open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bretton Woods

**Brettonwoodski sistem** () ili, kolokvijalno **Bretton Woods**, je naziv za sistem međunarodne monetarne politike, odnosno pravila u okvirima kojih su se odvijali trgovački i financijski odnosi među vodećim industrijskim zemljama u prvih nekoliko decenija nakon drugog svjetskog rata. Smatra se prvim primjerom monetarnog poretka kojemu su se temeljem pregovora podvrgle nezavisne države. 

Ime je dobio po Bretton Woodsu, odmaralištu u američkoj državi New Hampshire gdje je u julu 1944. održana Monetarna i financijska konferencija Ujedinjenih naroda, a čiji su delegati potpisali niz sporazuma na kojima se sistem kasnije temeljio. 

Srž novog sistema je predstavljalo osnivanje Međunarodnog monetarnog fonda (MMF) i Međunarodne banke za obnovu i razvoj (IBRD), koji predstavljaju dio Grupe svjetske banke. Te organizacije su s radom započele 1945. nakon što je sporazum ratificiran od strane odgovarajućeg broja zemalja.

Glavna karakteristika sistema je bila u obavezama država-članica da uvode i održavaju monetarnu politiku sa ciljem održavanja tečaja svojih valuta u okviru fiksiranih vrijenosti - s najvećim odstupanjem od jedan posto - u odnosu na zlato i mogućnosti MMF-a da svojim intervencijama otklanja privremene nedostatke platne bilance.

15. augusta 1971. je američki predsjednik Richard Nixon jednostranom odlukom ukinuo konvertibilnost američkog dolara u zlato. Taj čin, poznat kao Nixonov šok, je doveo do prestanka Bretton Woodsa u svom pravom smislu prestao postojati, a zamijenila ga je situacija u kojoj jedino američki dolar podržava sve ostale valute, odnosno služi kao rezervna valuta drugih zemalja.

## Vanjske veze
* Donald Markwell, ''John Maynard Keynes and International Relations: Economic Paths to War and Peace'' , Oxford University Press, 2006
* The Gold Battles Within the Cold War (PDF)  by Francis J. Gavin (2002)
* International Financial Stability (PDF) by Michael Dooley, PhD, David Folkerts-Landau and Peter Garber, Deutsche Bank (October 2005)
* "Bretton Woods System" , prepared for the *[[Routledge Encyclopedia of International Political Economy]]* by Dr. B. Cohen
* Bretton Woods Agreement  by Addison Wiggin, co-author of *[[Empire of Debt]]*
* Dollar Hegemony  by Henry C.K. Liu
Bretton Woods (razvrstavanje)

**Bretton Woods** se može odnositi na:
* Bretton Woods (New Hampshire), selo/odmaralište u američkoj državi New Hampshire
** Bretton Woods Mountain Resort, skijalište u Bretton Woodsu
* Monetarna i financijska konferencija Ujedinjenih naroda, poznata kao *Konferencija u Bretton Woodsu*
* Sistem iz Bretton Woodsa, međunarodni monetarni sistem stvoren na konferenciji u Bretton Woodsu
Erlenmeyerova tikvica

**Erlenmeyerova tikvica** je vrsta staklenog kemijskog posuđa. 

To je tikvica konusne baze i cilindričnog vrata, sa strane obično graduirana, pa može poslužiti za grubo mjerenje volumena tekućina. Zbog svog oblika prikladna je za miješanje tekućina tijekom pokusa. Postoje mnoge izvedbe i volumeni. U širokoj je uporabi u laboratorijima.

Izumio ju je njemački kemičar Richard August Carl Emil Erlenmeyer 1861. godine.
Petrijeva šolja

**Petrijeva šolja** ili **petrijeva posuda** je plitka staklena ili plastična cilindrična posuda koju biolozi koriste za ćelijske kulture. Nazvana je po nemačkom bakteriologu, Julijusu Rihardu Petriju (1852—1921) koji ju je izumeo 1887. kada je radio kao asistent Roberta Koha. Staklene petrijeve šolje mogu da se više puta koriste uz pomoć sterilizacije (na primer, zagrevanjem u pećnici toplog vazduha na 160&nbsp;°C oko sat vremena); plastične petrijeve šolje moraju se baciti nakon upotrebe.

U mikrobiologiji se često koriste agarske šolje. Ta posuda je delimično popunjena toplim tečnim agarom zajedno sa posebnom mešavinom nutrijenata, soli i amino kiselina i, opciono, antibiotika. Kada agar postane čvrst, u posudu se stavlja uzorak sa mikrobima. Druge vrste petrijeve šolje ne koriste agar.

Moderne petrijeve šolje često imaju prstenove na poklopcima i osnovama koji omogućavaju da se šolje postavljaju tako da ne klizaju. Više šolja se mogu spojiti u jednu plastičnu posudu.

Pored pravljenja agarskih šolja, prazne petrijeve šolje mogu da se koriste za posmatranje germinacije biljaka i ponašanja malih životinja, kao i za ostale laboratorijske potrebe kao što su sušenje tečnosti u pećnici, prenošenje i skladištenje uzoraka itd.

## Vanjske veze

* Umetnost u petrijevoj šolji
Epruveta

**Epruveta** (franc. *éprouvette*) ili **kušalica** je staklena posuda koja se koristi u laboratorijima. Epruvete se najčešće koriste za izvođenje reakcija mokrim putem. Različitih su veličina, od malenih mikroepruveta do velikih epruveta za kemijske reakcije i pohranu kemikalija. Najčešće se upotrebljavaju epruvete duge najmanje 15 cm, a promjera najmanje 15 mm. Mogu biti graduirane - podijeljene na milimetre i njihove desetin ili mililitre te negraduirane tj. bez oznaka za količinu tvari koje mogu sadržavati.

## Vrste epruveta
* obične epruvete
* epruvete od vatrostalnog stakla
* epruvete od brušenog stakla
* epruvete sa bočnim nastavkom

### Epruvete od vatrostalnog stakla
Koriste se za analizu čistih tvari. Od običnih se epruveta razlikuju po tome što su puno deblje i mogu podnijeti veće temperature, te se mogu duže izlagati plamenu.

### Epruvete od brušenog stakla
Imaju brušeno grlo koje se može začepiti prikladnim čepom od brušenog stakla, te se kao takve mogu koristiti za za mućkanje i odlaganje tekućina, čak i nagrizajućih. Volumen im je od 5 do 500 ml, a promjera su 1 do 2 cm. Kao i obične epruvete, mogu biti graduirane i negraduirane.

### Epruvete s bočnim nastavkom
Nazivaju se još i *epruvete za odsisavanje*. Koriste se za filtriranje manjih volumena tekućina i za razvijanje manjih količina plinova.
Balon (laboratorijski pribor)

**Balon** je laboratorijska boca, obično sa okruglim dnom, koja se pretežno koristi u hemiji i biohemiji. Obično se izrađuje od stakla. Svaki balon sadrži bar jedan nastavak, koji se naziva **grlo**; pored običnih, postoje i dvogrli i trogrli baloni. Baloni se izrađuju u raznim zapreminama, koje su obično označene na balonu.

Grla na balonu se obično završavaju brušenim staklom (tzv. **[[šlif]]**). Veličine šlifova su standardizovane; tako postoje standardni šlifovi 24/40, kao i manji šlifovi 14 ili 19).

Zbog okruglog dna, balon može stajati uspravno jedino ako se postavi na držač. Prilikom sastavljanja aparatura, balon se odgovarajućim klemama pričvršćuje uspravno za stativ.

## Primena

Okruglo dno omogućava ravnomerno zagrevanje tečnosti. Zbog toga se ovakvi baloni koriste prilikom procesa gde je potrebno zagrevanje ili ključanje, kao što je destilacija. Baloni sa jednim grlom se koriste kao baloni za destilaciju kod rotacionog vakuum uparivača. Drugi karakteristični proces u kojem se balon koristi je refluktovanje, koje se obično koristi kod hemijskih sinteza. U balon se obično dodaju kamenčići za ključanje, koji obezbeđuju ravnomerno ključanje, čime se izbegava da reakciona smeša izađe iz balona. Balon takođe može biti opremljen mehaničkom ili magnetnom mešalicom. Sastavni deo aparature za refluktovanje je kondenzator, a balon može biti opremljen i termometrom. Pored ovoga, na balon može biti montirana i kapalica, ukoliko je potrebno polako dodavati neki reagens.

Balon se obično zagreva grejnim telom, koje ima otvor čija veličina odgovara veličini balona. Takođe, balon se može zagrevati potapanjem u vodeno, uljano ili peščano kupatilo. Slično tome, balon se može hladiti potapanjem u hladnu vodu, led, eutektičku smešu leda i soli, smešu suvog leda i nekog rastvarača ili tečni azot.

## Povezano
Destilacioni balon
Goodbye Lullaby

***Goodbye Lullaby*** je četvrti studijski album kanadske pop rock pjevačice Avril Lavigne, biti će izdan 8. ožujka 2011. godine pod RCA Recordsom. Kao prvi i najavni singl biti će objavljena pjesma "What the Hell".

## Pisanje i snimanje
Odmah nakon završetka turneje The Best Damn Tour Lavigne je počela sa radom na novom albumu. Sa snimanjem je počela u svojem kućnom studiju, prva nastala pjesma je "Black Star". Pjesmu je napisala kako bi pomogla pri promociji njenog prvog parfema Black Stara. Lavigne je pjsmu napisala tijekom svoje turneje dok je bila u jednom Malezijskom hotelu. Pjesma traje nekoliko sekundi, ali kasnije je napravljena potpuna verzija pjesme, *[[Rolling Stone]]* opisao je pjesmu kao kao divnu uspavanku sličnu Coldplayovim pjesmama.

Snimanje je započelo sa malim brojem instrumenata, samo Lavignenino pjevanje i akustična gitara.

## Singlovi
"**[[What the Hell]]**" je najavni singl s albuma. Singl će biti objavljen u siječnju 2011. godine. Potvrđeno je kako će videospot biti snimljen krajem studenog 2010. godine, ali je na kraju ipak snimljen početkom prosinca. Videospot je snimljen u Los Angelesu.

## Objavljivanje i promocija
Objavljivanje albuma i najavnog singla je već nekoliko puta odgođeno. Album je prvobitno trebao biti objavljen 17. studenog 2009. godine. U siječnju 2010. godine izjavila je kako je omot za album slikan i kako će singl biti objavljen u ožujku, a album u lipnju. Lavigne je u svibnju izjavila kako su pjesme na albumu ozbilje i da želi napisati nekoliko zabavnih pjesama, kako bi ga uskladila.

## Snimljene pjesme
* "Alice"
* "Black Star"
* "Darlin"
* "Everybody Hurts"
* "Fine"
* "Goodbye"
* "Push"
* "Smile"
* "Stop Standing There"
* "What the Hell"
* "Wish You Were Here"

## Reference
150.

__NOTOC__
Godina **150.** (**[[rimske brojke|CL]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Skvile i Veta** (ili, rjeđe, **godina 903. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 150. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* Prva i jedina godina ere *Heping* kineske [[dinastija Han|dinastije Han]].
* [[Rimska vojska]] se sastoji od 400.000 ljudi. Od toga je 10 [[rimska legija|legija]] (55.000 ljudi) i 140 pomoćnih jedinica (80.000 ljudi, od toga pola konjanika) smješteno na [[Balkan]]u ili duž obale [[Dunav]]a; 50.000 [[rimski legionar|legionara]] i [[pomoćne trupe (rimska vojska)|pomoćnih trupa]] u [[Rimska Britanija|Britaniji]]; 45.000 ljudi u [[Germanija|Germaniji]]; 20.000 ljudi u [[Egipat|Egiptu]] te 10.000 u [[Afrika (rimska provincija)|Africi]] i [[Numidija|Numidiji]].
* U rimskoj provinciji [[Makedonija (rimska provincija)|Makedoniji]] se, prema, [[Klaudije Ptolomej|Klaudiju Ptolomeju]], pojavljuje [[iliri|ilirsko]] pleme [[Albani]].
* Rimski grad [[Forum Hadriani]] ([[Voorburg]] u današnjoj [[Nizozemska|Nizozemskoj]]) dobija službeni naziv *Municipium Aelium Cananefatium*, "grad [[Cananefates|Kananefata]]", odnosno pravo da drži vlastite [[tržnica|tržnice]]. 
* U [[Teotihuacan]]u sagrađena [[Piramida sunca]], najviša [[Pretkolumbovski period|pretkolumbovska]] građevina u [[Amerike|Amerikama]].
* Istočni [[Germani]] se počinju naseljavati preko [[Karpati|Karpata]] prema [[Crno more|Crnom moru]].
* [[Papir]], nakon što je izumljen u [[Kina|Kini]], se prvi put počinje upotrebljavati u [[Turkestan]]u.
* Napravljen prvi [[Atlas (kartografija)|atlas]], zahvaljujući [[Klaudije Ptolemej|Ptolemejevoj]]' *Geografiji* (približni datum).
* Završava Srednji period [[civilizacija Maja|civilizacije Maja]] (približni datum).
* [[Klaudije Ptolemej]] dovršava svoje monumentalno djelo *Almagest'', ustanovivši geocentričnu kozmologiju koja će dominirati Zapadom sljedećih 1400 godina.
* Antonin Liberalis piše djelo posvećeno mitologiji (Μεταμορφωσεων Συναγωγη) (približni datum).
* Markion iz Sinopa stvara vlastiti biblijski kanon, napravljen od pročišćene verzije Evanđelja po Luki i deset Pavlovih poslanica (približni datum).

## Rođenja
* Monoimus, arapski gnostik (približni datum)
* Nagarjuna, osnivač Mahayana budizma (približni datum)
* Zhang Zhongjing, kineski ljekar (u. 219)
* Yufuluo, poglavar Xiongnua (u. 196)

## Smrti
* Aśvaghoṣa, indijski pjesnik (približni datum)
* Carica Liang Na, supruga cara Shuna (u. 116)
FIFA Svjetski kup u futsalu

**[[FIFA]]-in Svjetski kup u futsalu** je međunarodno prvenstvo u futsalu, dvoranskoj verziji fudbala.

Turnir se održava svake četiri godine, na parnu godinu između dva svjetska prvenstva u fudbalu. Prvo je takvo prvenstvo održano 1989. u Nizozemskoj, a iste je godine FIFA postala upravljačko tijelo za futsal. Dosada je održano šest prvenstava, a sedmo će se održati godine 2012. u Tajlandu. Četiri puta je titulu osvojio Brazil, a dva puta Španija.

## Vanjske veze
* RSSSF archive
Izručenje

**Izručenje** ili **ekstradicija** u pravu označava predaju neke osobe iz vlasti jedne države u vlast druge države radi provođenja kaznenog postupka ili izvršenja kazne. Izručenje predstavlja prepuštanje dijela suverene vlasti za kazneni progon drugoj državi, stoga ono podliježe različitim ograničenjima, prije svega ograničen je krug kaznenih djela za koje je izručenje moguće. Država od koje se traži izručenje, u pravilu, ima obvezu ili počinitelja izručiti ili mu sama suditi za kazneno djelo (načelo *aut dedere, aut judicare*).

Pitanje izručenja između država uređeno je mnogostranim i dvostranim međunarodnim ugovorima. Među glavne međunarodnopravne izvore prava o izručenju spada *Europska konvencija o izručenju* iz 1957., zajedno s dodatnim protokolima, dok predaju radi izdržavanja kazne uređuje *Europska konvencija o premještanju osuđenih osoba* iz 1983. godine.

## Izvori
* Pravni leksikon, Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb, 2006.
Piramida Sunca

**Piramida Sunca** () je naziv za najveću građevinu u drevnom meksičkom gradu Teotihuacanu, odnosno jednu od najvećih u Mezoamerici. Smještena je duž Avenije mrtvih, između Piramide Mjeseca i Ciudadele, odnosno u sjeni planine Cerro Gordo.

Duga je i široka 225 m, dok je visoka 75 m, te se smatra trećom najvećom piramidom na svijetu. Izgrađena je u 2. vijeku, a pretpostavlja se da se na njenom vrhu nalazio hram, koji je kasnije uništen, što zbog erozije što zbog vandalizma. Ime Piramida Sunca su mu dali Azteci.

## Reference

* Evans, Susan Toby, "Ancient Mexico and Central America", 2004
* Gwin, Peter, "Seeing Through Walls," *[[National Geographic]]*, Feb. 2005
* Šprajc, Ivan (2000). "Astronomical Alignments at Teotihuacan, Mexico". *Latin American Antiquity* 11 (4): pp.&nbsp;403–415
* Sugiyama, Saburo, "Governance and Polity at Classic Teotihuacan," *Mesoamerican Archaeology*, 2005
Pretkolumbovska era

**Pretkolumbovski period** ili **pretkolumbovska era** je uobičajeni zajednički izraz nekoliko arheoloških i historijskih perioda u Amerikama prije dolaska evropskih kolonizatora i naseljenika. Iako je ime dobio po evropskom istraživaču Kristoforu Kolumbu koji je 1492. i 1504. prvi došao u Ameriku, okvirno je završio nešto kasnije, s obzirom da pokriva historiju svih indijanskih naroda u Južnoj, Srednjoj i Sjevernoj Americi do trenutka prvih kontakata, odnosno zauzimanja teritorija od strane evropskih kolonijalnih casrtava.

Vrlo često izraz se ovaj izraz koristi za označavanje autohtonih civilizacija u Amerikama, odnosno naroda kao što su Olteci, Tolteci, Teotihuakanci , Zapoteci, Mišteci, Azteci, Maje, Inke, Moche, Chibcha ili Kanjari .

Brojne pretkolumbovske civilizacije su ostavile snažan trag na područjima gdje su živjele, i to izgradnjom velikih naselja, razvojem arhitekture, poljoprivrede, pisma i umjetnosti. S druge strane, veliki dio kulturne ostavštine autohtonih naroda danas je uništen, a što je rezultat evropskog doseljavanja u Ameriku u 15. i 16. vijeku, pa današnji historičari najviše podataka crpe iz arheoloških artefakata, a manje iz dokumenata. Dodatne poteškoće izaziva što mnoge od civilizacija nisu imale pismo, a kod onih koje jesu veliki broj zapisa i dokumenata je uništen od strane evropskih kršćanskih kolonizatora koji su ih smatrali "poganskima", odnosno heretičkima.

I pored nedostataka adekvatnih dokumenata se može zaključiti kako su stare američke civilizacije imale razvijenu nauku, a i tehnološka dostignuća. Tako su, na primjer, Asteci sagradili Tenochtitlan, jedan od najimpresivnijih gradova tadašnjeg svijeta, koji je imao čak 200.000 stanovnika. Glavna grana staroameričke nauke su bili matematika i astronomija, a glavna grana privrede poljoprivreda.

Neke od tragova pretkolumbovske kulture se mogu pronaći kod potomaka nekadašnjih američkih domorodaca, iako su ti narodi prošli kroz brojne promjene u posljednjih pet vijekova.

## Povezano
* Pretkolumbovska umjetnost

## Vanjske veze

* Centralnoandska historija 
* Pretkolumbovska umjetnost 
* McGuiness Izdavaštvo za pretkolumbovski period
Antonin Liberal

**Antonin Liberal** (*Antoninus Liberalis*) bio je grčko-rimski gramatičar koji je živio u 2. ili 3. vijeku. Njegovo jedino djelo su *Metamorfoze* (Μεταμορφώσεων Συναγωγή, Metamorphoseon Synagoge, doslovno "Zbirka preobrazbi") u kojima daje kratke opise priča iz grčke mitologije. Djelo, koje je prvi put štampano 1598. se, usprkos nedostatka književne vrijednosti, smatra jednim od najvažnijih izvora za antičku mitologiju i književnost.

## Reference

* Celoria , Francis, ed. and trans. *The Metamorphoses of Antoninus Liberalis: A Translation With Commentary*, trans. (London and New York: Routledge) 1992. English with comparative notes. . This, not offering the Greek text, is the first English translation of this work.
* Irving, Forbes. *Metamorphosis in Greek Myth* 
* Papathomopoulos, Manolis. *Antoninus Liberalis: Les Métamorphoses* (Paris, Budé, 1968) First translation into French; extensive notes and indices, except on linguistic questions; probably at present the standard text. 
* Trzaskoma, Stephen M.. ''Antoninus Liberalis: three sections from ''Metamorphoses'': Hierax; Aigypios; The Dorians 
* ''Encycyclopaedia Britannica'' 1911:  "Antoninus Liberalis". .
CONMEBOL

**KONMEBOL** (**CON**federación suda**ME**ricana de Fút**BOL**) je je jedna od šest fudbalskih konfederacija na svetu, a predstavlja južnoamerička fudbalska konfederacija.

Organizacija je osnovana 9. 7. 1916 godine u Buenos Ajresu, Argentina. Osnovale su je federacije Urugvaja, Brazila, Argentine i Čilea. Otale članice su se priključile kasnije: Paragvaj (1921), Peru (1925), Bolivija (1926), Ekvador (1927), Kolumbija (1936) i Venecuela (1952).

Od 1990. stalno sedište je u Asunsionu, Paragvaj.

U nadležnosti konfederacije je organizacija takmičenja nacionalnih selekcija i klubova svih uzrasta, kao i takmičenje u malom fudbalu. Najpoznatija takmičenja su:
* za reprezentacije:
: Kup Amerike,
: Prvenstvo Južne Amerike za žene,
: Prvenstvo Južne Amerike za juniore U-20, U-17 i U-15
: Prvenstvo Južne Amerike za juniorke U-20,
: Kup Amerike u malom fudbalu
* za ekipe:
: Kup Libertadores 
: Kup Južne Amerike od 2002.
: Kup Merkonorte i Kup Merkosur (1988-2001)
: Kup KONMEBOL (1982-1999)

## Predsednici KONMEBOL-a



* 1916-1936  Hektor Rivadavia Gomez (Héctor Rivadavia Gómez)
* 1936-1939  Luis O. Salesi (Luis O. Salesi)
* 1939-1955  Luis A. Velensuela (Luis Valenzuela Hermosilla)
* 1955-1957  Karlos Ditborn Pinto (Carlos Dittborn Pinto)
* 1957-1959  Hoze Ramos de Frajtas (José Ramos de Freitas)
* 1959-1961  Fermin Sorhueta (Fermín Sorhueta)
* 1961-1966  Raul H. Kolombo (Raúl H. Colombo)
* 1966-1986  Teofilo Salinas Fuler (Teófilo Salinas Fuller)
* 1986 - -  Nikolas Leos (Nicolás Leoz)

## Članice KONMEBOL-a (10)

Fudbalski savezi Gvajane i Surinama i Fudbalska liga Francuske Gvajane iako teritorijalno smeštene u Južnoj Americi, članovi su KONKAKAF-a Severno-srednje-američke i karipske fudbalske konfederacije.

## Reprezentacije KONMEBOL-a na Svetskim prvenstvima

## Vanjske veze

*  Službeni sajt KONMEBOL
Turkestan

**Turkestan**, nekada navođen i kao **Turkistan** (doslovno "Zemlja Turaka" na perzijskom), u azijskoj historiji je označavao oblasti Centralne Azije između Sibira na sjeveru, Tibeta, suvremenog Pakistana, Afganistana i Irana na jugu, pustinje Gobi na istoku te Kaspijskog mora na zapadu. Taj se izraz često koristi u mnogim turskim i perzijskim sagama, od kojih ga potonji opisuju kao dio Turana. Na tom području žive turkijski narodi koji potiču od oguških Turaka: Turkmeni, Uzbeci, Kazasi, Hazari, Kirgizi i Ujguri, a odatle su se razna turkijska plemena odselila u druga područja Eurazije, uklčjučujući Tursku, Azerbejdžan, Tatarstan i Krim. Tadžici i Rusi danas čine najznačajnije neturkijske manjine na tom području.

Turkestan se tradicionalno dijeli na Zapadni Turkestan, što uključuje nekadašnji Ruski Turkestan i Afganski Turkestan, te Istočni Turkestan, koji odgovara teritoriji današnje autonomne oblasti Xinjiang u Kini. Kao granica dva Turkestana se najčešće navode gorja Tanšan i Pamir.

## Povezano
* Centralna Azija

## Reference
Kananefati

**Kananefati** (, također poznati i kao *Canninefates*, *Caninefates* ili *Canenefatae*, doslovno "gospodari praziluka" ) su bili germansko pleme koje je početkom 1. milenijuma živjelo na "Batavskom otoku", odnosno zapadnom dijelu tadašnje rimske provincije Donja Germanija (u današnjoj Nizozemskoj). Prema Tacitu su bili po jeziku, običajima i karakteru slični, a po porijeklu srodni susjednim Batavcima, iako ih nije bilo tako mnogo. Vođa im se zvao Brino, koji je jednom prkosio caru Kaliguli. Sudjelovali su u Batavskoj pobuni 69. Poslije je po njima dobio ime rimski grad Forum Hadriani (današnji Voorburg).

## Reference
Yufuluo

**Yufuluo** (? - 196) bio je princ Južnih Xiongnua, odnosno sin poglavara (chanyua) po imenu Qiangqu. Kada su plemenski vođe, nezadovoljni njegovom pro-kineskom politikom, ubili Qiangqua i za novog chanyua proglasili Hyuibu Gudu-heua, godine 188. je intervenirala kineska vojska i postavila Yufuloa za marionetskog chanyua. Međutim, njegova vlast je bila kratkog vijeka, jer je u Kini nakon smrti cara Linga 189. izbio građanski rat, odnosno došlo do kolapsa centralne vlasti. Ostavši bez kineske podrške, Yufuluo je zajedno sa svojih 15.000 sljedbenika izbjegao na kinesku teritoriju, gdje je pružao najamničke usluge raznim ustanicima i gospodarima rata - prvo Heishanskim banditima, potom Yuan Shuu. Sve njih je porazio vojskovođa Cao Cao. Godine 196. je Yufuluo umro, a njegove sljedbenike preuzeo njegov brat Huchuquan. Oni su ubrzo nakon toga naseljeni u provinciji Bing. 

Yufuluov potomak Liu Yuan je u 4. vijeku postao osnivač i prvi car države Han Zhao. 

## Reference
* Bichurin N.Ya., *"Collection of information on peoples in Central Asia in ancient times"*, vol. 1, Sankt Petersburg, 1851, reprint Moscow-Leningrad, 1950

|-
Monoim

**Monoim** (, cca. 150 - 210) bio je arapski gnostički pisac, poznat isključivo po citatima Teodorita Kirskog i Hipolita Rimskog. Na temelju njih se zaključilo kako je Monoim nastojao pomiriti kršćanstvo sa pitagorejskom filozofijom, odnosno uvesti koncept monada u gnostičku filozofiju.

Monoim je posebno isticao vrednost samospoznaje:

## Reference

## Vanjske veze
* Refutation of All Heresies, book 8 by Hippolytus
Zhang Zhongjing

**Zhang Zhongjing** (150 - 219), formalnim imenom **Zhang Ji**, bio je kineski ljekar koji je uživao veliki ugled za vrijeme kraja dinastije Han. Poznat je kao tvorac niza medicinskih načela koje je sažeo u knjigu koja je izgubljena, a potom rekonstruirana od kasnijih autora, i zbog kojih ga se smatra jednim od najvažnijih ličnosti za razvoj tradicionalne kineske medicine.
151.

__NOTOC__
Godina **151.** (**[[rimske brojke|CLI]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Kondijana i Valerija** (ili, rjeđe, **godina 904. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 151. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* U Kini prva godina ere Yuanjia dinastije Han.
* Mitilenu i Smirnu uništava katastrofalni potres. 
* Napravljen kameni reljef na oltaru porodice Wu (Wuliangci), Jiaxiang, Shandong.

## Rođenja
* Han Xuan, guverner Chang Shaa
* Zhong Yao, ministar na dvoru Kraljevine Wei i otac Zhong Huija (u. 230)

## Smrti
* Kaniška, vladar Kušanskog Carstva.
Jiaxiang

**Jiaxiang** se može odnositi na:
* Jizang (549–623), također poznat kao Jiaxiang, kineski redovnik
* Jiaxiang (okrug) u kineskoj provinciji Shandong
* 4760 Jia-xiang, asteroid iz glavnog pojasa
Han Xuan

**Han Xuan** ili **Xun Han** (151–210) bio je kineski velikodostojnik, poznat kao guverner Changshaa u vrijeme kraja dinastije Han i na početku perioda Tri kraljevstva. Bio je potčinjen Liu Biaou, guverneru provincije Jingzhou, te ga služio tri godine. Nakon Liu Biaove smrti su sjeverni dio provincije podijelili njegovi sinovi Liu Qi i Liu Cong, dok je južni dio podijeljen između četiri guvernera - Zhao Fana, Jin Xuana, Liu Dua i Han Xuana. Tada je Changsha postao *de facto* nezavisna država i uživao relativan mir sljedeće dvije godine, sve dok ga je nije napao i na kraju anektirao Liu Bei, osnivač države Shu. Han Xuan, na nagovor svog generala Huang Zhonga Liu Beiju nije pružio nikakav otpor, te je počeo služiti novom gospodaru.

U *[[Romansa Tri kraljevstva|Romansi Tri kraljevstva]]* fiktivni lik Han Xuana je poginuo prilikom pokušaja da Liu Beiju pruži otpor, odnosno ubijen je od Wei Jana.

## Povezano
* Tri kraljevstva
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*
* *[[Romansa Tri kraljevstva]]*
Zhong Yao

**Zhong Yao** (151–230) bio je kineski kaligraf i političar iz doba Tri kraljevstva, poznat kao jedan od vodećih velikodostojnika države Cao Wei. Bio je rodom iz Xuchanga u Henanu, a prije službe na dvoru države Wei je služio kao upravnik grada Chang'ana.

Nakon smrti Cao Pija i dolaska Cao Ruija na prijestolje, Zhong Yao je imenovan za Velikog tutora Weija godine 226. Bio je učenik znamenitog kaligrafa Cai Yonga, te je znatno doprinio razvoju standardnog pisma (kaishu), te je poznat kao "otac standardnog pisma".

Njegov sin Zhong Hui je također poznat kao kaligraf, ali i kao vojskovođa zaslužan za osvajanje države Shu.

## Reference

## Reference

* 
* 漢語大字典. Hànyǔ Dàzìdiǎn, 1992. 湖北辭書出版社和四川辭書出版社 Húbĕi Cishu Chūbǎnshè and Sìchuān Cishu Chūbǎnshè; The Taiwanese edition (traditional characters) cited here is from 建宏出版社 Jiànhóng Publ. in Taipei; . 
* Qiú Xīguī (2000). Chinese Writing. Translation of 文字學概論 by Mattos and Norman. Early China Special Monograph Series No. 4. Berkeley: The Society for the Study of Early China and the Institute of East Asian Studies, University of California, Berkeley. .
* Wang, Yuchi, "Zhong Yao" . *[[Encyclopedia of China]]* (Arts Edition), 1st ed.
Zhong Hui

**Zhong Hui** (225–264), stilsko ime **Shiji** (士季), bio je kineski vojskovođa iz doba Tri kraljevstva, koji je služio državi Wei. Bio je sin znamenitog političara Zhong Yaoa, od koga je naslijedio i talent za kaligrafiju.

Igrao je značajnu ulogu u pohodu zahvaljujući kome je država Shu Han anektirana od Cao Weija. U njemu su Zhong Hui i Deng Ai imali isti rang, ali se Zhong Hui smatrao zaslužnijim i sposobnijim od Deng Aija. Zbog toga se sprijateljio sa Jiang Weijem, generalom Shu Hana, te su zajedno skovali zavjeru protiv Deng Aija. Ona nije uspjela, a godine 264. Zhong Hui je umro.

## Porodica
* Otac: Zhong Yao

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
* Popis likova u Dynasty Warriors

## Reference

* Zhu, Zhongbin, "Zhong Hui" . *[[Encyclopedia of China]]* (Chinese History Edition), 1st ed.
Cao Wei

**Cao Wei** () je naziv za jedno od Tri kraljevstva, odnosno državu nastalu raspadom Kine uslijed kolapsa dinastije Han početkom 3. vijeka. Teritorija joj je sadržavala sjevernu Kinu, odnosno područja koja je u građanskom ratu osvojio gospodar rata Cao Cao, te se proglasio prvo vojvodom, a potom i kraljem Weija. Glavni grad joj je bio bivša carska prijestolnica Luoyang, a kao formalni početak postojanja države se određuje godina 220. kada je Cao Caov sin Cao Pi i formalno svrgnuo posljednjeg cara dinastije Han, te se proglasio carem, odnosno osnivačem nove dinastije Wei. To nikada nisu priznali vladari druge dvije države - Shu na jugozapadu i Wei na jugoistoku Kine - čiji su se vladari Liu Bei i Sun Quan također smatrali legitimnim nasljednicima carskog prijestolja. Država Wei je godine 265. uspjela osvojiti i anektirati Shu, ali ne i Wei, i to zato što je na dvoru Cao Weija s vremenom ojačao klan na čelu sa porodicom Sima. Iste godine je njen član i carski kancelar Sima Yan svrgnuo Cao Huana, posljednjeg vladara dinastije Han i proglasio novu carsku dinastiju Jin, pod čijim je vodstvom Kina ponovno ujedinjena godine 280.

Sama država je u svoje vrijeme bila poznata tek kao Wei, a naziv Cao Wei su joj dali kasniji historičari, kako bi je mogli razlikovati od ranije države Wei u periodu Zaraćenih država, odnosno kasnije države Sjeverni Wei.

## Izvori

* Bo Yang's edition of Zizhi Tongjian by Sima Guang. 柏楊版資治通鑑
* de Crespigny, Rafe. "To Establish Peace: being the Chronicle of the Later Han dynasty for the years 201 to 220 AD as recorded in Chapters 64 to 69 of the Zizhi tongjian of Sima Guang". Volume 2.  Faculty of Asian Studies, The Australian National University, Canberra. 1996. .
Rumelija

**Rumelija** ili **Vilajet Rumelija** (turski: *Rumeli*) je ime koje se od 15. st. koristilo u Otomanskom carstvu da označi njegov zapadni (evropski - balkanski) dio, u odnosu na istočni (anatolski maloazijski) dio.

To je zapravo značilo *Rimska zemlja* od staroturski *Rūm* = "rimljanin", i *el* - *ili*= "zemlja" Građani Bizanta svoje carstvo su zvali Romanija (grčki: Ρωμανία) a ne Bizant, osmanlije su to ime uzeli kao oznaku za njih.

## Historija
Tokom 11. st. i 12. stoljeća, termin Rumelija se koristio kao naziv za Anatoliju zapravo za sve krajeve koje su otomani netom zauzeli od Bizanta. Tokom naredna dva stoljeća termin Rumelija se je širio i na sve zauzete zemlje Bizanta; krajeve oko Konstantinopolisa, Soluna; Trakiju, Makedoniju Meziju i Albaniju.
Do 1864. Rumelijom su se zvali svi otomanski evropski posjedi, osim Bosne, Mađarske i Moreje.

Nakon administrativnih reformi Otomanskog carstva 1870 i 1875. prestao se upotrebljavati naziv Rumelija osim u slučaju Istočne Rumelije koja je oformljena kao autonomna provincija u okviru carstva nakon Berlinskog kongresa 1878 god., no ona se ubrzo 1885 ujedinila sa Bugarskom.

## Uprava
Prvi beglerbeg Rumelije bio je Lala Šahin Paša, za vrijeme vladavine sultana Murata I., on je svoje sjedište smjestio u Plovdiv 1362. No već 1382 sjedište Rumelije premješteno je u Sofiju.

## Reference

## Literatura
* Halil İnalcık: Encyclopaedia of Islam (članak o Rumeliji)
Markove kule (Prilep)

**Markove kule** (), ili **Markov grad** ili **Prilepski grad**, je srednjovjekovna utvrda u Sjevernoj Makedoniji, sjeverozapadno od Prilepa, kod sela Varoš, na brdu. To je bio dvor legendarnog srednjovjekovnog srpskog vladara Kraljevića Marka.

## Historija
Arheološka istraživanja na lokalitetu Markovih kula provede se već četiri desetljeća.

Ona su otkrila da je na tom lokalitetu postojalo ranije antičko naselje **Keramija**.

U rimsko doba, to malo naselje proširilo se je na jugozapad, na tom dijelu pronađeno je nekoliko fragmenata mramornih ukrasa ranokršćanske bazilike.

Utvrda se počela graditi u 10. stoljeću za cara Samuila, na to ukazuju zidine pored ulaznih vrata i Akropole (Gornji grad utvrde) na terenu visokom između 120–180 m, dostupnom jedino sa sjeverne i južne strane.

Ostatci današnjih zidina su iz 13. i 14. stoljeća i u relativno su dobrom stanju. Zidovi su debljine oko jedan metar, građeni su od velikih kamenih blokova vezanih žbukom. Utvrda je imala tri reda zidina. Graditelji su koristili postojeće stijene na ovom inače geološki neobičnom brdu, koje i izgleda poput tvrđave.

Unutarnji zidovi razdvajali su utvrdu na manje dijelove. Palača srpskog kralja Vukašina Mrnjavčevića i njegovog sina Kraljevića Marka nalazila se na jugozapadnom dijelu utvrde. Neposredno pored palače pronađeni su i temelji jedne jednobrodne crkve.

Na sjevernim vratima Gornjeg grada jasno se vide brojne rekonstrukcije koje su rađene na utvrdi.

Ispod akropole nešto južnije nalazio se donji grad koji je imao dva reda niskih zidina i prostirao se na površini od 3,6 hektara. Na sjevernoj strani tog grada bila su dupla gradska vrata, sa velikom stražarnicom između njih. Na južnom zidu nalaze se tri dobro očuvane kule. Na zapadnoj strani, nalaze se grobovi uklesani u kamen. U 14. stoljeću, ovaj grad je služio kao privremeno utočište lokalnom stanovništvu za Turske invazije. Po nekim historijskim izvorima, sve do druge polovice 14. stoljeća, pa čak i nešto kasnije, ovu utvrdu branilo je samo 40 vojnika.

Nakon smrti kralja Marka, 1395, utvrdu su preuzeli osmanski stražari, a preostali stanovnici su je napustili i potražili utočište u naselju ispod Markovih kula – Varoš , koje se od tad počelo razvijati i postoji do danas.

Kako Prilep više nije imao nikakav strategijski značaj i straža je napustila utvrdu te je od tad počela propadati.

## Reference

## Vanjske veze
152.

__NOTOC__
Godina **152.** (**[[rimske brojke|CLII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Glabriona i Homula** (ili, rjeđe, **godina 905. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 152. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Manje pobune protiv rimske vlasti u Mauretaniji, koje su brzo ugušene intervencijom rimske vojske.
* Počinje slabiti kineska dominacija nad Tarimskom zavalom.

## Rođenja
* Bao Xin, kineski vojskovođa u službi dinastije Han (u. 192)
* Wang Lang, kineski političar iz doba Tri kraljevstva (u. 228)

## Smrti
* Carica majka Yan Ming
Carica majka Yan Ming

**Carica majka Yan Ming** (匽明) (? - 152), formalno **Carica Xiaochong** (孝崇皇后) bila je kineska carica majka iz doba dinastije Han, poznata po tome što je nosila tu titulu iako sama nikada nije bila carica, odnosno redovna supruga kineskog cara. 

Bila je konkubina Liu Yija, markiza od Liwua, te mu rodila sina Zhija, koji je nakon očeve smrti naslijedio titulu. Kada je godine 146. moćni dvorjanin Liang Ji otrovao mladog car Zhija, odlučio je da ga naslijedi 13-godišnji Zhi, zaručen za njegovu sestru Liang Nüying. Zhi je postao novi car pod imenom Huan. Ispočetka je za svoju majku koristio titulu "carska supruga", ali je nakon smrti carice majke Liang, regentice i Liang Jijeve druge sestre, godine 150. svojoj majci dao višu titulu "carice majke".
Marina Nemet

**Marina Nemet** (Nova Gradiška, 7. lipnja 1960. - Zagreb, 11. prosinca 2010.) bila je hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Bibin svijet" kao gđa. Cicvarić (2007.)
* "Zabranjena ljubav" kao Marija Carević (2004.-2006.)
* "Putovanje u Vučjak" (1986.)
* "Anno domini 1573" kao Regica (1979.)
* "Čast mi je pozvati vas" kao Marina (1977.)

### Filmske uloge
* "Snivaj, zlato moje" kao Slava Štingl (2005.)
* "Sto minuta Slave" kao Miranda (2004.)
* "Mišolovka Walta Disneya" (2003.)
* "Ajmo žuti" kao Matilda (2001.)
* "Čudnovate zgode šegrta Hlapića" kao Majstorica *(glas)* (1997.)
* "Ujed anđela" kao djevojka (1984.)
* "Vlakom prema jugu" kao Marina Ban (1981.)
* "Godišnje doba Željke, Višnje i Branke" (1979.)
* "Probni rok" (1979.)
* "Beliot sid" (1978.)
* "Posljednji podvig diverzanta Oblaka" (1978.)
* "Ljubavni život Budimira Trajkovića" kao Mirjana (1977.)
* "Seljačka buna" kao Regica (1975.)
* "Little Mother" (1973.)
* "Družba Pere Kvržice" kao Marija (1970.)
* "Događaj" kao lugareva kći (1969.)

## Vanjske veze
* 
* Stranica na Gavella.hr
Krsto Cviić

**Krsto Cviić** (Adžamovci kod Slavonskog Broda, 3.10. 1930 - London, 11.12. 2010.), poznat i kao **Chris Cviich**, bio je hrvatski novinar i politički komentator, poznat po dugogodišnjoj međunarodnoj karijeri.

Odrastao je i školovao se u Zagrebu, a od 1954. živi u Londonu. Prvih pet godina je radio kao novinar u Svjetskoj službi BBC-a, a isto vrijeme je diplomirao međunarodne odnose na Londonskoj školi ekonomije. Potom je na BBC bio zamjenik direktora Evropske službe, a 1969. do 1990. je radio u uglednom časopisu *[[The Economist]]* kao uvodničar i dopisnik za Centralnu i Istočnu Evropu. 1997. je bio urednik kratkotrajnog zagrebačkog časopisa *[[Tjednik (zagrebački časopis)|Tjednik]]*. Smatrao se libertarijanskim intelektualcem i često je kritizirao režim Franje Tuđmana.Jedan je od šestero autora (K.Cviić-V.Gotovac-V.Pusić-I.Banac-S.Goldstein-O.Žunec)zahtjeva godine 1993. za ostavkom predsjednika Republike Hrvatske dr. Franje Tuđmana.

Umro je nakon kratke i teške bolesti. Iza sebe je ostavio suprugu Celiju, sina Stjepana i kćer Antoniju.

## Izabrana bibliografija
* *Remaking the Balkans*, dva izdanja - 1991. i 1995.
* *Pogled izvana*, Zagreb, 1994.
* *Jugoistoična Europa – od konflikata do suradnje* (ko-autor: Peter Sanfey), Zagreb, 2008.

## Vanjske veze
* Nekrolog na seebiz.eu
153.

__NOTOC__
Godina **153.** (**[[rimske brojke|CLIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Rustika i Rufina** (ili, rjeđe, **godina 906. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 153. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==
* [[Kina|Kineska]] [[dinastija Han]] mijenja ime ere *Yuanjia* (3. godina) u *Yongxing''.
* U Egiptu zabilježeni manji ustanci protiv rimske vlasti.

## Rođenja
* Lü Bu, kineski vojskovođa u službi dinastije Han (u. 198)
* Kong Rong, guverner kapetanije Beihai u Shandongu (u. 208)
* Zhang Hong, ministar države Istočni Wu u periodu Tri kraljevstva (u. 212)

## Smrti
* Cathair Mor, mitski kralj Irske (ostavio dvije šahovske ploče u svojoj oporuci)
Gradić

**Gradić** je izraz koji se kolokvijalno koristi za manje naselje gradskog tipa, odnosno manji grad. Osim tog izraza se koriste i izrazi *[[varoš]]* (koji potiče iz mađarskog jezika, odnosno riječi *város*) i *[[palanka]]* (koji potiče od vrste utvrđenja). Za izraz gradić je karakteristično da ne postoji u mnogim svjetskim jezicima, odnosno da ne postoji razlika između gradića i "pravog" grada; također u mnogim zemljama gdje ta razlika postoji, ona često nema nikakvog efekta na službenu terminologiju.

Kao glavni kriterij za razlikovanje gradića od grada jest njegova veličina, odnosno broj stanovnika.

U svakodnevnom govoru izraz gradić obično ima pozitivan prizvuk, odnosno njime se obično opisuju gradska naselja koja su očuvala svoj vizualni identitet ili osjećaj solidarnosti i zajedništva među stanovnicima koji ponekad nedostaje stanovnicima većih gradova. Nasuprot tome, izrazi "varoš", "varošica" ili "palanka" su obično pežorativni, i njima se označava zadrtost, primitivizam ili malograđanština u nečijoj sredini.

## Povezano
* Oppidum
* Trgovište
* Predgrađe
Ljubiša Pavković

**Ljubiša Pavković** (Beograd, 14. juni 1947) je srpski harmonikaš.

## Život
Rođen je u Beogradu 1947. Član Narodnog orkestra Radio-televizije Beograd postao je 1970, a od 1981. njegov umetnički rukovodilac sve do 2010.
Veliku ljubav prema harmonici nasledio je verovatno izmešanim genima od oca Bogdana, poreklom Ličanina, i majke Mire, poreklom Makedonke, te je sa lakoćom svirao melos čitavog Balkana. Počeo ja da svira sa pet godina. 1970. godine postaje član Narodnog orkestra RTB, a od 1981. godine rukovodio je najznačajnijim orkestrom narodne muzike, kome je podario poseban autentičan ton i interpretativnu efikasnost i koji je pod njegovim *budnim okom* izrastao u naš najreprezentativniji orkestar narodne i starogradske muzike. Na čelu Narodnog orkestra snimio je veliki broj pesama i igara, koje se čuvaju u Fonoteci Radio Beograda kao nacionalno blago. Kao mladi solista na harmonici, na Međunarodnom festivalu u Dižonu 1966. godine, u konkurenciji učesnika iz 25 zemalja osvaja prvo mesto.

Dobitnik je mnogih značajnih nagrada, ali se posebno izdvaja nagrada iz 2000. godine, kada je na takmičenju harmonikaša u Moskvi dobio specijalnu nagradu za izuzetno muziciranje - *Srebrni disk*, koji mu je uručio šef Katedre Ruske muzičke akademije Fridrih Lips, što praktično znači da je proglašen za najboljeg hamonikaša sveta. Prema rečima našeg čuvenog kompozitora Radoslava Graića: *U Ljubišinoj harmonici objedinjeni su topli, ljudski glas, setna violina, virtuozna frula, moćne orgulje i osećajna slovenska duša*. Ceo svoj umetnički život popularni *Pavke* je posvetio izučavanju balkanskog folklora, otkrivajući njegove tajne i negujući njegove autentične vrednosti i lepote. Najkraće - široka balkanska duša.

## Festivali
* 1975. Beogradski sabor - *Bitolčanka oro* (prva nagrada stručnog žirija)
* 1976. Ilidža - *Čigra kolo*
* 1982. Ilidža - *Nevestino oro*
* 1983. Hit parada - *Kosmajski biser*
* 2012. Moravski biseri - *Zlatna harmonika*, nagrada festivala
* 2019. Sabor, Beograd - Nacionalno priznanje za narodnu muziku Srbije

## Priznanja
* Estradna nagrada Srbije
* Godišnja nagrada Radio Beograda, 1991.
* Srebrni disk na Mešunarodnom festivalu bajana u Moskvi, 1999.
* Zlatni beočug, nagrada Kulturno prosvetne zajednice grada Beograda, 2007.
* „Maestro internacional“ za 2008, nagrada Međunarodnog muzičkog centra iz Beograda.
* Estradno-muzička nagrada za životno delo, dodeljena od strane Saveza estradno-muzičkih umetnika Srbije (SEMUS), 2017.
* Nacionalni estradno-muzički umetnik Srbije, priznanje od strane SEMUS-a, 2019.
* Specijalna nagrada za izuzetno muziciranje *Srebrni disk*, Međunarodni festival harmonike u Moskvi 2000. godine  

## Reference
Bao Xin

**Bao Xin** (152–192) bio je kineski vojskovođa koji je služio u doba kraja dinastije Han. Ispočetka je služio kao jedan od komandanata carske vojske u pohodu protiv Žutih turbana. Nakon što je vojskovođa Dong Zhuo de facto prigrabio carsku vlast, Bao Xin je bio jedan od vojskovođa koji su se udružili pohod protiv njega; nedostatak discipline prilikom pokušaja da se u prijevoju Shishui pobijedi Dong Zhuov vojskovođa Hua Xiong, odnosno neposluh prema komandantu savezničkih snaga Yuan Shaou doveo do poraza u kome je poginuo Baov mlađi brat Bao Zhong.

Bao Xin je kasnije služio pod Xiahou Dinom, jednom od generala u vojsci Cao Caoa. Tada je poginuo u napadu na uporište preostalih Žutih turbana u okrugu Dongping.

## Porodica
* Brat: Bao Zhong
* Sin: Bao Xun

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva

## Reference
Wang Lang

**Wang Lang** (? -228) bio je kineski vojskovođa i političar, koji se istakao prvo kao jedan od gospodara rata na kraju dinastije Han, a potom kao dvorski funkcionar Kraljevine Wei u periodu Tri kraljevstva. Zahvaljujući braku svoje unuke za Sima Zhaoa, postao je pradjed Sima Yana, kasnije poznatog kao Car Wu iz dinastije Jin.

## Potomci
* Wang Su, sin
* Wang Yuanji, unuka, udata za Sima Zhaoa

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva

## Napomene

## Reference
* Chen, Shou. *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*
Pangu

**Pangu** (P'an-ku, Pan Gu) je mitsko stvorenje, prvobitni kosmički div iz kineske mitologije.
## Karakteristike
U istoriografskoj tradiciji i brojnim kineskim legendama mogu se prepoznati mnogi euhemerizovani bogovi stvoritelji. Kao primer može poslužiti mit o P’an-kuu. Ovaj mit poseduje sve odlike kosmogonijskog mita. Na početku je postojalo samo jedno veliko crno jaje. U tom jajetu je bio haos, pomešani jin i jang, nebo i zemlja. Unutar tog jajeta nalazilo se i prvo živo biće – Pangu . Pangu se obično predstavlja kao patuljak odeven u medveđu kožu ili pregaču od lišća, često je predstavljen sa dva roga, a u rukama je držao čekić i dleto. 
## Mit o Panguu
Kako se bojao da će se nebo i zemlja opet sjediniti, rukama je držao nebo a nogama podupirao zemlju. On je svakog dana rastao baš onoliko koliko bi se zemlja odvojila od neba. Kaže se da je kada se to jaje u kom je bio raspuklo, iz haosa isklesao svet, a za taj posao mu je trebalo osamnaest hiljada godina. Na kraju je umro da bi udahnuo život tom svom delu. Iz njegove glave nastale su planine, iz njegovog daha nastali su vetar i oblaci, iz njegovog glasa - grom, iz njegovih udova - četiri strane sveta, iz njegove krvi nastale su reke, iz njegovog mesa nastalo je tlo, iz njegove brade - sazvežđa, iz kože i kose biljke i drveće, iz zuba, kostiju i srži – metali i drago kamenje, iz njegovog znoja kiša, a od njegovih buva i vašiju - nastali su ljudi . Suština ovog mita objašnjava Stvaranje kao žrtvovanje jednog praiskonskog bića. Međutim, može se dokazati da je ovo kasni mit, da nije kineskog porekla i što je najvažnije, da je on odigrao malu ulogu u kineskom intelektualnom životu. Pričao se kao bajka, a ne kao sveti događaj, i za razliku od drugih mitova nije delovao formativno na duh vremena. Bio je to mit koji se nije obnjavljao.
Druge informacije govore, da je Pangu za stvorio ljude puno pre svoje smrti, a odlučio je da umre tek onda kada ih je naučio svemu što zna. A zapravo, da li je umro ili se izgubio, to nikada nije otkriveno.
Treba i spomenuti da je Pangu za sobom uvek vodio svoja četiri pomagača: feniksa, jednoroga, kornjaču i zmaja. Oni danas predstavljaju svete životinje Kine, koje su prema kineskom verovanju nastavile sa delovanjem uprkos smrti ili nestanku P’an-kua.
## Reference
Arabela (TV serija)

**Arabela** je čehoslovačka dečija televizijska serija snimljena između 1979. i 1981. godine. Serija je imala 13 epizoda i bila je na češkom jeziku. 
Radnja serije odvija se oko jedne obične češke porodice koja igrom slučaja dolazi u kontakt sa stanovnicima Kraljevstva Bajki. Arabela je princeza tog Kraljevstva koju goni podmukao čarobnjak a koja se zaljubljuje u mladića iz stvarnog sveta. Serija je na uspešan način spojila dva sveta: stvarni svet sa svetom bajki. Čini, čarobni prsten i plašt, staklena kugla, leteći kofer i slične magične stvari igraju značajnu ulogu u njenoj radnji.

Serija je sa uspehom prikazana i u mnogim drugim zemljama. Bila je omiljena dečija serija u Sloveniji, Makedoniji i Bugarskoj tokom 1980-ih i u Rumuniji 1990-ih godina. U više navrata prikazana je i na Hrvatskoj televiziji. Nijedna televizijska stanica u Srbiji je nikada nije prikazala, ali su deca u Srbiji imala prilike da je vide u okviru zajedničkog školskog programa TV stanica bivše Jugoslavije tokom 1980-ih.

## Uloge
* Vladimír Menšík - Karel Majer
* Stella Zázvorková - Vera Majerová
* Jana Nagyová - Princeza Arabela
* Vladimír Dlouhý - Petr Majer
* Jiří Lábus - Čarobnjak Rumburak
* Vlastimil Brodský - Kralj Hyacint II
* Jana Brejchová - Kraljica
* Jiří Sovák - Savetnik Theophil Vigo
* Dagmar Patrasová - Princeza Xenia
* Jana Andresíková - Veštica Hexe
* Dana Vávrová - Crvenkapica
* Frantisek Filipovský - Ludi Stunk
* František Peterka - Fantom
* Oldřich Vízner - Princ Willibald
* Ondřej Kepka - Kicoš Majer
* Iva Janžurová - Müllerová
* Jiří Hrzán - Direktor Gros
Cathair Mór

**Cathair Mór** ("Veliki") je bio, prema srednjovjekovnim irskim legendama, jedan od velikih kraljeva Irske. Bio je sin Ferdimira fir Uglaisa, odnosno daleki potomak Mug Corba. Na vlast je došao nakon smrti Fedlimida Rechtmara. Za njega se govori da je imao trideset sinova, ali od njih su samo desetorica imala vlastitu djecu; nekoliko srednjovjekovnih dinastija Leinstera je tvrdilo da potiče od njega. Za njegovu kćer Cochrann se govori da je bila majka fenijanskog juanaka Diarmuid Ua Duibhnea.

Cathair je vladao tri godine, a na kraju ga je ubio Luaigne od Tare, koga je vodio Conn Cétchathach. *[[Lebor Gabála Érenn]]* njegovu vladavinu smješta u doba rimskog cara Marka Aurelija (161-180). Kronologija Geoffrey Keatingkjeve *Foras Feasa ar Éirinn* ga datira u period 113-116, a *[[Annals of the Four Masters]]* u 119-122.

## Reference