open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jaromír (biskup Praga)

**Jaromír** (oko 1035 - 26. jun 1090) bio je biskup Praga od 1068. do smrti.

Rodio se u kneževskoj porodici Pjastovića, kao sin kneza Bretislava I. Godine 1068. ga je brat Vratislav II imenovao biskupom Praga. Pet godina prije je Vratislav bio osnovao biskupiju u Olomoucu gdje je za prvog biskupa imenovao redovnika iz Břevnova po imenu Jan. To je Jaromira ljutilo, jer je izgubio značajne crkvene prihode. Tako je nastao žestoki sukob među braćom. Jaromir je prilikom njega jednom čak napao Olomouc, silom smijenio Jana i u Prag odnio crkvene relikvije. Vratislav je bratu uzvratio tako što je od pape za 100 maraka otkupio biskupsku odjeću te ju je, da bi Jaromira ponizio, nosio na službenim događajima.

Sukob je s vremenom izazvao pažnju pape Aleksandra II koji je u Prag poslao legata po imenu Rudolf s ciljem da ga smiri. Jaromír se nije pojavio te je smijenjen. Nešto kasnije je Grgur VII oba biskupa pozvao u Rim. Jaromír se, tada, pak pojavio na Uskršnjem sinodu 1074. i priznao loše postupanje prema Janu, ali mu je odbio predati natrag biskupiju. Grgur je tada naredio Vratislavu da brata smijeni silom ako je potrebno.

Kada je izbila borba za investituru, Jaromír je postao saveznik rimsko-njemačkog cara Heinricha IV. Car ga je 1077. imenovao kancelarom i dao mu ime **Gebhard**. Kada je godine 1085. Jan umro, u Mainzu je održan *[[Reichstag (Sveto Rimsko Carstvo)|Reichstag]]* (carska skupština) na kojoj je određeno da se moravska biskupija ukine i vrati u nadležnost Praga. Jaromirov savez sa carem se, međutim, raspao kada je od praške biskupije izdvojen Meissen, a potom ponovno uvedena biskupija Olomouc čiji je prvi biskup postao carev kapelan Wecel. Jaromír je zbog toga otišao u Rim da zatraži podršku pape Urbana II. Prilikom priprema za obračun sa Wecelom je umro u Esztergomu.

## Preci



## Izvori

## Literatura
Ekbert II od Meissena

**Ekbert II** (*Egbert*; cca. 1060 – 3. jul 1090) bio je grof Brunswicka i markgrof Meissena od 1068. do smrti. Bio je najstariji sin makrgrofa Ekberta I iz porodice Brunonen.

Oca je naslijedio kao dijete nakon njegove smrti 11. januara 1068. Kasnije se oženio za Odu, kćer grofa Otta od Meissen-Orlamündea; preko braka je naslijedio njegove zemlje, uključujućii zamak Wanderslebener Gleichen.

Godine 1073. su Saksonci na čelu sa vojvodom Magnus, vojvoda SaksonijeMagnusom i Ottom od Nordheima, digli ustanak protiv rimsko-njemačkog kralja Heinricha IV. Ustanak je 1075. nakon bitke kod Langesalze ugušen, pri čemu je važne zasluge imao češki knez Vratislav II. Historijski izvori su nejasni oko toga da li je Ekbert sudjelovao u ustanku ili ne; u svakom slučaju je Vratislav preuzeo njegove zemlje u Meissenu. Ekbert je, međutim, sljedeće godine uspio otjerati Vratislava iz Meissena; car je na to reagirao osudivši ga; za kaznu mu je oduzeta grofovija u Friziji koju je preuzeo biskup Utrechta.

Za vrijeme borbe za investituru Ekbert je ispočetka podržavao protivkralja Rudolf od Rheinfeldena, ali se kasnije, poput mnogih drugih saksonskih plemića, od njega ogradio. Kada je 1083. umro Otto od Nordheima, Ekbert je postao najvažniji, ali ne i najpouzdaniji, vođa opozicije Heinrichu u Saksoniji. Godine 1085. su se kralj i on nakratko pomirili, pa je u julu Ekbert čak ugostio Heinricha. Međutim, već u septembru su obnovljena neprijateljstva. Godine 1087. je ponovno sklopljen mir.

Prema nekim izvorima, nakon što je umro drugi protivkralj Herman od Salma, biskupi Hartwig od Magdeburga i Burchard od Halberstadta su nakraktko nagovorili Ekberta da podigne novi ustanak, obećavši mu da će on sam dobiti krunu. Međutim, savez s biskupima nije dugo potrajao, između ostalog i zbog Hartwigovog prelaska na stranu Heinricha. Godine 1088. je Heinrich zamak Gleichen stavio pod opsadu; ona je potrajala četiri mjeseca prije nego što je Ekbert na Badnju večer uspio pobjeći sa svojom vojskom. Još jednom je stavljen izvan zakona, te su mu odlukom plemićke skupštine u Quedlinburgu, a potom kasnije u Ratisbonu, oduzeti Meissen i frizijski posjedi. Ekbert je bio u bijegu prije nego što je poginuo u borbi 1090.

Njegove posjede je naslijedila sestra Gertrude zajedno sa mužem Heinrichom Debelim od Frizije; njihova kćer i Ekbertova nećaka Richenza se poslije udala za Lotara od Supplinburga, kasnijeg vojvodu i cara.
Svilarstvo

**Svilarstvo** ili **serikultura** je djelatnost uzgoja svilenih buba u svrhu proizvodnje sirove svile. Iako postoji nekoliko komercijalnih vrsta svilenih buba, najčešće se koristi i najintenzivnije proučava *[[Bombyx mori]]*. Prema kongucijanskim tekstovima, otkriće proizvodnje svile preko *B. mori* datira oko 2700. pne., iako arheološki dokazi ukazuju na proizvodnju svile još u periodu Yangshao (5000 – 3000. pne.). Oko prve polovice 1. vijeka n.e. svilarstvo je doprlo do Khotana, a do 140. se uspostavilo i u Indiji. Kasnije je uvedeno u Evropu, Mediteran i druge azijske zemlje. Svilarstvo je postalo važna ekonomska djelatnost u nizu zemalja kao što su Kina, Japan, Indija, Koreja, Brazil, Rusija, Italija i Francuska. Danas su Kina i Indija glavni proizvođači, koji svake godine proizvedu 60 % sve svile na svijetu.

## Izvori

## Vanjske veze

* Smithsonian sericulture history 
* Central Silk Board India 
* Silk Production Process 
* Sericultural Research & Training Institute Mysore India 
* Central Sericultural Germplasm Resources Centre Ministry of Textiles Government of India 
* Sericulture India Development Gateway 
* Cocoon Rates in Government Cocoon Market in India A.P.& Karnataka state 
* Cocoon Rates in Government Cocoon Market in India Karnataka state
* Cocoon Rates in Government Cocoon Market in India TamilNadu state
* Silk worm Life cycle photos 
* Raising silkworms in your classroom, including photos
* LIVELIHOOD Hanging by a thread
* Poignant story
Bedžaja

**Bedžaja** (arapski: بجاية) je lučki grad od 176,139 stanovnika na sjeveru Alžira u Pokrajini Bedžaja u kojoj je i administrativni centar.

## Geografija

Bedžaja leži na južnoj strani brdovitog poluotoka Sredozemnog mora na ušću rijeke Soummam, udaljena 243 km istočno od glavnog grada Alžira.

Za Francuske kolonijalne uprave bio poznat pod različitim imenima u raznim evropskim jezicima (**Budschaja** na njemačkom **Bugia** na italijanskom te **Bougie**  (potonja dva znače svijeća, što je referenca na trgovinu voskom). Béjaïa je najveći grad u Kabiliji (drugi najveći je Tizi Ouzou), i najveće naselje u kome se govori kabilski.

Grad su prvi nastanili numidijski Berberi, a u Starom vijeku je služio kao manja luka Kartaginjanima i Rimljanima. Car Vespazijan je u njoj osnovao koloniju pod imenom Saldae, koja je pripadala provinciji Mauretania Caesariensis. Kraće vrijeme je služila kao prijestolnica Vandalskog Kraljevstva od 5. do 6. vijeka. Nakon što su Sjevernu Afriku zauzeli Bizantinci, izgubio je na važnosti. Procvao je stekla tek krajem 11. vijeka kada su Hamadidi potisnuti iz unutrašnjosti; grad su 1152. osvojili Almohadi, a u 13. vijeku ga dobili Hafsidi. Od 1510. do 1555. bio je pod španskom vlašću, prije nego što su ga zauzele Osmanlije.

Dugo vremena je bio je baza berberskih pirata, prije nego što su ga 1833. osvojili Francuzi.

## Gradovi prijatelji

*  Glasgow, Ujedinjeno Kraljevstvo
*  Brest, Francuska
*  Bad Homburg, Njemačka

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ville de Bejaia ''
Qin Guan

**Qin Guan** (tradicionalni kineski: 秦觀; pojednostavljeni kineski: 秦观) (1049 – cca. 1100) bio je kineski pisac i pjesnika iz doba dinastije Song. Njegovo kurtoazno ime bilo je Shaoyou(少游), a također je koristio Taixu, kao i pseudonime Huaihai Jushi (淮海居士) i Hangou Jushi(邗沟居士). Zajedno sa autorima kao što su Huang Tingjian (黄庭坚)，Zhang Lei（张耒）i Chao Buzhi(晁补之) je činio četvoro *Neženja Sumena*(苏门四学士). Ističe se suptilnim i suzdržanim stilom poezije, a najčešća tema mu je bila ljubav. Posebno ga je cijenio pjesnik Su shi.

## Izvori
* http://www.chinapoesy.com/SongCi_qinguan.html 
* http://www.cau-edu.net.cn/studycenter4/tkzl/dxyw/z0410_bak/ch04/se06/slide/slide01.html
* http://www.yktvu.net/tvuf9/dd0/gexizhuye/zwx/wxxs/tssc/qg.htm
Eliezer ben Nathan

**Eliezer ben Nathan** (Hebrew: **אליעזר בן נתן**) iz Mainza (1090–1170), **Ra'aven** (ראב"ן), bio je jevrejski halakist i liturgijski pjesnik. Kao rani ripon, bio je suvremenik Rashbama i Rabbeinu Tama, jednih od najranijih tosafista. Bio je zet rabina Eliakim b. Josepha od Mainza, učenika Rashija. Preko svoje četiri kćeri Eliezer je postao predak nekoliko učenih porodica koji će u sljedećim vijekovima imati značajan uticaj na jevrejski duhovni život. Jedan od praunuka je bio R. Asher b. Jehiel (ROSH), otac R. Jacoba, autora *[[Ṭurim]]a*.

Eliezer je kasnijim historičarima postao zanimljiv i stoga što u svojim tekstovima posvećenim građanskom pravu detaljno opisuje način izrade novca u Porajnju te običaje u dalekim slavenskim zemljama. Pripisuje mu se i jedna od kronika koja opisuje pokolje Jevreja u Njemačkoj 1096. godine, koji su izbili na početku Prvog križarskog pohoda.

## Vanjske veze
* Jewish Encyclopedia article for Eliezer ben Nathan, by Louis Ginzberg and A. Kaminka.
Qin Hui (dinastija Song)

**Qin Hui** ili **Qin Kuai** (1090–1155) bio je kineski političar i državnik iz doba dinastije Song, koji je kao kao kancelar služio Gaozonga, prvog od careva Južne dinastije Song, te koji je zbog uloge u pogubljenju proslavljenog generala Yue Feija stekao reputaciju izdajnika Kine. Moderni historičari, pak, smatraju da je za taj događaj daleko odgovorniji sam car.

## Izvori i napomene
* *[[Historija Songa]]*, v. 473, Biografija Qin Huija.
* *[[Historija Songa]]*, v. 365, Biografija Yue Feija.
Ronda

**Ronda** () je grad u španskoj provinciji Malaga. Smješten je oko 100 km zapadno od grada Málaga u autonomnoj zajednici Andaluzija. Ima oko 35.000 stanovnika.

## Gradovi-pobratimi
*  Cuenca, Španija
*  Chefchaouen, Maroko 
*  Castiglion Fiorentino, Italija
*  Ontinyent, Španija

## Izvori

## Vanjske veze
* Ronda Tourist Board
* Ronda images
Almería

**Almerija** je lučki grad autonomne pokrajine Andaluzija i glavni grad provincije Almerije u južnoj Španiji i nalazi se u širokom sredozemnom zalivu. Almerija podseća na severnoafričke gradove: ima uzane ulice, stare bele kuće, bašte i aleje palmi. Takođe je i glavni grad istoimene provincije.

## Geografija

Gradske četvrti ovog sredozemnog grada se veoma razlikuju. Na zapadu žive Romi, posebno u četvrti La Čanka, u veoma lošim uslovima, delimično u pećinama. U drugim problematičnim četvrtima na zapadu grada izražena je droga i prostitucija, a ostatak grada relativno je miran izuzev malog kriminala.

### Klima

Almerija je grad sa najviše sunčanih sati u godini u Španiji, skoro 3.000. Godišnja prosečna temperatura je oko 18ºS, 19ºS, a zimi je temperatura vode veća od temperature vazduha. Često duva jak vetar.

## Historija

Ime grada izvedeno je iz arapskog jezika i znači ogledalo mora. Almeriju je osnovao Abd ar-Rahman III 955. godine kao glavnu luku svojeg velikog carstva. Godine 1489. osvojili su ga katalonski vladari Ferdinand i Izabela u vreme rekonkviste. 16. vek je za Almeriju bio vek velikih prirodnih nepogoda. Grad je doživeo najmanje četirizemljotresa od koji je onaj u 1522. bio najveći. Osim toga, u svakom veku bilo je redovnih napada Pirata koji su se zadržali do 18. veka. Tada su ljudi koji su stanovali na obali uglavnom odvođeni u ropstvo.

## Stanovništvo
Prema proceni, u gradu je 2008. živelo 187.521 stanovnika.

## Kultura

Veliki deo grada uništen je u 16. veku, tako da Almerija nema neki poseban kulturni značaj. Univerzitet grada je uz pomoć evropske donacije osnovan 1993. godine sa komplet novom opremom. Almerija ima dosta studenata (oko 15.000) koji uglavnom žive u četvrtima na istoku i u centru grada.

## Privreda

U privrednom pogledu grad je dugo zaostajao. Luka grada Almerije je značajna za izvoz raznih proizvoda iz provincije, kao i mineralnih produkata iz Siera de Alamilja.

## Reference

## Vanjske veze
1090-e

**1090-e** su decenija koja je počela 1. januara 1090. i završila 31. decembra 1099. 

## Događaji i trendovi
* februar 1091 - Padom muslimanskog uporišta Noto na Siciliji u normanske ruke dovršeno normansko osvajanje Južne Italije.
* Almoravidski pohod s ciljem da se cijeli al-Andalus podvrgne njihovoj vlasti.
* 27.11. 1095. - Na Saboru u Clermontu papa Urban II poziva zapadnoevropske kršćane na sveti odnosno križarski rat kako bi se od muslimana oslobodila Sveta zemlja.
* 1096 - Počinje Prvi križarski rat.
* 1097 - Bitka na Gvozdu u kojoj gine Petar Svačić, posljednji hrvatski narodni vladar.
* 15. 7. 1099 - Križari nakon opsade osvajaju Jeruzalem gdje će potom osnovati Jeruzalemsko Kraljevstvo.

## Izvori
1091.

Godina **1091.** (**[[Rimski brojevi|MXCI]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* februar &ndash; Normani osvajaju Noto, posljednje muslimansko uporište na Siciliji, čime je završena 30-godišnja kampanja osvajanja otoka.
* 29. 4. &ndash; Bitka kod Levouniona u kojoj bizantski car Aleksije I Komnin nanosi odlučujući poraz Pečenjezima koji su opsjedali Carigrad; nakon tog poraza Pečenjezi počinju nestajati iz historijskih zapisa.
* Almoravidske trupe u Španiji na juriš zauzimaju Sevillu, čime je zbačena tamošnja muslimanska dinastija Abadida. Uplašivši se da je sljedeći na redu, al-Mutawakkil ibn al-Aftas, muslimanski vladar Badajoza, sklapa savez sa kršćanskom Kraljevinom Kastiljom pri čemu u zamjenu za zaštitu predaje teritorije na rijeci Tajo — to uključuje Sintru, Santarém i Lisabon.
* Hrvatski kralj Stjepan II, posljednji član dinastije Trpimirovića, umire bez nasljednika.
* Mađarski kralj Ladislav I zauzima Slavoniju.
* Normanski vođa Roger Guiscard zauzima Maltu.
* Henry, treći sin engleskog kralja Williama Osvajača, je prisiljen odreći se svojih posjeda na normandijskom poluotoku Cotentin nakon što su njegova starija braća - engleski kralj William Rufus i normandijski vojvoda Robert Curthose sklopili mirovni sporazum.
* Škotski kralj Malcolm III poduzima neuspjeli pohod na englesku teritoriju nakon čega je prisiljen priznati kao svog sizerena engleskog kralja Williama II Rufusa. 
* Athanasius VI bar Khamoro postaje sirijski pravoslavni patrijarh Antiohije.
* Sagrađen Cardiffski zamak.
* 17. 10. &ndash; Londonski tornado 1091: U naselju oko londonske crkve St Mary-le-Bow zabilježen tornado jačine T8/F4; u oluji uništen Londonski most.

## Rođenja

## Smrti
* 17. 6. &ndash;Dirk V, grof Holandije
* 5. 7. &ndash; Opat William od Hirsaua
* 25. 8. &ndash; Sisnando Davides, vojskovođa
* 19. 12. &ndash; Adelaide od Suse, markgrofica Torina
* *nepoznat datum* &ndash;
** Stjepan II, hrvatski kralj
** Robert D'Oyly, prvi gospodar (lord) Oksfordskog zamka

## Reference
Sesnando Davides

**Sisnando** (ili **Sesnando**) **Davides** (također **Davídez**, **Davídiz** ili **Davidiz**, ponekad jednostavno **David**; ? - 25. august 1091) bio je mozarapski plemić i vojskovođa Reconquiste. Bio je suvremenik i poznanik znamenitog El Cida, iako je većina njegovih aktivnosti bila na jugozapadu Iberije.

Rodio se u kršćanskoj porodici u Kordobi, gdje je stekao izvrsno obrazovanje. U mladosti je zarobljen u napadu seviljskog emira Abada II koji ga je doveo na njegov dvor. Tamo je za Abada vršio administrativne i diplomatske poslove. Potom je otišao na sjever u Kastilju gdje je obavljao identične poslove za kralja Ferdinanda I Leonskog. Od 1064. do 1069. su po Sisnadnovim savjetima zauzeti brojni maurski gradovi od Guimaraesa do Coimbre, a zbog čega je od Ferdinanda dobio titulu grofa. Kasnije je služio Alfonsu VI u nizu pohoda kojima se od muslimanskih taifa iznuđivao *[[parias]]* (danak).

Nakon što je 1085. Alfonso zauzeo Toledo, upravo je Sisnando zbog svog mozarapskog porijekla imenovan prvim guvernerom. Tamo se istakao politikom tolerancije prema muslimanskom (mudejarskom) stanovništvu. Kasnije je pao u nemilost klike oko kraljice Constance od Burgundije, pa je smijenjen i poslan u Coimbru da joj upravlja kao grof. Tamo je umro i sahranjen je u Staroj katedrali u Coimbri. Nekoliko godina nakon smrti je njegova grofovija ukinuta i pripojena Grofoviji Portugal pod Henriqueom Burgundskim.

## Literatura

* Catlos, Brian A. *The Victors and the Vanquished: Christians and Muslims of Catalonia and Aragon, 1050&ndash;1300*. Cambridge Studies in Medieval Life and Thought, Fourth Series, 59. Cambridge: Cambridge University Press, 2004. .
* Menéndez Pidal, Ramón, and García Gómez, Emilio. "El conde mozárabe Sisnando Davídiz y la política de Alfonso VI con los Taifas." *Al-Andalus*, 12:1 (1947), pp.&nbsp;27&ndash;41.
* Reilly, Bernard F. ''The Kingdom of León-Castilla under King Alfonso VI, 1065&ndash;1109''. Princeton University Press, 1988.


## Izvori
Adelaide od Suse

**Adelaide od Suse** (also *Adelheid*, *Adelais* ili *Adeline*;  &ndash; 19. decembar 1091) bila je markgrofica Torina od 1034. do smrti. Pod njome se sjedište marke premjestilo iz Torina u Susu. Predstavljala je posljednjih izdanak franačke plemićke porodice Arduinici.

Rodila se kao jedna od tri kćeri Ulrica Manfreda II od Torina; otac nije imao sinova, te su njegovi posjedi nakon smrti 1034. podijeljeni kćerima. Adelaide je dobila grofovije Ivrea, Auriate, Aosta i Torino. Titula markgrofa je, pak, bila vojničke prirode, te se nije smatrala pogodnom za ženu. Rimsko-njemački car Konrad II je, stoga, uredio njen brak za švapskog vojvodu Hermanna IV. Brak nije dugo trajao, jer je u julu 1038. Hermann umro boreći se kraj Napulja

Adelaide se, nastojeći osigurati svoju mraku, godine 1041. udala za Enrica od Montferrata, ali i on je 1045. umro. Sljedeće godine se udala po treći put - za Otta od Savoje (Oddone). Sa njim je imala tri sina Pietra I, Amadea II i Otta, biskupa Astija, kao i dvije kćeri, Berthu i Adelaide. Bertha se kao grofica Mauriennea udala za rimsko-njemačkog cara Heinricha IV, dok se Adelaide udala za švapskog vojvodu Rudolfa od Rheinfeledena koji će za vrijeme borbe za investituru biti Heinrichov protivkralj.

Iako se mladi car Heinrich godine 1068. strašno zamjerio Adelaide nakon bezuspješnog pokušaja da se razvede od Berthe, sa njim se pomirila i uspješno posredovala s papom Grgurom VII i Matildom od Toskane prije puta u Canossu. Iako je za vrijeme borbe za investituru podržavala pape, to je činila iz političkih, a ne vjerskih razloga, te se na svojim teritorijama protivila gregorijanskoj reformi.

## Reference

## Literatura
* Cawley, Charles (12. 6. 2011), Northern Italy (1), Foundation for Medieval Genealogy, pristupljeno: august 2012.
* Chicago, Judy. *The Dinner Party: From Creation to Preservation*. London: Merrell (2007). 

## Vanjske veze

* ''Women's Biography: Adelaide of Turin and Susa'', letters to and from Adelaide.
Holandski grofovi

**Holandski grofovi** (nizozemski: *Graven van Holland*) bili su grofovi Holandske grofovije.

# Gerulf I (cca 833-855)
# Dirk I 896. -cca 931. sin Gerolfa?
# Dirk II 939. - 988. sin Dirka I
# Gerulf II (cca 885-916), sin Gerulfa I
# Teodorik I (cca 916-959), sin Gerulfa II
# Teodorik II (959-988), sin Teodorika I
# Arnulf (988-993), sin Teodorika II
# Dirk III 993. - 1039. sin Arnulfa
# Dirk IV 1039. - 1049. sin Dirka III
# Teodorik III (993-1039), sin Arnulfa
# Teodorik IV (1039-1049), sin Teodorika III
# Floris I (1049-1061, sin Teodorika III
# Dirk V (1061-1091), sin Florisa I
# Floris II (1091-1121), sin Dirka V
# Dirk VI 1121.-1157. sin Florisa II
# Teodorik VI (1121-1157), sin Florisa II
# Floris III (1157-1190), sin Teodorika VI
# Dirk VII 1190.-1203. sin Florisa III
# Teodorik VII (1190-1203), sin Florisa III
# Ada (1203-1207), kćerka Teodorika VII
## Ludovik I (1203-1207), *[[iure uxoris]]*, muž Ade
# Willem I (1203-1222), sin Florisa III
# Floris IV (1222-1234), sin Vilima I
# Willem II (1234–1256), sin Florisa IV, također rivalski kralj Njemačke 
# Floris V (1256-1296), sin Willema II
# Jan I (1296-1299), sin Florisa V**[[Avesnes (dinastija)|Dinastija Avesnes]]**
# Jan II (1299-1304), unuk Florisa IV
# Willem III (1304-1337), sin Jana II
# Willem IV (1337-1345), sin Willema III
# Margaretha (1345–1354), kćerka Willema III**[[Dinastija Wittelsbach]]**
## Ludovik II (1345-1347), *[[iure uxoris]]*, muž Margarete, također vojvoda Bavarske i car Svetog Rimskog Carstva
# Willem V (1354–1388), sin Margarete, također vojvoda Bavarske
# Albert I (1388–1404), sin Vilima V, također vojvoda Bavarske
# Willem VI (1404–1417), sin Alberta, također vojvoda Bavarske
# Jacoba (1417–1432), kćerka Vilima VI**[[Dinastija Valois]] (Capet)**
# Philip Dobri (1443-1467), unuk Alberta, također vojvoda Burgundije
# Charles Smjeli (1467-1477), sin Philipa Dobrog, također vojvoda Burgundije
# Marija (1477-1482), kćerka Karla II**[[Habsburg|Dinastija Habsburg]]**
## Maksimilijan (1477-1482), ''iure uxoris, muž Marije, također car Svetog Rimskog Carstva
# Felipe I (1482-1506), sin Marije, također kralj Kastilje
# Karlo III (1506-1556), sin Filipa II, također kralj Kastilje i car Svetog Rimskog Carstva
# Felipe II (1556-1581), sin Karla III, također kralj Kastilje

Godine 1581. Holandija je ušla u sastav Holandske republike.
Wilhelm od Hirsaua

**Wilhelm od Hirsaua** (; cca. 1030 – 5. jul 1091) bio je njemački benediktinski redovnik, opat i monastički reformator. Kao opat Opatije Hirsau stvorio je *Constitutiones Hirsaugienses*, samostanska pravila temeljena na onima u Clunyju, te se smatrao ocem **Hirsauskih reformi**, koje su značajno uticale na benediktinske samostane u Njemačkoj. Za vrijeme borbe za investituru podržavao je pape. Osim crkvenim pitanjima, bavio se i astronomijom i muzičkom teorijom. Katolička crkva ga je proglasila blaženim.

## Vanjske veze
* 
* Online Mon.Germ. Hist. 
* 
* Texts from "De musica" (ed. Gerbert, Migne and Harbison) in the Thesaurus musicarum latinarum
Oxfordski zamak

**Oxfordski zamak** () je veliki, djelomično razrušeni normanski zamak smješten na zapadnom rubu grada Oxford u Engleskoj. Prvi put je podignut u 11. vijeku kao tipični zamak okružen šancem ispunjenim vodom i na umjetnom brdu. Kasnije je dograđivan, te je igrao važnu ulogu u građanskom ratu u 12. vijeku, te nešto manju u baronskom ratu početkom 13. vijeka. Već u 14. vijeku je, međutim, izgubio dosta od svoje vojne vrijednosti te je uglavnom služio kao sjedište uprave u grofoviji te za držanje zatvorenika. Najveći dio zamka je uništen u građanskom ratu sredinom 17. vijeka; preostale zgrade su nastavile služiti kao lokalni zatvor. Godine 1785. je oko zamka sagrađen zatvorski kompleks koji je 1876. postao jedna od nacionalnih kaznionica poznata kao HM Prison Oxford. Zatvor je godine 1996. prestao s radom, ali je dograđen i konvertiran u hotel. Srednjovjekovni ostaci zamka - brdo i toranj St George's Tower - se danas čuvaju kao spomenici kulture.

## Vanjske veze

* Oxford Castle website 
* Gatehouse Website record for Oxford Castle
* Oxford Castle Visitor Attraction
* Oxford Prison Hotel 
* What's on at the Oxford Castle
Londonski tornado 1091.

**Londonski tornano 1091. godine** () je tornado koji je 17. oktobra 1091. godine pogodio grad London u srednjovjekovnoj Engleskoj te se smatra najranijim zabilježenim tornadom u historiji Britanije. Današnji stručnjaci na temelju srednjovjekovnih zapisa procjenjuju da imao snagu T8 (oko F4 na Fujitinoj skali). Tada su poginule dvije osobe. Tornado je uništio tadašnji Londonski most, kao i crkvu St. Mary-le-Bow u londonskom Cityju. I druge crkve u gradu su oštećene, te preko 600 (uglavnom drvenih) kućča.

## Napomene

## Reference

## Literatura
*
Robert D'Oyly

:*Za istoimenog nećaka v. članak "[[Robert D'Oyly (Osney)]]".*

**Robert D'Oyly** (također navođen kao **Robert D'Oyley de Liseaux**, **Robert Doyley**, **Robert de Oiley**, **Robert d'Oilly**, **Robert D'Oyley** i **Roberti De Oilgi**; ? - 1091) bio je normanski plemić koji je zajedno sa vojvodom Guillaumeom (William) sudjelovao u osvajanju Engleske, poznat po podizanju Oxfordskog zamka.

Rodio se kao sin Waltera D'Oylya; ime mu potiče od mjesta Ouilly-le-Vicomte u današnjem francuskom departmanu Calvados u Normandiji. Nakon osvajanja se oženio za Ealdgyth, kćer Wigoda, anglosaksonskog thegna od Wallingforda. Naslijedio je tastove zemlje i sagradio prvo Wallingfordski, a potom od 1071. i 1073. i Oxfordski zamak. Kralju Williamu je služio kao visoki šerif Oxfordshirea. Njegov nećak Robert, sin mlađeg brata Nigela, je bio osnivač samostana Osney. Imao je kćer po imenu Maud koja ga je naslijedila.

## Literatura

* History of Norfolk 
* The baronetage of England
* 
* 
*
St Mary-le-Bow

**St Mary-le-Bow** () je historijska crkva u londonskom Cityju smještena na Cheapsideu, glavnoj ulici u smjeri zapad-istok. Prema tradiciji istinski Cockney se mora roditi na području gdje se čuju zvona crkve "Bow Bells" (umjesto zvona crkve St Mary and Holy Trinity, Bow Road u Bowu koji je do 19. vijeka bio seosko naselje).

Prva crkva na mjestu današnje crkve je, prema arheološkim nalazima, postojala u anglosaksonsko doba. Godine 1091. ju je uništio tornado, ali je na njenim ruševinama sagrađena crkva St Mary de Arcubus. Ona je, pak, 1666. godine uništena u Velikom londonskom požaru. Obnovljena je 1683. godine po nacrtu znamenitog arhitekta Christophera Wrena, koji ju je smatrao drugom najvažnijom crkvom Londona iza Katedrale svetog Pavla. Za vrijeme drugog svjetskog rata ju je 10. maja 1941. pogodila i uništila njemačka bomba. Obnovljena je 1956. godine, a danas uživa status kulturnog spomenika.

## Izvori

## Vanjske veze

* St Mary-le-Bow
Bitka kod Levuniona

**Bitka kod Levuniona** se odigrala 29. aprila 1091. u blizini rijeke Marice (u današnjoj evropskoj Turskoj) između bizantske vojske pod carem Aleksijem I Komnnenom na jednoj, te vojske Pečenega na drugoj strani. Do nje je došlo u kritičnom trenutku po opstanak Bizantskog Carstva, koje je dvadeset godina nakon katastrofalnog poraza u kod Mancikerta izgubilo skoro svu teritoriju kako na Balkanu, tako i u Maloj Aziji. Bizantsku slabost su iskoristili Pečenezi koji su 1087. otpočeli veliki pohod s ciljem da prijeđu bizantsku granicu na Dunavu; godine 1090. je s njima u kontakst stupio seldžučki emir Čaka od Smirne te im predložio da zajedno dokrajče Bizant. Suočen s takvom opasnošću, ali i s nedostatkom ljudstva iz izgubljenih teritorija, Aleksije se neprijatelju odlučio suprotstaviti prije svega diplomatskim putem; na svoju je stranu uspio pridobiti nomadske Kumane, te s njima popunio glavninu redova svoje vojske. Na kraju je uspio potpuno iznenaditi neprijatelja i napasti njegov logor; Pečenezi, iako brojčano nadmoćni, uopće nisu očekivali da će Bizantinci pružiti otpor, tako da im je vojsku pratio veliki broj žena i djece. Aleksije ih je napao bez ikakve milosti. Vojska Pečenega je gotovo u potpunosti uništena; druge grupe Pečenega su nekoliko godina kasnije razbijene od Kumana, a Pečenezi kao narod su se ubrzo prestali spominjati u historijskim zapisima. Bitka kod Levuniona je od kasnijih historičara navođena kao jedna od prekretnica u bizantskoj povijesti, odnosno početak procesa ponovnog osvajanja izgubljenih teritorija koji će postati poznat kao Komnenska restauracija.

## Izvori

## Literatura
* Norwich, John Julius (1997), *A Short History of Byzantium*, Viking, 
* Haldon, John (2001), *The Byzantine Wars*, Tempus, 
* Angold, Michael (1997), *The Byzantine Empire, 1025–1204, A Political History*, Longman, 
* Leon Memishoglu, *Turks through History*.
Kurdistanska radnička partija

**Kurdistanska radnička partija** ( or پارتی کار که‌رانی کوردستان **Parti Karkerani Kurdistan**), poznatija po skraćenici **PKK**, isto kao i **KGK** ranije **KADEK** (Kongres slobode i demokracije Kurdistana) ili **KONGRA-GEL** (Kurdistanski narodni kongres), je kurdska organizacija koja od 1984. vodi oružanu borbu protiv turske države za autonomni Kurdistan i kulturna i politička prava Kurda u Turskoj.  Grupa je osnovana 27. novembra 1978. u selu Fis, kraj Licea i vodio ju je Abdullah Öcalan. Ideologija PKK je ispočetka bila mješavina revolucionalnog socijalizma i kurdskog nacionalizma — iako je nakon zatvaranja Ocalan napustio ortodoksni marksizam. PKK se smatra terorističkom organizacije od strane brojnih država i organizacija, uključujući UN, NATO, SAD i Evropsku uniju.

## Reference
Složeni taktovi

**Složeni taktovi** (, , , ) su veće metričke celine koje se obrazuju kombinovanjem više ''jednostavanih'' (*prostih*) taktova.

## Dve vrste složenih taktova
*Složeni taktovi* mogu biti:

:1. **Pravilno složeni taktovi**, sastavljeni su od istovetnih - dvodelnih ili trodelnih - prostih taktova, na primer:

**4****4** = **2****4** + **2****4**, &nbsp; **6****8** = **3****8** + **3****8** &nbsp; i t. sl.

*Pravilno složeni taktovi* se najviše sreću u muzičkoj literaturi.

:2. **Mešovito složeni taktovi** (, , , ), obrazuju se kombinovanjem dvodelnih i trodelnih prostih taktova, na primer:

**5****4** = **2****4** + **3****4** &nbsp;ili &nbsp;**3****4** + **2****4**; &nbsp;**7****8** = **3****8** + **2****8** + **2****8** &nbsp;ili &nbsp;**2****8** + **2****8** + **3****8**; &nbsp;**9****8** = **2****8** + **2****8** + **2****8** + **3****8** &nbsp;(a mogućne su i drukčije kombinacije, zavisno od toga na kom se mestu nalazi trodel).

Ovakvi ritmovi se često koriste u narodnoj muzici. Pogledaj primer ispod:

## Povezano
* Takt
* Predtakt
* Promena taktova
* Uzmah
* Prima i sekonda volta
* Repeticija
* Rečenica

## Izvori
Stara crkva u Petäjävesi

**Stara crkva u Petäjävesi** (finski: *Petäjäveden vanha kirkko*) je drvena crkva u finskom gradu Petäjävesi, 1&nbsp;km od središta grada, koja je 1994. god. upisana je na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi kao reprezentativna luteranska crkva skandinavske tradicije drvene gradnje u kojoj se skladno kombiniraju renesansni elementi sa starijim gotičkim, ali i originalnim finskim elementima arhitekture.

Crkvu je izgradio lokalni graditelj Jaakko Klemetinpoika Lepptien od 1763.-64. godine na poluotoku između dva jezera, Jämsänvesi i Petäjävesi, i bila je dostupna samo brodom ljeti, ili preko leda zimi. Tlocrt joj je u obliku renesansne crkve centralnog tipa s upisanim grčkim križem raspona krakova od 17, i širinom od 7 metara. Krov s oktagonalnom kupolom je oslikan tako da imitira lukove od opeke na kamenim gotičkim crkvama. Njen monumentalni toranj sa satom je konstruirao unuk graditelja crkve, Erkki Lapptien, 1821. godine.

Nakon što je 1867. godine u središtu Petäjävesija podignuta nova crkva, ova "stara" je napuštena i nakon samo 12 godina joj je zaprijetilo rušenje. Austrijski povjesničar umjetnosti Josef Strzygowski ukazao je na njezinu vrijednost 1929. godine, nakon čega je otpočela njezina prva obnova. Danas je Stara crkva u Petäjävesi velika turistička atrakcija, a ljeti se u njoj održavaju i vjerske obredi, ponajviše vjenčanja.

## Poveznice
* Slovačke drvene crkve
* Crkve mira u Šleskoj (Poljska)

## Vanjske veze
* Službena stranica kongregacije u Petäjävesi  
* Informacije na stranicama gradskog vijeća u Petäjävesi  
;Ostali projekti
Jednostavni taktovi

**Jednostavni taktovi** (*prosti*) (, , , ) su oni taktovi koji imaju naglašen samo jedan taktov deo (teza) i jedan ili dva nenaglašena taktova dela (arza).

U jednostavne taktove spadaju svi *dvodelni* i *trodelni taktovi*.

:1. *Dvodelni taktovi* sadrže dva taktova dela. Prvi je naglašen, drugi - nenaglašen.

U dvodelne taktove ubrajamo: **2****1**, &nbsp;**2****2** &nbsp;(ili alla breve takt), &nbsp;**2****4**, &nbsp;**2****8** &nbsp;i &nbsp;**2****16**&nbsp;.

:2. *Trodelni taktovi* sadrže tri taktova dela. Prvi je naglašen, drugi i treći - nenaglašeni.

U trodelne taktove ubrajamo: **3****1**,&nbsp; **3****2**,&nbsp; **3****4**, &nbsp;**3****8** &nbsp;i &nbsp;**3****16**&nbsp;.

## Povezano
* Složeni taktovi
* Takt
* Uzmah
* Predtakt
* Promena taktova
* Prima i sekonda volta
* Repeticija
* Rečenica

## Izvori
Rauma

**Rauma** se može odnositi na:

## Mjesta
* **[[Rauma, Finska]]**, grad i općina na jugozapadu Finske u Regiji Satakunta
* **[[Rauma, Norveška]]**, općina na zapadu Norveške u okrugu Møre og Romsdal
* **[[Rauma (rijeka)]]**, rijeka u dolini Romsdalen u norveškom okrugu Møre og Romsdal

## Brodovi
* **[[Rauma (brod)]]**, klasa finskih raketnih topovnjača
* **[[HNoMS Rauma (1939)]]**, ime norveškog minolovca
* **[[HNoMS Rauma (1940-1963)]]**, ime norveškog minolovca

## Ostalo
* **[[Rauma (dijalekt)]]**, skoro isčezli dijalekt finskog jezika
* Rauma (linija), željeznička linija u norveškom okrugu Møre og Romsdal
* **[[FC Rauma]]**, norveški nogometni klub iz općine Rauma
* **[[1882 Rauma]]**, asteroid glavnog asteroidnog pojasa
Verla

**Verla**, kod grada Jaala u finskoj općini Kouvola, je dobro očuvano selo s vodenicom koja je pokretala industrijski pogon za pravljenje kartona iz 19. stoljeća. UNESCO-va svjetska baština od 1996. godine. 

Prvu vodenicu za prešanje drvenih trupaca je osnovao Hugo Nauman 1872. godine, ali je ona izgorila u požaru već 1876. godine. Veći pogon s vodenicom za prešanje i pilanu osnovali su 1882. godine Gottlieb Kreidl i Louis Haenel, i ona je ostala u pogonu sve do 1964. godine.

Danas je ovaj povijesni industrijski kompleks pretvoren u muzej vodeničke tehnologije obrade drveta. U njemu se nalaze izvorni strojevi na svojim mjestima, osim nekoliko primjeraka koji su donešeni iz drugih sličnih pogona. Za posjetitelje su organizirani i obilasci koji ih vode kroz tehnološki postupak od pilanja drvenih trupaca i proizvodnju pulpe do sušenja ploča kartona, sortiranja i njihova pakiranja.

## Vanjske veze

* Službene stranice  

### Ostali projekti
Louis Feuillade

**Louis Feuillade** (19. februar 1873 - 25. februar 1925) bio je francuski filmski režiser iz ere nijemog filma, najpoznatiji kao autor niza popularnih filmskih serijala 1910-ih koji se smatraju važnim za kasniji razvoj trilera kao filmskog žanra.

## Djelomična filmografija
* 1906 *'Le Coup de vent*, *Le Thé chez la concierge*
* 1907 *Le Thé chez la concierge* (najstariji sačuvani film)
* 1908 *La Légende de la fileuse* (trik-film u Mélièsovom stilu)
* 1910-13 *Bébé Apache* - 1911 (serija komedija u kojoj je nastupao 4-godišnji Clément Mary, a potom René Dary - oko 90 kratkih filmova).
* 1911 *Heliogabale* (starovjekovna drama)
* 1911-12 serijal *La vie telle qu'elle est: la Tare* - 1911 (14 drama i realističkih komedija)
* 1913-14 serijal *[[Fantômas (filmski serijal, 1913)|Fantômas]]* (5 kriminalističkih filmova)
* 1913-14 serijal *Bout de Zan vole un éléphant* - 1913 (mladi René Poye kao zamjena za serijal *Bébé* serial - 62 kratkih filmova) 
* 1913-14 serijal *La vie drôle: le Jocond* (vodviljske predstave - 5 filmova)
* 1915 *[[Les Vampires]]* (10 epizoda)
* 1916 *[[Judex (film)|Judex]]* (12 epozoda)
* 1918 *Vendemiaire* (dvodijelna drama o ruralnoj Francuskoj za vrijeme rata) 
* 1918 *[[Tih Minh]]* (12 epizoda)
* 1919 *[[Barrabas (film)|Barrabas]]* (12 epizoda)
* 1921-22 *Belle Humeur: Seraphin ou les jambes nues* - 1921 (vodviljske predatave - 5 filmova)
* 1922 *[[Parisette]]* (12 epizoda)
* 1923 *Vindicta* (5 stadija)

## Reference

## Vanjske veze
* Louis Feuillade &ndash; Detailing the impossible  - An article by Vicki Callahan in Sight and Sound magazine.
*
Winsor McCay

**Winsor McCay**, puno ime **Winsor Zenis McCay** (Spring Lake, Michigan, 26. rujna 1869. - Brooklyn, New York, 26. srpnja 1934.), američki autor stripova i pionir animiranog filma.

## Biografija
Isprva radi kao strip crtač. 1903. objavljuje strip *[[Dream of the Rarebit Fiend]]* u listu Evening Telegram. 1905. objavljuje u listu Harold strip Mali Nemo (puno ime *Mali Nemo u zemlji snova*).

1911. objavljuje, nakon 4 godine rada i oko 4,000 crteža koje je sam izveo, kratki animirani film *Mali Nemo*. Njegov je najpopularni animirani film Gertie dinosaur. Kreativni vrhunac njegove karijere predstavlja animirani film Potapanje Lusitanije (1918), s oko 25,000 crteža. Film je inspiriran stvarnim događajem njemačkog napada na britanski brod Lusitania, 7. svibnja 1915. godine.

McCay se povlači s rada na animiranom filmu 1920-ih. Sam je izvodio sve crteže na svojim filmovima. U to vrijeme animirani film u potpunosti potpada pod zakone tržišta (ekipna podjela rada). McCay se općenito smatra prvim klasikom animiranog filma.

## Stripovi
Djelomična lista:
* Little Sammy Sneeze (1904-1906) 
* Dream of a Rarebit Fiend (1904-1913) 
* The Story of Hungry Henrietta (1905) 
* A Pilgrim's Progress (1905-1910) 
* Little Nemo in Slumberland (1905-1914) 
* Poor Jake (1909-1911)

## Filmografija
* Little Nemo (1911) a.k.a Winsor McCay, the Famous Cartoonist of the N.Y. Herald and His Moving Comics (1911) 
* How a Mosquito Operates (1912) 
* Gertie the Dinosaur (1914) 
* The Sinking of the Lusitania (1918) 
* The Dream of a Rarebit Fiend (1921) 
* Dreams of the Rarebit Fiend: The Pet (1921) 
* Dreams of the Rarebit Fiend: The Flying House (1921) 
* Dreams of the Rarebit Fiend: Bug Vaudeville (1921) 
* Gertie on Tour (1921) 
* Flip's Circus (1921) 
* The Centaurs (1921) 
* The Midsummer's Nightmare (1922)

## Vanjske veze

* Winsor McCay Biography 
* Internet Movie Database profile of the 1911 short film
* Internet Movie Database profile of the 1990 video game
* Internet Movie Database profile of the 1992 feature film
La Fée aux Choux

***La Fée aux Choux*** () je francuski kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1896. u režiji Alice Guy Blaché. Sastoji se od jednog kadra koji traje oko šezdeset sekundi te u kome nepoznata glumica tumači lik vile iz francuske narodne priče koja donosi bebe iz kupusa. Za *La Fée aux Choux* se navodi da predstavlja prvi igrani film nakon *[[L'Arroseur arrosé|Polivenog polivača]]* (snimljenog godinu dana ranije od braće Lumiere), odnosno prvi film čiji je autor žena.

## Vanjske veze
*
Improvizacija (muzika)

**Improvizacija** (, , , ) nastaje kada instrumentalista ili pevač komponuje na licu mesta bez pripreme i bez nota.

Za svirača ili pevača koji improvizuje kažemo da je *improvizator* (*improvizatorka*).

## Dve vrste improvizacije
Postoje dve vrste improvizacije:
:1. **Potpuna** – to je autentično delo trenutka muzičkog izvođača.
:2. **Delimična** – kada izvođač improvizuje na osnovu postojećeg melodijskog i harmonskog obrasca.

## Istorijski aspekt improvizacije
U istoriji klasične muzike improvizacija je bila veoma cenjena. Mnogi veliki i poznati kompozitori znali su na koncertu da odsviraju-improviziraju (obično je to bilo na klaviru) celi jedan muzički oblik. To je bio njihov pravi "specijalitet" koji je publika željno očekivala. Posebno su im bile omiljene solističke kadence, koje su stvarali na licu mesta koristeći tematski materijal iz koncerta koji su izvodili.

## Zastupljenost improvizacije u muzičkim žanrovima
I danas, kao i ranije, improvizacija je veoma cenjena. Zastupljena je gotovo u svim muzičkim žanrovima. Zasigurno je jedna od glavnih odlika džeza, u kome je našla najveću upotrebu.

Dosta manje se koristi u klasičnoj, zabavnoj i narodnoj muzici.

##### Dva zvučna primera improvizacije:

## Glavne odlike improvizacije i improvizatora
Improvizacija se smatra velikom umetnošću jer je za nju potrebna izuzetna muzikalnost i veliki smisao i stvaralačka nadarenost sa nepresušnim izvorom večito svežih ideja.

Izvođač u improvizaciju unosi vlastite ideje koje moraju biti uvek nove, jednostavne, logične, prirodne, nadahnute, bogate i najvažnije - jedinstvene i originalne.

Sem pomenutog, muzičar koji improvizuje mora dobro da zna teoriju muzike i muzičke stilove. Ovakvi umetnici su malobrojni i često su vrlo angažovani zahvaljujući upravo svom umeću.

## Povezano
* Mihailo Živanović - poznati srpski muzičar, instrumentalista i improvizator na klarinetu i bariton saksofonu.

## Izvori
Esmeralda (film, 1905)

***Esmeralda*** () je francuski kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1905. u režiji Alice Guy-Blaché i Victorin-Hippolytea Jasseta. Predstavlja prvu filmsku adaptaciju znamenitog romana *[[Notre-Dame de Paris (roman)|Zvonar crkve Notre Dame u Parizu]]* Victora Hugoa. U njemu su glavne uloge tumačili Denise Becker i Henry Vorins. Danas se smatra izgubljenim.

## Vanjske veze
*
Alien Ant Farm

**Alien Ant Farm** je američki rock sastav.

## Članovi sastava
### Trenutačni članovi
* **[[Dryden Mitchell]]** – vokal, ritam gitara, akustična gitara (1995.-)
* **Terry Corso** – gitara, prateći vokal (1995.–2003., 2008.–)
* **Tye Zamora** – bas gitara, klavir, prateći vokali (1995.–2006., 2008.–)
* **Mike Cosgrove** – bubnjevi, udaraljke (1995.–)

### Bivši članovi
* **Joe Hill** – gitara, prateći vokal (2005.–2008.)
* **Alex Barreto** – bas, prateći vokal (2006.–2008.)

## Diskografija
### Albumi
* 1996. - *Singles: $100* (EP)
* 1998. - *Love Songs* (EP)
* 1999. - *Greatest Hits* (neovisni album)
* 2001. - *[[ANThology]]* (studijski album)
* 2003. - *[[truANT]]* (studijski album)
* *3rd Draft* (neobjavljeni album)
* 2006. - *Up in the Attic* (studijski album)
* 2008. - *20th Century Masters: Millennium Collection: The Best of Alien Ant Farm* (kompilacija)

### Singlovi
* 2001. - "Smooth Criminal" 
* 2002. - "Movies" 
* 2002. - "Attitude" 
* 2003. - "These Days"
* 2003. - "Glow"
* 2006. - "Forgive and Forget" 
* 2007. - "Around the Block'' 

## Reference


## Vanjske veze

* Zvanična stranica
Sammallahdenmäki

**Sammallahdenmäki** je eneolitska nekropola na zapadu Finske u Općini Rauma (naselje Lappi) u Regiji Satakunta, koji je 1999. uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi kao najvažniji prahistorijski arheološki lokalitet iz brončanog doba u Skandinaviji.  

Lokalitet Sammallahdenmäki leži na zabačenom brdu u blizini puta između gradova Tampere i Rauma, na mjestu koje je u prahistoriji bila morska obala Botničkog zaljeva koja je zbog uzdizanja tla, danas oko 15&nbsp;km dalje.

Sammallahdenmäki se sastoji od 33 granitnih gromila razmještenih na 36 hektara, podignutih od oko 1500. do 500. pne.

Prve četiri gromile iskopao je arheolog Volter Högman 1891., od kojih su najpoznatije *Kirkonlaattia* ("Crkveni pod"), koja ima neobičan kvadratičan plan veličine 16 x 19 metara, visine 50&nbsp;cm, s ravnom površinom, i *Huilun pitkä raunio* ("Duga ruina Huiluna"), u obliku jarka okruženog drevnim kamenim zidom.

## Povezano
* Tumulus
* Megaliti
* Ilirske gomile

## Reference

## Vanjske veze
* Sammallahdenmäki na stranicama Finskog odbora za nacionalnu baštinu 
* Svjetska baština Sammallahdenmäki  s turističkim informacijama 

;Ostali projekti
Robert Wiene

**Robert Wiene** (Breslau, 24. april 1873 - Pariz, 17. jul 1938) bio je njemački filmski režiser iz doba nijemog filma. Najpoznatiji je po filmu *[[Das Cabinet des Dr. Caligari]]* koji se često naziva začetkom ekspersionizma u filmskoj umjetnosti. 

Njegov brat Conrad Wiene bio je zapaženi glumac i režiser.

## Vanjske veze
*
Vrahovice

**Vrahovice** (njemački: *Wrahowitz*) je grad na rijeci Romže u Češkoj, u pokrajini Olomoucký.

## Geografija
Nalazi se na 215 m nadmorske visinem na 49° 28′ 51″ s. zemlj. š. i 17° 8′ 54″ ist. zemljo. dužine, u Moravskoj. Kod ovog je sela sutoka rijeka Romže i Hloučele, koje se spajaju u novu rječicu Valovu.

## Upravna organizacija
Površine je 5,87&nbsp;km četvornih. Upravno pripada Prostejovskom okresu. Poštanski je broj 798 11.

## Stanovništvo
U Vrahovicama je prema popisu iz 2001. živilo 3402 stanovnika.
Titula

**Titula** je naziv (imenica) koji ide uz ime (i prezime) određene osobe a kojom se dodatno obilježava status te osobe, kao u primjeru svetaca kad je ono *Sveti* vezano uz ime sveca.

## Karakteristike i vrste titula
Titule mogu biti svakojake, najuobičajenije su one koje svakodnevno upotrebljavamo kao izraz poštovanja i dostojanstva kad se obraćamo drugim osobama; *gospodine, gospođo*... (a donedavno druže, drugarice) ili posebne počasti koju želimo nekom pridodati; *bard, maestro, hadžija*...

Postoji čitav niz puno ozbiljnijih titula iz sfere; politike (predsjednik, premijer, ministar... ), nauke (doktor, docent, predsjednik...), vojske (maršal, general, admiral...), crkve (biskup, kardinal, arhiepiskop...) koje su obično vezane uz hijerarski položaj nosioca titule.

Postoje i titule koje se stiču nasljeđivajem (ili vlastitim naporom), kao; plemićke (grof, knez, baron...), zemljoposjednik, industrijalac.

Postoji i čitav niz titula koje se stiču obrazovanjem (diplomirani pravnik, diplomirani inžinjer...).

## Reference

## Vanjske veze
* ''Title'' na portalu Merriam Webster
INXS

**INXS** (engleski: *In excess*) je australski glazbeni sastav.

## Članovi sastava
* Michael Hutchence (†&nbsp;1997.)
* J. D. Fortune (od 2005.)
* Andrew Farriss
* Jon Farriss
* Tim Farriss
* Kirk Pengilly
* Garry Gary Beers.

## Diskografija
### Albumi
* 1980.: *INXS*
* 1981.: *Underneath the Colours*
* 1982.: *Shabooh Shoobah*
* 1982.: *INXSIVE*
* 1983.: *Dekadance*
* 1984.: *The Swing*
* 1985.: *Listen Like Thieves*
* 1987.: *Kick*
* 1990.: *X*
* 1991.: *Live Baby Live*
* 1992.: *Welcome to Wherever You Are*
* 1993.: *Full Moon, Dirty Hearts*
* 1994.: *The Greatest Hits*
* 1997.: *Elegantly Wasted*
* 2001.: *Shine Like it Does: The Anthology (1979–1997)*
* 2002.: *The Years 1979–1997*
* 2002.: *Stay Young 1979–1982*
* 2005.: *Switch*

### Singlovi

## Reference


## Vanjske veze

* Službena stranica 
* INXS na laut.de
* Diskografie von INXS auf hitparade.ch
Narodni umjetnik SSSR-a

**Narodni umjetnik SSSR-a** (ruski: *Народный артист СССР*) je bila počasna sovjetska titula, za iznimna postignuća u scenskoj umjetnosti koja se dodjeljivala od 1939. do 1991. 

Tu titulu netreba brkati sa sličnom titulom - **Народный художник СССР** (koja bi se slično prevela) koja se dodjeljivala za iznimna postignuća u vizualnim umjetnostima; slikarstvo, kiparstvo, grafika, primijenjena umjetnost, fotografija koje su dodjeljivane od 1943. do 1991. 

Titula nižeg ranga bila je **Zaslužni umjetnik SSSR-a** (*Заслуженный художник СССР*) za postignuća u istim područjima.

Slične počasne titule postojale su za vrijeme SSSR-a i u svakoj pojedinoj sovjetskoj republici, kao i po sovjetskim autonomnim republikama.

## Historija
Prije te titule postojala je slična **Narodni umjetnik Republike** osnovana 1919. od strane sovjetske vlade. Među prvim koji su dobilu tu titulu bili su kompozitor Glazunov, i opernim pjevači Šaljapin i Sobinov. 

Od 1936. ta titula je zamjenjena novom *Narodni umjetnik SSSR-a*.  Prvi primatelji te titule 6. septembra 1936. bili su Konstantin Stanislavski, Vladimir Nemirovič-Dančenko, Ivan Moskvin, Antonina Neždanova, Boris Ščukin, Kuljaš Bajseitova uz još neke umjetnike. Posljednji koji su dobilu tu titulu bili su Sofija Piljavskaja i Oleg Jankovski 21. decembra 1991.  Titula *Narodni umjetnik SSSR-a* službeno je potvrđena odlukom Centralnog izvršnog komiteta Sovjetskog Saveza - 13. januara 1937. 

Ispočetka se ta titula dodjeljivala samo kazališnim glumcima, baletanima i opernim pjevačima, vremenom se proširila i na filmske glumce (Ljubov Orlova), kompozitore (Arno Babajanian, Dmitrij Šostakovič), violiniste (Anahit Tsitsikian, David Ojstrah), pa i pjevače zabavne muzike (Leonid Utjosov), komičare (Arkadij Rajkin) sve do cirkuskih klauna (Oleg Popov).

Većina umjetnika dobila je titulu *Narodni umjetnik* nakon navršenih 40 godina. Iznimke su napravljene kod plesača, tako je balerina Nadežda Pavlova, dobila tu titulu sa 28 godina, a poznata plesačica židovskih narodnih plesova iz Buhare Malika Kalantarova sa 34 godina. 

Formalno titula *Narodni umjetnik* je bila samo počasna i pored ordena i diplome, nije ništa donosila, ali kako ju je odobravala sama vlada (odnosno resorno ministarstvo) one su nosiocima te titule donosile sigurnost prihoda (koji često i nisu bili visoki) i društveni ugled. Titula se dobijala na osnovu odluke Ministarstva kulture SSSR-a, koja je prijedloge za imenovanja dobijala od resornih državnih odbora. 

Tu titulu dobilo je ukupno 1010 osoba iz područja scenske umjetnosti; kompozitora, baletana, muzičara, filmskih, televizijskih radijskih i kazališnih redatelja, glumaca, cirkusanata i pedagoga koji su radili na obrazovanju tih profila.  

## Izvori

## Vanjske veze
* Народный артист СССР na portalu Народные Артисты СССР
Donna Vekić

**Donna Vekić** (Osijek, 28. lipnja 1996.) mlada je hrvatska profesionalna tenisačica. Jedna je od najperspektivnijih svjetskih igračica. Nakon 3 naslova na ITF turnirima, na svojem je prvom WTA turniru, u rujnu 2012. u Taškentu, dospjela do finala.

## Biografija
Vekić je počela trenirati tenis sa šest godina. Godine 2011. s nepunih je 15 godina osvojila juniorsko prvenstvo Hrvatske. U srpnju iste godine u Chiswicku, predgrađu Londona, došla je do prvog ITF naslova. Za hrvatsku je Fed Cup reprezentaciju debitirala u veljači 2012. godine, ubilježivši poraz od Urszule Radwańske iz Poljske i pobjedu nad Anitom Husarić iz BiH.

Donna živi i trenira u Londonu. Trener joj je David Felgate, zaslužan za teniski razvoj Tima Henmana.

## Osvojeni turniri
### Pojedinačno (3 ITF)

 	
## Plasman na WTA ljestvici na kraju sezone

## Izvori

## Vanjske veze

* Službena stranica 
* Profil na stranici WTA Toura