Otiskivanje prirode

**Otiskivanje prirode** je proces štampanja razvijen u 18. vijeku, koji koristi biljke, životinje, kamenje i druge prirodne motive za stvaranje slike. Motiv prolazi kroz nekoliko faza kako bi se direktno otisnuo na materijale kao što su olovo, guma i fotografske ploče, koji se zatim koriste u procesu štampanja.

Dok neki izvori navode da je Benjamin Franklin izumio otiskivanje prirode sa odlivaka lišća, koristeći presu za bakarne ploče 1737. godine kako bi spriječio krivotvoritelje papirnih novčanica, drugi izvori također izvještavaju da je Franklinov prijatelj, filadelfijski prirodnjak Joseph Breintnall, napravio kontaktne otiske prirode sa lišća oko 1730. godine. Zajedno su poslali otiske prirode, direktno tiskane sa listova natopljenih mastilom, engleskim prirodnjacima.

Još jedna osoba kojoj se pripisuje izum tog procesa, na njemačkom jeziku zvanom ''Naturselbstdruck'', je Alois Auer; taj austrijski štampar objavio je prvu publikaciju s uputama za provođenje tog procesa u djelu *Otkriće procesa otiskivanja prirode: izum...* (Beč, 1853). Autor je napisao to djelo na četiri jezika. Prikazuje upotrebu biljaka, fosilne ribe i čipke utisnute valjkom na olovnu ploču, koja je ručno obojena i prenesena na konačni otisak.

Mnoge druge ilustracije iz botanike i prirodne historije pokušale su koristiti tehnike koje su bile "skraćenica" ili vrsta tačnosti u predstavljanju subjekata. Drugi štampar, Englez Henry Bradbury, odmah je upotrijebio Auerov proces "otiskivanja prirode" kako bi objavio svoja djela. To je uključivalo dva važna botanička djela:
* *[[The Ferns of Great Britain and Ireland|Paprati Velike Britanije i Irske]]*, Moore, Thomas. (1857) i prikaz tih vrsta je lako prilagođen procesu; dvodimenzionalni otisak bi otkrio oblik i detalje u svrhu identifikacije vrsta.
* *Prirodno otisnute britanske morske alge*, W. G. Johnstone i A. Croall. 1859–60.[5]

* *[[The Ferns of Great Britain and Ireland]]*, Moore, Thomas. (1857) and the rendition of these species was readily adapted to the process; the two dimensional print would reveal form and detail for the identification of species.
* *[[The Nature-Printed British Sea-Weeds|Britanske morske alge, otisnuta priroda]]*, W. G. Johnstone i A. Croall. 1859–60.

Sherman Denton u svojoj knjizi *Kako ih priroda prikazuje: Moljci i leptiri ...* koristio je krila vrsta koje je opisivao utiskujući ih u samu stranicu. Za to djelo koristio je preko 50.000 insekata.

## Auerov metod
Auerova metoda se može koristiti samo s predmetima s podnošljivo ravnim površinama, kao što su sušene i prešane biljke, vez i čipka, te nekoliko vrsta životinja. Predmet se postavlja između čelične ploče i druge, olovne ploče, koje su obje glatke i polirane. Zatim se provlače kroz par valjaka pod znatnim pritiskom. Kada se ploče razdvoje, utvrđuje se da je na olovnoj ploči napravljen savršen otisak predmeta. Ona se može direktno koristiti kao gravirana ploča, ali samo ako je potrebno vrlo malo otisaka, jer je previše mekano da bi se oduprlo djelovanju štamparskih mašina u praktične svrhe. Za veći broj slika, faksimil koji se koristi kao štamparska ploča izrađuje se od bakra postupkom elektrotipa.

## Daljnje čitanje
*Eric P. Newman, "Newly Discovered Franklin Invention: Nature Printing on Colonial and Continental Currency," The Numismatist (1964)

## Reference

*

## Vanjske poveznice
*