open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vitezovi Santijaga

**Vitezovi Santijaga** (španjolski: *Orden de Santiago*) bio je katolički viteški red osnovan oko 1160. sa ciljem da se bori protiv muslimanskih Maura i štiti hodočasnike na Putu za svetište Santiago de Compostela.

Red je osnovan pod imenom **Fratri iz Cáceresa**, po gradu Cáceres u kom je osnovan, - 1171. promjenio je ime u Santiago po svecu zaštitniku Španjolske -sv. Jakovu (Santigu).

## Historija

Prva sjedišta reda bila su Leon u Istoimenom kraljevstvu i Uclés u rivalskoj Kraljevini Kastilji, pa je to bio predmet sporova sve dok Fernando III 1230. nije ujedinio ta dva kraljevstva. Odat se Uclés smatra sjedištem reda 
Portugalska  grana reda postala je zaseban red kad ih je papa Nikola IV 1290. oslobodio jurisdikcije Uclésa.

Red je primio svoje prvo pravilo 1171. od kardinala Jacinta (kasnijeg pape Celestina III), tadašnjeg legata pape Aleksandra III.
Za razliku od Vitezova Calatrave, koji su usvojili stroga monaška pravila Benediktinaca, Vitezi Santiaga su prihvatili blaža pravila Augustinaca, pa su se mogli i ženiti.

To objašnjava mješoviti karakter njihova reda, koji je istovremeno bio bolnički i vojni, poput Malteškog reda.
Blagost tog pravila pridonijela je brzom širenju reda, pa su brzo zasjenili starije Vitezove Calatrave i Vitezove Alcantare.
Vitezovi Santiaga stekli su domene u Portugalu, Francuskoj, Italiji, Ugarskoj, pa čak i Palestini.

Do 1493 Vitezi Santiaga imali su gotovo 700 000 članova i godišnji prihod od 60,000 dukata

Za vladavine jKarlo V uvedena su nova pravila za viteške redove, pa im je smanjena autonomija.

Vitezovi Santiaga postoje i danas, ali kao ceremonijalni red, kom je Veliki majstor aktualni španjolski kralj|.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Order of Saint James of Compostela''
Gabija

**Gabija** (također poznata kao *Gabieta* ili *Gabeta*) bila je duh vatre u litvanskoj mitologiji.

Bila je žensko božanstvo te zaštitnica doma i porodice: ime joj potječe od *gaubti* (pokrivati, štititi) ili možda od svete Agate – v.  Гафия. Gabija se spominje samo na popisu litavskih božanstava koji je sastavio kršćanski teolog Jan Łasicki (1534-1602) u svojoj raspravi o idolatriji objavljenoj 1615. godine. No, boginja je do danas prisutna u litavskom folkloru. Gabija je se mogla pojaviti u životinjskom obliku poput mačke, rode ili pijetla ili kao žena obučena u crveno. Litvanci su ju jako poštovali i postupali prema njoj kao sa živim bićem: ljudi su se Gabiji ugađali nudeći joj kruh i sol.Vatra je morala biti postavljena blizu kreveta, a žene su svake večeri pepelom zatrpavale ugljen da ne bi tijekom noći bilo otvorenog plamena. Kao što je Gabija bila zaštitnica kuće, tako je majčina figura u porodici bila zaštitnica vatre. Ponekad se kraj ognjišta ostavljala posuda sa čistom vodom da bi se Gabija mogla umiti. Ako je bila loše volje, Gabija je „išla u šetnju” raspršujući svoj plamen po kući. Velik dio narodnih priča opisuje nesretne situacije koje proizlaze iz lošeg odnosa sa tim duhom, primjerice zato što je neko zgažen, popljuvan ili okaljan.

***Matka Gabija*** je također jedna litvanska boginja odgovorna za zaštitu doma i domaćeg ognjišta. Najvjerojatnije ime ove figure potječe od Gabija.

## Reference

## Bibliografija
Uclés

**Uclés** je općina od 248 stanovnika, u centru Španjolske u Autonomnoj zajednici Kastilja-La Mancha u Provinciji Cuenca

## Geografija
Uclés se prostire na prosječnoj nadmorskoj visini od 874 metara, 85 km od svog administrativnog centra Cuence i 100&nbsp;km od Madrida.

## Historija

Uclés je star preko 2,000 godina u njemu su ostavili svoje tragove Kelti, Rimljani, Mauri i Kršćani.

U vrijeme kad je bio dio maurskog Al-Andalusa, bio je pogranična utvrda zvana *Uqlis*, prema kršćanskoj Kastilji.

Za vladavine Alfonsa VI se 1108. kod Uclésa odvila Bitka između muslimanskih almoravidskih i kastiljskih snaga, koja je završila katastrofalnim porazom kršćana. U bitci je poginulo preko 3,000 kastiljskih vojnika, među njima i Alfonsov sin Prestolonasljednik Sancho Alfonsez.

Kraljevina Kastilja zauzela je Uclés 1157. za vladavine Alfonsa VIII, koji ga je 1174. poklonio viteškom redu Santiaga. Vitezovi su ga pretvorili u sjedište svog reda. Postojeću utvrdu pretvorili su u samostan. Od 1529. počeli su graditi novi samostan, koji su završili u 18. vijeku sa glavnom fasadom.
Samostan i Vitezovi Santiaga bili su zlatna vremena Uclésa, kad je opao njihov značaj i Uclés je spao na selo.

Jedini značajni događaj nakon tih vremena bila je bitka koja se odvila za Rata za nezavisnost, u januaru 1809., koja je rezultirala španjolskim porazom i pljačkom samostana od strane napoleonove vojske.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Uclés'' (službene starnice)
Xarrama

**Xarrama** (portugalski: *Rio Xarrama*) je rijeka na jugu Portugala duga 70 km, desna pritoka rijeke Sado.

## Hidrologija

Rijeka izvire sjeverozapadno od Évore sutokom nekoliko potoka. Od tamo teče prema jugoistoku preko Evore do akumulacionog jezera Vale do Gaio
To veliko jezero nastalo je 1949. nakon izgradnje brane sa hidroelektranom.
Nizvodno od jezera uvire u Sado kod freguesie Torrão Općina Alcácer do Sal.

Porječje rijeke ima površinu od 750 km², i proteže se po distriktima Évora i Setúbal.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Xarrama River'' (na portalu Mapcarta)
Palmela Indijanci

**Palmela** (portugalski: Palmellas, Palmelas), je pleme američkih Indijanaca koje možda pripada porodici Karibi, a  živjeli su još u početkom 20. vijeka u dolini rijeke Guaporé, na desnoj obali i između rijeka Branco i Mequéns, u brazilskoj državi Rondônia. 

Kako se radi o malenoj zajednici o kojoj postoje oskudni podaci o jeziku (palmela jezik), i velikoj udaljenosti od svih ostalih drugih karipskih plemena, njihova pripadnost toj porodici je upitna. O brojnom stanju nije ništa poznato. A postoji vjerojatnost i da su možda sizumrli.

## Literatura
*Métraux, Alfred 1942. The native tribes of Eastern Bolivia and Western Matto Grosso. Bulletin 134. Washington: Smithsonian Institution, Bureau of American Ethnology.
## Izvori

## Vanjske veze
Palmela-indian...
Alfonso IX od Leona

*'Alfonso IX* (Zamora, 1171.- Sarria, 24. septembar 1230.) bio je kralj Leona od 1188. do 1230.

## Biografija

Alfonso je bio sin prestolonasljednik kralja Fernanda II i mlađi bratić Alfonsa VIII od Kastilje. 
I pored činjenice da je naizgled respektirao svog starijeg i moćnog rođaka kralja Kastilje - Alfonsa, tvrdoglav i uporan kakav je bio, nastojao je pod svaku cijenu vratiti lleonske domene koje mu je preotelo njegovo kraljevstvo.

Da ostvari taj cilj uortačio sa muslimanskim vladarima Al-Andalusa Almohadima. Zbog tog su ga pape anatemizirale i na sve moguće načine nastojale izmiriti sa kastiljskim kraljem. Solucija je pronađena u staroj metodi - ženidbii. Nakon upornog izbjegavanja na kraju je pristao da oženi kćer Alfonsa VIII - Berenguelu. I pored tog izmirenja, odbio je sudjelovati u rekonkvisti protiv Al-Andalusa 1212. ukoliko mu Kastilja ne vrati otete domene. Zbog tog leonska vojska nije sudjelovala u odlučujučoj kršćanskoj pobjedi u Bitci kod Navas de Tolosa.

Ali Alfonso IX nije mirovao, poduzimao je vlastite kampanje duž južnih granica svog kraljevsta i tako Al-Andalusu preoteo Cáceres (1227.) a nakon tog Méridu i Badajoz 1230. Te pobjede omogućile su budućim španjolskim vladarima da ponovno zauzmu Sevillu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Alfonso IX king of Leon''
Josip Barišić

**Josip Barišić** može se odnositi na sljedeće osobe:
*Josip Barišić (fudbaler, rođen 1981.), hrvatski fudbaler 
*Josip Barišić (fudbaler, rođen 1983.), bosanskohercegovački fudbaler
*Josip Barišić (fudbaler, rođen 1986.), hrvatski fudbaler
Sarria

**Sarria** je općina od 13,317 stanovnika, na sjeverozapadu Španjolske u Autonomnoj zajednici Galiciji u Provinciji Lugo.

## Geografija
Sarria je dobila ime po Istoimenoj rijeci koja oplakuje njegovu plodnu dolinu veliku 1,000 km². Od svog administrativnog centra Luga udaljena je 32,6 km jugoistočno.

## Historija

Historija Sarrije seže do neolita, dokaz za to su megalitski grobovi iz 6. vijeka pne., petroglifi na stijenama u Masideu i Barbadelu i dolmene u Arxemilu i Vilamaioru. 
S kraja željeznog doba ima gradina, a iz rimskih kovanica i keramike
Tokom 5. vijeka naselili su se Svevi koji su dominirali tim krajem narednih 200 godina, do dolaska Vizigota, dok Mauri izgleda da nisu dospjeli do tog kraja.

Nastanak Sarrie povezan je sa hodočašćem na grob sv. Jakova u Santiagu de Compostela koji je kasnije postao poznat kao Put svetog Jakova (Camino de Santiago), jer je za hodočasnike trebalo podići svratišta, gostionice...

Krajem 12. vijeka osnovan je grad *Vilanova de Sarria*, poveljom kralja Leona i Galicije Alfonsa IX. On je i umro u Sarriji 1230., nakon Hodočašća u Santiago de Compostela..
Do 1280. kad je vladao Alfonso X Sarria je već imala dvije crkve (San Salvador i Santa Mariña), samostan Magdalene i eremitorije Santiago do Market, Santa María de Barbadelo.
Za vladavine Pedra I Sarria je postala feud kao dio nasljedne Grofovije Lemos

U  Galiciji je 1431 buknula pobuna seljaka - -Irmandiña, protiv velikih kastiljskih feudalaca, iza koje je stajao Enrique II od Kastilje, koji se zapravo borio za tron.

Pobuna je ugušena tek 1469. uz pomoć portugalskog plemstva.

Pad interesa za Hodočašće u Compostelu doveo je do propadanja grada. Tako da je u 18. vijeku spao na selo od svega sedamdesetak kuća i 350 stanovnika.

Izgradnja makadamske ceste do Luga 1850-ih. i dolazak željeznice 1880. bili su velik poticaj za razvoj, pa je grad početkom 20. vijeka imao 1,500 stanovnika.

Španjolski građanski rat (1936. - 1939.) izazvao je krizu pa je dosta stanovnika emigriralo.
Početak rada cementare 1960-ih, označio je početak procesa industrijalizacije, i novog prosperiteta.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Sarria'' (službene starnice)
Sarria (rijeka)

**Sarria** (španjolski: *Rio Sarria* ili Río Oribio) je rijeka na sjeverozapadu Španjolske duga 57 km, lijeva pritoka rijeke Neire (pritoke 
Minha.
## Hidrologija
Rijeka nastaje sutokom potoka, koji izviru na padinama planina Meda, Orbio i Abela, na terenu Općine Triacastela. Od tamo teče isprva prema zapadu do Samosa. Nizvodno od njega svija prema sjeveru, protiče kroz Istoimeni grad i nastavlja do ušća u rijeku Neiru kod sela San Xiao.

Porječje rijeke ima površinu od 309 km², koja se prostire po Provinciji Lugo u Autonomnoj zajednici Galiciji.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Rio Sarria'' (na portalu Mapcarta)
Setúbal (poluotok)

**Setúbal** (portugalski: *Península de Setúbal*) je poluotok na jugozapadu Portugala, koji se prostire između estuarija rijeka Tajo i Sado.

## Karakteristike

Poluotok ima površinu od 1,421 km² na kojoj se nalazi 9 općina u kojima živi 782 044 stanovnika.
Na njemu se nalaze tri parka prirode; Estuarij Tajo, Estuarij Sado i  Arrábida, jedna od najvećih šuma u Portugalu.

Poluotok ima dvije topografske zone; višu na jugu, gdje se nalazi niski masiv Arrábida sa brdima od 100 do 500 metara nadmorske visine, koja ga štite od vjetrova sa Atlantskog oceana. I drugu ravničarsku, blagih brežuljaka koji su rijetko viši od 150 m, koja zauzima oko 80% teritorija.

Tlo je pjeskovito i prilično siromašno, ali je odlično za vinograde , pa je poluotok poznat po dobrim vinima.
## Reference

## Vanjske veze

*''Península de Setúbal''
Vitezovi Alcantare

**Vitezovi Alcántare** (španjolski: *Orden de Alcántara*) bio je katolički viteški red čiji je sa cilj bio obrana kršćanske Španjolske od Maura.

## Historija

Red je navodno osnovao neki *Suero Fernández Barrientos* oko 1156. ili 1166. koji je izgleda bio i njihov prvi Veliki majstor, iako se spominje da je to bio neki Gómez.

Prvi put su priznati kao viteški red od pape Celestina III 1197. Svojim statutom prihvatili su cistercitska pravila i bijeli habit sa grimiznim križem.
Nakon tog ih je priznao i papa Aleksandar III -1177. svojom bulom iz 1177.

Kralj Leona Alfonso IX dao im je 1218. Alcantaru, koji je sljedeća dva vijeka bio njihovo sjedište iz kog su kretali u kampanje protiv Al-Andalusa.

Vitezovi od Alcántare su stekli brojne utvrde i feude, uglavnom na račun muslimana. Zgrnuli su veliko bogatstvo od ratnog plijena i od donacija, koje  ih je dovelo do svađa i razmirica.
Na svom vrhuncu imali su preko 100.000 redovnika-viteza i godišnji prihod  između 40,000 i 50,000 dukata.

Nakon što su Katolički kraljevi Fernando II i Izabela I podvrgnuli viteške redove pod svoju vlast 1493., feudi Reda Alcántara postali su dio kraljevske domene.

Vitezovi Alcántare postoje i danas, ali kao ceremonijalni red, kom je Veliki majstor aktualni španjolski kralj|.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Military Order of Alcántara''
Triacastela

**Triacastela** je općina od 622 stanovnika, na sjeverozapadu Španjolske u Autonomnoj zajednici Galiciji u Provinciji Lugo

## Geografija
Triacastela se nalazi u dolini rijeke Oribio (Sarria) koja izvire na terenu općine, okružena planinama višim od 1,000 metara, to su Alto do Pico (1.202 m), Meda (1.198 m), Alto das Valiñas (1.101 m), Reboiro (1156 m), Seixo Redondo (1325 m), Serra de Oribio (1443 m), Serra de Calderón (1394 m) i Alto de Espiñeiro (1344 m).

Od svog administrativnog centra Luga udaljena je 55 km jugoistočno.

## Historija

Historija Triacastele povezana je sa kraljem Alfonsom IX od Leona (1171.- 1230.) i Putem svetog Jakova za  Santiago de Compostela, jer je i on bio hodočasnik na tom putu. Pa ima pretpostavki da ju je on i osnovao

Ono što se zna je da bila općina od srednjeg vijeka, jer se njeno ime pojavljuje se u brojnim dokumentima od 1248.
Kao i to da je kao *Villa de Triacastela* dobila povelju od kralja Felipea V -1630.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Concello de Triacastela'' (službene stranice)
Neira (rijeka)

**Neira** (španjolski: *Rio Neira*) je rijeka na sjeverozapadu Španjolske duga 54,5 km, lijeva pritoka rijeke Minho.
## Hidrologija
Rijeka izvire na padinama planine Portelo, kod sela Fontela na nadmorskoj visini od 940 metara. Od tamo teče isprva prema jugozapadu 
do zatim svija prema zapadu i probija se vijugajući kotlinama do ušća u rijeku Minho kod sela Pobra de San Xiao.

Porječje rijeke ima površinu od 832 km², koja se prostire po Provinciji Lugo u Autonomnoj zajednici Galiciji.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Rio Neira'' (na portalu Mapcarta)
Fernando II od Leona

*'Fernando II* (Zamora, 1137.- Benavente, 22. august 1188.) bio je kralj Leona od 1157. do 1188.

## Biografija

Fernando je bio mlađi sin Alfonsa VII koji je vladao kao kastiljsko- leonski kralj, pa je stupio na tron kad mu je stariji brat Sancho III prepustio Leon.

I pored nekoliko tuzemnih pobuna, njegova vladavina u kraljevini protekla je stabilno.

Za svog života uspio je kampanjama na almohadski Al-Andalus proširiti teritorij Kraljevine Leon na jug na Ekstremaduru, zauzevši Alcántaru 1166. i Badajoz 1169. Te krajeve je ponovno naselio i stabilizirao vlast nad njima.
Pomogao je da se osnuje viteški red Santiago 1170., koji mu je osigurao granice novosnovanih teritorija.

Kao tipični srednjovjekovni monarh nije se libio da se prošri i na rivalsku Kraljevinu Kastilju u vrijeme dok je bio regent svog malaljetnog nećaka Alfonsa VIII od Kastilje, preotevši mu Segoviju i Toledo (1162.-66.). Zbog tog si je dodjelio titulu *Rex hispanorum* (kralj Španjolaca). 
Ti potezi doveli su kasnije do osvetoljubivih reakcija Alfonso VIII prema Kraljevini Leon.

Isto tako zaratio se i sa novonastalom Kraljevinom Portugal iako mu je prva žena Urraca bila Portugalka, ali se nije libio priteći joj u pomoć kad su Almohadi zauzeli strateški važan grad Santarém 1184.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ferdinand II king of Leon''
Samos (Lugo)

**Samos** je općina od 1,216 stanovnika, na sjeverozapadu Španjolske u Autonomnoj zajednici Galiciji u Provinciji Lugo

## Geografija
Samos se nalazi u dolini rijeke Sarrie, udaljen 57 km jugoistočno od svog administrativnog centra Luga i svaga 12&nbsp;km od grada Sarrie.

## Historija

Historija Samosa usko je povezana sa njegovim benediktinskim samostanom koji je osnovan u 6. vijeku.

Za srednjeg vijeka pružao je utočište hodočasnicima na Putu svetog Jakova za Santiago de Compostela.
Na svom vrhuncu krajem 12. vijeka imao je jurisdikciju nad 105 galicijskih crkava.
Feudalna imanja su mu prodana na aukciji 1822. pa je počeo propadati. Obnovljen je krajem 19. vijeka dolaskom novih redovnika iz Valladolida.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Concello de Samos'' (službene stranice)
Sportski klub Fenerbahçe

**Sportski klub Fenerbahçe** (, *Fenerbahçe Spor Kulübü*) je turski profesionalni multi-sportski klub sa sedištem u istambulskoj gradskoj četvrti Kadikoju. Fenerbahçe je matična kuća za brojna odjeljenja u raznim sportskim sektorima: 
* Fenerbahçe fudbal;
* Fenerbahçe košarka;
* Fenerbahçe odbojka;
* Fenerbahçe atletika;
* Fenerbahçe boks;
* Fenerbahçe e-sport;
* Fenerbahçe veslanje;
* Fenerbahçe jedrenje;
* Fenerbahçe plivanje;
* Fenerbahçe stolni tenis.
Najpoznatiji je fudbalski ogranak, koji danas pretstavlja jednog od najpraćenijih klubova u Turskoj a zatim i drugog najuspješnijog tima u Turskoj. Košarkaški tim je osvojio 10 turskih prvenstava, 8 kupova Turske, 7 Kupa Predsjednika i 1 EuroLigu (2016/17.). Jednako bogata uspjeha je odbojka Fenerbahçea, kako na državnoj tako na međunarodnoj razini. Atletska reprezentacija zabilježila je vrlo solidne rezultate, s atletičarima poput Sarıalpa, Baileyja, Gatlina, Guliyeva, Târlee. U boksačkoj ekipi bilo je mnogo šampiona, među kojima su se isticali Yalçınkaya, Çakıroğlu, Süleymanoğlu.
Altay SK (fudbal)

**Altay SK** je turski fudbalski klub iz grada Izmira, igra u Turskoj drugoj ligi. Klub je osnovan 1914. godine pod imenom *İstiklal*. U svojoj historiji dva puta su osvojili treće mjesto u turskom prvenstvu (1969/70. i 1976/77.) i imali su nekoliko vrlo nadarenih igrača kao Mustafa Denizli, Adnan Aganović, Mete Adanır, Miodrag Ješić, Aykut Yiğit, Kenan Hasagić, Sejad Halilović, Metin Kurt, Murat Uluç, Marco Paixão, Yusuf Şimşek, Reha Kapsal, Ramazan Torunoğlu, Şehmus Özer.
Göztepe SK (fudbal)

**Göztepe SK** je turski fudbalski klub iz grada Izmira, igra u Turskoj drugoj ligi. Klub je osnovan 1925. godine od jedne otcijepljene skupine iz Altaya i vezan je za izmirske gradske četvrti Göztepe i Güzelyalı.

U svojoj historiji su jedamput osvojili treće mjesto u turskom prvenstvu (1970/71.) a među igračima pamte se Fevzi Zemzem, Adis Jahović, Peter Žulj, Vincenzo Zadel, Tarkan Serbest, Demba Ba, Halil Akbunar, Gürsel Aksel, Tayfun Yungul, Sedat Çağlayan i drugi.
Eskişehirspor

**Eskişehirspor KD** (*Eskişehirspor Kulübü Derneği*, Sjedinjeni klubovi Eskişehirspor) je turski fudbalski klub iz grada Eskişehira, igra u Bölgesel Amatör ligi tj. u petoj turskoj ligi. Klub je osnovan 1965. spajanjem regionalnih momčadi İdman Yurdu, Akademi Gençlik i Yıldıztepe te je primljen u Drugu ligu u sezoni 1965/66., zatim je se momčad plasirala u Prvu ligu u svojoj prvoj profesionalnoj sezoni. Eskişehirspor je postao jedan od boljih historijskih bogatih anadolskih klubova u razdoblju između 1968. i 1975. godine.

U svojoj historiji su dvaput osvojili treće mjesto u turskom prvenstvu (1972/73. i 1974/75.) i triput drugo mjesto (1968/69., 1969/70., 1971/72.) a među igračima pamte se Fethi Heper, Ömer Kaner i drugi.
Jon Anderson

**Džon Roj Anderson** (rođen 25. oktobra 1944.) je englesko-američki pevač, tekstopisac i muzičar, najpoznatiji kao bivši pevač progresivne rok grupe Jes, koju je osnovao 1968. sa basistom Krisom Skvajerom. Poznat po svom opsegu alt tenora, bio je član benda u tri mandata do 2008. Anderson je takođe bio član ARV-a zajedno sa bivšim kolegama iz Ies benda Rikom Vejkmanom i Trevorom Rabinom od 2016. do 2020.

Saradnici: Vangelis, Mike Oldfield, Kitaro, Peter Machajdík, Jean-Luc Ponty.
Gençlerbirliği SK (fudbal)

**Gençlerbirliği** je turski fudbalski klub iz grada Ankare, igra u TFF 1. ligi tj. u drugoj turskoj ligi.

Klub je osnovan 1923. od strane učenika iz srednje škole *Ankara Erkek Lisesi* (*Sultani Mektebi*) sada *Ankara Atatürk Lisesi*. Naime, jedna grupa učenika tada nije uspjela biti odabrana u školskom timu, pa su zamolili jednog od prijatelja, Asima, da porazgovara sa svojim ocem o osnivanju fudbalskog tima za njih kako bi pokazali koliko dobro mogu igrati. Asimov otac, član parlamenta iz pokrajine Muş, osnovao je tim za svog sina i njegove prijatelje. Budući da su svi članovi tima bili studenti, odabrao je naziv*Gençlerbirliği* što doslovno znači *Savez mladih* ili *Unija mladih*, te je ekipa izabrala Faik-bega za svog prvog predsjednika. Gençlerbirliği je konačno igrao protiv protiv školske ekipe koja ih nije odabrala i pobijedili su rezultatom 3:0.

U svojoj historiji su dvaput osvojili treće mjesto u turskom prvenstvu (1965/66. i 2002/03.) a među igračima pamte se Tomasz Zdebel, Bogdan Stancu, Rahim Zafer, Kemal Yıldırım i drugi.

## Napomene
Bursaspor

**Bursaspor** je turski fudbalski klub iz grada Burse, igra u TFF 2. ligi tj. u trećoj turskoj ligi. 

Klub je osnovan 1. juna 1963. ujedinjenjem pet različita kluba. Zelena i bijela su izabrani za klupske boje, a klub je ušao u 2. Ligu 1963–64. godine. Prva odigrana utakmica je bila 21. septembra 1963. protiv İzmir Demirspora u İzmiru. Bursaspor je osvojio naslov prvaka Turske u sezoni 2009/10., završivši ispred Fenerbahçea sa samo jednim bodom razlike. Te sezone trener je bio Ertuğrul Sağlam, a ekipa je imala 
:: vratare Yavuza Özkana, Dimitra Ivankova i Ceyhuna Demircana; 
:: u odbrani Serdara Aziza, Ömera Erdoğana, Aliju Tandoğana, Mustafu Keçeliju, Tomáša Zápotočnog, Yenala Tuncera, Tunu Üzümcüa, İbrahima Öztürka, Ramazana Sala; 
:: veznike Hüseyina Çimşira, Bekira Ozana Hasa, Gianija Kiriţu, Volkana Şena, Erena Albayraka, Pabla Batallu, Velija Acara, Ivana Ergića, Ozana İpeka; 
:: napadače Sercana Yıldırıma, Isu Bagciju, Turgaya Bahadıra, Leonarda Iglesias, Halila Zeybeka, Muhameda Demira.

U Ligi prvaka 2010/11. ispao je u prvom kolu, posljednji u skupini Manchester Uniteda, Valencije i Glasgow Rangersa. Najbolji postignuti rezultat je bio 1:1 u Bursi protiv Rangersa.

Između 2010. i 2015. momčad će odigrati nekoliko dobrih sezona, u sezoni 2010/11. stići će do trećeg mjesta, u 2012/13. do četvrtog. Počevši od 2016. godine počinje pad kojim će Bursaspor u tri sezone zaredom spasti do dna tabele, te do konačnog šesnaestog mjesta u sezoni 2018/19. i ispadanja u nižu ligu.
İstanbul Başakşehir FK

**Başakşehir** je turski fudbalski klub iz grada Istanbula, igra u Süper ligi tj. u prvoj turskoj ligi.

## Historija
Klub je relativno mlad, osnovan je 15. juna 1990., zvao se *ISKI Spor Kulübü* i bio je su u vlasništvu općinske tvrtke za distribuciju vode.

Natjecao se u Regionalnoj amaterskoj nogometnoj ligi u sezoni 1990/91. i promoviran je u Drugu ligu TFF. Nakon promocije, ime kluba je promijenjeno u *İstanbul Büyükşehir Belediyesi Spor Kulübü* (turski za „Sportski klub gradske općine”). U Drugoj ligi TFF je igrao do 1996., te je nakon sezone 2006/07. promoviran u Süper Ligu. Završetak na 12. mjestu u sezoni 2007/08. omogućio mu je da ostane u Süper Ligi, dok je u sezoni 2009/10. klub završio na 6. mjestu. Godine 2014. klub su kupili novi vlasnici povezani sa vladajućom erdoğanovom Strankom pravde i razvoja i u junu iste godine promijenili ime u *İstanbul Başakşehir Futbol Kulübü*. Uslijedili su dobri rezultati: u sezoni 2014/15. i 2015/16. klub je završio na 4. mjestu. Dana 25. maja 2015., İstanbul Başakşehir Futbol Kulübü potpisao je ugovor o sponzorstvu s *Medipol Eğitim ve Sağlık Grubu* na četiri godine i ime tima je promijenjeno u *Medipol Başakşehir Futbol Kulübü*. Dana 19. jula 2020., Başakşehir je prvi put u historiji kluba proglašen prvakom turske Süper lige. Postali su jedan od šest klubova u historiji natjecanja koji su osvojili naslov prvaka i četvrti klub iz Istanbula kojem je to pošlo za rukom.

U kratkoj historiji kluba ipak među značajnim igračima valja spomenuti Edina Višću, Doku Madureiru, Mehmeta Batdala, Danijela Aleksića, Emmanuela Adebayora, Ibrahima Akina, Dembu Ba i druge.

## Pobjednički tim 2019/20.

## Napomene
Vožnja kanuom

**Vožnja kanuom** je aktivnost koja uključuje veslanje kanuom sa jednokrakim veslom. Uobičajena značenja izraza ograničena su na to kada je vožnja kanuima centralna svrha aktivnosti. Šira značenja uključuju kada se kombinuje sa drugim aktivnostima kao što je kanu kampovanje ili kada je vožnja kanuom samo način prevoza koji se koristi za obavljanje drugih aktivnosti. Većina današnjih kanua vozi se kao deo sportske ili rekreativne aktivnosti. U nekim delovima Evrope vožnja kanua se odnosi na kanu i na kajak, s tim što se kanu naziva *otvorenim kanuom*.

Nekoliko rekreativnih oblika vožnje kanua su kanu kampovanje i kanu trke. Ostali oblici uključuju širok spektar vožnje kanuima po jezerima, rekama, okeanima, barama i potocima.

## Istorija organizovanog rekreativnog voženja kanuom

Vožnja kanuom je drevni način prevoza. Savremeni rekreativni kanu uspostavljen je krajem 19. veka. Godine 1924. udruženja kanuista iz Austrije, Nemačke, Danske i Švedske osnovala su *Internacionalno predstavništvo za kanu sport*, preteču Međunarodne kanu federacije. Vožnja kanuom postala je deo Olimpijskih igara u leto 1936. Glavni oblik takmičarskog sporta bio je sprint u kanuu koristeći sprint kanu. Ostali uključuju kanu polo, kanu na brzim vodama, kanu maraton, ICF kanu maraton i kanu slobodnim stilom.

Nacionalna kanu udruženja uključuju Američko, Kanadsko, Britansko, Škotsko, i Velško.

## Rekreativno kanuisanje

Većina današnjih kanua vozi se kao deo sportske ili rekreativne aktivnosti. U nekim delovima Evrope vožnja kanua se odnosi na kanu i na kajak, pri čemu se kanu naziva *otvorenim kanuom*. Nekoliko rekreativnih oblika vožnje kanua su kanu kampovanje i kanu trke, kao što su kanu sprint i kanu maraton. Ostali oblici uključuju širok spektar vožnje kanuima po jezerima, rekama, okeanima, barama i potocima.

Letnje olimpijske igre uključuju takmičenja u kanuu. Kanu slalom (ranije poznat kao slalom na beloj vodi) je takmičarski sport sa ciljem da se u najbržem mogućem vremenu kreće palubljenim kanuom ili kajakom kroz kurs visećih nizvodnih ili uzvodnih kapija na rečnim brzacima. To je jedna od dve discipline kajaka i kanua na Letnjim olimpijskim igrama, a Međunarodni olimpijski komitet (MOK) je naziva kanu/kajak slalom. Druga olimpijska disciplina vožnje kanua je kanu sprint.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Eric W. Morse, *Freshwater Saga*, Northword Press, July. 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Routh, Cory (2008) *Kayak Fishing: The Complete Guide* No Nonsense Guides. 
* 
* Daubert, Ken (2001) *Kayakfishing: The Revolution.* Coelacanth Pubns. 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* -{International Canoe Federation (ICF)}-
* -{Canadian Canoe Routes}-
* -{Canoeing guide}-
Akruks

**Akruks** ili **α Krusis** (latinizovano do **Alfa Krusis**, skraćeno **Alfa Kru**, **α Kru**) jeste višestruki zvezdani sistem udaljen 321 svetlosnih godina od Sunca u sazvežđu Južni krst i deo istoimenog asterizma. Sa kombinovanom vidljivom magnitudom od +0.76, to je najsvetliji objekat u Južnom krstu i 13. najsvetlija zvezda na noćnom nebu. To je najjužnija zvezda prve magnitude, 2,3 stepena južnije od Alfa Kentaurija.

Gledano golim okom Akruks se pojavljuje kao jedna zvezda, ali u stvarnosti je to višestruki zvezdani sistem koji sadrži šest komponenti. Posmatrano kroz optičke teleskope Akruks se pojavljuje kao trostruka zvezda, čije su dve najsjajnije komponente vizuelno razdvojene oko 4 lučne sekunde i poznate su kao Akruks A i Akruks B, α1 Krusis i α2 Krusis, ili α Krusis A i α Krusis B. Obe komponente su zvezde tipa B, i mnogostruko su masnije i blistavije od Sunca. Sam α1 Krusis je spektroskopski binar sa komponentama označenim sa α Krusis Aa (zvanično nazvan *Akruks*, što je istorijski naziv celog sistema) i α Krusis Ab. Njegove dvokomponentne zvezde opisuju orbitu svakih 76 dana na rastojanju od oko 1 astronomske jedinice (AU). Akruks C je udaljenija prateća zvezda, koja formira trostruku zvezdu gledano kroz male teleskope.

## Nomenklatura

*α Crucis* (latinizirano u *Alfa krst*) je Bajerova oznaka sistema; *α<sup>1</sup>* i *α<sup>2</sup> Crucis* su dve od njegovih glavnih komponenti zvezda. Oznake ova dva konstituenta kao *Acrux A* i *Acrux B* i komponenti *Acrux Aa* i *Acrux Ab*, proizilaze iz konvencije koju koristi Vašingtonski katalog višestrukosti (WMC) za sisteme više zvezda, a koji je usvojila Međunarodna astronomska unija (IAU).

Istorijski naziv *Acrux* za *α<sup>1</sup> Crucis* je „amerikanizam“ skovan u 19. veku, ali je u opštu upotrebu ušao tek sredinom 20. veka. Godne 2016, Međunarodna astronomska unija je organizovala Radnu grupu za imena zvezda (WGSN) za katalogizaciju i standardizaciju imena zvezda. WGSN navodi da u slučaju više zvezda, ime treba razumeti kao pripisano najsjajnijoj komponenti po vizuelnoj sjajnosti. WGSN je odobrio ime *Acrux* za zvezdu *Acrux Aa* 20. jula 2016. i sada je tako uneto u IAU Katalog imena zvezda.

Pošto je Acrux na -63° deklinacije, što ga čini najjužnijom zvezdom prve magnitude, vidljiv je samo južno od geografske širine 27° severno. Jedva se uzdiže iz gradova kao što su Majami, Sjedinjene Države, ili Karači u Pakistanu (oba oko 25°N), a uopšte ne iz Nju Orleansa u Sjedinjenim Državama ili Kaira u Egiptu (oba oko 30°N). Zbog aksijalne precesije Zemlje, zvezda je bila vidljiva drevnim hinduističkim astronomima u Indiji koji su je nazvali *Tri-šanku*. Takođe je bila vidljiva starim Rimljanima i Grcima, koji su je smatrali delom sazvežđa Kentaura.

Na kineskom,  (, „Krst“), odnosi se na asterizam koji se sastoji od Akruksa, Mimose,  (, „Druga zvezda krsta“).

Ova zvezda je poznata kao *Estrela de Magalhães* („Magelanova zvezda“) na portugalskom.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze
* -{Acrux}-
* -{Acrux (Alpha Crucis)}-
Sawao Katō

penzionisani je japanski gimnastičar i jedan od najuspešnijih Olimpijskih atleta svih vremena. Između 1968 i 1976 on je osvojio dvanaest Olimpijskih medalja, uključujući osam zlatnih medalja.

## Biografija

Kato je rođen u prefekturi Nigata, a studirao je na Tokijskom univerzitetu Kioiku. Prvi put se takmičio na Olimpijskim igrama 1968. godine zajedno sa starijim bratom Takešijem. Oni su pobedili su u ekipnoj konkurenciji, pri čemu je Savao takođe uzeo zlatne medalje u višeboju i na parteru. Na karikama je zauzeo treće mesto.

Četiri godine kasnije, japanska muška gimnastička ekipa je dominirala na Olimpijskim igrama 1972. godine, uzevši 15 od ukupno 21 medalje. Kato je osvojio sveukpunu zlatnu medalju i u paralelnim razboju, srebra na paralelnom razboju i konju sa hvataljkama. Ciljao je na neviđenu treću zlatnu medalju u višeboju na Letnjim olimpijskim igrama 1976. godine, ali pobedio je Nikolaj Andrianov. Timsko takmičenje je ovog puta imalo usku marginu, ali su Japanci savladali Sovjete za četiri desetine poena, čime su osvojili petu uzastopnu titulu. Kato je olimpijsku karijeru okončao zadržavajući titulu u paralelnom razboju.

Kato je jedan od samo deset sportista koji su osvojili osam ili više zlatnih olimpijskih medalja. Jedan je od najuspešnijih muških gimnastičara ikada na Olimpijskim igrama: najbliži rival za njegovih osam zlatnih i dvanaest ukupnih medalja je Nikolaj Andrijanov sa sedam zlatnih i petnaest medalja ukupno, čemu slede Boris Šaklin sa sedam zlatnih i trinaest ukupno, Takaši Ono sa pet zlatnih i trinaest medalja ukupno. On je osvojio više zlatnih olimpijskih medalja od bilo kojeg japanskog olimpijca i drugi je iza Onoa po ukupnom broju medalja. Kato je 2001. primljen u Međunarodnu dvoranu slavnih gimnastike.

Kato je 2010. godine bio profesor emeritus na Univerzitetu Cukuba.

## Povezano
* Olimpijci sa najviše zlatnih medalja
* Spisak višestrukih olimpijskih medaljista
* Spisak višestrukih medaljista sa Letnjim olimpijskim igrama
* Spisak olimpijskih medaljistaa u muškoj gimnastici

## Reference

## Vanjske veze

* -{Federation Internationale de Gimnastique - Kato Sawao}-
* -{International Gymnastics Hall of Fame}-
Klub

**Klub** je udruženje ljudi ujedinjenih zajedničkim interesom ili ciljem. Izvorno je riječ označavala društva osnovano za pomoć svojim članovima u obavljanju dobrotvornih, nesebičnih odnosno neprofitnih aktivnosti, na primjer na polju sporta, putovanja, studija, književnosti, umjetnosti, politike, vjere.

*Club* je stara engleska riječ koja potiče iz staronordijskog *klubba* (batina, štap) i označavala je »debeli štap koji se držao u ruci i koristio se kao oružje«. Imenica i glagol su se razvili kroz vrijeme, da bi preko izraza *to hit with a club* došlo u 1620-im do značenja „okupiti se u gomili”, a zatim je značenje u smislu asocijacije nastalo između 1640-ih i 1660-ih.

Termin je zatim izvezen tijekom 19. vijeka kroz Englesko kolonijalno carstvo, koje je širilo svoje klubove gdje god su išli i njegovi građani, da bi tako došlo do masovne rasprostranjenosti klubova tijekom 1910-ih godina.

## Reference
Tarik Hodžić

**Tarik Hodžić** (Sarajevo, 1. decembar 1951.), bivši jugoslavenski i bosanskohercegovački fudbaler, igrao je na poziciji napadača.

## Biografija
Rođeni je 1951. godine u Sarajevu, fudbolom se počeo igrati u omladinskom pogonu Željezničara. Godine 1970. potpisao je prvi profesionalni ugovor s klubom, ali je posuđen FK Famosu iz Hrasnice. Tu je igrao tri sezone. Nakon što je 1973. bio prvi strijelac jugoslavenske Druge lige sa 28 golova, vratio je se u Željezničar za koji je igrao dvije sezone.

Nakon toga Hodžić je igrao za ljubljansku Olimpiju, a potom je prešao u mostarski Velež gdje je proveo dvije sezone. 1979. otišao je u inozemstvo i potpisao za belgijski RFC Liège gdje je bio najbolji strijelac. Kao vrsni napadač potom je otišao u Tursku, potpisavši trogodišnji ugovor sa Galatasarayjom i bio je najbolji strijelac turskog prvenstva u sezoni 1983/84. sa 16 golova. Nakon tri godine igranja za crvenožute, prelazi u Sarıyer u sezoni 1984/85.

U sezoni 1985/86. igrao je za Babaeskispor u turskoj drugoj ligi prije nego što je 1987. karijeru završio u Bakırköysporu. Povratkom u Bosnu, radio je jedno vrijeme u upravi Željezničara a 1997. je bio trener prvog tima za nekoliko utakmica.

Danas živi u Sarajevu i vodi svoj restoran.

## Nagrade i naslovi
* Kup Turske: 1981/82.
* Superkup Turske: 1982.
* Najbolji strijelac u Turskom prvenstvu: 1983/84.

## Reference
Süper Lig (Turska)

***Süper Lig*** je najviša profesionalna fudbalska liga Turske. U njoj se takmiči devetnaest klubova za titulu prvaka Turske. Liga je prošla kroz nekoliko varijacija do stvaranja *Millî Lig* (Süper Lig) 21. februara 1959. godine. Organ koji organiziran tursko prvenstvo je Fudbalski savez Turske.

## Lista dosadašnjih prvaka ''Süper Lige''
Vefa SK

**Vefa** je turski fudbalski klub iz istambulske gradske četvrti Fatih, igra u amaterskoj ligi. Boje kluba su zelena i bijela.

## Historija
Klub je osnovan 1908. godine kada je turski nogomet legaliziran. Formirali su ga studenti gimnazije Vefa (Vefa Lisesi), Saim Turgut Aktansel, Zeki (Baban), Hikmet (Barlan), Rıfat (Baban), Sudi Cavit (Oral), Tevfik (Kut), Yusuf Ziya i Sabri Beyler kao Vefa Idman Yurdu. Nakon osnivanja Republike Turske, klub je promijenio ime u „Sportski klub Vefa”. Igrali su u Istanbulskoj ligi do osnivanja Süper Lige u 1959. godini, za koju su se kvalificirali. Vefa je prvi put ispala u Drugu ligu u sezoni 1962/63. Prvaci druge lige postali su 1964/65. te ponovno su ispali 1973/74. U drugoj ligi ostali su do sezone 1986/87. Opet su ispali su iz 3. lige u amatersku ligu u sezoni 1993/94. Igrali su u trećoj ligi u sezonama 1998/99. i 1999/2000. Danas igraju u amaterskim ligama. Njihov teren je *Vefa Stadı* od kapaciteta 6.000 mjesta. 

Igrali su ukupno 14 sezona u najvišoj turskoj ligi. Prva državna profesionalna turska liga (nazvana *Milli Lig*) započela je 1959. a Vefa je bio jedan od klubova osnivača Turske profesionalne lige. Godine 1959. Turska profesionalna liga igrala se u dvije faze – skupine i finale. Pobjednici svake skupine plasirali su se u drugu fazu. Vefa je smješten u Crvenu skupinu. Nedostajalo im je samo finale, jer su bili drugi su nakon Galatasaraya.
Anna Brigadere

**Anna Brigadere** (Tērvete, 1861. – 1933.) bila je latvijska spisateljica, dramatičarka i pjesnikinja.

## Život
Rođena je 1. oktobra 1861. u seljačkoj porodici sluge u župi *Vecbalļļa* u Kalnamuiži, u selu Tērveteu, gdje je provela djetinjstvo i kao dijete radila na farmi. Pohađala je školu samo nekoliko godina. Nakon očeve smrti 1874. s majkom je odselila u Jelgavu. Sa trinaes godina počela je zarađivati ​​za život pomažući sestri u krojačkoj radnji, a zatim se porodica preselila u Ventspils. Oko 1880. odselili su u Rigu, gdje je s bratom Johnom radila u trgovini. Od jeseni 1882. živjela je u Moskvi, gdje je bila učiteljica u porodici jednog njemačkog industrijalca. Predavala je i u Jaroslavlju. Nakon povratka u Rigu, završila je pedagoške tečajeve, a zatim predavala u njemačkim porodicama u Rigi u godinama 1885/87.

Njezina prva priča objavljena je 1896. Godine 1897. usmjerila se isključivo na književni rad, a objavljena je i njezina prva knjiga /„Stara Karlīna” (*Vecā Karlīne*). Šest godina kasnije, njezina prva i najpopularnija drama „Priča o Sprīdītisu” (*Sprīdītis*) napisana je za redatelja latvijskog kazališta u Rigi, Jēkabsa Dubursa, koji je dramu postavio 1903. Godine 1985. priča je adaptirana za kino, te prevedena na nekoliko jezika. Prvi svjetski rat navest će je da emigrira u Moskvu. Godine 1918. vratila se u Rigu i tamo nastavila svoje književno stvaranje.

Godine 1922., na dvadesetpetu obljetnicu rada, dobila je kuću koju je nazvala Sprīdīša. Trenutno se u njoj nalazi Muzej spisateljice.

## Djela
Pisala je komedije i drame, među kojima i „Priču o Sprīdītisu”, mladiću iz latvijske seljačke porodice i njegovim fantastičnim pustolovinama u obližnjoj šumi. Pisala je također poeziju.

Pripovijetke napisane na kraju života objavljene su u zbirci „Tihi junaci” (*Klusie varoņi*, 1933). Od 1926. do 1933. napisala je autobiografsku trilogiju: „Bog, priroda, posao” (*Dievs, daba, darbs*, 1926), „Oštri vjetrovi” (*Skarbos vējos*, 1930) i „*Akmenu sprosta*” (*Akmeņu sprostā*, 1933). Ta se trilogija smatra najvišim vrhuncem umjetničkog stvaralaštva spisateljice.

## Reference

## Bibliografija

**Anna Brigadere un Tērvete* / sastādījis Jānis Rapa. Rīgā: Preses Nams, 1996. 
* Zenta Mauriņa. *Baltais ceļš : studija par Annu Brigaderi*. Rīga: Zvaigzne ABC, 1996. 
* Meškova, Sandra (2002). Two mothers of Latvian literature: Aspazija and Anna Brigadere. *Journal of Baltic Studies* 34.3, str. 276-297.
Otoman

**Otoman** može biti:
* Otoman, pripadnik Otomana
* 

## Povezano
* Otomani (*Osmanlije*)
* Osman, razvrstavanje
* Osmani (*Osmanlije*)
* Otomanci (*Osmanlije*)
* Osmanci (*Osmanlije*)
* Otaman (*Ataman*)
KPC

**KPC**, ili **kpc** ima više značenja:

* Konstantinopoljska pravoslavna crkva
* Kiparska pravoslavna crkva
* Kritska pravoslavna crkva
* Kineska pravoslavna crkva
* Koptska pravoslavna crkva

ili:

* Kiloparsek
Spremni za rat (album, 1999)

***Za rat spremni album*** je hip hop album iz 1999. godine od zagrebačkog dua Stoka i Nered. U to vrijeme album je bio jako kontroverzan.

## Lista pjesama
Itapúa

**Departman Itapúa** (španjolski: *Departamento de Itapúa*) je jedan od 17 Paragvajskih departmana, koji se prostire na krajnjem jugoistoku zemlje.
	
## Karakteristike
Itapúa ima površinu od 16,525 km², u kojoj živi 436,966 stanovnika.

Departman na sjeveru graniči sa departmanima Caazapá i Alto Paraná, na jugu i istoku sa rijekom Parana koja ga razdvaja od Argentine i sa zapada sa Departmanom Misiones.

Administrativni centar departmana je grad Encarnación koji ima 67,173 stanovnika.

Departman Itapúa je administrativno podjeljen na 30 distrikta;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion de Itapúa'' (stranice na Facebooku)
Fudbalski savez Turske

**Turski fudbalski savez** (turski: *Türkiye Futbol Federasyonu* – *TFF*) je upravno tijelo fudbalskog saveza u Turskoj. Osnovan je 23. aprila 1923., a pridružio se FIFI iste godine i UEFI 1962.

Organizira tursku fudbalsku reprezentaciju, tursku fudbalsku ligu i kup Turske.

## Predsjednici

## Reference
Black Stockings FC

**Black Stockings FC** (turski: *Siyah Çoraplılar FK*) je bio turski fudbalski klub sa sjedištem u okrugu Kadıköy, Istanbul, Osmansko Carstvo. Klub je bio prvi fudbalski klub u historiji turskog fudbala. Raspali su se 1901.

## Historija
Black Stockings FC osnovali su Fuat Hüsnü Kayacan, Mehmet Ali, Reşat Danyal, Rıza Tevfik, Daniş i Tahsin Nahit u Istanbulu 1901. godine. Klub je raspušten nakon njihove prve utakmice 26. oktobra 1901., jer su igrači bili optuženi nakon što su sultanov detektiv Ali Şamil-beg i policija izvršili raciju na terenu. Prvi turski fudbaler Fuat Hüsnü Kayacan igrao je za Black Stockings.

## Reference
JPC

**JPC** ima više značenja:

* Jerusalimska pravoslavna crkva
* Japanska pravoslavna crkva
* Jermenska pravoslavna crkva
Majulah Singapura

"**Majulah Singapura**" ( ; ; ; ; srpskohrvatski: "Naprijed Singapur"), državna himna Singapura. Pjesmu je 1958. godine napisao i skladao Zubir Said, a izvorno je bila službena himna Gradskog vijeća Singpaura da bi 1959. godine, nakon što je Singapur stekao samoupravu, bila izabrana za nacionalnu himnu. Nakon stjecanja potpune nezavisnosti 1965. godine, "Malujah Singapura" postala je i službena državna himna novonastale države. Prema zakonu, pjesma se izvodi na malajskom, ali postoje službeni prijevodi himne na ostalim službenim jezicima u Singapuru – engleskom, mandarinskom i tamilskom.

Himna se u Singapuru redovito izvodi u školama te u vojnim kampovima prilikom svečanih ceremonija za početak/kraj dana, prilikom čega se podiže i spušta državna zastava i recitira nacionalna prisega. Singapurce se također potiče da redovito pjevaju državnu himnu na proslavama ili tijekom određenih državnih praznika i spomendana, ali i tijekom sportskih događanja. 

Himna je izvorno bila skladana u G-duru, ali je 2001. godine tonalitet promijenjen u F-dur jer je, prema službenom objašnjenju, to omogućilo "veličanstveniji i inspirativniji aranžman".

## Tekst himne

## Reference

## Vanjske veze

*Official recordings of "Majulah Singapura" (2001, 2019 variants) on The National Heritage Board of Singapore website
*Earlier Version of Majulah Singapura, Recorded on 1959
*Digitised National Anthem from the original CD, Released on 2000-01-01
*National anthem page, Access to Archives Online (a2o), National Archives of Singapore
*Singapore National Anthem information page at Singapore Infopedia
*Majulah Singapura: Zubir Said and the National Anthem 9 August 2020 Majulah Singapura – Zubir Said and the National Anthem
Alto Paraná

**Departman Alto Paraná** (španjolski: *Departamento de Alto Paraná*) je jedan od 17 Paragvajskih departmana, koji se prostire na istoku zemlje.
	
## Karakteristike
Alto Paraná ima površinu od 14,895 km², u kojoj živi 784,839 stanovnika.

Departman na sjeveru graniči sa Departmanom Canindeyú, na istoku ga rijeka Parana razdvaja od Brazila i Argentine, na jugu graniči sa Departmanom Itapúa i na zapadu sa departmanima Caazapá i Caaguazú.

Administrativni centar departmana je grad Ciudad del Este koji ima 222,274 stanovnika.

Departman Alto Paraná je osnovan 1945., danas je administrativno podjeljen na 22 distrikta;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion de Alto Paraná'' (službene stranice)
Alto Paraguay

**Departman Alto Paraguay** (španjolski: *Departmento de Alto Paraguay*) je jedan od 17 Paragvajskih departmana, koji se prostire na krajnjem sjeverozapadu zemlje po ravnici Gran Chaca.
	
## Karakteristike
Alto Paraguay (Gornji Paragvaj) ima površinu od 82,349 km², u kojoj živi 18,231 stanovnika.

Departman na sjeveru graniči sa Bolivijom, na jugu sa departmanima Presidente Hayes i Concepción, na zapadu sa Departmanom Boquerón i na istoku sa Brazilom.

Administrativni centar departmana je gradić Fuerte Olimpo koji ima 1,696 stanovnika.

Departman Alto Paraguay je osnovan 1945., administrativno je podjeljen na 5 distrikta;
* Bahía Negra
* Capitán Carmelo Peralta
* Fuerte Olimpo
* Puerto Casado
* Mayor Pablo Lagerenza

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion de Alto Paraguay'' (na Facebooku)
Fuerte Olimpo

**Fuerte Olimpo** je gradić od 1,696 stan.. u Paragvaju u Departmanu Alto Paraguay u kom je administrativni centar.

Fuerte Olimpo je i administrativni centar istoimenog distrikta koji ima 4,523 stan.
## Geografija
Grad se nalazi na krajnjem sjeverozapadu zemlje u rijetko naseljenom Gran Chacu.

Prostire se duž zapadne obale rijeke Paragvaj, na granici sa Brazilom, udaljen 770 km. od glavnog grada Asuncióna. 
Sjeverno i istočno od grada protežu se goleme močvare Pantanala.

## Historija

Grad je osnovan 1792. kao vojna utbrda pod imenom *Fuerte Borbón*.
Vremenom se razvio kao riječna luka i trgovište.

Fuerte Olimpo je danas trgovački centar stočarskog kraja i prometna luka. Iako do njega postoji i cesta, do njega je i danas najsigurnije doći brodom, jer je cesta za kišne sezene neprohodna.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Fuerte Olimpo'' (na Facebooku)
Concepción (departman)

**Departman Concepción** (španjolski: *Departamento de Concepción*) je jedan od 17 Paragvajskih departmana, koji se prostire na istoku zemlje.
	
## Karakteristike
Concepción ima površinu od 18,051 km², u kojoj živi 204,536 stanovnika.

Departman na sjeveru graniči sa Brazilom, na istoku sa Departmanom Amambay, na jugu sa Departmanom San Pedro, 
na zapadu sa Rijekom Paragvaj koja ga razdvaja od departmana Presidente Hayes.i Alto Paraguay.

Administrativni centar departmana je grad Concepción koji ima 43,661 stanovnika.

Departman Concepción je administrativno podjeljen na 14 distrikta;

Gobernador de Departamento Concepción
Gobernacion de Departamento Concepción
https://www.ultimahora.com/asume-gobernadora-de-concepcion-y-promete-gobierno-participativo
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobernacion de Concepción'' (službene stranice)
Sajam knjiga u Podgorici

**Podgorički sajam knjiga** je značajan kulturni događaj koji se održava svake godine u glavnom gradu Crne Gore. Ovaj sajam služi kao mjesto susreta izdavača, autora i čitatelja, pružajući platformu za promociju književnosti i književne kulture.  

## Pregled
* Izložba knjiga: sajam okuplja domaće i međunarodne izdavače, koji predstavljaju najnovije i najvažnije naslove godine. 
* Potpisivanje knjige: autori i afirmisani i novi dolaze na sajam kako bi potpisali svoje knjige i upoznali čitaoce. Ovo stvara direktnu vezu između pisaca i publike.
* Diskusije i paneli: sajam organizira književne tribine, tribine i prezentacije na kojima autori i stručnjaci iz ove oblasti dijele svoja razmišljanja o različitim temama književnosti i kulture. Ove edukativne aktivnosti su otvorene za javnost i pružaju dubinski uvid u aktuelne trendove i izazove u književnom svijetu.
* Međunarodni učesnici: sajam privlači učesnike iz raznih zemalja, što ga čini događajem međunarodnih razmjera. Ovo pomaže u razmjeni kultura i ideja među učesnicima.
* Radionice i seminari: uz izložbe i diskusije, sajam nudi radionice i seminare za mlade pisce i ljubitelje književnosti. Ove sesije su fokusirane na razvijanje vještina pisanja i književnog stvaralaštva.
* Aktivnosti za djecu: poseban dio sajma posvećen je djeci, uz razne aktivnosti kao što su čitanje dječjih knjiga, lutkarsko pozorište, edukativne igre. To podstiče djecu da razviju ljubav prema knjigama od najranije dobi.

## Važnost
Podgorički sajam knjiga je prilika za promociju književne kulture i podsticanje čitanja u društvu. Takođe pomaže očuvanju i promociji kulturnog naslijeđa Crne Gore i stvara prostor za kulturni dijalog i razmjenu ideja.

Sve u svemu, Sajam knjiga u Podgorici je bogata i višedimenzionalna manifestacija koja okuplja ljubitelje knjige i doprinosi razvoju kulture i obrazovanja u regionu. 

## Reference