Oscar Niemeyer

**Oscar Ribeiro de Almeida Niemeyer Soares Filho** (Rio de Janeiro, 15. prosinca 1907. – 5. prosinca 2012.), najpoznatiji kao **Oscar Niemeyer**, bio je brazilski arhitekt i urbanist; jedan je od najvažnijih predstavnika moderne arhitekture i pionir upotrebe armiranog betona. Djelovao je više od sedamdeset godina, te je jedan od kreatora brazilskog glavnog grada Brazilije, kojemu je zajedno sa arhitektom Luciom Costom namijenio izazito moderan i strog stil. 

Po političkom određenju bio je komunist, član brazilske komunističke partije. Za vrijeme diktature u Brazilu živeo je u egzilu u Francuskoj (1965.-1982.).

Projektirao je više od 600 objekata u Brazilu, SAD-u i u Europi. I kao stogodišnjak Niemeyer je dolazio u svoj ured u zgradi Mae West u središtu Rija.

## Biografija

Niemeyer je rođen kao jedno od šestoro djece u strogo katoličkoj obitelji u Rio de Janeiru. Njegov otac, rođeni Nijemac, je bio grafički dizajner, a njegov otac sudac brazilskog vrhovnog suda, dok su majčini roditelji bili jedni od prvih članova brazilske komunističke partije.

Nakon katoličke škole u Rio Barabiten, 1928. godine je upisao studij arhitekture u Nacionalnoj školi likovnih umjetnosti (Escola Nacional de Belas Artes) na kojoj je diplomirao 1934. god. Uslijedilo je plodno razdoblje u arhitektonskom studiju Lúcia Coste. Njih su dvojica projektirali prvu modernu zgradu u Brazilu, Ministarstvo obrazovanja i zdravlja u Rio de Janeiru, u čemu im je pomogao slavni švicarski arhitekt, Le Corbusier. Očaran mladim učenikom Le Corbusier ga je učinio svojim asistentom i od 1947.-53. on je predstavljao slavnog arhitekta prilikom planiranja Sjedišta UN-a u New Yorku. Njihova suradnja je djelovala na stroge ortogonalne linije moderne arhitekture oko kružnice i krivulje od armiranog betona. 

Luciju Costi posao izgradnje brazilske prijestolnice, Brasílije, ponudio je predsjednik Juscelino Kubitschek, a ovaj je svojem učeniku Niemeyeru povjerio projektiranje zgrade Kongresa, Palače pravde, katedrale i stanova (1957.-64.). Urbano središte Brasilije je 1987. godine upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Americi.

Dvije godine nakon vojnog puča u Brazilu, 1964. godine, Niemeyer je zbog svog članstva u Komunističkoj partiji Brazila (PBC) od 1945. god., morao prebjeći u Francusku. Koncem 1960-ih postaje predavač arhitekture na Federalnom sveučilištu u Rio de Jenairu (*Universidade Federal do Rio de Janeiro*, UFRJ), ali se potpuno vraća u Brazil tek nakon potpune amnestije 1982. godine. 

God. 1988., dobio je prestižnu Pritzkerovu nagradu za arhitekturu. Od 1992.-96. bio je predsjednikom Komunističke partije Brazila, koju je 1990. god. napustio, ali je ostao gorljivi Marksist do kraja života.

Umro je od melanoma 5. prosinca 2012. godine u Rio de Janeiru, deset dana prije svog 105. rođendana.

## Djela
Oscar Niemeyer je jedan od najplodnijih arhitekata 20. stoljeća. Dizajnirao je više od 600 zgrada koje su izvedene ili su još uvijek u fazi izvedbe. On je sam podijelio svoj rad u pet razdoblja: 1. Pampulha, 2. od Pampulhe do Brazilije, 3. Brasilia, 4. zgrade u inozemstvu (Pariz, Milano, itd.) i 5. kasnija djela. Nekoliko njegovih zgrada se smatra arhitektonskim ikonama modernizma, a još dvadesetak njegovih projekata se trenutno (2012.) gradi u nekoliko zemalja.

Svojim futurističkim plastičnim formama blagih krivulja, oduvijek je pokušavao ostvariti ravnotežu otvorenih prostora i volumena građevina. Tim pristupom je učvrstio svoju reputaciju kao jedan od najvažnijih inovatora moderne arhitekture.

### Popis najznačajnijih djela
* 1937.-43. - Ministarstvo zdravlja i obrazovanja, sada Palača kulture Gustavo Capanema (u suradnji s arhitektima kao što su: Le Corbusier, Lucio Costa, Jorge Machado Moreira i Afonso Eduardo Reidy), Rio de Janeiro, Brazil
* 1938. - Kuća Oswald de Andrade - São Paulo
* 1939. - Brazilski paviljon u New Yorku, SAD
* 1940. - *Casa do Baile*, Pampulha, Belo Horizonte
* 1941. - Nacionalni satdion u Rio de Janeiru
* 1946. - Gradsko kazalište, Belo Horizonte
* 1951. - Paviljon za bijenale u São Paulu i paviljon *Ciccillo Matarazzo* u parku *Ibirapuera*, São Paulo (zajedno s arhitektom Helio Uchôa)
* 1952. - Sjedište UN-a u New Yorku
* 1953. - *Edificio Copan*, stambena zgrada za 5.000 ljudi, São Paulo
* 1954. - Casa das Canoas, Niemeyerov dom u São Conrado, Rio de Janeiro, danas otvoren javnosti
* 1957. - Interbau, stambena četvrt nebodera u berlinskoj četvrti Hansa (zajedno s drugim arhitektima)
* 1957.-64. - Javne građevine u Brasíliji:
** Katedrala u Brasíliji (1959.-70.)
** Zgrada nacionalnog kongresa
** Palača Alvorada
** Palača Itamarati
** Palača Planalto
** Vrhovni sud
* 1967.-72. - Sjedište francuske komunističke partije (PCF), Pariz, Francuska
* 1968. - Sveučilište Constantine, Alžir
* 1972. - Dom kulture ili "Le Volcan", Le Havre, Francuska
* 1984. - *[[Sambódromo]]*, Rio de Janeiro
* 1987. - *Memorial da América Latina*, São Paulo
* 1991. - Muzej moderne umjetnosti (*Museu de Arte Contemporânea*), Niterói
* 2002. - Privremeni paviljon, Serpentinska galerija, London, UK
* 2005. - *Auditorio Ibirapuera*, Sao Paulo
* 2010. - *Oscar Niemeyer Auditorium*, Ravello, Italija
* 2010. - *Centro de Cultura Internacional Oscar Niemeyer*, Avilés, Asturias, Španjolska
* 2012. - Novi TV toranj, Brasília


Datoteka:MESP4.jpg|Palača Gustavo Capanema, Rio de Janeiro
Datoteka:Copan_ST.jpg|*Edifício Copan*, São Paulo
Datoteka:Olho_Neimayer_Curitiba_03_2007.jpg|Muzej Oscar Niemeyer, Curitiba
Datoteka:TeatroCaxias.jpg|Gradsko kazalište, Duque de Caxias, RJ, Brazil


## Reference