Arheološko nalazište Bukovača

**Arheološko nalazište Bukovača** nalazi se u naselju Bukovača, Bosanski Petrovac, Bosna i Hercegovina. U Arheološkom leksikonu navode se tri dijela nalazišta: Stražbenica, Bukovača 1 i Bukovača 2. To je poznato, ali sistemski neistraženo mjesto koje je zabilježeno u stručnoj literaturi na temelju tragova arhitektonskih građevina, kao i pokretnog arheološkog materijala. Do danas je poznat po rimskom novčiću, nakitu, fibulama te kasnoantičkoj grobnici i nekropoli. 

## Stražbenica
Stražbenice je naziv brda do čijeg vrha vodi put od kamena i krečnog maltera, u vidu serpentina. Tragovi puta na pojedinim dionicama su vidljivi i danas. Na vrhu je praistorijska gradina, naselje značajnijih gabarita, dužine oko 400 metara. Utvrđena je bedemima na istočnoj i sjevernoj strani. Unutar gradine pronađeni su ulomci praistorijske keramike, kućni lijep i željezna troska. U jugoistočnom dijelu su temelji male okrugle kule promjera 3,5 m, zidana od kamena vezanog malterom. Gradina je iz bronzanog i željeznog doba, dok je kula iz srednjeg vijeka. Gradinu je prvi registrovao Vejsil Ćurčić 1898. god. prilikom svojih terensko-toponimskih ispitivanja petrovačkog područja 

U doba rimske vladavine u njoj je bila rimska posada. 

## Bukovača 1
U ravnom dijelu Bukovače nalazi se ruševina, kao duguljasta (20m.) humka i prostire se pravcem sjever - jug. Dimitrije Sergejevski je ustanovio da se radi o grobnici na svod iz rimskog perioda, zidanoj bijelim kamenom. Na natpisnoj ploči otkrio je epigrafski natpis. 

:*Ae7\lius   U[.........dom]o  Ast[uris(T)   [A"!]elio  infeli(cissimo)   [defun]cto  ann[orum]   [. .]XXX,*

Pokretni arheološki materijal:
* Srebrni novčić Antonia Pia (138–161 g.) i nekoliko bakarnih rimskih novčića, od kojih je jedan vladara Proba (276–282 g.), vjerovatno iz kovnice u Sisciji (Sisak) 
* Bronzani nakit za ukrašavanje ženske kose  
* Nekoliko bronzanih prstenova i narukvica
* Izrazito profilirane fibule sa potpornom gredom koja je u formi duge uske pločice. Uloga ove grede – pločice je da sa tetivom učvrsti oprugu. Prema svim karakteristikama može se uvrstiti u determiniranu varijantu V.12 posebno raširenu na prostoru današnje Bosne i Hercegovine. Specifičnost ove varijante je deset spiralnih navoja na opruzi. Zanimljiv detalj koji ih izdvaja u posebnu grupu je i glava fibule, koje je u formi elipse, kružnog presjeka u najdebljem dijelu. Luk im je naglaššeno izvijen sa ukrasnim detaljima u obliku jednostrukih ili višestrukih diskova ili sličnih prstenastih zadebljanja. Držač igle je dug i najčešće trougaonog presjeka. Primjerci ove varijante osciliraju u dimenzijama od minijaturnih do masivnih. Hronološki okvir njihovog korištenja stavlja se u period od 1. do 2. stoljeća.
* Lukovičasta fibula za koju se veže bitan društveni kontekst. Nosile su se najčešće na desnom ramenu, sa glavom fibule okrenutom nadolje, i nosili su ih prvenstveno muškarci, vojna lica. Vremenom ih je počelo nositi i civilno stanovništvo, te žene i djeca. Unatoč svim konstatiranim promjenama, konstanta lukovičastih fibula je da su odražavale rimsku društvenu hijerarhiju.
* Keramički dijelovi razbijenog posuđa.
* Potkove. Sa velikom sigurnošću se može pretpostaviti da je masovnija upotreba potkova počela u periodu kasnog Rimskog Carstva, a što se može pretpostaviti i za primjerke sa lokaliteta Stražbenica, koji bi se mogli staviti u period kasne antike i ranog srednjeg vijeka.

## Bukovača 2
Bukovača 2 je u Arheološkom leksikonu navedeno kao mjesto gdje je slučajno nađen mletački dukat iz srednjeg vijeka.

## Izvori