Povelja Stjepana Ostoje Dubrovniku 1398.

**Povelja Stjepana Ostoje Dubrovniku 1398.** je dokument kojom je bosanski kralj Stjepan Ostoja potvrdio Dubrovniku da će isplatiti zaostali dug kralja Tvrtka I koji je iznosio 2.550 dukata. Napisana je 20. novembra 1398. godine u Duvnu. Original povelje nalazi se u Državnom arhivu u Dubrovniku.

Povelja kralja Ostoje se bitno ne razlikuje od ostalih bosanskih povelja tog doba. Svi elementi koji sačinjavaju povelju imaju svoj uobičajen oblik i u ostalim bosanskim poveljama. 
## Opis
Detaljan opis povelje dao je Gregor Čremošnik. Napisana je na pergamentu proizvedenom u Italiji i vrhunskog je kvaliteta. Široka je 46,4 cm. iznad, 46 cm. ispod, visina na lijevoj strani je 33,8 cm, a sa desne strane 34,2 cm. Visina blistera je 9,8 cm. Debljina pergamenta je 0,11 – 0,14 mm. I lijeva i desna margina su odvojene od ruba pergamenta 4,2 cm sa dvije okomite linije povučene olovkom (zašiljenim olovnim predmetom) od vrha do dna. Izvučeno je 25 horizontalnih linija, od kojih su prve dvije povučene od ruba do ruba pergamenta dok su ostalih 23 povučene između dvije okomite linije. 

Sam tekst povelje je napisan u 19 redova, od kojih je 19-ti red napisan samo u pola. Potpis na lijevoj strani povelje proteže se od 20-og do 24-og reda a desno od 19-og do 23-og. Razmak između linija je 8,5 mm. Jedna linija ostala je neiskorištena i 8,6 cm je ostalo neispisano ispod samog potpisa. Povelja je napisana izuzetno čitko i lijepo velikim slovima. Slova su visoka 2,5-3 mm i iste širine. Slovo V, kojim počinje povelja, visoko je 2,5 cm i široko 1,7 cm. Cijeli tekst je ispisan tamnoplavim mastilom sve do predposljednjeg reda gde je napisana polovina reči "kraljevstvo mi" tamnoplavim mastilom, a ostatak riječi i teksta povelje, tj. zakletva kralja Ostoje tamnosmeđom bojom.

### Tekst
:*U ime Oca i Sina i Svetoga duha, amin. Ja Stjepan Ostoja po milosti Gospoda Boga blagoverni kralj Srba, Bosne, Primorja, Humske zemlje, Zapadnih strana, Donjih Krajeva, Usore, Soli, Podrinja i ostalog. Da je na znanje svakom čovjeku koga se tiče, kako dođoše veličanstvu kraljevstva mi od slavnoga grada Dubrovnika plemenita vlastela i poklisari, a imenom Žun Žurković i Mihoč Rastić govoreći razumno i časno o svim djelima kraljevstva mi i među ostalim poslovima slatko govoreći tražili su i molili da im plati kraljevstvo mi što je ostao dužan brat kraljevstva mi bivši slavne uspomene gospodin kralj Tvrtko. I mi znajući za istinsku molbu i dostojan govor i pogledavši naredbe i povelje i zakletve gospodina kralja Tvrtka, da se ne bi prekinula krasna ljubav i dobri odnosi koji su uvijek postojali među kraljevstvom mi i među Dubrovnikom, sve to kraljevstvo mi razgledavši i vidivši, posavjetovali smo se s poglavitom vlastelom koja u to vrijeme bijaše uz nas. Svi s nama, jednodušno sledeći cara nebeskog koji učvršćuje dobrim djelima kraljevstvo mi saslušasmo molbu dubrovačkih poklisara i stvorismo im milost i zapisasmo u svim našim naredbama da im platimo i plaćamo dvije hiljade i pet stotina i pedeset dukata što im je ostao dužan kralj Tvrtko, i da im se plaća na ovaj način: da se plaća svake godine po pet stotina perpera od dohotka koji su dužni davati kraljevstvu mi o Vlasinom svecu trećeg dana mjeseca februara i to od dohotka koji su dužni našim precima i nama za Ston da odbijaju dotle dok se ne isplati u ovoj povelji gore pomenuti dug od dvije hiljade i pet stotina i pedeset dukata. Sve dok se isplaćuje taj dug, od toga dohotka da nam ništa ne daju osim da naplaćuju sebi dugove a nakon što isplate rečeni dug da daju kraljevstvu mi taj dohodak kako su ga davali našim precima. A ovome su svjedoci i ručnici vlastela kraljevstva mi, vojvoda Hrvoje, tepčija Batalo, vojvoda Vukašin i vojvoda Pavle Klešić i knez Stjepan Hlapčić našeg kraljevstva dvorski. Pisano na Dumnu dvadesetog dana mjeseca novembra godine rođenja Hrista 1398. Pisa Stjepan Dobrenović dijak kraljevstva mi, i da se počne plaćati na prvi Vlasin svetac trećeg dana februara 1399. i kraljevstvo mi priseže i zaklinje se gore pomenutom vlastelom da ovo pismo bude čvrsto i neporecivo dok im se dug ne isplati. + GOSPODIN KIR STJEPAN OSTOJA KRALJ SRBA, BOSNE I PRIMORJA*/ref> 

## Ustanove i termini
* Poklisari (dubrovački) - poslanici, diplomatski posrednici 
* Liat (listovi) - jedan od mnogobrojnih naziva za srednjovjekovni dokument. U bosanskoj kancelariji nije se pravila razlika između naziva pojedinih dokumenata. Jedan te isti dokumenz mogao se nazivati list, zapis, pisanije, zapisanije, povelja, pismo, slovo i dr. 
* Vlasinic svetac - Praznik svetog Vlasija, kasnije nazvan sveti Vlaho. Dubrovčani ga i danas slave 3. februara.
* Svjedoci - ličnosti koje su prisustvovale zapisivanju ili izvršenju pravnog čina
* Ručnici - garanti pravne radnje
* Perpera - zamišljena obračunska jedinica koja je obuhvalala 12 jedinica lokalnog srebrnog novca. Srebreni novac se kovao u Srbiji, Bosni i Dubrovniku
* Dukat - zlatni novac (ugarski, mletački, bosanski). Pronađen je samo jedan bosanski, a i on je nestao.
* Dijak - pisar ili prepisivač
## Literatura
* Ljubomir Stojanović, Stare sroske povelje i pisma 1929. godine
* Gregor Čremošnik, Bosanske i humske povelje srednjeg vijeka II, GZM IV–V (Sarajevo 1950) 148–151
* Pavle Dragičević, Građa o prošlosti Bosne 1, Banja Luka, 2008.  
                   
## Izvori