open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Milena Dragišić

**Milena Dragišić**, konjička novinarka iz Osijeka, dugogodišnja članica Hrvatskog zbora sportskih novinara i Međunarodne udruge konjičkih novinara (International Alliance of Equestrian Journalists). Piše za Sportske novosti, Jutarnji list, Agroglas i Gospodarski list. Izvještavala je s olimpijskih igara u Atini (2004) i Sidneju (2000).

Svoje novinarsko pero nadopunjuje i fotografijom. Početkom decembra 2004. godine u Novinarskom domu u Zagrebu upriličila je veliku izložbu svojih fotografija snimljenih na OI u Atini (kasnije prenesenu u Bizovačke toplice). Izložba je bila podijeljena na četiri područja: dresuru, preponaštvo, eventing (svestranu upotrebljivost konja) i ljubav.

----
**Izvor**:
Gorana Korać: *"Već u djetinjstvu sam uz osječki hipodrom uživala u plemenitim konjima!"*, *"Osječki dom"*, VI, 663, 15 - Osijek, 1-2. II. 2005.
Magistar

**Magistar**,
* osoba koja je stekla prvi znanstveni stupanj (napisala i obranila magisterij); magistar znanosti - akademski naslov nakon završenoga poslijediplomskoga studija (tzv. trećeg stupnja) na sveučilištu (kratica mr. ili mr. sc.);
* u najnovije vrijeme, naslov (uz naziv struke) za onoga koji je diplomirao na nekom fakultetu (npr. magistar farmacije);
* u nekim zemljama, znanstveni stupanj; odgovara našem "profesor", osobito srednjoškolski.
* (**magister**) u antičkom Rimu naziv za razne javne dužnosnike; glavar, javni službenik; učitelj;
* (**magister**) u starom vijeku, ravnatelj; nastavnik; umjetnik;
* u srednjem vijeku, poglavar duhovno-viteškog reda;
* u srednjem vijeku, predavač "slobodnih" (humanističkih) znanosti;
* titula ljekarnika; **magistar farmacije** (*magister pharmaciae*), diplomirani ljekarnik (farmaceut; kratica **mr. ph.**).

Usp. magistratura, magistra.

## Izvori
* *[[Izvori#HER|HER]]*, *[[Izvori#HOL|HOL]]*, *[[Izvori#ONO|ONO]]*, *[[Izvori#Klaić|Klaić]]*
Magisterij

**Magisterij**,
* postupak stjecanja zvanja magistra; poslijediplomski studij za stjecanje naslova magistra znanosti;
* znanstveni stupanj magistra znanosti;
* znanstveni rad čija izrada i obrana omogućuje stjecanje naslova magistra, **magistarska radnja**, **magistarski rad**, završni ispit na postdiplomskom studiju;
* upraviteljska nadzornička služba;
* upravljanje, naučavanje;
* službeno (katoličko) crkveno učenje koje se nalazi u dogmatskim formulacijama, papinskim i koncilskim dokumentima.

Usp. magistratura.
Pojanje

**Pojanje**, crkveno pjevanje, obično u pravoslavnoj crkvi i u crkvama istočnog obreda.

U pravoslavnoj crkvi gotovo cijela bogosluženja (jutrenje, liturgija, večernje...), svete tajne (krštenje, vjenčanje), opijelo na sahranama itd. obavljaju se pojanjem. svešteničko pojanje u pravilu prati jedan ili više pojaca, ponekad i crkveni hor. Pojcima se pridružuju i pojedini vjernici i vjernice.

----
**Napomena**: 
Riječju **pojanje** označava se i ptičje pjevanje, a nekad se označavalo pjevanje u stihovima, pisanje stihova.
Magistratura

**Magistratura**,
* magistarski ispit;
* služba člana magistrata.

Usp. magisterij, magistra.

## Izvor
* *[[Izvori#HER|HER]]*
Ktitor

**Ktitor** (grč. *κτήτωρ* : osnivač, utemeljitelj, vlasnik, od starogrčkog glagola *κτίζω* : osnivam), osoba koja je osnovala kakvu zadužbinu; zadužbinar (obično u Bizantu i kod pravoslavnih Slavena ili osnivač odn. osoba koja izdržava manastir ili mu dade velik prilog; donator. Žena **ktitorka** (ili **ktitorica**). *([[Izvori#HER|HER]])*

Ktitor (obično feudalac) iz svojih je sredstava zidao crkvu i poklanjao joj sve predmete potrebne za bogosluženje, uzdržavao je manastir i branio ga u slučaju potrebe, postavljao starješinu manastira, upravljao njegovim prihodina i propisivao unutrašnji red. Portreti ktitora i njegove porodice naslikani su u crkvi, a njihova imena unošena su u diptihe. Oni su imali počasno mjesto za vrijeme liturgije i pravo na grob u crkvi. Prava ktitora prenosila su se na njihove nasljednike. U novom vijeku (XVI-XVII st.), kad se više nisu gradili novi manastiri, naziva se ktitorom i onaj tko manastir uzdržava, popravi ili dariva. Tako se neki ruski, vlaški i moldavski knezovi zovu "novi ili vtori ktitori". *([[Izvori#ELZ|ELZ]])*

## Vanjske veze
Kolokvij

**Kolokvij**,
* stručni razgovor i razmjena mišljenja;
* usmena ili pismena provjera znanja na visokim školama, često iz dijela ispitne građe ili kao predispit.

## Izvor
* *[[Izvori#HER|HER]]*
Kustos

**Kustos** (lat. *custos*: čuvar), žena **kustosica**,
# onaj koji uređuje, obrađuje i obnavlja zbirku umjetničkih djela; čuvar zbirke (npr. u muzeju);
# u katoličkoj crkvi: **1.** kanonik koji obavlja nadzor nad katedralom; **2.** kod franjevaca, predstojnik kustodije, provincijalov zamjenik.

## Izvor
* *[[Izvori#HER|HER]]*
Nabedrenik

**Nabedrenik** ili **nabedrenica**, dio svešteničke odežde, ukrasno četverokutno platno što ga pravoslavni sveštenici nose kao znak čina, ranga ili odlikovanja na desnom bedru. U povijesnom kontekstu **nabedrenik** je dio ratničkog oklopa oko bedra.
Egzarh

**Egzarh** (grč. *éksarkhos* : vojvoda, vođa, kolovođa; predvodnik, starješina; odličnik; započinjatelj), po *[[Izvori#Pravoslavni rečnik|Pravoslavnom rječniku]]* i *[[Izvori#Klaić|Klaićevom rječniku]]* - poglavar ili rukovodilac neznabožačkih žrečeva u staroj Grčkoj, glavni žrec u hramu; potom - građanski upravitelj dijeceza, administrativnih jedinica na koje je Konstantin Veliki bio podijelio svoje carstvo. Kasnije je taj administrativni naziv dobio crkveno-kanonsku upotrebu. Pretpostavlja se da su egzarsi u staroj crkvi bili episkopi dijeceza, koji već polovinom VI. vijeka gube na svom značaju: ili tako što po svojim funkcijama bivaju izjednačeni s drugim crkvenim ličnostima, ili tako što ih viša vlast ukida kao nepotrebne. Danas je egzarh samostalni predstavnik (nešto između mitropolita i patrijarha) cijele crkve ili njenog dijela, koji ima punu vlast. Poglavar samostalne crkve ili niza nacionalnoistorodnih eparhija

Po *[[Izvori#ELZ|ELZ-u]]*, *[[Izvori#HER|HER-u]]* i *[[Izvori#HOL|HOL-u]]*, vojnički zapovjednik bizantskog egzarhata kojemu je povjerena i civilna vlast; carski namjesnik u egzarhatu; namjesnik bizantskog cara u njegovim talijanskim posjedima, u Gornjoj Italiji. U istočnoj crkvi, mitropolit, obično u glavnim gradovima kasnoantičkih prefektura (u Aleksandriji, Antiohiji, Kapadokiji itd.). U pravoslavlju, patrijaršijski namjesnik koji zastupa patrijaršijsku vlast (u Rusiji od Petra Velikog, u Bugarskoj od 1872. godine; primas Bugarske pravoslavne crkve nosi titulu egzarha od 1870-1953: egzarh bugarski.

Danas u Srpskoj pravoslavnoj crkvi (SPC) dva mitropolita imaju i titulu egzarha: arhiepiskop cetinjski, mitropolit crnogorsko-primorski, zetsko-brdski i skenderijski i egzarh Pećkog trona Joanikije Mićović te mitropolit Hrizostom arhiepiskop sarajevski, mitropolit dabrobosanski i egzarh Dalmacije.

----
**Izvori**: 
* *[[Izvori#ELZ|ELZ]]*, *[[Izvori#HER|HER]]*, *[[Izvori#HOL|HOL]]*, *[[Izvori#Jurančič|Jurančič]]*, *[[Izvori#MEP|MEP]]*, *[[Izvori#RMS|RMS]]*, *[[Izvori#RSANU|RSANU]]*, *[[Izvori#Vujaklija|Vujaklija]]*
* Srpska pravoslavna crkva  
* Mitropolit Amfilohije (Radović)
Makroregija

**Makroregija**, velika geografska homogena cjelina koju odlikuju zajedničke značajke (klimatske, privredne i dr.).

## Povezano
* Mikroregija

## Izvori
* *[[Izvori#HER|HER]]*
Metoh

**Metoh** (grčki: **' [''metókhi''] — metohi = dioništvo, zajednica; zajedničko dobro) ili **metohija** (grčki: **' [*metókhia*] — metohia; ** [*metókhion*] — metohion), u srednjovjekovnoj Srbiji (u srpskom agrarnom pravu), zemlja ili posjed što ga drži neka crkva ili manastir. Posjed koji se daruje crkvi ili manastiru postaje metohija Isprva se metohijom nazivala naseobina kaluđera koji su obrađivali manastirsku zemlju. Ujedno se tim nazivom označavalo pojedino selo ili skup više sela, te manji manastir darovan ili podčinjen većem. Metohija je katkada skupno ime i za ljude koji žive na manastirskom ili crkvenom dobru. *Metohija hotčka* dala je ime potonjem području Metohije. *Metoh* u užem smislu znači i upravno središte jedne metohije. *([[Izvori#HE|HE]], [[Izvori#ELZ|ELZ]] [[Izvori#ARJ|ARJ]])*

U feudalnoj Srbiji ktitori su neke crkve ili manastire prilagali većem manastiru i stavljali ih pod njegovu vlast, čime su se stvorila crkvena vlastelinstva, metohije, kojima je često pripadalo i više sela. Naročito su bili bogati veći vladalački manastiri jer su posjedovali po dvije ili više metohija na različitim stranama, znatno udaljenim od samog centralnog manastira. Metohijom je upravljao naročito određen kaluđer-ekonom, koji je imao i razne svjetovne pomoćnike za upravne, sudske, vojne i financijske poslove, u cilju i da se ekonomski eksploatiraju imanja i da se narod, kojim se na taj način upravljalo, koristi u političke i vojne svrhe. Naziv se u najnovije vrijeme odnosio na svako imanje udaljeno od manastira kojem je pripadalo. *([[Izvori#MEP|MEP]])*
Monografija

**Monografija** ( — "jedan" i γραφειν — "pisati") pisano je delo koje detaljno obrađuje jednu temu. Često je u pitanju naučni esej ili naučni traktat, koji može biti objavljen kao knjiga ili članak u časopisu. To je po definiciji jedan dokument koji sam po sebi predstavlja kompletan tekst. Monografija je obično delo jednog autora, ali to nije uvek slučaj. Izlaganje u monografiji je na višem nivou od udžbenika.

## Nauka
Među naučnicima je uobičajena praksa da se svaki dovoljno obiman rad koji istražuje određenu temu objavi kao monografska publikacija. Ona sadrži detaljan opis metodologije datog istraživanja, predstavljanje rezultata istraživanja i njihovo tumačenje.

## Bibliotekarstvo
Bibliotekari pod monografijom podrazumevaju svaku neserijsku publikaciju koja je završena u jednom tomu ili u konačnom broju tomova. Po tome se ona razlikuje od serijskih publikacija, kao što su magazin, časopis ili novine.

## Reference
Monah

**Monah** ( <  [*monakhós*] – "sam", "jedini"), muška osoba koja se zavjetima vezuje i potpuno predaje monaštvu. U istočnim crkvama svi su redovnici monasi (kaluđeri, inoci), u zapadnoj samo neki (benediktinci, cisterciti, kamaldoležani, kartuzijanci, silvestrini, olivetani, trapisti, valambrozanci, ženski ogranci kontemplativnih redova i bosonoge karmelićanke ). 

Žena **monahinja**. *([[Izvori#HER|HER]])*
France Prešeren

**France Prešeren** [fɾanˈt͡sɛ pɾɛˈʃeːɾən] (Vrba kraj Bleda, 3. decembra 1800. – Kranj, 8. februara 1849.), slovenski pjesnik i pravnik.

Franc Prešern danas važi za najvećeg slovenskega pjesnika. Njegova pjesma *[[Zdravljica]]*, napisana 1844. godine, je današnja državna himna Republike Slovenije.

Prešeren se rodio u kmetskoj obitelji. Po sticanju diplome na bečkom pravnom fakultetu vratio se u Ljubljanu, gdje je radio kao advokat. Tu je i nastala većina njegovih pjesama.

Prešeren je tako postao prvi Slovenac, koji se kvalitetom svog pisanja mjerio sa svojim evropskim savremenjacima.

Životni put pjesnika obilježen je nesretnom zaljubljenošću u bogatu *Primićevu Juliju*, kojoj je posvatio svoj Sonetni vijenac (1834.) i mnoge druge ljubavne pjesme.

Posebno je važan jer je obogatio književnost tako što je unio razne motive (npr. položaj pjesnika u društvu).

Potrebno je spomenuti da je stvorio pjesnički jezik, postavio temelje jezika slovenske književnosti i uključio slovensku književnost u europsku.

## Povezano
* Slovenska književnost
24. septembra

Dani - Godine
prethodni dan - sledeći dan

----

**24. septembra/rujna** (**24. 9.**) je 267. dan godine po gregorijanskom kalendaru (268. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 98 dana.

## Događaji
   
 
  
   
   
   
    
    

   
 

* 1971. — Britanska je vlada protjerala 90 sovjetskih diplomata zbog navodne špijunaže. Moskva je zauzvrat 8. listopada uskratila dozvole za boravak sedamnaestorici britanskih diplomata.   

.
* 1973. — Unatoč prosvjedima Portugala, UN je priznao nezavisnost Gvineje Bisaua. 
.
* 1978. — Švicarci su izglasali osnivanje kantona Jura francuskoga govornog područja koji se odvojio od kantona Bern. To je u Švicarskoj bila prva teritorijalna promjena od 1848. godine.     
   
   
   
   
   
   
    

   
   
 
   
  
   
   

  
   
  

.

## Rođenja
* 1583. — Albrecht von Wallenstein, vojskovođa katoličke lige u tridesetogodišnjem ratu († 1634.).
* 1882. — Franjo Fancev, hrvatski književnik i povjesničar († 1943.).
* 1887. — Mihovil Pavlek-Miškina, hrvatski književnik († 1942.). 
* 1896. — F. Scott Fitzgerald, američki pisac romana i novela († 1940.). 

* 1902. — Ruhollah Mussawi Hendi Homeini, iranski političar i vjerski vođa (ajatolah). 
* 1940. — Slaven Zambata, umirovljeni hrvatski igrač nogometa. 
 
* 1954. — Marco Tardelli, talijanski nogometaš i nogometni trener.
* 1969. — Shamim Sarif, britanska spisateljica i rediteljka. 
* 1976. — Claus Møller Jakobsen, umirovljeni danski rukometaš. 

* 1980. — Jordi Torras, španjolski malonogometaš. 
* 1980. — John Arne Riise, norveški nogometaš.

* 1992. — Jack Sock, američki teniser. 

.

## Smrti
* 1541. — Paracelsus, švicarski alhemičar, fizičar, astrolog i bavio se okultnim (r. 1493).
* 1904. — Niels Ryberg Finsen, danski znanstvenik (* 1860.).
* 1923. — Ivo Ćipiko, hrvatski književnik (* 1867.).
* 1968. — Branislav-Bane Sekulić, bio je jedan od najboljih jugoslovenskih nogometaša između dva rata, istaknuti trener i pedagog. (*1906.).
* 2002. — Ivica Sudnik, hrvatski kulturni, turistički i sportski radnik te publicist. Prvi i zasada (2010. godina) jedini počasni gradonačelnik grada Samobora (* 1910.).
* 2004. — Françoise Sagan, francuska spisateljica (* 1935.).

* 2008. — Vice Vukov, hrvatski pjevač i političar (* 1936.)
.

## Blagdani
*
.
----
*Vidi takođe*: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar
Vesna Vulović

**Vesna Vulović** (Beograd, 3. januara 1950. – Beograd, 23. decembra 2016.), jugoslovenska stjuardesa. Ušla je u Ginisovu knjigu rekorda kao osoba koja je preživela pad sa visine 10.160 metara bez padobrana.

Pad JAT-ovog putničkog aviona DC-9 - o čijem uzroku danas postoje kontroverze - se desio 26. 1. 1972. iznad Srpske Kamenice u Čehoslovačkoj (današnja Češka). Vesna Vulović je preživela pošto je bila vezana za svoje sedište u zadnjem delu aviona koji je, posle eksplozije, ostao spojen za toalete i pao na snegom pokrivenu planinu.

Ono što je interesantno je da 22-godišnja stjuardesa nije čak ni bila predviđena za taj let, bila je zamenjena sa drugom stjuardesom koja se takođe zvala Vesna.

Vesna Vulović je bila jedina preživela. Nastavila je da radi za JAT, ali ne kao stjuadresa, već za šalterom nakon potpunog oporavka od povreda među kojima su bile fraktura lobanje, obe slomljene noge i tri slomljena pršljena, od kojih je jedan bio zgnječen zbog čega je ostala privremeno paralizovana od pojasa nadole. Prohodala je nakon nekoliko meseci, posle više uzastopnih operacija.

Vesna Vulović je primila titulu za Ginisov rekord od Pola Mekartnija. Kasnije je postala nacionalni heroj u Jugoslaviji tokom sedamdesetih.

1990-ih je Vulović bila poznata kao protivnik režima Slobodana Miloševića.

Njen pad je bio predmetom jedne od epizoda dokumentarne TV-serije *[[Mythbusters]]* na Discovery Channelu.

## Povezano
* Let JAT-a JU 367

## Vanjske veze
* Intervju sa Vesnom Vulović 
* Ginisova knjiga rekorda
ATR 72

**ATR-72 (ATR-72)**, turbo-elisni putnički avion. Proizvodi se u Francuskoj. Avionom upravlja dvočlana posada. ATR 72 je prvenstveno namenjen za regionalni saobraćaj. AirSerbia u svojoj floti ima deset aviona tipa ATR 72-200 

## Razvoj
ATR 72 je razvijen od ATR 42. U odnosu na svog prethodnika 72 ima produženi trup za 4.5m, veću površinu krila, jače motore i prikladno povećan prostor za skladišćenje goriva (za oko 10%). Proizvodnja ATR 72 je najvaljena 1986. 

Previ let je obavljen 27. oktobra 1988. Tačno godinu dana kasnije ATR 72 je uveden u komercijalnu upotrebu, a prvi komercijalni let je obavila kompanija Fineir 

Do januara 2007. isporučeno je ukupno 323 aviona ATR 72. Za sada je naručeno još 113 aviona.

## Modeli

### ATR 72-200
72-200 je prva proizvodna verzija ATR-a 72. Оpremljen je motorima Pratt & Whitney Canada PW124B koji imaju 2400 konjskih snaga na zamajcu.

### ATR 72-210 (212)
The ATR 210, je verzija sa nešto jačim motorima 2.750 ks 

### ATR 72-500 (210A/212A)

Prvobitno nazvan -210A ATR 72-500 je usavršena verzija ATR 72-210. Podignut je nivo automatizacije aviona, a motori na 72-500 imaju šest propelera.

### Drugi modeli
ATR je objavio tokom 2002. početak proizvodnje kargo verzije koja je ušla u flote DHL UPS-a i drugih kompanija.  ATR 72-500 se nudi i u VIP varijanti sa znatno opremljenijom kabinom prilagođenom potrebama bogatih i poslovnih putnika

## Specifikacije JAT-ovog ATR 72-200
* Dužina: 27,16 m
* Razmah krila: 27,05 m
* Broj sedišta: 62
* Brzina krstarenja: 510 km/h
* Visina krstarenja: 7.600 m

## Kompanije sa više ATR 72 u svojoj floti
* Aer Arann (9)
* Aero Airlines (7)
* Air Dolomiti (8)
* Airlinair (7)
* Air Nostrum (7)
* Alitalia Express (10)
* American Eagle Airlines (39)
* Atlantic Southeast Airlines (12)
* Bangkok Airways (9)
* Binter Canarias (13)
* Eurolot (8)
* Jet Airways (8)
* Mount Cook Airline (11)
* Olympic Airlines (7)
* TransAsia Airways (10)
* Trip Linhas Aéreas (6)
* Vietnam Airlines (9)
* Kingfisher Airlines (10)
* AirSerbia (10)

## Reference

## Vanjske veze

* Zvanični sajt
Inok

**Inok** (crkvenoslovenska i zastarjela riječ; množina **inoci**), onaj koji živi sam, samac, pojedinac, pa u daljem razvitku značenja: pustinjak, isposnik; monah, kaluđer, redovnik.

Žena **inokinja**.

----
**Izvori**: *[[Izvori#Klaić|Klaić]], [[Izvori#RSANU|RSANU]], [[Izvori#ARJ|ARJ]]*
Kaluđer

**Kaluđer** (grč. *kalógeros* – "dobri starac" < *kalós* – "častan" + *gérōn* – "starac"; pokr. *kalođer*), monah, onaj ko se zamonašio, redovnik pravoslavne crkve koji živi u manastiru. Žena **kaluđerica**.

U drevna vremena mladi su tako zvali stare monahe, da bi se kasnije taj izraz počeo upotrebljavati za monahe uopšte. Riječ *kaluđer* sreće se u mnogim spomenicima književnosti. *([[Izvori#Pravoslavni rječnik|Pravoslavni rječnik]])*

Od riječi *kaluđer* nastala su brojna prezimena: Kaluđer, Kaluđera, Kaluđerčić, Kaluđerević, Kaluđeri, Kaluđerov, Kaluđerović, Kaluđerski, Kalođera... i toponimi: Kaluđerac (Budva), Kaluđerce (Leskovac), Kaluđerec (Brod u Makedoniji), Kaluđerica (Radoviš i Beograd), Kaluđerovac (Gospić), Kaluđerovići (Priboj), Kaluđerovo (Babušnica, Bela Crkva)... *([[Izvori#HER|HER]], [[Izvori#LPSRH|LPSRH]], [[Izvori#IMJ|IMJ]])*
Epitrahilj

**Epitrahilj** (**petrahil**, **petrahilj**; epi + grč. *trákhēlos*: vrat), dio odežde pravoslavnog sveštenika i episkopa pod felonom, tj. ispod rize, a preko stihara; duža, široka, krstovima izvezena traka s izrezom za glavu (odgovara stoli u katoličanstvu); stavlja se oko vrata i pruža do ispod koljena. Epitrahilj je sličan đakonskom oraru, samo su mu oba unutrašnja ruba spojena.

Epitrahilj je najvažniji dio svešteničke odežde jer simbolizira blagodat Sv. Duha koji se *nizašilja* na sveštenika; i slično tome kako je sam Isus Hristos na svojim ramenima nosio krst do stradanja, tako postupa i jerej, vršeći tajnu stradanje njegovog, simbolizira "igo (jaram) Hristov". Epitrahilj, također, podsjeća na uže kojim je Isus vezan oko vrata i vođen na sud Ponciju Pilatu.

Bez epitrahilja jerej ne smije vršiti ni jednu službu. Ako se neka služba mora vršiti (molitva, krštenje ili neka druga sveštena služba), a epitrahilja nema, onda vršenje tajne ne treba odlagati. Tada će jerej uzeti pojas ili komad kanapa, ili nekakvo platno i, blagoslovivši ga, staviti ga kao epitrahilj i izvršiti službu. Poslije se takva stvar više ne može smatrati za običnu, već se mora koristiti kao osvećena.

## Vanjske veze
* Православни изворник 
* Одежде

----
**Izvor**:
* *"Veliki pravoslavni bogoslovski enciklopedijski rečnik*" (tom I), Novi Sad, 2000.
Felon

**Felon** (grč. *phelones*, *phailones*: debela gornja odjeća, ogrtač), široka gornja odežda, ogrtač bez rukava pravoslavnih sveštenika, koji pokriva prsa i leđa. Nosi se preko stihara i epitrahilja. 

----
**Izvori**: *[[Izvori#Vujaklija|Vujaklija]], [[Izvori#RMS|RMS]]*
Iguman

**Iguman** (bizant. grč. *hēgoúmenos* = grč. *hēgēmón*: vođa, upravitelj; srp. * игуман *, rus. *игумен*), starješina, nastojatelj pravoslavnog manastira. Iguman važnijeg manastira obično ima čin arhimandrita. Nastojateljica ženskog manastira je **igumanija**. Ta riječ označava i manastir kojim upravlja iguman.

U davno vrijeme u Rusiji iguman je bio starješina svakog manastira, a arhimandrit starješina jednog manastira u eparhiji. Imali su ista prava i obaveze, a razlikovali su se samo po odeždi za vršenje bogosluženja. Iguman je nosio prostu monašku mantiju i nabedrenik, a arhimandrit mantiju s tablicama, palicu i mitru. *([[Izvori#Pravoslavni rječnik|Pravoslavni rječnik]])*

Od riječi iguman nastala su prezimena **Igumanov**, **Igumanović**, Igumenov i Igumnov.

Postoji i narodna izreka: **putuj (oče) igumane (ne brini se, ne pitaj za manastir /namastir/)**, kojom se nekome želi reći da se i bez njega može, da će i bez njega sve biti u redu. *([[Izvori#RSANU|RSANU]])*

Ruski oblik riječi iguman **Igumen** naziv je grada u Bjelorusiji, koji se od 1923. godine nazivao **Červenj** (rus. Червень). *([[Izvori#SES|SES]])*
Hram Prepodobne matere Paraskeve na Dobroj vodi u Vukovaru

**Hram Prepodobne matere Paraskeve na Dobroj vodi u Vukovaru** (Crkva svete Petke, Hram svete Petke), pravoslavna crkva u okolini Vukovara. Sagrađena je u razdoblju od 1807. do 1811. godine na mjestu gdje se nalazi izvor ljekovite vode.

## Nastanak
Navodi se da je na tom mjestu jedan Vukovarac, koji je bio slijep od rođenja, progledao jer ga je sveta Petka dovela do izvora i rekla mu da se umije te da će progledati, što je on i učinio. Tada su blagovjerni hrišćani s pobožnošću sagradili hram. U njemu je prva liturgija služena 1808. godine na dan Prepodobne mučenice Paraskeve (svete Petke), koji se u naše vrijeme slavi 8. VIII. po gregorijanskom, a 26. VII. po julijanskom kalendaru. Od 1811. godine crkva je bila filijalni hram, odnosno kapela Sabornog hrama svetog oca Nikolaja u Vukovaru, sve do 1995. godine, kad je odlukom episkopa Lukijana postala parohijski hram, a protojerej Jovan Radivojević njegovim dekretom postavljen za prvog starješinu.


Hram svete Petke Vukovar SPC-Храм свете Петке СПЦ 06.jpg
Hram svete Petke Vukovar SPC-Храм свете Петке СПЦ 14.jpg
Hram svete Petke Vukovar SPC-Храм свете Петке СПЦ 08.jpg
Hram svete Petke Vukovar SPC-Храм свете Петке СПЦ 15.jpg


## Obnove
Crkva sv. Petke obnavljana je 1905. i 1980. godine, ali je generalna adaptacija bila 1999. godine i od tada traje njeno uređivanje. Još uvijek traju radovi na freskama. Postavljen je i novi ikonostas u duborezu. Kad je protojerej Jovan Radivojević preuzeo upravu, crkva nije imala ništa, a danas prednjači ljepotom i kvalitetom crkvenih predmeta. Sve je u njoj napravljeno isključivo dobrovoljnim prilozima vjernika i prilozima skupljenim na humanitarnom koncertu "Put ka Dobroj vodi" (koji je inicirao političar Jovan Ajduković) i dvjema pozorišnim predstavama u organizaciji Generalnog konzulata tada SCG, a danas Republike Srbije u Vukovaru. Uklonjeno je i brdo i crkva je otkopana kako bi se spasila od propadanja i vlage te su napravljene dvije pomoćne zgradice za prodaju svijeća i crkvenih suvenira. Tucanikom je nasut pristupni put i saniran most, koji je stradao u poplavama 2005. godine. Prije toga 10 mjeseci godišnje crkvi se zbog blata moglo prići samo u gumenim čizmama.

## Spomenica
Godine 2000. Srpska pravoslavna parohija u Vukovaru izdala je, u tiražu od 2.000 primjeraka i na 93 stranice, "Spomenicu hrama Prepodobne matere Paraskeve na Dobroj vodi u Vukovaru", čiji je autor protojerej Jovan Radivojević.

## Izvor
* Dragana Korpoš: *"Suživot je život u duhu Evanđelja Kristova"*, Glas Slavonije, LXXXVI, 27039 (prilog "Magazin", broj 249, 9) - Osijek, 7. I. 2006.
* P(redrag) Azap: *"Dvesta godina Svete Petke"*, Novosti, XI, 595, 28 - Zagreb, 13. V. 2011.
Croatia Airlines

**Croatia Airlines** je hrvatska zrakoplovna tvrtka sa sjedištem u Zagrebu.

## Historija
Osnovana 7. VIII. 1989.  pod nazivom *Zagal* (Zagreb Airlines). 
Tvrtka Zagal počela je raditi s jednim zrakoplovom tipa Cessna 402 C, a bavila se prijevozom pošiljaka UPS-a.

Nakon uspostave novog režima u Hrvatskoj, Zagal 23. VII. 1991. mijenja ime u Croatia Airlines.

1. I. 1998. Croatia Airlines postaje članicom Asocijacije evropskih avionskih prevonika (AEA, *Association of European Airlines*).

Od 18. XI. 2004. regionalna je članica Star Alliance.

## Flota
Croatia Airlines raspolaže sljedećim zrakoplovima (stanje: Prosinac 2013.):
* 4 Airbus A319-100 (132 sjedala)
* 2 Airbus A319-200 (164 sjedala)
* 6 Bombardier Dash 8 Q400 (78 sjedala)

## Odredišta
Odredišta u Hrvatskoj: Dubrovnik, Bol/Brač, Pula, Rijeka, Split, Zadar, Zagreb

Inozemna odredišta: Amsterdam, Beč, Beograd, Berlin, Bruxelles, Frankfurt, Hannover, London, München, Pariz, Rim, Sarajevo, Skoplje, Zürich

## Vanjske veze

* Web stranice Croatia Airlines  (hrvatski, engleski, njemački)
Air Adriatic

**Air Adriatic** bila je prva hrvatska privatna zrakoplovna čarter kompanija. Sjedište joj se nalazilo u Rijeci. U odredišta njezinih zrakoplova uvršteni su mnogi gradovi u Njemačkoj, Irskoj, Izraelu, Francuskoj, Norveškoj, Švedskoj, Španjolskoj i UK. U floti Air Adriatica nalazilo se pet aviona McDonnell Douglas MD-82, dva MD-83 i jedan Piper Navajo.
Airbus

**Erbas** (*Airbus*) je konzorcijum za proizvodnju putničkih aviona, osnovan 1970. godine. Dio je većeg koncerna pod nazivom "European Aeronautic Defence and Space Company" (EADS). Nastao je zajedničkom saradnjom Francuske, Ujedinjenog Kraljevstva, Nemačke i Španije. 

Tipovi aviona:
* **[[Erbas A300]] (B1/B2/B4/600)** Širokotrupni avion za duge linije
* **[[Erbas Beluga|A300-600ST Beluga]]** Teretni avion
* **[[Erbas A310|A310]]** Širokotrupni avion za srednje i duge linije
* **[[Erbas A320 familija]]:
** **A318** Regionalni avion
** **A319** Avion za kratke i srednje linije
** **A320** Avion za kratke i srednje linije
** **A321** Avion za srednje linije
* **A330 (200/300)** Širokotrupni avion za srednje linije 
* **A340 (200/300/500/600)** Širokotrpupni avion za duge i veoma duge linije 
* **A350** (u pripremi) Širokotrpupni avion za duge linije male potrošnje goriva
* **A380''' Širokotrpupni avion za duge i veoma duge linije

## Vanjske veze
T-26

**T-26** je bio Sovjetski tenk koji se nalazio u proizvodnji do 1940. godine

### Nastanak

Krajem dvadesetih godina XX. stoljeća britanska kompanija Vickers je proizvela svoj 6 tonski tenk koji postaje veliki izvozni uspjeh. Koristeći taj tenk kao osnovu Sovjetski savez kupuje njegova licencna prava i počinje 1931. godine proizvodnju svoje verzije tog tenka pod imenom T-26. Do završetka proizvodnje 1940. godine bilo je proizvedeno sveukupno 12000 njegovih primjeraka.

### Ratna upotreba

Prvo vatreno krštenje ovaj tenk doživljava tijekom Španjolskog građanskog rata kada se dokazuje kao puno bolji od Panzer I tenka i unajmanju ruku jednako tada najboljem njemačkom tenku Panzer II. Bez obzira na poboljšanja modela odnos između te tri vrste tenkova ostaje istovjetan i u trenutku Njemačkog napada na Sovjetski Savez samo što tada protivnici u bitku ubacuju svoje nove modele Panzer III i Panzer IV protiv kojih T-26 jednostavno nije mogao ništa. 

Osim toga tijekom lipnja 1941. godine pojavio se i drugi za vrhovni štab Crvene armije neočekivani problem. Oni su na papiru posjedovali 12000 primjeraka ovog tenka, ali u stvarnosti zbog nedostatka dijelova ili neodržavanja manje od 1000 primjeraka je bilo bojno sposobno tako da ih je velika većina zarobljena bez borbe.

Kako su Njemci tijekom prve godine rata postepeno povećavali oklop svojih tenkova, tako je upotrebljivost ovog predratnog model padala sve niže do polovice 1942. godine kada su donosi odluka o prestanku njihova korištenja.

### Oprema

Početna verzija ovog tenka je bila naoružana samo s automatskim oružjem koje se odmah poslije prve godine proizvodnje skida da bi bilo zamijenjeno topom od 37 mm. kojih se nakon samo 12 mjeseci mijenja s onim većim od 45 mm. Verzija T-26 naoružana tip topom se proslavljuje u borbama s njemački i talijanskim oklopnim jedinicama tijekom Španjolskog građanskog rata. Kada potreba za stalno većim topom radi probijanja neprijateljskog oklopa rezultira krajem tridesetih godina neuspjehom tijekom ugradnje topa od 76.2 mm donosi se odluka o zaustavljanju proizvodnje ovog tenka. 

Kako je rasla veličina topa u T-26 tako je slično rasla debljina oklopa koji raste od 15 na 25 mm ( najčvršće mjesto ).
Odluka o prestanku proizvodnje 1940. godine pada zajedno s odlukom o gradnji njegovog nasljednika imena T-34
T-50

**T-50** je bio Sovjetski tenk koji se proizvodio do siječnja 1942. godine

Zamišljena ideja vodilja za nastanak ovog tenka je bila nasljeđivanje popularnog modela T-26. čija zastarjelost postaje svima očita krajem tridesetih godina. S svojim oklopom od 37 mm i topom od 45 mm **T-50** je bio neupitno bolji od prethodnika, ali je imao probleme koje kratkotrajna proizvodnja nikad nije uspjela rješiti.

Za ovaj tenk bio je proizveden specijalni motor čije greške nikada nisu bile otklonjene što postaje formalni razlog za prestanak rada na ovom projektu koji je i tako bio procijenjen kao preskup za dobivenu kvalitetu.

U siječnju 1942 se donesla odluka da vojna industrija SSSR-a pređe na masovnu proizvodnju samo dvije vrste tenka. Odabir tada pada na tenkove T-34 i KV-1 koji su smatrani puno efikasnijim od **T-50** koji tako ispada iz proizvodnje nakon proizvedenih samo 69 primjeraka.
T-60

**T-60** je bio sovjetski tenk koji se proizvodio između 1941 i 1943 . godine.

### Nastanak

Način stvaranja ovog tenka je jedinstven u drugom svjetskom ratu, a možda i u cijeloj tenkovskoj povijesti. Tenkovska tvornica u Moskvi je bila dobila naređenje da počne proizvodit tenk T-50 , ali tamošnji rukovodeći kadar je ubrzo nakon što su ugledali projekt zaključio da je tako nešto nemoguće proizvesti u njihovoj malenoj tvornici. S velikom dozom sulude hrabrosti tamošnji glavni dizajner zajedno s odgovornom vojnom osobom je poslao pismo Staljinu o nemogućnosti ispunjenja zadane zadaće i prijedlogu gradnje novog tenka kojega su oni dizajnirali u roku od samo dva tjedna. Uvidjevši prijedlog novog tenka Staljin i vrhovni štab Crvene armije davaju dozvolu za početak gradnje tenka koji dobiva ime T-60.

### Ratna upotreba

Nakon katastrofalnih gubitaka tijekom 1941 godine ovaj tenk je bio bez obzira na svoje neupitne nedostatke s oduševljenjem dočekan na frontu za popunjavanje borbenih liniji do trenutka pojave dovoljnog broja tenkova T-34 . Realno govoreći snaga ovog tenka je bila nedostatna tako da u trenutku vatrenog krštenja on je ravnopravan samo s Panzer II . Nekakve minimalne izglede T-60 je još imao i protiv jačih Panzer III i Panzer IV , ali zasluga za to je spadala prije svega u oklop, a ne u naoružanje.

Stvarno zamišljena namjena ovog tenka su bile amfibijske operacije u čemu je trebao naslijediti T-38 . Kako takvih operacija izvedenih od Crvene armije do 1943 . godine praktički nije niti bilo T-60 nije nikada realno bio testiran. 

### Oprema

Važnost data ovom tenku tijekom 1941 . godine se najbolje ukazuje uz pomoć motora koji su u njega ugrađeni. Po Staljinovom naređenju u T-60 su bili ugrađeni svi motori do kojih je tvornica mogla doći, tako da su se tu našli svašta od klasičnog sovjetskog, preko američkih fordovih primjeraka do običnih automobilskih motora. Na kraju se dešavalo da tenkovi u jednoj diviziji ne mogu zajedno jurišati, radi različite snage pogona koji ih je pokretao različitom brzinom.

U tenk je bio ugrađen brzi avionski top od 20 mm, što je u trenutku proizvodnje predstavljao njegov glavni problem. S druge strane njegov nagnuti oklop od 20 mm je kasnije povećan na 35 mm što ga 1941 . godine čini boljim od sličnih protivničkih, ali to već 1942 postaje nedostatno. 

Sveukupno je bilo proizvedeno više od 6000 primjeraka ovog tenka koji se prestaje proizvoditi početkom 1943 . godine kada ga i na posljednjoj tvorničkoj liniji mijenja T-70 .
T-70

**T-70** je bio Sovjetski tenk koji se proizvodio tijekom 1942 . i 1943 . godine

### Nastanak

Bez obzira na kratkoročni uspjeh postignut od tenka T-60 vojsci su bile veoma jasne njegove slabosti. Zbog toga se 1942 . godine pokreće proizvodnja novog tenka imena T-70 koji je trebao biti poboljšana verzija neuspješnog T-50 i djelomično uspješnog svog prethodnika. Pravi razlog nastanka T-60 i ovog tenka se prije svega nalazi u ratnoj upotrebi malenih tvornica koje nisu u stanju proizvoditi dijelove za tenk T-34 ili KV-1 .

### Oprema i mogućnosti upotrebe

U odnosu na prethodnika oklop ovog tenka je gotovo dupliran na 60 mm što mu je pri ratnoj upotrebi dalo veću izdržljivost na protivničke projektile. S druge strane proizvest tijekom 1942 . godine novi tenk s topom od samo 45 mm je bilo nedostatno za bilo koju ozbiljniju upotrebu što drastično skraćuje proizvodno razdoblje T-70. Za samo godinu dana od izlaska ovog tenka s proizvodne trake dolazi do uredbe o pokretanju njegovog nasljednika koji će nosit ime T-80 laki tenk .

Mogućnost protupješačke upotrebe ovog tenka je bila razmatrana i odbačena s zaključkom da je za to bolja motorozirana artiljerija zbog čega dolazi do prestanka njegove proizvodnje nakon proizvedenih nešto više od 8000 primjeraka u listopadu 1943 . godine.

Jedini efikasni ratni posao za proizvedene primjerke ovog tenka su bili izviđački poslovi do trenutka kada se od njih odustaje zbog dostave izviđačkih američkih vozila.
T-80

**T-80** je bio poslednji sovjetski laki tenk tokom Drugog svetskog rata.

Tokom 1943. godine Sovjetski Savez je doneo odluku o izgradnji lakog tenka koji bi trebao da zameni T-70 i T-60 koji su proglašeni preslabim za trenutne potrebe bojišta. Ovaj pokušaj gradnje snažnije verzije svojih prethodnika je proglašen neuspehom nedugo po izlasku prvih modela s proizvodne trake. Pre zabrane proizvodnje svih lakih tenkova u oktobru 1943. godine bilo je dovršeno samo 120 tenkova T-80.

Razlike između T-70 i ovog tenka su bile premale da bi spasile projekat od uništenja. Te razlike su uključivale jačanje oklopa i smeštaj dvojice tenkista u kupolu, što je bilo u suprotnosti s T-70 i T-60 koji su imali samo jednog tenkistu u kupoli.

## Vanjske veze
Sovjetski tenkovi u Drugom svjetskom ratu

U trenutku izbijanja Drugog svjetskog rata Sovjetski savez je bio jedina tenkovska svjetska velesila. Samo s 12000 primjeraka tenka T-26 1940. godine on je imao više tenkova nego sve druge tadašnje velesile zajedno. Ta činjenica je bila 1941. godine ujedno primjer snage i slabosti komunističkog carstva pošto su ti tenkovi početkom rata bili zbog svoje zastarjelosti više teret nego korist. Drugi problem Crvene armije su bile krvave Staljinove čistke koje su uništile časnički kor oklopnih divizija postavivši na njihov vrh političke podobne, ali vojno nesposobne zapovjednike.

Tenkovi Crvene armije su bili:

* T-26 
* T-40 amfibijski tenk
* T-50
* T-60
* T-70
* T-80 laki tenk
* T-34
* T-44
* KV-1
* KV-85
* KV-2
* IS-1
* IS-2
ATR

**ATR** ( ili ), italijansko–francuska kompanija za proizvodnju aviona. Kompanija je osnovana 1981. godine, a osnivači su francuska kompanija *Aérospatiale* (sada EADS) i italijanska *Aeritalia* (danas Alenia Aeronautica).

## Glavni proizvodi
Glavni proizvodi kompanije su avioni ATR 42 i ATR 72.

"Alenia Aeronautica" proizvodi trup i repnu sekciju u svojim pogonima pokraj Napulja, dok se krila aviona sastavljaju u Bordou.

Kompletiranje i testiranje aviona vrši se u ATR-ovoj fabrici u Tuluzu.

;Modeli:

* **ATR 42** (prvi let 1984)
:ATR 42-300
:ATR 42-320
:ATR 42-500
* **ATR 72** (prvi let 1986)
:ATR 72-200
:ATR 72-210
:ATR 72-500

## Reference

## Vanjske veze

## Vanjske veze
* ATR - zvanični sajt
T-44

**T-44** je bio sovjetski tenk koji je ušao u proizvodnju tijekom posljednje godine drugog svjetskog rata.

### Nastanak
Još prije izbijanja drugog svjetskog rata prvi put se pojavljuje tenkovski projekt koji treba naslijediti T-34 . Zbog katastrofalnog početka sukoba te potrebe za ubrzanom proizvodnjom trenutno dovršenih modela tenkova projekt kasnijeg imena **T-44** je bio obustavljen do boljih dana. Ti dani napokon nastupaju poslije bitke kod Kurska kada dolazi do oslobađanja dijela Ukrajine u kojem započinje proizvodnja prvih primjeraka ovog tenka.

Iako je bilo proizvedeno do kraja rata 150 primjeraka **T-44** niti jedan od njih nije upotrebljen u borbama pošto su zapovjednici više preferirali stari pouzdani T-34, od ove novotarije.

### Oprema
**T-44** je bio u stvarnosti međugeneracijski tenk između ratno popularnog T-34 i budućeg svjetski najmasovnije građenog tenka T-55. Kao takav tenk on je u sebi imao neke osobine od oba druga tenka. Gusjenice su bile od T-34, ali sam sistem kretanja je bio od ranih modela T-55. Slično tome kupola je bila preuzeta od prethodnika, dok je motor bio od nasljednika.

Oklop **T-44** je bio debeo 120&nbsp;mm, dok je kalibar topa ovisio o verziji tenka i kretao se između 85 i 122&nbsp;mm.
Nakon proizvedenih 1800 primjeraka **T-44** 1947. godine se donosi odluka o obustavi proizvodnje kako bi se oslobodili industrijski kapaciteti za gradnju T-55.
KV-1

**Kliment Voroshilov 1** ili skraćeno **KV-1** je bio sovjetski tenk tijekom drugog svjetskog rata 

### Nastanak
Polovicom tridesetih godina zapovjedništvu Crvene armije postaje očita zastarjelost njihovog teškog i skupog tenka T-35 . Kako bi se utvrdilo koji će od tri ponuđena modela ( SMK, T-100 i KV ) biti najefikasniji u budućem ratu donešena je odluka da se naprave prototipi sva tri modela koji će kasnije dobiti vatreno krštenje u ratu protiv Finske. Kako se u borbama kao najefikasniji iskazao KV on ubrzo ulazi u proizvodnju pod imenom KV-1.

Do trenutka obustave proizvodnje u 1943 . godini proizvedeno je oko 2500 primjeraka ovog tenka.

### Ratna upotreba
Ono što je susret protivnika s njemačkim kraljevskim tigrom bio 1945 . godine to je 1941 . godine bio susret s KV-1. Njemci u to doba jednostavno nisu imali terensko oružje dovoljno moćno da uništi KV-1. Tijekom invazije sovjetskog saveza cijela jedna Njemačka mehanizirana jedinica je bila zadržana dva dana od jednog jedinog KV-1 kojeg nije mogla svladat.

Prvih 12 mjeseci rata je zlatno doba ovoga tenka koje traje do trenutka ugradnje u protivničke tenkove topova kalibra 75 mm. Tada nastaje krizno razdoblje koje dovodi gotovo do ukidanja projetka KV-1 koji za tadašnje bojište zbog veličine svog oklopa i slabosti motora postaje prespor, preskup i jednostavno neefikasan.

### Ratna upotreba
Osnovno naoružanje ovog tenka je činio top od 76 mm koji po procjeni zapovjedništva postaje preslab za teški tenk kada ga se uspjeva ugraditi u puno jeftiniji T-34 . Oklop od 90 mm koji on ima početkom rata se vremenom povećava što dovodi do smanjenja pokretljivosti. Kako taj problem nije riješen niti ugradnjom jačeg motora polovicom 1943. godine se donosi odluka o obustavi njegove gradnje. Kao nekakvo međurješenje tada starta gradnja KV-85 čiji zadatak je borba s njemačkim tigrom i panterom do izlaska iz tvornica nove serije tenkova čiji prvi primjerak je IS-1 .

### Prenamjene
Od prvobitnog dizajna KV nastao je i njegov bratski projekt KV-2 koji pošto je također tenk ima svoju samostalnu stranicu na wikipediji. S druge strane u trenutku pojave prvih tenkova Tigar Crvena armija izdaje naređenje za izgradnju oklopnog vozila koje bi ga moglo uništiti. Iz tog naređenja nastaje SU-152 koji se gradi na osnovu KV-1. Njihove jedina, ali upečatljiva razlika je top kalibra 152 mm što dava novom modelu ime. U vrijeme pojave na ratištu SU-152 je jedino sovjetsko oklopno vozilo s mogućnošću uništenja svih protivničkih tenkovskih modela. Kako su Njemci svojim tenkovima davali imena životinja vojnici crvene armije krste Su-152 imenom ubojica zvijeri.
KV-85

**KV-85** je bio sovjetski tenk koji se nalazio u proizvodnji tijekom 3 mjeseca 1943. godine.

### Nastanak i namjena
Polovicom 1943. godine Crvena armija donosi odluku o obustavi proizvodnje tenkova KV-1 zbog njihove malene brzine i slabe vatrene moći. Iako je prvobitno tim naređenjem bilo zamišljeno ne proizvoditi niti jedan tenk nasljednik zbog bliskog ulaska u proizvodnju tenka IS-1. Na sovjetsku žalost neminovni početni problemi proizvodnje novog modela rezultiraju kratkotrajnim stvaranjem tenka KV-85 s zadatkom borbe protiv njemačkih Tigrom i Panterom

Prije potpunog prestanka gradnje novog tenka u studenom 1943. godine napravljeno je samo 130 njegovih primjeraka.

### Oprema
Konkretne razlike između ovog modela i KV-1 su bile minimalne. Radi postizanja bolje pokretljivosti oklop mu je smanjen na razinu posljednje verzije prethodnika (KV-1) iz 1943. Tako ima tanji oklop od KV-1 iz 1941 radi bolje pokretljivosti, što ipak nije bilo niti najmanje zadovoljavajuće tako da brzina modela KV-85 izvan cesta iznosi samo 12&nbsp;km na sat.

Jedini razlog njegove gradnje je bila ugradnja topa od 85&nbsp;mm namjesto topa od 76&nbsp;mm koji je prestao biti koristan u borbi s njemačkim teškim oklopom. U neku ruku tenk KV-85 bi se također moglo nazvati lakšom verzijom tenka KV-2 koja se tada već dvije godine nije proizvodila.
## Vanjske veze
KV-2

**KV-2** je bio sovjetski tenk koji se proizvodio 1940 i 1941 . godine.

### Nastanak i rat
Osnovna zamisao koja stoji iza nastanka ovog tenka se krila u gradnji jače verzije godinu dana mlađeg tenkovskog brata KV-1 . Masovno uništenje sovjetskih tenkovskih snaga u prvim mjesecima rata donosi opću reorganizaciju vojne strategije crvene armije . Po novoj koncepciji teško uništivi, ali i teško pokretljivi KV-2 je izgubio svoje mjesto bez i jednog ozbiljnog testiranja na ratištu.

Prije obustave proizvodnje 1941 . godine iz tvornica je izašlo samo tristotinjak primjeraka ovog teškog čudovišta.

### Oprema
Glavno naoružanje ovog tenka je činio za masivni top od 152 mm koji je 1941 . godine gotovo triput veći od najvećeg protivničkog tenkovskog naoružanja. Koliko i prednost taj top je bio i presudni nedostatak pošto je za njega bila potrebna velika kupola koja težinu tenka prebacuje preko 50 tona. Ti osnovni podaci su presudili da se KV-2 proglasi preteškim i preskupim za ratne uvjete masovne proizvodnje.
JS-1

**Josif Visarionović 1** ili skraćeno **IS-1** je bio sovjetski tenk tijekom drugog svjetskog rata 

### Nastanak
Tijekom 1943 . godine kada je najveća kriza po opstojnost države prošla Crvene armija se odlučila pozabavit svojom tenkovskom doktrinom. Cijela nova koncepcija se svela na gradnju takozvanih srednjih tenkova ili točnije kazano T-34 . Prva žrtva tog razmišljanja postaju lagani tenkovi koje se procjenjuje nekorisnim za daljnju upotrebu pa se obustavlja njihova daljnja proizvodnja. Sličnu sudbinu su trebali doživjeti i teški tenkovi, ali masovnija pojava njemačkih Panter je dovela do obustave tog plana i stvaranja serije tenkova IS. s idejom zamjene tenka KV-1 i KV-85 . 

Prva kratka generacija ovih novih tenkova dobiva ime **IS-1**. Kako je u manje od 6 mjeseci što se se ovaj tenk nalazio u proizvodnji proizvedeno samo stotinjak njegovih primjeraka prije bismo ga mogli nazvati prototipom nego pravim serijskim tenkom. 

### Oprema
AKo usporedimo tehničke podatke između ovog tenka i njegovog prethodnika naći ćemo veliki broj sličnih podataka. KV-85 i **IS-1** imaju identični top od 85 mm, motor tipa V-2 i identične gusjenice. Nekakve minimalne razlike se mogu naći u visini i težini tenka. IS-1 iako ima puno deblji oklop je malo lakši od svog prethodnika. To se postiglo neznatnim snižavanjem visine i smanjenjem količine municije koju on prevozi u svom malenom skladištu.

Ukratko i KV-85 i **IS-1** nisu ništa drugo nego međugeneracijski tenkovi između serija KV i IS. Prvi pravi tenk ove nove generacije postaje IS-2 .

### Napomena
Općenito se danas smatra da su tenkovi imena IS bili sovjetski odgovor na njemački Tigar , ali ta činjenica stoji daleko od istine. Po tadašnjem razmišljanju u Moskvi Njemačka je jednostavno proizvodila premalo tenkova Tigar da bi pobjedila ogroman broj T-34 . 

Zabrinutost koja dovodi do pojave projekta IS nastupa tek pojavom masovne njemačke proizvodnje tipa Panter
Intervizija

**Intervizija** (eng. **Intervision**) može se odnositi na sledeće pojmove: 
* Intervision Network, istočnoevropski ekvivalent Eurovision Network-a, što je kraća verzija punog imena "Internacionalna radio-televizijska organizacija";
* Takmičenje za pesmu Intervizije, koje organizuje pomenuta organizacija.
Masakr u Raisu

**Masakr u Raisu**, koji se dogodio 29.8. 1997. se smatra jednim od najgorih masakra počinjenih za vrijeme alžirskog građanskog rata. Dogodio se u selu Rais, u blizini Larbaae južno od grada Alžira. U njemu je po prvotnim službenim podacima poginulo 98, a ranjeno 120 ljudi, dok su kasnije brojke, navođene od medija i nevladinih organizacija, spominjale i do 800 mrtvih.

Selo u kome se zbio masakr je bilo poznato po podršci Islamskom frontu spasa (FIS), a kasnije i po tome što je pružalo utočište islamističkim gerilcima. Međutim, prema izjavama nekih od preživjelih, seljani su neposredno prije masakra odlučili da više neće podržavati gerilce.

Napadači su se u selo oko 1 sat ujutro dovezli u kamionima i osobnim automobilima, te počeli napdati seljake naoružani sačmaricama, noževima, sjekirama i ručnim bombama. Do 6 sati ujutro su u selu ubijali muškarce, i djecu, dok su žene otimali. Neki od seljaka su pokušali pobjeći, ali su ih s vatrom dočekali pripadnici alžirske vojske žandarmerije i obližnjeg garnizona, navodno uvjereni da je riječ o gerilcima prerušenima u civile.

Alžirska vojska je reagirala tek u ranu zoru, što je poslije opravdano bojazni od upadanja u zasjedu i minskih polja. Nakon napada je stanovništvo sela sa 1000 spalo na 200 ljudi, od kojih su većina trajno napustili svoje domove. Nekima od preživjelih je vlada podijelila oružje radi samoobrane.

Iako je Naoružana islamska grupa (GIA) nešto kasnije preuzela odgovornost za napad na Rais, javile su se mnoge špekulacije i teorije zavjere kako je iza napada zapravo stajala alžirska vlada, odnosno da mu je cilj bio kompromitirati islamističke gerilce.

## Vanjske veze
* CNN 
* AP 
* NYT 
* PBS NewsHour 
* Amnesty International
* Rais, Bentalha - one year later  - a poem by Assia Djebar
* Surviving children's response - Algerian Red Crescent
* 2 eyewitness accounts according to the LADDH
* La Tribune
* Human Rights Watch
* BBC
* BBC - 8 years on
Lexington, Kentucky

**Lexington** u državi Kentucky (SAD), također poznat i kao "Konjska prijestolnica svijeta," je smješten u srcu Regije Bluegrass. To je drugi po veličini grad u Kentuckyju, iza Louisvillea, te 65. najveći grad SAD. Dana 1. januara 1974. Lexington je postao prva općina u Commonwealthu Kentucky koji je stvorio konsolidirani grad-okrug tako što se spojio s Okrugom Fayette. Godine 2005. je Biro za popis stanovništva SAD procijenio stanovništvo Lexingtona na oko 268 080 ljudi.

U Lexingtonu se nalazi Konjski park Kentuckyja, hipodrom Keeneland, hipodrom Red Mile, Univerzitet Transylvania i University Kentuckyja (UK). Pozivni broj (859) je poznat i kao UKY. Košarkaški program UK-a je neizmjerno popularan u gradu i državi. Košarkaški tim University of Kentucky Wildcats je pobijedio više mečeva nego ijedan drugi tim u historiji košarke na američkim koledžima.

Lexington je odabran za domaćina Svjetskih konjičkih igara 2010. godine http://www.aachen2006.de/aktuell/051208Kentucky2010_e.htm .

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službena stranica  
* Službena stranica javnih škola  
* Službena stranica šerifa 
* Službena stranica Metropolitanske urbanističke organizacije lexingtonskog područja 
* Službena stranica Downtown Lexington Corporationa