Zlatni šakal

**Zlatni šakal** (lat. *Canis aureus*),  sisavac je iz porodice pasa (lat. *Canidae*). Zlatni šakal je najraširenija vrsta šakala na svijetu, dijeli se na 13 podvrsta. Jedna podvrsta, evropsko-maloazijski šakal (*Canis a. moreoticus*) autohtona je na Balkanu. Na Balkanu je raširen u cijeloj Dalmaciji i priobalju sve do Istre, također se pojavljuju u istočnoj Slavoniji i Baranji kao dio oporavljene populacije iz Mađarske.

## Opis

Zlatni šakal (*Canis aureus*) je srednje velika vrsta iz porodice Canidae koja nastanjuje sjevernu i sjevernoistočnu Afriku, jugoistočnu i centralnu Evropu (do Austrije i Mađarske , Malu Aziju i Bliski Istok, te jugoistočnu Aziju.

Na listi ugroženih životinja svrstan je među skupinu male zabrinutosti, zbog velikog područja na kojem živi, a koje sadrži dijelove s optimalnim uvjetima zaklona i hrane ,

Vrlo je prilagodljiva vrsta koja se hrani raznom vrstom hrane, a i živi u različitim klimatskim uvjetima, od afričkih savana, planina Kavkaza do šuma Indije. Najveći je od svih šakala i jedini je pripadnik porodice koji živi van Afrike. Dijeli se na 13 podvrsta. Premda se često svrstava s ostalim šakalima (crnoleđi šakal i prugasti šakal) genetska istraživanja su pokazala da je zlatni šakal rodbinski bliži sivom vuku i kojotu . Genetski dokazi se poklapaju s formom lubanje koja također više sliči rečenom dvojcu nego ostalim šakalima.

Zlatni šakal se ponekad spominje u folkloru i mitologiji s određenim simpatijama. U indijskim pričama opisuje se kao lukavac, a u staroegipatskoj mitologiji ima glavnu ulogu u balzamiranju kao Anubis, bog mrtvih.
Nekada se smatralo da je zlatni šakal predak nekih psećih pasmina, danas je to odbačeno, premda se u iznimnom slučaju može pariti s domaćim psima. Novi autori navode da je zlatni šakal doprinio razvoju staroegipatskog lovačkog psa.

## Podvrste

* **Alžirski šakal** (lat. *Canis a. algirensis*) – tamniji od *C. a. aureus*, s tri kruga boje prašine na repu. Po veličini je jednak crvenoj lisici. Živi u Alžiru, Maroku i Tunisu. Latinski sinonimi su: *barbarus* (C. E. H. Smith, 1839), *grayi* (Hilzheimer, 1906) i *tripolitanus* (Wagner, 1841)
* **Senegalski šakal** (lat. *Canis a. anthus*) – u usporedbi s *Canis aureus lupaster* nekoliko je centimetara duži i rame mu je 2 – 3&nbsp;cm više, ima duže uši, glava mu više sliči na psa, a tijelo mu je mršavije. Rep mu je kraći i manje dlakav. Njuška mu je sjajno siva, a vrat i donji dijelovi bijeli. Nema crni prsten oko vrata ni karakteristične tamne točke koje ima egipatski šakal. Živi u Senegalu. Latinski sinonim je: *senegalensis* (C. E. H. Smith, 1839).
* **Obični šakal** (lat. *Canis a. aureus*) – ovo je tek prijedlog za novu podvrstu. Velik je s mekanim, svijetlim krznom pretežno boje pijeska. Živi u Srednjoj Aziji, Afganistanu, Iranu, Iraku, na Arapskom poluotoku, u Balučistan, sjeverozapadnoj Indiji. Latinski sinonimi: *balcanicus* (Brusina, 1892), *caucasica* (Kolenati, 1858), *dalmatinus* (Wagner, 1841), *hadramauticus* (Noack, 1896), *hungaricus* (Ehik, 1938), *kola* (Wroughton, 1916), *lanka* (Wroughton, 1916), *maroccanus* (Cabrera, 1921), *typicus* (Kolenati, 1858) i *vulgaris* (Wagner, 1841).
* **Serengeti šakal** (lat. *Canis a. bea*) – živi u Keniji, sjevernoj Tanzaniji.
* **Sijamski šakal** (lat. *Canis a. cruesemanni*) – manji od *C. a. indicus*. Pojedini autori negiraju njegov status podvrste, a njihovo obrazloženje se zasniva na obrazloženju da se klasifikacija temeljila samo na opisima uhvaćenih primjeraka. Živi u Tajlandu, Vijetnamu, Laosu, Kambodži, Mjanmaru, Kini (Yunnan) i istočnoj Indiji.
* **Indijski šakal** (lat. *Canis a. indicus*) – živi u Indiji, Kini (Tibet) i Nepalu.
* **Egipatski šakal** (lat. *Canis a. lupaster*) – živi u Egiptu.
* **Evropski šakal** (lat. *Canis a. moreoticus*) – živi u Jugoistočnoj Evropi, Maloj Aziji i na Kavkazu.
* **Šrilankanski šakal** (lat. *Canis a. naria*) – živi na jugu Indije i u Šri Lanki. Latinski sinonim je *lanka* (Wroughton, 1838).
* *Canis a. riparius* – patuljasta podvrsta visine tek 30&nbsp;cm do ramena. Većinom je sivo žute boje koja se miješa s manjom količinom crne. Njuška i noge su više žuti, a donji dijelovi tijela bijeli. Živi u Somaliji i na obalama Etiopije i Eritreje. Latinski sinonimi su: *hagenbecki* (Noack, 1897), *mengesi* (Noack, 1897) i *somalicus* (Lorenz, 1906).
* **Sudanski šakal** (lat. *Canis a. soudanicus*) – manji i laganije građen od *C. a. lupaster*, visine ramena od 38&nbsp;cm (15 palaca), te 102&nbsp;cm duljine tijela. U usporedbi s vukolikim *C. a. lupaster*, *C. a. soudanicus* je građen više kao hrt. Uši su mu nešto dulje od *C. a. lupaster* a boja tijela je svijetlosivkasta s sjajnim preljevom, te s crnim mrljama. Živi u Sudanu i Somaliji. Latinski sinonimi su: *doederleini* (Hilzheimer, 1906), *nubianus* (Cabrera, 1921), *thooides* (Hilzheimer, 1906) i *variegatus* (Cretzschmar, 1826).
* **Sirijski šakal** (lat. *Canis a. syriacus*) – teži 5 – 12&nbsp;kg, i ima tijelo duljine 60 – 90&nbsp;cm, razlikuje se po smeđim ušima. Svaka dlaka na leđima ima četiri različite boje, bijele u korijenu, zatim crne, poviše je lisičje crvena, a vrh je crn. Živi u Izraelu i zapadnom Jordanu.

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti