open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Batayogligla

**Batayogligla** (Batayolida), jedna od skupina Chizo Indijanaca u 17 i ranom 18. stoljeću nastanjeni na sjeveroistoku Chihuahue u Meksiku, i moguće u području Big Benda u Teksasu na rijeci Rio Grande. Bili su nomadski lovci i sakupljači, o kojima nije mnogo poznato. Nestali.

## Literatura
* Charles W. Hackett, ed., Historical Documents Relating to New Mexico, Nueva Vizcaya, and Approaches Thereto, to 1773 (3 vols., Washington: Carnegie Institution, 1923-37). 
* Carl Sauer, The Distribution of Aboriginal Tribes and Languages in Northwestern Mexico (Berkeley: University of California Press, 1934).

## Vanjske veze
* Batayogligla Indians
Cinaloa

**Cinaloa** (Sinaloa) /dolazi od *sina*, vrsta pitahaje, kaktusovog voća, i *lobala*, okrugli predmet; =okrugla pitahaja/, pleme Cahita Indijanaca, šire grupe Taracahitian nastanjeno nekada na gornjim tokovima Río Fuerte u meksičkim državama Sinaloa (na sjeveru) i Sonori (na jugoistoku).

Hervas (Cat. Leng., i, 322, 1800) ih identificira sa plemenom Yaqui, dok ih Ribas jasno razlikuje kao posebno pleme sa izvora Rio del Fuerte. Njihovo ime koristi se i kao sinonim za Cahita Indijance.

Cinaloe su 1645. opisani kao pleme sa 1.000 ratnika. Njihov govor je bio veoma blizaj jeziku tehueco.

Cinaloe ili Sinaloe po kojima je imenovana istoimena država srodni su plemenima Zuaque, Ahome, Tehueco i drugima protiv kojih kapetan Diego de Hurdaide (baskijskog porijekla), nakon što je utemeljio San Felipe y Santiago (današnji Sinaloa) pokreće vojni pohod, nakon čega će uslijediti ustanak Acaxeeja 1601. Godine 1616 u Meksiko dolazi talijanski svećenik Pedro Juan Castini, koji će od 1617. pa do 1641. raditi na pokrštavanju plemena Sinaloa, Zoe, Huite i Chinipa. Brojno stanje iznosilo je oko 20,000 zajedno sa ostalim Cahita-plemenima. Apsorbirala su ih druga jaća plemena.

## Izvori

## Vanjske veze
*Growth and flourishing of jesuit missions and military garrisons in Sonora
Conejo

**Conejo** (Sp. "zec"), pleme američkih Indijanaca iz grupe Concho, porodica Juto-Asteci, naseljeni u drugoj polovici 17. stoljeća, prema španjolskom dokumentu iz 1693, sjeverno od rijeke Rio Grande, na području Trans-Pecosa u Teksasu. Kasnije u prvoj polovici 18. stoljeća žive tek na donjem toku rijeke Concho u Chihuahui, Meksiko.

## Izvori

## Literatura
* Charles W. Hackett, ed., Historical Documents Relating to New Mexico, Nueva Vizcaya, and Approaches Thereto, to 1773 (3 vols., Washington: Carnegie Institution, 1923-37). 
* Carl Sauer, The Distribution of Aboriginal Tribes and Languages in Northwestern Mexico (Berkeley: University of California Press, 1934).

## Vanjske veze
*
Coyamit

**Coyamit** (pl. Coyamites), jedna od brojnih manjih skupina Concho Indijanaca nastanjenih u domorodačko vrijeme u sjevernom Meksiku na području današnje države Chihuahua. O plemenu je malo poznato. Kulturno pripadaju američkom Jugozapadu, a jezično porodici Juto-Asteci.

## Izvori
Guazapayogligla

**Guazapayogligla**, jedna od skupina Chizo Indijanaca, šire skupine Concho, koji su na prijelazu iz 17. u 18. stoljeće živjeli u sjeveroistočnoj Chihuahui, Meksiko, i možda susjednom Teksasu
## Izvori
Cacalotito

**Cacalotito** (Cacalote), pleme ili banda Concho Indijanaca koja je obitavala južno od rijeke Rio Grande, nasuprot teksaškog grada Presidio|. Zajedno sa Chizo Indijancima učerstvuju u ustanku iz 1684. koje je poveo Don Hernando de Obregon, utvrdivši se u La Junti. Cacalote su naselili pueblo San Juan Bautista zajedno sa plemenima Conejo i Cholome. Brojno stanje u San Juanu 1714. bilo im je 165 (bez Conejosa) a 1747. 143 . Nestali su u kasnom 18. stoljeću. Ne smiju se pobrkati sa istočnim Cacalotima iz Tamaulipasa i Nuevo Leonea.

## Izvori

## Vanjske veze
* Cacalote Indians
Chizo

**Chizo** (Chiso), /ime dolazi od apačkog “*chishe*” u značenju * 'people of the forest' *./ Naziv za grupu nomadskih pustinjskih bandi Concho Indijanaca nekad raširenih po krajevima današnje sjeveroistočne Chihuahue i sjeverozapadne Coahuile u Meksiku kao i na donjem dijelu Big Benda u području Trans-Pecosa u Teksasu. Skupina Chizo obuhvaća bande Chizo, Batayogligla, Chichitame, Guazapayogligla, Osatayogligla, Satapayogligla i Sunigogligla.
Chizo Indijanci smatraju se istočnim skupinama Concha. Planine Chisos Mts. u nacionalnom parku Big Bend dobile su ime po njima.

## Literatura
* Jack D. Forbes, "Unknown Athapaskans: The Identification of the Jano, Jocome, Jumano, Manso, Suma, and Other Indian Tribes of the Southwest," Ethnohistory 6 (Spring 1959). 
* Charles W. Hackett, ed., Historical Documents Relating to New Mexico, Nueva Vizcaya, and Approaches Thereto, to 1773 (3 vols., Washington: Carnegie Institution, 1923-37). 
* Carl Sauer, The Distribution of Aboriginal Tribes and Languages in Northwestern Mexico (Berkeley: University of California Press, 1934).

## Vanjske veze
* Chizo Indians 
* Chisos :: Grupos Indígenas de Chihuahua
Sunigogligla

**Sunigogligla** (Seuliyolida, Sunigugliga), jedna od nekoliko bandi Chizo Indijanaca, ogranka šire grupe Concho, u sedamnaestom i ranom osamnaestom stoljeću naseljeni na sadašnjem području sjeveroistočne Chihuahue i sjeverozapadne Coahuile, Meksiko, i u Teksasu na donjem kraju Big Benda na rijeci Rio Grande.

## Literatura
* Charles W. Hackett, ed., Historical Documents Relating to New Mexico, Nueva Vizcaya, and Approaches Thereto, to 1773 (3 vols., Washington: Carnegie Institution, 1923-37). 
* Carl Sauer, The Distribution of Aboriginal Tribes and Languages in Northwestern Mexico (Berkeley: University of California Press, 1934).

## Vanjske veze
* Sunigogligla Indians
Topacolme

**Topacolme** (Tapacolme, Tapalcolme), pleme Concho Indijanaca nastanjeno u kasnom 17. i ranom 18. stoljeću u području Trans-Pecosa, na obje obale Rio Grande, i po svoj prilici blizu budućeg Redforda u Teksasu. Jedno naselje Pescado Indijanaca sjeverno od Meksika, blizu Redforda poznato je kao Tapacolme, što bi se moglo protumačiti da je Pescado tek alternativni naziv za Topacolme. John Reed Swanton koji Pescadose (Riblji narod; Gente de Pescado) klasificira u Coahuiltecane, ovdje griješi. 
Za Pescadose je poznato da su u kasnom 18.stoljeću apsorbirani od španjolske govorne populacije u sjevernoj Chihuahui.

## Literatura
* Charles W. Hackett, ed., Historical Documents Relating to New Mexico, Nueva Vizcaya, and Approaches Thereto, to 1773 (3 vols., Washington: Carnegie Institution, 1923-37). 
* J. Charles Kelley, "Factors Involved in the Abandonment of Certain Peripheral Southwestern Settlements," American Anthropologist 54 (July-September 1952). 
* J. Charles Kelley, "The Historic Indian Pueblos of La Junta de Los Rios," New Mexico Historical Review 27, 28 (October 1952, January 1953). 
* Carl Sauer, The Distribution of Aboriginal Tribes and Languages in Northwestern Mexico (Berkeley: University of California Press, 1934).

## Vanjske veze
* Topacolme Indians
* Pescado Indians
Cuteco

**Cuteco**, jedna od nekadašnjih Varohío skupina koji su živjeli na zapadu meksičke države Chihuahua možda u dolini Chinipas. Spominje ih Orozco y Berra (u Geog. 58, 1864.)

## Izvori
Guailopo

**Guailopo**, jeda od skupina Varohio Indijanaca, skupina Taracahitian, koji su obitavali na zapadu meksičke države Chihuahua. Prema Orozco y Berri živjeli su zajedno sa plemenom Chinipa u pueblu San Andres Chinipas .

## Izvori
Husoron

**Husoron**, nekadašnji ogranak i pueblo Varohío Indijanaca, porodica Taracahitian, za koje se predpostavlja du su živjeli u dolini rijeke Chinipas na zapadu meksičke države Chihuahua. Spominje ih 1864. Manuel Orozco y Berra u *Geog.*, 58 .

## Izvori
Tecargoni

**Tecargoni**, jedno od slabo poznatih starih plemena Varohio Indijanaca, koje spominje Manuel orozco y Berra u svojoj Geog. (58, 1964). Pretpostavlja se da su živjeli u dolini rijeke Chinipas na zapadu meksičke države Chihuahua .

## Izvori
Obone

**Obone** (Oposme, Oposime, Oposine, Opoxme), jedna od bandi Concho Indijanaca nastanjena u kasnom 17. i ranom 18. stoljeću na obje obale rijeke Rio Grande u blizini današnjeg Presidia u Teksasu i Meksiku. Njihovo glavno selo San Francisco de la Junta nalazilo se na južnoj obali Rio Grande blizu ušća rijeke Concho. Svoj identitet gube hispanizacijom sa meksičkim ruralnim stanovništvom sjeverne Chihuahue.

## Literatura
Charles W. Hackett, ed., Historical Documents Relating to New Mexico, Nueva Vizcaya, and Approaches Thereto, to 1773 (3 vols., Washington: Carnegie Institution, 1923-37). 
J. Charles Kelley, "Factors Involved in the Abandonment of Certain Peripheral Southwestern Settlements," American Anthropologist 54 (July-September 1952). 
J. Charles Kelley, "The Historic Indian Pueblos of La Junta de Los Rios," New Mexico Historical Review 27, 28 (October 1952, January 1953). 
Carl Sauer, The Distribution of Aboriginal Tribes and Languages in Northwestern Mexico (Berkeley: University of California Press, 1934).

## Vanjske veze
* Oposme Indians
Posalme

**Posalme** (Poxsalma), jedna od bandi Concho Indijanaca koji su u kasnom 17. i 18. stoljeću živjeli na sjeverbnoj obali rijeke Rio Grande u Teksasu u blizini današnjeg grada Presidio. Njihovo glavno naselje bilo je San Cristóbal.

U kasnom 18. stoljeću apsorbirani su od hispansko-govornog stanovništva iz okolice Presidia.

## Izvori
Témori

**Témori**, pleme Taracahitian Indijanaca, jezična porodica Juto-Asteci, nastanjeno u prvoj polovici 17. stoljeća krajevima između rijeka Río Chinipa ili Oteros i Río Urique u meksičkoj državi Chihuahua. Mason i Johnson ih označavaju kao ogranak uže skupine Varohia. Prema Hodgeu pripadaju u Guazápare, ogranak Varohia. Osvajanje i evangelizacija započinje 1620. Nestali su.

Neka od njihovih sela bila su Santa María Magdalena u dolini Chinipas u Chihuahui, Nuestra Seora del Valle Humbroso i Cerocahui.
## Izvori

## Vanjske veze
*GUARIJÍOS / MACURAWE
Guasave

**Guasave** (Guayave, Guazave) /Cahita toponim koji Hector R. Olea prevodi kao “sitio donde hay tierra de labor”, odnosno označava milpu ili mjesto gdje je tlo obradivo/, pleme ili grupa plemena Taracahitian Indijanaca sa pacifičke obale meksičke države Sinaloa. Guasave možda predstavljaju ogranak Cahita (Swanton), a obuhvačaju nekoliko srodnih plemena, viz.: Achire na jugu Guasave-teritorija, Ahome, oko ušća rijeke Rio Fuerte, Comopori, sjeverno od estuarija Agiabampo i Vacoregue između plemena Ahome i Aguabampa. Po imenu poznata su njihova sela Pohui, Sisinicari, Tamazula i Ure. F. W. Hodge Guazave drži za ogranak Vacoregue Indijanaca i kaže da žive u pueblima San Pedro de Guazave i Tamazula na rijeci Rio Sinaloa u Sinaloi. Jezuitska misija među njima utemeljena je 1600. ali su je zapalili i pobjegli. Kršćanstvo su prihvatili tek nakon 1649. Orozco y Berra (u Geog. 332, 1864) za njih piše da govore meksičkim jezikom i da su civilizirani. Grad Guasave koji se danas nalazi na njihovom području razvio se na mjestu misije utemeljene za njih, a utemeljen je 1595.

Guasave su bili sjedilačko poljodjelsko pleme, uzgajivači kukuruza, graha i drugih kultura. Ribolov na rijeci Sinaloa i lov također su bili značajni u Guasave-privredi. Američki antropolog Gordon F. Ekholm, otkrio je 1938. godina bogata nalazišta iz pre-hispanskog perioda u blizini grada Guasave.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Grupos guasave y achire
* Enciclopedia de los Municipios de México Sinaloa: Guasave
Hine

**Hine** (Hina), jedno od slabo poznatijih plemena američkih Indijanaca u prošlosti nastanjeno u planinama Sierra Madre Occidental na zapadu Meksika i uz gornje tokove rijeke Río Piaxtla. Hine se prema nekim ranijim autorima (Manuel Orozco y Berra) drže srodnicima Hume Indijancima i smatra se da su jedan od ogranak šire grupe Xixime. Kao dio Xixime Indijanaca klasificiraju se u Taracahitian govornike, odnosno porodici Juto-Asteci.

## Izvori
Huite

**Huite** /=&quot;bowmen,&quot;, &quot;archer&quot;/ pleme američkih Indijanaca koji prema Masonu i Johnsonu zajedno sa Nio i Ocoronima, pripadaju široj grupi Taracahitian. Živjeli su u krajevima gdje se sastaju rijeke Otero i Urique u sjevernoj Sinaloi. Huite su opisani kao antropofazi, u ratu sa svim svojim susjedima. 

U ranom 17. stoljeću pokrstio ih je talijanski svećenik Pedro Juan Castini , nakon čega su nestali u populaciji Cinaloa ili Cahita. Isto i Yecarome.

## Izvori
Mocorito

**Mocorito** /Ime Mocorito (i Macoyahui), kaže Hector R. Olea, varijanta je cahita riječi &quot;macori-to&quot; i prevodi se kao &quot;mjesto gdje govore dijalektom jezika cahita, ili mjesto naseljeno Indijancima mayos ili macoritos;&quot; &quot;lugar de Gentes que hablan un dialecto de lengua cahita, o donde habitan los indios mayos o macoritos&quot;,/ jedno od ranih plemena Taracahitian Indijanaca nastanjenih u ranom 16. stoljeću u području duž rijeke Río Mocorito u meksičkoj državi Sinaloa. Mason i Johnson ih navode kao dio šire grupe Tahue i preko njih u Taracahitian govornike. Nestali su. 

## Izvori
Ocoroni

**Ocoroni**, pleme američkih Indijanaca iz sjeverozapadnog Meksika sa istoimene rijeke, pritoci Sinaloe. O Ocoronima se malo toga zna. Mason i Johnson klasificiraju ih u jednu grupu sa Nío i Huite Indijancima i dalje u skupinu Taracahitian, porodica Juto-Asteci. O njima postoji 35 fotografija koje je učinio izvjesni Rafael Garca, donirane institutu * 'Instituto Nacional de Antropologa e Historia photographic archives' *. Godine 1903, Fortunato Hernández i Ricardo E. Cicero napisali su o njima članak 'The Ocoroni Indians' u * 'Memoirs of the American Museum of Natural History' * 3(3):234-243.
Pleme Ocoroni, po svoj je prilici nestalo 1970. 

## Izvori
Nío

**Nío**, pleme američkih Indijanaca koje je živjelo na rijeci Río Sinaloa oko ušća Ocoronija u Meksičkoj državi Sinaloa. Mason i Johnson klasificiraju ih zajedno sa plemenima Ocoroni i Huite u skupinu Taracahitian-govornika, jezična porodica Juto-Asteci. Pod utjecaj prvih misionara dolaze još 1591. kada se pokrštavaju plemena sa rijeke Sinaloa Bacubiritos, Tepehuanes, Sinaloas, Cubiris, Bamoas, Níos, Guasaves, Tamazulas y Ures. Pleme i jezik su nestali.

## Vanjske veze
* Síntesis Histórica del Municipio de Guasave
Pacaxe

**Pacaxe**, nestalo indijansko pleme iz Sinaloe kod današnjeg Culiacána, Meksiko na rijekama Humaya i Cariatapa. Pleme je u vrijeme Coronadovog putovanja živjelo u susjedstvu Tahue i Tebaca Indijanaca. bavili su se ratarstvom. Opisani su kao ljudožderi i obožavatelji obojenih kamenih skulptura. Bili su mnogoženci, osobito sororalna poliginija. Jezično su pripadali porodici Juto-astečki (jezična porodica), užoj grupi Taracahitian. 

## Izvori
Tehueco

**Tehueco**, ratoborno indijansko pleme iz skupine Cahita, koje je po Hodgeu živjelo na rijeci rio Fuerte u meksičkoj državi Sinaloa. Swanton ih na svojem popisu pogrešno locira na Río Oteros u državi Chihuahua . Imali su nekoliko sela: Biara, Charac, Hichucio, Matapan, Sibirijoa i Tehueco. Jezično su pripadali skupini Taracahitian, porodica Juto-Asteci. Nestali su. . Godine 1599. kapetan Diego de Hurdaide utemeljuje grad San Felipe y Santiago, današnja Sinaloa, nakon čega poduzima vojne akcije u pokoravanju ratobornih plemena Cinaloa, Tehueco, Zuaque, i Ahome. Portugalski svećenik Pedro Mendes iz Villavigose ranih tridesetih godina 17. stoljeća dolazi među Tehuece, Sisibotare i druga plemena gdje od 1633. pa narednih četiri godine živi među njima i radi na njihovom pokrštavanju. Nestali su.

## Izvori
Tubar

**Tubar** (Tubare, Tubaris, Tuvalim), Taracahitian (Mason i Johnson) ili Piman (Hodge) pleme iz sjevernog Meksika (Chihuahua), danas gotovo potpuno meksikanizirani. Njihova sela bila  su, ili su još, Concepción, San Andrés, San Ignacio, San Miguel i možda Loreto. Etničkih ih je preostalo oko 100 (1970), a njihov jezik, član porodice Juto-Asteci , je izumro. Bili su veoma ratoborni i u neprijateljstvu sa Tarahumarama. Tubari su opisani kao napredan narod, koji je sam izrađivao svoju [odjeća|odjeću] .

## Izvori
Xixime

**Xixime** (Jijime), jedno od 4 glavna plemena Acaxee Indijanaca, porodica Taracahitian, koje je obitavalo na gornjim tokovima rijeka San Lorenzo, Piaxtla, Presidio i Baluarte u meksičkim državama Durango i Sinaloa. Xixime su se dalje dijelili na 3 lokalne skupine, to su Aibine, Hine na  Río Piaxtla) i Hume na rijekama Presidio i Baluarte. 

Španjolski misionar i povjesničar Andrés Pérez De Ribas smatrao ih je ljudožderima
. Živjeli su životom sličnom onom što su ga provodili Acaxee. Bili su organizirani po malenim zajednicama (proširene obitelji) koje su živjele na velikom prostoru. Sadili su grah, kukuruz, tikvice, i drugo usput se baveći lovom, ribolovom i sakupljanjem divljih plodova. Stare kronike govore da je za razliku od Acaxeeja i Cahita, kod Xixima ljudsko meso bilo uobičajen oblik hrane, no za ovo nema arheoloških dokaza sve do najnovijih istraživanja, koja bi tu tvrdnju dijelom mogla dokazati. Ljudožderstvo kod Xixima vezan je uz ratarske obrede, u ovom slučaju uzgoju kukuruza, a sličnih običaja bilo je i kod drugih ratarskih naroda u kojima je postojao kanibalizam i lov na glave, kao što su Naga narodi u Indiji, kod Indijanaca Pawnee na prerijama i drugdje. Žrtva je trebala osigurati plodnost polja.
## Izvori
Yaqui

**Yaqui** (Yoeme), pleme Taracahitian Indijanaca, uža grupa Cahita, iz meksičke države Sonora, nastanjeno duž rijeke Rio Yaqui, a u novije vrijeme i znatan dio u američkoj državi Arizona. Yaqui su najpoznatiji po svome neprijateljstvu prema Meksiku protiv kojega su vodili duge i ogorčene borbe. U kasnom 19. stoljeću pod vodstvom Porfiria Díasa nemilosrdno su progonjeni i mnogi su tada prodani na rad na plantažama Yucatána i Quintane Roo, udaljenih preko 2,000 milja od Sonore. Neki od Yaquija su uspjeli pobjeći i pješice se vratiti kući u Sonoru. Meksički government tada je raselio Yaquije širom Meksika, a mnogi su emigrirali u Arizonu. Indijanci Yaqui ni dan danas nisu priznati kao suvereni meksički narod.

Yaqui su po svome zanimanju ratari i poznati tkalci. Nastambe Yaquija iz domorodačkog doba bile su konstruirane od ćerpiča (adoba) i trske, sa ravnim krovom od trave i gline. Postojao je i običaj zamijene žena dok nisu prešli na kršćanstvo (A.A. Macerlean). Od svoje kulture sačuvali su tradicionalni Danza del venado (*Deer Dance*, ili ples jelena). Rana populacija iznosila im je oko 40,000; danas ih u SAD ima oko 6,000. Prema UN-u 2006. u Meksiku ih ima 17,000.

&lt;gallery&gt;
Datoteka:Cajemé.jpg|Cajemé
Datoteka:Cajeme2.jpg|Cajemé
Datoteka:Bandera Yaqui.jpg|Yaqui zastava
&lt;/gallery&gt;
## Vanjske veze
* The Great Yaqui Nation 
* Yaqui Indians
* Yaqui: A Short History
Zoe

**Zoe** (pl. Zoes), pleme Taracahitian Indijanaca nastanjeno nekada u području rijeke Río Fuerte duž granice Sinaloe i Chihuahue u Meksiku. Zoe su se sastojali od dva ogranka, Zoe vlastiti i Baimena na jugu Zoe-teritorija. Ime im je došlo (kako kaže Buelna 1891.) od 'tzoi' u značenju 'vosak', 'smolasto drvo'.

Prema tradiciji (Ribas u Hist. Trium, 145, 1645) oni su u ovaj kraj došli sa sjevera zajedno sa Ahome Indijancima. Oba plemena očuvala su međusobno prijateljstvo. Zoe su se nastanili na obroncima Sierre u naselju istog imena na izvorima Rio del Fuerte. U doticaju sa misionarima preseljeni su na druigi dio rijeke, gdje je smješteno cijelo pleme u novoosnovanom naselju.

Srodni su po jeziku Comanito Indijancima. Nestali su.

## Izvori

## Vanjske veze
Choix (1916)
Suma

**Suma** (Sume, Suna, Zuma), pleme američkih Indijanaca naseljeno u 17. i 18. stoljeću preko područja što se prostire od današnjeg El Pasa zapadno kroz sjeverozapadnu Chihuahuu i sjeveroistočnu Sonoru. Svoju populaciju brzo gube i ulaze na razne španjolske misije blizu El Pasa i Casas Grandesa. nešto ih je još preživjelo u ranom 19. stoljeću južno od El Pasa, a znatan dio ih je apsorbiran od raznih apačkih bandi.

## Literatura
* Jack D. Forbes, "Unknown Athapaskans: The Identification of the Jano, Jocome, Jumano, Manso, Suma, and Other Indian Tribes of the Southwest," Ethnohistory 6 (Spring 1959).
* Anne Eugenia Hughes, The Beginnings of Spanish Settlement in the El Paso District (University of California Publications in History 1.3, Berkeley: University of California Press, 1914).

## Vanjske veze
* Suma Indians
Sabaibo

**Sabaibo**, pleme američkih Indijanaca u domorodačko doba nastanjeni na područjima današnjih meksičkih država Durango i Sinaloa. Sabaibo su govorili posebnim jezikom ili dijalektom Acaxee Indijanaca, i tretiraju se kao jedna od njihovih skupina. Dijelom bijahu naseljeni u San Ignacio Otatitlanu u pueblima *Paiba*, *Alaya* i *Quejupa* u Sinaloi. 

Na području Sinaloe u općini Cosalá, ima predhispanskih petroglifa čiji bi autori mogli biti pripadnici plemena Sabaibos, Acaxes, Xiximes i Lacapaxas. 

## Izvori
Zuaque

**Zuaque** (Suaque, Suaqui, Çuaques) /od suua, =sredina + yaqui, =rijeka; rijeka u sredini, odnosi se na Rio Fuerte, Buelna./ ratoborno indijansko pleme iz grupe Cahita koje je u 16. i  prvoj polovici 17. stoljeća obitavalo na donjem toku rijeke Río Fuerte u sjevernoj Sinaloi, Meksiko. Španjolski konkvistador Don Francisco de Ibarra  tamo je 1564. utemeljio grad El Fuerte. Stalni napadi Cahita plemena, kao što su bili Zuaque, Cinaloa i Tehueco, natjerali su Španjolce da 1610. podignu utvrdu radi obrane od neprekidnih napada ovih borbenih plemena. Prema Hodgeu njihovu zemlju uz pomoć plemena Guasave osvojio je još 1601, guverner Hurdaide i objesio 40 vodećih ljudi. Andrés Pérez De Ribas, španjolski povjesničar i pionir među misionarima, posjetio je 1605.) Ahome i Zuaque, prve je pokrstio ali je dio Zuaqua ostao nepokršten i neprijateljski raspoložen. Kasnije su Zuaque pokoreni a na njihovom području nastao je današnji suvremeni grad El Fuerte. Zuaque su nestali ali njihovi rođaci Mayo i Yaqui nastavili su borbu protiv bijelaca sve do u dvadeseto stoljeće.

## Sela
Po imenu (Hodge) poznata su njihova naselja Mochicaui (danas grad) i San Miguel Zuaque. Po drugim podacima glavno središte bio je Mochicaui, a ostala dva Charay i Cigüini.
## jezik
Jezik zuaque pripada jezičnoj skupini Taracahitian, porodica Uto-Aztecan. Prema Hodgeu govorili su dijalektima vacoregue i tehueco.

## Izvori

## Vanjske veze
*Mochicahui (México) - Su evangelización y fundación como misión jesuita a partir de 1605
Ópata

**Ópata**, grupa plemena Taracahitian Indijanaca iz sjeverozapadnog Meksika, Sonora. Teritorij ovih izuzetno ratobornih Indijanaca prostirao se u vrijeme dolaska Španjolaca uz obale rijeke Sonora i do između Río Bavispe, a zalazili su se u južnu Arizonu, gdje su ratovali sa Apačima. U borbi su se koristili otrovnim strelicama, ratnim toljagama i kopljima. Španjolski misionari pokrstili su ih u ranom 17. stoljeću. Ópate su napredni ratari koji irigaciju, i sprovode je u područjima gdje je to potrebno. Glavne kulture su im kukuruz, grah, čili-papričice i drugo. 

Slično kao i Tarahumare, poznati su kao trkači na duge staze. Među njima su postojale i misije Aconchi, Arizpe (Arispe) i Guepavérachi. U novije vrijeme preostalo ih je oko 300. Plemena Batuc i Nacosura koja su govorila vlastitim dijalektima pripadaju užoj grupi Ópata Teguima. 

## Ime
Ime Ópata znači &quot;gente hostil&quot;, &quot;enemigos&quot; ('neprijateljsaki narod', 'neprijatelji'). 

## Plemena
Opata vlastiti ijele se na 3 glavne skupine, viz.: 
* Ópata Tegüis (Tegui ili Segui) sa selima: Opodepe, Terapa, Cucurpe, Alamos i Batuco. 
* Ópata Tegüimas (Teguima), sela: Sinoquipe, Banamichi, Huepaca, Aconchi, Babiacora, Chinapa, Bacuachi, Cuquiarachi i Cumpas.
* Opata Cogüinachis (Coguinachi), sela: Toniche, Matape, Oputo, Oposura, Gluasavas, Bacadeguachi, Nacori (otro), Mochopa.

Pleme &lt;u&gt;***[[Eudeve]]***&lt;/u&gt; na jugu Ópata teritorija njihov su ogranak. Za Indijance &lt;u&gt;***[[Jova]]***&lt;/u&gt; sa gornje Río Yaqui, koji su imali sela Bacaniyagua, Baipoa ili Baypon, Natora, Oparrapa, Orasaqui, Sereba, i Setasura, neki drže (Manuel Orozco y Berra) da također pripadaju Ópate, Swanton ih smatra tek srodnima.

## Povezano
* Rayon

## Izvori

## Vanjske veze
* Geografía de las lenguas y carta etnográfica de México
* Opatas
Fish Lake Juti

**Fish Lake Juti** (Fish Lake Utes).-  Jedna od malenih šošonskih bandi iz grupe Ute Indijanaca nastanjenih u središnjem Utahu, između bandi Red Lake na istoku i Pahvant na zapadu. Fish lake Juti udružili su se sa Južnim Pajutima, pa se danas identificiraju pod pajutskim imenom. 

Jezično pripadaju plemenima što su govorila southern numic jezicima i dijalektima, a od Juta to su uz njih bili i Red Lake, Pahvant i Tumpanogots,  te od južno-pajutskuh bandi Las Vegas Paiutes, Kaibab, Uinkarets, Shivwits i Moapa. 
## Izvori
Mouache

**Mouache** (Moache), jedno od glavnih plemena Ute Indijanaca, porodica Juto-Asteci, s jugozapada Colorada i sjeverozapadnig Novog Meksika. Ugovorom 2. ožujka 1868. zajedno s plemenima Tabeguache, Capote, Wiminuche, Yampa, Grand River Ute (Parianuche) i Uinta smješteni su na rezervat u Coloradu, koji neće dugo opstati.

Već 1879 Mouache, Capote i Weeminuchee odlaze na rezervat Southern Ute na rijeci San Juan kod Ignacia, gdje danas s Capote Indijancima žive pod kolektivnim nazivom Southern Ute.

Pleme Weeminuche, danas nazivano i Ute Mountain Ute žive na susjednom rezervatu Ute Mountain Ute sa sjedištem u Towaocu.

## Izvori

## Vanjske veze
* Chronology of Ute History
Sabuagana

**Sabuagana** (Akanaquint, Green River Ute, Saguaguana), jedna od dviju lokalnih skupina Yampa Ute Indijanaca (druga je Grand River Ute) koji su živjeli nekada na rijeci Green River u Utahu. Danas su na rezervatu Uintah u Utahu obuhvaćeni pod kolektivnim nazivom White River Ute.
## Izvori

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Indian Tribal History 
* Dominguez and Escalante Journal
Capote

**Capote**, jedna od ratobornih skupina Ute Indijanaca iz sjeverozapadnog Novog Meksika kod današnjih gradova Chama i Tierra Amarilla i u području San Luis Valleya u Coloradu. Mouache i Capote predstavnici su grupe kolektivno nazivane Southern Utes, i danas su nastanjeni na rezervatu Southern Ute u Coloradu sa plemenskim sjedištem u Ignaciju.

## Izvori

## Vanjske veze
* Chronology of Ute History
Pahvant

**Pahvant** /pahvant ="close to water"/ je jedna od bandi Ute Indijanaca, porodica Shoshonean, što je lutala krajevima oko jezera Sevier, zapadno od planina Wasatch, pa gotovo do granice Nevade, u Utahu. Područje pahvanta obuhvačalo je pustinje, ali i močvare rijeke Sevier, gdje su vodili život prilagođen močvari. Za njih se kaže i da su se bavili i uzgojem kukuruza, graha, tikava i drugog. .Najpoznatiji poglavica Pahvanta bio je Kanosh (1812 ?-1884), koji ih vodi od 1850.-tih pa do smrti. Kanosh 1854. potpisuje ugovor sa Brigham Youngom, što navještava završetak ratova Walker War. Do incidenta dolazi 'Gunnison' masakrom. Ranog listopada 1853. grupa emigranata na putu za Kaliforniju logorovala je jugozapadno od Filmorea. Malena grupa Pahvanta koje su članovi ekspedicije Dominguez-Escalante nazivali Barbones ili "Bearded Utes", vjerojatno zbog prethodnih veza sa Europljanima, vođena Moshoquopom i njegovim ocem, Mareer, došla je u logor radi trgovine. Uspaničeni emigranti otvorili su vatru na njih, Mareer je ubijen. Uz prijetnju osvetom, Pahvanti napuste logor emigranata i krenu sjeveroistočno na Sevier Lake. Istovremeno, John Gunnison, s malenim vojnim eskortom, istraživao je rutu žrljrzničke pruge. 25. listoppada, Gunnison i nekoliko kompanjona putuju prema jezeru Sevier. Opazili su ih Moshoquopovi ratnici napali ih i ubili Gunnisona i sedmoricu iz njegove pratnje, osvetivši smrt oca. U veljači 1856. pripadnici Tinticove bande ubili su dva pastira, ukrali nešto stoke, i vratili se u Cedar Valley. Pokušaše ga uhvatiti, ali nije bilo uspjeha i dolazi do niza okršaja (Tintic War). Ipak Tintic je ubijen tek 1858. –Banda što je predvodi Kanosh pod utjecajem je mormona, i bave se zemljoradnjom. Završetkom Tinticovih ratova i Kanosh je preobraćen, a federalni agent za Indijance, Garland Hurt, osnovao je 4 indijanske farme, gdje su se Indijanci bavili zemljoradnjom sve do velike najezde skakavaca 1868, kada im je uništena čitava ljetina.

Sljedeće godine (1869) priključuju se ostatku plemena Ute na rezervatu Uintah Reservation. Godine 1872. stotine Juta, uključujući i Kanosha okupilo se u području Sanpete, te jeseni grupa vođa Juta putuje u Washington D.C., gdje Kanosh obečava američkom predsjedniku Grantu, da će ostati na rezervatu. Na Uintah rezervatu danas žive potomci Uintah, Pahvant, Tabeguache (Uncompahgre), Grand River (Parianuche), Yampa, San Pitch (Sanpits, Sanpet; po svoj prilici ogranak Pahvanta), Tumpanuwac, Cumumba, i Elk Mountain ili Sheberetch Juta. -Od 1870. članovi bandi Tumpanuwac, San Pitch, Pahvant, Sheberetch, Cumumba, and Uinta-at poznati su pod kolektivnim imenom Uintah Ute. –White River Ute obuhvačaju bande Yamparika (Yampa) i Parianuc. Banda Taviwac, sada poznata kao Uncompahgre, smještena je na vlastiti rezervat Uncompahgre (Ouray), južno od Uintaha. Od godine 1886. ova dva rezervata postaju Uintah and Ouray.

## Vanjske veze
* Kanosh
* The Northern Utes of Utah
Pikakwanarats

**Pikakwanarats**, jedna od manjih skupina Ute Indijanaca o kojima je poznato da ih je 32 živjelo 1873. na rezervatu Uintah u Utahu, gdje su obuhvačeni kolektivnim nazivom Uintah Ute. Spominje ih Powell u Ind. Aff. Rep. 1873. 54, 1874.

## Vanjske veze
* Utah Indian Tribes
Southern Ute

**Southern Ute** (Južni Juti), malena skupina šošonskih bandi, danas pleme, koje pripada široj zajednici Ute. Sastoje se od bandi Mouache i Capote smještenih na rezervatu Southern Ute u jugozapadnom Coloradu. 

Glavno gradsko središte plemena je Ignacio.
## Izvori
Sahyehpeech

**Sahyehpeech**, jedna od nekoliko Ute bandi koje su 1867. otjerani na rezervat Uintah u Utahu, gdje će kasnije postat poznati kao Uintah Ute. Ostale bande koje su završile na ovom rezervatu su bili Pahvant, Sanpeech ili Sanpet, Toompanawach, Cumumba i Yoovwetuh (Uinta) .

## Reference
Sanpet

**Sanpet** (Sanpeech, San Pitch), jedna od nekoliko bandi Ute Indijanaca iz Utaha, čiji potomci danas pod kolektivnim nazivom Uintah Ute žive na rezervatu Uintah &amp; Ouray u Utahu.

Njihovo područje bila je dolina San Pitch (Sanpete) valley. Na rezervat su smješteni 1867. zajedno sa Sahyehpeech, Toompanawach i Cumumba Indijancima.
## Izvori
White River Ute

**White River Ute** (Kaviawach, Hrdlička; Yampa, Yamparica), službeni kolektivni naziv za grupu šošonskih plemena, jedna od 3 glavnih iz uže skupine Ute, danas nastanjenih na rezervatu Uintah &amp; Ouraj u Utahu. Pod ovim nazivom obuhvačena su plemena Yampa, Grand River Ute ili Parianuche; i Akanaquint ili Green River Ute. Godine 1885. popisano ih je na rezervatu 514; 356 (1904); 298 (1910). Na rezervat su upućeni 1881. nakon što su ubili indiajnskog agenta Nathan Meekera, i nekolicinu drugih.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* The Ute Trek to South Dakota in 1906 Ended in Disappointment
Yampa

**Yampa**, jedno od 7 glavnih plemena Ute Indijanaca, šošonskog jezičnog roda, koje je obitavalo u istočnom Utahu oko rijeka Green i Grand. Godine 1849. Yampa Juti imali su 500 koliba. Akanaquint i Grand River Ute njihovi su ogranci. 

Danas su obuhvaćeni kolektivnim imenom White River Ute a nastanjeni su na rezervatu Uintah &amp; Ouray u Utahu
## Izvori
Chechehet

**Chechehet** (Het), izumrla etnolingvistička porodica američkih Indijanaca iz argentinskih Pampa, koja je po Rivetu i Loukotki (1952.) bila jedna od 108 njima poznatih porodica iz Južna Južne Amerike. Porodica Chechehet obuhvaća 3 grupe plemena i jezika: Chechehet, Diuihet i Taluhet iz argentinskih provincija Buenos Aires i La Pampa. Srodni su možda Puelchima. 

Porodicu chechehet neki autori danas poistovječuju sa puelche, koje Rivet i Loukotka obje posebno navode na svojim popisima.

## Literatura
* Lehmann-Nitsche, Robert (1930): &quot;*El idioma chechehet* (Pampa bonaerense). Nombres propios&quot;. Revista del Museo de La Plata, Buenos Aires, vol. 32, pp. 277—291.

## Vanjske veze
* Lengua Het
Tabeguache

**Tabeguache** (Uncompahgre) /tabeguache, nastalo kontrakcijom od Mo-a-wa-ta-ve-wach =* 'people living on the warm side of the mountain' * (Hrdlička),/ plemenska skupina Ute Indijanaca nekada naseljena na jugozapadu Colorada, uglavnom oko Los Pinosa, uključujući i rijeke Gunnision i Uncompahgre i planine Elk Mountains. Godine 1885. bilo ih je pod tim imenom 1,252 na agenciji Ouray u istočnom Utahu. Danas se službeno vode pod imenom Uncompahgre Ute a 1909. bilo ih je 469 na agenciji Uintah &amp; Ouray.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Chief Ouray of the Uncompagre Ute's
* The Northern Utes of Utah
Hoh

**Hoh** je pleme američkih Indijanaca jezične porodice Chimakuan nastanjeno u 19. stoljeću i kasnije duž rijeke Hoh na zapadnoj obali Washingtona. Značenje imena plemena nije poznato a po njima dobila ga je i rijeka uz koju su naseljeni. Mooney (1928.) procjenjuje da je njih i Quileuta moglo biti oko 500. Godine 1905. izbrojano je svega 62 Hoha na istoimenom rezervatu.

Kultura plemena Hoh pripadala je područjuu Sjeverozapadne obale. Preokupacija im je bilo ribarenje i orijentiranost prema oceanu. Imali su poput drugih plemena Sjeverozapadne obale razvijeno drvorezbarstvo i izradu velikih drvenih kanua sposobnih za plovidbu po moru, izradu tradicionalnih dekorativnih košara i slično. Kod Hoha se još do danas očuvao običaj čuvanja dimljene ribe za kasniju upotrebu u posebno izgrađenim pušnicama.

Hoh Indijanci danas žive u istom kraju, na malenom istoimenom rezervatu koji je za njih utemeljen 11. 9. 1893. godine kao Hoh River.(Washington Reswervations). Pleme broji preko 200 pripadnika

## Vanjske veze

* Hoh Tribe 
* Hoh River Indian Tribe 
* The Hoh River Native American Tribe
* Quileute, Hoh, Makah, and Klallam material  
* [Foto galerija](http://memory.loc.gov/cgi-bin/query/S?ammem/aipn:@field(SUBJ+@od1(Hoh+Indians)))
Tumpanogots

**Tumpanogots** (Timpaiavats), jedno od plemena ili manjih bandi Ute Indijanaca iz Velikog Bazena uz jezero Utah u središnjem Utahu. Kraj koji su nastanjivali nastanjen je još od 9000. pr. Kr., ali grupe koje u novije vrijeme tamo žive Lagunas, Tumpanogots, Nungapacants i Pagavants. Svakako su u taj kraj pristigli tek u skorašnje doba. Kasnije su plemena sa područja uz jezero Utah kolektivno prozvana Timpanogos, a po njima dobit će i planina Timpanogos svoje ime.

Pod imenom Timbabatsche spominje ih Karl May u svojoj knjizi 'Blago u Srebrnom jezeru'. 

## Izvori
Chocoan

**Chocoan**, grana indijanskih plemena i jezika iz sjeverozapadne Kolumbije i susjedne Paname. Postoje razmimoilaženja u mišljenjima o jezičnoj pripadnosti ovih Indijanaca, pa ih se klasificira među plemena Macro-Cariban i Macro-Chibchan.

Glavni predstavnici su im (Zisa, 1970): Embera ili Choco vlastiti (Baudó, Saija, Citaró ili Rio Sucio, Tadó, Chamí, Chimila ili San Jorge, Sambú, Dabeiba ili Catío) i Noanama, i nadalje Andágueda, Anserma, Antioquia, Arma, Buritica, Caramanta, Carrapa, Cartama, Cauca, Cenú, Cenúfana, Corome, Empera (Ebera Bedea), Epena (Emberá-Saija), Evejico, Funucuna, Mompox, Nutabe (Nutabane), Paparo, Picaro, Pozo, Quimbaya, Runa, Tahami, Tolu, Turbaco, Uruba, Zendagua.

## Jezici
Ouhvaća (6) embera jezika; i individualne jezike anserma [ans], †, Kolumbija; arma [aoh] (Kolumbija), †; caramanta [crf] † (Kolumbija); cauca [cca] † (Kolumbija); runa [rna] † (Kolumbija); woun meu [noa] , 6.000 (Panama i Kolumbija) 
## Izvori

## Vanjske veze
* Choco (14th)
* Choco (15th)
Cenú

**Cenú** (Zenu, Senú, Sinú), plemena američkih Indijanaca iz sjeverne nizinske Kolumbije, koji se dijele na tri uže skupine, Cenúfana,Pancenú i Fincenú. Fincenú su živjeli u bazenu rijeke Sinú, Pancenú duž donjeg toka rijeke San Jorge i Cenúfana na donjem toku Cauce. Po izvještajima iz 1530.-tih Cenúfana su bili najmoćniji među njima, a slijedili su po redu Fincenú i Pancenú.

Opisani su kao narod koji je bio vješt u obradi zlata. privreda je počivala na ratarstvu, uzgoju kukuruza, graha, slatke manioke, slatkog krumpira i pamuka, a važnu ulogu imali su i lov, ribolov i sakupljanje divlje biljne hrane. Naselja su se sastojala od velikih sela opasanih palisadama, sa drvenim kućama obljepljenih blatom, između kojih su priolazile ulice i nalazili se trgovi. 

Od pamuka su pleli viseće mreže za spavanje i bavili za lončarstvom i izradom kanua dubljenih u deblima trupaca. Zbog tople klime odjeća je bila oskudna; pokrivači za genitalije kod muškaraca, dok su žene nosile suknjice od pamuka.

Poglavica je kod Cenu-naroda mogla biti i žena. Poliginija je bila uobičajena, a kanibalizam je zabilježen tek kod skupine Cenufana. Vjera je bila centrirana obožavanje idola za koje su gradili posebna svetišta.

Jezik cenú, klasificira se porodici chocoan, i preko nje (od nekih lingvista) kao karipske.

Cenu plemena nestala u kontaktu sa Španjolcima kroz 25 godina od 1510 do 1535, što kroz ratove, što od bolesti.

## Izvori

## Vanjske pioveznice
*sinú
Funucuna

**Funucuna**, jedna od skupina chocoan Indijanaca i njihov jezik, koji je po jednoj klasifikaciji zajedno sa ostalim choco jezicima pripadao skupini sjeverozapadnih karibskih jezika iz Kolumbije.
## Izvori

## Literatura
* Zisa, Charles A. 1970. American Indian Languages: Classifications and List, 22-26. Washington: Clearinghouse for Linguistics. ISBN 76611814

## Vanjske veze
* Noticias historiales de las conquistas de Tierra Firme en las Indias occidentales
Noanama

**Noanama** (Nonama,Wounana, Waunana).- Pleme Chocoan Indijanaca nastanjeno u Kolumbiji i jugoistočnoj Panami (Darién), svih skupa oko 6,000. Noanama sau poznati po rukotvorinama koje izrađuju od vlakana crne palme Güérregue ili chunga (Astrocaryum standleyanum), a osobito su im poznate košare Hösig di. Njihovo stanište su prašume u bližem zaleđu pacifičke obale.

U Kolumbiji ih ima oko 3,000, koliko i u Panami, gdje su migrirali između 1940. i 1950. Bave se kultiviranjem tla, lovom (tapir, kapibara) i ribolovom. Muškarci u lov vode i svoje pse, dok se ribolovom bave žene, u kojemu se koriste mrežama i košarama. Šaman komunicira sa duhovima i liječi bolesne.

## Vanjske veze
* Foto galerija 
*
Chocó

**Chocó**, naziv za skupinu srodnih indijanskih plemena koje su Španjolci u ranom 16. stoljeću pronašli u kako žive duž rijeka u područjima sjeverne Kolumbije i susjednog Dariena u Panami. Geografski se mogu podijeliti na sjeverne koji žive na donjim tokovima rijekas što utječu u zaljev Golfo de San Miguel u Panami; Južni su koncentrirani na Río San José.

## Jezik
Choco Indijanci govore danas 7 jezika, dva pripadaju sjevernoj skupini, to su catío i empera i 4 južnoj: baudó, chamí, epena ili emberá-saija, emberá-tadó i noanama. Pet jezika je nestalo, to su runa, cauca, caramanta, arma i anserma . Ovi jezici čine samostalnu porodicu choco, koju ponekad klasificiraju i kao dio karipske porodice.

## Plemena
Emberá-Saija (Epena), Empera (Sjeverni Choco, Embera del Norte), Emberá-Baudó, Emberá-Tadó, Emberá-Chamí, Nonama (Noanama, Waunana), Embera-Katío ili Katío, Zenú (s tradicionalnim plemenima Fincenú, Pancenú i Cenúfana). Nestale skupine: Anserma, Arma, Runa, Caramanta, Cauca.

## Etnografija
Chocó-sela uvijek se nalaze uz obale rijeka a sastoje se od kuća bez zidova podignutih na pilonima i prekrivenih slamom. U ovakvu kuću ulazi se pomoću drvewnih ljestava napravljenih od debla vidi sliku . 
Privreda im se temelji na agrikulturi (posijeci-i-spali), lovu pomoću luka i strijele, te puhaljke s otrovnim strelicama.

## Izvori

## Vanjske veze
* Darien and the Choco Indians
Norisco

**Norisco** (pl. Noriscos), jedno od ranih plemena Catío Indijanaca koje je u 16. stoljeću obitavalo na lijevoj obali rijeke Cauca u susjedstvu plemena Hevéjicos ili Evejico i Curume ili Corome, u Kolumbiji na sjeveru departmana Antioquia. Kulturno su međusobno bili srodni ostalim plemenima u susjedstvu organiziranim u nasljedna poglavištva (* 'chiefdom' *) ili konfederacije.

## Vanjske veze
* Complejos arqueológicos y grupos étnicos del siglo xvi en el occidente de antioquia 
* RESEÑA HISTORICA SOBRE LA FUNDACION DE ITUANGO POR LOS ESPAÑOLES
Chimakuan

**Chimakuan** je porodica američkih indijanskih jezika sa pacifičke obale Washingtona. Članovi porodice su jezici kojima su se služili Indijanci Hoh, Quileute i Chemakum ili Chimakum, po kojima je dobila ime. Jezik quileute [qui], jedini je živi član porodice. a pripadao mu je i jezik chimakum [cmk]. Prethodno se vodila kao dio Velike porodice Algonquian-Wakashan. 

## Izvori

## Vanjske veze
* Chimakuan Family
* Chimakuan (14th)
* Tree for Chimakuan
Pozo

**Pozo**, pleme iz Kolumbije (departman Caldas) chocoanske (Chocoan) porodice naroda i jezika, ponekad klasificirane među Karibe, naseljeno u prvoj polovici 16. stoljeća u susjedstvu plemena Picara i Carrapa. Sva su ova plemena bila kanibali, ali su Pozo među ostalim plemenima izazivala užas. Negdje četrdesetih godina 16. stoljeća pripadnici ovog plemena teško su ranili Jorge Robleda http://www.lablaa.org/blaavirtual/letra-b/biogcircu/robljorg.htm(španjolskog konkvistadora). Španjolci su se osvetili uz pomoć krvoločnih pasa, kao i pripadnika plemena Picara i Carrapa. Izvršen je strašan masakr, pa što psi nisu rastrgali, bilo je uhvaćeno od Španjolaca ili njihovih saveznika Indijanaca. Prema Ciezinoj priči Carrapa i Picara Indijanci ovdje su se 'osladili' sirovim ljudskim mesom. Preživjele Pozose Španjolci su okovane u lance odveli u ropstvo. 

## Izvori
Diaguitan

**Diaguitan**.- Porodica indijanskih naroda i jezika nekad raširena po argentinskim provincijama Salta, Catamarca, la Rioja i Tucuman i susjednim predjelima Čilea (Coquimbo i Atacama). Sami Diaguita Indijanci granaju se u 3 glavne grane, to su Diaguita vlastiti, Capayana i Calchaqui. Cijela porodica imala je oko dvadesetak plemena i jezika ili dijalekata, uglavnom kečuaniziranih u vrijeme prodora Inka sa sjevera.

Čestmir Loukotka kaže da su jezikom diaguita govorila mnogo plemena, koja su (po J.E. Durand 1931.) svi kečuanizirani. Loukotka ih locira na idući način: Quilmes su obitavali u području grada Quilmes u provinciji Catamarca. Pleme Yocabil ili Yokavil je iz istoimene doline. Andalgalá nekoć kod istoimenog današnjeg grada u Catamarci. Abaucan ili Tinogasta u dolini Abaucan u Catamarci. Pasipa u dolini Vicioso, Catamarca. Ancasti, na Sierra de Ancasti, Catamarca. Hualfin u istoimenoj dolini. Famatina u provinciji La Rioja. Caringasta u dolini Angusto (provincija San Juan). Sanagasta na Sierra de Velasco u provinciji La Rioja. Nolongasta u dolini Chilecito (provincija La Rioja).

Calchaqui ili Cacanos (Tocaqui) imali su središte u provinciji Salta u dolinama Quimivil i Santa María). I njihovim jezikom je govorilo više plemena: Guachipa u istoimenoj dolini (Salta), Tolombon ili Pacioca u provinciji Tucumán, dolina Tolombon. Amaicha na Sierra de Aconquija (provincija Tucuman). Tucumán ili Tukma oko Tucumána, i posljednji su Solco, sjeverno od plemena Tucumán (provincija Tucumán).

Capayán su iz provcincija San Juan i La Rioja. Raznim dijalektima su govorila plemena Amaná oko istoimenig grada u La Rioji. Chicoana ili Pulare u provinciji Salta (dolina Lema). Indama ili Ambargasta sjeverno od Salinas Grandesa (u provinciji Santigo del Estero). Jezici Indijanaca Capayana su nestali do 20. stoljeća.

## Plemena Catamarce
* Santa María: Quilmes, Tolombones, Yokaviles, Ingamanas i Acalianes;
* Belen: Hualfines, Faimafiles, Culampajaos, Quilmes;
* Andalgala: Andalgalas, Tucumangastas, Aconquijas, Mallis, Huachaschis i Huasanes;
* Poman: Pomanes, Colrenos, Belichas, Mutquines, Sijanes i Saujiles
* Tinogasta: Abaucanes, Pituiles, Huatungastas, Mayurucas i Fiambalaos.

## Izvori

## Vanjske veze
* El kakán, lengua de los diaguitas
Quilmes

**Quilmes** je bio indijanski narod iz grupe Diaguita, koji je obitavao u dolinama sjeverozapadne Argentine u području današnje Provincije Tucumán. Quilme se u 15. stoljeću žestoko odupiru invaziji Inka, kasnije i invaziji španjolskih konkvistadora, sve do konačnog poraza godine 1667. Tada je 2.000 članova plemena preseljeno u *reduccione* (radnu misiju), dvadeset kilometara južno od Buenos Airesa. Na ovom putu dugom 2.000 kilometara, koji su prešli pješice, mnogi Quilmesi su pomrli. Godine 1812. "reducción" je ukinut te postaje "gradom duhova". Na ovome se mjestu danas nalazi grad Quilmes.

Na početku druge polovice 17. stoljeća plemena Quilmes brojala su oko 10.000 duša s nekih 2.000 obitelji, a mali broj njihovih potomaka živi i danas u provinciji Tucumán. Danas se još vide ruševine utvrđenih citadela koje su podizali ovi Indijanci, a one pripadaju najznačajnijim arheološkim nalazištima Argentine. Otkrio ih je etnograf i prirodoslovac Juan Bautista Ambrosetti koncem 19. stoljeća, a argentinska vlada ih je restaurirala 1978. Danas su citadele u privatnom vlasništvu i služe kao turistička atrakcija.

## Vanjske veze
* Identidad y discurso en la Comunidad India Quilmes  
* Ruinas De Los Indios Quilmes 
* The Quilmes Indian Ruins
Motimogastas

**Motimogastas**.- Pleme američkih Indijanaca porodice Diaguitan, nastanjeno u rano hispansko doba u dolini Viejo kod San Isidra, na području današnje provincije Catamarca u Argentini. U istoj dolini bila su nastanjena i njima srodna plemena Polcos i Autigastas. 

## Izvori
Hualfines

**Hualfines**, jedno od brojnih plemena iz skupine Diaguita u sjeverozapadnoj Argentini. Živjeli su na području današnjeg departmana Belén u provinciji Catamarca. Opisani su kao ratoboran narod koji je živio u utvrđenim naseljima na vrhovima stjenovitih brda odakle su se lako mogli braniti i odapinjati strijele na neprijatelja. Dolaskom bijelih osvajača u 16. stoljeću napadaju na španjolske hacijende, no pokoreni će biti tek nakon stotinu godina. Njihov veliki kasik (cacique) Chelemín 1630. organizira pobune protiv Španjolaca koje će trajati preko 30 godina, i završiti oko 1667. pobjedom nad poglavicom Bohórquez. Većina ih je nakon toga odvedena na rad na hacijende gdje će većina poumirati.
## Izvori

## Vanjske veze
*El alzamiento Diaguita de 1630 y el fuerte “Santiago de la Quebrada”
Pomangastas

**Pomangastas**, jedno od brojnih plemena iz skupine Diaguita koji su u domorodačko vrijeme bili naseljeni na području argentinskog departmana Ambato, provincija Catamarca. 

Na njihovom plemenskom području danas se nalazi La Puerta.
## Izvori
Huarpean

**Huarpean** je malena etno-lingvistička porodica američkih Indijanaca iz Argentine, koja obuhvaća jezike i plemena nastanjenih u provincijama San Juan i Mendoza.

Jezici kojima su govorila plemenna Allentiac, Millcayac i Huarpe Puntano činili su samostalnu porodicu huarpean, kojoj treba pridodati i jezike Puelche Cuyo (chiquillame kojim su govorili Puelche de Cuyo) i primitivni Pehuenche, koji se ne smije brkati sa jezikom porodice Araucanian .

## Reference
Huarpes Puntanos

**Huarpes Puntanos** (Warpes Puntanos), jedna od tri velike etničke grupe porodice Huarpean nastanjeno u doba ekspanzije Inka (15 stoljeće) i španjolske konkviste u argentinskoj provinciji San Luis. Huarpe Puntano u XV stoljeću dolaze pod utjecaj Inka, osvajanjem Inke Tupac Yupanquija oko 1470. Huarpe populacija nestati će potpuno do u 18. stoljeće. Jezik huarpe puntano bio je srodan sa jezicima allentiyac i millcayay (millkayak).

## Vanjske veze
* Parque Nacional Sierra de las Quijadas: Los huarpes puntanos
Millcayac

**Millcayac** (Warpes Milcayac), jedna od tri glavnih skupina Huarpean Indijanaca koji su u 16. i 17. stoljeću živjeli u području Cuyo u pampama Južne Amerike, Argentina. Govorili su slabo poznatim istoimenim jezikom koji je činio uz jezike Indijanaca Warpes Puntanos, Allentiac i možda Puelche de Cuyo samostalnu porodicu. Pripadnici ove porodice opisani su kao ljudi visokog rasta, tamnije puti i bradati . Obrađivači tla i sakupljači (algarroba).

## Izvori

## Literatura
* *Catalina Teresa Michieli*, Millcayac y allentiac los dialectos del idioma huarpe, 1990
Alijilanes

**Alijilanes**, jedno od brojnih plemena Diaguita Indijanaca. Obitavali su na području današnjeg departmana Santa Rosa u provinciji Catamarca. Njihovo ime očuvalo se u nazivu današnjeg naselja Alijilán.

## Izvori
Capayana

**Capayana** (Capayanes), pleme ili skupina plemena porodice diaguitan, koji su u domorodačko vrijeme živjeli na području Provincije San Juan i osobito uz rijeku Jáchal u provincijama La Rioja i Catamarca. Sjeverni susjedi bili su im Diaguita, i na jugu Huarpe. 

Capayane su bili vješti graditelji. Kuće su gradili ćerpiča (adobe) a kanali za navodnjavanje polja na kojima su uzgajali kukuruz, tikve i druge kulture, znali su biti duži i od 12 kilometara. 

Nestali su krajem 18. vijeka.
## Izvori