades : Thomas Mercado
* John Alderman : Jonathan
* Michael Anderson Jr. :  Gradonačelnikov sin
* Richmond L. Aguilar : Gaffer
* Toni Basil : Rose
* Toni Stern : Djevojka u plesnoj dvorani
* Rod Cameron : Pat Garrett
* Bernard Casselman : Ljekar
* James Contrares : Nosač mikrofona
* Severn Darden : Gradonačelnik
* Louis Donelan : Rekviziter
* Warren Finnerty : Bankar
* Peter Fonda : Mladi šerif
* Fritz Ford : Građanin
* Tom Monroe : Građanin
* Robert Rothwell : Građanin
* Michael Greene : Unajmljeni revolveraš
* Owen Orr : Unajmljeni revolveraš
* Samya Greene : Beba
* Al Hopson : Šerif
* George Hill : Key grip
* Henry Jaglom : Svećenikov sin
* Clint Kimbrough : Svećenik
* Kris Kristofferson : Minstrel jahač
* John Buck Wilkin : Minstrel jahač
* John Phillip Law : Mali Brat
* Ted Markland : Veliki Brat
* James Mitchum : Art
* Jorge Montoro : Jorge
* Michelle Phillips : Bankarova kćer
* Richard Rust : Pisco
* John Stevens : Kamerman
* Dennis Stock : Still man
* Dean Stockwell : Billy The Kid

## Reference

## Vanjske veze
*
*
*Review by Vincent Canby of *[[The New York Times]]*
*Critique of the film at Reverse Shot
*Account of the shoot from *[[Life magazine]]*
Metod pikavca

**Metod pikavca** ili jednostavno pikavac u razvoju softvera je deo koda koji se koristi u nekim programskim funkcionalnostima. Pikavac može da simulira ponašanje već postojećeg koda (kao što je procedura na nekoj mašini) ili da bude privremena zamena za kod koji tek treba da se napiše. Pikavci su stoga najkorisniji u portovanju, kao i generalno u razvoju softvera i softverskom testiranju.

Primerak pikavca u pseudokodu:

    BEGIN
        Temperature = ThermometerRead(Outside)
        IF Temperature > 40 THEN
             PRINT "It's HOT!"
        END IF
    END

    BEGIN ThermometerRead(Source insideOrOutside)
         RETURN 28
    END ThermometerRead

Navedeni pseudokod koristi funkciju ThermometerRead,koja vraća temperaturu. Dok je ThermometerRead bio izmišljen da čita podatke sa nekog hradverskog uređaja, ova funkcija trenutno ne sadrži potreban kod za to. Tako da ThermometerRead u stvarnosti ne simulira nijedan proces, ali ipak vraća pravu vrednost, dopuštajući glavnom programu da bude parcijalno testiran. Takođe primetimo da iako funkcija prihvata parametar tipa Source koji određuje da li je unutrašnja ili spoljašnja temperatura potrebna, ona ne koristi pravu vrednost prenetu argumentom (insideOrOutside) od strane pozivaoca.

Pikavac ne radi ništa više osim sopstvene dekleracije i dekleracije parametara i prihvata i vraća vrednost koja je obično očekivana u srećnom scenariju za pozivaoca. Pikavci se obično koriste kao "čuvari mesta" za implementaciju poznatog interfejsa gde je interfejs završen (poznat) ali implementacija nije još završena. Pikavac sadrži taman toliko koda da dozvoli kompajliranje i linkovanje sa ostatkom programa.

## Reference

## Vanjske veze
* A Stub Generation System For C++ (PDF)
* Stub/mock frameworks for Java  Review and comparison of stub & mock frameworks for Java
Bartol Kašić

**Bartol Kašić** (Pag, 15. kolovoza 1575. – Rim, 28. prosinca 1650.), gramatičar i pisac. Stupivši 1595. u isusovački red, pisao je katehetska i obredna djela te preveo *[[Biblija|Bibliju]]*. Autor je prve štokavske gramatike, *[[Institvtionvm lingvæ Illyricæ libri dvo|Osnove ilirskog jezika u dvije knjige]]* (*Institvtionvm lingvæ Illyricæ libri dvo*, 1604.), koju je po naredbi generala isusovačkog reda Claudija Acquavive izdao za potrebe Ilirske akademije u Rimu.

## Djela

* *Osnove ilirskog jezika u dvije knjige* (*Institvtionvm lingvæ Illyricæ libri dvo*, 1604.)
* *Istoria loretana od sfetæ kvchiæ Bogorodicinæ* (1617.)
* *Sveta Biblija: izabrana u ilirskoj verziji ili izjava latinskog izdanja Vulgate* (*Biblia sacra: versio Illyrica selecta, seu Declaratio Vulgate Editionis Latine*, rukopis, 1625.)
* *Perivoy od dievstva Slovinskiem iezikkom iz Talianskoga napijsan* (1625.)
* *Xivot Gospodina nascega Isvkarsta* (1638.)
* *Ritval Rimski* (*Ritvale Romanum*, 1640.)
* *Vanghielia, i pistvle istomaccene is Missala novvoga rimskoga v iesik Dvbrovacki sa grada, i darxave Dvbrovacke* (1641.)

## Izvori

## Povezano

* povijest srpskohrvatskog jezika

## Vanjske veze

* Kašić, Bartol; Znika, Marija (ur.); Perić Gavrančić, Sanja (prev.). ''Osnove ilirskoga jezika u dvije knjige''. Institut za hrvatski jezik i jezikoslovlje. Zagreb. 2002.
* Kašić, Bartol. ''Institvtionvm lingvæ Illyricæ libri dvo''. Rim. 1604. (Biblioteca nazionale centrale di Roma)
* Kašić, Bartol. ''Institvtionvm lingvæ Illyricæ libri dvo''. Rim. 1604. (Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu)
Balkány

**Balkány** čita se *Balkanj* je grad na sjeveroistoku Mađarske od 6,392 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Balkány leži u Alföldu, udaljen 26 km jugoistočno od županijskog 
centra Nyíregyháze.

## Historija

Balkány je prvi put dokumentiran 1214., njegovo ime je vjerojatno turskogi porijekla i značila je močvara.

Za Austrijsko-turskih ratova potpuno je opustio, pa je nanovo koloniziran u 18. vijeku, tako da je do 1839. izrastao u najveći grad u tom kraju sa 3.006 stanovnika.

Balkány je 2004. dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Lazuri
* , Słopnice

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Balkánya''
Csenger

**Csenger** (čita se *Čenger*) je grad na sjeveroistoku Mađarske od 4,870 stanovnika koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Csenger leži duž rijeke Someş, pored rumunjske granice.

## Historija

Csenger je prvi put dokumentiran 1219. tokom 13. vijeka razvio se zbog gaza na rijeci na putu za Satu Mare. Od 1429. se navodi kao trgovište.
Krajem 16. vijeka postao je jedan od centara iz kog se širio kalvinizam.

Csenger je 1989. dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Oar
* , Negreşti-Oaş
* , Tăşnad
* , Lupeni
* , Hauenstein

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Csengera''
Dombrád

**Dombrád** je grad na sjeveroistoku Mađarske od 4,015 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Dombrád leži na lijevoj obali rijeke Tise, udaljen 43 km sjeverno od županijskog centra Nyíregyháze.

## Historija

Dombrád je prvi put dokumentiran 1067. u kraljevskoj povelji.

Pravi razvoj mjesta počeo je u 19. vijeku spajanjem sa okolnim selima.
Dombrád je 2000. dobio status grada.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Dombráda''
Ibrány

**Ibrány** čita se *Ibanj* je grad na sjeveroistoku Mađarske od 6,751 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Ibrány leži pored rijeke Tise, udaljen 25 km sjeverno od županijskog centra Nyíregyháze.

## Historija

Ibrány je prvi put dokumentiran 1280. u povelji kralja Ladislava IV.
Njegovo ime je mađarski prijevod od *Ibrahim*.
U 15. vijeku izgrađen je zamak koji je za austrijsko-turskih ratova postao pogranična utvrda.

Ibrány je 1993. dobio status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Gradisca d'Isonzo
* , Liminka
* , Zádiel
* , Krásnohorská Dlhá Lúka
* , Głogów Małopolski
* , Gorneşti

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Ibránya''
Baktalórántháza

**Baktalórántháza** je grad na sjeveroistoku Mađarske od 3,987 stanovnika

Baktalórántháza administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Baktalórántháza leži u Alföldu, udaljen 29 km istočno od županijskog centra Nyíregyháze.

## Historija

Baktalórántháza je novo naselje nastalo 1932. spajanjem Nyírbakte i Lórántháze, ali je puno stariji jer je najstarije dokumentirano 1271. pod imenom *Bakta*.

Baktalórántháza je 1993. dobila status grada.

## Pobratimski gradovi

* , Łańcut

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Baktalórántházaa''
Scipione detto anche l'Africano

***Scipione detto anche l'Africano*** () je italijansko-francuska filmska komedija snimljena 1971. godine u režiji Luigija Magnija. Protagonist, čiji lik tumači Marcello Mastroianni, je znameniti rimski vojskovođa i državnika Scipion Afrikanac, koji se proslavio pobjedom nad Hanibalom u Drugom punskom ratu, ali i stekao brojne neprijatelje, među kojima se ističe ugledni senator Katon Stariji (čiji lik tumači Vittorio Gassman). Radnja, koja se događa 187. pne., prikazuje kako Katon namjerava Scipiona Afrikanca ocrniti optuživši njegovog brata Scipiona Azijatika (čiji lik tumači Mastroiannijev brat Ruggiero Mastroianni) za korupciju.

*Scipione detto anche l'Africano* se velikim dijelom nastojao, usprkos srodne teme, stilom i sadržajem što više "odlijeputi" od nekadašnjih peplum filmova. U tu je svrhu velikim dijelom učinjen namjerno neatraktivnim, pa umjesto kulisa se koriste autentične rimske ruševine, a Marcello Mastroianni, poznat kao jedan od najvećih filmskih zavodnika, prvi put tumači lik koji je ćelav. Film je poznat kao jedna od rijetkih prilika u kojima su braća Mastroanni, odnosno Ruggiero, poznatiji kao montažer, nastupali zajedno ispred kamere.

## Uloge
* Marcello Mastroianni - Scipione l'Africano
* Silvana Mangano - Emilia
* Vittorio Gassman - Catone il Censore
* Ruggero Mastroianni - Scipione l'Asiatico
* Turi Ferro - Giove Capitolino
* Woody Strode - Massinissa
* Fosco Giachetti
* Ben Ekland
* Enzo Fiermonte
* Philippe Hersent
* Christian Aligny
* Adolfo Lastretti
* Gudrun Mardon Khies
* Gianni Solaro

## Vanjske veze
*
Permette? Rocco Papaleo

***Permette? Rocco Papaleo*** () je italijansko-francuska filmska komedija snimljena 1971. u režiji Ettorea Scole. Naslovni lik, koga tumači Marcelo Mastroianni, je prostodušni italijanski imigrant koji je prije dvadeset godina došao u SAD u nastojanju da ostvari boksačku karijeru, ali je umjesto toga završio kao radnik u rudniku na Aljasci. Radnja prikazuje kako zajedno sa prijateljima odlazi na provod u Chicago, ali se zagubi te sreće niz živopisnih likova, uključujući i manekenku koju tumači Lauren Hutton.

## Uloge
* Marcello Mastroianni: Rocco  
* Lauren Hutton: Jenny  
* Tom Reed: Gengis Khan  
* Margot Novak: Linda  
* Umberto Travaglini: Alcantara

## Vanjske veze
*
Ça n'arrive qu'aux autres

***Ça n'arrive qu'aux autres*** () je francusko-italijanski igrani film snimljen 1971. u režiji Nadine Trintignant. Radnja je inspirirana stvarnim događajima iz redateljičinog života, odnosno smrću njene 9-mjesečne kćeri. Protagonisti, koje tumače Catherine Deneuve i Marcello Mastroianni su bračni par koji se nakon smrti kćeri, shrvan osjećajem boli i gubitka, odlučio potpuno povući iz svijeta te sve vrijeme provodi u kući sa zatvorenim prozorima. Prilikom snimanja filma su Mastroianni i Deneuve otpočeli dugogodišnju ljubavnu vezu.

## Vanjske veze
*
L'ospite

***L'ospite*** () je italijanski igrani film snimljen 1971. u režiji Liliane Cavani. Po žanru je drama, a protagonistica, čiji lik tumači Lucia Bosè, je žena koja se nakon godina provedenih u duševnoj bolnici pokušava prilagoditi normalnom životu. Film je nastao u produkciji TV-kuće RAI, ali je premijerno prikazan na venecijanskoj Mostri.

## Uloge
* Lucia Bosé : Anna
* Glauco Mauri : Piero
* Peter Gonzales Falcon : Luciano
La vacanza

***La vacanza*** () je italijanski igrani film snimljen 1971. u režiji Tinta Brassa. Po žanru je drama, a protagonistica, čiji lik tumači Vanessa Redgrave, je seljanka, nekadašnja ljubavnica aristokrata koji ju je, kako bi izbjegao skandal, dao smjestiti u duševnu bolnicu. Radnja prikazuje kako je u okviru eksperimentalnog programa puštena na mjesec dana slobode, a što koristi kao priliku za niz pustolovina.

## Uloge
* Vanessa Redgrave : Immacolata Meneghelli
* Franco Nero : Osiride
* Leopoldo Trieste : Sudac
* Corin Redgrave : Gigi
* Margarita Lozano : Ra
Mándok

**Mándok** je grad na sjeveroistoku Mađarske od 4,143 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

## Geografija

Mándok leži u slivu rijeke Tise, udaljen 63 km sjeveroistočno od županijskog 
centra Nyíregyháze.

## Historija

Mándok je prvi put dokumentiran 1382. Za Austrijsko-turskih ratova ostao je relativno pošteđen, pa je 1595. od kralja Rudolfa II dobio privilegij da održava sajmove, a 1720. i status grada.

Od 1876. je administrativni centar županije.

Mándok je 2007. ponovno dobio status grada.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Mándoka''
Ruralna čistka

**Ruralna čistka** () je izraz kojim se opisuje za odluka vodstva američke TV-mreže CBS kojom je u maju 1971. godine došlo do masovnog otkazivanja snimanja popularnih TV-serija radnjom smještenih u američki ruralni ili provincijski milje. To se prije svega odnosi na sitkomove kao što su *[[Petticoat Junction]]*, *[[Green Acres]]*, *[[Beverly Hillbillies]]* i *[[Mayberry R.F.D.]]*, te country muzičko-zabavnu emisiju *[[Hee Haw]]*. Razlozi za tu odluku su bili prije svega ekonomske naravi - iako su serije uživale izuzetnu gledanost, vodstvo CBS je smatralo kako njihovu najvjerniju publiku čine ruralni, stariji i siromašniji gledatelji umjesto mladih baby boomera, koji su, s obzirom na svoju brojnost i sklonost trošenju postali najzanimljiviji oglašivačima. Ponekad se navodi da je odluka imala i svjetonazorske, odnosno ideološke motive, odnosno da je CBS-ovo vodstvo smatralo da ruralni sitkomovi predstavljaju odraz konzervativne Amerike, odnosno da se u njima, s obzirom da im se radnja odigravala u malim i često izoliranim mjestima, ne mogu adekvatno prikazati liberalne i progresivne ideje poput rasne desegracije ili borbe za ženska prava koje su tada počele uticati na svakodnevni život u velikim gradovima. Odluku CBS su na svoj način slijedile i druge dvije velike TV-mreže - NBC i ABC - iako daleko manje izraženo, s obzirom da je kod njih udio programa sa ruralnim temama bio daleko manji. Još jedan razlog je bilo i stupanje na snagu Pravila pristupa udarnom terminu kojim je 1971. FCC ograničila količinu sadržaja proizvedenih od strane TV-mreža koje su mogle prikazivati sa njima povezane lokalne i regionalne stanice.

Ruralna čistka je kasnije opisivana kao jedan od najspektakularnijih odraza jaza, ali i svojevrsne smjene generacije te naglih društvenih promjena u tadašnjem američkom društvu. To se prije svega odnosilo kroz sadržaj kojim su zamijenjene otkazane serije, a koje su radnjom gotovo sve bile smještene u velike gradove, imale kao protagoniste otvoreno feministički raspoložene žene ili rasno raznovrsne likove. Jedna od rijetkih emisija koja je izbjegla nestanak je bio *Hee Haw*, koji se do 1982. godine prikazivao izvan mreže po lokalnim stanicama.

Ponekad se navodi da je čistku predvidio, a i na svoj način možda i potakao crni pjesnik čija je pjesma iz 1970. godine pod naslovom *[[The Revolution Will Not Be Televised]]* u svom tekstu upravo kritizirala bjelinu popularnih emisija, odnosno nedostatak crnih likova. Roy Clark, country pjevač i voditelj *Hee Hawa* je kao svojevrsni odgovor 1972. godine objavio satiričnu pjesmu *[[The Lawrence Welk-Hee Haw Counter-Revolution Polka]]*.
Autodafe moga oca

***Autodafe moga oca*** je jugoslavenska TV drama u produkciji RTV Zagreb emitirana 1971. godine. Režirao ju je Petar Šarčević, a scenario je napisao Ivan Raos.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Balada o svirepom

***Balada o svirepom*** je jugoslovenski igrani film snimljen 1971. godine u režiji Radivoja Lole Đukića.

## Radnja filma

Dmitar (Ljuba Tadić) je usamljenik koji već godinama živi sam u planini, u svojoj šumskoj kolibi. On je čovek s kojim se sudbina surovo poigrala: zatekao je svoju ženu (Jagoda Kaloper) u krevetu s drugim (Rade Marković). U znak osvete, naterao je preljubnika da plati srebrnjak njegovoj ženi za usluge, a nju je zatim izvrgao ruglu. Zato ga žena napušta i odvodi sina sa sobom. Mnogo godina kasnije, u kolibu dolazi njegov brat (Gidra Bojanić) i moli ga da mu pomogne u hvatanju bande razbojnika koja će tuda proći. Vođa razbojnika je isti onaj čovek s kojim ga je žena jednom davno prevarila. Ali, na svoje iznenađenje, Dmitar u jednom od razbojnika prepoznaje svog sina i rešava da se surovo osveti. Tom prilikom i sam strada, konačno shvativši da čovek nije stvoren da bi živeo sam, kao usamljeni vuk.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Barijonovo venčanje

***Barijonovo venčanje*** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1971. godine. Predstavlja adaptaciju istoimene farse francuskog pisca Žorža Fejdoa, režirao jue je Ljubomir Draškić.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Bez naziva (film)

***Bez naziva*** je jugoslovenski kratki igrani TV film snimljen 1971. godine u režiji Gorana Markovića, kome je to predstavljalo prvo igrano ostvarenje. Za njega je napisao i scenario zajedno sa Danilom Kišem.

## Uloge

## O filmu

Bez naziva je polusatni televizijski film koji je kao svoj diplomski rad Goran Marković snimio u produkciji Televizije Beograd 1970. godine. Pre toga je Marković za redakciju Drugog programa TV Beograd snimio niz dokumentarnih televizijskih filmova (najpoznatiji iz popularne serije „Neobavezno“) a „Bez naziva“ je njegov prvi pokušaj sa igranim filmom. Snimljen je prema istoimenoj pripoveci Borisa Piljnjaka a u pisanju scenarija je uzeo učešća i Danilo Kiš. On se, međutim, posle neuspešne pojave ovog filma na Festivalu kratkometražnog filma u Beogradu 1971. odrekao autorstva na ovom filmu. Mnogi smatraju da predstavlja veliki Markovićev neuspeh.

## Vanjske veze
*
Bog Kurt (TV drama)

**Bog Kurt** je jugoslavenska TV drama u produkciji Televizije Sarajevo emitirana 1971. godine. Predstavlja adaptaciju istoimene drame italijanskog pisca Alberta Moravije. Režirao ju je Aleksandar Jevđević, a scenario napisao Miodrag Žalica.

## Uloge

## Vanjske veze
*
1971. na televiziji

## Globalni televizijski događaji
*1. januar - U kasnovečernjoj emisiji *[[The Tonight Show Starring Johnny Carson]]* emitirana posljednja reklama za cigarete u historiji američke televizije; primjer SAD, koja je zabranila reklamiranje cigareta na televiziji, će uskoro slijediti i brojne druge zemlje.
*3. april - S prijenosom natjecanja za Pjesmu Eurovizije u Dublinu irska javna televizija Raidió Teilifís Éireann otpočinje emitiranje programa u boji.
*maj - Američka TV-mreža CBS donosi odluku o masovnom otkazivanju snimanja popularnih TV-serija sa radnjom i likovima iz provincijskog miljea, a koje će u pravilu smijeniti serije radnjom smještene isključivo u velike gradove. Taj događaj, koji će kasnije biti poznat kao "ruralna čistka" i biti jedan od najspektakularnijih odraza burnih društvenih, kulturnih, ekonomskih i svjetonazorskih promjena u tadašnjem američkom društvu.

## Premijere TV-serija i redovnih emisija
*12. januar – *[[All in the Family]]* (CBS, 1971–79)
*15. septembar - *[[Columbo (TV serija)|Columbo]]* (NBC, 1971–78, dio šire rotirajuće serije poznate kao  *[[NBC Mystery Movie]]*)
*17. septembar - *[[McMillan & Wife]]* (NBC, 1971–77)
*10. oktobar – *[[Upstairs, Downstairs]]* (ITV, 1971–75)

## TV-serije i redovne emisije prestale s emitiranjem
*22. februar - *[[Naše malo misto]]* (TV Zagreb/JRT, 1970-1971)

## Reference
Bubašinter

***Bubašinter*** je jugoslovenski crno-beli igrani film snimljen 1971. godine u režiji Milana Jelića kome je to bio celovečernji režijski debi. Scenario su napisali Ljubiša Kozomara i Gordan Mihić. Po žanru je mešavina drame i komedije. U njemu je prvu ulogu odigrala Zlata Petković.

## Kratak sadržaj

Uništavanje bubašvaba u magacinu pekare je prvi zadatak koji pekar poverava svome petnaestogodišnjem sinu, nadajući se da će ga tako iz sveta sanjalica prevesti u svet trudbenika. Razlog za neuspeh u poslu otac nalazi u dečakovom nesređenom seksualnom životu, pa ga vodi u jedan motel. Pošto i taj pokušaj ostaje bez uspeha, otac diže ruke. Dečaka će u svet seksa uvesti tetka, raspuštenica, na njoj svojstveni način.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Buco

***Buco*** je jugoslavenska TV drama u produkciji TV Zagreb emitirana 1971. godine. Režirao ju je Anton Marti, a scenario je napisala Vlasta Gregurić.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Anton Marti

**Anton Marti (Martinčić)** (Labin, 10. travnja 1923. – Zagreb, 21. siječnja 2004.), bio je hrvatski televizijski i kazališni redatelj te jedan od osnivača Televizije Zagreb. Režirao je veliki broj televizijskih emisija zabavnog, glazbenog, natjecateljskog i magazinskog karaktera. Višestruki je dobitnik međunarodnih i domaćih nagrada, a 1994. godine dodijeljen mu je i Porin za životno djelo.

## Biografija
Anton Marti rođen je 10. travnja 1923. godine u Labinu. Školovao se u Trstu, a akademiju je završio u Rimu. Do 1949. godine glumi u talijanskim kazališnim družinama, a nakon toga dolazi u Kopar gdje glumi, režira i surađuje u kazalištu, radiodramskim i drugim emisijama Radiopostaje Kopar. 1956. godine dolazi u Zagreb i pridružuje se utemeljiteljima tadašnje Televizije Zagreb, te režira neke od njezinih prvih emisija. Režirao je i osmislio veliki broj revijskih, zabavno-glazbenih, igranih i magazinskih emisija za TV Zagreb i TV Ljubljanu. To su bile emisije raznih žanrova koje su svoja prva emitiranja počinjala pod njegovom redateljskom palicom.

Glumio je u nekoliko filmova ali i u kazališnim komadima. Glumu je završio u Trstu, a u Rimu kazališnu akademiju. Osim svog djelovanja na TV-postajama bivše Jugoslavije (najviše zagrebačkoj i ljubljanskoj), također se bavio i kazališnom režijom i režirao je više od 50 kazališnih predstava, najčešće u hrvatskim i slovenskim kazalištima. 1968. godine u Ljubljani prenosio je prvu emisiju u boji. Neki od njegovih najpoznatijih TV programa su Videofon, Licem u lice, Na licu mjesta, Svjetla pozornice, te mnogobrojne zabavne i novogodišnje emisije. Režira prenose najvećih priredbi i festivala, a krajem šezdesetih i početkom sedamdesetih radi tada popularnu emisiju "TV magazin". Dobitnik je mnogobrojnih televizijskih nagrada, a 1994. godine dobio je **[[dobitnici Porina 1994.|Porina]]** za životno djelo.

Anton Marti umro je 21. siječnja 2004. godine u Zagrebu u 81. godini života.

## Reference

## Vanjske veze
* LZMK / Hrvatska enciklopedija: Marti (Martinčić), Anton
* LZMK /Istarska enciklopedija: Marti, Anton 
* Porin.info (arhiv) – Dobitnici nagrada za životno djelo: Anton Marti
Veliki posao

***Veliki posao*** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1971. godine. Predstavlja adaptaciju dela nemačkog pisca Hajnara Kipharta. Režirao ju je Arsa Jovanović.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Heinar Kipphardt

**Heinar Kipphardt** (18. mart 1922 - 18. novembar 1982) bio je njemački književnik, poznat kao jedan od autora drama dokumentarnog teatra. Njegovo najpoznatije djelo je drama *[[In der Sache J. Robert Oppenheimer]]* posvećeno makartističkim progonima u SAD.

## Vanjske veze
* 
* Internationale Heinar Kipphardt-Gesellschaft e.&nbsp;V.
* 
* http://klaus-baum.info/vincent-van-gogh/test-2/ (Leben des schizophrenen Dichters Alexander März)
Delba (razvrstavanje)

Delba može označavati:

**[[Delba]]*, jugoslavenska TV-drama u režiji Branka Gape iz 1971. godine
*Vladimir Delba, abhaški političar (1974 -)
*Mihail Delba, sovjetski političar
Branko Gapo

**Branko Gapo** (; Tetovo, 5. novembar 1931 - Skoplje, 18. novembar 2008) bio je makedonski teatarski, filmski i televizijski režiser, poznat po nizu zapaženih filmova u 1960-im i 1970-im. Njegov najuspješniji film je *[[Najduži put (film)|Najduži put]]* iz 1976. godine, za koga je nagrađen Srebrnom arenom na Pulskom filmskom festivalu.

## Vanjske veze
* Branko Gapo on IMDB
* Илинденка Петрушева: Бранко Гапо 
* Утрински весник, 18 ноември 2008: Замина македонскиот Фелини
Direktor (TV drama)

***Direktor*** je jugoslovenska TV drama emitovana 1971. na televiziji. godine. Režirao ju je Milenko Maričić, a scenario je pisao Primož Kozak.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Delba

***Delba*** je jugoslovenska TV drama na makedonskom jeziku i u produkciji Televizije Skopje emitovana 1971. godine. Režirao ju je Branko Gapo, a scenario je pisao Branko Pendovski.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Don Kihot i Sančo Pansa

***Don Kihot i Sančo Pansa*** je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1971. Predstavlja pozoripnog adaptaciju komada *Don Kihot* ruskog pisca Mihaila Bulgakova, a koji je, pak, bio inspirisan znamenitim romanom *[[Don Kihot]]* Migela de Servantesa.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Primož Kozak

**Primož Kozak** (11. septembar 1929 – 22. decembar 1981) bio je slovenski književnik, poznat prije svega po dramama koje su za motiv imale razne oblike političke represija i odnos pojedinca prema autoritarnoj vlasti. Kozak je njihovu radnju u pravilu smještao u fiktivne ili strane zemlje, čime je izbjegavao probleme s tadašnjim Titovim komunističkim režimom koji bi u njima inače prepoznao vlastitu kritiku.

## Povezano
* Slovenska književnost

## Vanjske veze
*
Doručak sa đavolom

***Doručak sa đavolom*** je jugoslovenski igrani film snimljen 1971. godine u režiji Miroslava Antića, koji je takođe napisao i scenario. Radnja se događa u jednom vojvođanskom selu u leto 1945. godine novouspostavljena komunistička vlast uvodi obavezni otkup žitarica, a što će, kada isto selo zadesi poplava, imati katastrofalne posledice. *Dorućak sa đavolom* je jedan od najopskurnijih filmova jugoslovenske kinematografije, a što se tumači njegovim izuzetno kritičkim stavom prema tadašnjem režimu, kao i time da mu je premijera koincidirala sa početkom kampanje protiv Crnog talasa. Nakon što je prikazan na Pulskom festivalu je strpan u bunker gde će provesti nekoliko decenija.

## Uloge

## Vanjske veze
* 
* Doručak sa đavolom - filmska banka
Jedan čovek – jedna pesma

***Jedan čovek - jedna pesma*** je jugoslovenska kratka TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1971. godine. Režirao ju je Zdravko Šotra, a scenario je napisao Miloš Nikolić.

## Uloge

## Vanjske veze
*
Klopka za generala

***Klopka za generala*** je jugoslovenski igrani film snimljen 1971. godine u režiji Miomira Stamenkovića. Scenario, koji su napisali Dragan Marković i Luka Pavlović se temelji na istinitim događajima u Srbiji neposredno posle završetka Drugog svetskog rata, odnosno prikazuje akciju kojom je OZNA, tajna policija novouspostavljene komunističke Jugoslavije na prevaru uhvatila vođu četničkog pokreta Dražu Mihailovića. Film je u nekim detaljima predstavljao otklon od istorijskih činjenica, pa je tako lik četničkog komandanta temeljenog na stvarnom Nikoli Kalabiću, a koga u filmu glumi Ljuba Tadić, dobio ime "Ras". Deceniju kasnije, iste događaje će sa daleko više brige o autentičnosti prikazati televizijska dokudrama *[[Poslednji čin (miniserija)|Poslednji čin]]*.

## Sadržaj filma

Neposredno posle rata OZNA ubacuje u zaostale četničke redove svog obaveštajca pod nadimkom Doktor. Njemu je zadatak pohvatati četničke vođe obmanjujući ih da je on veza sa inostranstvom. Glavni cilj mu je uhvatiti živog generala Dražu Mihajlovića.

## Uloge

## Vanjske veze
*
NCIS (sezona 9)

Deveta sezona američke policijsko-proceduralne drame NCIS je emitovana od 20. septembra 2011. do 15. maja 2012. godine na kanalu CBS. 

## Opis

Glavne postava se nije promenila.

## Uloge
### Glavne

*Mark Harmon kao Leroj Džetro Gibs
*Michael Weatherly kao Entoni DiNozo ml.
*Cote de Pablo kao Ziva David
*Pauley Perrette kao Ebigejl Šuto
*Sean Murray kao Timoti MekGi
*Rocky Carol kao Leon Vens 
*David McCallum kao dr. Donald Malard

### Epizodne

*Sasha Alexander kao Kejtlin Tod (Epizoda 14)
*Lauren Holly kao Dženifer Šepard (Epizoda 14)
*Brian Dietzen kao Džejms Palmer (Epizode 1-3, 6, 11, 13-14, 20, 23-24)

## Epizode





## Vanjske veze