open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jim Kelly

**James Edward Kelly** (Pittsburgh, Pennsylvania, 14. februar 1960 in ) je bivši quarterback igrač američkog fudbala koji je u NFL-u nastupao za Buffalo Billse a u USFL-u za Houston Gamblerse.

Kelly je profesionalnim igračem postao u draftu 1983. godine, kada je na barem jednoj NFL-ovoj listi rangiran ispod Johna Elwaya. Koristeći napadnu taktiku zvanu K-Gun - koju su kasnije preuzeli Indianapolis Colts pod vodstvom Peyton Manninga - Kelly je Buffalo Billsima pomogao da dođu do četiri uzastopna Super Bowla - 1990, 1991, 1992, and 1993 - iako su sva četiri izgubili. Godine 2002. je uvršten u Halu slavnih profesionalnog fudbala.

## Reference

## Vanjske veze
* Jim Kelly Official Web Site
* Jim Kelly profile at Pro Football Hall of Fame
* "Hunter's Hope" Official Web Site
* Hall of Fame Life Promotions Official Web Site 
* Jim Kelly profile at Notable Names Database
Jim Kelly (glumac)

**James M. ``Jim`` Kelly** (5 Maj 1946 – 29 Juni 2013) bio je američki glumac, atletičar i profesionalni igrač tenisa.

### Rani život
Počeo je svoju sportsku karijeru u srednjoj školi, kao fudbaler, kasnije košarkas i trkač. Školovanje je zavrsion na University of Louisville i poceo da trenira Shorin-ryu karate. Uskoro je položio za crni pojas pod nadzorom Shihan Gordon Doversola. 1971. godine nastupio je na International Middleweight Karate Championship na kojem je nastupio, a zatim je otvorio svoju vlastitu skolu borilackih vjestina u Los Angelesu.

### Filmska karijera
Sa svojom afro frizurom I izuzetno orginalnim stilom on je veoma brzo postao filmska zvijezda. Prvi put se pojavio u Blaxploitation filmu Melinda iz 1972, a zatim u filmu Enter the Dragon iz 1973. zajedno sa Bruce Leeom. Svoju karijeru je nastavio sa filmom Black Belt Jones iz 1974. u kojem je imao glavnu ulogu. Njegov sljedeci poznatiji film bio je Black Samurai iz 1977 .Nakon 1970-ih on se sve rjeđe pojavljivao, pa je tako svoju najbolju ulogu u 1980-tim dobio u filmu One Down,Two To Go I nakon tog filma se rijetko pojavljivao.

### Smrt
Umro je 29 Juna 2013 u svojoj kuci u San Diegu, Kalifornija od posledica rak-a.

## Filmografija
### ''Film''
* *[[Melinda]]* (1972)
* *[[Enter the Dragon]]* (1973)
* *[[Black Belt Jones]]* (1974)
* *[[Three the Hard Way (film)|Three the Hard Way]]* (1974)
* *[[Golden Needles]]* (1974)
* *[[Take A Hard Ride]]* (1975)
* *[[Hot Potato]]* (1976)
* *[[Black Samurai]]* (1977)
* *[[The Tattoo Connection]]* (a.k.a - E yu tou hei sha xing, Black Belt Jones 2) (1978)
* *[[Death Dimension]]* (1978)
* *[[The Amazing Mr. No Legs]]* (1981)
* *[[One Down, Two To Go]]* (1982)
* *[[Stranglehold (film)|Stranglehold]]* (1994)
* *[[Undercover Brother]]* (2002, izbačene scene, naknadno na DVD-izdanju)

### ''Televizija''
* *[[Highway To Heaven]]* (1985/1986) (2 epizode)

## Vanjske veze
* 
*
James Kelly

**James Kelly** ili **Jim Kelly** je ime koje su nosile ili nose sljedeće ličnosti: 

* James Kelly (pirat) (umro 1701)
* James Kelly (australski istraživač) (1791-1859)
* James Butler Knill Kelly (1832-1907), anglikanski biskup Newfoundland u 19. vijeku i Primus Škotske episkopalne crkve 1901-1904
* James Kelly (irski političar), član britanskog parlamenta za irski izborni okrug Limerick City 1844-1847
* Jimmy Kelly (vlasnik saluna) (živio cca. 1900-1914), vlasnik saluna, političar i vođa organiziranog kriminala u New Yorku
* James McGirr Kelly (1928-2005), američki federalni sudac
* James Kelly (? - 1929), osoba na listi osobe za koje se sumnja da su Jack Trbosjek
* James E. Kelly (umjetnik) (1855-1933), kipar i ilustrator događaja u američkim ratovima
* James Kelly (oficir Irske vojske) (1929-2003), bivši oficir Irske vojske poznat po suđenju za navodno krijumčarenje oružja za IRA-u 1970.
* James P. Kelly (Jim Kelly) (1943 -), generalni direktor United Parcel Servicea (UPS) (1997- 2001)
* James Patrick Kelly (1951 -), američki pisac
* James R. Kelly III, (4. jun 1948 -) njujorški poduzetnik koji je bio oženjen za bivšu gradonačelnicu Washingtona Sharon Pratt Kelly
* James Kelly (urednik), urednik ''Timea'' (od 2001)
* James M. Kelly (1964 -.), astronaut
* James Kelly (Crimper)
* Jim Kelly (pisac), američki pisac kriminalističke proze i novinar
* Jim Kelly (tvorac želježničkih maketa)

## Političar
* James Kelly (Fianna Fáil), član Dáil Éireann (1932-1943), stranka Fianna Fáil
* James Kelly (škotski političar), član Škotskog parlamenta
* James Kelly (američki kongresnik) (1760-1819), član Predstavničkog doma SAD iz Federalističke stranke (1805-1809)
* James A. Kelly, pomoćnik američkog ministra vanjskih poslova za istočnoazijske i pacifičćke poslove (2001-2005)
* James K. Kelly (1819-1903), američki senator iz Oregona (1871-1877)
* James M. Kelly - političar iz Marylanda
* James Whyte Kelly (1855-1938), novozelandski političar

## Sportaši
* James Kelly (igrač australijskog fudbala) (1983 -), igrač australijskof fudbala
* James Kelly (američki fudbaler) (cca. 1920e), američki igrač fudbala
* Jimmy Kelly (engleski fudbaler), engleski fudbaler rođen 1930-ih
* Jimmy Kelly (engleski fudbaler rođen 1931.), engleski fudbaler aktivan 1950-ih i 1960-ih
* Jimmy Kelly (fudbaler rođen 1957.)
* Jimmy Kelly (fudbaler rođen 1973.), engleski fudbaler koji sada igra u Rhylu
* Jimmy Kelly (irski fudbaler) (1912-1970), irski fudbaler
* Jimmy Kelly (sjevernoirski fudbaler), sjevernoirski fudbaler aktivan 1920-ih
* Jim Kelly (rođen 1960.), bivši američki quarterback 
* Jim Kelly (košarkaški trener), košarkaški trener muškog tima DePaul Universitya (1929-36)
* Jim Kelly (kriketaš) (1867-1938), australski kriketaš
* Jim Kelly (majstor borilačkih vještina) (1946 -), prvak karatea i majstor borilačkih vještina
* Jim Kelly (MLB outfielder)

## Povezano
* James Edward Kelly (razvrstavanje)
* Jim Kelley, sportski kolumnist
* James P. Kelley, poslovni čovjek
* James Fitzmaurice-Kelly, pisac
Apije Klaudije Kras

**Apije Klaudije Kras** (*Appius Claudius Crassus*) je bio starorimski političar i državnik iz sredine 5. vijeka pne.. Najpoznatiji je kao član decemvira, tijela koje je dobilo zadatak Rimu donijeti prve pisane zakone i tako zaustaviti borba patricija i plebejaca. Iako je Klaudije zajedno s kolegama donio znameniti Zakon Dvanaest tablica, ubrzo je uzurpirao vlast, pa je oko 450. pne. svrgnut. Tradicija navodi kako je ua to katalizator bio pokušaj da, vođen požudom, na silu robinjom učini plebejku Verginiju.

## Povezano
* Terencilije

## Reference
* Machiavelli, Niccolo (1531). *[[Diskursi o Liviju|The Discourses]]*, pr. Leslie J. Walker, S.J, rev. Brian Richardson (2003). London: Penguin Books.
Aktuar

**Aktuar ** je stručnjak koji se koristeći matematičke metode teorije vjerojatnosti, statistike i financijske matematike bavi problemima financijske neizvjesnosti i rizika. Posao aktuara za projekciju budućih dogadaja uključuje analizu podataka iz prošlosti, razvoj modela i procjenu postojećih rizika.Većina aktuara radi poslove koji su vezani u djelatnosti osiguranja i mirovinskog osiguranja. Aktuarska znanja potrebna su državnim tijelima odgovornim za nadgledanje rada i poslovanja osiguravajućih društava i mirovinskih fondova. 
Aktuari rade na kalkulacijama premija osiguranja, određivanju osigurateljnih pričuva, razvoju osigurateljnih proizvoda te upravljanju imovinom i obvezama i drugim poslovima važnim za rad osiguravajućih društava. Aktuarsko znanje i sposobnosti mogu se koristiti u analiza kretanja u gospodarstvu i demografskih kretanja pučanstva koji su nužni kod dugoročnog planiranja državnih izdavanja za troškove zdravstva, mirovinskog sustava, obrazovanja, transporta i ostalih usluga.

Znanastvena disciplina kojom se bave aktuari zove se **aktuaristika**.

Aktuari rade u području bankarstva i tržišta kapitala, na investicijskim projektima i ondje gdje je potrebno riješiti složene matematičke proračune za probleme sa financijskim faktorima. 
Aktuari u svom djelovanju koriste napredna matematička znanja ali i znanja iz ekonomije, zakona, demografije i financija društva države u kojoj djeluje te sposobnost komunikacije u svrhu mogućnosti prenošenja stečenih znanja. Zbog stalnih promjena i inovacija koje donose na tržište kapitala radi boljeg poslovanja i prihvaćanja znanja aktuari se okupljaju u društva u kojima se međusobno potpomažu i šire stečena znanja i iskustva ujedno štiteći interese kapitalnih zajednica.
Računovodstvo

**Računovodstvo** je disciplina koja se bavi zapisom svih financijskih transakcija koje se dogode u jednoj poslovnoj organizaciji. Isključivo je povijesnog karaktera, odnosno zapisuju se podaci koji se mogu dokazati da su se već dogodili (nikako ono što smatramo da će se tek dogoditi u bližoj ili daljoj budućnosti).Racunovodstvo je blisko povezano s finansijama i kao i sa poslovanjem preduzeca.

Korijeni računovodstva sežu u Mezopotamiju, a jednostavno računovodstvo se spominje u Bibliji (Novi zavjet) i Kuranu.

Računovođa je osoba koja vrši zapise (*vodi račune*) u poslovne knjige. Prema propisima o porezu na dohodak dvije su knjige od iznimne važnosti: Knjiga primitaka i izdataka i Knjiga prometa.Za poslovanje poduzeća u obliku društva s ograničenom odgovornošću najbitnije knjige se glavna knjiga i pomoćne analitičke knjige poput analitičkog knjigovodstva kupaca, analitičko knjigovodstvo dobavljača, analitičko knjigovodstva proizvodnje,analitičko knjigovodstva trgovačke robe. Uz knjigovodstvo , računovođa se bavi poreznom tematikom i popunjavanja raznih statističkih obrazaca koji su potrebni s obzirom na vrstu djelatnosti.

Osim te dvije knjige, zapisa koje jedna poslovna organizacija treba voditi je više, u zavisnosti od vrste organizacije te razmjera do kojih se proteže njena poslovnost. Najpoznatije su:
* Evidencija o tražbinama i obvezama;
* Evidencija o nabavi i uporabi reprodukcijskog i potrošnog materijala, hrane, pića i napitaka;
* Popis dugotrajne imovine;
*

## Vanjske veze
* "Računovodstvo i financije" - časopis Hrvatske zajednice računovođa i financijskih djelatnika
Stadion Kantrida

Stadion **Kantrida** je nogometni stadion u Rijeci, u četvrti Kantrida, gdje svoje utakmice igra NK Rijeka.

## Opis
Kapacitet stadiona Kantrida je 10 275 gledatelja. Apsolutni rekord posjećenosti stadiona je postignut na utakmici protiv Osijeka 1999. godine kada se na Kantridi natiskalo oko 26.000 ljudi. Igrala se utakmica protiv Osijeka kada je Rijeka imala šansu uzeti naslov prvaka Hrvatske. Na toj famoznoj utakmici, sudac je poništio regularan gol Rijeci koji ju je koštao 1. mjesta u prvenstvu. Godine 1984. Kantrida je ugostila Real iz Madrida. Povijesnu pobjedu 'bijelih' 3:1 nad španjolskim nogometnim divom gledalo je 22.000 gledatelja. Legendarne su i utakmice kvalifikacija za prvu nogometnu ligu Jugoslavije protiv Crvenke i Novog Sada koje je gledalo preko 20.000 gledatelja.

Kantrida je bila rekonstruirana nekoliko puta. Kapacitet od 25000 gledatelja, koji je imala prije zabrane stajaćih mjesta, smanjivan je do kapaciteta od 10.000 gledatelja sa sjedećim mjestima. Napravljen je na mjestu bivšeg kamenoloma i zato ga zovu stadionom pod stijenama. Ima izuzetno atraktivan i jedinstven položaj: na jednoj strani su stijene, a na drugoj more. Kantrida je najveći stadion u Primorsko-goranskoj županiji, a 4. najveći u Hrvatskoj.

## Historija
Stadion je izgrađen 1911. godine. Apsolutni rekord posjećenosti stadiona postignut je 1999. kada je na Kantridi gostovao NK Osijek, tada se okupilo oko 26 000 ljudi. 1984. Rijeka je ugostila Real Madrid, i u toj utakmici pobjedu Rijeke 3:1 gledalo je 22 000 gledatelja
Pravnik

**Pravnik** u najširem smislu označava svaku osobu koja se profesionalno bavi pravom, odnosno koja je u tu svrhu stekla adekvatno pravno obrazovanje.

Pravnici, ovisno o stepenu pravnog obrazovanja ili mjestu na kome se bave svojim poslom mogu biti pravni savjetnici, advokati, sudije, javni tužitelji, pravobranitelji, pravni savjetnici ili profesori prava.

## Povezano

* Sudija
* Advokat
* Javni tužitelj
* Pravobranitelj

## Vanjske veze
Advokat

**Advokat**, odn. **odvjetnik** (ijek.) ili **odvetnik** (ek.) (njem. *Advokat* < lat. *advocatus*), u najširem smislu označava svakog onog pravnog stručnjaka, odnosno pravnika, koji svoje stručno obrazovanje koristi u svrhu zastupanja interesa raznih fizičkih ili pravnih osoba. Advokati u širem smislu mogu zastupati društvo ili državu kao pravobranitelji ili javni tužioci.

U užem smislu se pod advokatima podrazumijevaju isključivo pravnici koji zastupaju privatne osobe, i to u okviru svoje privatne djelatnosti.

Bavljenje advokaturom je u većini suvremenih država regulirano zakonom, kao i pravilima koje donose advokatske stručne organizacije, odnosno advokatska komora. Za bavljenje advokaturom je u pravilu nužna diploma pravnog fakulteta, pripravnički staž u advokatskoj kancelariji ili odgovarajućem tijelu državne uprave, te polaganje stručnog - pravosudnog ispita.

## Advokatska tajna
Advokat ima obvezu i pravo sve što čuje od svog klijenta tretirati kao službenu tajnu i nije dužan to nikome odati. Zbog toga se advokat ne može uvijek pozvati kao svjedok, a advokatske kancelarije imaju poseban status.

## Advokatske komore
Advokati se udružuju u advokatske komore.

## Povezano
* advokatska tajna
* advocatus diaboli

## Vanjske veze
* Zakon o advokaturi - Srbija
* Zakon o odvjetništvu - Hrvatska
Hiketa

**Hiketa** (; oko 400. pne. – oko 335. pne.), starogrčki filozof Pitagorejske škole. Rođen je u Sirakuzi na Siciliji. Poput njegovog kolege Pitagorejca Ekfanta i Akademika Heraklida Pontika, verovao je da dnevno kretanje fiksnih zvezda potiče od rotacije Zemlje oko njene ose. Kalcidije izveštava da je ovaj trio filozofa verovao da se Venera i Merkur okreću oko Sunca, a ne Zemlje.

## Fusnote
Knjigovodstvo

**Knjigovodstvo** je sustav koji na temelju **dokazivih isprava** prati gospodarske procese i financijske tokove te vremenskim slijedom sustavno bilježi u poslovne knjige nastale poslovne promjene imovine, kapitala, obveza, prihoda, rashoda i financijskih rezultata poslovanja.

## Poslovne knjige
Poslovne knjige vode se prema knjigovodstvenim načelima, standardima i pravilima knjigovodstvene struke te dostignuća računovodstva kao sastavnice ukupne gospodarske znanosti.

## Zadaća knjigovodstva
Temeljne zadaće knjigovodstva:
* sustav prikupljanja podataka o promjenama u poslovanju poduzetnika, i to na temelju vjerodostojnih knjigovodstvenih isprava
* bilježenje u poslovne knjige svih nastalih promjena imovine, kapitala, obveza, rashoda, prihoda i dobiti, kronološkim redom.
* utvrđivanje poslovnog rezultata praćenjem ukupnog poslovanja poduzetnika, nadzorom i određivanjem odgovornosti za nastale rashode u odnosu prema ostvarenim prihodima
* pružanje uvida poslovoditeljima i vlasnicima kapitala u poslovne procese i financijske tokove kao valjane podloge za upravljanje, odlučivanje i izvještavanje
* osiguranje potrebnih podataka za izradu kalkulacije cijene, troškova kupnje i nabave materijala, poluproizvoda robe, usluga, dugotrajne imovine
* sastavljanje temeljnih financijskih izvješća temeljem knjigovodstvenih informacija

## Povezano
* Računovodstvo je disciplina u koju spada knjigovodstvo.
* Dvojno knjigovodstvo

## Vanjske veze

* Knjigovodstvo s bilanciranjem za učenike srednjih ekonomskih škola 
* Knjigovodstveni priručnik 
* Knjigovodstvene agencije i usluge
* Knjigovodstvo Beograd 
* Knjigovodstvena agencija
* Moj knjigovodja - portal za knjigovođe i privrednike
Porodin (Aleksinac)

**Porodin** je naselje u opštini Aleksinac u Nišavskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 154 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 230 stanovnika).

## Demografija
U naselju Porodin živi 141 punoletni stanovnik, a prosečna starost stanovništva iznosi 51,9 godina (49,3 kod muškaraca i 54,2 kod žena). U naselju ima 56 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,75.

Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Ivan Gašparovič

**Ivan Gašparovič** (rođen 27. marta 1941. u Poltaru) je slovački političar, profesor prava i aktuelni predsednik Slovačke (od 15. juna 2004. godine).

Ivan Gašparovič završio je od 1959. - 1964. godine prava na Pravnom fakultetu Univerzitetu Komenius u Bratislavi. Od 1968. godine na ovom fakultetu je radio kao predavač a 1990. godine je postao prorektor.
Od 1965. do 1968. godine bio je tužilac u Martinu i Bratislavi a od 1990. do 1992. i glavni tužilac Čehoslovačke. Bio je u Pokretu za demokratsku Slovačku čiji član je bio od 1992. do 15. jula 2002. godine. 2002. godine je osnovao Pokret za demokratiju.

Godine 2004. u drugom krugu neposrednih izbora izabran je za slovačkog predsednika, kada je u prvom kolu porazio osim drugih i kandidata Slovačke demokratske i hrišćanske unije Eduard Kukana a u drugom kolu Vladimira Mečijara. Godine 2009. je izabran po drugi pit.

## Vanjske veze

* Ivan Gašparovič
Terencilije

**Gaj Terencilije Harsa** (*Gaius Terentilius Harsa*), poznatiji kao **Terencilije**, bio je plebejski tribun u Rimu godine 462. pne.

Poznat je po tome što je potakao reforme Rimske Republike, prije svega donošenje zakonika kojim bi se spriječila samovolja patricija. Koristeći zauzetost konzula ratovima protiv Volščana, uspješno je izvršio pritisak na patricijski Senat, koji je prvo odredio komisiju da u Antička Grčka|Grčkoj proučava tamošnje zakone i ustave polisa, a kasnije konzule i sve druge magistrate zamijenio posebnom komisijom decemvira koji su donijeli znamniti Zakon Dvanaest tablica, osnovu budućeg rimskog prava. Terencilije je kasnije konzule dao privremeno zamijeniti tribunima s konzularnim ovlastima.

Izvor za podatke o Terenciliju je Livijeva knjiga *[[Ab Urbe Condita]]*.

## Napomene

## Reference
* Machiavelli, Niccolo (1531). *[[Diskursi o Liviju|The Discourses]]*. Translated by Leslie J. Walker, S.J, revisions by Brian Richardson (2003). London: Penguin Books. 

## Vanjske veze
* Ab Urbe Condita, book III, chapter 9  (Latinski i engleski)
Verginija

**Verginija** (*Verginia*) je bila mlada rimska plebejka koja je živjela u 5. vijeku pne. i za koju većina historičara drži da je bila legendarna, a ne historijska ličnost.

Verginija je bila lijepa kći uglednog centuriona Lucija Verginija, zaručena za bivšeg plebejskog tribuna Lucija Icilija. Za njom je počeo žuditi patricij Apije Klaudije Kras, a kada je Verginija odbila njegova udvaranja, nagovorio je svog klijenta Marka Klaudija da otme Verginiju na putu do škole tvrdeći da je ona, u stvari, njegova robinja, te kako bi je kasnije poklonio Apiju. Međutim, građani su Marka prisilili da pitanje Verginijog statusa rješava na sudu, kojim je, kao decemvir, upravljao sam Apije. Kada je Apije presudio u Markovu korist i naredio da mu se preda Verginija, njen otac je izvadio nož i ubio je kako bi spriječio da je decemvir obeščasti. I otac i zaručnik su odmah uhapšeni, ali je masa, već ranije nezadovoljna sve tiranskijim postupcima decemvira, napala liktore, srušila njihove fascese i tako simbolički srušila decemvirski režim, koji je nakon toga zamijenjen redovnim institucijama Rimske Republike.

Većina historičara je, zapazivši sličnosti s ranijim mitom o silovanju Lukrecije i svrgavanju Rimskog Kraljevstva uvjerena da je riječ o mitu kojim se nastojalo dati opravdanje za rušenje institucija Rimske Republike.

## Reference
* Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology page 1267 
* History of Rome (Ab Urbe Condita) by Livy Book III Chapter 44 The Story of Virginia (450 BC) 

## Fusnote

## Vanjske veze
Lucije Icilije

**Lucije Icilije** (*Lucius Icilius*) je bio starorimski političar iz 5. vijeka pne. Godine 456. pne. je bio plebejski tribun. Tada je predložio da se javna zemlja na brdu Aventin iskoristi kako bi se sagradile kuće za plebejce. 

Nekoliko godina kasnije je, prema apokrifnim podacima, bio zaručen za lijepu plebejku Verginiju, kći centuriona Lucija Verginija. Kada je decemvir Apije Klaudije Kras, žudeći za Verginijom, presudio kako je ona robinja koja pripada njegovom klijentu, Verginijin ju je otac dao ubiti. Decemvir je dao odmah uhapsiti Verginija i Icilija, ali se masa rimskog naroda razbjesnila, digla ustanak i svrgnula decemvire koji su zamijenjeni redovnim institucijama Rimske Republike.
Spurije Postumije Albo Regilens (konzul 466. pr. n. e.)

:*Za ostale pripadnike ovog [[gens]]a, v. [[Postumia gens]]. Za ostale Postumije s cognomenom "Albus" ili "Albinus", v . [[Albinus (cognomen)]].*

**Spurije Postumije Albo Regilens** (*Spurius Postumius Albus Regillensis*) bio je starorimski patricijski političar iz 5. vijeka pne. Prema *[[Fasti]]*ma je bio sin nekadašnjeg konzula i vojskovođe Aula Postumija Alba Regilensa. Sam je konzulom postao godine 466. pne.. Bio je jedan od trojice povjerenika koji su poslani u Grčku kako bi se upoznali s tamošnjim zakonima, a kasnije je postao član prvog Decemvirata godine 451. pne.. Kao legat je komandirao centrom rimske vojske u bitci kod Corbione, u kojoj su godine 446. pne. potučeni Ekvi i Volsci.

Vjeruje se kako je bio otac Spurija Postumija Alba Regilensa koji je bio konzularni tribun godine 432. pne.

## Reference
Aulo Postumije Albo Regilens (konzul 464. pr. n. e.)

:*Za ostale članove ovog [[gens]]a, v. [[Gens Postumia]]. Za ostale Postumije s cognomenom "Albus" ili "Albinus", v. [[Albinus (cognomen)]].*
**Aulo Postumije Albo Regilens** (*Aulus Postumius Albus Regillensis*) je bio starorimski patricijski političar iz 5. vijeka pne. Vjeruje se kako je bio sin znamenitog konzula i vojskovođe Aula Postumija Alba Regilensa, te brat budućeg konzula Spurija Postumija Alba Regilensa. Bio je konzul godine 464. pne., kada je ratovao protiv Ekva, kako bi suzbio njihove prekogranične napade. Prije bitke kod Mons Algidusa je zajedno s Kvintom Fabijem Vibulanom i Publijem Volumnijem Amincijem Galom poslan godine 458. pne. kao izaslanik kod Ekva, kojom prilikom ga je uvrijedio komandant Ekva.

## Izvori
Amirtej

**Amirtej** (poznat i kao **Amirtej II** ili **Amenirdisu**) iz Saisa je bio egipatski kralj, osnivač i jedini vladar Dvadeset osme dinastije Egipta. Vjeruje se da je bio u dalekom srodstvu s Dvadeset šestom dinastijom Egipta. Najpoznatiji je po tome što je digao uspješni ustanak kojim iz Egipta prvi put istjerani Perzijanci 404. pne. Godine 399. pne. ga je u bitci porazio egipatski velmoža Neferit I od Mendesa i dao pogubiti.

Vjeruje se kako je Amirtej unuk istoimenog egipatskog velmože Amirteja od Saisa, koji je za vrijeme grčko-perzijskih ratova sredinom 5. vijeka pne. zajedno s princom Inarom i uz pomoć atenske ekspedicije bezuspješno pokušao istjerati Perzijance.
Talanat

**Talanat** ili, u latinskoj varijanti, talenat (podrazumeva se srebrni - u zlatnim se vrlo retko računalo jer im je vrednost bila i do dvadeset puta veća) je bio jedinica mere i ujedno novčana vrednost (najveća) kod Helena i na helenističkom istoku, otprilike 26,2&nbsp;kg - solonsko-atički talanat koji je i prostorno i vremenski najviše bio u opticaju.

Vrednost 1 talanta se teško može odrediti, ali se obično uzima da je ona približno jednaka vrednosti koju danas ima ta količina srebra.
Perdika II od Makedonije

**Perdika II** () bio je kralj Makedonije od 448. pne. do 413. pne. 
Bio je sin Aleksandra I. Najpoznatiji je kao aktivni sudionik peloponeskog rata čijem je izbijanju pridonio.

Perdikin otac, kralj Aleksandar, umro je 454. pne. ostavivši iza sebe tri sina - Alketu, Perdiku i Filipa. Prijestolje je kao najstariji naslijedio Alketa, ali se umjesto upravljanja zemljom odao pijančevanju. Godine 448. pne. ga je ubio Perdikin sin Arhelaj nakon čega je Perdika stupio na prijestolje.

Godine 434. pne. je Filip, uz pomoć Atena|Atene i elimejskog kralja Darde , pokušao svrgnuti Perdiku. Makedonski kralj je na to reagirao poticanjem Potideje da se pobuni protiv atenske vlasti. Atenjani su na to poslali ekspediciju na Makedoniju, koja je zauzela Terme. No kada su Korinćani pokrenuli rat protiv Atene, sklopljen je mir između Perdike i Atenjana. Perdika ga je odmah prekršio, ali je 431. pne. atenski diplomat Nimfodor sklopio savez sa Sitalkom, tračkim kraljem, a kasnije i sa Perdikom čime se odrekla podrške Filipu

Perdika je, međutim, godine 429. pne. izdao svoje atenske saveznike i prešao Sparti, kojoj je pomagao u napadu na Akarnaniju. Kao odgovor na to Sitalk je napao Makedoniju, ali je Perdika, vjenčavši svoju sestru sa Sitalka, postigao mir.

Godine 424. pne. Perdika je pomogao spartanskom vojskovođi Brazidi u napadu na Amfipolis. Spartanci su mu, zauzvrat, pomogli u ratu s kraljem Arhabejem od Linka. Pohod se međutim izjalovio kada su Perdiku izadli njegovi ilirski saveznici, a prilikom povlačenja su Spartanci opljačkali makedonski logor. Nakon toga je Perdika prekinuo savez sa Spartom i 423. pne. ponovno prešao na stranu Atene.

Godine 417. pne. Perdika je ponovno prešao na stranu Sparte, da bi neposredno pred smrt prešao na stranu Atene.

Naslijedio ga je sin Arhelaj.

## Reference
Poliklet

**Poliklet** je vajar iz klasičnog perioda u umetnosti stare Grčke. On je zajedno sa Fidijom, Mironom i Kresilasom stvorio grčki klasični stil. 

Iako nije sačuvano ni jedno njegovo originalno delo, pisani izvodi navode na rimske mermerne kopije Polikletovih skulptura, preko kojih poznajemo njegovo delo. Ključni element njegovog stila je upotreba opuštene i izbalansirane poze izmeštenog težišta, koja je danas poznata kao kontrapost. Kontrapost je doprineo dotad neviđenoj naturalnosti skulpture, što ga je učinilo slavnim. Najpoznatije su njegove skulpture bogova i atletičara, livene u bronzi, pored monumentalne statue boginje Here načinjene od slonovače i zlata - Hrizelfantinska tehnika. 

Poliklet je svesno stvorio novi pristup skulpturi - napisao je delo o proporcijama - Kanon, gde je do detalja razradio prporciju i anatomiju tela. Čak je izlio u bronzi statuu mladića kao praktičan primer svog kanona. Na žalost, skulptura nije sačuvana. Iz pisanih izvora saznajemo da je, prema Polikletu, skulptura trebalo da bude sastavljena od jasno definisanih i proporcionalnih delova, baziranih na idealnoj matematičkoj proporciji i ravnoteži. Jasno je da se jako oslanjao na Pitagoru i intervale muzičke skale. 

Poliklet i Fidija predstavljaju prvu generaciju grčkih skulptora koji su imali svoju školu. Polikletova škola je trajala bar tri generacije. Poznato je dvadesetak skulptora koji su potekli iz ove škole, a izdvajaju se po primeni principa rvnoteže i diferencijacije pojedinih delova. Najpoznatiji učenici su bili Skopas i Lisip. 

Njegov sin, Poliklet mlađi, živeo je u 4.v.pne. Iako je bio takođe skulptor, najveću slavu je postigao kao arhitekta. On je projektovao veliko pozorište u Epidaurusu. 

## Dela
* Doriforos (kopljonoša), 450-440.g.pne. - uzor otelotvorenja klasičnog ieala ljudske lepote.
* Amazonka
* Hera
* Diskoforos
* Dijadumenos
* Hermes
* Astralizontes
Dorifor

**Dorifor** (grčki: *Doriforos*) ili **Kopljonoša** je prije svega motiv iz starogrčkog kiparstva koji prikazuje mladića s kopljem.
* 2. U Grčkoj drami *Dorifor* je naziv za statistu, osobu u pratnji kraljeva i drugih dostojanstvenika na sceni.
* 3. Kod Grka i Rimljana naziv za planete Merkur i Venera.

## Polikletov Dorifor

Najpoznatiji je svakako Polikletov kip kojim je umjetnik postavio kanon muške ljepote u grčkom kiparstvu posebice zbog idealnih proporcija tijela – Grčki kanon.

Dorifor je najpoznatije Polikletovo djelo kojim je utjelovio svoju teorijsku knjigu o umjetnosti. Kopija iz Pompeja je najbolje sačuvana, nedostaje joj samo koplje u lijevoj ruci. Na njoj se javlja kontrast između napete lijeve ruke na koplju i opuštene desne koja slobodno visi – prvi put kod nekog kipa u povijesti! Lijeva noga je savijena u koljenu i položena na kuglu na tlu, nagovještavajući prethodni, ali i slijedeći pokret. Kip pokazuje onaj svojstveni motiv iskoraka kad težina tijela počiva na jednoj nozi, dok je druga rasterećena (kontrapost). Prebacivanje težine tijela na jednu nogu uvjetuje kosi položaj bokova, kojem opet odgovara linija spuštenih ramena. Taj pokret oživljava sve dijelove tijela.

Nakon prevladavanja arhajskog tipa kourosa i prelaznih oblika, ovaj Polikletov "izum" izaziva potpuno oslobađanje ljudskog lika. Za Polikleta, ali i ostale grčke kipare 5. st. pne., ljepota je bila sinonim za Dobro. Kipari su tražili matematičku definiciju ljepote koja se može primijeniti na ljudsku figuru, u nastojanju da stvore ljudsko savršenstvo (idealizam) u opipljivoj kiparskoj formi.

## Veze

* Starogrčka skulptura
* Starogrčka umjetnost
* Diskobol
RSK (razvrstavanje)

**RSK** može značiti:
* Republika Srpska Krajina

Ostalo:
# telegrafska oznaka za Rašku *()*;
# srpska kratica za **Republički sekretarijat za kulturu** *()*;
# srpskohrvatska kratica za **romski sportski klub** (usp. Romski sportski klub "Mladost", Darda);
# kratica za japanski **Radio Sanyo Kabushikigaisha** (usp. :en:Sanyo Broadcasting)
# IATA-oznaka za aerodrom **Ransiki** (Indonezija);
# kratica za ukrajinske nazive *republički sportski kompleks* ili *regionalni sportski kompleks* (usp. :uk:Республіканський спортивний комплекс «Локомотив» u Simferopolju i :uk:Регіональний спортивний комплекс «Олімпійський» u Donjecku);
# kratica nadimka **Ricky-Steve-Karl** engleskog komičarskog trija :en:Ricky Gervais, :en:Stephen Merchant i :en:Karl Pilkington;
# kratica za Российская самолётостроительная корпорация'' "МиГ" (ruska aviograditeljska korporacija "MiG");
# njemačka kratica za :de:Reaktorsicherheitskommission *()*;
# njemačka kratica za :de:Richard-Strauss-Konservatorium München
# engleska kratica za **Robinson-Schensted-Knuth** (*combinatorial algorithm*) *([http://www.acronymfinder.com AF], usp. [[:en:Robinson–Schensted–Knuth algorithm]])*.
Bolero

**Bolero** je  3/4-taktni ples koji vodi porijeklo iz Španije i veoma je popularan u južnoameričkim državama.
Često mijenja takt, a razvio se iz plesova contradanza i sevillana. Sebastián Cerezo, plesač na španskom dvoru smatra se izumiteljem bolera 1780. godine. Ples izvode dvije osobe koje plešu uz kastanjete i uz instrumentalnu pratnju. Globalnu popularnost bolero doživljava kroz istoimenu kompoziciju Mauricea Ravela.

## Slični plesovi i muzički stilovi
* Cumbia
* Salsa
* Habanero

## Vanjske veze

*  Music & Dance  Historija muzike i plesa
Sarajevo u prahistorijsko doba

Današnje Sarajevo ima dugu i bogatu historiju koja datira iz kamenog doba. Tokom paleozoika nije bilo ljudi u regionu, iako su pronađeni ostaci prastarih životinja, poput stare vrste medvjeda, pećinskog medvjeda. Iskopavanje tog perioda nikada nije bilo veoma opširno, i ako je područje Sarajeva zaista bilo naseljeno tokom perioda paleozoika, stanovnici su vjerovatno bili neandertalci.

Tokom neolita, područje Sarajeva je bilo dom Butmirske kulture. Ti ljudi su živjeli u Butmiru, naselju u blizini Ilidže, glavnom predgrađu Sarajeva. Područje je bogato kremenom, koji je osnovno sredstvo za pravljenja oruđa i oružja, i nema sumnje da je bilo privlačno nekadašnjem čovjeku, kao što je bila rijeka Željeznica koja teče tim dijelom grada.

Butmirska kultura je poznata po svojoj keramici. Jedinstvena i umjetnička, jedna je od glavnih razloga zašto su danas butmirski ljudi poznati kao neponovljiv narod. Senzacionalna otkrića krajem 19. vijeka su dovela do održavanja međunarodnog kongresa arheologa i antropologa u Sarajevu sljedeće godine. Danas, sav iskopani materijal se može pronaći u nacionalnom muzeju Bosne i Hercegovine.

Butmirska kultura je iščeznula oko 2400. pne., vjerovatno pokorena sljedećim značajnim stanovnicima Sarajeva; Ilirima. Antički ljudi koji su smatrali većinu zapadnog Balkana svojom domovinom su imali nekoliko važnijih naselja u regionu, najviše oko rijeke Miljacke i sarajevske kotline. Najznačajniji od tih je *Debelo Brdo*, u današnjem starom dijelu grada, gdje je bilo smješteno Ilirsko utvrđenje kasnijeg željeznog doba. Brojne Ilirske tvrđave su postojale u drugim dijelovima grada, kao i na planini Trebević.

Iliri na području Sarajeva su pripadali plemenu *[[Dezitijati|Dezitijata]]*, ratobornoj skupini koja je pružila zadnje otpore rimskoj okupaciji. Njihova zadnja pobuna se desila u 9. godini, a slomio ju je car Tiberije, označavajući početak rimske uprave nad okolnim područjem.

Tokom rimske uprave, Sarajevo je bilo dio provincije Dalmacije. Glavni rimski putevi su prolazili kroz dolinu rijeke Miljacke, povezujući se sa bogatim obalnim gradovima Dalmacije i Jadranskom obalom. Važnost ovih puteva je vidljiva kroz brojne rimske artifakte pronađene u srcu Sarajeva. Na lijevoj strani Miljacke pronađene su rimske cigle i rimski natpisi koji su nagovještavali gradilište i obližnje gradsko kupatilo. Najveće naselje na tom području je svakako "Aquae S..." (vjerovatno *Aquae Sulphurae*) na vrhu današnje Ilidže.
Careva ćuprija

: *Ovaj članak govori o mostu u Sarajevu, za istoimeno selo selu u općini Olovo pogledajte [[Careva Ćuprija]]*

**Careva ćuprija** ili **Carev most** je jedan od mostova preko Miljacke u Sarajevu.

Prvobitni most sagradio je plemić Isa-beg Isaković, malo niži od današnjeg (ispred ulaza u istoimenu džamiju - Careva džamija), u 15. vijeku, ali je srušen 1619. u poplavi. Hadži Husein beg Haračić je sagradio kameni most sa tri stuba i četiri luka na istom mjestu, i radi oštećenja je rekonstruisan od strane Hadži Mustafe Bešlije 1792.

Za vrijeme Austro-Ugarske okupacije, most je srušen zbog lošeg stanja u kojem se nalazio, nakon čega je sagrađen novi po ugledu na prvobitni most. Most je sačuvao svoj izvorni naziv.
Careva Ćuprija

: *Ovaj članak govori o selu u općini Olovo, za istoimeni most u Sarajevu pogledajte [[Careva ćuprija]]*

**Careva Ćuprija** je selo koje se nalazi u općini Olovo. Nalazi se u dolini rijeke Krivaja, udaljena 29 kilometara od Olova.
Latinska ćuprija

**Latinska ćuprija** (od 1918-1992 nosio naziv **Principov most**) je jedan od najstarijih sarajevskih mostova, a mijenjao se s vremenom, od prvog drvenog mosta, koji je stajao na istom tom mjestu, pa sve do današnjeg oblika.

Prvi most na ovom mjestu je bio od drveta, i spominje se u popisu bosanskog sandžaka iz 1541. Sagradio ga je sarač Husein, sin nekog Širmerda. Kameni most gradi sarajevski ajan Ali Ajni-beg godine 1565. Poplava koja je pogodila Sarajevo 1791. oštetila je most, a sredstva za njegovu obnovu izdvaja Hadži Abdulah Briga. Obnova je uslijedila 1798/99. godine. U obnovi su učestvovali domaći majstori, kako se spominje u tadašnjim dokumentima.

Smatra se da je most imao četiri stuba na kojima je ležalo pet lukova, ali regulacijom Miljacke u XIX vijeku jedan stub biva zazidan, a ćuprija ostaje sa četiri luka. U masi iznad pilona možemo vidjeti dva olakšavajuća okulusa, koje vidimo i kao jedan od simbola grada u grbu Sarajeva. U doba Austro-Ugarske mostu su dodani konzolni trotoari. Građen je od sedre i krečnjaka.

Inače ovaj most je povezivao desnu obalu Miljacke sa dijelom grada gdje je stanovalo kršćansko (katoličko) stanovništvo, koje je u narodu bilo poznato kao Latinluk, pa je tako i dobio ime Latinska ćuprija. U blizini mosta je, godine 1914., izvršen atentat na prijestolonasljednika Austro-Ugarske monarhije nadvojvodu Franju Ferdinanda i njegovu suprugu Sofiju, vojvotkinju Hohenberga (događaj poznat kao sarajevski atentat, i koji se uzima kao povod Prvog svjetskog rata, te im je na mostu podignut spomenik, koji je porušen 1918. Dijelovi spomenika se čuvaju u muzeju u Sarajevu. U periodu između dva svjetska rata, poslije Drugog svjetskog rata, pa do rata u Bosni i Hercegovini, most je nosio naziv mladića koji je izvršio atentat na ove ličnosti, Gavrila Principa, da bi mu se 1992. ponovo vratio stari naziv.

Most je rekonstruisan 2003/2004. godine.
Ćumurija most

**Ćumurija most** je jedan od mostova preko Miljacke u Sarajevu. 
Most je sagradio Hadži Hasan 1556. godine, i popravljan je nekoliko puta. Most je zamjenjen željeznim 1886. godine. Imenovan je po lužini ćumura kojeg su sabljari prenosili preko mosta, a njihove trgovine su bile locirane u blizini.
Drvenija most

**Drvenija most** u Sarajevu je sagrađen za vrijeme Austro-ugarske vladavine 1898. godine da spaja obale rijeke Miljacke. U blizini mosta na lijevoj obali se nalazila Vojna komanda i Prva gimnazija na desnoj. Kako je most često plavila nabujala Miljacka, '80.tih godina je drvena konstrukcija mosta zamjenjena betonskom, a drvena ograda je sačuvana. Most je obnovljen nakon rata 1995. godine. Sam most je mjesto gdje počinju ljubavi sarajevskih gimnazijalaca, jer se most nalazi između Prve gimnazije, Škole primjenjenih umjetnosti i Akademije scenskih umjetnosti, na jednoj i Privredne škole i Pedagoške akademije, na drugoj strani. 
Osim ove Drvenije u Sarajevu su za vrijeme Osmanskog carstva i drugi mostova nosili naziv Drvenija. To su:
* Drvenija most na Bentbaši, koji je služio za vađenje doplavljenog drveta i građe u Sarajevo, 
* Hadži-Bešlijina drvenija, između Šeherćehajine i Careve ćuprije, 
* i drugi drveni mostovi na Miljacki i na njenim pritokama.
Čobanija (most)

**Čobanija most** je jedan od mostova preko Miljacke u Sarajevu.

Prvobitno drveni most je sagradio čoban Hasan Vojvoda 1557. godine, a most je rekonstruisala Islamska vjerska zajednica za vrijeme šejha Kaimija, sarajevskog pjesnika. Stoga, ljudi ovaj most zovu i "šejhanija most" kao i "šejtanija most".

Godine 1886. željezni most je sagrađen na mjestu starog ali zbog lošeg oslonca most je propao. Na njegovom mjestu je sagrađen novi 1888. godine.
Kozija ćuprija

**Kozija ćuprija** nalazi se u kanjonu rijeke Miljacke nekoliko kilometara istočno od starog centra grada Sarajeva. Put na kojem je premošćavala rijeku je čuveni carigradski drum, tj. put kojim se, u doba Osmanlijske vladavine, iz Sarajeva išlo ka istočnim dijelovima Carstva, sve do Carigrada. Kozija ćuprija je jedan od četiri stara mosta na području Grada koji su još uvijek sačuvani. Ostala tri mosta su Šeher-Ćehajina ćuprija, Latinska ćuprija i Rimski most (most na Plandištu kod Blažuja).

Ova ćuprija ima jedan luk sa dva kružna otvora. Duga je 42 m, a široka 4,75 m. Raspon svoda joj je 17,5 m. Zidana je od krečnjaka i sedre.

U osmanlijsko doba Bosne Kozija ćuprija je bila mjesto na kojem su se dočekivali carski namjesnici – veziri. Svakom novom veziru pravio bi se doček na mostu. Pred njega bi izašli svi viđeniji ljudi u Sarajevu, a skupio bi se i običan narod pošto je to bio jedan od značajnijih događaja. Spominje se još i to da bi u čast novog vezira neki od hrabrijih momaka skakali s ćuprije u Miljacku, a on bi ih darivao novcem (to skakanje predstavlja podvig za divljenje, jer Miljacka na tom mjestu i nema neku dubinu, a visina mosta je zaista velika).

Postoji narodna legenda o nastanku ovog mosta. Ona kaže kako je siromašni pastir čuvajući koze primijetio da se one neuobičajeno dugo zadržavaju oko nekog grmlja na rijeci. Kada je i sam malo bolje pogledao ispod tog grmlja je pronašao ćup pun zlatnika. Tim novcem je sebi platio školovanje, a nakon dosta godina, pošto je postao ugledan i bogat podanik Carevine, odlučio je da sagradi most na Miljacki, i to na istom onom mjestu gdje su mu koze ukazale na zlato.
Ipak, danas se smatra da je ovaj most nastao prilikom velike akcije sređivanja putne mreže, u doba Mehmed-paše Sokolovića (veliki vezir 1565-1579). U to doba nastaju još neki čuveni mostovi u Bosni i Hercegovini - Arslanagića most kod Trebinja, Stari most u Mostaru, i poznata Ćuprija na Drini u Višegradu.

Danas Kozija ćuprija predstavlja mjesto na koje Sarajlije mogu doći da se opuste i da uživaju u okolnoj prirodi. Do nje vodi pješački put duž Miljacke, čiji je početak na Darivi, u blizini Vijećnice.
Čobanija

**Čobanija** se može odnositi na:

* Čobanija (džamija), džamija u Sarajevu
* Čobanija (most), most u Sarajevu
Čobanija (džamija)

**Džamija Čobanija** (**Čoban H. Hasan Vojvode džamija**) se nalazi u Sarajevu. Sagrađena je u polovici 16. vijeka., prije 1565.

Ovo je dosta prostrana džamija sa kamenim minaretom. Natpis o obnovi, u pjesmi na turskom jeziku uklesan je na kamenoj ploči, uzidanoj u zid minareta. Uz džamiju se nalazi groblje, puno manje u odnosu na prvobitno: vjeruje se da nišan bez natpisa, osmougaone osnove, ograden santračem, a koji se nalazi kod minareta, označava grob dobrotvora Čoban-Hasana.

2007. godine je donesen prijedlog da se džamija proglasi nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine.

## Povezano

* Čobanija most

## Reference
Eiffelov most

**Ajfelov most** ili **željezni Skenderija most** je jedan od mostova preko rijeke Miljacke u Sarajevu. Nalazi se u blizini sarajevske Skenderije.
Prvobitni most izgrađen u XV stoljeću po nalogu Skender-paše, da bi povezivao grđevine njegove zadužbine na obalama Miljacke. 1893. godine izgrađen je most sa željeznom ogradom uzvodno od prvobitnog. Navodno je projektovan od strane Gustava Eiffela, graditelja čuvenog Ajfelovog tornja u Parizu, ali ne postoji dokument koji to potvrđuje.

Željezni most na Skenderiji projektirao je austrijanac Adolf Kunerth. Projekt mosta se nalazi u Historijskom arhivu grada Sarajeva.

U Sarajevu je stvarno postojao Eiffelov most. Bio je u Gaju na kraju ulice Čobanija, a na trasi uskotračne pruge Sarajevo-Užice. Izuzetno lijep lučni most. Srušen je kada je građena južna zaobilaznica kroz grad, a po trasi ukinute pruge, pred održavanje XIV Zimskih olimpijskih igara 1984. godine.





Rekonstukcija mosta je obavljena 2004. godine
Most Suade i Olge

**Most Suade i Olge** (prethodno **most Vrbanja**), most u Sarajevu preko rijeke Miljacke. Ime je dobio po Suadi Dilberović i Olgi Sučić, prvim sarajevskim žrtvama rata u Bosni i Hercegovini, koje su poginule 5. aprila 1992. na tadašnjem mostu Vrbanja. Most je 6. aprila 1996. prvo preimenovan u »most Suade Dilberović«, a 3. decembra 1999. u »most Suade i Olge«. U sjećanje na te dvije nevine žrtve postavljena je na mostu spomen-ploča s natpisom: »Kap moje krvi poteče. I Bosna ne presuši.«

## Reference

## Vanjske veze
Most malezijsko-bosanskohercegovačkog prijateljstva

**Most malezijsko-bosanskohercegovačkog prijateljstva** ili "**Bosmalov most**" je naziv za most u Sarajevu preko rijeke Miljacke koji je sagrađen u sklopu pete sarajevske transverzale. Nalazi se u sarajevskom naselju Čengić Vila i spaja glavnu ulicu sa Bosmal City Centrom. Most je dovršen i otvoren 1. juna 2005. godine. Most su zvanično otvorili Mahatir bin Mohamad, malezijski premijer, član Predsjedništva BiH Sulejman Tihić, premijer Kantona Sarajevo Denis Zvizdić i predsjedavajuća Skupštine Kantona Sarajevo Meliha Alić. Za gradnju mosta utrošeno je 1,8 miliona KM, a novac je investirao Zavod za izgradnju Kantona Sarajevo od takse koju je Bosmal platio za uređenje zemljišta.

## Reference
Sarajevo u srednjem vijeku

Slaveni su došli u Bosnu u 7. vijeku, ali detalji o njihovim pokretima ostali nepoznati. Neki slavenski artefekti su ostali od tog vremena. Izvjesno je da su se Slaveni smjestili i sarajevsku kotlinu. Uzimalo se da je *Katera* jedan od dva originalna bosanska grada, kojeg je spomenuo Konstantin VII Porfirogenet u djelu De Administrando Imperio, smješten na području Sarajeva u Kotorcu. Arheološka istraživanja to nisu dokazala.

Područje današnjeg Sarajeva je bilo dio župe Vrhbosna pored tradicionalnog centra kraljevine koji se nalazio na području Visokog. Početkom 15. vijeka na ovom području pominje se "Tornik". Međutim, prema svim pokazateljima, *Tornik* je bio veoma malo tržno mjesto okruženo proporcionalno malim naseljima i nije bilo važno dubrovačkim trgovcima. 
Papinski dokumenti navode da je 1238. izgrađena katedrala svetog Petra u Vrhbosni. Uzevši u obzir važnost svetog Pavla, to je trebala biti jako važna katedrala, iako još niko nije siguran gdje se nalazi.
Sarajevo u kasno osmansko doba

**[[Historija Sarajeva]] za vrijeme [[Osmansko carstvo|Osmanskog carstva]]** se može podijeliti u dva dijela. Prvi dio podrazumijeva zlatne godine grada, rano osmansko doba, koje je trajalo od 1521. do 1697. Drugi dio historije je kasno osmansko doba, koje traje od 1697. do 1878., godine opadanja moći Osmanskog carstva, a samim tim i grada, često popraćeno mnogim katastrofama.

Nije slučajnost da početak kasnog osmanskog doba u historiji Sarajeva počinje završetkom Austrijsko-Osmanskog rata. Poslije poraza u bitki kod Beča 1683. godine, uslijedili su mnogi napadi evropskih sila na granice Osmanskog carstva. U jednom od takvih napada, 1697. godine, predvođeni princom Eugenom Savojskim je imao ogromne posljedice po grad. Uništavajući slabu i neorganizovanu odbranu, Savojski je sa lakoćom ušao u Sarajevo. Tada je opljačkao grad, kao što nikad prije nije bio opljačkan, a zatim ga je zapalio.

Sarajevo je bilo opustošeno zbog ovog napada. Samo je nekoliko građevina preživilo plamen, a to su većinom građevine izgrađene od kamena. Građani Sarajeva su tada počeli sa obnovom grada, od jednog trga, i to nije bila obnova samo građevina i zgrada, nego i kulturna i politička. U to vrijeme, sjedište Bosanske vlade je već bilo prebaćeno u Travnik, a požar uopće nije popravio situaciju. Jednu čitavu deceniju, od 1747. do 1757. godine, grad je čak iskusio i anarhiju.

Iako grad nije arhitektonski i strukturno ono što je bio prije napada, intelektualnost grada nije mnogo propatila. Ustvari, 18. vijek je izrodio mnoge velike mislioce i stvaraoce u Sarajevu, kao što su Mehmed Mejlija Guranij i Mula Mustafa Bašeskija. Značajne biblioteke, škole i džamije su izgrađene, ali i mnoga utvrđenja.

Kasne 1700te nisu bile baš uspješno doba za grad. 1788. godine, novi požar je bjesnio kroz grad, i to samo 5 godina poslije kuge koja je poharala grad. Početkom 19. vijeka, stvari nisu bile mnogo bolje, pogotov jer je Srbija stekla nezavisnost od Osmanskog carstva, stvarajući prepreku izmđeu Sarajeva i Istanbula. To je na kraju rezultiralo ustankom protiv Osmanskog carstva, predvođenim Bošnjačkim generalom i nacionalnim herojom, Huseinom kapetanom Gradaščevićem.

Zahtjevajuću nezavisnost Bosne i Hercegovine od Turaka, Gradaščević je poveo nekoliko bitaka oko Bosne. Posljednja i vjerovatno najznačajnija bitka je bitka na Sarajevskom polju iz 1832. godine, kada je Husein kapetan Gradaščević pretrpio poraz u toj teškoj bitki, ponajviše zahvaljujući izdaji svojih suboraca. tada je izrekao svoju poznatu izreku:

Sljedećih nekoliko decenija, u Sarajevu nije bilo bitnijeg razvoja, budući da je venulo zajedno sa *[[Osmansko carstvo|"Evropskim bolesnikom"]]*.