Paragraf 175

**Paragraf 175** formalno poznat kao **§175 StGB**, bio je član Krivičnog zakona (Strafgesetzbuch – StGB) koji je tretirao mušku homoseksualnost, odnosno homoseksualne odnose između muškaraca, kao krivično delo. Zakon je postojao od 15. maja, 1871. do 11. juna, 1994. godine. Do 1969. isti paragraf je kriminalizovao i „protivprirodne odnose sa životnjama“ (1935. bio mu je pridodat deo 175b). Ukupno je oko 140.000 muškaraca kažnjeno po Paragrafu 175.

Tekst člana je menjan nekoliko puta. Godine 1935., nacisti su proširili i pooštrili član 175. Maksimalna kazna za homoseksualne odnosne, koja je u ranijoj verziji iznosila do 6 meseci zatvora, podignuta je na kaznu od 5 godina zatvora. Za „teže slučajeve“ bila je predviđena kazna od 1 do 10 godina u korektivnoj instituciji.

Nakon Drugog svetskog rata, DDR je vratio stari tekst zakona, a od kraja 1950-ih istopolni odnosi između odraslih osoba više se nisu kažnjavali. Godine 1968. DDR je usvojio novi Krivični zakon, koji je u članu 151 kažnjavao istopolne odose sa maloletnim osobama i koji se odnosio jednako na žene, kao i na muškarce. Godine 1988. ovaj član zakona je ukinut.

BRD je dve decenije zadržala tekst paragrafa 175, kakav je važio u vreme nacional-socijalizma. Prva promena desila se 1969. godine, a druga 1973. Od tada kažnjavao se samo istopolni odnos sa muškarcima mlađim od 18 godina. Nakon propale inicijative Zelenih u 1980-im, zakon je promenjen tek posle ujedinjenja Nemačke, prilikom izjednačavanja zakonskih regulativa, 1994. godine.

## Tekst Paragrafa 175

### Tekst od 15. maja, 1871

*§ 175 Pritivprirodni blud*

Protivprirodni blud, koji je počinjen između osoba muškog pola ili od strane osobe sa životinjama kažnjava se zakonom; takođe može se kazniti oduzimanjem građanskih prava.

### Tekst od 28. juna, 1935.

*§175 Blud između muškaraca*

(1) Muškarac, koji vrši bludne radnje nad drugim muškarcem ili nad kojim se vrše bludne radnje, biće kažnjen zatvorom.
(2) Saučesnika, koji u vreme dela ima manje od 21 godine, sud može u posebno lakim slučajevima osloboditi kazne.

*§ 175a Teži slučajevi*

Korektivnom institucijom do deset godina, u slučaju sa olakšavajući okolnostima zatvorom ne ispod tri meseca kažnjava se:

1. muškarac, koji, koristeći nasilje ili pretnje ugrožavanjem života ili zdravlja, sa drugim muškarcem čini blud ili daje da se nad njim čini blud;
2. muškarac koji koristi zavisnost, koja dolazi iz službenog, poslovnog ili podređenog odnosa, da sa njim čini blud ili daje da se nad njim čini blud;
3. muškarac preko 21 godine koji navodi mušku osobu ispod 21 godine da sa njim čini blud ili da se nad njim čini blud;
4. muškarac koji se prodaje drugim muškarcima za činjenje bluda ili se za to nudi.

*§ 175b Sodomija*

Protivprirodni blud, koji ljudi počine sa životinjama, kažnjava se zatvorom; takođe mogu se oduzeti i građanska prava.

### Tekst od 1949. (DDR)

*§ 175* - *Protivprirodni blud*

Protivprirodni blud, koji se počini između osoba muškog pola ili između ljudi i životinja, kazniće se zatvorom; takođe mogu se oduzeti građanska prava.

*§ 175a* - *Teški blud između muškaraca*

Korektivnom institucijom do deset godina, u slučaju sa olakšavajući okolnostima zatvorom ne ispod tri meseca kažnjava se:

1. muškarac, koji, koristeći nasilje ili pretnje ugrožavanjem života ili zdravlja, sa drugim muškarcem čini blud ili daje da se nad njim čini blud;
2. muškarac koji koristi zavisnost, koja dolazi iz službenog, poslovnog ili podređenog odnosa, da sa njim čini blud ili daje da se nad njim čini blud;
3. muškarac preko 21 godine koji navodi mušku osobu ispod 21 godine da sa njim čini blud ili da se nad njim čini blud;
4. muškarac koji se prodaje drugim muškarcima za činjenje bluda ili se za to nudi.

### Tekst od 1968. (DDR, §151)

*§151*

Odrasli muškarac, koji sa maloletnicima istog pola ima seksualne odnose, kazniće se zatvorom do dve godine ili uslovnim kaznom.

### Tekst od 25. juna, 1969. ([[BRD]])

*§ 175 Blud između muškaraca*

(1) Kaznom zatvora do pet godina biće kažnjen:

# muškarac preko 18 godine koji sa muškom osobom ispod 21 godine čini blud ili da se nad njim čini blud;
# muškarac koji koristi zavisnost, koja dolazi iz službenog, poslovnog ili podređenog odnosa, da sa njim čini blud ili daje da se nad njim čini blud;
# muškarac koji se prodaje drugim muškarcima za činjenje bluda ili se za to nudi.

(2) U slučajevima iz stava 1, broj 2 kažnjiv je i pokušaj.
(3) Za počinioca, koji u vreme radnje još nije imao 21 godinu, sud može da ne odredi kaznu.

*§ 175b* izostavljen.

### Tekst od 23. novembra, 1973. ([[BRD]])

*§ 175*: *Homoseksualne radnje*

(1) Muškarac stariji od osamnaest godina, koji ima seksualne odnose sa muškarcem mlađim od osamnaest godina u aktivnoj ili pasivnoj ulozi, biće kažnjen kaznom zatvora do pet godina ili novčanom kaznom.
(2) Sud može da ne izrekne kaznu po ovom članu, ako:
# počinilac u vreme dela još nije imao 21 godinu ili
# uzimajući u obzir ponačanje žrtve, počinjena nepravda je mala.

### Tekst od 10. marta, 1994.

*§ 175*: *Homoseksualne radnje*

ukinut

### Tekst od 13. novembra, 1998

*§175* (izostavljen)

## Primena zakona

### Pre paragrafa 175

U drugoj polovini 13. veka analni seks između muškaraca od grešnog ali legalnog osnosa postao je zločin, koji se u gotovo celoj Evropi kažnjavao smrću.

Godine 1532. Karl V, car Svetog rimskog carstva nemačkog naroda donoseći Krivični zakon Constitutio Criminalis Carolina zakonski utemeljuje smrtnu kaznu za istopolne odnose, koja će biti na snazi do kraja 17. veka. U Paragrafu 116 ovog zakona se kaže:

: *Kazna za nečistost, koja ide protiv prirode. Ako čovek sa stokom, muškarac sa muškarcem, žena sa ženom nečistost čine, oni moraju umreti. I njima se mora, prema opštim običajima, vatrom iz života u smrt biti presuđeno.*

Godine 1794 Prusija je bila treća država, posle Austrije i Francuske, koja je smrtnu kaznu zamenila zatvorskom. Paragraf 143 je glasio:

: *Protivprirodni blud, koji počine dve osobe muškog pola ili čovek sa životinjom, kažnjava se zatvorom od šest meseci do četiri godine, kao i momentalnom zabranom korišćenja građanskih prava. *

U ovom trenutku Prusija je bila u prednosti nad drugim zemljama kao zemlja vođena duhom Prosvetiteljstva. Ovu poziciju će, ipak, uskoro izgubiti. U Francuskoj je Napoleonov zakon iz 1804. kažnjavao istopolne odnose jedino u slučaju kada seks nije dobrovoljni, što je značilo da su dobrovoljni istopolni odnosi bili potpuno legalni.

Napoleonovim osvajanjima uticaj ovog zakona se širio van teritorija Francuske. Bavarska je prihvatila ovaj model zakona 1813. uklanjajući sve zakonske zabrane za dobrovoljne istopolne odnose.

U svetlu ovih događaja, dve godine pre stvaranja Nemačkog carstva, 1871. Prusija je bila zabrinuta za budućnost paragrafa i odlučila je da mu da legitimitet kroz nauku. Ministarstvo pravde je za ovu svrhu sazvalo *Deputation für das Medizinalwesen*, u kojoj su, između ostalih, bili i čuveni lekari Rudolf Virchow i Heinrich Adolf von Bardeleben. U svom izveštaju od 24. marta, 1869. ova komisija je saoštila da nije bila u mogućnosti da nađe bilo kakve osnove da se odnosi između osoba muškog pola ili odnosa ljudi sa životinjama zabrane pored drugih seksualnih odnosa koji nisu zabranjeni zakonom.
 
Ipak, Bismarck se 1870. godine odlučio da zadrži ovaj paragraf u zakonu Severnonemačkog saveza. Ovaj plan je opravdao obzirom prema „javnom mišljenju“:

: „Iako bi se izostavljanje ovog člana moglo obrazlošiti sa stanovišta medicine, kao i kroz neke teorije krivičnog prava, svest za pravdu u narodu smatra ove postupke ne samo manama, već zločinima (...)“

### Carstvo

1. januara, 1872. Krivični zakon Severno-nemačke konfederacije postao je važeći u celom Nemačkom carstvu. Time je seksualni odnos između muškaraca postao ponovo kažnjiv i u Bavarskoj. Skoro istvovetan pruskom uzoru iz 1794. godine novi paragraf 175 Carskog krivičnog zakona (§175 RStGB) glasio je:

: „*Protivprirodni blud, koji je počinjen između osoba muškog pola ili od strane osobe sa životinjama kažnjava se zakonom; takođe može se kazniti oduzimanjem građanskih prava. *“

Najmanja kazna je prema članu 143 Opšteg pruskog zakona smanjena sa 6 nedelja na 1 dan, a najveća kazna je ostavljena na 6 meseci. Gubljenje građanskih prava moglo se, između ostalog, sastojati u oduzimanju doktorske titule ili ukidanju aktivnog ili pasivnog biračkog prava.

Još tokom 1980-ih godina pojedinci, kao Karl Heinrich Ulrichs i Karl Maria Kertbeny, bezuspešno su se bunili protiv pruskog zakona. Sada, sa osnivanjem Wissenschaftlich-humanitäres Komitee-a (Naučno-humanitarni komitet - WhK) 1897. godine osnovan je pokret, sačinjen od viđenijih ljudi, koji se protiv Paragrafa 175 borio tezom o urođenosti homoseksualnosti.
 
Za peticiju Magnusa Hirschfelda, lekara i predsednika WhK-a, protiv paragrafa 175, koja je sastavljena sa gore pomenutim argumentom, sakupljeno je 6.000 potpisa. Ova peticija poslata je 1897. godine. Reichstagu je peticiju godinu dana kasnije predstavio August Bebel, predsednik SPD-a. Priželjkivani uspeh je izostao. Umesto toga više od deset godina kanije vlada je planirala da paragraf 175 da proširi i na žene. Ovaj plan je osujetio početak Prvog svetskog rata i poraz Nemačkog carstva.

### Vajmarska republika

U periodu između 1919 i 1929. kampanju protiv paragafa 175 zajedno su vodili Wissenschaftlich-humanitäre Komitee i Gemeinschaft der Eigenen. Međutim, kao i u vreme carske Nemačke, partije levice nisu imale dovoljnu brojnost da bi postigle ukidanje inkriminišućeg člana zakona.

Centralno-desničarski režim je planirao 1925. godine da poveća kazne u vezi sa prekršajem po članu 175, ali su i ti planovi propali. U programu za reformu zakona vlada je pored člana 296 (koji je odgovarao dotadašnjem 175) planirala i uvođenje člana 297, kojim bi se kažnjavali kvalifikovani slučajevi („qualifizierte Fälle“): homoseksualna prostitucija, istopolni seks sa muškarcima ispod 21 gedine, kao i zloupotreba službenog položaja. Ovi slučajevi smatrali bi se težim i, prema tome, bili bi zločini (Verbrechen), a ne prekršaji (Vergehen). Za ove nove slučajeve nije samo istopolni interkurs bio relevantan, već i druge forme seksualnog osnosa, kao na primer, uzajamna masturbacija.

Oba nova paragrafa bila su obrazložena „zaštitom javnog zdravlja“.

Kada se o ovom predlogu za nove članove zakona diskutovalo na pravnom savetu Reichstaga, partije KPD, SPD i DDP su uspele da prikupe većinu od 15:13 glasova protiv člana 296. Ovo je ujedno značilo legalizaciju dobrovoljnih seksualnih odnosa između odraslih muškaraca. U isto vreme, sa velikom većinom – od samo 3 KPD glasa protiv – izglasano je uvođenje člana 297 (tzv. kvalifikovani slučajevi). Ovaj delimičan uspeh, koji je WhK okarakterisao kao „jedan korak napred, dva unazad“ bio je poništen kada je *Među-parlamentarni savet za pravno izjednačavanje kaznenog zakona između Austrije i Nemačke* doneo udluku (sa 23:21 glasa „za“) marta 1930. godine da se član 296 ponovo nađe u paketu zakonskih reformi. Do njegovog izglasavanja, međutim, nije došlo, jer je za vreme Präsidialkabinett-a ranih 1930-ih godina parlamentarni proces donošenja zakona u velikoj meri bio stopiran.

### National-socializam

Godine 1935. nacisti su pooštrili član 175 menjajući i samu definiciju istopolnog odnosa od prekršaja na krivično delo, tako da je najviša kazna promenjena sa 6 meseci na 5 godina zatvora. Seksualni odnos više nije bio nužan za postojanje zločina, već je krivično delo učinjeno već ako „je objektivno povređen osećaj stida i subjetivno postoji nemoralna namera da se ispuni seksualna želja jednog od dvojice ili trećeg muškarca“ (RGSt 73, 78, 80 f). Uzajamni fizički kontakt više nije bio nužan.

Pored toga, slično onome što je već planirano 1925. godine, uveden je novi član 175a, koji je „kvalifikovane slučajeve“, označene kao „teži blud“, kažnjavao sa jednom do deset godina u popravnoj instituciji. Ovde su spadali:

* zloupotreba moći,
* homoseksualo odnosi sa muškarcima ispod 21 godine, i
* muška prostitucija.

„Protivprirodni blud sa životinjama“ dat je u novom članu 175b.

U zvaničnom objašnjenju rečeno je da su novi amandmani na paragraf 175 dati zarad „moralnog zdravlja naroda“, jer „prema iskustvu“ homoseksualnost „teži da se epidemijski širi“ i ima „uništavajući efekat“ na „zahvaćene krugove“.

Zapravo je uvođenjen novih amandmana na §175 bio posledica takozvanog Removog puča, koji je iskorišćen takođe i za poboljšanje sopstvenog imidža kod konzervativnog i pre svega katoličkog stanovništva. Homoseksualnost Ernsta Röhma bila je javna tajna. Postojale su takođe glasine o vezi između Baldur von Schiracha, vođe Reichsjugenda i člana Hitlerjugenda Jürgen Ohlsen, koji je u filmu Hitlerjunge Quex imao glavnu ulogu; glagol „*quexen*“, koji je označavao odnos između odraslog muškarca i mladića, bio je već proširen u narodu. 

Ovo pooštravnje je dovelo do udesetostručavanja broja godišnjih presuda, koji se sada popeo na 8000. Samo između 1937. i 1939. godine privedeno je skoro 100.000 muškaraca u *[[Reichszentrale zur Bekämpfung der Homosexualität und Abtreibung|Centralu Rajha za borbu protiv homoseksualnosti i abortusa]]*. Oko polovina procesuiranih slučajeva desili su se na osnovu privatnih prijava nesaučesnika (oko 40%) kao i prijava sa radnog mesta. Tako je, na primer, Gestapo 1938. primio anonimno pismo:

: „Mi – veći deo umetničkog bloka na Barnaywegu – hitno vas molimo da ispitate B., podstanara kod gospođe F., koji upadljivo ima svakog dana mlade momke kod sebe. Tako više ne ide. [...] Iskreno vas molimo da stvar dalje ispitate.“

Za razliku od obične policije Gestapo je mogao u svako vreme da stavi gejeve u „preventivni pritvor“ (Schutzhaft). Ova arbitrarna mera koristila se na primer posle oslobađajuće presude ili kada bi se već odslužena kazna procenila kao isuviše slaba.

Cirkularno pismo koje je 12. jula, 1940. poslala Centralna kancelarija za sigurnost Rajha (Reichssicherheitshauptamt) glasilo je: „*sve homoseksualce, koji su imali više od jednog partnera, posle njihovog oslobađanja iz zatvora staviti u preventivni pritvor. *“

Samo oko 40% onih muškaraca koji su, na osnovu preventivnog pritvora bili poslati u koncentracioni logor, gde su obeleženi zelenim ili ružičastim trouglom, uspelo je da preživi logor. Neki od njih su posle oslobođenja od strane Saveznika vraćeni u zatvore, jer nisu bili odlužili sudsku kaznu po tada još uvek važećem Paragrafu 175.

### Period posle rata

#### Razvoj u Sovjetskoj okupacionoj zoni i Nemačkoj Demokratskoj Republici

U Sovjetskoj okupacionoj zoni (SOZ), koja će kasnije postati Nemačka Demokratska Republika, zakonske promene nisu bile ujednačene. Vlada Tiringena je 1945. je član 175 i 175a napravila umerenijim i više nalik na zakon iz 1925. godine. U drugim državama je i dalje važio nepromenjen zakon iz 1935. godine.
Godine 1946. *Juristische Prüfungsausschuss des Magistrats von Groß-Berlin* (Odbor za ispitivanje zakona magistrature Velikog Berlina) je dao preporuku da „§175 StGB ne uđe u novi kazneni zakon“, međutim, ova preporuka nije imala posledice. Sud u Haleu je 1948. odlučio da Sachsen-Anhalt da se primenjuje zakon Weimarske republike, jer je član 175 i 175a tipična nacistička nepravda.

Godinu dana nakon formiranja DDR-a u 1949. *Kammergericht* u Berlinu je odlučio da u celoj Istočnoj Nemačkoj važi stari tekst paragrafa 175, pre nacističkkog teksta iz 1935. Tekst paragrafa 175a ostao je nepromenjen jer je rečeno da štiti društvo od „društveno štetnih homoseksaulnih ranji kvalfikovane vrste“. Godine 1954. isti sud je odlučio da paragraf 175a, za razliku od paragrafa 175, ne pretpostavlja seksualne odnose.

Revizija zakona iz 1957. omogućila je da se odustane od krivičnog gonjena u slučaju kada ono što je počinjeno nema štetne posledice za socijalističko društvo. Ovo je praktično stavilo paragraf 175 van snage, a Kammergericht u Berlinu je istovremeno odlučio „da svi zločini koji potpadaju pod stari tekst § 175 treba da budu suspendovani zbog beznačajnog učinka.“ Istopolni odnosi između odraslih bili su, time, legalni od kraja 1950-ih.

Godine 1968. DDR je doneo novi krivični zakon. Novi član §151 StGB-DDR predviđao je kaznu zatvora do tri godine ili uslovnu kaznu za odraslu osobu, koja sa maloletnom osobom istog pola ima seksualne odnose. Iz razloga što se više nije pominjao pol osoba, ovaj zakon se odnosio i na žene koje imaju seksualne odnose sa ženama mlađim od 18 godina.

Vrhovni sud DDR-a je 11. avgusta, 1987. oborio je jednu presudu po paragrafu 151 sa obrazloženjem da: „*[dass] Homosexualität ebenso wie Heterosexualität eine Variante des Sexualverhaltens darstellt. Homosexuelle Menschen stehen somit nicht außerhalb der sozialistischen Gesellschaft, und die Bürgerrechte sind ihnen wie allen anderen Bürgern gewährleistet.*“ (*Homoseksualnost, jednako kao i heteroseksualnost, predstavlja varijantu seksualnog ponašanja. Homoseksualne osobe time ne stoje izvan socijalističkog društva i njima su građanska prava garantovana kao i svim drugim građanima. *) Godinu dana kasnije Parlament DDR-a u svojoj petoj reviziji krivičnog zakona isljučio je član 151. Zakon je stupio na snagu 30. maja, 1989. Od ovog trenutka član 149 StGB-DDR (*prosta zloupotreba*) predviđao je jednaku granicu za stupanje u seksualne odnose za homoseksualne i heteroseksualne odnose od 16 godina starosti.

#### Razvoj u [[Zapadna Nemačka|Saveznoj Republici Nemačkoj]]

Još od osnivanja BRD-a zapadna okupaciona zona nije pokazivala sumnje u dalje važenje paragrafa 175 i 175a u njihovom obliku iz 1935. godine. Na osnovu toga, u periodu između 1950. i 1969. povedeno je još oko 100.000 istraga i doneseno oko 50.000 presuda.

Jedan talas gonjenja homoseksualaca u Frankfurtu 1950/51. godine imao je strašne posledice: „Jedan devetnaestogodišnjak se bacio sa Goetheturma pošto je primo poziv na suđenje; drugi je pobegao u Južnu Ameriku, drugi u Švajcarsku, jedan zubni tehničar i njegov partner su se otrovali gasom. Ukupno je poznato šest samoubistava. Mnogi su izgubili posao.“ 

Za vreme vlade kancelara Konrad Adenauera predlog krivičnog zakona (poznat kao *Strafgesetzbuch E 1962*, ali nije nikada usvojen) opravdavao je zadržavanje člana 175 tvrdnjama da zakonski sistem mora, više nego u drugim oblastima, sprečiti širenje ovog poroka, koji predstavlja ozbiljnu opasnost za zdravlje i prirodi život ljudi.

Za vreme velike reforme zakona, 25. juna, 1969. kratko pre kraja Velike koalicije (*Großen Koalition*, odnosi se na koaliciju CDU-a i SPD-a) kancelara Kiesingera Paragraf 175 je promenjen tako da su zadržani samo „kvalifikovani slučajevi“ (seks sa osobom ispod 21 godine, homoseksualna prostitucija i zloupotreba moći i položaja), koji su do tada bili definisani članom 175a. Promena je stupila na snagu 1. septembra, 1969.

Novembra, 1973. socijal-liberlana koalicija donela je konačno potpunu reformu zakona koji se tiču seksa i seksualnosti. Član zakona je preimenovan u „Prekršaji protiv seksualnog samoopredeljenja“. Takođe je i termin „blud“ zamenjen terminom „seksualni odnos“. U paragrafu 175 ostao je samo seksaulni osnos sa maloletnicima, a starosna granica za slobodno stupanje u seksaulne odnose spuštena je sa 21 na 18 godina. Seksualni odnosi između žena nisu se pominjali u zakonu, a devojkama je starosna granica za stupanje u seksualne odnose bila 14 godina (što znači da je heteroseksualni odnos bio dozvoljen sa 14 godina).

Godine 1986. prvi otvoreno gej predstavnik u parlamentu Herbert Rusche, zajedno sa svojom partijom Zelenih da ukloni član 175 i da time izjednači starosnu granicu za stupanje u seksualne odnose između heteroseksualnih i homoseksaulih osoba. Valadajuća koalicija, odnosno stranke CDU, FDP, pa i SPD su se tome protivile, tako da je član 175 iz 1973 ostao da važi do 1993. godine. Jedan od istaknutih protivnika poboljšanja zakonskog položaja gejeva, kancelar Helmut Schmidt kategorički odbio promenu seksualnog zakona izjavom: „Ja sam kancelar Nemaca, ne kancelar pedera.“ (*Ich bin Kanzler der Deutschen, nicht Kanzler der Schwulen*).

### Posle 1990

#### Ukidanje paragrafa 175

U toku zakonskog usaglašavanja zakona obe Nemačke, po ujedinjenju, Bundestag je morao da odluči da li će ukinuti paragraf 175 ili će njegovo važenje proširiti na istočne savezne države. Godine 1994., sa istekom roka za usaglašavanje zakona, doneta je odluka – takođe i zbog promena u društvu – da se član ukine.

Prema članu 176 StGB minimalna granica za stupanje u seksualne odnose je 14 godina, bez obzira na pol; u posebnim slučajevima primenjuje se član 182 StGB, kada je granica 16 godina. Prema članu 182 StGB, moguće je podneti privatnu prijavu u nekim slučajevima (*[[:de:Antragsdelikt]]*). Izuzeci su takođe mogući, kada javni tužilac, odnosno javna tužiteljka smatra da tužba ima javni interes. U članu 182 StGB ima dosta nejasnim pravnih termina, koji se mogu zloupotrebiti.

## Delimična rehabilitacija žrtava člana 175

Simbolično 17. maja (17.5.) 2002. godine Bundestag je, uprkos protivljenju konzervativnih starnaka CDU/CSU i FDP, usvojio NS-Aufhebungsgesetz (akt o ukidanju nacional-socijalizma) (14/8276, 14/9092; 14/237 S. 23734 ff.). Njime se poništavaju presude protiv gejeva i ratnih dezertera u vreme nacionalsocijalizma. Konzervativni političar Norbert Geis je ovo nazvao „sramotom“, ali se njegova kritika odnosila samo na rehabilitaciju dezertera, a ne i na rehabilitaciju gej žrtava.

Kritika se čula i sa strane LGBT pokreta, gde se napominje da slučajevi progona gejeva posle 1945. nisu rehabilitovani, iako je isti član važio do 1969. godine.

## Povezano
* LGBT istorija u Nemačkoj
* Progon LGBT osoba
* Progon LGBT osoba u nacističkoj Nemačkoj
* Heteronormativnost
* *[[Anders als du und ich (§ 175)]]* - zapadnonemački igrani film iz 1957. godine
* *[[Paragraph 175 (film)|Paragraph 175]]* - dokumentarni film Roba Epsteina i Jeffreya Friedmana

## Reference

## Vanjske veze
* §&nbsp;175  (Rechtsgeschichtlicher Überblick)
* Eine kurze Geschichte des §&nbsp;175 in der BRD (ForumRecht 2005,2)
* Die Liberalisierung des §&nbsp;175 (Die Debatte um die Liberalisierung des §&nbsp;175 StGB in den 50er und 60er Jahren)
* Gestraft fürs Lieben (DIE ZEIT. Hamburg 1999,33.)
* Paragraf 175 außer Kraft
* Paragraph 175 der Film