open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
HNK Vinkovci

**NK Vinkovci** je nogometni klub iz Vinkovaca.

## Historija
Klub je osnovan 1918. godine pod imenom **Željezničar**. To ime nosio je do 1920. godine, kada se spaja s Cibaliom, te tako djeluje do 1926. godine, kada se taj neprirodni spoj raspada te klub nastavlja djelovati kao **Željezničarski amaterski klub** ili skraćeno **ŽAK**. Tijekom Drugoga svijetskog rata klub prestaje s djelovanjem, a 1948. godine ponovno započinje s djelovanjem, ali pod imenom **Lokomotiva**. Godine 2008. klub mjenja ime u **NK Vinkovci**. Jedan od najvećih uspjeha kluba nastup je u šesnaestini završnice Kupa maršala Tita u sezoni 1983./84. protiv NK Osijeka, kada su nakon neriješenog rezultata na kraju utakmice (1:1) ispali iz daljnjeg natjecanja nakon izvođenja jedanaesteraca (6:7).

Trenutačno se natječe se u 2. ŽNL Vukovarsko-srijemskoj Nogometnog središta Vinkovci
Inženjerijska bojna GOMBR

**Inženjerijska bojna [[Gardijska oklopno-mehanizirana brigada|Gardijske oklopno-mehanizirane brigade]]** postrojba je Hrvatske kopnene vojske, ustrojena 2008. godine i gotovo 90 posto njezinih pripadnika dolazi iz nekadašnje 30. inženjerijske brigade i Inženjerijske satnije 3. GOMBR-a.

Težišna zadaća inženjerijskih postrojbi jest provođenje građevinsko-inženjerijskih radova. Osim izgradnje objekata za vojne potrebe, uređenja poligona i drugih vojnih objekata, inženjerija provodi i aktivnosti koje su od velikog značenja za civilnu zajednicu.

Postrojba je stacionirana u vojarni "Bosut" u Vinkovcima, a često su i na više terena istodobno, pa je u takvim uvjetima rada specifičan i način zapovijedanja i način vođenja postrojbe.

Inženjerijska bojna se inače sastoji od inženjerijske i pionirske satnije, te tri samostalna voda, i to voda za premoštavanje te logističkog i zapovjednog voda.

## Povezano
*Gardijska oklopno-mehanizirana brigada
*Inženjerijska bojna GMTBR

## Izvori
* "GOMBR - Inženjerijska bojna", Hrvatski vojnik, 238/2009.
Stadion HNK Cibalia Vinkovci

**Stadion HNK Cibalia Vinkovci** je nogometni stadion na kojem Cibalia igra svoje domaće utakmice. Stadion je sagrađen 1966. godine i gotovo se nije mjenjao do 1982. godine i ulazak u tadašnju Prvu saveznu ligu kada je počela veća rekonstrukcija. Te godine je napravljena istočna tribina. Sa ovom rekonstrukcijom kapacitet stadiona je iznosio 18.000 gledatelja(sa stajaćim mjestima). Do 1992. godine stadion je nosio ime **Stadion Mladosti**, kada je ime promjenjeno i do danas stadion nosi naziv Stadion HNK Cibalia Vinkovci. Tijekom 2003. godine postavljene su stolice na istočnom i zapadnom dijelu stadiona i to na istoku 3.000, a na zapadu 700 stolica. Tijekom 2008. postavljeni su reflektori te moderna tartan staza oko cijelog terena. Ukupni današnji kapacitet stadiona iznosi 10.000 mjesta.
Izvidnička satnija GOMBR

**Izvidnička satnija GOMBR** je satnija gardijske oklopno mehanizirane brigade.

Kao i ostale samostalne satnije GOMBR-a, Izvidnička satnija smještena je u vojarni "Bosut" u Vinkovcima iako su zapravo najčešće na vojnom poligonu "Gašinci", gdje provode najveći dio praktične obuke. Satnija je ustrojena od izvidničkih postrojbi nekadašnje 2., 3., 5. i 7. gardijske brigade. Zapovjedni kadar najvećim dijelom čine časnici i dočasnici s iskustvom iz Domovinskog rata a postrojba je dobrim dijelom pomlađena tijekom posljednjeg preustroja.

## Izvori
* Samostalne satnije u potpori brigade, Hrvatski vojnik, broj 241/2009.
Satnija veze GOMBR

**Satnija veze GOMBR** je postrojba gardijske oklopno mehanizirane brigade. U njezin sastav su ušli pripadnici Kuna i Sokolova.

Uz Zapovjedništvo satnije, u njezinu su sastavu i tri voda, i to Radiovod, čija je zadaća osigurati radiovezu u svim uvjetima, Radiorelejni vod, kojemu je glavna namjena osiguranje relejnih trasa za nesmetano odvijanje telefonskog prometa, i Linijsko-komutacijski vod zadužen za zaštitu informacija, davanje informatičke potpore te nesmetano odvijanje telefonskog prometa.

## Izvori
* Samostalne satnije u potpori brigade, Hrvatski vojnik, broj 241/2009.
Ivan Brkić

**Ivan Brkić** (Vinkovci, 15. siječnja 1960.) je hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Loza" kao Mršić (2011.)
* "Stipe u gostima" kao Stipin rođak (2009.)
* "Zakon!" kao Rajnin stari (2009.)
* "Balkan Inc." kao Momo Desnica (2006.)
* "Bitange i princeze" kao Paško (2005.-2006.)
* "Novo doba" kao Anđelko Barić (2002.)
* "Obiteljska stvar" kao Hrpa (1998.)
* "Olujne tišine 1895-1995" kao Jovo Bugalić (1997.)

### Filmske uloge
* "Metastaze" kao Brane (2009.)
* "Iza stakla" kao Slavko (2008.)
* "Moram spavat', anđele" kao Gojko (2007.)
* "Mrtvi kutovi" kao Joža (2005.)
* "Dva igrača s klupe" kao švercer (2005.)
* "Oprosti za kung fu" kao Ljubo (2004.)
* "Duga mračna noć" kao Brko (2004.)
* "Infekcija" kao dimnjačar (2003.)
* "Tu" kao recepcionar (2003.)
* "Ne dao Bog većeg zla" kao pokeraš (2002.)
* "Holding" kao skladištar (2001.)
* "Je li jasno, prijatelju?" kao Ahmet (2000.)
* "Blagajnica hoće ići na more" kao šef Miljenko (2000.)
* "Crvena prašina" kao radnik iz menze (1999.)
* "Maršal" (1999.)
* "Bogorodica" kao Obrad (1999.)
* "Territorio Comanche" kao Francotirador (1997.)
* "Kako je počeo rat na mom otoku" kao Roko Papak (1996.)
* "Isprani" (1995.)
* "Mrtva točka" kao šef Peep Showa (1995.)
* "Gospa" kao zatvorski čuvar (1994.)
* "Vukovar se vraća kući" (1994.)
* "Cijena života" kao Vaso (1994.)
* "Vrijeme za..." (1993.)
* "Vježbanje života" (1991.)
* "Sokol ga nije volio" kao stražar (1988.)
* "Gospodski život Stipe Zvonareva" (1988.)

## Vanjske veze
*
*Stranica na HNK.hr
Sveti Euzebije i Polion

**Sveti Euzebije i Polion** († Vinkovci, kraj. 3./ početak 4. stoljeća) – kršćanski mučenici iz rimskog grada Cibalae, danas Vinkovci

Živjeli su na prostoru današnjih Vinkovaca, tada je to bio rimski grad Cibalae. Euzebije je bio biskup, a Polion lektor. U Katoličkoj Crkvi slave se zajedno. Euzebije je prvi poznati biskup Cibalae, mučen je i umro 27. travnja oko 258. godine.

O Polionu se više zna, jer je sačuvan opis njegova mučeništva. Polion je bio lektor i voditelj lektorske škole, propovijednik i uzoran čovjek. Rimski sudac Prob tražio ga je, da se žrtvuje poganskim bogovima i odrekne kršćanstva. Polion je to odbio i održao govor o temeljima kršćanske vjere. Osuđen je na smrti spaljen na lomači 27. travnja 304. godine. Zaštitnik je bogoslova i lektora. Slavili su ga i na prostoru današnje Italije.

Spomendan sv. Euzebija i Poliona slavi se u Đakovačkoj i Srijemskoj biskupiji od 1807. godine. Njima je posvećena župna crkva u Vinkovcima od 1972. godine. Spomendan im je 29. svibnja.
Vinkovačke jeseni

**Vinkovačke jeseni** je tradicionalni hrvatski folklorni festival u Vinkovcima.

Festival *Vinkovačke jeseni* je osnovan 1966. godine, te je ubrzo od osnutka postao najveći i najpoznatiji kulturni događaj grada Vinkovaca, cijele Slavonije, pa čak i cijelog kontinentalnog dijela Hrvatske. *Vinkovačke jeseni* nude sve što bi ljubitelji ovakvih festivala mogli očekivati.

## Historija

Prve *Vinkovačke jeseni* su organizirane u rujnu 1966., te su ubrzo nakon toga postale jedan od najpoznatijih festivala ovakve vrste u cijeloj Hrvatskoj. U prvome planu ovoga festivala su njega narodnih plesova, nošnji i običaja kako bi se različite tradicionalne vrijednosti iz narodnog života Slavonije očuvali.

## Općenito

*Vinkovačke jeseni* se održavaju svake godine u mjesecu rujnu koji je ujedno i početak jeseni, po kojoj je i ovaj festival dobio ime. Razlog za osnivanje ovoga festivala je taj što je jesen godišnje doba koje Slavonce za njihov mukotrpan rad najviše nagradi. Ovaj festival je ubrzo počeo povezivati sve one koji su ljubitelji kulturne baštine, narječja i starih običaja. Velika razmjena kulturnih dobara je dovela do toga da se ubrzo ovaj festival obogatio za još ponešto.

U posljednjih 40 godina svojega postojanja su *Vinkovačke jeseni* postigle mnogo više od očekivanog. Tako su se u vremenu u kojem postoje sve više obogaćivale, zbog čega se može smatrati kako su one jedan od najvažnijih festivala ove vrste u cijeloj Hrvatskoj. S ovim festivalom se pokušavaju objasniti manire slavonskog puka, njegov smisao za humor, te sveukupan slavonski način života.

U danima trajanja ovoga festivala saznaju gledatelji se o raznovrsnosti folklora u Slavoniji, te o inozemnome folkloru koji u njemu sudjeluje. Pozornica je vrijeme trajanja festivala privremeno napravljena, te je kao zamišljena kao pozornica na otvorenome. Kostimi i scenografija su tematski, pa u tome dolazi ljepota oblika i boja nošnji, te zvukova tamburica i gajdi u prvi plan.

## Atrakcije

* *Svečana mimohod* – Najposjećenija priredba tijekom *Vinkovačkih jeseni*. *Svečana mimohod* je zapravo grupa ljudi koja ide ulicama Vinkovaca, te pri tome promatra napredovanje mimohod. U ovome dijelu je značajno za istaknuti povorku konjanika na konjima koja se kreće ispred povorke ljudi.
* Smotra izvornoga hrvatskoga folklora – Smotra započinje nakon *Svečanog mimohoda*, te traje dva dana. Na smotri prvo nastupaju dva KUD-a iz Vinkovačkog kraja koja su imala najuspješniji nastup na Folklornim večerima, a nakon toga nastupaju svi ostali KUD-ovi iz cijele Hrvatske.
* Folklorne večeri – Na Folklornim večerima se pjevaju pjesme iz cijele zemlje. Folklorne večeri su namijenjene za stare i nove KUD-ove.
* Šokački divani – Priredba kojoj je zadatak prikazati nekadašnji način života Slavonaca, te podsjetiti na to kako se prije u Slavoniji živjelo.
* Hip-Hop na Orionu - Priredba u organizaciji Udruge Hip-Hop VK koja predstavlja urbani skok u moru kulturnih događanja, a nastupaju breakdance skupine, reperi, DJi i plesači iz cijele Slavonije.

## Vanjske veze

* Službene stranice ''Vinkovačkih jeseni'' na hrvatskom jeziku
Hram svetog Nikole u Mirkovcima

**Hram svetog Nikole**  u Mirkovcima u Hrvatskoj je srpska pravoslavna crkva, koja pripada Eparhiji osječkopoljskoj i baranjskoj i koja je posvećena blagdanu svetog Nikole.

## Reference
Crkva svetih Euzebija i Poliona u Vinkovcima

**Crkva svetih Euzebija i Poliona** je katolička crkva Vinkovcima u Hrvatskoj. Površine je 814 m2.

## Historija

Izgradnja je trajala od 1772. do 1777.

Crkva je teško oštećena tokom Rata u Hrvatskoj. Dana 20. studenoga 1991. granatiranje koje su izvršili Jugoslavenska narodna armija i srpske paravojne formacije uzrokovalo je požar na tornju, pri čemu su uništena crkvena zvona. Toranj se na kraju potpuno srušio, a slike njegovog razaranja postale su simbol Bitke za Vukovar.

Obnova crkve trajala je od 1994. do 1998., a 1999. završen je zvonik, na koji su postavljena 4 nova zvona.

## Orgulje
Franz Vogt iz Pehuča izgradio je orgulje crkve oko 1850. (prepravljane 1926. i 1959.). Glazbalo ima ovu dispoziciju:

## Literatura
* Meder, Jagoda - Vranić, Nino: Orgulje u Hrvatskoj, Globus, Zagreb 1992.

## Izvori
Crkva Bezgrješnog Srca Marijina u Vinkovcima

**Crkva Bezgrješnog Srca Marijina** je župna crkva u Vinkovcima. Površine je 748 m2.

## Historija

Izgradnja je trajala od 1973. do 1975.

Za vrijeme Domovinskog rata crkva je bila oštećena granatama, ali je kasnije obnovljena.

## Izvori
Dušan Gojić

**Dušan Gojić** (Vinkovci, 26. siječnja 1953.) je hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.

## Biografija
Na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu diplomirao je 1975., a 1977. godine primljen je u stalni angažman u Dramu Hrvatskoga narodnog kazališta u Zagrebu, u kojem je igrao oko 150 uloga.

U braku je s opernom pjevačicom Sofijom Ameli.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Stipe u gostima" kao Šulek (2014.)
* "Zora dubrovačka" kao gospar Vlaho (2013.-2014.)
* "Počivali u miru" kao Petar Rukavina (2013.)
* "Larin izbor" kao sudac (2012.)
* "Najbolje godine" kao grof Vladan (2011.)
* "Periferija city" kao svećenik #1 (2010.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao gospodin Špiranec (2010.)
* "Dolina sunca" kao fra Anđelko (2010.)
* "Zakon!" kao Trećoredac Nepomuk (2009.)
* "Mamutica" kao Zdravko Klariž (2009.)
* "Zakon ljubavi" kao kamatar (2008.)
* "Hitna 94" kao Marko (2008.)
* "Ponos Ratkajevih" kao Rade Končar/Maček (2007.-2008.)
* "Urota" kao primarijus (2007.-2008.)
* "Dobre namjere" kao gdin. Müller (2007.)
* "Zamke" kao Vuković (1983.)
* "Nepokoreni grad" (1982.)

### Filmske uloge
* "Crveno i crno" (2006.)
* "Muklo" (2005.)
* "Mala pljačka vlaka" kao srpski oficir (1984.)
* "Pijanist" kao Brko (1983.)
* "Tamburaši" kao Jozo (1982.)
* "Visoki napon" kao Marko (1981.)
* "Samo jednom se ljubi" kao policajac (1981.)
* "Puška u cik zore" kao policajac (1981.)
* "Pucanj" (1977.)

### Sinkronizacija
* "Snjeguljica i sedam patuljaka" kao Lovac

## Vanjske veze
*
*Stranica na HNK.hr
Crkva svetih Ćirila i Metoda u Vinkovcima

**Crkva svetih Ćirila i Metoda** je župna crkva u Vinkovcima. Površine je 343 m2.

## Historija

Izgrađena je 1984.

Za vrijeme Domovinskog rata bila je oštećena granatama, ali je 1997. obnovljena.

## Izvori
Zdravko Dučmelić

**Zdravko Dučmelić** (Vinkovci, 1923. – Buenos Aires, 1989.). U rodnom gradu završava srednju školu te na kraju rata bježi u Italiju. U Rimu otkriva svoj slikarski i crtački talent. God. 1947. nalazimo ga kao stipendista OCAU u Madridu, gdje upisuje studij slikarstva u Kraljevskoj akademiji San Fernando. Na njega su utjecali veliki španjolski slikari 19. st. ali i oni prve polovice 20. stoljeća. God. 1949. seli se u Buenos Aires. Zbog zdravstvenih razloga smješta se u gradu Mendozi na podnožju visokih Anda, gdje bude imenovan profesorom na slikarskoj školi Sveučilišta Cuyo. Predavao je sve do umirovljenja god. 1980. Dučmelić pripada u najistaknutije argentinske slikare uopće. Sudjeluje u brojnim zajedničkim i posebnim izložbama u Argentini, ostalim latinskoameričkim zemljama i diljem svijeta. Likovni kritičari iznosili su laskave ocjene o njegovu prepoznatljivu i zapamtljivu stvaralaštvu, nazivajući ga »velikim Dučmelićem«, čiji motivi kao da su stvoreni za »ilustriranje pripovjedaka Luisa Borgesa« (La Nación, Buenos Aires). Nakon dugogodišnjeg izbjeglištva Dučmelić 1983. posjećuje Hrvatsku, gdje izlaže u Zagrebu, Rijeci i Splitu.

## Izvori
*Gojko Borić: Hrvati u Madridu , Hrvatska revija br. 1/2010.
Franjo Benzinger

**Franjo Benzinger** (Vukovar, 26. studenog 1899. - Zagreb, 29. ožujka 1991.), hrvatski farmaceut.

Bio je profesor Farmaceutskog fakulteta u Zagrebu i osnivač Zavoda za farmaceutsku tehnologiju. Osnovao je i vodio pokusnu stanicu za ljekovito bilje u Zagrebu. Radio je na izradi prvog izdanja ***Jugoslavenske farmakopeje***, urednik je znanstvenopraktičnog djela ***Apotekarskog vjesnika***.
HNK Vukovar '91

**HNK Vukovar ´91** bio je nogometni klub iz hrvatskog grada Vukovara.

## Historija
Klub je osnovan godine 1946. godine pod imenom **FD Sloga**, iako je u razdoblju od 1926.-1928. godine u gradu  djelovao klub sličnog imena **Radnički športski klub Sloga**. Početkom Domovinskoga rata prestaju s radom svi Vukovarski nogometni klubovi, a 1991. godine u progonstvu, u Zagrebu, se osniva NK Vukovar ´91 kao spomen na vukovarske žrtve i heroje. U srpnju 1992. godine se spajaju NK Vukovar ’91 i NK Sloga s ciljem da NK Vukovar ’91 dobije bolji rang natjecanja. Stoga se NK Vukovar ’91 uzima kao pravni sljednik NK Sloge. Od 1995. do 1998. klub zamrzava svoj status, a zatim obnavlja rad. Klub je u sezoni 1999./00. bio član 1. HNL.

## Nastupi u 1. HNL
1999./2000. **12. mjesto**
## Nastupi u završnicama kupa

### Kup maršala Tita
**1959/60.**
* šesnaestina završnice: NK Sloga - NK Lokomotiva Zagreb 2:6

### Hrvatski nogometni kup

## Poznati bivši igrači
* Fatmir Vata
* Vladimir Balić

## Vanjski izvori
* Nogometni leksikon
Nikola Andrić

**Nikola Andrić** (Vukovar, 5. prosinca 1867. - Zagreb, 7. travnja 1942.), bio je hrvatski književni povjesničar, prevoditelj, filolog, dramaturg, novinar, feljtonist, leksikograf i kazališni djelatnik.

## Biografija
Nikola Andrić rodio se u Vukovaru 1867. godine. Pučku školu pohađao je u rodnom gradu a gimnaziju u Osijeku (1879.-1887.). Studirao je slavistiku u Beču (1887.-1889.) i romanistiku u Parizu (1889.-1991.) a u doktora filologije promoviran je 1897. godine, na osnovi rada iz 1892. godine, *Prijevodna beletristika u Srba od god. 1777-1847*, u Beču. Bio je dramaturg (1894.-1898. i 1901.-1907.) i intendant Hrvatskog narodnog kazališta (1920.). Zajedno sa Stjepanom Miletićem 1898. utemeljio je zagrebačku glumačku školu. Godine 1907. jedan je od osnivača i prvi upravitelj osječkoga Hrvatskog narodnog kazališta. U Kraljevini SHS bio je pomoćnik ministra nastave Stjepana Radića (1925.-1926.). Od 1909. do 1913. godine bio je član redakcije *Narodnih novina* gdje je uređivao prosvjetnu rubriku i feljton te pisao tekstove o kazalištu i novim knjigama.

U mirovinu je otišao 1927. godine. Umro je u Zagrebu, 1942. godine, i sahranjen je na Mirogoju.

## Književno stvaralaštvo
U književnosti stekao je velike zasluge ne samo kao raznorodni pisac, nego i organizatorskim sposobnostima i pokretačkim, osobito nakladničkim zamislima. Pisao je feljtone, putopise i književno-povijesne rasprave, a njegov *Branič jezika hrvatskoga* iz 1911. godine važan je doprinos hrvatskom jezičnom purizmu. Od 1913. do 1941. godine, gotovo trideset je godina izdavao *Zabavnu biblioteku* koja je u 603 zelena sveska podarila čitalačkoj publici mnoštvo dotad u nas nepoznatih vrijednih djela. U *[[Zabavna biblioteka|Zabavnoj biblioteci]]* objavio je većinu od četrdesetak knjiga svojih prijevoda.

## Djela
* *U vagonu*, Zemun 1894. (pod pseudonimom *Miloje Fruškogorac*) 
* *Spomen-knjiga Hrvatskoga zemaljskog kazališta, Zagreb 1895.
* *Izvori starih kajkavskih drama*, Zagreb, 1901.
* *Značenje Marka Marulića*, Zagreb, 1901.
* *Iz ratničke književnosti hrvatske*, Zagreb, 1902.
* *Život i književni rad Pavla Solarića*, Zagreb, 1902.
**Pod apsolutizmom. Historija šestoga decenija hrvatske književnosti (1850-1860.)*, Zagreb, 1906.
* *Ženske pjesme (Romance i balade)*, (Ur.) 1909.
* *Branič jezika hrvatskoga*, Zagreb, 1911., (2. izd. Zagreb, 1911., prijetisak 2. izd. Pergamena, Zagreb, 1997.)
* *Ženske pjesme (Pričalice i lakrdije)*, (Ur.) 1914.
* *Od Balkana do Montblanca. Putničke impresije.*, I-II., Zagreb, 1927.
* *Ženske pjesme (Ljubavne pjesme)*, (Ur.) 1914.
* *Šta je šta. Stvarni hrvatski rječnik u slikama. Priredili Iso Velikanović i Nikola Andrić*, Zagreb, 1938., (prijetisak, Zagreb, 2007.)
* *Junačke pjesme (Uskočke i hajdučke pjesme)*, (Ur.) 1939.
* *Junačke pjesme (Historijske, krajiške i uskočke pjesme)*, (Ur.) 1940.
* *Haremske pričalice i bunjevačke groktalice'', (Ur.) 1942.

## Priznanja
* 1927.: Prvi počasni građanin Grada Vukovara.

## Izvori
204. brigada HV

**204. brigada HV**, zvana još i ***vukovarska***, legendarna je brigada Hrvatske vojske čiji su pripadnici branili grad Vukovar u Domovinskom ratu (Bitka za Vukovar). Brigada je ustrojena 25. rujna 1991. od pripadnika naoružanih postrojbi, a njezin prvi zapovjednik bio je Mile Dedaković-Jastreb. U službenim dokumentima HV vodi se i kao 124. brigada HV.

## Ratni put

Brigada je brojila 1803 vojnika, a tijekom rata kroz nju je prošlo oko 3600 vojnika.

Brigada je uništila oko 400 tenkova i oklopnjaka, 25 letjelica, te iz stroja izbacila oko 15 000 neprijateljskih vojnika.

U svakodnevnim borbama bilo je oko 770 pripadnika.

## Gubitci
Tijekom Domovinskog rata u obrani Vukovara poginulo oko 600 pripadnika, a sveukupno ih je poginulo 921 pripadnika. Dok je 770 pripadnika bilo ranjeno, a više od 1 500 pripadnika je bilo zarobljeno. Tijekom opsade u Vukovaru je poginulo oko 3 000 civila, a 540 se još vode kao nestali.

## Zapovjednici
* 25. rujna 1991. - listopad 1991. - Mile Dedaković - Jastreb
* listopad 1991. - studeni 1991. - Branko Borković - Mladi Jastreb

## Izvori
* 204. brigada HV (Vukovar) (pristupljeno 14. ožujka 2009.)
### Napomene
Zdenka Buljan

**Zdenka Buljan** (Slavonska Orahovica, 12. veljače 1951.), hrvatska političarka.

Radila je u Gradskom muzeju u Vukovaru kao kustosica zbirke Radničkog pokreta, NOB-a i socijalističke izgradnje.

Gradonačelnica Vukovara od 15. veljače 2007. do 31. svibnja 2009., izabrana na listi HDZ-a, kada je na toj poziciji nasljeđuje Željko Sabo (SDP).

Funkciju gradonačelnice Vukovara je preuzela kada je njezin prethodnik, Tomislav Šote podnio neopozivu ostavku.

## Izvori
Ivica Šesto

**Ivica Šesto** (19. kolovoza 1946. - 14. studenog 2009.) jedan je od najboljih, a po mišljenjima mnogih ljudi i najbolji nogometaš koji je ikada igrao u Vinkovcima.

## Biografija
U prvo vrijeme igrao je iznimno dobro i rukomet, no nogomet mu tijekom vremena postaje prva i jedina opsesija. Tijekom svoje igračke karijere igrao je na poziciji lijevog krila i to kao dešnjak što je u tadašnje vrijeme bilo nezamislivo. Karijeru je započeo u *Spačvi* iz koje je 1967. prešao u NK Dinamo Vinkovci (današnja *HNK Cibalia*)u kojem je kao nezamjenjivi igrač prve momčadi igrao do kraja svoje karijere 1978. Ostao je vjeran klubu unatoč brojnim ponudama koje je imao od domaćih i stranih nogometnih klubova kao što su. npr. Olympique iz Marseillea, Croatia iz Toronta, te novosadska Vojvodina. Nogometu se ponovno vratio 90-ih godina radeći u *HNK Cibalia* kao trener u omladinskom pogonu, a od 1996. i kao direktor stadiona. Iz kluba je otišao 2002. zbog neslaganja s pojedinim ljudima i iz tog razloga više nikada nije niti došao na stadion kluba za koji je dao najbolje godine svog života. Umro je u obiteljskoj kući u Vinkovcima, najvjerojatnije zbog srčanog udara i to na dan kada je hrvatska nogometna reprezentacija prvi put u povijesti odigrala utakmicu u Vinkovcima. Od njega su se na posljednjem ispraćaju, uz suprugu Mariju, sina Domagoja i kćerku Ivanu te brojnu rodbinu, oprostili i njegovi brojni prijatelji iz svijeta sporta na čelu sa predsjednikom HNS-a Vlatkom Markovićem, a uime svih njih od njega se dirljivim i nadasve istinitim govorom oprostio njegov bivši trener Tonko Vukušić. 11. prosinca. 2009. posthumno mu je dodijeljena zlatna plaketa za izuzetan doprinos razvoju kluba na proslavi 90. godina HNK Cibalije.

Tijekom svoje karijere odigrao je oko 600 utakmica za Dinamo iz Vinkovaca i postigao oko 400 golova, što u službenim, što u prijateljskim utakmicama. Skupio je dva nastupa za amatersku reprezentaciju Hrvatske i Jugoslavije, četiri nastupa u mladoj reprezentaciji Jugoslavije, a nastupio je i za reprezentaciju sjevera i zapada II. lige. Uvijek je bio zahvalan svojim prvim trenerima koji su ga uvrstili među velike igrače - Jakši Vrbancu i već spomenutom Tonku Vukušiću. Uzori su mu uvijek bili Josip Skoblar, igrač HNK Hajduka i Olympiquea iz Marseillea te Pero Mađarac, igrač starije generacije vinkovačkog Dinama. Životna mu je želja bila da u dresu Dinama zaigra u 1. jugoslavenskoj ligi i tamo se oprosti od igranja, no obzirom da je istovremeno radio u PIK-u Vinkovci i igrao nogomet, takvo što mu je otežalo ispunjenje navedenog. To samo pokazuje njegovu veličinu jer tko zna gdje bi bio kraj njegovim postignućima da se posvetio isključivo igranju profesionalnog nogometa.
Dražen Bošnjaković

**Dražen Bošnjaković**, hrvatski političar, bivši ministar pravosuđa Republike Hrvatske.

## Biografija
Bošnjaković je rođen u Vukovaru 1961. Do osamnaeste godine živio je u Iloku. Bio je odličan učenik, a nakon završene srednje škole otišao je u Zagreb na Pravni fakultet. Na početku karijere Bošnjaković je radio u stručnim službama Skupštine općine Ivanić Grad, a od 1993. do 1997. bio je tajnik Sisačko-moslavačke županije. Potom je otvorio privatni odvjetnički ured i radio kao odvjetnik sve do ulaska u politiku. Saborski zastupnik postao je 23. prosinca 2003., a s tom dužnošću završio je 11. siječnja 2008. Od 2008. obnaša dužnosti državnog tajnika u Ministarstvu pravosuđa, član je Središnjeg odbora HDZ-a i već deset godina potpredsjednik Županijskog odbora HDZ-a Zagrebačke županije.

## Privatno
Oženjen je i otac je troje djece. Kako je naveo u svojoj kratkom životopisu, govori engleski jezik, a hobiji su mu biciklizam, skijanje i tenis.

## Izvori
*Hrvatski sabor - Dražen Bošnjaković 
*Bošnjaković - Odlikaš iz Vukovara specijalist je za kompromise (Večernji list)
*Bošnjaković je upućen u sve započete reforme (Jutarnji list)
Viktor Ajbek

**Viktor Ajbek** (Vukovar, 9. rujna 1920. - Rijeka, 3. veljače 1993.), hrvatski nogometni reprezentativac

Započeo karijeru u vukovarskoj NK Slogi i nastavio u zagrebačkoj HŠK Concordiji;
Za hrvatsku nogometnu reprezentaciju nastupio je samo jednom (1942. u Bukureštu, protiv Rumunjske, rezultat bio 2-2).
Gimnazija Vukovar

**Gimnazija Vukovar** srednja je škola smještena u Vukovaru (Vukovarsko-srijemska županija). Gimnazija Vukovar ostvaruje odgojno- obrazovne programe gimnazije općeg, prirodoslovno- matematičkog i jezičnog smjera. Škola ima odjeljenja koja nastavu prate na hrvatskom jeziku i odjeljenja koja nastavu prate na srpskom jeziku. Ukupno je u školsku godinu 2007/ 08 upisano 384 učenika. Od toga 248 učenica i 136 učenika.

## Vanjske veze
Službena stranica škole
Vesna Bosanac

**Vesna Bosanac** (Subotica, 9. ožujka 1949. - Vukovar, 21. ožujka 2022.) - hrvatska liječnica, specijalist pedijatrije, ravnateljica Opće bolnice Vukovar. Kao ravnateljica vukovarske bolnice u najtežim ratnim trenucima grada Vukovara postala je simbolom herojstva, građanske hrabrosti i humanosti.

Postala je  v.d. ravnateljem Medicinskog centra Vukovar 24. srpnja 1991. godine. U bolnici su počele pripreme za snalaženje u ratnoj agresiji, koja se spremala u okolici Vukovara. Vodila je bolnicu u vrijeme nesposredno prije i za vrijeme bitke za Vukovar, organizirajući rad bolnice u vrlo teškim ratnim uvjetima. Kroz bolnicu je prošlo dvije i pol tisuće ranjenika, tisuću od njih je moralo biti podvrgnuto teškim operacijama. Ostala je u bolnici do samog pada Vukovara te je bila zatočena i kasnije puštena. Najveći organizirani i masovni zločin u Vukovaru, dogodio se nad ranjenicima iz bolnice.

Protiv nje bila je podnesena kaznena prijava u Srbiji 1992., zbog navodnih ratnih zločina, ali je odbačena kao neutemeljena. Bila je članica Gradskog vijeća Vukovara od 1993. do 1996. Na čelu je Opće bolnice Vukovar od 1997. godine, nakon mirnog oslobođenja Vukovara. Bila je 9. na stranačkoj listi HDZ-a u V. izbornoj jedinici na izborima za Hrvatski sabor 2011. godine.

Bila je kritizirana zbog načina vođenja vukovarske bolnice. 

Primila je "Povelju Republike Hrvatske" u ime Opće županijske bolnice Vukovar od hrvatskog predsjednika Ive Josipovića 15. studenog 2011. Udruga branitelja Podravke u suradnji s drugim udrugama proizašlim iz Domovinskog rata dodijelila je dr. Vesni Bosanac i Općoj bolnici Vukovar Veliku zlatnu plaketu 16. siječnja 2012., za sve što su učinili za dobrobit Hrvatske.

Krajem lipnja 2013. god. je smijenjena s mjesta ravnateljice Opće bolnice Vukovar, odlukom Vlade RH. Makar se navodi da su razlozi slabo poslovanje bolnice - koja ima znatna nepodmirena dugovanja, kako je sa bolnicama u Hrvatskoj početkom 2013. godine i inače slučaj -  u javnosti su iznijeti protesti i ocjene kako je riječ o političkoj smjeni. Svojedobni ministar zdravstva prof. dr. Andrija Hebrang objašnjava da je Opća bolnica u Vukovaru dužna kao i sve druge, i da je riječ o dugu koji se ne može pripisati propustima V. Bosanac.  Očekuje se da će dr. Bosanac nastaviti raditi u Općoj bolnici Vukovar, kao liječnik - pedijatar.

O njoj je napisana knjiga "Apeli dr. Vesne Bosanac", koju je priredio i uredio Mladen Pavković 2002.

## Izvori
Ružičkini dani

**Ružičkini dani** su tradicionalni skup stručnjaka i znanstvenika iz područja kemije, kemijskog i biokemijskog inženjerstva, prehrambene tehnologije, medicinske biokemije i farmacije, te kemije u poljoprivredi, šumarstvu i zaštiti okoliša. Održavaju se u Vukovaru u sjećanje na nobelovca Lavoslava Ružičku.  

Ružičkini dani nastali su inicijativom više znanstvenika na čelu s prof. dr. sc. Verom Johanides, profesorima i akademicima Nenadom Trinajstićem i Dragutinom Flešom i prof. dr. Ivanom Butulom, u suradnji s vukovarskim javnim i gospodarskim djelatnicima, dr. sc. Vladom Horvatom i dr. sc. Vladimirom Husarom. Prvi Ružičkini dani održani su u Vukovaru uz veliku potporu kombinata Borovo, 7. i 8. prosinca 1978. godine.

## Izvori
Vukovarske novine

**Vukovarske novine** su dvotjedne novine koje izlaze u Gradu Vukovaru.

## Historija
Prvi broj *Vukovarskih novina* izašao je 30. svibnja 1992. godine, na tadašnji Dan državnosti u Republici Hrvatskoj, kao dvotjedno glasilo Grada Vukovara. Prvi broj imao je samo osam stranica a tiskan je i izašao je u Zagrebu. Prvi urednik bio je Petar Brozović a novine u Vukovaru izlaze od 1997. godine.

Od izlaska prvoga broja iz 1992. godine *Vukovarske novine* doživjele su mnoge promjene uvjetovane okolnostima u kojima su nastajale, a uvijek su bile kroničar vremena, događaja i ljudi grada Vukovara i onih koji su ga posjećivali.

## Glavni urednici
* Petar Brozović (1992. - ?) 
* Željka Kraljić (? - ?)  
* Marija Molnar (? - )

## Nagrade
* 1995.: Nagrada "Marija Jurić Zagorka".

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Vukovarske novine'', pismohrana prošlih brojeva.
Nenad Barinić

**Nenad Barinić** (1972.) je hrvatski policajac, službenik Policijske postaje u Vukovaru. Crtač je fotorobota. Poznat je kao crtač stripova, ilustrator, dizajner, ribič, ribolovni novinar, crta airbrushom, izrađivač je umjetnih ribolovnih mamaca, volonter u vukovarskom Ribolovnom društvu. Hrvatski je branitelj.

Autor je knjige *Ovčara - krik u noći*, koja po formi predstavlja kombinaciju stripa i slikovnice. Radio ga je u suradnji s Danijelom Rehakom iz Hrvatskog društva logoraša srpskih koncentracijskih logora. Ona je kasnije uvedena u programe hrvatskih osnovnih i srednjih škola kao nastavno sredstvo.

Osim što je nacrtao taj strip, nacrtao je ribički strip *Idemo na Dunav!*.

Bio je stručni suradnik na brojnim dokumentarnim filmovima o Domovinskom ratu. Surađivao je na dokumentarnom serijalu *[[Heroji Vukovara]]*.

O Bariniću je snimljen dokumentarni film koji je emitiran na HRT-u, autora Krunoslava Tomaševića.

## Izvori
*Dnevno.hr  Zoran Stupar: 'Heroji Vukovara nisu prikazani da nam nacionalna svijest ne 'zasmeta' kod ulaska u EU', 27. prosinca 2012.
Đuro Šnajder

**Đuro Šnajder** (Nuštar, 1919 – Zagreb, 1993), bio je hrvatski i jugoslavenski književnik.

## Biografija
Rodio se 1919 u Nuštru. Pripadao je imućnoj folksdojčerskoj obitelji odnosno onom dijelu njemačke narodnosne skupine koja je bila dio korpusa podunavskih Švaba. Kada je izbio Drugi svjetski rat, Treći je Reich iskoristio sve pripadnik njemačke manjine u drugim državama, pa tako i Šnajdera. Unovačila ga je u Wehrmacht. Do raspada Kraljevine Jugoslavije studirao je u Beogradu. Čim se zaratilo, vratio se kući i uskoro u uniformi vojnika Wehrmachta otišao je na Istočno ratište, gdje je uskoro ranjen. Kao ranjenik dolazi u neku bolnicu u Poljskoj, odakle bježi među poljske partizane. Među njima je dočekao kraj rata, iz kojeg se biciklom u Vinkovce. Bilješke o piscu u Šnajderovim knjigama od cijele te odiseje spominju samo neobjašnjivi boravak među poljskim partizanima. Budući da je Šnajder znao nepovoljno okružje u Jugoslaviji, jer je država bila puna vučjeg čopora mentalno-etničkih higijeničara koji su i poslije rata željeli proganjati neprijatelje, pa makar proganjali onog tko to nije, nije iznosio cijelu priču. Imao je dobar razlog za to: "higijeničarima" je ciljana populacija mogla biti svatko tko je bez obzira na razloge i motive, nosio odoru njemačkoga vojnika. Poslije rata, ljeta 1945 g. Hrvatska čitaonica u Vinkovcima ujedinila se s knjižnicom željezničara i tako nastaje Knjižnica i čitaonica Narodnog fronta. Đuro Šnajder je sudjelovao u obnovi rada Knjižnice.

## Reference

*Ljuštenje luka... na hrvatski način . Vijenac br.367/2008. Piše: Branimir Donat
Hrvatski radio Vukovar

**Hrvatski radio Vukovar** je hrvatska radio postaja sa sjedištem u Vukovaru. Emitiranje je započeo 8. ožujka 1957. godine u Vukovaru pod nazivom *Radio Vukovar*. Program se emitira 24 sata dnevno na frekvencijama 95,4, 104,1 i 107,2 Mhz FM. Istraživanje slušanosti agencije *Defacto* iz prosinca 2012. godine pokazalo je kako *Hrvatski radio Vukovar* ima najviši dnevni doseg slušanosti od 119.612, a prosječni od 89.753 slušatelja i to ga svrstava na 18. mjesto u Hrvatskoj od 165 radijskih postaja.

## Povezano
* Hrvatske radio postaje

## Izvori

## Vanjske veze
* Hrvatski radio Vukovar - službene stranice
Đurđena Zaluški-Haramija

**Đurđena Zaluški-Haramija** (Vinkovci, 1928. - Zagreb, 2008.) je bila hrvatska slikarica. Bila je supruga Živka Haramije.

Studirala je na ALU u klasi prof. Tomislava Krizmana. Kod njega je završila poslijediplomski studij grafike.

Radove joj u početku karakterizira lirska apstrakcija. Slika racionalizirane i suzdržane kretnje, pejzažne kompozicije. Djela su joj prepoznatljiva po bjelini *jedva istkanih crteža, finoća i suptilnost mirnih slavonskih krajolika*.

## Izvori
*/komentar/ U spomen Đurđeni Zaluški - Haramija. Hrvatsko slovo str. 18, petak, 18. siječnja 2008., autorica Branka Hlevnjak
Duško Car

**Duško Car** (Vukovar, 8. rujna 1931. - Zagreb, 29. kolovoza 1990.) bio je hrvatski književni kritičar, kazališni kritičar, esejist i feljtonist.

Zaposlio se na Radio Zagrebu gdje je radio kao kritičar, adaptator i dramaturg.

Radio je na emisiji *Radioroman* za koju je adaptirao više od sto romana. Potkraj 1960-ih sastavio je radijsku antologiju hrvatskog pjesništva *Od Matoša do naših dana*.

Radio je i za Školsku knjigu, za čiju je biblioteku Dobra knjiga priredio djelo Slobodana Novaka *Mirisi, zlato i tamjan*.

Pisao je za *[[Hrvatski tjednik]]*, u kojem je 1971. godine izašao njegov podlistak, "Podlistak s predumišljajem".

## Izvori
* Ivan Božičević, *Tako je govorio Duško Car*, *[[Hrvatsko slovo]]*, str. 24., petak, 18. siječnja 2008.
Stjepan Šejić

**Stjepan Šejić** (Vinkovci, 27. studenog 1981.) je hrvatski strip crtač koji trenutno radi kao ilustrator američkog stripa *[[Witchblade]]* u izdanju Top Cow Productions.

## Biografija
Šejić trenutno živi u Crikvenici no rođen je u Vinkovcima. Prije nego je postao strip crtač, želio je postati odvjetnik. 2007. potpisao je ugovor sa izdavačkom tvrtkom Top Cow Productions o ilustriranju stripa *[[Witchblade]]* od broja 116 do 150. Kao dodatak tome, ilustrira *Witchblade* miniserijale *First Born* i *Broken Trinity*, te također crta naslovne stranice za strip *The Darkness* koji izdaje ista tvrtka. Također surađuje i sa manjim izdavačkim tvrtkama kao što su Arcana Studio i Dynamite Entertainment.
Marko Koprtla

**Marko Koprtla** (Gradište kraj Županje, 25. svibnja 1929.) bio je hrvatski političar. Obnašao je dužnosti u lokalnoj i republičkoj upravi. Bio je jednim od hrvatskih proljećara.

## Biografija
U Vukovaru je bio predsjednikom općinske skupštine od 1961. do 1966. godine. Nakon toga bio je članom izvršnog odbora (izvršnog komiteta) središnjeg odbora (centralnog komiteta) SKH. Poslije je predsjedavao komisijom središnjeg odbora SKH koja je bila za pitanja općenarodne obrane. Dužnost je obnašao do 1971. godine.

Hrvatsko je proljeće nasilno prekinuto 30. studenog i 1. prosinca 1971. na sjednici Izvršnog komiteta SKH u Karađorđevu, te 1. i 2. prosinca iste godine na 21. sjednici CK SKJ. Ostavku je nakon te sjednice podnio Marko Koprtla te Savka Dabčević-Kučar, Miloš Žanko, Miko Tripalo, Pero Pirker i Janko Bobetko. Nakon toga uklonjen je sa svih dužnosti.

## Izvori
Spomen-park Dudik

**Spomen-park „Dudik“** je memorijal u Vukovaru posvećen žrtvama fašističkog terora. Park je izgrađen u znak sjećanja na 455 žrtava ustaškog režima, a u peridou 1990-ih bio je devastiran da bi obnova započela 2015. godine. Spomenički kompleks, rad beogradskog arhitekta Bogdana Bogdanovića za koju je dobio prvu ikada dodijeljenu Međunarodnu piransku nagradu, čine buktinje: pet stiliziranih vitkih stožaca okruženih sa više desetina kamenih cvjetova. Lokacija spomen parka svoj je naziv ponijela po ledini zasađenoj stablima dudova, a nalazi se na na oko pet kilometara od samog centra Vukovara u naselju Mitnica.

## Historija

Tijekom Drugog svjetskog rata, od 1942. do 1943. godine, u Dudiku su pripadnici Župske redarstvene oblasti Nezavisne Države Hrvatske ubili pripadnike Narodnooslobodilačkog pokreta Jugoslavije, suradnike i civile uhićene u znak odmazde zbog akcija partizanskog pokreta na Fruškoj gori. Uhićenja su vršena na području Srijema (Zemun, Batajnica, Nova Pazova, Stara Pazova, Ruma, Irig, Petrovaradin, Srijemska Mitrovica, Srijemska Rača, Kuzmin, Laćarak, Erdevik, Ilok, Vukovar, Bobota i u druga mjesta). Specijalnim željezničkim kompozicijama transportirani su u Vukovar, gdje je u skladištu grofovije Eltz, blizu vukovarske željezničke stanice formiran logor. U logoru su zarobljenici podvrgavani mučenju. Nakon kratkog sudskog postupka, na kojem uhićenici nisu imali pravo na adekvatnu obranu, osuđivani su na smrt i u večernjim satima kamionima tvornice „Bata“ odvoženi na Dudik. Na Dudiku su bili primoravani da se oslobode odjeće i osobnih stvari, u skupinama su dovođeni do iskopanih raka, nakon čega su strijeljani. Na Dudiku je strijeljano ukupno 455 žrtava (većinom civili), od čega 384 iz Srbije, 71 iz Hrvatske i 2 iz Bosne i Hercegovine.

Nakon Drugog svjetskog rata, Komisija za utvrđivanje ratnih zločina, od 25. travnja do 3. svibnja 1945. godine izvršila je ekshumacije i posmrtni ostaci 384 ubijenih sahranjeni su u *Kosturnicu sa spomenikom žrtava Dudika, palih boraca Pete vojvođanske udarne brigade i boraca Crvene armije* u neposrednoj blizini centra Vukovara. U Spomen-parku „Dudik“ izgrađen je memorijalni kompleks. Spomenički kompleks rad beogradskog arhitekta Bogdana Bogdanovića, čine buktinje: pet stiliziranih vitkih stožaca okruženih sa više desetina kamenih cvjetova. Na kamenim cvjetovima nalaze se epitafi: *Putniče, koji si u budućnost krenuo, zastani i na ovom izvorištu napij se bistrinom vode, ljepotom slobode, ljubavlju onih koji za nju dadoše živote, Oj dudovi, vi dudovi stari, da li vaša duša krvari za onima koji su tu pali i slobodu krvlju zasijali, nisu oni samo tiha trava, već zvjezdani trag nezaborava...*

Tijekom Domovinskog rata, memorijalni kompleks je u potpunosti devastiran. Stošci su probijeni, kameni cvjetovi polegli, a više od polovice dudova posječeno.

## Izvori

## Vanjske veze
* Srpska zajednica i antifašisti traže obnovu Dudika , 31. VII 2009, preuzeto 23. studenog 2013.
* Za obnovu spomen-parka Dudik u Vukovaru , 1. VII 2013, preuzeto 23. studenog 2013.
Srđan Ćuk

**Srđan Ćuk** poznatiji kao **General Woo** (Vukovar, 17. studenog 1977.), hrvatski hip-hop/rap glazbenik.

## Biografija

Pravo ime mu je Srđan Ćuk, a nadimak Woo (VU) je vezan uz njegov rodni grad Vukovar. Woo-ova hip-hop priča počinje se odvijati početkom devedesetih kada dolazi u Zagreb već potpuno "zaražen" hip-hopom i sudjeluje u par demo bendova koji se okupljaju oko kultne emisije Blackout Rap Show. 1996. sa Nenadom Šimunom (Target) osniva sastav Tram 11. Do raspada sastava 2003. objavili su tri studijska albuma i tri kompilacije. 
 
2002. godina će biti godina njegovog samostalnog rada. Izašao je njegov album jednostavnog naziva "General Woo". Album je najavila izvrsna retro zezalica pod nazivom "Fix", koja predstavlja duhoviti osvrt na osamdesete i stvari koje su tada bile in. Na albumu gostuje čitav niz poznatih imena: Target, Bolesna braća, Ivana Kindl, Ivana Husar iz Divasica i mnogi drugi.

2005. u suradnji sa zagrebačkim raperom Neredom pod etiketom Menarta, izlazi album *Baš je lijep ovaj svijet*.

## Diskografija

* 2002. - Takozvani
* 2005. - Baš je lijep ovaj svijet
* 2006. - Krv nije voda
* 2011. - Verbalni Delikt
* 2014. - Pad Sistema

## Izvori
*General Woo official
Željko Königsknecht

**Željko Konigsknecht** (Vukovar, 12. 2. 1961.), hrvatski kazališni, televizijski i filmski glumac.

## Biografija
### Podrijetlo, školovanje i porodica
Željko Königsknecht je rođen 12. 2. 1961 u Vukovaru u porodici sindikalnog funkcionera Jakoba i Ljubice Königsknecht radnice koja je radila u tvornici tekstila Vuteks. Sa očeve strane je njemačko-talijanskog podrijetla, a sa majčine srpskog. Baka, talijanka djevojački Allberini, sa očeve strane je radila u Komunističkoj partiji Jugoslavije (KPJ), a deda, folksdojčer, je za vrijeme Drugog svjetskog rata bio domobran. Partizani su ga htjeli strijeljati 1945 kao domobrana i folksdojčera. Već je bio pred streljačkim vodom, ali ga je u zadnji čas spasio jedan Srbin i komunist, zahvaljujući tome što je Željkova baka bila u KPJ. Željko od 1971 godine živi u Zagrebu. Glumu je diplomirao 1983 godine na Akademiji dramske umjetnosti Sveučilišta u Zagrebu.

### Karijera
Odmah po završetku akademije dobio je stalni angažman u "Satiričkom kazalištu Kerempuh". Od 1993 djeluje kao samostalni umjetnik u mnogim hrvatskim kazalištima i trupama. 2003 godine, na vlastitu inicijativu, osnovao je "Teatar komedije Jazavac", u kojem je na vlastitu inicijativu izabran za umjetničkog voditelja. 2010 godine ponovo je postao član Kerempuha. Tokom karijere odigrao je  120 uloga u oko 58 naslova, odnosno preko 5.000 predstava.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Stipe u gostima" kao Buha (2011.)
* "Zakon!" kao Otac Klaudije (2009.)
* "Zauvijek mlad" kao Eduard (2009.)
* "Bibin svijet" kao Dino Garlić (2008.)
* "Kazalište u kući" kao Ante "Magla" Maglić (2006.-2007.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao pijanac/urednik (2006.)
* "Naša mala klinika" kao Petar D. Valentić (2005.)
* "Dirigenti i mužikaši" kao Štefek (1990.)
* "Putovanje u Vučjak" kao Grigorij (1986.)
* "Lažeš, Melita" (1984.)
* "Nepokoreni grad" (1982.)
* "Smogovci" kao građevinski radnik (1982.)

### Filmske uloge
* "Koko i duhovi" kao taksist (2011.)
* "Šuma summarum" kao Sanjin (2010.)
* "Snivaj, zlato moje" kao Čovjek "Mrzla Piva" #1 (2005.)
* "Slučajna suputnica" kao Prgeša (2004.)
* "Ajmo žuti" kao Tafra (2001.)
* "Ante se vraća kući" kao Gazda (2001.)
* "Srce nije u modi" kao norveški novinar (2000.)
* "Bogorodica" kao major JNA (1999.)
* "Čaruga" kao bubnjar (1991.)
* "Fatal Sky" kao pilot u baru (1990.)
* "Povratak Katarine Kožul" (1989.)
* "Horvatov izbor" (1985.)
* "Ambasador" kao Roni (1984.)
* "Bobi" (1982.)

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Biografija na Kerempuhu
Tomislav Mikulić

**Tomislav Mikulić** (Vukovar, 4. siječnja 1982.) je hrvatski nogometaš. Trenutačno igra za OH Leuven na poziciji obrambenog igrača.

Mikulić je profesionalnu karijeru započeo u NK Osijeku gdje je igrao i u mlađim uzrastima. Nakon toga nastupa u belgijskom Genku gdje je došao 2005. godine. Nakon toga igrao je za zagrebački Dinamo, Standardu iz Liègea, Germinal Beerschot i OH Leuven. Nastupao je i za mladu hrvatsku reprezentaciju do 21 godine. Mikulić je bio osvajač prvenstva i kupa Hrvatske sa Dinamom.
Mirna Jukić

**Mirna Jukić** (Novi Sad, 9. travnja 1986.) je austrijska plivačica hrvatskog podrijetla.

## Biografija
Mirna Jukić živjela je u Vukovaru do 1991. godine kada nakon pada grada odlazi sa roditeljima u progonstvo u Zagreb gdje se počinje baviti plivanjem. Godine 1999. se s obitelji iz Zagreba preselila u Beč, te je nakon godine dana uzela i austrijsko državljanstvo. Od tada osvaja medalje za Austriju.

Trenirao ju je otac Željko Jukić, a brat Dinko je također uspješan plivač. Godine 2005. je maturirala i započela studij publicistike.

## Izvori

## Vanjske veze
* Mirna Jukić: 'Ponosna sam na svoju karijeru' članak na Panorama Vukovar
Marijan Klanac

**Marijan Klanac** rođen je u Vukovaru 1943. godine. Diplomirao je na Visokoj školi za fizički odgoj Sveučilišta u Beogradu. 

Glavni tajnik je Športske zajednice Zadarske županije koja udružuje preko 400 športskih udruga u više od 50 športskih grana. Od 2004. zastupnik je u *Skupštini [[HOO|Hrvatskog olimpijskog odbora]]* i član *Vijeća [[HOO|Hrvatskog olimpijskog odbora]]*

Od 1957. do 1962. igra rukomet u RK Arsenal i RK Izviđač iz Zadra i nastupa za reprezentaciju grada Zadra na turnirima diljem Hrvatske i tadašnje Jugoslavije.

Od 1962. do 1968. godine bavi se atletikom i postiže značajne rezultate. Višestruki je prvak i osvajač kupa u štafeti 4x400 m i finalist u disciplini 400 metara, dva puta je član reprezentacije bivše države. 

Obnašao je razne sportske dužnosti u Zadru:
* od 1995. do 2000. godine član je *Odbora za unapređenje športa i olimpijske pripreme [[HOO|Hrvatskog olimpijskog odbora]]*
* 1998. godine član je *Organizacijskog odbora 21. Svjetskog prvenstva u podvodnom ribolovu* u Zadru 
* 1999. godine član je *Organizacijskog odbora 32. Europskog prvenstva klase 470* u Zadru
* od 2000. do 2004. predstavnik je *općoj skupštini [[HOO|Hrvatskog olimpijskog odbora]]*
* od 2002. do 2007. organizator je i koordinator na šest *olimpijskih festivala dječjih vrtića* Zadarske županije
* 2004. godine član je *Organizacijskog odbora Svjetskog prvenstva klase 470* u Zadru
* 2006. godine član je *Organizacijskog odbora 1. hrvatskih svjetskih igara* u Zadru

2004. godine osvajač je Godišnje nagrade Zadarske županije.  
Državna nagrada za šport "Franjo Bučar" dodijeljena mu je za 2007. godinu.
Sandra Paović

**Sandra Paović** (Vukovar, 15. travnja 1983.) je hrvatska reprezentativka u stolnom tenisu.

Sandra Paović uspjela se kvalificirati za OI 2008., gdje je došla do drugog kruga natjecanja. A trenutačno igra za francuski klub Mondevilleo, koji je na vrhu nacionalnog klupskog stolnog tenisa. Dana 30. siječnja 2009. imala je prometnu nesreću u kojoj je teško ozlijeđena prilikom prevrtanja timskog kombija pokraj Pariza.

## Nagrade i priznanja
Sandra je  2009. godine dobila nagradu Ponos Hrvatske.

## Vanjske veze
*Stolnoteniski rezultati s EP, SP i OI
Vlado Štefančić

**Vlado Štefančić** (Vukovar, 12. siječnja 1931. - 29. listopada 2017.), bio je hrvatski redatelj, radijski i televizijski voditelj, dramski glumac te u operatama i mjuziklima, pjevač i plesač, kazališni direktor.

## Biografija
Vlado Štefančić, glumac i redatelj, autor gotovo 200 kazališnih predstava, 10.000 radio emisija i 2.000 TV emisija rođen je u Vukovaru 1931. godine. Štefančićeva obitelj seli se u Zagreb kada je Vlado bio star šest mjeseci ali se kasnije s obitelji često vraća u rodni grad na Dunavu.

Karijeru je započeo kao član dramskog studija Radio Zagreba 1949. godine, potom je od 1950. godine dramski i operetni glumac u Kazalištu "Komedija" u Zagrebu. Od 1965. do 1969. godine djeluje u zagrebačkom HNK-u gdje je do sedamdesetih godina prošloga stoljeća odigrao više od sedamdeset uloga. Od 1969. do 1978. godine direktor je Kazališta "Komedija" a isto tako jedan je od utemeljitelja "Zagrebačke škole mjuzikla".

Osnivač je i voditelj "Zagrebačkih ljetnih večeri" na Šalati. Inicijator je prvih dočeka Nove godine na Trgu Bana Jelačića, koje režira i nastupa kao voditelj. Autor, redatelj i voditelj je večernjih revija na Zrinjevcu pod nazivom: "Elegantni šarmantni Zagreb" a također autor je i redatelj događanja "Advent u srcu Zagreba".

### [[Kazalište]]
Štefančić u svojstvu direktora "Komedije" potiče i realizira prve hrvatske mjuzikle:

* "Jalta, Jalta", 
* "Dundo Maroje 72", 
* "O’ Kaj", 
* prve domaće rock opere "Gubec-beg", "Grička vještica" kao i strane, "Čovjek iz Manche", "Jadnici" i "Guslač na krovu".

Idejni je autor Kazališta na vodi "Jarun fest". Redatelj je prvih predstava na jezeru "Noć u Veneciji", "Isus Krist Superstar" i "Kosa".

### [[Radio]] i [[TV]]

### Književni rad
* *Zabavljač: popabirčena zrnca i skice za životopisni slikopis glumca, pjevača, plesača, redatelja, direktora, audio glasa, TV lica s tisuća špica*, Prometej d.o.o., Zagreb, 2007.

## Nagrade i priznanja
Dobitnik je velikog broja odličja i nagrada, između kojih su i dvije Nagrade grada Zagreba (1973. i 1994.) i Nagradu za životno djelo Hrvatskog glumišta (2000.).

## Izvori
* Kazalište Komedija: Portret umjetnika: Vlado Štefančić 
* Kazalište Komedija:Vlado Štefančić – naslovi ostvareni u kazalištu "Komedija"