open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fantomka

**Fantomka** (također poznata kao **balaklava** i **skijaška maska**) je potkapa koja pokriva cijelu glavu osim dijelova koji izlažu cijelo lice ili samo gornji dio lica te katkad oči i usta ili samo oči. Može služiti i kao kapa te kao šal. Naziv "balaklava" potječe od imena grada Balaklave na poluotoku Krimu u Ukrajini gdje su britanske snage za vrijeme Krimskog rata koristile fantomku kako bi se britanski vojnici mogli zaštititi od oštre zime.

Suvremena fantomka može biti izrađena od više materijala kao npr. svile, pamuka, polipropilena, neoprena, vune, akrilnih vlakana ili runa.

Fantomku koriste motociklisti, skijaši, planinari, radnici na velikim visinama kako bi se mogli zaštiti od hladnoće te ju također koriste policija i vojska u protuterorističkim akcijama, no najviše se koristi u kriminalnim skupinama kako bi se prekrio nečiji indetitet tijekom izvršavanja protuzakonitih radnji.

## Povezano
* Krimski rat
* Maska
* Policija
* Skijanje
* Vojska
* Terorizam
Habit

**Habit** je vlastito odijelo redovnika i redovnica u Katoličkoj crkvi.

Već su najraniji monasi i pustinjaci koristili naročita pokornička odijela, obično crne boje. Takva se boja zadržala u Istočnoj Crkvi, a na Zapadu kroz cijeli rani srednji vijek.

Habiti monaških redova danas mogu biti raznih boja, ovisno o pripadnosti pojedinom redu. Na Zapadu se nosi »kapuca«, odnosno naročita kapuljača, na različite načine povezana s habitom, a sam je habit pripasan kožnim pojasom.

Pod utjecajem prosjačkih redova habit se počeo mijenajti, te je omogućavao veću pokretljivost pojedinca. Dok su neki prosjački redovi zadržali kožni pojas, drugi su - naročito franjevci - uveli pripasivanje konopom, kordom ili pascem.

Često se u pojedinim redovima habitu, njegovoj boji i obliku, pripisuje i simbolično značenje. Tako franjevci tumače da njihov habit ima oblik križa, pa ih podsjeća da svaki dan moraju nositi svoj križ.

Za razliku od redovnika, svećenici koji nisu redovnici nose reverendu, tamnu halju zakopčanu gumbima i pripasanu tkanenim pojasom, čija boja određuje i njihov status.
Haljina

**Haljina** je odjevni predmet, kojeg obično nose žene i djevojčice. Dužina haljine varira ovisno o modi i prigodi. Može biti duga do poda ili kratka iznad koljena. Izgled haljine mijenjao se tijekom povijesti. Postoji mnogo različitih oblika haljina.

## Historija
Stari Rimljani nosili su donju haljinu, tuniku i gornju haljinu, togu. S vremenom haljine su postale složenije i raskošnije. U gradovima su modne promjene bile češće, dok su na selima nosili narodnu nošnju. Postajale su haljine za svakodnevno nošenje i haljine za svečane prigode, koje su bile raskošnije. U prošlosti su glavni materijali za izradu haljina bili: lan, konoplja, pamuk, vuna i svila. Sve do modernog doba, nosile su se gotovo isključivo duge haljine, one do poda ili duge do gležnja. Također, sve do oko 1800. godine, žene nisu nosile hlače, već haljine i suknje. U vremenu baroka, nosile su se otmjene haljine s krinolinama i steznicima. U novije vrijeme, pojavili su se novi materijali za izradu haljina, novi oblici i krojevi haljina.

## Vrste haljina
* Vjenčana haljina je duga, obično bijela haljina koju odijeva mladenka za vjenčanje.
* Mala crna haljina kratka je, nepretenciozna večernja ili koktel haljina, koju je lansirala modna kreatorica Gabriela Coco Chanel.
* Maturalna haljina je svečana haljina, koju djevojke odijevaju za maturalnu zabavu.
* Koktel haljina je haljina predviđena za neformalne prigode poput zabava ili domjenaka.
* Haljina za bal nosi se u posebno svečanim prigodama poput balova.
* Večernja haljina za večernje i noćne izlaske. 
* Poslovna haljina se odijeva za poslovne i službene prigode.
* Ljetna haljina je neformalna, lagana haljina koja se nosi preko ljeta, npr. na ljetovanju.
* Redovnička haljina ili habit koju nose redovnici i redovnice.

## Reference
Kimono

**Kimono** (jap: "stvar koja se nosi") je tradicionalni japanski odjevni predmet. Najčešće se prepoznaje po dugačkim rukavima i pojasu.

Uz kimono se nose tabi (japanske čarape) i tradicionalna japanska obuća (geta ili zori).

## Nošenje kimona
 
Kimoni su nošeni u feudalnom Japanu kao svakodnevna odjeća, ali danas mali broj ljudi koristi kimono kao takvog. Kimono se uvijek nosi tako da je lijeva strana preklopljena preko desne i učvršćuje obijem (pojasem). Pošto kimono nema džepova osobna vlasništva su se stavljala u rukave ili u prednji dio.

Kimono se ponekad nosio tako da se jedna strana spusti (ovo se obično radi u kyudu) ili bez hlača (često seljaci). Bijeli se također koristio kao odjeća za spavanje. Ispod kimona se mogao nositi još jedan, bijeli, od kojeg se vidi samo nekoliko centimetara.

Vrlo su skupi. Jedan ženski kimono može koštati preko 10 000 dolara. Obi (pojas) je također skup, a može koštati nekoliko tisuća dolara. Neki ljudi "prave" svoj kimono.

## Kimono
 
Kimono je osmišljen po uzoru na kineski hanfu već u 5. stoljeću, ali je konačni oblik dobio tokom Hiean razdoblja. Na kimonu može biti do 7 monova: pri kraju rukava (s obje strane), na prsnom dijelu (po dva) i pri vrhu na leđima.

Kimoni su rađeni od jednog komada tkanine. Svi tradicionalni kimoni se ručno šiju, ukrašavaju dok je materijal također ručno napravljen. Formalni su kimoni rađeni od svile, ali se kimono kao obična odjeća radio od pamuka.

Prije su kimoni potpuno rastavljeni za pranje i onda ponovno sastavljeni (šivani). Danas to nije više potrebno.

Kimoni dolaze u nekoliko oblika, ovisno o formalnosti. Na ženskim kimonima razina formalnosti se obično očituje u dužini rukava, boji i uzorku dok muški imaju samo jedan oblik i obično su tamnije boje. Formalnost se također može očitati bojom dodataka, materijala i brojem monova. Svila je najformalniji materijal.

Kimoni se nikad ne bacaju. Stari se koriste u razne svrhe npr. kimoni za djecu, haori ili pak vreće, torbice itd.

Danas se kimoni nose samo na posebnim prigodama (npr. vjenčanje). Japan je u potpunosti prisvojio zapadnjačku odjeću i malo ljudi nosi kimono kao svakodnevnu odjeću. Profesionalni sumo hrvači moraju nositi kimono kad god se pojave u javnosti (izvan ringa).

## Naziv
Riječ kimono je sastavljena od japanskih riječi *kiru* (nositi) i *mono* (stvar) i doslovno znači "nešto što se nosi". U početku je izraz korišten za odjeću, ali je kasnije korišten samo za japanski kimono.

Suvremena modna industrija riječ *kimono* često koristi za moderne odjevne predmete, koji su na određeni način inspirirani japanskom tradicijom i kulturom.
  
Izraz *kimono* u našem jeziku često se koristi za sportsku odjeću koja se koristi prilikom vježbanja borilačkih sportova. Ispravan naziv je **keikogi** (jap. keiko - vježba; gi - odjeća, uniforma), odnosno karategi (odjeća za karate), judogi (odjeća za judo), kendogi (odjeća za kendo) itd.

## Vanjske veze
=
* Japanese Kimono - Many photos
Pantalone

**Hlače** ili **pantalone** su dio odjeće, kojom se prekriva donji dio tijela. U zapadnom svijetu se nose od 16. stoljeća. Pogotovo od druge polovice dvadesetog stoljeća je postalo običajno, da muškarci nose hlače i kasnije su ih počele nositi i žene.

## Kratke hlače
Postoji i opcija kratkih hlača kod kojih su obje noge u potpunosti ili djelomično raskrivene.

## Povezano
* Jeans

## Vanjske veze

* Convertible Ventilated Trousers
Tunika

**Tunika** () je kod Rimljana donja haljina od vune ili lana nalik na košulju. Bila je šivena od dva dela tkanine, bez rukava ili samo sa ratkim rukavima.
Potpasana je dopirala do kolena kod muškaraca, dok su žens nosile dužu ka tunika. Služila je kao kućno i radno odelo, pa se ispod nje ponekad nosila druga tunika (tunica interior).

Senatorska je tunika imala širi, a viteška uži purpurni (grimizni) porub.

Preko tunike muškarci su nosili togu, a žene palu.

Danas je tunika feoma retka, a nose se načešće zbog verskih obreda i slično. 

**Tunika abakost** je naziv sa vrstu odeće koju su nosile pristalice režima Mobutu Sese Sekoa u Demokratskoj Republici Kongo.
Mala crna haljina

**Mala crna haljina** kratka je, nepretenciozna večernja ili koktel haljina, koju je lansirala modna kreatorica Gabriela Coco Chanel. Odmah su ju usporedili s automobilom marke "Ford" koji je tada bio sinonim za masovnost, jednostavnost, nisku cijenu i crnu boju. Chanel je haljinu dizajnirala tako da se na njoj ne vide mrlje (!!) i da dobro "oblači" svaku ženu. Ova haljina može biti različitih dužina, ali je uvijek jednostavnog kroja. Ona može biti savim obična, od jeftinijih materijala, ali može biti i skupocjena.

Modni kreatori i mnoge žene smatraju, da je mala crna haljina esencijalni dio ženske garderobe. To je poznati zakon mode da bi svaka žena trebala imati svoju jednostavnu, elegantnu crnu haljinu koju može obući u svakoj prilici.

## Nastanak
Prije nego što je lansirana kao modni standard, crna haljina je služila samo za izražavanje žalosti u zapadnom svijetu. (Na dalekom istoku je bijela boja boja žalosti)

Za modni dizajn i kreaciju ove haljine je zaslužna, modna kreatorica Gabriela "Coco" Chanel, koja ju je lansirala 1926. godine. Prva mala crna haljina je bila bez rukava, dužine malo iznad koljena. Opća emancipacija žena je tada postigla da se nose kraće haljine, kraća kosa i kraći rukavi. Coco Chanel je bila nosilac tog pokreta u području mode koristeći materijale neutralnih boja, prije svega udobni žersej.

Tako je mala crna haljina postala klasični sastavni dio ženske garderobe.

Funkcija male crne haljine je, da i sa skromnim sredstvima, svaka žena može istovremeno biti ženstveno i lijepo i elegantno odjevena. Prvenstvena namjena je bila za koktel partije, dakle za popodnevne izlaske, ali raznim atraktivnim i skupocjenim dodacima, lako ju je pretvoriti u elegantnu večernju haljinu. Dodavanjem blejzera može se koristiti i kao odjeća za posao. Na primjer, jednostavna haljina za koktele se može pretvoriti u večernju haljinu kada joj se doda odgovarajući ukras i duge rukavice, a kada se kombinira sa crnim sakoom i skromnim nakitom, ista haljina se može nositi i na poslovne sastanke.

Mala crna haljina se može dodatno ukrasiti brošem, ogrlicom, naušnicama, okovratnikom od materijala druge boje (na primjer od bluze koja je obučena ispod i izviruje...), rukavicama, ešarpom, brilijantima, štrasom.

## Vanjske veze

* Povijest male crne haljine
* Povijest mode
Maska

**Maska** (njemački preko latinskog* mascus, masca* = duh) ili **krinka, obrazina, krabulja** je prekrivalo lica, glave ili cijeloga tijela; isprva u uporabi u lovačkom kultu drevnih društava (i kao kamuflaža); također kao zaštita pri kultnom susretu s božanstvom (radi obreda obrezivanja ili plodnosti) i za prikazivanje božanstava. Kod brojnih neeuropskih društava s jednostavnom tehnologijom kao i u europskim narodnim običajima česte su u Muškim savezima („tajna društva“).

## Uporaba
Običaji s maskama česti su u prijelaznom vremenu (zima, proljeće); nekoć s magijskom svrhom, danas pretežno s društveno-kritičkom ili zabavnom namjenom u karnevalskim ophodima. Sakralnog su podrijetla također u starogrčkom i japanskom kazalištu, no i u *[[commedia dell'arte|commediji dell'arte]]*. U suvremenom kazalištu izražajno glumačko, te stilsko sredstvo.

U hrvatskom folkloru (poklade), maske su prikladne (groteskne) obrazine, kao sastavnica cijeloga prerušenog lika ili kao samostalni rekvizit nošen u rukama; najčešće u ljudskom ili životinjskom obliku od drva, kože, tkanine, krzna, papira, slame i sl.; ali i u starim obredima za poticanje vegetacije (zeleni Juraj, dodole) kao jednokratne maske ispletene u obliku koža od grančica.

## Galerija

Datoteka:Musee de la bible et Terre Sainte 001.JPG|Neolitska kamena obredna maska iz oko 7,000 pr. Kr.; vjerojatno najstarija maska na svijetu. Musée de la bible et Terre Sainte, Pariz.
Datoteka:Fang mask Louvre MH65-104-1.jpg|Drvena *Beti-Pahuin* maska plemena *Fang* iz Gabona (19. st.), koja se koristila za ceremoniju *ngil*, potragu za vradžbinama.
Datoteka:Aztec mask 050910 170205.jpg|Aztečka maska od žada kralja Xiuhtecuhtlija iz oko 1500. god. 
Datoteka:Korean folkdance mask.jpg|Koreanske šamanske folklorne maske.
|Mletačke festivalske maske Bauta (Venecijanski festival), 18. st.
Datoteka:Abraham Lincoln life mask.jpg|Posmrtna maska Abrahama Lincolna.

Datoteka:Trick or Treater.jpg|Maskirani dječak za Noć vještica u SAD-u 1979. god.


## Reference

## Veze
* Maska (1985), film u režiji Petera Bogdanovicha
* Maska (1994), film s Jimom Carreyjem u glavnoj ulozi

## Vanjske veze

* Tajne maski  (engl.)
Patentni zatvarač

**Patentni zatvarač** ili **rajsferšlus** je tip spojnice dva komada materijala. Naziv rajsferšlus je preuzet iz nemačkog jezika (od reči Reißverschluss, što je složenica dve reči: Reise - putovati, i Verschluss - zatvarač, budući da je prvobitan naziv bio nešto duži: Reise-tasche mit Verschluss - putna torba sa zatvaračem). Patent zatvarač

## Istorijat
Prvi rajsferšlus je osmislio Amerikanac Vitkom Džedson 1893. godine. U obliku u kome se i danas koristi, patentiran je 1913. godine i verovatno od tada potiče njegov drugi naziv: **patent-zatvarač**.

## Mehanizam

Rajsferšlus čine dva reda zubaca (tzv. „lastina repka“) koji su postavljeni naspramno i uklapaju se jedan u drugi kada je rajsferšlus zatvoren. Klizeći mehanizam ih spaja kada se povlači na jednu stranu. Kada se povlači na drugu, on ih razdvaja jer je njegov sastavni deo klin trougaonog oblika koji se umeće u sam spoj zubaca, koji se naziva gurač ili šiber.

## Upotreba
Rajsferšlus ima široku primenu, ali se najčešće može videti na odeći, kao što su jakne i farmerke, kao i na torbama i drugim predmetima od tekstila.

## Literatura

* Proizvodnja
Rukoveznik

**Rukoveznik** (engl. **armbinder** ili **monoglove**) je BDSM odjeća korištena u bondageu.

Rukoveznik je stožasti rukav, koji pokriva obje ruke i proteže se od prsti preko laktova, držeći ruke zajedno iza leđa, a najčešće se zatvara sa zatvaračem ili vezicama, što je često nadopunjeno naramenicama, kako bi se spriječilo ispadanje.

## Varijacije
Postoj razne varijacije u dizajnu, primjerice sukav koji ide do zgloba šake, ne prekivajući šaku i dozvoljavajući joj nešto slobode kretanja.

Neki rukoveznici su integrirani u veći ojdevni predmet, koji je najčešće jakna, haljina ili catsuit.

## Povezano
* Odjeća u BDSM-u
Tajice

**Tajice** su odjevni predmet, koji pokriva noge. U različitim oblicima, nosili su ih žene i muškarci kroz stoljeća. Rade se od pamuka, likre, poliestera, vune, svile i drugih materijala.

Prvi oblici tajica, sastojali su se od dvije odvojene nogavice, svake za jednu nogu. Nosili su ih muškarci u Europi u periodu renesanse od 14. do 16. stoljeća, zatim Škoti te Indijanci. Od Indijanaca, preuzeli su ih doseljenici u Sjevernu Ameriku te gorštaci.
U hladnim predjelima svijeta poput dijelova Rusije, muškarci i danas nose tajice kao dodatnu zaštitu od hladnoće.
Žene su nosile jednu vrstu tajicu ispod krinolina sredinom 19. stoljeća. Tajice su postale dio mode u 60-im godinama 20. stoljeća, kao uža inačica capri hlača. Početkom 80-ih godina 20. stoljeća, postale su popularne, zbog pojave fitnessa i aerobica. Njihovoj popularnosti pridonio je i film „Flashdance”.
Tajice od mješavine najlona i likre, uglavnom se koriste za vježbanje, a od mješavine pamuka i likre ili pamuka, poliestera i likre kao modni odjevni predmet. Mogu biti raznih boja i dužina.
U 2005. godini, tajice su ponovo postale dio visoke i svakodnevne mode. Trend se nastavio 2006. i 2007. godine. Najčešće se nose u kombinaciji s dugim džemperima, tunikama, mini-suknjama ili same.
Muf

**Muf** (, nastao skraćenjem od starijeg oblika nemačke reči Muffel, krznena rukavica) je odevni predmet cevastog oblika u koji sa obe strane mogu da se uvuku šake do pola nadlaktice. Svrha mufa je da se u njemu drže ruke kada je hladno. Muf je zamena za rukavice, no slabost mu je da su ruke potpuno blokirane. Prednost mu je da je veoma topao. Pogodan je za putovanja u, na primer, otvorenim kočijama, gde dobro štiti od hladnoće.

Muf se u popularnoj nošnji pojavio u drugoj polovini -{XV}- veka i bio je izrađivan od skupocenih tkanina, ukrašavan vezom i draguljima, postavljan krznom ili baršunom, ili pravljen od skupocenog krzna (u -{XVI}- veku). Koristio se i u muškoj nošnji do Francuske revolucije. Veoma je čest na prelazu iz -{XIX}- u -{XX}- vek. 

Muf nose žene i često predstavlja modni detalj. Danas se, zbog svoje nefunkcionalnosti, veoma retko koristi.
Obojci

**Obojak** (jednina) ili **obojci** (množina) su komad trougaonog ili četvorougaonog platna koji se obmotavao oko stopala. Obojci su preteča čarapa. Preko obojaka se oblačila obuća. Pošto su kod svakog skidanja i stavljanja drugi delovi dolazili uz petu, deo koji je najviše izložen habanju, bili su dugotajniji ali i neudobniji od čarapa. U vojsci su bili u upotrebi do sredine dvadesetog veka.

Narodna izreka "Kom obojci, kom opanci" koja znači šta je ko u nekoj podeli uspeo da dobije, verovatno dolazi iz doba kada je srpska vojska oskudevala u opremi pa je neko od vojnika dobio opanke a neko obojke.
Sari

**Sari** (hindu) je tradicionalna indijska ženska narodna nošnja. Sastoji se od velikog platna dužine oko 7 metara izrađenog od pamučnog platna ili svile. Sari je često umjetnički izrađen i u raznim bojama. Omotava se oko tijela i ponekad prebacuje preko glave. Jedan od načina motanja sarija je desnom rukom staviti jedan kraj sarija na lijevi bok, drugom rukom drugi kraj omotati oko leđa i provući ispod ruke pa preko grudi i zakačiti ukrasnom šnalom ili špenadlom. Ostatkom koji ostane visiti se prekrije glava. Postoji ukupno 80-ak različitih stilova motanja sarija.
Safari-jakna

**Safari-jakna** je jakna specifičnog izgleda, rađena sa namenom da izdrži ogrebotine i afričku vrućinu i vlagu na safariju. Zato su vrlo jakog kroja, ali zračene. Uglavnom su kaki-boje i tako se slivaju sa okolinom. Safari-jakne su komforne, sa mnogo džepova i vrlo funkcionalne.

Sašivene su od pamuka ili popilina. Postale su popularne tokom šezdesetih godina 20. veka. Zbog funkcionalnosti ih nose i po gradovima, a naročito ih nose fotoreporteri.
Turban

**Turban** (iz perz. عمامه) je odjeća napravljena od finog platna čija dužina iznosi do 10 metara. Potječe iz starog vijeka i najstariji prikazi zabilježeni su na reljefima u Perzepolisu, prijestolnice Perzijske Monarhije. Turbani su ubrzo postali raširenim i diljem Starog Istoka i drevne Indije. Danas se nosi diljem arapskog, turkijskog i iranskog svijeta (muslimani, kršćani i Jevreji), te indijski hindusi i siki.

Turbani su od najranije historije bili i status društven pripadnosti – u ahemenidsko doba uzdignuti turban nosio je isključivo perzijski šah, obavezna je nošnja za indijske sike, boja je točno određena za iranske šijitske klerike (bijela ili crna), zatim za zanatlije u arapskoj kulturi (šarifi nose zeleni turban, uleme zavijeni oko tarbuša), itd.

## Izvori
Frigijska kapa

**Frigijska kapa** je mekana kapa, čiji kraj se sužava u konus koji gleda napred. Kapa je uglavnom crvene boje a ime je dobila po grčkoj antičkoj pokrajini Frigiji (deo današnje Anatolije u Turskoj). Frigijska kapa se često vidi na umetničkim delima antičkih ljudstva Azije (Parti, Parsi i druga ljudstva dotaknuta helenizmom) i Grka.

U modernom dobu frigijska kapa simboliše slobodu. Nosili su je sankiloti za vrijeme francuske revolucije, a nakon južnoameričkih ratova za nezavisnost je poslužila kao detalj na grbovima niza tamošnjih novostvorenih država.

## Povezano
* Grb Argentine
* Marianne
Džep

**Džep** je deo odevnog predmeta, vrsta vrećice, prišivene za donji ili gornji deo odeće. Džep takođe može biti izdvojeni odeljak odeće ili opreme (džep u torbi, na rancu). Može biti otvoren ili zatvoren ako sa gornje strane ima dugmad ili patent zatvarač.

Nastao je u srednjem veku kao zamena za vrećice koje su oko pojasa nosili i seljaci i građani. U tim vrećicama su se nosili metalni novčići, ali i neke druge sitnice. Haig će uvijek biti u džep Jeanne!A ja uvijek ću te voljeti...
Bašlik

**Bašlik** ( - pokrivač glave) je kapuljača za zaštitu glave od kiše i vremenskih nepogoda. Ima dugačke krajeve koji se omotavaju oko vrata.

Ruska vojska počinje da ih koristi od 1862. godine. Uvode se poslije u opremu srpske vojske, a kasnije i jugoslovenske vojske. Od Drugog svjetskog rata se više nigdje ne koristi, jer je zamijenjen kapama i šalovima.

## Povezano
* Uniforma

## Literatura
* Vojna enciklopedija, Beograd, 1970., knjiga prva, strana 504.

## Vanjske veze
* Bašlik.
Jurjung-Haja

**Jurjung-Haja** (ruski: Юрюнг-Хая; jakutski: Үрүҥ Хайа) jeste selo u Anabarskom rejonu na severozapadu Jakutije u Rusiji. Nalazi se na desnoj obali Anabara, koji se uliva u Laptevsko more.

Ime sela znači *Bela planina*, srv. Belaja gora

Kmet sela je Stepan Jegorovič Tuprin. Jurjung-Haja je osnovan 1930. godine.

## Demografija
* 900 (1989) 
* 1.145 (2001)
* 1.132 (2007)
## Reference
Crkva sv. Križa u Zagrebu

**Crkva sv. Križa** je prva novija crkva u Novom Zagrebu u naselju Siget izgrađena od 1971 do 1982. Uz crkvu je podignut samostan neto površine 800 m² i zvonik visok 33 m.

## Historija
Prve stambene zgrade u Novom Zagrebu niknule još ranih 1960-ih, ali taj novi grad nije imao nikakvog sakralnog objekta, osim male (starije) crkvice u Remetincu. Franjevci, zapravo njihov provincijal D. Damjanović je još 1964. zatražio od zagrebačke gradske uprave zemljište za crkvu u Novom Zagrebu, u zamjenu za nacionalizirano zemljište u Savskoj cesti (neboder *Zagrepčanka*). Nakon što su uspjeli dobiti zemljište, 1966. podnijeli su zahtjev da na tom zemljištu izgrade crkvu, no tadašnje socijalističke vlasti dugo su otezale sa izdavanjem dozvole za gradnju, što bi se reklo tražili su dlaku u jajetu, stalno je nešto falilo.

Nakon dugog administrativnog natezanja Grad Zagreb je tek 7. maja 1970. izdao građevinsku dozvolu, na osnovu nje je 15. septembra sklopljen ugovor s građevinskim poduzećem "Industrogradnja" i otpočela je gradnja crkve po projektu [arhitekata Emila Seršića i Matije Salaja. Radovi nisu tekli brzo i bez problema, [1977. su čak prekinuti kada je ustanovljeno da projekt za krovište od *korten čelika* nije dobar. Nakon toga napravljen je drugi projekt krovišta kojeg je napravio arhitekt Josip Horvat. Nakon puno teškoća i otezanja, crkva je dovršena 17. augusta 1982. godine, svečano je otvorena 22. augusta, misom koju je vodio nadbiskup Franjo Kuharić.

## Izgled
Crkva Crkva sv. Križa Siget je do danas najuspjelije moderno arhitektonsko sakralno djelo u Hrvatskoj, to je harmonični spoj tri objekta i njihovih volumena; crkve, samostana i zvonika. Ritmička kompozicija 74 betonske vertikale - nosača krovišta, na koje je fasada podijeljena. Krovište je podijeljeno na 142 čelične piramidalne istake.

Enterijer crkve izveden je po nacrtima arhitekta Petra Ruževića. Splitski slikar Josip Botteri Dini je 1988. izradio vitraže inspiriran stihovima sv. Franje Asiškog "Pjesma stvorova". Na sredini oltarskog prostora izveden je križ (8 m), rad Nede Grdinić. Crkva ima prostor za prihvat 2000 ljudi.

## Napomene

## Vanjske veze
* Crkva Svetog Križa Siget, na portalu Novi zagreb.hr
* Fotografije crkve sv. Križa Siget, na portalu Dalje.com 
* Župa Sv. Križa u Sigetu
Vilim Galjer

**Vilim Galjer** s nadimkom **Šišo** (selo Prugovac kod Bjelovara, 11. januar 1911 – selo Šturlić kod Slunja 15. maj 1942.) bio je poštanski službenik, predratni hrvatski komunist, zagrebački ilegalac, partizan i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija
Vilim Galjer postao je skojevac još kao bjelovarski gimnazijalac. Nakon završene srednje škole radi u poštanskim uredima u Slavonskom Brodu, Osijeku i Zagrebu. Galjer je bio i jako društveno angažiran u Udruženju poštanskih radnika Hrvatske. Organizirao je brojne ilegalne skojevske grupe po svim važnijim poštanskim centrima, od 1940 postao je član Komunističke partije. Osnovao je i partijsku organizaciju na pošti i postao njen sekretar.

Neposredno pred sam rat, radi na prihvatu španjolskih boraca, i na prebacivanju ilegalnog partijskog materijala na relaciji Zagreb-Beograd, Zagreb-Split, Zagreb-Sušak.

### Diverzija na Glavnoj pošti 1941

Njegova partijska ćelija je u augustu 1941. godine, dobila zadatak od sekretara CK KPH Rade Končara da izvedu diverziju na telefonske uređaje u Glavnoj pošti u Zagrebu. Vilim Galjer prihvatio se uz svoje kolege sa pošte; Josipa Čuljata, Slavka Markona i Nadu Galjer da neposredno izvrši zadatak. Tako je 14. septembra 1941. izvršena ta velika divezija na telefonske uređaje u Glavnoj pošti u Jurišićevoj. Nakon tog prekinute su telefonske veze njemačke Vrhovne komande sa svojim štabovima u SSSR-u, Rumunjskoj, Bugarskoj, Grčkoj i Beogradu. Popravak uređaja za međugradske veze i gradske telefonske centrale trajao je sedam mjeseci. 
### Odlazak u partizane i pogibija
Nakon izvršene diverzije, Vilim Galjer je zajedno sa svojim drugovima; Josipom Čuljatom, Stavkom Markonom i Nadom Galjer otišao u partizane na Kordun. Odmah po dolasku postavljen je za komandira 2. čete 3. bataljona 2. kordunaškog partizanskog odreda, koji se kretao po Kordunu (okolica Slunja).

Vilim Galjer poginuo je 4. marta 1942 u borbi s ustaškim jedinicama kod sela Šturlić (Slunj) - prije same pogibije teško je ranjen, ali se nastavio boriti sve do smrti.
* Za narodmog heroja Jugoslavije proglašen je 27. novembra 1953

## Napomene

## Literatura
* Narodni heroji Jugoslavije. „Mladost“, Beograd 1975.

## Vanjske veze
* Biografija Galjera Franje Vilima Šiše na portalu Narodni heroji Jugoslavije
Radosna vijest

U kršćanstvu izraz ***dobra vest***, ***radosna vijest*** ili ***blagovest***, u najširem smislu označava Isusovu poruku, odnosno sadržaj kršćanskog nauka koji se odnosi na Kraljevstvo Božje, njegovu iskupiteljsku smrt na križu, silazak Svetog duha na Pedesetnicu, odnosno obećanje i nadu u spasenje vjernika. U užem smislu se pod tim podrazumijevaju pisani tekstovi o Isusovom životu, djelovanju i nauku, odnosno Evanđelje.

Dobra vijest je prijevod koine grčkog izraza εὐαγγέλιον (*euangelion*) (εὖ *eu* "dobri" + ἄγγελος *angelos* "glasnik"). Grčki izraz je latiniziran kao *evangelium* u Vulgati, a na latinski preveden kao *bona annuntiatio*.

## Povezano

* Evangelizacija

## Vanjske veze
* 'Biblical Theology' in Bakers Evangelical Dictionary of Biblical Theology - online version
* The Simplicity of the Gospel - A Biblical outline for the foundation of the Good News
* Catholic Encyclopedia: Judaizers - Concerning the cultural implications of the Good News
* Catholic Encyclopedia: Salvation
* The Gospel  - Online booklet explaining the Gospel
* Lordship salvation  - Reformed Christian Gospel presentation emphasizing Lordship Salvation
* "What Is The Gospel?" - compares the accuracy of the Gospel used by many in evangelism today, with the Gospel preached by the Apostle Peter (to the Jews) and the Apostle Paul (to the Gentiles).
Siro-malabarska katolička crkva

**Siro-malabarska katolička crkva** je velika nadbiskupska crkva istočnosirijskog obreda koja se nalazi u punom zajedništvu s Katoličkom crkvom.

Predstavlja jednu od 22 *[[sui iuris]]* istočnih katoličkih crkvi unutar Katoličke crkve. Predstavlja najveću od tomokršćanskih denominacija s preko 3,6 miliona vjernika. Također predstavlja drugu najveću istočnih crkava u zajedništvu s biskupom Rima.

Crkvu vodi veliki nadbiskup Ernakulam-Angamalyja, trenutno Varkey Vithayathil. Sveti Anfosal je prvi svetac. Članovi Siro-malabarske crkve su poznati kao **Sirijski katolici** ili **Rimokatolički sirijski kršćani**.

Crkva je u svom današnjem obliku nastala 1665. godine, u doba kada se područje Kerale nalazilo pod portugalskom upravom.

## Reference

## Vanjske veze

* Syro-Malabar Church 
* Archdiocese of Thrissur
* Archdiocese of Kottayam
* Archdiocese of Changanacherry
* Archdiocese of Ernakulam-Angamaly 
* Archdiocese of Tellicherry
* The website for Synod of Diamper
* Syro malabar mission in Chennai
Malankarska pravoslavna sirijska crkva

**Malankarska pravoslavna sirijska crkva**, također poznata i kao **Indijska pravoslavna crkva**, je autokefalna istočna pravoslavna (drevnoistočna) crkva koja djeluje u indijskoj državi Kerala. Predstavlja jednu od crkva indijske tomokršćanske zajednice, čiji pripadnici tvrde da porijeklo vode od crkve koju je po predaji u 1. vijeku uspostavio apostol Toma. Crkvu vodi autonomni Katolikos Istoka, ali i dalje održava veze sa Sirijskom orijentalno-pravoslavnom crkvom i njenim poglavarom patrijarhom Antiohije.

Kroz historiju su svi tomokršćani imali isto vodstvo i liturgiju, odnosno bili povezani sa Crkvom Istoka sa sjedištem u Perziji. Od 16. vijeka su portugalski jezuiti toj zajednici pokušali nasilno nametnuti latinski obred i puno zajedništvo sa Katoličkom crkvom. Nezadovoljstvo takvim nastojanjima je potaklo najveći dio zajednice da se pridruži arhiđakonu Tomi koji je 1653. položio zakletvu da se nikada neće pokoriti Portugalcima. Dio koji se pridružio Tomi je postao Malankarska crkva.

Arhiđakon Toma je crkvu preveo pod jurisdikciju Sirijske orijentalno-pravoslavne crkve. Međutim, sporovi između patrijarha u Antiohiji i lokalnog svećenstva su eksalirali te se godine 1912. se ta crkva podijelila na dva dijela - Malankarsku pravoslavnu sirijsku crkvu i Jakobitsku sirijsku kršćansku crkvu.

Crkva u teološkom smislu pripada istočnom pravoslavlju i prihvaća alekandrijsku kristologiju, te koristi zapadnosirijski obred.

## Reference

## Vanjske veze

* Official website of the Indian (Malankara) Orthodox Church
* Official Malankara Orthodox Church News (Catholicate News - Formerly Gregorian News) 
* Official Malankara Orthodox Church Radio (Gregorian Radio) 
* Official Malankara Orthodox Church TV (Gregorian TV) 
* Malankara Orthodox Videos Portal (Gregorian Videos) 
* Malankara Orthodox Audios Portal (Gregorian Audios) 
* Gregorian Voice 

* Indian Orthodox Herald - Breaking Church News And Doctrinal Information
* Dr. Thomas Makarios' website 
* Augen Dionysius' website 
* ICON (Indian Christian Orthodox Network) 
* Indian Orthodox Diaspora Secretariat website
Kodungallur

**Kodungallur** (angliciziranoi: **Cranganore**) je grad i općina u Indiji koja administrativno pripada distriktu Thisssur u državi Kerala. U historiji je bio poznat kao Mahodayapuram, Shinkli, Muchiri (anglicizirano u Muziris) and Muyirikkodu. Muchiripattinam je bila znamenita i bogata morska luka na ušću rijeke Periyar (također poznat kao *Choorni Nadi*) u južnoindijskoj državi Kerala. Nalazi se oko 30&nbsp;km od današnjeg grada Kochi na upon NH 17. Predstavlja ulaz u **Šire podrućje Kochina** iz sjeverozapadne Keralw. Corporation of Cochin je napravila plan da se Kodungallur pretvori u satelitsko naselje samog grada Kochi.

Ime Muchiri označava tri rukavca rijeke Periyar koje se u gradu ulijevaju u Arapsko more. Godine 1341. se Periyar poplavila što je dovelo da se lijevi rukavac prije Aluve razdvoji na dva rukavca. Poplava je muljem zatrpala rukavac (poznat kao rijeka Changala) i dotadašnju prirodnu luku na ušću rijeke, zbog čega je sagrađena nova luka u Kochiju. Za poplave je stvoren otok po imenu Vipin koji leži između Murikkumpadama i rijeke Kochi. Vypinkara je oznaka za zemljište između Vypina i Munambama.

## Izvori

## Satelitske slike
* Satellite image of Kodungallur.

## Vanjske veze

* Indian Christianity - Cranganore:Past and Present
* Indian Christianity - The Glory that was Cranganore
* Catholic Diocese of Kottapuram
* Cherman Juma Masjid, Kodungallur
* http://www.keralatourism.org/muziris/circuit-tours.php
Karl Hopf

**Karl Hopf** (Ham, Vestfalija, 19. februar 1832. - Vizbaden, 23. avgust 1873) je bio nemački istoričar i vizantinolog.

Studirao je na Univerzitetu u Bonu gde je i diplomirao i doktorirao 1852. na temu srednjovekovne istorije Grčke. Bio je vanredni profesor i biblioterkar na Univerzitetu u Greifswaldu i redovni profesor i bibliotekar na Univerzitetu u Kenigsbergu. Često je boravio u Italiji i istraživao srednjovekovne italijanske arhive za potrebe pisanja svojih radova.

## Bibliografija
* Chroniques Greco-Romanes, Berlin, 1873.

## Literatura
* Peter Wirth: Hopf, Carl. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 9. Duncker & Humblot, Berlin 1972, S. 609.
* Ludwig Streit: Hopf, Karl. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 13. Duncker & Humblot, Leipzig 1881, S. 102–104.

## Vanjske veze
* Spisak radova koje je objavio Karl Hopf u katalogu Nacionalne biblioteke u Berlinu
Barea Soran

**Kvint Marcije Barea Soran** (*Quintus Marcius Barea Soranus*, ? - 65/66) bio je rimski plemić i velikodostojnik iz doba Julijevsko-Klaudijevske dinastije. Rođen je u Rimu kao sin Kvinta Marcija Barre, *suffect* konzula u godini 26. i dugogodišnjeg prokonzula Afrike. Njegov brat, senator Kvint Marcije Barea Sura, bio je dobar prijatelj budućeg cara Vespazijana, a njegove nećake Ulpija Marcijana i Marcija Furnila su kasnije postale carice, odnosno supruge careva Trajana i Tita. Sam Barea je bio učenik stoičkog filozofija Publija Egnacija Celera. Imao je kćer Serviliju koja se udala za senatora Anija Poliona.

Barea je političku karijeru započeo kao *suffect* konzul godine 52. a poslije služio kao prokonzul Azije. Zbog svog pravičnog vladanja je stekao duboko poštovanje i naklonost tamošnjih podanika, ali i isto tako i ljubomoru i neprijateljstvo cara Nerona. Zbog toga je godine 65. ili 66. optužen za nezakoniti odnos sa Rubelijem Plautom i kovanje zavjere protiv rata. Kao glavni svjedok optužbe se pojavio njegov učitelj Celer. Suočen sa osudom, Barea je počinio samoubistvo. Servilija, koja se koristila uslugama maga kako bi pokušala doznati očevu sudbinu, također je s mužom osuđena i pogubljena, ovaj put zbog čarobnjaštva. Celera je, pak, kasnije pogubio Vespazijan navevši kao razlog njegove lažne optužbe.

## Izvori
Aulo Didije Gal

**Aulo Didije Gal** (*Aulus Didius Gallus*, 1. vijek) bio je rimski vojskovođa i velikodostojnik iz doba Julijevsko-Klaudijevske dinastije, najpoznatiji po tome što je služio kao guverner Britanije od 52. do 57.

Karijeru je započeo pod carem Tiberijem kao kvestor, najvjerojatnije godine 19. Poslije toga je služio kao legat prokonzula Azije, prefekt konjice i prokonzul Sicilije. Od 38. do 49. je služio kao nadglednik rimskih akvadukta, a pod carem Kaligulom je godine 39. bio i *suffect* konzul. Na mjesto guvernera Britanije je postavljen nakon iznenadne smrti njegovog prethodnika Publija Ostorija Skapule, a što su iskoristili Siluri u današnjem Walesu kako bi ponovno digli ustanak protiv rimske vlasti. Prema Tacitu, Gal nije bio previše oduševljen svojim imenovanjem, smatrajući provinciju dalekom i neatraktivnom. Mandat mu je bio obilježen prije svega defenzivnim operacijama, odnosno nastojanjem da se očuva rimska vlast nad već osvojenim područjima, nauštrb širenja na druga područja. Skapula je uspio djelomično smiriti Silure, a od svrgavanja je spasio i prorimsku brigantsku kraljicu Kartimanduu nakon svađe s bivšim suprugom Venucijem. Nakon pet godina službe ga je smijenio Kvint Veranije.

## Vanjske veze
* Aulus Didius Gallus  at Roman-Britain.org
Malankarska Martomanska sirijska crkva

**Malankarska Martomanska sirijska crkva** (službeni naziv *Malankara Mar Thoma Suryani Sabha*), također poznata kao **Martomanska crkva** (*Mar Thoma Church*) je kršćanska denominacija sa sjedištem u Kerali, jugozapadnoj državi Indija. Predstavlja jednu od tomokršćanskih crkava koje svoje porijeklo vuku od misionarskih aktivnosti Apostola Tome, te sebe definira kao "apostolsku po porijeklu, univerzalnu po prirodi, biblijsku po vjeri, evangeličku u priincipu, ekumensku po izgledu, orijentalnu po obredu, demokratsku po djelovanju eposkopalnu po karakteru.". Smatra se nezavisnom i autohjtnom, tako da je njen redovni rad i specijalni projekti u potpunosti financirani od njenih članova. Trenutno je dio Anglikanske zajednice i Malabarske nezavisne sirijske crkve.

Malankarska Martomanska sirijska crkva sebe vidi kao nastavljača apostolske sukcesiuje i tradicije koje je uspostavio apostol Toma. Njeno neposredno porijeklo potiče od aktivnosti anglikanskih misionara koji su u 18. i 19. vijeku djelovali među vjernicima tadađnje Malankarske crkve, sirijske pravoslavne crkve nastale od raskola u tomokršćanskoj zajednici u 17. vijeku. Pri tome je bilo važno uvođenje prve Biblije na malajalam jeziku. Mar Thoma crkva je službeno postala nezavisnom od Malankarske crkve i njene hijerahije krajem 19. vijeka, nakon sudskog procesa koji trejao od 1879. do 1889.

Do početka 20. vijeka martomiti su živjeli u nekoliko distrikata centralnog Travancorea i Kunnamkulama u južnoj indijskoj državi Kerala. Ali, kako se u 20. vijeku indijska dijaspora proširila na Sjevernu Ameriku, Evropu, Bliski Istok, Maleziju, Singapur, Južnu Afriku, Australiju i Novi Zeland, trenutno ima oko milion vjernika širom svijeta . Njihov maternji jezik je malajalam.

## Reference

## Vanjske veze
* Official Site of the Malankara Mar Thoma Syrian Church
* Directory of Mar Thoma Churches Worldwide 
* Heritage and history of the Mar Thoma Church
* The Diocese of North America and Europe
* The Jerusalem Mar Thoma Church, Bangalore 
* The Canadian Mar Thoma Church, Toronto Canada 
* The Youth of the Canadian Mar Thoma Church 
* The Mar Thoma Youth of Toronto 
* Hermon Mar Thoma Church, West Midlands UK
* Pallipad Mar Thoma
* Mar Thoma Congregation, Scotland UK
* New portal of Maramon Convention 
* Sharjah Mar Thoma Church - First Marthoma Church in UAE
* St. Paul's Mar Thoma Church of Dallas, Texas
* MTCminstry.com - Relevant resources for the spiritual renewal and edification of all 
* Kuwait Mar Thoma Church - One of the largest Parish of Mar Thoma Church 
* - St. Thomas Mar Thoma Church, Salmiah, Kuwait
Decim Junije Silan Torkvat

**Decim Junije Silan Torkvat** (Decimus Junius Silanus Torquatus, 16 - 64) bio je rimski plemić i velikodstojnik rodom iz Julijevsko-Klaudijevske dinastije. Otac mu je bio Apije Junije Silan, a majka Emilija Lepida. Njegov pradjed je bio car August.

Godine 53. je služio kao carski konzul. a godine 54. se oženio za Juliju Afrikanu, koja mu je rodila kćer Juniju Silanu Torkvatu.

Torkvat se volio hvaliti time da potiče od Augusta, što je izazvalo nemilost cara Nerona. Godine 64. je prisiljen izvršiti samoubistvo.

## Povezano
* Junia (gens)
Kvint Haterije Antonin

**Kvint Haterije Antonin** (*Quintus Haterius Antoninus*, 1. vijek) bio je rimski plemić i velikodostojnik rodom iz Julijevsko-Klaudijevske dinastije. Bio je potomak Marka Antonija, ali i u rodu sa carevima Kaligulom i Klaudijem. Godine 53. je služio kao rimski konzul. Oko godine 57-58. je zbog rastrošnog života ostao bez cijelog nasljedstva. Osiromašen se morao oslanjati na pomoć rodbine, dobivši reputaciju profesionalnog lovca na nasljedstvo.

## Izvori
* Tacit - *Anali*
* http://www.ancientlibrary.com/smith-bio/1469.html
Evodije

**Sveti Evodije** (? - cca. 69) je kršćanski svetac poznat kao jedan od prvih kršćana, odnosno preobraćenika na novu vjeru. Prije prebraćenja, koje je izveo Sveti Petar, bio je pagan. Nakon što je Sveti Petar otišao za Rim, Evodije je postao tamošnji biskup u Antiohiji.

Kao svetac se slavi i u pravoslavnim i u Katoličkoj crkvi.

## Vanjske veze
Halkida (Sirija)

**Halkida** () je naziv za antički grad u rimskoj provinciji Siriji. Poznat je kao rodno mjesto neoplatonističkog filozofa Jambihla, a i po tome što je sredinom 1. vijeka njime vladao judejski tertrah Agripa II.

Historičari nisu precizno utvrdili lokaciju Halkide. Najčešće se spominje Qinnasrin u današnjoj Siriji, a nešto manje i Anjar u Libanonu.
Hemijska serija

**Hemijska serija** je grupa hemijskih elemenata u periodnom sistemu elemenata, koji imaju slične fizičke i hemijske osobine. Hemijske serije su:
* Alkalni metali
* Zemnoalkalni metali
* Lantanoidi
* Aktinoidi
* Prelazni elementi
* Slabi metali
* Polumetali
* Nemetali
* Halogeni elementi
* Plemeniti plinovi
Grupa periodnog sistema elemenata

U hemiji, **grupa** predstavlja vertikalnu kolonu u periodnom sistemu elemenata. U standardnom periodnom sistemu postoji 18 grupa, uključujući elemente d-bloka, ali isključujući one iz f-bloka.  

Razlog takvom rasporedu je sličnost fizičkih ili hemijskih svojstava unutar iste grupe, a koja su uzrokom ponavljajućih svojstava vanjskih elektronskih ljusaka koje određuju glavninu svih svojstava. 
Starija dva načina označavanja grupa jesu rimskim brojkama, a noviji način koji predlaže IUPAC, je označavanje arapskim brojkama, ne bi li dolazilo do zabune uz dva starija načina.

## Popis grupa
Osamnaest grupa periodnog sustava elemenata su kako slijedi:

## Literatura
*
Elementi p-bloka

Elementi **p-bloka** su elementi koji u valentnoj ljusci, osim n*s*2 elektrona imaju i n*p*1-6 elektrone. U *p*-elemente ne spadaju vodonik i helijum, jer su njihove elektronske konfiguracije 1*s*1 i 1*s*2.

Grupe p-bloka su:

* 13: Grupa bora
* 14: Grupa ugljika
* 15: Grupa azota
* 16: Halkogeni
* 17: Halogeni
* 18: Plemeniti plinovi

Elementi p-bloka kao elementarne tvari mogu biti metali, polumetali i nemetali. Nastupaju u različitim oksidacionim stanjima gradeći ionska i kovalentna jedinjenja. Maksimalna oksidaciona stanja odgovaraju sumi valentnih s i p elektrona. Članovi parnih grupa (14. i 16.) grade stabilna parna oksidaciona stanja (ugljik(IV): CO<sub>2</sub>, silicijum(IV): SiO2, olovo(IV): PbO2; ugljik(II): CO, kalaj(II): SnCl2, olovo(II): PbSO4) a članovi neparnih grupa (13., 15. i 17.) su stabilni u neparnim (aluminijum(III): Al2O3; azot(V): HNO3; hlor(VII): HClO4)
Elementi d-bloka

**d-blok** periodnog sistema sadrži elemente koji najčešće imaju popunjene *s*-orbitale zadnjeg kvantnog nivoa (n*s*2), a djelomično popunjene *d*-orbitale predzadnjeg kvantnog nivoa ((n-1)*d*1-10) u neutralnom atomu ili nekom od iona. Elementi d-bloka se nazivaju i prelazni elementi, a u periodnom sistemu se nalaze od 3. do 11. grupe. Elementi 12. grupe periodnog sistema, cink, kadmijum i živa imaju potpuno popunjene (n-1)*d* orbitale, pa prema tome ne spadaju u prelazne elemente. Prema IUPAC-u oni se svrstavaju u post-prelazne elemente. U prelazne elemente također spadaju lantan i aktinijum, kao članovi 3. grupe, dok se lantanoidi i aktinoidi nazivaju elementima f-bloka.

## Povezano
* Elektronska konfiguracija
* Prelazni elementi
Elementi f-bloka

**Elementi f-bloka** ili *unutrašnji prelazni elementi* su elementi čiji elektroni najvišeg nivoa popunjavaju *f* atomske orbitale. Dijeli se u dvije serije: lantanoidi i aktinoidi. Većina ovih elemenata gradi ionske spojeve u kojima su prisutni kao trovalentni kation M3+.
Blok periodnog sistema elemenata

**Blok periodnog sistema elemenata** je grupa hemijskih elemenata čiji elektroni najvišeg nivoa popunjavaju isti tip atomske orbitale:
* Elementi s-bloka
* Elementi p-bloka
* Elementi d-bloka
* Elementi f-bloka
Elementi s-bloka

**Elementi s-bloka** u periodnom sistemu elemenata čine alkalni metali, zemnoalkalni metali, hidrogen i helijum. Kod ovih elemenata elektroni najvišeg energetskog nivoa pupunjavaju *s* atomsku orbitalu. Isključujući hidrogen i helijum, svi elementi s-bloka lahko otpuštaju elektron dajući kation. Zbog toga su to jaka redukciona sredstva. Elektronska konfiguracija helijuma je izuzetno stabina, pa on pripada grupi plemenitih plinova.
Frang Bardi

**Frang Bardi** (, , , ), (1606–1643) je bio albanski biskup i autor biografije o Skenderbegu i brojnih drugih tekstova vezanih za Albance.

Rođen je u mestu Kalmet ili u mestu Nenšat u oblasti Leš. Potiče iz porodice u kojoj je bilo mnogo članova na visokim pozicijama u hijerarhiji katoličke crkve, državne uprave i vojnih zapovednika Mletačke Republike. Njegov ujak je bio biskup Sapa i Sarda. Studirao je teologiju u Italiji i 1636. bio postavljen za biskupa Sapa i Sarda.

Pisao je tekstove za Kongregaciju za jevanđelizaciju naroda. Napisao je prvi latinsko-albanski rečnik sa 5.640 unosa i biografiju Skenderbega .

## Biografija
* *Dictionarium latino-epiroticum*, Rome 1635 
* *Georgius Castriotus Epirensis, vulgo Scanderbegh* Per Franciscum Blancum, De Alumnis Collegij de Propaganda Fide Episcopum Sappatensem etc. Venetiis, Typis Marci Ginammi, MDCXXXVI (1636)

## Povezano
* Albanska književnost
* Albanska kultura
* Đerđ Bardi
* Nikole Bardi
* Tosol Bardi

## Izvori

## Vanjske veze
* "Description and information on the state of the bishopric and parish churches of the Diocese of Sapa, subjected to the tyranny of the Turks" 
* ''Albanian Literature'', Section 1.6, by Robert Elsie, pages 24-27
* ''Dictionarivm Latino Epiroticvm'' per R. D. Franciscvm Blanchvm
A Whiter Shade of Pale

"**A Whiter Shade of Pale**" debitantska je pjesma britanskog sastava Procol Harum, objavljena 12. maja 1967 Istoimena singl ploča s ovom pjesmom popela se na broj jedan britanske ljestvice  8. juna 1967., i ostala na vrhu punih šest tjedana.

## O pjesmi
Profinjeni bachovski zvuk hammond orgulja orguljaša Matthewa Fishera, malo promukli glas Garyja Brookera, i neuobičajeni stihovi Keitha Reida donijeli su pjesmi "A Whiter Shade of Pale" planetarnu popularnost. Dospjela je na broj jedan u više zemalja 1967. godine kad je objavljena. I nakon gotovo pola stoljeća to je najizvođenija pjesma na javnim mjestima u Ujedinjenom Kraljevstvu.

Do danas postoji oko 900 različitih izvedbi ove pjesme od strane velikih zvijezda. Pjesma je bila zvučna kulisa mnogih filmova, kroz više desetljeća.

## Ljestvice

## Reference
Bornit

**Bornit** je sulfidni mineral hemijskog sastava Cu5FeS4 a koji kristališe rombično. Boja mu je smeđa do bakarno-crvena, na svežim površinama se ima ljubičasti odsjaj.

## Povezano
* Spisak minerala
Vanadinit

**Vanadinit** je rijedak mineral koji dolazi iz grupe fosfata, arsenata i vanadata. Kristalizira u heksagonskom kristalnom sistemu. Formula mu je Pb5(VO4)3Cl. Formira kratko do dugo prizmatične, rijetko piramidalne kristale. Isto tako može da formira grozdaste i radijalne agregate bijele, sive, narandžaste, smeđe i crvene boje. Član je apatitsko - piromorfne grupe minerala.

## Etmologija i historija

Vanadinit je prvi put pronađen i opsan 1838. godine u Zimapanu u Meksiku. Dobio je ime zbog prisustva vanadijuma.

## Osobine

Po Mosovoj skali tvrdoće je 3-3,5, i otapa se na plameniku i nitratnoj kiselini.

Po Štruncovoj sistematici vanadinit se svrstava u grupu fosfata, arsenata i vanadata.

### Modifikacije i varijateti

Endlihit, poznat još kao arsen-vanadinit, je žuta varijanta ovoga minerala. Endlihit su prvi put, 1885. godine, opisali Friedrich August Genth (1820. – 1893.) i Gerhard vom Rath (1830. – 1888.).

### Nastanak i lokaliteti

Vanadinit je sekundarni mineral koji dolazi u pratnji sa drugim mineralima kao što su: anglezit, barit, kalcit, ceruzit, piromorfit, vulfenit i getit u ležištima bogatim olovom. Nalazišta vanadinita su: Maroko, Meksiko, Njemačka, Nambija , Škotska, Švedska, Sibir, SAD (Arizona).

### [[Kristal]]na struktura

Kristalizira heksagonalno u kristalnoj klasi 6/m, u prostornoj grupi P63/m. Konstante kristalne rešetke vanadinita su a=1,0331&nbsp;nm i c= 0,7343&nbsp;nm. Jon vanadijuma tetraedarski je opkoljen sa jonima kiseonika dok joni hlora nalaze se na ćoškovima kristalne rešetke.

## Upotreba

Koristi se za dobivanje vanadijuma. U kolekcionarstvu je cijenjen mineral, dok se u draguljarstvu ne koristi zbog svoje mekoće.

## Literatura

* Martin Okrusch, Siegfried Matthes: *Mineralogie. Eine Einführung in die spezielle Mineralogie, Petrologie und Lagerstättenkunde.* 7. vollständig überarbeitete und aktualisierte Auflage. Springer, Berlin u. a. 2005, .
* Petr Korbel, Milan Novák: *Mineralien-Enzyklopädie.* Edition Dörfler im Nebel-Verlag, Eggolsheim 2002, .

## Poveznice

* Mineralienatlas:Vanadinit (Wiki) u. Mineralienatlas:Mineralienportrait/Vanadinit 
* MinDat - Vanadinite (englisch)
* Webmineral - Vanadinite (englisch)

## Povezano

* Spisak minerala
Sjajnost

**Sjajnost** predstavlja optički doživljaj reakcije površine kristala, stene ili minerala na svetlost. Ona zavisi od indeksa prelamanja svetlosti, na osnovu koga se razlikuju tri osnovne kategorije: *nemetalična sjajnost* (n  3,5).

U okviru nemetalične sjajnosti **dijamantsku** sjajnost imaju npr. dijamant, ceruzit i anglezit, **staklastu** sjajnost ima kvarc.

Od nemetaličnih sjajnosti postoje još:
* **sedefasta** sjajnost koju imaju listasti kristalasti agregati, 
* **smolasta** sjajnost koju imaju sfalerit i samorodni sumpor
* **svilasta** - vlaknasti kristalasti agregati a 
* **mat** sjajnost se javlja kada kod minerala postoji odsustvo sjaja.

## Vanjske veze
* www.mineralienatlas.de