open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Topkapi (film)

***Topkapi*** je američka kriminalistička filmska komedija snimljena 1964. godine u režiji Julesa Dassina, poznata kao jedno od najuspješnijih i najuticajnijih ostvarenja žanra filma pljačke.

Nominalni protagonisti, koje tumače Dassinova muza Melina Mercouri i austrijski glumac Maximilian Schell, su kriminalka i njen bivši ljubavnik koji dolaze u Istanbul i okupljaju ekipu različitih stručnjaka kako bi proveli komplicirani plan čiji je cilj ukrasti skupocjeni bodež iz palače Topkapi Saraj. Radnja prikazuje kako se pri tome stvore komplikacije kada jedan od članova grupe, sitni varalica čiji lik tumači Peter Ustinov, "padne" jer ga turske vlasti sumnjiče da je terorist te koji pristaje za njih raditi kao doušnik.

Dassin, koji je nekoliko godina ranije u Francuskoj snimio film Rififi, koji se smatra prvim "pravim", odnosno klasičnim ostvarenjem žanra pljačke, je u slučaju *Topkapija* koristio pristup koji se temeljio na egzotičnim i atraktivnim lokacijama, odnosno humoru. "Ležerni" stav prema kriminalu i njegov prikaz kao uzbudljive i atraktivne djelatnosti, koji je koristio sve veće labavljenje cenzorskih standarda, će kasnije još više koristiti slična ostvarenja. Najveći je uticaj *Topkapi*, međutim, imao na medij televizije, odnosno na tvorce popularne TV-serije ''Mission Impossible'', koji su od filma posudili koncept niza nepovezanih stručnjaka koji se udružuju radi jednog složenog posla, a koji će koristiti kao zaplet svake epizode. Ustinov je, pak, za svoj nastup osvojio Oscar za najboljeg sporednog glumca.

## Uloge
* Melina Mercouri .. Elizabeth Lipp
* Peter Ustinov .. Arthur Simon Simpson
* Maximilian Schell .. Walter Harper
* Robert Morley .. Cedric Page
* Jess Hahn .. Hans Fisher
* Akim Tamiroff .. Gerven (kuhar)
* Gilles Ségal .. Giulio
* Titos Vandis .. Harback
* Joe Dassin .. Joseph
* Ege Ernart .. Major Ali Tufan

## Reference

## Vanjske veze

*
Celui qui doit mourir

***Celui qui doit mourir*** (; ) je francusko-italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1957. u režiji Julesa Dassina. Po žanru je drama i predstavlja adaptaciju romana *[[Krist ponovno razapet]]* grčkog pisca Nikosa Katzantakisa. Radnja se događa u jednom grčkom gradiću pod turskom vlašću za vrijeme grčko-turskog rata, a čiji stanovnici imaju običaj svaki sedam godina rekonsturirati Kristovo stradanje kroz predstavu. Protagonist, koga tumači Jean Servais, je mladić koji je dobio ulogu Isusa, i koji tokom predstave počne voditi pobunu protiv turske vlasti, a čiji će sudbina, kao i drugih sumještana odgovarati likovima koje tumače u predstave. *Celu qui doit mourir* je prikazan na Kanskom festivalu, gdje je izazvao veliku pažnju. Posebno povoljne kritike su došle iz zemalja Istočnog bloka, a što se ponekad tumači Dassinovom komunističkom prošlošću, zbog koje je prognan iz Hollywooda i prisiljen nastaviti karijeru u Evropi.

## Cast
* Jean Servais - Photis
* Carl Möhner - Agha
* Grégoire Aslan - Lukas
* Gert Fröbe - Patriarcheos
* Teddy Bilis - Hadji Nikolis
* René Lefèvre - Yannakos
* Lucien Raimbourg - Kostandis
* Melina Mercouri - Katerina
* Roger Hanin - Pannagotaros
* Pierre Vaneck - Manolios
* Dimos Starenios - Ladas
* Nicole Berger - Mariori
* Maurice Ronet - Michelis
* Fernand Ledoux - Grigoris

## Reference

## Vanjske veze
*
Otonska dinastija

**Otonska dinastija** () je bila dinastija nemačkih kraljeva (919-1024), koja je dobila ime po svom prvom caru. Dinastija se još naziva *Saksonska*, ili *Liudolfinzi*, po najranijem poznatom pretku, saksonskom vojvodi Liudolfu (805—864/866). Otonski vladari smatraju se prvom dinastijom vladara Svetog rimskog carstva. Oni su nasledili franačku karolinšku dinastiju i Karla Velikog koji se smatra osnivačem Svetog rimskog carstva.

Henrik I Ptičar, saksonski vojvoda, bio je osnivač Otonske dinastije, iako nikada nije postao car. NJegov sin, Oto Veliki, krunisan je za cara Svetog rimskog carstva, što je bio slučaj sa većinom kasnijih nemačkih kraljeva. Pod vlašću otonskih vladara istočna franačka kraljevina postala je Nemačka. Ova država je ujedinila regije: Lotaringija, Saksonija, Frankonija, Švabija, Tiringija i Bavarska. Unija Nemačke i Svetog rimskog carstva, koja je dominirala nemačkom istorijom do 1806, počela je krunisanjem Otona I u Rimu 962. Planovi o ponovnom uspostavljanju Rimskog carstva propali su već do vremena Otona III.

Poslednji otonski car bio je Henrik II. Dinastija se ugasila njegovom smrću 1024. Otonsku dinastiju nasledila je Salijska dinastija. Kći cara Otona I, Luitgard, bila je supruga Salijskog vojvode Konrada Crvenog od Lorene. NJihov praunuk Konrad postao je Konrad II, car Svetog rimskog carstva.

**Otonski kraljevi i carevi:**
* Henrik I Ptičar, kralj Nemaca i vojvoda Saksonije, umro 936.
* Oton I Veliki, car Svetog rimskog carstva i vojvoda Saksonije, umro 973.
* Oton II, umro 983.
* Oton III, umro 1002.
* Henrik II Sveti, umro 1024.

## Povezano
*Otonska umetnost
*Konkordat u Vormsu

## Vanjske veze
La Loi (film)

***Zakon*** (,  je francusko-italijanski crno-bijeli igrani film snimljen u režiji Julesa Dassina i premijerno prikazan početkom 1959. godine. Po žanru je drama, a temelji se na istoimenom romanu Rogera Vaillanda. Radnja se događa u gradiću na jugu Italije, gdje se lokalni moćnici na čelu sa gangsterom (čiji lik tumači Yves Montand) imaju običaj okupljati i igrati bizarnu igru zvanu "zakon", čiji pobjednik dobije pravo ponižavati sve druge sudionike. Protagonistica, čiji lik tumači Gina Lollobrigida, je sluškinja jednog od moćnika koja je objekt gangsterove žudnje, ali koja se zaljubi u inženjera (čiji lik tumači Marcello Mastroianni) koji je došao isušiti lokalne močvare.

## Uloge
* Gina Lollobrigida - Marietta
* Pierre Brasseur - Don Cesare
* Marcello Mastroianni - Enrico Tosso, inženjer
* Melina Mercouri - Donna Lucrezia
* Yves Montand - Matteo Brigante
* Raf Mattioli - Francesco Brigante
* Vittorio Caprioli - Attilio, inspektor
* Lidia Alfonsi - Giuseppina
* Gianrico Tedeschi - Prvi radnik
* Nino Vingelli - Pizzaccio
* Bruno Carotenuto - Balbo
* Luisa Rivelli - Elvira
* Anna Maria Bottini - Maria
* Anna Arena - Anna, Attiliova supruga
* Edda Soligo - Giulia

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
*
Bundfald (film)

**Bundfald** () je danski crno-bijeli igrani film snimljen 1957. godine u režiji Pallea Kjærulff-Schmidta i Roberta Saaskina, poznato kao jedno od prvih ostvarenja danske i poratne evropske kinematografije koje se eksplicitno bavilo temom homoseksualnosti, odnosno koristilo motiv muške prostitucije. Protagonist, čiji lik tumači Ib Mossin je mladić iz jyllandske provincije koji dolazi u Kopenhagen u potrazi za poslom, ali u tome nema uspjeha, te ga besparica prisili da pokuša privlačni izgled unovčiti kao muška prostitutka. Radnja prikazuje kako se pri tome poveže sa kriminalcima koji iznuđuju novac od homoseksualaca, a što će sve dovesti do tragičnih posljedica. Bundfald je osvojio nacionalnu nagradu Bodil za najbolji danski film.

## Uloge
* Birgitte Bruun - (Rosa Jensen, Kajs søster)
* Ib Mossin - (Anton Hansen)
* Ghita Nørby - (Else - Antons veninde)
* Bent Christensen - (Kaj Jensen)
* Lone Hertz - (Rita - Kajs veninde)
* Preben Kaas - (Egon)
* Jakob Nielsen - ('Skipper' - spritter)
* Christian Brochorst - ("'Moster", bartender)
* Jørn Jeppesen - (Bilforhandler)
* Poul Müller - (Antikvitetshandler)
* Povl Wöldike - (Kontorchef)
* Bendt Rothe - (Kriminalassistent)
* Ove Rud - (En opdager)
* Gunnar Bigum - (Pianist)
* Klaus Scharling Nielsen
* Jørgen Buckhøj

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Robinson Crusoe on Mars

***Robinson Crusoe on Mars*** () je američki SF-film snimljen 1964. godine u režiji Byrona Haskina. Predstavlja adaptaciju znamenitog pustolovnog romana *[[Robinson Crusoe]]* Daniela Defoea. Radnja je premještena u budućnost, te prikazuje kako američka ekspedicija na Mars doživljava havariju koju će preživjeti jedan od astronauta (čiji lik tumači Paul Mantee). Radnja prikazuje njegovo nastojanje da preživi u podzemnim pećinama koristeći razne trikove da proizvede zrak, vodu i hranu, odnosno njegov susret sa tajanstvenim humanoidnim vanzemaljcem (čiji lik tumači Victor Lundin) koji će mu praviti društvo. *Robinson Crusoe* je snimljen sa relativno malenim budžetom, ali za tadašnje standarde impresivnim specijalnim efektima; kao lokacija je poslužio Zabriskie Point u kalifornijskoj Dolini smrti koji je uvjerljivo "glumio" vanzemaljski krajolik. *Robinson Crusoe on Mars* je dobio dobre kritike, ali nije imao uspjeha na kino blagajnama.

## Uloge
* Paul Mantee ... Kapetan fregate Christopher "Kit" Draper
* Victor Lundin ... Petko
* Adam West ... Pukovnik Dan McReady. 
* Barney (kosmati majmun) ... Mona

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
* ''Robinson Crusoe on Mars'' , at the Criterion Collection
* ''Robinson Crusoe on Mars'' , by John Gosling
* "Patriotism, Politics, and Propaganda", essay, at Bright Lights Film Journal, by Walter Rankin
* ''Robinson Crusoe on Mars'' restoration review, by Robert Blevins, at Newsvine
En fremmed banker på

***En fremmed banker på*** () je danski crno-bijeli igrani film snimljen 1959. godine u režiji Johana Jacobsena. Po žanru je drama. Radnja je smještena u jednu zabačenu kuću na obali mora 1947. godine, nedugo nakon Drugog svjetskog rata. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Preben Lerdorff Rye, je tajanstveni bjegunac koji se na prevaru skrasi kod njene vlasnice (čiji lik tumači Birgitte Federspiel), udovice koja prema njemu osjeća sve veću privlačnost.

## Vanjske veze
* 
* 
*
Habl

**Habl** može biti:

*Edvin Habl, američki astronom
*Teleskop Habl, optički teleskop u orbiti oko Zemlje nazvan u čast Edvina Habla
*Hablov zakon, prirodni zakon iz vangalaktičke astronomije
*Hablova viljuška ili „Hablov dijagram”, grafički prikaz klasifikacije galaksija
Tuscia

**Tuscia** je naziv za Etruriju nakon perioda dominacije Etruraka. Danas se poistovjećuje sa provincijom Viterbo, iako je u stvarnosti mnogo veća. Ona zapravo obuhvata sjeverni dio provincije Lazio, Viterbo, čitavu Toskanu i veći dio Umbrije.
Vi er allesammen tossede

***Vi er allesammen tossede*** () je danska crno-bijela filmska komedija snimljena 1959. godine u režiji Svena Methlinga. Protagonist, koga tumači Kjeld Petersen, je vozač koji doživi saobraćajnu nesreću koju je skrivio slon iz cirkusa. Radnja prikazuje kako mu, nakon što nesreću prijavi policiji, nitko ne vjeruje te završi u duševnoj bolnici. Vi er allesamenen tossede se smatra jednom od najboljih komedija u historiji danske kinematografije.

## Glumačka postava

## Reference

## Vanjske veze
*IMDb
*''Vi er allesammen tossede'', at Den Danske Film Database (In Danish)
*''Vi er allesammen tossede''  at Det Danske Filminstitut (In Danish)
Den sidste vinter

***Den sidste vinter*** () je dansko-zapadnonjemački crno-bijeli igrani film snimljen 1960. godine u režiji Edvina Tiemrotha. Radnja se odigrava zimi 1944/45. godine, pred kraj njemačke okupacije Danske u Drugom svjetskom ratu, u malom mjestu koje je dotada uglavnom izbjeglo ratne nedaće, i to zahvaljujući dobronamjernom zapovjedniku njemačkog garnizona (čiji lik tumači Dieter Eppler). Protagonist, čiji lik tumači John Wittig, je mjesni načelnik koga pred tešku dilemu stavlja dolazak pripadnika pokreta otpora koji žele sakriti oborenog britanskog pilota. *Den sidste vinter* je sljedeće godine bio prikazan na Moskovskom filmskom festivalu.

## Vanjske veze
* 
* 
*
Oleaceae

**Oleaceae** (Maslinovke) su porodica biljaka koje se sastoji od 24 živuća roda s oko 600 vrsta mezofitnih grmova i stabala.

## Opis
### Listovi
Porodicu karakteriziraju nasuprotni listovi koji mogu biti jednostavni ili složeni.

### Cvijet

### Plod

Plod može biti boba, mesnati plod s košticom, suhi plod (kapsula) ili plod s krilcem.

## Upotreba
Mnogi članovi porodice su značajni za gospodarstvo. Maslina (*Olea europaea*) je važna zbog ploda i ulja koje se dobiva iz njega; jaseni (*Fraxinus*) se cijene zbog tvrdog drva, a forzicija, jorgovan i jasmin su ukrasne biljke.

## Drugi projekti Wikimedije
Olea

**Masline** (Olea), biljni rod iz porodice maslinovki i reda medićolike koji obuhvaća 35 priznatih i jednu nepriznatu vrstu,  O. cordulata H.L. Li	.

Vrsta u Hrvatskoj pozmnata kao mastrinka ili divlja maslina nije priznata, a njezin znanstveni nazivi O. oleaster Hoffmanns. & Link i O. e. subsp. oleaster (Hoffmanns. & Link) Negodi vode se kao sinonimi za europsku maslinu O.europaea L.. Isto se odnosi i na pitomu maslinu (Olea europaea var. sativa) (Weston) Lehr. Obje ove biljke jedna su vrsta, pa se njihovi znanstveni nazivi kao takvi vode kao  sinonimi za istu vrstu koja je priznata kao *O. europaea* L.

Masline su zimzeleno drveće i grmlje koje voli toplu i tropsku klimu, pa rastu na Mediteranu (južna Europa i sjeverna Afrika), južnoj Aziji, južnoj Arici, Australiji i drugim toplijim predjelima.
## Vrste
* *[[Olea ambrensis]]* H.Perrier
* *[[Olea borneensis]]* Boerl.
* *[[Olea brachiata]]* (Lour.) Merr.
* *[[Olea capensis]]* L.
* *[[Olea capensis subsp. enervis]]* (Harv.) I.Verd.
* *[[Olea capensis subsp. macrocarpa]]* (C.H.Wright) I.Verd.
* *[[Olea capitellata]]* Ridl.
* *[[Olea caudatilimba]]* L.C.Chia
* *[[Olea chimanimani]]* Kupicha
* *[[Olea cordatula]]* H.L.Li	
* *[[Olea cordulata]]* H.L. Li; nije priznata
* *[[Olea dioica]]* Roxb.
* *[[Olea europaea]]* L.
* *[[Olea europaea subsp. cerasiformis]]* G.Kunkel & Sunding
* *[[Olea europaea subsp. cuspidata]]* (Wall. & G.Don) Cif.
* *[[Olea europaea subsp. guanchica]]* P.Vargas & al.
* *[[Olea europaea subsp. laperrinei]]* (Batt. & Trab.) Cif.
* *[[Olea europaea subsp. maroccana]]* (Greuter & Burdet) P.Vargas & al.
* *[[Olea exasperata]]* Jacq.
* *[[Olea ferruginea]]* Wall. ex Aitch.
* *[[Olea gagnepainii]]* Knobl.
* *[[Olea gamblei]]* C.B.Clarke
* *[[Olea hainanensis]]* H.L.Li
* *[[Olea javanica]]* (Blume) Knobl.
* *[[Olea lancea]]* Lam.
* *[[Olea laxiflora]]* H.L.Li
* *[[Olea moluccensis]]* Kiew
* *[[Olea neriifolia]]* H.L.Li	
* *[[Olea palawanensis]]* Kiew
* *[[Olea paniculata]]* R.Br.
* *[[Olea parvilimba]]* (Merr. & Chun) B.M.Miao	
* *[[Olea polygama]]* Wight
* *[[Olea puberula]]* Ridl.
* *[[Olea rosea]]* Craib
* *[[Olea rubrovenia]]* (Elmer) Kiew
* *[[Olea salicifolia]]* Wall. ex G.Don
* *[[Olea schliebenii]]* Knobl.
* *[[Olea tetragonoclada]]* L.C.Chia
* *[[Olea tsoongii]]* (Merr.) P.S.Green
* *[[Olea welwitschii]]* (Knobl.) Gilg & G.Schellenb.
* *[[Olea wightiana]]* Wall. ex G.Don	
* *[[Olea woodiana]]* Knobl.
* *[[Olea yuennanensis]]* Hand.-Mazz.	
## Reference
Gästrikland

**Gästrikland** čita se **Estikland**  je jedna od 25 švedskih historijskih pokrajina (švedski: *landskap*) na istoku zemlje, koja danas više nema nikakvu administrativnu funkciju, ali se njeni stanovnici još uvijek identificiraju sa njom.
## Geografija
Gästrikland se proteže duž Botnijskog zaljeva, graniči sa pokrajinama Uppland i Västmanland, Dalarna i Hälsingland.

Kako leži sjeverno od Upplanda i južno od Hälsinglanda, što je neka sredina između južnih i sjevernih krajeva Švedske, zovu ga - *Vrata sjevera*.

Gästrikland ima površinu od 4 181 km² na kojoj živi 146,723 stanovnika.

Danas njegov teritorij formira južni dio grofovije Gävleborg.

Gästrikland je nizinski kraj, koji se od obalne ravnice postepeno penje do šumovite visoravni u unutrašnjosti, najviše brdo Lustigknopp visoko je 402 metara.

## Historija
Gästrikland je prihvatio kršćanstvo negdje oko 1100., i to preko Gotlanda, što se vidi u načinu crkvene gradnje. Sve do 15. vijeka 
bio je vrlo rijetko naseljen.

Od srednjeg vijeka do 1642. Gästrikland je bio dio pokrajine Uppland.

## Privreda
Kroz mnogo vijekova - Gästrikland je bio pokrajina u kojoj se proizvodilo željezo, pa je poznat i kao *Järnriket* (Kraljevstvo željeza). Po cijeloj pokrajini postoje brojne topionice, od onih starih 2 000 godina, do najnovijih u modernim čeličanama u Sandvikenu i Hoforsu.

Za privredu pokrajine važna je drvnoprerađivačka industrija, naročito proizvodnja celuloze.

Poljoprivreda nije osobito razvijena, iako se uzgaja nešto žitarica, krumpir i krave. 
Industrija je koncentrirana u naseljima duž obale, naročito oko administrativnog centra Gävlea. Tu se proizvodi papir, tekstil, 
celuloza i obrađuje drvo.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Välkommen till Gästrikland!'' na portalu Gästrikland  
* ''Gästrikland'' na portalu Nationalencyklopedin
Gävleborg (grofovija)

**Grofovija Gävleborg** (švedski: *Gävleborg län*) je jedna od 21 grofovije na koji je Švedska 
administrativno podjeljena, koja leži na istoku zemlje duž Baltičkog mora.

## Geografija
Grofovija Gävleborg se prostire po teritoriju tradicionalnih pokrajina Gästrikland, dobrom dijelu Hälsinglanda, i vrlo malom 
dijelu Dalarne.

Gävleborg graniči sa grofovijama Uppsala, Västmanland, 
Dalarna, Jämtland i Västernorrland.

Gävleborg ima površinu od 18,200 km² u kojoj živi 276,508 stanovnika.

Teren Gävleborga je generalno nizinski, iako se od obalne ravnice uzdiže do šumovite visoravni. 
Najveće rijeke grofovije su Ljusnan, Voxnan, Jädraån, Gävleån i Dalälven, na kojima su izgrađene 
hidroelektrane..
## Historija
.
## Privreda
Poljoprivreda nije osobito razvijena, iako se uzgaja nešto žitarica, krumpir i krave. 
Industrija je koncentrirana u naseljima duž obale, naročito oko administrativnog centra Gävlea. Tu se proizvodi papir, tekstil, 
celuloza i obrađuje drvo.

Grad Sandviken u kom djeluje čeličana od 1860. poznat je po svojim pilama. 
Pored Gävlea, ostali veći centri su Söderhamn, Bollnäs i Hudiksvall.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Grofovije Gävleborg 
* ''Gävleborg'' na portalu Encyclopædia Britannica
Gävle

**Gävle** čita se **Jevle** je grad i luka na jugoistoku Švedske od 71,033 stanovnika dok kao  
općina ima 95,055 stanovnika.

Gävle je i administrativni centar Grofovije Gävleborg u kojoj živi 276,508 stanovnika.

## Geografija
Gävle leži u uvali Botnijskog zaljeva, sjeverozapadno od Stockholma.
## Historija
Gävle se kao naselje prvi put spominje još u 8. vijeku, iako je kraljevsku povelju o statusu grada dobio tek 1786..

Unatoč čestim požarima, Gävle je iz malog ribarskog sela izrastao u najveći izvozni centar Norrlanda i sjevernog dijela 
regije Bergslagen, u kojoj se iskapa željezna ruda.

## Znamenitosti
Najveća znamenitost grada je restaurirani zamak iz 16. vijeka i palača suda iz 18. vijeka. Jugoistočno od grada, kod Järvste nalazi se 
vikinška nekropola, a obližnji Furuvik je popularno ladanjsko mjesto.

## Privreda, obrazovanje
Gävle je industrijski grad u kom se proizvodi i papir, porculan i koža, pored toga ima i brodogradilište.

U gradu djeluje Koledž Gävle.
## Gradovi prijatelji
* , Jūrmala 
* , Galva 
* , Næstved 
* , Rauma
* , Gjøvik

## Reference

## Vanjske veze

* ''Gävle'' 
* ''Gävle'' na portalu Encyclopædia Britannica
Jönköping (grofovija)

**Grofovija Jönköping** (švedski: *Jönköping län*) je jedna od 21 grofovije na koji je Švedska 
administrativno podjeljena, koja leži u sredini južnog dijela zemlje u Regiji Götaland.

## Geografija
Grofovija Jönköping prostire po južno od Jezera Vättern po teritoriju tradicionalnih pokrajina Småland.

Jönköping graniči sa grofovijama Halland, Västra Götaland, 
Östergötland, Kalmar i Kronoberg.

Jönköping ima površinu od 10,495 km² u kojoj živi 336,866 stanovnika.

Teren Jönköpinga je najviši od svih grofovija južne Švedske, dosiže visinu od 400 metara. Brdoviti teren prošaran je jezerima i 
rijekama od kojih su najveće Emån, Voxnan, Lagan i Nissan.

## Privreda
Iako je najveći dio grofovije pod šumom na plodnim oranicama uzgaja se raž, zob i krave. 
Industrija je koncentrirana oko eksploatacije šuma.

Najveći grad grofovije Jönköping ujedno je i administrativni centar, leži na južnoj obali Jezera Vättern.
## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Grofovije Jönköping 
* ''Jönköping'' na portalu Encyclopædia Britannica
Forzicija

**Forzicija** (znanstveni naziv *Forsythia*) ime je za rod biljaka iz porodice maslina (*Oleaceae*), s 13 vrsta, uglavnom iz istočne Azije; jedna pripada jugoistočnoj Europi.

Naziv su dobile po Williamu Forsythu.

## Opis
Forzicije su bjelogorični grmovi koji rastu do 1–3 m visine (rijetko do 6 mn) s grubom, smeđesivom korom. Listovi rastu sučelice, obično jednostruki, a ponekad trostruki, s baznim parom malih listića, i obično su 2–10&nbsp;cm dugi (rijetko 15&nbsp;cm); rub je nazubljen ili ravan.

Cvjetovi se pojevljuju u rano proljeće prije listova, svjetlo žuti, duboko podijeljeni na četiri latice koje se spajaju u osnovi. Plod je suha kapsula, koji sadrži četiri sjemena s krilcima.

## Vrste

**[[Forsythia europaea]]* Degen & Bald. Na Balkanu, u Albaniji i Kosovu.
**[[Forsythia giraldiana]]* Lingelsh. Sjeverozapadna Kina.
**[[Forsythia japonica]]* Makino. Japan.
**[[Forsythia koreana]]* (Rehder) Nakai
**[[Forsythia likiangensis]]* Ching & Feng ex P.Y.Bai. Jugozapadna Kina.
**[[Forsythia × mandschurica]]* Uyeki. Sjeveroistočna Kina.
**[[Forsythia mira]]* M.C.Chang. Sjeverna središnja Kina.
**[[Forsythia ovata]]* Nakai. Koreja.
**[[Forsythia saxatilis]]* (Nakai) Nakai
**[[Forsythia suspensa]]* (Thunb.) Vahl. Istočna i središnja Kina.
**[[Forsythia togashii]]* H. Hara. Japan (Shōdoshima).
**[[Forsythia velutina]]* Nakai
**[[Forsythia viridissima]]* Lindl. Istočna Kina.
Vrsta Forsythia × intermedia Zabel, nije priznata

## Uzgoj
Hibridi *Forsythia × intermedia* (*F. suspensa* × *F. viridissima*) i *Forsythia × variabilis* (*F. ovata* × *F. suspensa*) su proizvedeni za uzgoj.

Forzicije su popularne kao rano cvjetajući grmovi u vrtovima i parkovima. Dvije se uglavnom uzgajaju za ukras, *Forsythia × intermedia* i *Forsythia suspensa*. Obje cvjetaju u rano proljeće sa žutim cvjetovima. Uzgajaju se i zbog otpornosti. Češće uzgajana *forsythia × intermedia* je manja, raste uspravnije i ima jako obojane cvjetove.

*Forsythia suspensa* je velik do vrlo velik grm, koji se moža saditi uz obale, i ima blijeđe cvjetove. Postoje još mnoge varijante koje se uzgajaju.

Komercijalno razmnožavanje je obično reznicama, koje se uzimaju od zelenih stabljika poslije cvatnje u kasno proljeće i rano ljeto; druga mogućnost je da se reznice uzimaju između studenog i veljače.

*F. suspensa* (kin. ; pinyin: liánqiào) se smatra jednom od 50 osnovnih biljaka u kineskoj biljnoj medicini.

## Galerija

Datoteka:Tree dsc00856.jpg|Grm forzicije
Datoteka:Forsythia.x.intermedia03.jpg|*Forsythia × intermedia* cvjetovi i listovi
Datoteka:Forsythia 50years.jpg|Velika 50-godišnja forzicija
Datoteka:Forsythia close-up.jpg|Forzicija izbliza


## Povezano
Balkanska forsitija

## Napomene

## Ostali projekti Wikimedije
Crni jasen

**Crni jasen** (lat. *Fraxinus ornus*) je vrsta jasena koja obitava od južne Europe do jugozapadne Azije. 

Stanište mu se proteže od mora do duboko kontinentalnih predjela, najčešće nastanuje jasenove i crnikine šume. Njegova staništa su suha. Može živjeti na područjima i do 1200 metara nadmorske visine. Često se uzgaja kao ukrasno drvo. 

## Opis
Crni jasen je raste u obliku bjelogoričnog drveta. Korijen mu je dosta razgranat i plitak. Visina stabla se najčešće kreće oko 8 metara, ali može narasti i do čak dvadesetak metara. Promjer stabla je oko 1 metar. Kora je tanka, sive boje, a u starosti pri dnu donekle ispuca. Pupoljci su blijedo ružičasto-smeđe do sivkasto-smeđe boje. 

Na ograncima su smješteni neparno-perasti listovi dugi 20-30 centimetara, izgrađeni od 5 do 9 jajolikih ili elipsastih listića čiji je rub pilasto nazubljen. Cvijetovi jasena su skupljeni u metličaste cvatove duge do dvadesetak centimetara, te jako neugodno mirišu. Kremaste su boje. Plodovi dozrijevaju u rujnu. To su oko tri centimetra duge smeđe ahenije. 

Crni jasen cvjeta početkom svibnja. Cvjetanje i listanje odvija se istodobno.

## Galerija

Datoteka:Fraxinus ornus - Köhler–s Medizinal-Pflanzen-062.jpg|Ilustracija
Datoteka:Fraxinus ornus 003.jpg|Stablo, Arboretum Main-Taunus, Njemačka
Datoteka:Fraxinus ornus 1.jpg|Lišće i plodovi
Datoteka:Fraxinus ornus JPG1a.jpg|Rascvjetane grane
Datoteka:Fraxinus ornus 20091010.jpg|
Datoteka:Fraxinus ornus corteccia.jpg|kora crnog jasena
Sandviken

**Sandviken** je drugi po veličini grad Grofovije Gävleborg u Švedskoj od 22,965 stanovnika 
dok kao općina ima 36,916 stanovnika.

## Geografija
Sandviken leži na istoku zemlje, udaljen oko 25 km zapadno od administrativnog centra grofovije Gävlea, i oko 190&nbsp;km sjeverno od Stockholma.
## Historija
Sandviken se kao grad počeo oblikovati od 1862. kad je čeličana Sandvik preselila svoju proizvodnju iz nedalekog Högboa u Sandviken. 
Ali je povelju o statusu grada dobio vrlo kasno tek 1943.

Svojevremeno je ta čeličana bila slavna po svojim vrlo kvalitetnim pilama.

## Privreda
Sandviken je industrijski grad u kojem je još uvijek najveći poslodavac Sandvik, koji je svoju upravu preselio 2012. u 
Stockholm.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Sandvikena''
Grk Zorba (roman)

***Život i djela Aleksisa Zorbe*** (), poznatiji pod naslovom ***Grk Zorba***, je roman grčkog književnika Nikosa Kazantzakisa, originalno objavljen 1946. godine. Inspiraciju je autoru pružio susret autora sa živopisnim rudarskim poduzetnikom Giorgiosom Zorbasom. Radnja se događa za vrijeme Prvog svjetskog rata, kada narator, mladi atenski intelektualac, odlučuje otvoriti rudnik lignita na Kreti motiviran željom da što bolje upozna iskusi stvarni život, odnosno iskustva radničke klase. Protagonist je živopisni Aleksis Zorbas,ili Aleksa Srbin (Grci su u to vreme reč Srbin izgovarali kao Zorbas), koji ga je toliko impresionirao svojim hedonističkim životnim stilom, da ga narator angažira kao svog predradnika.

Kazantzakisov je roman danas najpoznatiji kao predložak za znameniti film ''Grk Zorba'', u kome je naslovnu ulogu tumačio Anthony Quinn. Isto je djelo poslužilo kao inspiracija za mjuzikl ''Zorba'' 1968. godine, odnosno balet Mikisa Theodorakisa iz 1988. godine.

## Vanjske veze
* The Nikos Kazantzakis Files  (Greek)
* Book review , *[[Time Magazine]]*, April 20, 1953
Grk Zorba (film)

**Grk Zorba** (), u Grčkoj poznat kao Aleksis Zorbas () je britansko-grčki crno-bijeli igrani film snimljen 1964. godine u režiji Michaela Cacoyannisa. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Nikosa Kazantzakisa. Naslovni lik, čiji lik tumači Anthony Quinn, je Aleksis Zorba, živopisni grčki muzičar koji slučajno sreće Basila (čiji lik tumači Alan Bates), britanskog pisca grčkog porijekla koji odlazi na Kretu kako bi pokrenuo rudnik lignita i tako pokušao pronaći inspiraciju. Radnja prikazuje njihove pustolovine, pri čemu će impozantni Zorba Basila pokušati naučiti nekim životnim lekcijama. Film je doživio izuzetnu popularnost, pri čemu je važan doprinos dala muzika Mikisa Theodorakisa, a posebno kompozicija Zorbas koja se izvodi u antologijskoj sceni plesa; film se također smatra zaslužnim za stvaranje plesa zvanog sirtaki, koji je izvodio Quinn. Francuska glumica Lila Kedrova (koja je tokom produkcije zamijenila Simone Signoret), koja u filmu nastupa u ulozi lokalne prostiutke Madame Hortense, je za svoj nastup dobila Oscar za najbolju sporednu ulogu. Grk Zorba je u značajnoj mjeri popularizirao Grčku kao "egzotičnu", hedonističku i "opuštenu" zemlju, odnosno značajno pridonio razvoju turizma. Sa druge strane se u dijelu grčke javnosti na njega dan-danas negativno gleda, odnosno smatra da je previše koristio stereotipove.

## Uloge
* Anthony Quinn ... Aleksis Zorba
* Alan Bates ... Basil
* Irene Papas ... Udovica
* Lila Kedrova ... Madame Hortense
* Sotiris Moustakas ... Mimithos
* Anna Kyriakou ... Soul
* Eleni Anousaki ... Lola
* Yorgo Voyagis ... Pavlo (kao George Voyadjis)
* Takis Emmanuel ... Manolakas
* Giorgos Fountas ... Mavrandoni (kao George Foundas)
* Pia Lindström ... Seljanka (izbačene scene)
* George P. Cosmatos ... Dječak sa aknama

## Nagrade
Film je dobio 3 Oskara i jednu BAFTU:
* Oskar za najbolju sporednu glumicu (1964) — Lila Kedrova
* Oskar za najbolji adaptirani scenario (1964)
* Nagrada BAFTA za najboljeg glumca u glavnoj ulozi (1965)

Film je nominovan za 7 oskara:
* Oskar za najboljeg režisera (1964)

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* Политика: Са свих меридијана: Атина: Историја у центру града, 22.11.2008.
A Hill in Korea

***A Hill in Korea*** (), poznato i kao ***Hell in Korea*** () je britanski crno-bijeli ratni film snimljen 1956. godine. Predstavlja adaptaciju romana Maxa Cattoa. Radnja se događa za vrijeme korejskog rata i prati grupu britanskih vojnika koja se tokom izviđačke misija mora suprotstaviti nadmoćnim kineskim snagama. *A Hill in Korea* je predstavljao prvi značajniji film koji je prikazivao britansko sudjelovanje u ratu, ali i incidente prijateljske vatre. Današnjim generacijama je, međutim, poznat kao filmski debi Michaela Cainea, koji je nekoliko godina ranije u stvarnom životu služio vojni rok u Koreji. Uz Cainea se u manjim ulogama pojavljuju i mladi Stephen Boyd i Robert Shaw, koji će također postati zvijezde.

## Uloge
* George Baker ... Poručnik Butler
* Harry Andrews ... Narednik Payne
* Stanley Baker ... Kaplar Ryker
* Michael Medwin ... Redov Docker
* Ronald Lewis ... Redov Wyatt
* Stephen Boyd ... Redov Sims
* Victor Maddern ... Redov Lindop
* Harry Landis ... Redov Rabin
* Robert Brown ... Redov O'Brien
* Barry Lowe ... Redov Neill
* Robert Shaw ... Razvodnik Hodge
* Charles Laurence ... Redov Kim
* Percy Herbert ... Redov Moon
* Eric Corrie ... Redov Matthews 
* David Morrell ... Redov Henson
* Michael Caine ... Redov Lockyear

## Literatura
*"Time Out Film Guide," published by Penguin - 

## Vanjske veze
*
Dragan Milivojević

**Dragan Milivojević** (Podgorica, 5. studenoga 1938. - Zagreb, 22. listopada 1993.), hrvatski kazališni i filmski glumac, najpoznatiji po posuđivanju glasa liku mačka Silvestra (Silvija) u animiranim filmovima iz serije o kanarincu Tweetyju.

## Filmografija
**[[Zamke (miniserija)|Zamke]] ... [[Božidar Kavran]]
**Signali nad gradom*
**Deveti krug*

=== Sinkronizacija ===
**'mačak Silvije (Silvester)** u [[Tweety|Silvestru i Čičiju]]
***car Mrazomor''' u Čarobnjakovom šeširu

## Izvori
*
Harry og kammertjeneren

***Harry og kammertjeneren*** () je danaska crno-bijela filmska komedija snimljena 1961. godine u režiji Benta Christensena. Protagonist, čiji lik tumači Osvald Helmuth, je siromašni i ostarjeli staretinar koji osvoji novac na lutriji, te ga odluči potrošiti na batlera koji bi mu pomogao u svakodnevnom životu. Radnja prikazuje kako batler, čiji lik tumači Ebbe Rode, ispočetka nevoljko prihvaća posao, ali kako dva muškarca sa vremenom izglađuju nesporazume i postaju prijatelji. Harry je sljedeće godine prikazan na Kanskom filmskom festivalu.

## Uloge
*Osvald Helmuth ... Gamle Harry
*Ebbe Rode ... Fabricius
*Gunnar Lauring ... Biskoppen
*Henning Moritzen ... Fyrst Igor
*Lise Ringheim ... Magdalene
*Lily Broberg ... Trine, Café Dråbens værtinde
*Olaf Ussing ... Krause, bilforhandler
*Palle Kirk ... Heisenberg, 8 år
*Aage Fønss ... Herskabstjener I
*Ejner Federspiel ... Herskabstjener II
*Einar Reim (kao Einer Reim) ... Mink, overbetjent
*Ernst Schou ... Advokat Lund
*Emil Halberg ... Viggo, udsmider
*Johannes Krogsgaard ... Teaterdirektøren
*Valsø Holm ... Meyer, grønthandler

## Reference

## Vanjske veze
*
Weekend (film, 1962)

***Weekend*** je danski crno-bijeli igrani film snimljen 1962. godine u režiji Pallea Kjærulff-Schmidta. Po žanru je drama, a protagonisti su tri mlada bračna para koja odlučuju zajedno provesti vikend na izoliranom imanju. Radnja prikazuje kako se, pod uticajem alkohola, naizgled idiličan provod pretvara u iskaljivanje duboko nagomilanih frustracija i požude prije nego što kraj vikenda označi povratak sumornoj svakodnevnici.

## Vanjske veze
* 
* 
*
Alpska ruža

**Alpska ruža** (lat. *Rhododendron ferrugineum*)  je isključivo planinska biljka te raste u visokim planinskim i alpskim područjima.

## Opis
To je trajna biljka koja raste u gustim grmovima, sa zimzelenim kožnim listovima, jajastog oblika, prema rubu savinutih, s gornje strane su tamnozeleni, a s donje strane u početku žuto - zeleni. Crveni i zvonasti cvjetovi skupljeni su u mnoge grozdaste cvatove. Vrijeme cvatnje joj je od lipnja do kraja kolovoza.

## Rasprostranjenost
Alpska ruža je rasprostranjena na čitavom alpskom području i to uglavnom na područjima alpskih planinskih pašnjaka. Na staništima koja su bogata humusom uspijeva naročito bujno te se spušta duboko u sjenovite i vlažne uvale.

## Korištenje
Biljka ima ljekovito djelovanje. Sabiru se listovi koje treba sabirati neposredno prije cvatnje. Listovi veoma navlače vlagu pa ih se ne suši, nego neposredno nakon sabiranja upotrebljava većinom za pripremu homepatskih preparata. Nekada su se listovi alpske ruže upotrebljavali i u medicini kao sredstvo za izlučivanje znoja i mokraće. Danas se, međutim, listovi alpske ruže upotrebljavaju samo u homeopatskom liječenju kao razrjeđenja protiv reumatizma zglobova, bolova u mišićima i protiv gihta.

## Vanjske veze
### Ostali projekti
Juka

**Juka** (lat. Yucca) je rod grmlja i drveća, iz porodice *[[Asparagaceae]]*, srodna je agavi. 

Postoji između 40 i 50 različitih vrsta juke. Svi dolaze na vrućim i suhim mjestima u Sjevernoj i Srednjoj Americi, kao i na Karibima.

Imaju vrlo poseban način oprašivanja. Oprašuje ih kukac jukin moljac. Također polaže svoja jaja na juku. Ličinke će jesti neke od sjemenki, ali ne sve.

U mnogim dijelovima svijeta, juka se uzgaja kao ukrasno cvijeće.

## Vrste

## Galerija

Datoteka:Yucca aloifolia0.jpg|*[[Yucca aloifolia]]*
Datoteka:Yucca angustissima subsp. avia fh 1184.40 in cultur in der Sammlung F. Hochstatter UT B.jpg|*[[:Category:Yucca angustissima var. avia|Yucca angustissima var. avia]]*
Datoteka:Yucca baccata 11.jpg|*[[Yucca baccata]]*
Datoteka:Starr 071222-0320 Yucca baccata.jpg|*[[:Category:Yucca baccata var. baccata|Yucca baccata var. baccata]]*
Datoteka:Yucca baccata var. brevifolia fh 1180.42 AZ B.JPG|*[[:Category:Yucca baccata var. brevifolia|Yucca baccata var. brevifolia]]*
Datoteka:Joshuatree.JPG|*[[Yucca brevifolia]]*
Datoteka:Yucca carnerosana 1.jpg|*[[Yucca carnerosana]]*
Datoteka:Yucca cernua fh 1184.94 TX B.JPG|*[[:Category:Yucca cernua|Yucca cernua]]*
Asphodelaceae

**Asphodelaceae** je nekada priznata porodica biljaka iz reda Asparagales. Danas pod imenom Asphodeloideae čin ijednu od 3 podporodice u porodici Xanthorrhoeaceae.

Ova porodica je rasprostranjena od Afrike i Mediterana pa sve do središnje Azije. Rod Bulbinella dolazi sa Novog Zelanda. Najveći dio biljaka iz ove porodice potječe iz južne Afrike.

## Rodovi
*Aloe
*Asphodeline
*Asphodelus
*Bulbine
*Bulbinella
*Eremurus
*Gasteria
*Haworthia
*Jodrellia
*Kniphofia
*Lomatophyllum
*Poellnitzia
*Trachyandra
Aloe

***Aloe*** je vrlo popularan rod sukulenata koji sadrži preko 300 vrsta koje dolaze iz Afrike, Madagaskara i iz Arabije.

Ove vrste variraju od sukulenata nalik na travu do onih koje nalikuju na drveće.

Aloe vera je jedna od prvih vrsta sukulenata ikad opisanih. 

Uz iznimku najvećih vrsta, većina Aloa voli zasjenjeno mjesto. Isto tako većina njih može podnijeti smrzavanje.

Aloe ponekad zamjenjujemo sa Agavama. Razlika je u tome što list Aloe sadrži biljni sok i Aloe ne umiru nakon što ocvatu.

Neke od vrsta:
*Aloe variegata
*Aloe vera
*Aloe verecunda
*Aloe versicolor
*Aloe veseyi
*Aloe viguieri
*Aloe viridiflora
*Aloe vituensis
David s Golijatovom glavom

**David s Golijatovom glavom** je slavno ulje na platnu talijanskog baroknog slikara Caravaggia iz oko 1610. godine.
Neposredna inspiracija za Caravaggiov rad je bila Giorgioneova istoimena slika iz oko 1510. god., ali Caravaggio stvara učinkovitiju dramu tako što Golijatova glava visi iz Davidove ruke i kaplje krv, a ne leži na grebenu. Mač u Davidovoj drugoj ruci ima skraćeni natpis *H-AS OS*, što se tumači kao kratica od latinskog izraza *Humilitas occidit superbiam* („poniznost ubija ponos”).
David je uznemiren, „njegov izraz miješa tugu i suosjećanje” Odluka da ga se opiše više ​​kao zamišljenog nego oduševljenog pobjedom stvara neobičnu psihičku vezu između njega i Golijata. Ova sveza se dodatno komplicira činjenicom kako je Caravaggio prikazao samog sebe kao Golijata, dok je model za Davida bio *il suo Caravaggino* („njegov vlastiti mali Caravaggio”). Najvjerojatnije Cecco del Caravaggio, umjetnikov asistent u rimskom ateljeu od nekoliko godina ranije, zabilježen je kao dječak koji „je legao s njim”. Nadalje, Caravaggio je napravio Davidov mač tako da se sugestivno uzdiže prema gore od prepona i to pod istom dijagonalom koja povezuje pogled dječaka na svoju žrtvu.

Drugo objašnjenje prikazanih osoba se temelji na portretu mladog Caravaggia kojega je naslikao Ottavio Leoni, prema kojemu je ova verzija *Davida s Golijatovom glavom* možda njegov dvostruki autoportret. Ovo je potvrđeno usporedbom s njegovim ranijim autoportretima Bolesni Bakhus (također u Galeriji Borghese) i svjedokom na slici *Mučeništvo sv. Mateja*. Tako mladi Caravaggio sjetno drži glavu odraslog Caravaggia. Divlje i razuzdano ponašanje mladog Caravaggia je u osnovi uništilo njegov život kao zrele odrasle osobe, te slika postaje odraz njegovog stanja koje nije posve nevezano s vjerskom temom. U biti, mladi i grijehom neokaljani Caravaggio ubija okorjelog griješnika.

Gustoća sjene koja prekriva Davidovu ruku s mačem isključuje mogućnost da je ova slika iz njegovog rimskog razdoblja, već ga smješta među njegove posljednje slike. Stoga je sasvim moguće kako je ovo jedna od slika koje je Caravaggio poslao kardinalu Scipioneu Borgheseu, papinom nećaku, u Rim, uz svoju zamolbu za pomilovanjem. Iako ovo nije njegova posljednja slika, Golijatova odrubljena glava, slikarev autoportret, je zasigurno tragični oproštaj, te se također može protumačiti kao osobnu molbu za milost i izraz kajanja.. Identificirajući se s Golijatom, Caravaggio je priznao svoju krivnju, ali i vjerojatno želio podsjetiti papu kako je tog kobnog dana 1606. godine i on bio ranjen u glavu. Iako je njegova zamolba prihvaćena, Caravaggio nije stigao primiti  pomilovanje, već je umro na putu do Rima u blizini mjesta Port'Ercole. Stoga, *David s Golijatovom glavom* pokazuje Caravaggiov dar za iščisti svoja vlastita iskustva u izvornoj svetoj slici koja nadilazi osobno i postaje  izjava o jednom općem ljudskom stanju”.

## Izvori

## Veze

* Kronologija Caravaggiovih djela
* Barokno slikarstvo

## Vanjske veze
*David s Golijatovom glavom na službenim stranicama Galerije Borghese  
*Gebart
Ljusnan

**Ljusnan**  je rijeka u sredini Švedske duga 430 km.

## Geografija
Rijeka Ljusnan izvire u planinama Skandinavskog masiva pored norveške granice. Od tamo 
teče u pravcu jugoistoka, prolazi kroz brojna jezera i gradove od Svega, Ljusdala, Bollnäsa dok ne dopre do ušća u 
Botnijski zaljev kod grada Ljusne.

Njen hidropotencijal se intenzivo koristi za pokretanje hidroelektrana, ukupno je izgrađeno 18.

Sliv rijeke velik je 19,860 km² i proteže se preko švedskih tradicionalnih pokrajina Härjedalen i Hälsingland.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Ljusnan'' na portalu Encyclopædia Britannica
Dnevnik jedne sobarice (razvrstavanje)

***Dnevnik sobarice*** ili ***Dnevnik jedne sobarice*** () može označavati:

* *[[Le Journal d'une femme de chambre]]*, roman frnacuskog pisca Octavea Mirbeaua objavljen 1900. godine 
* njegove filmske adaptacije:
** *[[The Diary of a Chambermaid]]*, američki igrani film iz 1946. godine, rež. Jean Renoir, ul. Paulette Goddard
** *[[Le Journal d'une femme de chambre (film, 1964)|Le Journal d'une femme de chambre]]*, francuski igrani film iz 1964. godine, rež. Luis Buñuel, ul. Jeanne Moreau ;
** *[[Journal d'une femme de chambre (film, 2015)|Journal d'une femme de chambre]]*, francusko-belgijski igrani film iz 2015. godine, rež. Benoît Jacquot, ul. Léa Seydoux
* *[[Journal d'une femme de chambre (film)|Journal d'une Femme de Chambre]]*, francuski pornografski film iz 2011., rež. Max Antoine
The Diary of a Chambermaid

***The Diary of a Chambermaid***  () je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1946. godine u režiji Jeana Renoira. Predstavlja prvu adaptaciju istoimenog romana francuskog pisca Octavea Mirbeaua. Radnja se događa 1885. godine na imanju bogataške porodice Lanraieovih gdje naslovni lik, novopridošla sobarica po imenu Celestine (čiji lik tumači Paulette Goddard) počne privlačiti kako oca (čiji lik tumači Reginald Owen, tako i sina Georgesa (čiji lik tumači Hurd Hatfield), ali i beskrupuloznog slugu Josepha (čiji lik tumači Francis Lederer). The Diary je predstavljao jedan od nekoliko Renoirovih filmova snimljenih u Hollywoodu, gdje je izbjegao iz domovine tokom Drugog svjetskog rata. Kritičari su ga uglavnom povoljno ocjenjivali, ali i naveli kako se Renoir izuzetno trudio biti što vjerniji predlošku, a zbog čega je film imao pomalo "teatarski" karakter. Mnogo je poznatija verzija Luisa Buñuela iz 1964. godine, koja je zboga premještanja vremena radnje, brojnim detaljima zapleta i stilom predstavljala značajno odstupanje od Mirbeauovog romana.

## Uloge
*Paulette Goddard ... Celestine
*Reginald Owen ... Kapetan Lanlaire
*Judith Anderson ... Madame Lanlaire
*Hurd Hatfield ... Georges Lanlaire
*Francis Lederer ... Joseph, sluga
*Burgess Meredith ... Kapetan Mauger
*Florence Bates ... Rose
*Irene Ryan ... Louise

## Izvori


## Vanjske veze
*
*
On purge bébé (film)

***On purge bébé*** () je francuska crno-bijela filmska komedija snimljena 1931. godine u režiji Jeana Renoira, poznata kao njegov prvi zvučni film. Predstavlja adaptaciju istoimene teatarske farse Georgesa Feydeaua. Protagonist, koga tumači Jacques Louvigny, je izumitelj koji nastoji svoj novi, usavršeni model noćne posude, prodati Ministarstvu rata kao vojničku opremu. Radnja prikazuje kaos koji nastane u njegovoj porodici kada se ispostavi da mu dijete ima konstipaciju. Renoir je, po vlastitim riječima, bio oduševljen mogućnošću da snima zvučni film, ali ne toliko predloškom; glavni motiv mu je bilo skupiti novac za buduće projekte, među kojima se ističe *[[La Chienne (film, 1931)|La Chienne]]*. U tome je uspio, jer je On purge bébé postigao izuzetan uspjeh i producentima višestruko vratio uložen novac.

## Literatura
*Jean Renoir, *La mia vita, i miei film*, Marsilio, Venezia 1992. 
*Jean Renoir, *La vita è cinema. Tutti gli scritti 1926-1971*, Longanesi, Milano 1978 traduzione di Giovanna Grignaffini e Leonardo Quaresima.
*Giorgio De Vincenti, *Jean Renoir*, Marsilio, Venezia 1996. 
*Daniel Serceau,*Jean Renoir*, Paris, Edilig, 1985.
*Roger Viry-Babel, *Jean Renoir. Films, Textes, Références*, Nancy, Presses Universitaires de Nancy, 1989.

## Vanjske veze
*
Polaganje Krista u grob (Caravaggio)

**Polaganje Krista u grob** (talijanski: *Deposizione*) je slavno ulje na platnu talijanskog baroknog slikara Caravaggia.
 
Motiv Polaganja Krista u grob je naslikano od 1602.-1604. godine za kapelu crkve Santa Maria in Vallicella. Ona gotovo fizičkom snagom, veličinom i izravnošću zapanjuje promatrača koji biva smješten u perspektivu unutar grobne jame u koju se spušta Isusovo beživotno tijelo. Figure tvore veliki trokut izvan središta slike u kojemu se ponavljaju kutovi, od kuta kamene ploče u prvom planu, do isusovih savijenih nogu, u laktu savijene ruke nosača, pa čak i u prostoru između prstiju podignutih ruku. Gospa i Marija Magdalena jedva da utječu na prizor koji se pažljivim smještanjem svjetla fokusira na Isusa. Čvrstonogi nosač podupire tijelo na desnoj strani, dok mladi Ivan Evanđelist to radi na lijevoj stranici trokuta figura.

Ova slika je bila jedna od brojnih koje su bile konfiskirane iz rimskih crkava i odnešene u Pariz tijekom francuske okupacije za vrijeme Napoleonove vlasti od 1789. do 1814. god. Ona je jedna od rijetkih koje su vraćene poslije 1815. god., zahvaljujući pregovorima pape Pia VII. i njegovih agenata, kojima je uvelike pomogao neoklasicistički kipar Antonio Canova, Napoleonov miljenik. Odluka je bila da će biti vraćene u Rim, ali ne na njihova izvorna mjesta nego u galeriju gdje će u njima moći uživati opća javnost. Danas je ova slavna slika jedna od najvažnijih u kolekciji Vatikanskih muzeja 

## Izvori

## Veze

* Kronologija Caravaggiovih djela
* Barokno slikarstvo

## Vanjske veze
*Musei Vaticani, Deposizione dalla Croce, Caravaggio na službenim stranicama Galerije Borghese
Hälsingland

**Hälsingland** čita se **Helsingland**  je jedna od 25 švedskih historijskih pokrajina (švedski: 
*landskap*) na sjeveroistoku zemlje, koja danas više nema nikakvu administrativnu funkciju, ali se njeni stanovnici 
još uvijek identificiraju sa njom.
## Geografija
Hälsingland se proteže duž Botnijskog zaljeva, graniči sa pokrajinama Gästrikland, Dalarna, Härjedalen i 
Medelpad.

Hälsingland obiluje rijekama, jezerima, dolinama, planinama, šumama i lijepim arhipelagom duž obale. Ona je vrlo razvedena sa brojnim poluotocima, koje ovdje zovu - **halsar** a što znači vrat, smatra se da je i ime pokrajine izvedeno 
iz te riječi.

Duž obale leži - **[[Visoka obala]]** koja je 2000. upisana na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske 
baštine u Evropi.

Hälsingland ima površinu od 14 264 km² na kojoj živi 143,710 stanovnika.

Danas njegov teritorij administrativno pripada grofovijama Gävleborg, 
Jämtland i Västernorrland.

Hälsingland je brdoviti kraj, koji se od obalne ravnice postepeno penje do šumovite visoravni u unutrašnjosti, najviša 
planina - Garpkölen visoka je 671 metara.

## Historija
Prvi stanovnici naselili su se u taj kraj bogat ribom i divljači negdje oko 6 000 pne..

U pradavna vremena Hälsingland nije bio osobito povezan s ostatkom zemlje, već je egzistirao kao zemlja za sebe. Velike šume
na jugu bile su brana za komunikaciju.

Po cijelom Hälsinglandu ima brojnih ostataka iz vikinških vremena, najpoznatiji je veliki hram koji je sagrađen u čast Odina - vrhovnog
božanstva nordijske mitologije, u uvali Alfta, pronađeno je više od stotinu arapskih kovanica što dokazuje 
da su Vikinzi trgovali i sa narodima Bliskog Istoka.

Hälsingland je prihvatio kršćanstvo tokom 11. vijeka., i to preko Norveške, sa kojom su stanovnici Hälsinglanda intenzivno 
trgovali, iako se crkva nije organizirala sve do 12. vijeka. Prvi pisani zakon pokrajina je dobila 1320. iako je vjerojatno već prije 
tog postojao neki usmeni.

Tokom 16. i 17. vijeka u pokrajinu se naselilo dosta finskih zanatlija, što se i danas vidi po toponimima nekih naselja.

Za 18. i 19. vijeka razvila se tekstilna industrija i to na bazi lana po kojem je Hälsingland poznat još od 
srednjeg vijeka.

Krajem 19. vijeka - točnije 1878. do pokrajine je stigla *Norra stambanan* (Sjeverna željeznica) pa se odtada Hälsingland ubrzano 
industrijalizirao.

## Privreda
Šumsko bogatsvo počelo se eksploatirati od sredine 19. vijeka, uz rijeku Ljusnan, koja je služila za transport trupaca. Od tad se razvila drvna industrija koja je i danas najvažnija privredna grana, pored toga bila je razvijena i tekstilna industrija, ali je danas ponovno dominantna drvna.

Hälsingland je poznat po svojim rukotvorinama, kao rijetko koja švedska pokrajina, tu postoji tradicija oslikavanja trijemova i fasada 
zidnim slikama. Tekstil - uglavnom posteljina i keramika su posebnosti Hälsinglanda.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Welcome to Hälsingland'' na portalu Sverigeturism  
* ''Hälsingland'' na portalu Nationalencyklopedin
Georges Feydeau

**Georges Feydeau** (8. prosinca 1862. - 5. lipnja 1921.) veliki francuski komediograf i majstor vodvilja , nasljednik je “kralja vodvilja” Eugena Labichea, ali na stanovit način i samoga Jeana Baptistea Poquelina poznatijega pod imenom Moliere. Otkačeno duhovite i virtuozno napisane Feydeauve tekstove obožava publika u cijelome svijetu pa predstavljaju čvrsta uporišta svih ambicioznijih suvremenih kazališnih repertoara. Njegovo je kazalište blisko farsi, prepuno bučne komike, nevjerojatnih zapleta i apsurda.Vrijednost je opusa u strogoj logici, vrtoglavoj brzini promjena, ali i smislu za pojedinca. Njegova najpoznatija djela su : „ Krojač za dame“ , „Lenta“ , „Idemo u lov“ ,  „ Pobrini se za Ameliju“ , „Buba u uhu.“

## Vanjske veze
* Biographie, œuvres
* ''L'irréalisme comique de Georges Feydeau'' par Jacqueline Blancart-Cassou
*
Chotard et Cie

***Chotard et Cie*** () je francuska crno-bijela filmska komedija snimljena 1933. godine u režiji Jeana Renoira. Predstavlja adaptaciju istoimenog teatarskog komada Roger Ferdinanda, koji je također producirao film i sudjelovao na pisanju scenarija.  Naslovni protagonist, koga tumači Fernand Charpin, je apotekar koji je svom zetu, nadobundnom pjesniku (koga tumači Georges Pomiès) dao posao, ali sa užasom shvaća da je on za njega potpuno nesposoban. Radnja prikazuje kako se situacija iznenada promijeni kada zet dobije književnu nagradu Prix Goncourt. *Chotard et Cie*, koji je za jedan film previše odavao teatarsko porijeklo, se smatra jednim od manje uspjelih Renoirovih filmova iz 1930-ih.

## Vanjske veze
* 
* ''Chotard et Cie'' sur Cinéma-français.fr
*