Papija Hijerapolski

**Papija Hijerapolski** (gr. Παπίας) je bio episkop grada Hijerapolisa i ranohrišćanski pisac s početka 2. veka. Smatra se jednim od apostolskih otaca.

Bio je učenik hrišćanskih apostola. Od njega imamo rano svedočanstvo nastanku o Jevanđelju Matejevom i Markovom, kao i jedan delimično sačuvan spis: *„Tumačenja govora Gospodinovih“*.

Srpska pravoslavna crkva slavi ga 22. februara po julijanskom, odnosno 7. marta po gregorijanskom kalendaru.

## Život

Bio je biskup u Hijerapolisu u Frigiji. Neki patrolozi (Harnack, Batiffol) osporavaju da je bio učenikom Ivana Apostola, kako to spominje Irenej Lionski. Euzebije Cezarejski osporio je Irenejevo svjedočanstvo i zastupao da je Papija bio učenik nekog drugog Ivana. Sigurno je da je bio rođen u Hijerapolisu ili u okolici tog grada. Umro je oko 171.g.

## Spisi

Euzebije prenosi da je Papija napisao »pet knjiga« pod naslovom »*Tumačenja govora Gospodinovih*« (gr. Λογιων κυριακων εξηγησεως *Logion kyriakon exegeseos*, lat. *Explanatio sermonum Domini*). Djelo je nastalo najvjerojatnije pod carem Hadrijanom (117-138) ili možda pod Trajanom oko g.115. Djelo predstavlja prvi pokušaj prikazivanja Isusovog učenja na osnovu Evanđelja i usmene predaje.

Djelo je danas izgubljeno; sačuvano je samo nekoliko fragmenata, dijelom doslovnih, a dijelom prepričanih, kod drugih starih pisaca: Ireneja, Euzebija, Apolinara iz Laodiceje, Andrije iz Cezareje u Kapadociji, Filipa Sidetesa i dr.

"Izreke Gospodinove", što ih je priredio Papija, nisu samo govori ili izreke Isusove, nego i djela, ali se on nije ograničavao samo na Krista nego je referirao i stvari koje se tiču apostola i učenika, kako se to jasno vidi iz sačuvanih fragmenata. Euzebije je dao nepovoljan sud o vrijednosti Papijina djela: među stvarima koje Papija donosi kao nepisane tradicije ima »*čudnih parabola Spasiteljevih i nekih njegovih učenja te drugih stvari više mitskog karaktera*...« 

Papija je značajan svjedok o nastanku Markovog evanđelja. On tvrdi da je Marko bio Petrov tumač i da je točno zapisao, ali ne po redu, sve što je zapamtio od onoga što je Krist govorio ili činio. Odlomak citira Euzebije Cezarejski:

U vezi s Matejevim Evanđeljem Euzebije citira od Papije ovu rečenicu:

Vidljivo je iz ove Papijine rečenice da u njegovoj sredini nije bio još u upotrebi Matejev grčki tekst, nego da su pojedinci prevodili Evanđelje s hebrejskog na grčki kako su znali.

## Nauk

Papiju općenito treba smatrati predstavnikom judeokršćanske teologije.

Potrebno je još napomenuti da je Papija zastupao milenarizam (tj. učenje da će Krist nakon uskrsnuća pravednika, a prije konačnog suda, vladati na zemlji kroz 1000 godina skupa s pravednicima koji će uživati u svakoj vrsti materijalnih dobara). Od Papije milenarističke ideje preuzima Irenej Lionski, dok ga Euzebije zbog toga kritizira, jer kaže da je krivo razumio ono što su apostoli govorili u mističkom smislu.

## Literatura
* T. Šagi-Bunič, Povijest kršćanske književnosti, Zagreb 1976.
* Pavić-Tenšek, Patrologija, Zagreb 1993.

## Izvori

## Vanjske veze
*  Early Christian Writings: Fragments of Papias
*  Chronicon.net  Complete Fragments of Papias with new discoveries listed
*  Christian Classics Etheral Liberary Fragments of Papias
*  ''Catholic Encyclopedia'': St. Papias, including an explanation of *logia*.
*  Ohridski prolog za 22. februar (7. mart)
*  Članak na Parohiji