open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Planckova masa

**Planckova masa**, je fizikalna konstanta, sa oznakom *m<sub>P</sub>*, a to je jedinica mase, jednaka 2,17644(11)×10−8 kilograma. 

Planckova masa se određuje sa:

:m_P=\sqrt{\frac{\hslash c}{G}}≈ 1,2209 x 1019 GeV/c2 = 2,17644(11) x 10-8 kg

gdje je *c* – brzina svjetlosti u vakuumu, *G* – gravitacijska konstanta i *ħ* - reducirana Planckova konstanta. Dvije brojke u zagradama prestavljaju standardnu grešku.

Fizičari elementarnih čestica i kozmolozi često koriste **reduciranu Planckovu masu**, koja iznosi:

:\sqrt\frac{\hbar{}c}{8\pi G} ≈ 4,340 10-6 g = 2.43 × 1018 GeV/c2

Dodani faktor 1/√8π pojednostavljuje brojne jednadžbe u općoj teoriji relativnosti. Ime je dobila po Maxu Plancku, jer je to otprilike veličina na koju kvant djeluje.

## Značaj
Planckova masa je masa Planckove čestice, teoretske minijaturne crne rupe, čiji Scwarzschildov polumjer je jednak Planckovoj duljini.

## Izvori
# Peter Gabriel Bergmann: "The riddle of gravitation" 
# Sivaram C.: "What is special about the Planck mass?" 
# Johnstone Stoney: Phil. Trans. Roy. Soc. 11, (1881)
Planckova temperatura

**Planckova temperatura**, je fizikalna konstanta, s oznakom *T<sub>P</sub>*, a jedinica je topline, jednaka 1,416785(71) × 1032 K. Ime je dobila po Maxu Plancku, koji ju je prvi predložio.

Planckova temperatura se određuje s:

T_P = \frac{m_P c^2}{k} = \sqrt{\frac{\hbar c^5}{G k^2}} = 1,416785 (71)x 1032 K

gdje je *m<sub>P</sub>* – Planckova masa, *c* – brzina svjetlosti u vakuumu, *G* – gravitacijska konstanta, \hbar - reducirana Planckova konstanta, k – Boltzmannova konstanta. Dvije brojke u zagradama predstavljaju standardnu grešku.

Kao i sve Planckove jedinice, Planckova temperatura predstavlja osnovnu granicu u kvantnoj mehanici. Na temperaturama višim od *T<sub>P</sub>* trenutno važeći fizikalni zakoni više ne vrijede jer ne poznajemo kvantnu teoriju gravitacije.

## Izvori

## Vanjske veze
* NIST reference: Planck temperature
* What is the opposite of absolute zero?
Fotootpornik

**Fotootpornik** (eng. *photoresistor* ili *light dependent resistor - LDR*) je otpornik, čiji se električni otpor smanjuje s povećanjem intenziteta svjetlosti.

Fotootpornik se izrađuje od poluvodiča sa velikim električnim otporom. Ako svjetlo padne na fotootpornik, sa dovoljno velikom frekvencijom (granična frekvencija), poluvodič ce upiti fotone svjetlosti i izbaciti elektrone, koji stvaraju električnu struju, u zatvorenom strujnom krugu.

Poluvodič može biti sa primjesama ili bez. Poluvodiči bez primjesa imaju svoje vlastite nosioce naboja i nisu učinkoviti poluvodiči, kao na primjer silicij. Poluvodiči bez primjesa imaju dostupne elektrone samo u određenom energetskom području i zato fotoni moraju imati dovoljno energije da pobude elektrone u cijelom spektru. Poluvodiči sa primjesama imaju nečistoce u sebi ili primjese, koji povećavaju provodljivost elektrona, tako da fotoni mogu izbaciti elektrone i sa nižom energijom. Siliciju se obično dodaje fosfor, za povećanje električne provodljivosti.

## Primjene
Ima puno vrsta fotootpornika. Jeftine kadmij sulfid ćelije se mogu naći u puno različitih uređaja, kao što su kamere, ulične svjetiljke, radio satovi, alarmi i vanjski satovi.

Olovni sulfid (PbS) i indij antimon (InSb) fotodiode se koriste za srednje infracrveno područje, germanij – bakar (Ge:Cu) fotodiode su najbolje za daleko infracrveno područje i koriste se u infracrvenoj astronomiji i infracrvenoj spektroskopiji.

## Reference
Planckovo vrijeme

**Planckovo vrijeme** je fizikalna konstanta, sa oznakom *t<sub>P</sub>*, a to je jedinica vremena, a to je vrijeme koje svjetlost treba preći, u vakuumu, udaljenost od Planckove duljine. Ime je dobila po Maxu Plancku, koji ju je prvi predložio. 

Planckovo vrijeme se određuje kao:

:t_P \equiv \sqrt{\frac{\hbar G}{c^5}} \approx 5.39124(27) \times 10^{-44} \mbox{ s}

gdje je: *<math>\hbar = h / 2 \pi</math>* - reducirana Planckova konstanta, *G* - gravitacijska konstanta, *c* – brzina svjetlosti u vakuumu. Dvije brojke u zagradama prestavljaju standardnu grešku.

## Fizikalni značaj
Planckovo vrijeme dolazi iz područja matematičke fizike i dimenzionalne analize, koja proučava mjerne jedinice i fizikalne konstante. Planckovo vrijeme je jedinstvena kombinacija gravitacijske konstante *G*, brzine svjetlosti *c* i Planckove konstante *h*. Planckova duljina bi imala vrijednost, kada bi bila poznata teorija kvantne gravitacije, ali još uvijek je za nas to nepoznanica. Uglavnom, to je vrijeme ispod kojeg se ne može više mjeriti.

## Izvori
Planckova duljina

**Planckova duljina**, je fizikalna konstanta, sa oznakom *l<sub>p</sub>*, a to je jedinica duljine, jednaka 1,616252(81)×10−35 metara. Ime je dobila po Maxu Plancku, koji ju je prvi predložio.

Planckova duljina se određuje sa:

:\ell_P =\sqrt\frac{\hbar G}{c^3} \approx 16,16 252 (81) \times 10^{-36} \mbox{ m}

gdje je *c* – brzina svjetlosti u vakuumu, *G* – gravitacijska konstanta i *<math>\hbar</math>* - reducirana Planckova konstanta. Dvije brojke u zagradama prestavljaju standardnu grešku.   

## Fizikalni značaj
Planckova duljina iznosi oko 10-20 od promjera protona, tako da je to izuzetno mala duljina. To je još puno manje, nego što je ikad izmjereno, jer najmanja duljina koja je izmjerena iznosi oko 10-5 od promjera protona. Zbog toga je Planckova duljina uglavnom teoretska vrijednost. Uglavnom, to je duljina ispod koje se ne može više mjeriti.

Planckova duljina bi imala vrijednost, kada bi bila poznata teorija kvantne gravitacije, ali još uvijek je za nas to nepoznanica. Planckova površina, koja je jednaka kvadratu Planckovih duljina, igra ulogu u entropiji crne rupe. Vrijednost te entropije je data sa A/4\ell_P^2, gdje je A površina horizonta događaja.

## Izvori
Aceton-butanol-etanolna fermentacija

**Aceton-butanol-etanolna (ABE) fermentation** je proces koji koristi bakterijsku fermentaciju za proizvodnju acetona, n-butanola i etanola iz skroba. Ovaj proces je razvio hemičar Hajm Vejzman. To je bio primarni proces za dobijanje acetona tokom Prvog svetskog rata, koji je korišćen za proizvodnju kordita. ABE proces je anaeroban (odvija se u odsustvu kiseonika), slično načinu na koji kvasac fermentiše šećere da bi se formirao etanol u vinu, pivu, ili gorivu. Proces proizvodi rastvarače u odnosu 3-6-1, ili 3 dela acetona, 6 delova butanola i 1 deo etanol. Obično se koriste bakterijske vrste iz klase *[[Clostridia]]* (*[[Clostridium]]* familija). *[[Clostridium acetobutylicum]]* je najpoznatija vrsta. Clostridium beijerinckii takođe daje dobre rezultate.

Produkciju butanola biološkim putem je privi izveo Luj Paster 1861. Šardinger je 1905. pronašao da se aceton može dobiti na sličan način. 

## Reference
Ruska revolucija (razvrstavanje)

**Ruska revolucija** može označavati:

* Ruska revolucija 1917, politička previranja u Rusiji tokom 1917. godine, koja se dijeli u dvije faze:
** Februarska revolucija kojom je srušeno Rusko Carstvo i uspostavljena kratkotrajna Ruska Republika;
** Oktobarska revolucija, kojim je srušena Ruska Republika i uspostavljena Sovjetska Rusija
* Ruska revolucija 1905, politička previranja u Ruskom Carstvu 1905. godine koja su dovela do ograničene ustavne monarhije, ponekad navođena i kao Prva ruska revolucija
* Ustanak lijevih esera protiv boljševičke vlasti u Sovjetskoj Rusiji 1918. godine, također poznat i kao Treća ruska revolucija
* raspad SSSR, odnosno uspostava sadašnje Ruske Federacije kao nezavisne države krajem 1991. godine, koja se u nekim krugovima također naziva revolucijom
Ruska revolucija 1905.

**Revolucija 1905. godine**, također poznata pod nazivom **Prva ruska revolucija**, bio je niz masovnih demonstracija, štrajkova, pobuna i političkih previranja u Ruskom Carstvu od 1905. do 1907. godine, odnosno sukob između pristaša i protivnika tadašnjeg apsolutističkog autokratskog režima na čelu sa carem Nikolajem II. Ti su događaji imali mnogobrojne uzroke, vezane uz demografske, ekonomske i kulturne promjene u Rusiji tokom 19. vijeka, ali najviše u tome što političko uređenje nije adekvatno odgovorilo na izazove modernizacije, industrijalizacije i uvođenja kapitalizma. Ti su se procesi negativno odrazili na široke slojeve stanovništva, odnosno postali plodno tlo za ideologije nacionalizma i socijalizma koje su nudile alternativu postojećem poretku. Decenijama akumulirano nezadovoljstvo je, pak, eksplodiralo kada je Rusija doživjela niz neočekivanih poraza u ratu sa Japanom i režim izgubio veliki dio svog dotadašnjeg autoriteta. Iako je Nikolaj uspio zadržati kontrolu nad oružanim snagama i time zaustavio pokušaje vlastitog nasilnog obaranja, nakon nekoliko mjeseci je bio prisiljen na kompromis sa umjerenim frakcijama revolucionara, odnosno reforme temeljem kojih je Rusija postala ograničena ustavna monarhija i uveden višepartijski sistem. Do 1907. su pokušaji daljih i radikalnijih reformi zaustavljen, ali problemi koji su doveli do revolucije nisu riješeni, pa će tinjajuće nezadovoljstvo za vrijeme prvog svjetskog rata eskalirati u još jednoj, ovaj put uspješnoj revoluciji 1917. godine.

## Povezano
* Mladoturska revolucija
* Xinhai revolucija
Krvava nedjelja (1905)

**Krvava nedjelja** () je naziv za događaje 22. januara 1905. godine (9. januara po tadašnjem julijanskom kalendaru) koji su se zbili u Sankt Peterburgu, tadašnjoj prijestolnici Rusko Carstva kada su pripadnici carske vojske otvorili vatru na povorku demonstranata koja je htjela uručiti peticiju caru Nikolaju II u Zimskom dvorcu. Demonstranti, koje je vodio karizmatski pravoslavni svećenik i aktivist Georgij Gapon, su zahtijevali prekid rata sa Japanom, uvođenje općeg pravog glasa, ali prije svega poboljšanje radničkih prava. Nikolaj je na najavu povorke napustio Zimski dvorac i otišao u obližnje Carsko Selo; demonstranti, koji su nosili ikone i careve slike, te pjevali patriotske pjesme, toga nisu bili svjesni, kao ni naređenja pripadnicima vojske i policije da nasilno razbiju demonstracije. U sveopćoj zbrci je, prema službenim podacima, ubijeno 96, a ranjeno 333 osoba; anti-caristička opozicija je kasnije tvrdila da je ubijeno najmanje 4000 ljudi; većina današnjih historičara vjeruje da je ubijeno ili ranjeno oko 1000 ljudi, najvećim dijelom kao posljedica panike i stampeda po gradskim ulicama. Na vijesti o krvoproliću su u Sankt Peterburgu, kao i drugim ruskim gradovima izbili masovni štrajkovi, pa se taj događaj smatra katalizatorom Prve ruske revolucije. Iako je Nikolaj nakon dvije godine iz tih sukoba izašao kao nominalni pobjednik, njegov je režim bio trajno oslabljen zbog toga što je stvorio reputaciju slabića i kukavice, ali prije svega zbog toga što je oružjem nasrnuo na svoje navjernije i najfanatičnije podanike.

## Vanjske veze
Colonia del Sacramento

**Colonia del Sacramento** je grad i općina od 26,231 stanovnika. na jugozapadu Urugvaja u Departmanu Colonia u kom je administrativni centar.

## Geografija

Colonia del Sacramento je udaljena 177 km sjeverozapadno od Montevidea. Prostire se na poluotoku San Gabriel u Estuariju La Plata točno preko puta Buenos Airesa u Argentini.

## Historija
Coloniju je osnovao Manuel Lobo guverner Rio de Janeira, po nalogu Pedra II od Portugala, koji je želio zauzeti krajeve u Estuariju La Plata, pa mu je trebala utvrda za daljnje napredovanje.

Lobo se 20. januara iskrcao na otok *San Gabriel* i tamo podigao svoj logor za prodor na kopno, zadatak je izvršio
nekoliko dana kasnije, osnovavši Coloniju 28. januara 1680.

Ubrzo nakon tog zauzele su ga španjolske snage, a zatim je još nekoliko puta mijenjao strane, sve do početka 18. vijeka kad je intervencijom papa izglađen spor između španjolskog i Portugalskog kolonijalnog carstva.

Za portugalske vlasti je prosperirao kao luka i trgovište, pa je sve do osnivanja Montevidea (1726.-29.) bio najvažnija luka na istočnoj obali Estuarija La Plata.
Tad su podignute brojne građevine, koje su i danas njegov ponos.
## Znamenitosti

Historijski centar Colonije, površine 19 hektara, je kao reprezentativni primjer arhitekture UNESCO 1995. uvrstio na Listu mjesta svjetske baštine u Americi.

Urbanistički plan Colonie del Sacramento je jedinstveni primjer u La Plati - grada koji nije izgrađen po krutom ortogonalnom španjolskom modelu, već harmonično prati topografiju mjesta.

U njemu se nalazi crkva Svetog Sakramenta i utvrde San Miguel i Santa Teresa i mala Ulica uzdaha (*Calle de los Suspiros*) popločena kaldrmom koja vodi do obale. 
U kamenoj zgradi na glavnom trgu smješten je gradski muzej, sa arhivom i artefaktima iz tog vremena.

## Privreda i transport
Colonia del Sacramento je danas poznata turistička destinacija, pa ima i *Internacionalni [[aerodrom]] Laguna de Los Patos* (IATA: **CYR**, ICAO: **SUCA**) istočno od grada. Zapadno od centra grada nalazi se poznato ljetovalište *Real de San Carlos*.

Autoputom N°1 povezan je sa Montevideom i ostalim gradovima u zemlji, a državnom cestom N°21 sa gradovima u Estuariju.
Redovnom trajektnom linijom povezan je sa Buenos Airesom.

Pored turizma za ekonomiju grada važna je i luka sa slobodnom ekonomskom zonom iz koje se izvoze proizvodi ratarsko- stočarskog zaleđa i industrija koja prerađuje i skladišti meso i žito.

## Pobratimski gradovi

Colonia ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima;
*  Guimarães, Portugal
*  Luján, Argentina
*  Pelotas, Brazil

## Galerija

datoteka:Colo do sac 1.jpg|Gradska vrata
datoteka:Calle en Colonia del Sacramento.jpg|Katedrala
datoteka:Faro de Colonia del Sacramento, Uruguay2.JPG|Svetionik i ostaci samostana
datoteka:Colonia_del_Sacramento_Uruguay.jpg|Ulica uzdaha (Calle de los Suspiros)
datoteka:Portón de Campo (City Gate) (5460170670).jpg|Ostatci bedema


## Izvori

## Vanjske veze

* ''Patrimonio Mundial'' (službene stranice Intendancie)
Georgij Gapon

**Georgij Apolonovič Gapon** (; 17. februar 1870 - 10. april 1906) bio je ruski pravoslavni svećenik i aktivist, poznat kao jedan od osnivača masovnog radničkog pokreta u Sankt Peterburgu. Karizmatski Gapon je brzo stekao veliku popularnost te je početkom 1905. vodio masovne demonstracije sa ciljem da se u tadašnjem Ruskom Carstvu uvedu političke, ekonomske i socijalne reforme. Nakon što su one dovele do masovnog krvoprolića, a potom i revolucionarnih nemira, Gapon je nakratko izbjegao iz zemlje i povezao se radikalnom anti-carističkom opozicijom - eserima i boljševicima. U Rusiju se vratio krajem iste godine nakon što je car Nikolaj II Oktobarskim manifestom pristao na dio reformskih zahtjeva. Gapon je potom ponovno stupio u kontakt sa eserima, ali je tada otkriveno kako je sve vrijeme bio suradnik Ohrane. Eseri na čelu sa njegovim najbližim suradnikom Pinhasom Rutenbergom su ga na proljeće 1906. na prevaru doveli u izoliranu kuću i objesili "kao izdajnika revolucije".

## Vanjske veze

* The Story of My Life, by Father George Gapon (1906)
1009 Sirene

**1009 Sirene** je Marsov trojanski asteroid sa srednjom udaljenošću od Sunca koja iznosi 2,624 astronomskih jedinica (AJ). 
Apsolutna magnituda asteroida je 14,7 a geometrijski albedo 0,081.

## Povezano
* Asteroid
* Glavni asteroidni pojas

## Vanjske veze
* JPL stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard

## Literatura
* JPL podaci o asteroidu
Tauširanje

**Tauširanje** ili **damasciranje** je zlatarska tehnika ulaganja mekanog i drukčije obojenog metala u udubljenja na tvrđem metalu. Ova tehnika bila je posebno razvijena u Damasku (po kome je i dobila ime).

Kao osnovni metal najčešće se koristi čelik, bronca ili cinkova legura, a umeci su najčešće od srebra, zlata, bakra ili mesinga. Osim umetanja, metal se može na drugi metal i zalemiti mekim ili tvrdim lemom, ili se pak osnovni metal može odgovarajućim alatima pripremiti kako bi na sebe prihvatio tanki lim ili foliju od umetnutog metala.

Zlatari su ovu skupu tehniku koristili za ornamentiranje svih dijelova hladnog i vatrenog oružja, a motivi su bili oznake vjere, podaci o majstoru ili naručiocu, te vrijeme izrade.

## Historija
Najraniji primjeri tehnike potječu iz bončanog doba, primjerice, ploča s prikazom neba iz Nebre (oko 1600. p.n.e.), ili Sunčeva kola iz Trundholma (oko 1400. p.n.e.). Kasnije se ova tehnika proširila i u Aziji, a u Evropi se opet javlja u merovinško doba, posebice u 7. stoljeću kod Alemana, Franaka i Tiringijaca.

Danas ovu staru tehniku prakticira vrlo malen broj zlatara.

## Izvori
* Untracht,O. Metal techniques for craftsmen,New York 1968.
* Wilfried Menghin (Hrsg.): *Tauschierarbeiten der Merowingerzeit.* Museum für Vor- und Frühgeschichte, Staatliche Museen zu Berlin – Preußischer Kulturbesitz. Berlin 1994, .
* Jochem Wolters: *Zur Geschichte der Goldschmiedetechniken. Texte, Bilder, Analysen.* Sonderveröffentlichung von gold + silber - uhren + schmuck. Leinfelden-Echterdingen, o. J. (ca. 1985).
* Benno Urbon: *Die hohe Kunst der Tauschierung bei Alamannen und Franken: Untersuchungen zur Technik und ein Katalog aller tauschierten Funde in Württemberg und Hohenzollern .* Gesellschaft für Vor- und Frühgeschichte in Württemberg und Hohenzollern, Stuttgart 1997.

## Vanjske veze
* Beyars Kunstlexikon 
* Mikenski primjeri tauširanja 
* Tauširanje u zlatu na ploči iz Nebre 
## Povezano
* Filigran
* Graviranje
* Nijelo
* Kloazoniranje
* Rovašenje

## Reference
Lidija Manić

**Lidija Vera Manić** pobjednica je izbora za ljepoticu Miss International 1975. godine u gradu Motobu, Japan. Prva je i jedina Jugoslovenka pobjednica tog takmičenja.

## Gluma

|-
| 1975. || Naivko || 
|-
| 1980. || Deset najlepših dana || 
|-
| 1981. || Šesta brzina || 
|-
| 1982. || Priče iz radionice || Žuži (2 ep.)
|}

Pojavljuje se i u TV seriji Nagrada godine.

## Reference

## Vanjske veze
*
1170 Siva

**1170 Siva** je Marsov trojanski asteroid. Približan prečnik asteroida je 10,37 km, 
a srednja udaljenost asteroida od Sunca iznosi 2,326 astronomskih jedinica (AJ).

Inklinacija (nagib) orbite u odnosu na ravan ekliptike je 22,191 stepeni, a orbitalni period iznosi 1295,932 dana (3,548 godine). Ekscentricitet orbite asteroida iznosi 0,299. 
Apsolutna magnituda asteroida iznosi 12,43 a geometrijski albedo 0,175.

Asteroid je otkriven 29. septembra 1930. godine.

## Povezano
* Asteroid
* Asteroidni pojas

## Vanjske veze
* JPL stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard
* JPL podaci o asteroidu
1293 Sonja

**1293 Sonja** () je Marsov trojanski asteroid sa prečnikom od približno 7,80 km.
Afel asteroida je na udaljenosti od 2,840 astronomskih jedinica (AJ) od Sunca, a perihel na 1,615 AJ.

Ekscentricitet orbite iznosi 0,274, inklinacija (nagib) orbite u odnosu na ravan ekliptike 5,364 stepeni, a orbitalni period iznosi 1214,516 dana (3,325 godine). 
Apsolutna magnituda asteroida je 12,00 a geometrijski albedo 0,459.

Asteroid je otkriven 26. septembra 1933. godine.

## Povezano
* Asteroid
* Asteroidni pojas

## Vanjske veze

* JPL stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard
* JPL podaci o asteroidu
3554 Amun

**3554 Amun** je Aten asteroid. Približan prečnik asteroida je 2,48 -{km}-, 
a srednja udaljenost asteroida od Sunca iznosi ,973 astronomskih jedinica (AJ).

Inklinacija (nagib) orbite u odnosu na ravan ekliptike je 23,362 stepeni, a orbitalni period iznosi 350,986 dana (0,960 god). Ekscentricitet orbite asteroida iznosi 0,280. 
Apsolutna magnituda asteroida iznosi 15,87 a geometrijski albedo 0,128.

Asteroid je otkriven 4. marta 1986. godine.

## Povezano
* Asteroid
* Asteroidni pojas

## Vanjske veze

* -{JPL}- stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard
* -{JPL}- podaci o asteroidu
3753 Cruithne

**3753 Cruithne** je planetoid ili asteroid koji spada u grupu Atona (Zemlji bliski asteroidi), i čija putanja ono Sunca se nalazi u planetarnoj rezonanciji 1:1 sa Zemljom. Prije se vjerovalo da je to drugi Mjesec, što se kasnije pokazalo netočnim. Gledajući sa Zemlje, putanja planetoida 3753 Cruithne je u obliku potkove, jer se putanja preklapa sa Zemljinom. Putanja mu u perihelu dolazi do Merkura, a u afelu do Marsa. Iako mu je ophodno vrijeme oko 1 godine, s obzirom na Zemlju, potrebno je oko 770 godina da zatvori potkovastu putanju. Planetoid je otkrio Duncan Waldron na zvjezdarnici Coonabarabran u Australiji, iako se još 1983. ukazala na Europskom južnom opservatoriju (oznaka 1983 UH; Giovanni de Sanctis i Richard M. West). Tek je 1997. izračunata njegova neobična potkovasta putanja.

3753 Cruithne ima približno promjer 5 kilometara i nabliže se približi Zemlji na 12 000 000 kilometara. Od 1994. do 2015., 3753 Cruithne se najbliži Zemlji u prosincu. Nema opasnosti od sudara slijedećih milijun godina prema proračunima, jer je njegova putanja (inklinacija) nagnuta prema Zemlji za 19.8° i ne križaju se. Prividna magnituda mu je *m* = +15.8, što znači da se slabije vidi od Plutona, a treba imati najmanje reflektorski teleskop sa zrcalom promjera 320&nbsp;mm.

Nakon toga otkriveno je još Zemlji bliskih asteroida koji imaju planetarnu rezonanciju 1:1 sa Zemljom, kao što su 54509 YORP, (85770) 1998 UP1, 2002 AA29 i 2009 BD. 2010 TK7 koji je u blizini Zemlje je potvrđen kao prvi Zemljin Trojanac.

## Slike

Image:Orbits of Cruithne and Earth.gif|3753 Cruithne je planetoid ili asteroid koji spada u grupu Atona (Zemlji bliski asteroidi), i čija putanja ono Sunca se nalazi u planetarnoj rezonanciji 1:1 sa Zemljom.
Image:Horseshoe orbit of Cruithne from the perspective of Earth.gif| Gledajući sa Zemlje, putanja planetoida 3753 Cruithne je u obliku potkove.


## Reference

## Povezano
* Asteroid
* Asteroidni pojas

## Vanjske veze
* JPL stranica za dinamiku solarnog sistema
* Orbitalni elementi asteroida sa orbitom bliskom Zemlji 
* Asteroidi i male planete, univerzitet Harvard

## Literatura
* JPL podaci o asteroidu
Vjekoslav Vrančić

**Vjekoslav Vrančić** (25. mart 1904 - 25. septembar 1990) bio je visoki ustaški dužnosnik u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj (NDH). Nakon proglašenja NDH 1941. obavljao je dužnost zamjenika ministra vanjskih poslova, a 1942. Ante Pavelić ga imenuje izaslanikom pri Drugoj talijanskoj armiji. Na tom položaju pregovara s predstavnicima četnika Jevđevićem, Grđićem i Kraljevićem. Zatim je služio kao zamjenik u ministarstvu unutarnjih poslova NDH, "tijelu neposredno odgovornom za koncentracijske logore i represivni državni aparat". Vrančića je "odlikovao Hitler za zasluge u planiranju koncepta masovne deportacije".

Vrančić je bio jedan od Pavelićevih ljudi od najvećeg povjerenja i sudionik mnogih važnih političkih i vojnih događaja u Bosni i Hercegovini. Vrančić je bio ustaški zvaničnik koji je izdavao dekrete o nepostojanju muslimanskog naroda, za koje je tvrdio da su Hrvati islamske vjeroispovjesti. Eugen Dido Kvaternik, visoki ustaški dužnosnik, napisao je za Vrančića: "Za cijelo vrijeme mog službovanja, a i kasnije, dr. Vrančić bio je slijepi instrumenat Pavelićevih osobnih intriga. Paveliću je bila dobro poznata Vrančićeva prošlost, no trebao je kompromitiranog roba. Tu leži tajna intimnih odnosa dr. Pavelića i njegova najgrlatijeg paladina. Posebno ružnu ulogu odigrao je kao Povjerenik kod bivše talijanske vojske. U doba kad su postrojbe talijanske vojske odpremale na tisuće nevinih Hrvata u talijanske (...) Dr. Vrančić je bio, naime, u to doba doušnik Vladete Milićevića, kraljevskog redarstvenog atašea, koji bi Vrančića za pojedine vijesti i podatke nagradjivao iznosima od 10-15 austrijskih šilinga". Vrančić je kao Pavelićev predstavnik imao zaduženje da pomogne osnivanje divizije "Kroatische Waffen-SS Freiwilligen Division" s visokim oficirima SS-a u Zagrebu 5. maja 1943. U ustaškim je redovima stigao do čina majora, no značajnije je njegovo obnašanje dužnosti zamjenika ministra vanjskih poslova, a kasnije i dužnosti ministra rada NDH.

Da bi omogućio predaju ustaškog režima zapadnim Saveznicima, Pavelić je poslao Vrančića (s Andrijom Vrkljanom kao prevoditeljem) Vrhovnom zapovjedniku Savezničkih snaga u Italiji, koji ih je obojicu dao uhititi. Vrančiću je dozvoljeno da se uz pomoć tajne službe SAD-a skloni u Vatikan.

Vrančić je otišao u Argentinu koristeći krivotvorene isprave koje je nabavio uz pomoć Krunoslava Draganovića. U Argentini je ostao sve do svoje smrti u Buenos Airesu 1990. Bio je aktivan u hrvatskoj zajednici u Argentini te je postao potpredsjednik hrvatske "vlade u egzilu" na čijem je čelu bio Ante Pavelić. Vrančić je bio uključen i u terorističke aktivnosti koje su provodile ekstremno desničarske skupine u Argentini. Zbog njegovih aktivnosti Vrančiću je 1974. bio odbijen ulazak u Australiju. U Argentini je utemeljio tjednik *Hrvatski narod*. Na zasjedanju Hrvatskog narodnog vijeća 1980. Vrančić je izjavio da se nova hrvatska nacija ne može osloniti na tradiciju NDH, već da će, naprotiv, morati tu tradiciju što je više moguće minimizirati.

## Povezano
* Vlada Nezavisne Države Hrvatske

## Reference
RDS (razvrstavanje)

**RDS** može značiti:
* RDS – *Radio Data System*, sistem prijenosa digitalnih podataka
* RDS – oznaka serije ruskih atomskih bomba
* RDS – *Relations Database System*, sustav relacijske baze podataka
* RDS – IATA kod za Aerodrom Rincón de los Sauces
* RDS – Riječki demokratski savez, prvi naziv za Primorsko goranski savez

Srodni pojmovi:
* RCS & RDS – rumunska telekomunikacijska tvrtka
2027.

## Događaji

## Predviđeni događaji
* 15. 5. - 15. 8. - Specijalizovana izložba EXPO 2027 u Beogradu, "Igraj za čovečanstvo, sport i muzika za sve".
* 27. 8. - 12. 9. - Svetsko prvenstvo u košarci, Katar.
* 1. 9. - Preporučeni datum nezavisnosti Autonomnog Regiona Bougainville od Papue Nove Gvineje.

### Nepoznati datumi
* januar - Planirano lansiranje ESA-inog svemirskog teleskopa *PLATO* za traženje egzoplaneta, naročito onih nalik Zemlji, u nastanjivoj zoni oko zvezda nalik Suncu.
*  april - Predsednički izbori u Francuskoj.

## Rođenja

## Smrti

## Nobelove nagrade

### Veze
Godišnji kalendar

## Reference
Edward Akufo-Addo

**Edward Akufo-Addo** (Dodowa, 26. lipnja 1906. - Accra, 17. srpnja 1979.) je bio ganski političar i advokat, jedna od najutjecajnijih osoba u prvim godinama ganske nezavisnosti. Akufo-Addo je bio jedan od Velike šestorice te je tako direktno sudjelovao u borbama za nezavisnost Gane. Nakon stjecanja iste, Akufo-Addo je bio predsjednik Vrhovnog suda i predsjednik republike.

Edward Akufo-Addo je rođen u mjestu Dodowa, 1906. godine. U istom mjestu se i školovao da bi tokom 30-ih godina dobio stipenciju u Oxfordu, gdje je studirao matematiku, politiku i filozofiju. Godine 1940., položio je pravosudni ispit u Londonu, a sljedeće se godine vratio u Ganu kako bi otvorio privatni odvjetnički ured.

Godine 1947., Akufo-Addo je bio jedan od osnivača UGCC-ja te se, kao član Velike šestorice, snažno zalagao za gansku nezavisnost. Tokom nereda u Accri 1948. godine je i uhapšen, a kasnije je bio parlamentarni zastupnik i član ustavotvorne komisije.

Nakon što je Gana postala nezavisna republika 1960., Akufo-Addo se aktivirao u politici te je od 1962. do 1964. bio sudac Vrhovnoga suda Gane, a od 1966. do 1970. i njegov treći predsjednik. Akufo-Addo je bio jedan od sudaca koji je sudio izdajnicima u "Bombaškom procesu", na kojemu se sudilo osobama koje su navodno bile upletene u bombaški napad na predsjednika Nkrumaha. Među optuženicima su bili i Tawia Adamafio, Nkrumahov ministar, te Ebenezer Ako-Adjei, također jedan od Velike šestorice. Nakon što je sud neke od optuženika oslobodio optužbi, Akufo-Addo je smijenjen zajedno sa svojim kolegama zbog donošenja oslobađajuće presude. Na mjesto predsjednika Vrhovnog suda vratio ga je režim Nacionalnog vijeća oslobođenja, a uz to je bio član ustavotvorne i političke komisije.

Od 31. listopada 1970. do svrgavanja u vojnom udaru generala Acheamponga 1972. godine, Akufo-Addo je bio predsjednik Gane u periodu Druge Republike. No, za razliku od Nkrumaha, Akufo-Addo je bio samo nominalni predstavnik izvršne vlasti. Zbog Nkrumahovih autoritarnih tendencija, ustavne ovlasti predsjednika ograničene su na, *de facto*, ceremonijalne dužnosti. Prava moć ležala je u rukama premijera, dr. Kofija Busije, koji je također svrgnut u vojnom udaru.

Edward Akufo-Addo je umro 17. srpnja 1979. godine u Accri, prirodnom smrću. Njegov sin, Nana Akufo-Addo, godine 2017. također je postao predsjednik Gane, što je bio prvi takav slučaj u historiji te zemlje.
Chubut (provincija, Argentina)

**Provincija Chubut** (španjolski: *Provincia de Chubut*) je jedna od 23 provincija Argentine.

## Karakteristike
Chubut se prostire na jugu zemlje u Patagoniji, između 42 i 46 južne paralele.
Sa sjevera graniči sa Provincijom Río Negro, na istoku sa Atlantskim oceanom, na jugu sa Provincijom Santa Cruz i na zapadu sa čileanskim regijama Los Lagos i  Aysen.

Prostire se na površini od 2224,686 km², na kojoj je 2022. živjelo 603,120 stanovnika.

Provincija se da podijeliti na šumoviti -zapad, prošaran jezerima i plodnim obroncima Anda i sušni istok slanih ravnica i jezera.

Na zapadu se nalazi Nacionalni park Los Alerces površine 1,875 km², u kom se nalaze visoke planine, i brojna glacijalna jezera i izvori rijeka.

Provinciju oplakuje Rijeka Chubut koja je presijeca od zapada prema istoku. 

Istok je poznat po Poluotoku Valdés, koji je 1999. uvršten na UNESCO-vu Listu svjetske baštine.
Taj poluotok koji štrči u Atlantik razdvaja zaljev San José od južnog Zaljeva Nuevo. Zaljev San José je još 1974. proglašen Rezervatom prirode kao stanište u kom se razmnožavaju i kote kitovi i morski slonovi.

## Historija i privreda

Chubut su kolonizirali ponajviše velški doseljenici, 1884. je proglašen Nacionalnim teritorijema, a status provicije je dobio nakon promjene ustava 1955.

Ovčarstvo je sve do nedavno bilo baza privrede, danas je to i nafta koja se crpi sa polja kod grada Comodoro Rivadavia. Tu se proizvodi oko 1 5 argentinske nafte.

## Administrativna podjela

Administrativni centar provincije je grad Rawson koji ima 24,616 stanovnika

Provincija je administrativno podjeljena na 15 departmana i 47 općina.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobierno de la Provincia de Chubut''
Santa Cruz (provincija, Argentina)

**Provincija Santa Cruz** (španjolski: *Provincia de Santa Cruz*) je jedna od 23 provincija Argentine.

## Karakteristike

Provincija se nalazi na jugu zemlje u rijetko naseljenoj Patagoniji. Sa sjevera graniči sa Provincijom Chubut, na istoku sa Atlanskim oceanom, a sa zapada i juga sa Čileanskim regijama Aysén i Magallanes i Antártica.

Prostire se na površini od 243,943 km², na kojoj živi 333,473 stanovnika.

Veći istočni dio provincije je vjetrovit kraj poznat po pješčanim olujama koje pušu preko suhe visoravni i strme obale. 
I pored toga što je blizu Antarktičkog kruga, zbog blizine oceana ima umjerenu klimu.

Manji zapadni dio je šumovit kraj posljednjih padina Anda i brojnih glacijalnih jezera, danas poznata turistička destinacija.
Na njegovom se jugu nalazi Nacionalni park Los Glaciares (površine 4,459 km² zajedno sa Jezerom Argentino), koji je 1981. uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Americi.

Na Istu listu je 1999. uvrštena Cueva de las Manos (Pećina ruku), na sjeverozapadu pored Rijeke Pinturas, zbog Paleolitskih slikarija datiranih između 13i 9. vijeka pne..  

Provincija je poznata po rijetkim ali ogromnim farmama ovaca, koje se transportiraju prema gradovima na sjeveru iz atlanskih luka.

## Historija

Santa Cruz je od 1878. bio dio Teritorija Patagonije sve do 1884. kad je postao zasebna Teritorija Santa Cruz. Status provincije dobio je 1955.

## Administrativna podjela

Administrativni centar provincije je grad Río Gallegos koji ima 95,796 stanovnika.

Provincija je administrativno podjeljena na 18 departmana i općina.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobierno de la Provincia de Santa Cruz''
Antofagasta (regija)

**Antofagasta** (španjolski: *Región de Antofagasta* je jedna od 16 regija na koje je Čile administrativno podjeljen. 

## Karakteristike
Regija Antofagasta se prostire na sjeveru zemlje, na površini od 16,236 km², na kojoj živi 691,854 stanovnika.Površinom je druga po veličini čileanska regije, ali vrlo nepristupačna jer je velik dio unutrašnjosti prekriven slaništima, tefrom i lavom, a i obala je vrlo nepristupačna zbog stmih klifova.
Na sjeveru graniči s Tarapacom, na jugu sa Atacamom, a na istoku sa Bolivijom i Argentinom. 

### Klima
Klima Antofagaste je izuzetno sušna, iako nešto blaža pored obale. Gotovo nigdje nema vegetacije osim u dolini rijeke Loa i po oazama kao što je San Pedro de Atacama. 

## Administrativna podjela
Regija je podjeljena na 3 provincije i 9 općina.
Administrativni centar regije je grad Antofagasta u kom živi 352,638 stanovnika., pored nje veći urbani centar je Calama.

## Privreda
Glavna privredna je iskapanje bakra u divovskim površinskim kopovima.

## Historija
Sve do kraja 19. vijeka regija je bila rijetko naseljena autohtonim Changosima i Atacamenima, tad su nahrupili kolonisti iz 
Čilea privučeni otkrićima velikih nalazišta salitre. 
Sve do Pacifičkog rata 1879. *Regija Antofagasta* pripadala je Boliviji.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobierno Regional de Antofagasta''
Paluba

**Paluba** je stalni pokrov preko odjeljka ili trupa broda to jest vodoravne ljuske trupa broda, koje u vojevima čine limovi palube. Na brodu ili čamcu, glavna paluba je vodoravna struktura koja tvori 'krov' trupa, koji jača trup i služi kao glavna radna površina. Plovila često imaju više od jedne palube kako unutar trupa te na nadgrađu iznad glavne palube koji su slični podovima višekatnih zgrada, a koji se također nazivaju palube, kao što su i pojedini odjeljci i palube izgrađeni nad određenim područjima nadgrađa.

## Vrste paluba
Vrste paluba su:
* **Paluba nadvođa** je glavna paluba, paluba do koje se računa nadvođe.
* **Gornja paluba** je najgornja paluba neprekinuta po cijeloj duljini broda.
* **Donje palube** su sve palube ispod gornje palube. Ako ima više donjih paluba, one se nazivaju: druga paluba, treća paluba itd., idući od gornje palub
* **Proračunska paluba** tj. paluba čvrstoće je paluba koja čini gornji pojas poprečnog presjeka trupa. To može biti najgornja neprekinuta paluba ili paluba srednjeg nadgrađa odgovarajuće duljine.
* **Pregradna paluba** je najgornja paluba do koje sežu nepropusne pregrade.
* **Izložene palube** su dijelovi paluba izloženi utjecaju mora.
* **Paluba nadgrađa** je paluba koja odozgo zatvara nadgrađe. Ako postoji više redova nadgrađa, one se nazivaju: paluba nadgrađa 1. reda, paluba nadgrađa 2. reda itd., računajući od gornje palube. Palube nadgrađa neposredno iznad najgornje neprekinute palube se nazivaju paluba kaštela , paluba mosta i paluba krmice.

## Oblik palube

U svrhu otjecanja vode na palubi te povečanja krutosti paluba mora imati određeni oblik. Taj oblik određen je skokom i prelukom palube.

### Skok palube

Skok je uzvišenje palube u uzdužnom smjeru prema krmi i prema pramcu. Skok palube doprinosi boljoj pomorstvenosti broda, čvrstoći i izgledu trupa. Općenito na malim brodovima bez kaštela i krmice skok palube je važan i posebno velik, a kod jako velikih trgovačkih brodova sa velikim nadvođem nije bitan i može se izostaviti. Skok palube na pramcu je otprilike 3 puta veći od skoka na krmi.

### Preluk palube

Preluk palube je tako zakrivljenje po širini kod kojega je da je paluba u središnjoj osi nešto uzdignutija u odnosu na bočnu oplatu. Preluk je na manjim brodovima obično visine oko 1/50 širine broda. Služi u svrhu nezadržavanja (otjecanja) vode na palubi (valovi, atmosferilije), povećanja krutosti palube, a volumen kojega osigurava brodu služi i kao rezervna istisnina (volumen).
Preluk može biti:
* zaobljeni (u obliku kružnice ili parabole) i
* trapezni.
Interferencija

**Interferencija** je u fizička pojava uzajamnog utjecaja valova, čiji rezultat može biti njihovo slabljenje, pojačavanje ili poništavanje. Interferencija je vrlo složen fizički proces.

Interferencija se obično dešava pri interakciji valova koji su u korelaciji ili koherentni, bilo zato što dolaze iz istog izvora, ili zato što imaju istu ili skoro istu frekvenciju. Efekti interferencije se javljaju kod svih vrsta valova, npr. svjetlosni, radijski, akustični i valovi vodene površine.

U komunikaciji, pojam označava izmjene i smetnje u poruci koja putuje između pošiljaoca i primaoca. U psihologiji, proces proaktivnog i retroaktivnog zaboravljanja uslijed želje osobe da zaboravi.

## Mehanizam

Princip superpozicije valova nalaže da kada dva ili više talasa incidiraju u istoj točki, ukupni otklon je jednak vektorskoj sumi otklona individualnih valova. Ako vrh vala susreće vrh drugog vala iste frekvencije u istoj točki, onda je veličina otklona jednaka sumi individualnih otklona (konstruktivna interferencija). Ako vrh jednog vala sreće dno drugog vala onda je veličina otklona jednaka razlici individualnih veličina (destruktivna interferencija).

Konstruktivna interferencija se javlja kada je fazna razlika između valova proizvod 2π, dok se destruktivna interferencija javlja kada je razlika π, 3π, 5π, itd. Ako je razlika između faza između ta dva ekstrema, onda je veličina otklona sumiranih valova između minimalne i maksimalne veličine.

U slučaju kada se dva identična kamena ispuste u miran bazen sa vodom na različitim mjestima, svaki kamen generira cirkularni val koji se kreće od točke gdje je kamen ispušten. Kada se dva vala preklope, konačni otklon u određenoj točki je suma otklona individualnih valova. U nekim točkama, oni će biti u fazi i davati će maksimalni otklon. U drugim točkama, valovi će biti u antifazi i neće biti konačnog otklona. Stoga, dijelovi površine će biti stacionarni – oni se vide na gornjoj slici i desno kao stacionarne plavo-zelene linije koje se radijalno šire od centra.

## Literatura

*
Metropolitanska regija Santiaga

**Metropolitanska regija Santiaga** (španjolski: *Región Metropolitana de Santiago* je jedna od 16 regija na koje je Čile administrativno podjeljen. 

## Karakteristike
Metropolitanska regija Santiaga prostire se u sredini zemlje, po Centralnoj dolini sve do planina Anda i argentinske granice, na prosječnoj nadmorskoj visini od 544 metara.
Metropolitanska regija Santiaga ima površinu od 15,403 km², na kojoj živi 8,125,072 stanovnika.

## Administrativna podjela
Administrativno je podjeljena na 6 provincija i 52 općine od kojih su samo 18 ruralne.

Administrativni centar regije je grad Santiago de Chile u kom živi 6,160,040 stanovnika.

## Povezano
* Santiago de Chile

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gobierno Regional Metropolitano de Santiago''
Valparaíso (regija)

**Valparaíso** (španjolski: *Región de Valparaíso* je jedna od 16 regija na koje je Čile administrativno podjeljen. 

## Karakteristike
Regija Valparaíso prostire se u sredini zemlje, od Tihog ocena do planina Anda.
Valparaíso ima površinu od 16,396 km², na kojoj živi 1,815,902 stanovnika.

Administrativni centar regije je grad Valparaíso u kom živi 901,468 stanovnika.

## Administrativna podjela
Regija je podjeljena na osam provincija i 37 općina.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Intendencia de Valparaíso'' 
* ''Gobierno Regional de Valparaíso''
Sung Jae-ki

**Sung Jae-ki**(korejski:성재기 成在基, 11. rujna 1967 - 26. srpnja 2013) bio je južnokorejski aktivist za ljudska prava, borac za prava muškaraca i građanski aktivist. Bio je osnivač grupe Korejski muškarci (korejski: 남성연대), koja se zalagala za muška prava i ukidanje ministarstva rodne jednakosti i obitelji. Također se zalagao za anti-feminizam, slobodnu ljubav, seksualne slobode i muško oslobođenje.

U 45. godini je počinio samoubojstvo u rijeci Han.

## Izvori

## Vanjske veze
* Udruge za Koreje muškarce (korejski)
* Sung Jae-ki twitter (korejski)
* South Korean channel films suicide  (engleski)
* Suicide performance and journalist ethics News Dongah (engleski)
* Police continue search for missing men's rights activist yonhapnews (engleski)
* Body of Sung Jae-gi found in Han River Koreaherald 2013.07.29 (engleski)
* Activista Sung Jae-ki se suicidó frente a las cámaras de televisión (španjolski)
* Grabación de un suicidio en Corea del Sur abre el debate sobre la ética de los medios de comunicación (španjolski)
Dionizije

**Dionisije** ili **Dionizije** može označavati sljedeće ličnosti:

* Dionizije I od Sirakuze
* Dionizije II od Sirakuze
* Dionizije (papa)
* Dionizije Tračanin, helenski gramatičar
* Dionisije Aleksandrijski, ranokršćanski pisac
* Dionisije Areopagita, atenski sudac
* Elije Dionisije
* Dionisije Mali, redovnik, tvorac suvremenog računanja vremena Anno Domini
* Denis, svetac također poznat kao Dionisije Pariski
* Dionisije I Carigradski, vaseljenski patrijarh od 1466. do 1471.
* Dionisije Novaković (1705 - 1767), budimski episkop

## Povezano
* Pseudo-Dionisije Areopagita, ranokršćanski tekst
Marcelin

**Marcelin** () može označavati:

## Ličnosti
* Marcelin (papa)
* Amijan Marcelin, rimski historičar
* Gnej Kornelije Lentul Marcelin, starorimski političar iz 1. vijeka pne.
* Marcelin (magister officiorum), rimski političar i vojskovođa iz 4. vijeka
* Marcelin (general), zapadnorimski vojskovođa i političar iz 5. vijeka

## Toponimi
### Poljska
* Marcelin (Lodz)
* Marcelin (Mazovija)
* Marcelin (Zapadna Pomeranija)
### Kanada
* Marcelin (Saskatchewan)
Chang Myon

**Chang Myon** (korejski: **장면**, **張勉**; Incheon, 28. kolovoz 1899. - Seoul, 4. lipanj 1966.) bio je južnokorejski političar i diplomat. Dužnost potpredsjednika Južne Koreje obavljao je od 1956. do 1960. godine, a dužnost južnokorejskog premijera od 1950. do 1952. i zatim ponovo od 1960. do 1961. godine.

## Vanjske veze

* Unsuk Chang Myon Memorial Museum  (Korea)
* Profile  (Korea)
* Chang Myon (Korea)
* Chang Myon (Korea)
Fabijan

**Fabijan** je muško ime koje može označavati:

* Fabijan (papa), (? - 236) 20. rimski papa 
* Lucije Anije Fabijan, starorimski političar (2. i 3. vijek)
* Ivo Fabijan, hrvatski muzičar
* Fabijan Šovagović, hrvatski glumac
* Fabijan Rios, kolumbijski glumac
Kornelije

**Kornelije** je muško ime koje dolazi od latinskog imena Cornelius, koje, pak, potiče od prezimena, odnosno poznatog starorimskog roda Cornelii. Može označavati sljedeće ličnosti:

* Kornelije (papa) (? - 251), 21. papa i svetac Rimokatoličke crkve
* Kornelije Sula
* Kornelije Tacit
* Kornelije Gal
* Kornelije Fusk
* Kornelije Nepot (? - 480), zapadnorimski car
* Kornelije Kovač, srpski muzičar

## Povezano
* Cornelius
Lapsi

**Lapsi** (na latinskom: "posrnuli") je izraz koji se u doba ranog kršćanstva koristio za apostate, odnosno otpadnike od Crkve, prije svega za one koji su to postali iz pragmatičnih razloga kako bi izbjegli smrt, zatvaranje i druge neugodnosti za vrijeme progona u Rimskom Carstvu od 1. do 4. vijeka. Odnos prema *lapsima* i njihovim pokušajima da se, poslije smirivanja ili završetka progona vrate u Crkvu, bio je uzrokom velikih rasprava među ranim kršćanskim misliocima i crkvenim dostojanstvenicima, kao i povod za nekoliko šizmi.

## Klasifikacija
Lapsi su se obično dijelili u nekiliko grupa.

* *Sacrificati*: Oni koji su prinosili žrtve poganskim bogovima, odnosno idolima. Za njih je Crkva dozvoljava oprost od grijeha samo na samrtnoj postelji.
* *Thurificati*: Ono koji su palili tamjan pred statuama rimskih bogova
* Libellatici: Oni koji su davali pismene izjave (libellus), ili od vlasti ishodili službene potvrde, prema kojima su prinosili žrtve poganskim bogovima, a bez da su to stvarno učinilo. Za njih je bila predviđšena pokora u trajanju od dvije godine.
* *Acta facientes*: Oni koji su davali lažne iskaze kako bi spasili vlastite živote
* *[[Traditors|Traditores]]*, doslovno "izdajnici": Oni koji su, kako bi spasili živote, predavali svete spise, artefakte i/li odavali imena drugih kršćana.

## Povezano
* Novacijanizam
* Donatizam
* Posrnuli katolici

## Literatura
* ''Catholic Encyclopedia'', Lapsi 
* ''Catholic Encyclopedia'', 1908: Novatian
Traditori

**Traditori** (), doslovno "izdajnici) je izraz kojim se u doba ranog kršćanstva označavalo pripadnike Crkve koji su, u nastojanju da izbjegnu smrt, zatvaranje i druge neugodnosti u vrijeme progona od rimskih vlasti, tim istim vlastima predavali svete knjige i druge relikvije i/li potkazivali (denuncirali) druge kršćane. Izraz se koristio prije svega u kontekstu Dioklecijanovih progona kršćana početkom 4. vijeka, odnosno Milanskog edikta 313. godine nakon koga su progoni prestali, a pripadnici i vodstvo sada legalne Crkve suočilo s pitanjem kako se postaviti prema *traditorima* prilikom njihovih pokušaja da se vrate u njihovo okrilje. Među njima su se iskristalizirala dva stava; prema prvom je takvo ponašanje, usmjereno prije svega nastojanjem da se sačuva vlastiti i život vlastitih porodica, bilo opravdano, a još više kada bi traditori pri tome koristili trikove te davali lažne, ili što se još više cijenilo, heretičke spise. Drugi stav, čiji je glavni pobornik bio kartaški biskup Donat Veliki je takvo ponašanje smatrao nedostojnim pravih kršćana. Iako su Donatovi stavovi osuđeni na Saboru u Arlesu 314. godine, njegove pristaše, koji su kasnije postali poznati kao donatisti, su se u Sjevernoj Africi održali do kraja 4. vijeka.
Agonistici

**Agonistici** ili **cirkumcelioni** (od latinske fraze "circum cellas euentes", što znači "putuju oko seoskih skladišta") su nazivi za sljedbenike ekstremne rankoršćanske sekte koja je djelovala u Sjevernoj Africi u 4. vijeku Nastala je među siromašnim berberskim stanovništvom, a popularnost joj je donijelo zalaganje za osolobađanje robova i oprost dugova. Agonistike je karakterizala uvjerenje da je mučenička smrt put za spasenje, odnosno kako je svaki kršćanin može i treba izazvati vlastitim protivzakonitim, pa i nasilnim akcijama. Zato su agonistici imali običaj naoružani drvenim toljagama napadati trgovačke karavane i jedinice rimske vojske vičući "Laudate Deum!" ("Slavite Boga"); svrha je bila izazvati teško naoružane trgovce ili legionare da ih ubiju u samoobrani nakon čega bi poginuli agonistici postali mučenici. Agonistici su postali blisko povezani sa heretičkim pokretom donatista u Sjevernoj Africi, iako nisu uživali veliku podršku u bogatim gradovima. Održali su se do vandalske invazije u 5. vijeku.

## Povezano
* Samoubilački napad
Nii Amaa Ollennu

**Raphael Nii Amaa Ollennu** (Accra, 21. svibnja 1906. - 22. prosinca 1986.) je bio ganski advokat i političar, predsjednik parlamenta Gane te vršitelj dužnosti predsjednika Gane od 7. kolovoza do 31. kolovoza 1970. godine.

Ollennu je rođen 1906. godine u Accri, a školovanje je završio u Akronpongu. Godine 1940., registriran je kao advokat pod imenom Raphael Nii Amaa Ollennu. Kasnije je postao i sudac. Uz bavljenje praksom, Ollennu je napisao i niz teorijskih radova iz polja stvarnoga prava.

Tokom 50-ih godina, bio je zastupnik u Zakonodavnoj skupštini Zlatne Obale, a kasnije je, uz Busiju i Danaquaha, bio jedan od glavnih predstavnika opozicije Kwameu Nrumahu i njegovoj CPP. Od listopada 1969. do siječnja 1972., Olennu je bio predsjednik Parlamenta u režimu Druge Republike. Dana 7. kolovoza 1970. postao je vršitelj dužnosti predsjednika Gane. Službeno, bio je predsjednik Predsjedničke komisije. Vlast je preuzeo od brigadira Akwasija Afrife, a 31. kolovoza 1970. godine predao ju je Edwardu Akufu-Addou.

Umro je 22. prosinca 1986. godine.
Trg Republike (Podgorica)

**Trg Nezavisnosti **(crnogorskoj ćirilici: **Трг Независности **) je podgorički trg koji se nalazi u gradskoj četvrti(naselju) Centru. Trg obuhvata oko 5975 metara kvadratnih.
Okružuju ga biblioteka i prodavnice obuće, odjeće i knjižare. Takođe u njegovoj blizini nalaze se stambene zgrade.

## Lokacija
Južno od trga prostire se *Vučedolska ulica*. Istočno se nalazi *Ulica Slobode*, a zapadno *Njegoševa ulica*. Na sjeveru se nalazi *Bokeška ulica*. Ulica Slobode je poznata po velikom broju prodavnica. Ako se od Trga republike produži Ulicom Slobode sa lijeve strane će se naći Hercegovačka ulica u kojoj se nalaze brojne radnje.

## O trgu
Prije nezavisnosti Crne Gore, ovaj trg se zvao **Trg Ivana Milutinovića**. Tada je nosio ime poznatog crnogorskog komuniste Ivana Milutinovića. Kada je Crna Gora postala nezavisna dobio je ime **Trg Republike**. Trg je bio veoma značajno mjesto u Podgorici, ali je izgubio trgovinski značaj izgradnjom Delta City-ja. Ipak Trg Republike i dalje ima veliki značaj, pogotovo kada su u pitanju dočeci sportista ili neke državne manifestacije.
Trg Republike

**Trg Republike** se može odnositi na:

* Trg Republike u Podgorici
* Trg Republike u Beogradu
* Trg bana Jelačića u Zagrebu, koji je od 1945. do 1990. nosio ime Trg Republike