open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Shakespeare and Company

***Shakespeare and Company*** je naziv za dvije knjižare koje su osnovane u Parizu.

Prvu je godine 1919. osnovala američka knjižarka Sylvia Beach, te je bila uglavnom namijenjena njenim sunarodnjacima odnosno služila za distribuciju knjiga koje su bile zabranjene u SAD, Ujedinjenom Kraljevstvu i drugim zemljama engleskog govornog područja. Među njima je bila najpoznatiji *[[Ulyssess (roman)|Ulyssess]]*, roman irskog pisca Jamesa Joycea objavljen 1922. godine. Knjižara je također postala omiljeno sastajalište F. Scotta Fitzgeralda, Ernesta Hemingwaya i drugih pisaca Izgubljene generacije, a u njoj su se također održavali poetski recitali i druge književne manifestacije. Godine 1941. je prestala sa radom za vrijeme njemačke okupacije.

Godine 1951. je američki knjižar George Whitman u Parizu osnovao knjižaru pod imenom *Le Mistral*. Knjižara je postala poznata po boemskim posjetiocima, odnosno mladim književnicima koji su u njoj boravili u zamjenu za ispomoć. Među gostima knjižare su bila brojna ugledna imena, uključujući ona iz Beat generacije. Beach, koja je svoja iskustva 1956. godine opisala u autobiografskoj knjizi *Shakespeare and Company*, pristala je 1964. godine da Whitman preimenuje svoju knjižaru i nastavi u njenoj tradiciji. Knjižaru je 2003. naslijedila njegova kćer Sylvia Beach Whitman koja je vodi dan-danas.

## Vanjske veze

* 
* Bruce Handy, "In a Bookstore in Paris," *Vanity Fair,* November 2014 
* George Whitman's Obituary, *New York Times*, December 12, 2011 
* Sylva Beach discusses ''Ulysses'' (in French) 
* Harriet Alida Lye, "What It's Like to Live Inside the Legendary Paris Bookstore," *Vice*, September 26, 2015
* Portrait Of A Bookstore As An Old Man
* John Affleck, "Hemingway at Shakespeare & Company" . *Literary Traveler*.
* C-SPAN tour of Shakespeare & Co., 6 December 2002
* 
*
Karakter

**Karakter** označava ključno obilježje osobnosti, specifičan sklop emocionalno-motivacijskih, socijalnih, moralnih i kongativnih izrazitih crta po kojima se ona razlikuje od svih drugih.

Prema Freudu, za razvoj sklopa crta karaktera značajno je kako je pojedinac prošao različite stadije u razvoju libida. Također je važan način kako je njegov ego ostvario odnos prema idu i superegu. Prema socijalnim analitičarima, na oblikovanje karaktera utječu i organizacija društva i međuljudski odnosi, a ne samo organizacija libida.

Pojam karaktera se pojavljuje u okviru mnogih teorija ličnosti, bilo kao osnovni ili prateći pojam u objašnjenju individualnog reagiranja pojedinca. Podrazumijeva se, da je karakter spoj različitih osobina nekog pojedinca koji daje cjelovitu sliku te osobe, ali ono oko čega se različiti teoretičari ne slažu je, koje vrste osobina se smatraju karakternim osobinama.

Neke od vrsta karaktera su: infantilni (nezreli) karakter, narcisoidni, neurotski, paranoično-agresivni, histerički karakter i dr.

## Povezano
* Osobnost

## Reference
Worsley

**Worsley** je grad od 9,074 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough City of Salford.

## Geografija

Worsley leži duž istoimenog potoka Worsley, udaljen 9 km zapadno od centra Manchestera, na trasi obilaznog autoputa M60 koji ga presjeca napola.

## Historija

Worsley je od 12. vijeku bio selo i feudalno imanje, kog su do 1923. držale razne porodice od prvih Worsleya, do Masseya, Breretona do Egertona.

Od 1598. Worsleyem upravlja porodica Egerton, jedan od njih Francis Egerton tadašnji Earl od Bridgewatera, - 1759. angažirao je inženjera Jamesa Brindleya da mu podigne *[[Bridgewater kanal]]*. Taj kanal bio je jedan od najvećih i najvažnijih građevinskih pothvata 18. vijeka, totalno je preobrazio Worsley. Egerton ga je izgradio kako bi mogao jeftino transportirati ugljen iz rudnika u Worsleyu do Manchestera.

Na taj način je Worsley bio rodno mjesto transportne revolucije koja je potaknula industrijsku revoluciju. Worsley se preobrazio u prljav industrijski grad sa koksarom i cementarom i puno skladišta ugljena.

Od kad su rudnici Worsleya iscrpljeni, i njegova industrijska uloga se postepeno smanjila. Posljednji rudnik je zatvoren 1968., pa je zamro i promet po kanalu. Zadnji šlepovi prevezli su neki kukuruz 1974.

Današnji Worsley je jedno od stambenih predgrađa Manchestera.

## Reference

## Vanjske veze

* Visit Worsley
Bridgewater kanal

**Bridgewater [[kanal]]** (engleski: *Bridgewater Canal*) je dug 65 km i proteže se od Runcorna do Leigha na sjeverozapadu Engleske.

Kanal je nazvan po njegovom vlasniku Francisu Egertonu trećem Earlu od Bridgewatera, koji ga je dao izgraditi za transport ugljena iz njegovih rudnika u Worsleyju do industrijskih pogona u Manchesteru.

## Karakteristike i historija gradnje

Prva dionica kanala od Worsleya do Manchestera, svečano je otvorena 17. jula 1761. Kasnije je produžen od Manchestera do Runcorna i rijeke Mersey, posljednja dionica kanala prokopana je od Worsleya do Leigha.

Bridgewater se smatra prvim pravim kanalom u Engleskoj. Izgrađen je na istoj nadmorskoj visini, slijedivši konfiguraciju terena kako bi se izbjegla upotreba brodskih prevodnica.

Na svom vrhuncu njime je prevoženo preko 3 miliona tona tereta, danas je popularna ruta za jahtaše i jedriličare rekreativce.

Kanal je strateška veza između sjeverne i južne mreže kanala. Na njemu se nalazi jedno od sedam čuda kanalskog graditeljstva, poznati Bartonov pokretni akvadukt koji omogućuje brodovima da plove iznad Manchesterskog kanala podignut 1894.

Bridgewater ima posebno mjesto u historiji kao prvi kanal u Velikoj Britaniji koji je izgrađen tako da ne slijedi postojeće vodotoke, pa je tako postao model za one koji su građeni poslije njega.

Kanal Bridgewater kog iz milja zovu *[[Earl]]ov rez* (Dukes Cut), revolucionizirao je transport u zemlji i označio početak zlatnog doba 
kanala koji je uslijedio od 1760. do 1830.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Bridgewater Canal''
Keks

**Keks** je vrsta malog pečenog kolača sličan biskvitu (ili pecivu), samo znatno tvrđi.

Dok su se još do polovice 20. vijeka pravili po kućama (gotovo svaka domaćica znala ih je ispeći) danas ih uglavnom pravi konditorska industrija.

## Karakteristike

Keksi se prave od brašna, maslaca, mlijeka, šećera, soli i jaja uz brojne dodatke za aromu i teksturu, kao čokoladaa, med, zobene pahuljice, grožđice i slične stvari.

Tijesto za kekse se prije pečenja oblikuje pomoću metalnog kalupa u željenu formu.

Vjerojatno je francuski keks Petit Beurre (mali maslac) najpoznatiji keks na svijetu, njega je počeo proizvoditi Louis Lefèvre-Utile  1886. u Nantesu.

Lefèvre je napravio svoj keks po ugledu na engleske biskvite tog vremena. Oblikovao ga je tako da ima četiri ugla koja simboliziraju 4 godišnja doba; 52 zupca koja predstavljaju 52 nedelje u godini i 24 rupice, kao što dan ima 24 sati.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Chartism''
Runcorn

**Runcorn** je lučki grad od 61,789 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Cheshire, koji
administrativno podpada pod unitarnu jedinicu Halton.

## Geografija

Runcorn leži na južnoj obali rijeke Mersey, 24 km uzvodno od Liverpoola.
Željezničkim i cestovnim mostovima povezan je sa Widnesom koji leži na drugoj obali Merseya.

## Historija

Runcorn je sve do industrijske revolucije bio malo selo. Od kraja 18 i početkom 19. vijeka bio je popularno lječilište, a tad se počela graditi luka na južnoj obali rijeke Mersey. Tokom 19. vijeka počele su se otvarati razne tvornice.

Današnji Runcorn je grad kemijske industrije i velika teretna luka.

## Reference

## Vanjske veze

* The Runcorn and District Historical Society
M60 (Engleska)

**Autoput M60** (engleski: *M60 motorway* je obilazni autoput oko Manchestera u Engleskoj.

## Karakteristike i historija
Autoput M60 dug je 58 km, građen je u etapama od 1960. do 2000. pa se kako se koja etapa dovršavala zvao M62, M63 and M66, a tek od 2000. zove se M60.

## Reference

## Vanjske veze

* ''M60''
Algonquinski okrugli stol

**Algonquinski okrugli stol** () je bila neformalna grupa američkih književnika, novinara i publicista koja se od 1919. do 1929. godine sastajala u New Yorku i stekla reputaciju najuglednijeg intelektualnog kružoka tadašnje Amerike. Ime je dobio po hotelu ''Algonquin'' gdje su se njeni članovi svakog dana okupljali radi ručka te za stolom vodili rasprave i izvodili svakojake psine koje će kasnije dokumentirati u novinskim kolumnama.

## Članovi
Osnivači Okrulog stola su bili:
* Franklin Pierce Adams, kolumunist
* Robert Benchley, humorist i glumac
* Heywood Broun, kolumnist i sportski novinar (oženjen za Ruth Hale)
* Marc Connelly, dramski pisac
* Ruth Hale, freelance spisateljiuca i feministička aktivistica
* George S. Kaufman, dramski pisac i teatarski režiser
* Dorothy Parker, kritičarka, pjesnikinja i scenaristkinja
* Brock Pemberton, broadwayski producent
* Harold Ross, urednik *[[The New Yorker|New Yorkera]]*
* Robert E. Sherwood, književnik
* John Peter Toohey, broadwayskki publicist

* Alexander Woollcott, kritičar i novinar

Članstvo nije službeno, te su mnogi ulazili i izlazili iz Kruga. Među njima su bili:

* Tallulah Bankhead, glumica
* Noël Coward, dramski pisac
* Blyth Daly, glumica
* Edna Ferber, književnica
* Eva Le Gallienne, glumica
* Margalo Gillmore, glumica
* Jane Grant, novinarka i feministica (oženjena za Ross)
* Beatrice Kaufman, urednica i spisateljica (udana za Georgea S. Kaufmana)
* Margaret Leech, spisateljica i historičarka
* Neysa McMein, ilustratroca
* Harpo Marx, komičar i filmski glumac
* Alice Duer Miller, spisateljica
* Donald Ogden Stewart, dramski pisac i scenarist
* Frank Sullivan, novinar i humorist
* Deems Taylor, kompozitor
* Estelle Winwood, glumica i komičarka
* Peggy Wood, glumica

## Izvori

## Vanjske veze
* Algonquin Round Table at the Algonquin Hotel
* 
* Algonquin Round Table at PBS's American Masters
*
The Young Visiters

***The Young Visiters*** () je pripovjetka engleske spisateljice Daisy Ashford objavljena 1919. godine, poznata po tome što je u svom izvrnom obliku bila napisana 1890. godine, u vrijeme kada je Ashford imala 9 godina. Radnja prikazuje pustolovine 42-godišnjeg gospodina Salteene i njegove 17-godišnje prijateljice Ethel Monticue. Pripovjetka je originalno napisana u svrhu vježbe, te se svako poglavlje sastojalo od jednog odlomka, a tekst vrvio brojnim pravopisnim pogreškama (uključujući naslov, koji je trebao glasiti "Young Visitors") i malapropizmima.

Ashford je tekst slučajno otkrila u dobi od 36 godina, te ga odlučila objaviti. Na kraju je dospio do urednika Franka Swinnertona, a ugledni dječji pisac J. M. Barrie je napisao predgovor. Tekst je izazvao veliku pažnju, s obzirom da je pružao autentični prikaz viktorijanske ere i njenog morala iz dječje perspektive. Kasnije je bio čest predmet špekulacije o tome da predstavlja obmanu, odnosno da je pravi autor Barrie.

Godine 2003. je adaptiran u istoimeni TV-film.

## Vanjske veze
*Works by Daisy Ashford at Internet Archive. Scanned original edition books.
*''The Young Visiters'', at Project Gutenberg. Plain text and HTML formats.
*"Daisy Ashford a Very Real Young Lady", 31 August 1919, The New York Times Book Review, Page 74
*
*The Young Visiters  at the Stone Soup archive.
Daisy Ashford

**Daisy Ashford**, pravim imenom **Margaret Mary Julia Ashford**, kasnije **Devlin** (7. april 1881 – 15. januar 1972) bila je engleska spisateljica, najpoznatija po kratkom romanu *[[The Young Visiters]]* koji joj je donio status književnog vunderkinda. Kada je roman objavljen, Ashford je već bila prekinula spisatateljsku aktivnost s kojom se bila bavila u djetinjstvu, uključujući *The Young Visters*, napisan u vrijeme kada je imala 9 godina. Nakon što je roman objavljen i postigao uspjeh, Ashford se vratila pisanju.

## Bibliografija
**The Young Visiters, or, Mr Salteena's Plan*  London: Chatto and Windus,  1919
**Daisy Ashford: Her Book: A Collection of the Remaining Novels*  London: George H. Doran and Company, 1920
**Love and Marriage: Three Stories* London: Hart-Davis, 1965
**Where Love Lies Deepest* London: Hart-Davis, 1966
**The Hangman's Daughter and Other Stories* Oxford University Press 1983  (Includes *The Life of Father McSwiney*)

## Izvori

## Literatura
*Malcomson, R. M. *Daisy Ashford: Her Life*. Hogarth Press, 1984.

## Vanjske veze
* 
* 
* 
*"Daisy Ashford a Very Real Young Lady", 31 August 1919, The New York Times Book Review, Page 74
Eccles, Greater Manchester

**Eccles** je grad od 39,916 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough City of Salford.

## Geografija

Eccles leži između autoputa M602 na sjeveru i Manchesterskog kanala na jugu, udaljen 4.3 km zapadno od administrativnog centra Salforda i 6 oko km zapadno od centra Manchestera.

## Historija

Eccles svoje ime duguje keltskoj riječi za crkvu, njegova parohijska crkva čiji djelovi datiraju iz normanskih vremena igrala je veliku ulogu tokom njegove historije kad je bio sjedište parohije.

Eccles  je sve do 18. vijeka bio malo trgovište poljoprivredne okolice, čiji su se stanovnici bavili i tkanjem. Kao i ostala naselja u okolici Manchestera, tad se razvio kao industrijsko predgrađe zahvaljujući tekstilnoj industriji.

Današnji Eccles je jedno od stambenih predgrađa Manchestera, poznat po istoimenim kolačima koji se proizvode od 1793.

## Reference

## Vanjske veze

* Welcome to Eccles
Ten Days That Shook the World

***Ten Days That Shook the World*** () je knjiga američkog novinara Johna Reeda objavljena 1919. godine, poznata kao jedan od prvih iscrpnih i detaljnih opisa Oktobarske revolucije.

Reed je knjigu napisao na temelju vlastitih iskustava, odnosno opisao događaje kojima je svjedočio u Petrogradu gdje je krajem 1917. godine kao reporter nastojao izvještavati o revolucionarnim događajima. Reed, koji je otprije imao socijalističke stavove, za vrijeme tih događaja je postao oduševljen boljševicima i njihovim idejama, te u samom tekstu nije krio oduševljen njihovim dolaskom na vlast u Rusiji. Zbog njegovih radikalnih stavova je, pri povratku u domovinu, imao dosta poteškoća prilikom pisanja teksta, a knjiga je objavljena tek nakon završetka Prvog svjetskog rata.

*Ten Days* je u SAD izazvala burne i oprečne reakcije, često motivirane različitim stavovima prema boljševicima i njihovoj državi. Sa druge strane, čak i neki antisovjetski intelektualci poput Georgea F. Kennana su joj priznali izuzetnu vrijednost.

U samoj Sovjetskoj Rusiji je postala bestseler, posebno nakon što joj je boljševički vođa Lenjin pristao napisati pogovor. Godine 1927. je po njenim motivima Sergej Ejzenštejn snimio znameniti nijemi film *[[Oktobar (film)|Oktobar]]*. Sa druge strane, knjigom nije bio zadovoljan Staljin, koji ju je javno bio kritizirao 1924. godine, a od 1930. do 1957. je u SSSR-u bila neformalno zabranjena. Godine 1985. je u SSSR-u po njoj snimljen film *[[U danima Oktobra]]*.

## Vanjske veze
*''Ten Days That Shook The World'' public domain audiobook
*''Ten Days That Shook the World'' at *Project Gutenberg*
George F. Kennan

**George Frost Kennan**, (Milwaukee, Wisconsin, 16. veljače 1904. – Princeton, New Jersey, 17. ožujka 2005.) bio je američki diplomat, politički savjetnik, politolog i povjesničar, najpoznatiji kao tvorac koncepta politike „containmenta” (zaustavljanja) i jedna od ključnih osoba u prvoj fazi Hladnog rata.

Kennan postaje poznat po svom  ”dugom telegramu” iz Moskve 1946. a zatim i po X-članku (”The Sources of Soviet Conduct”) iz 1947. U X-članku je tvrdio da je Sovjetski Savez po naravi ekspazionistički i da se njihov utjecaj mora neutralizirati unutar oblasti koje su bile od strateške važnosti za SAD. Ovi tekstovi bili su temeljni tekstovi o Hladnom ratu, koji su oblikovali novu anti-sovjetsku politiku Trumanove vlade i nadahnuli stvaranje Trumanova doktrine
i američke politike prema Sovjetskom Savezu. Zbog toga je Kennan do kraja života bio vodeći autoritet u oblasti Hladnog rata. Kao šef Odjela za planiranje Državnog tajništva SAD–a od 1947., Kennan je imao glavnu ulogu u oblikovanju Marshallovog plana.

Odmah pošto je Trumanova doktrina postala slžbena američka politika, Kennan počinje kritizirati politiku koju je sam započeo i oblikovao. Njegovi pogledi na američku vanjsku politiku razlikovali su se u više točaka od politike Trumanove vlade i njegov utjecaj vremenom postaje marginalan – posebice pošto je Dean Acheson postao Državni tajnik SAD–a 1949. Kada je strategija SAD–a tijekom Hladnoga rata postala agresivnija, Kennan se žalio da su njegovi tekstovi pogrešno protumačeni.

Kennan napušta ministarsvo vanjskih poslova 1950., a osim dva kratka zadatka kao veleposlanik u Moskvi i Jugoslaviji, postaje jedan od vodećih kritičara vanjske politike SAD–a. Kao član Instituta za napredne studije od 1956., ostao je važan mislilac u pitanjima vanjske politike.

## Vanjske veze

* George F. Kennan Papers at the Seeley G. Mudd Manuscript Library, Princeton University
* Obituary from the *[[New York Times]]*
* Obituary from the *[[Washington Post]]*
*
Bruna Esih

**Bruna Esih** (*née* **Brstilo**) (Split, 20. svibnja 1975.) je hrvatska povjesničarka i političarka, najpoznatija kao jedna od istaknutih predstavnica hrvatske desnice. 

Rođena je u Splitu, ali se već u djetinjstvu s obitelji preselila u Zagreb. Studirala je filozofiju i kroatologiju na Hrvatskim studijima, gdje je diplomirala s radom *Srpska propaganda i hrvatska šutnja*. Prilikom obrane magistarskog rada, sukobila se s profesorom Nenadom Zakošekom, koji je predlagao odbijanje sinopsisa rada zbog "ideologiziranosti i indoktriniranosti". Uz podršku kontroverznog i ekstremno desnog povjesničara Josipa Jurčevića, godine 2001. zaposlena je na Institutu Ivo Pilar, odakle je 2016. otišla u Hrvatski sabor; izabrana je kao nezavisna kandidatkinja na listi HDZ-a u I. izbornoj jedinici. Tokom 2017., kandidrala se za gradonačelnicu grada Zagreba, ali je iz utrke ispala već u prvom krugu. Godine 2017. je zajedno s bivšim ministrom kulture i saborskim zastupnikom Zlatkom Hasanbegovićem osnovala stranku Neovisni za Hrvatsku. Hasanbegović se 2019. razišao s Esih i osnovao vlastitu stranku. 

Njezino političko djelovanje spada u spektar (ekstremne) desnice, dok se njezin povijesni rad uglavnom bavio istraživanjem događaja u Bleiburgu i stradavanja Hrvata nakon Drugog svjetskog rata. Godinama se zalaže za provedbu lustracije u Hrvatskoj, kao i za druge radnje koje za cilj imaju pretjerano i ideološki obojeno kritiziranje SFR Jugoslavije i komunističkog pokreta, pri čemu se fenomeni iz Drugog svjetskog rata ili zanemaruju ili relativiziraju. Njezina znanstvena produkcija ne sadrži samostalne radove, već isključivo poglavlja u knjigama, uredničke radove i radove u koautorstvu sa starijim znanstvenicima.

Bruna Esih je udana za Renata Esiha, s kojim ima troje djece.

## Reference
Halton

**Halton** (engleski: *Borough of Halton*) je distrikt sa statusom borougha od 125,746 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Cheshire.

## Geografija

Halton leži na sjeveru Grofovije Cheshire, distrikt obuhvaća grad Widnes sa okolicom, koji se prostire na sjevernoj obali rijeke Mersey na terenu historijske Grofovije Lancashire i grad Runcorn sa predgrađima, na južnoj obali Merseya u Grofoviji Cheshire.

Widnes je administrativni centar distrikta.

## Historija

Ime distrikta - Halton je drevno, nastalo nakon Normanskog osvajanja Engleske (1066.) kad su Normani osnovali Baroniju Halton koja se prostirala na obje obale Merseya.

Runcorn bio je maleno selo nad kojim je dominirao zamak sagrađen početkom 10. vijeka na brdu Halton. Izgradnja Kanala Bridgewater 1761. te kasnije kamenoloma i Kanala Weaver, transformirala je Runcorn u industrijski grad sa štavionicama, brodogradilištom, tvornicom sapuna i drugih kemijskih proizvoda.

Widnes je sve do 1845. bio naselje od par kuća. kod Woodenda, tad je podignut željezničko - kanalski kompleks koji se tad zvao Dokovi Widnesa, a danas Otok Spike. Woodend je pretvoren u centar kemijske industrije, koju je 1847. osnovao John Hutchinson. Proizvodnja sapuna i drugih kemijskih proizvoda privukla je brojne stanovnike u brzo rastući grad. Centar Widnesa podignut je u drugoj polovici 19. vijeka oko Trga Victoria.

Istovremeno su njegove tvornice proizvodile ogromne količine otrovnog i opasnog otpada, kog su nesmetano bacale kojekuda,. To je donekle postroženo nakon donošenja prvog Zakona o opasnom otpadu iz 1862.

Stanje sa okolišem se polako poboljšano 1920-ih  i 1930-ih. Nakon Drugog svjetskog rata postojao je veliki program izgradnje novih raznovrsnijih industrijskih pogona, ali kemijska industrija je i nadalje ostala važna. Prvi most preko rijeke Mersey u Runcornu, bio je željeznički, dovršen 1868., a prvi cestovni je otvoren za promet 1905., on je 1961. zamijenjen novim.

## Reference

## Vanjske veze

* Halton Borough Council
Manchesterski kanal

**Manchesterski [[kanal]]** (engleski: *Manchester Ship Canal*) je dug 58 km i proteže se u dužinu od 58 km od Easthama, na južnoj obali estuarija Merseya 9.6 km od Liverpoola, gotovo do centra Manchestera.

## Karakteristike i historija gradnje
Manchesterski kanal otvoren 1894. bio je jedan od posljednjih velikih kanala podignut u Velikoj Britaniji.

Stariji kanal Mersey - Irwell otvaren  1740., omogućavao je samo manjim brodovima da plove od Liverpoola do Manchestera. Zbog tog se 1882. sastala manja grupa ivestitora da razmotri ideju prokapanja novog kanala koji bi omogućio i prekooceanskim brodovima da doplove do Manchestera kako bi njegova industrija postala konkuretnija i izbjegla visoke troškove željezničkog transporta i liverpoolske luke. Toj ideji su se žestoko opirali i Liverpool i željezničke kompanije, ali je Parlament Ujedinjenog Kraljevstva 1885. usvojio prijedlog zakona kojim je odobrana gradnja kanala.

Kako se Manchesterski kanal koristio velikim dijelom postojećom trasom starijeg kanala Mersey - Irwell, ivestitori su ga morali otkupiti zajedno sa Kanalom Bridgewater. Prilikom gradnje bilo je neophodno zamijeniti postojeći Brindleyev kameni akvadukt preko Irwella kod Bartona, sa Bartonovim pokretnim akvaduktom, koji je ispao građevinsko čudo onog doba.

Pored tog vodenog akvadukta, preko kanala je podignuto sedam cestovnih mostova (četiri vrlo visoka), pet visokih željezničkih i pet velikih brodskih prevodnica; Eastham, Latchford, Irlam, Barton i Mode Wheel.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Manchester Ship Canal (1) - Virtual Tour''
Olive Schreiner

**Olive Schreiner** (24. mart 1855 - 11. decembar 1920) bila je južnoafrička spisateljica, publistica i aktivistica, poznata kao prva važnija žena-autor u historiji južnoafričke književnosti i jedna od najvažnijih žena-intelektualaca svog doba.

Rođena je u porodici njemačkog luteranskog misionara i majke Engleskinje koji su je poticali da čita i da se sama obrazuje, ali se sa njima kasnije često svađala zbog svojih agnosticističkih stavova. Godine 1881. je otputovala u Englesku, gdje je pod pseudonimom "Ralph Iron" objavila svoje najpoznatije djelo, roman *[[The Story of an African Farm]]*. U njima je život u ruralnim dijelovima tadašnje Južne Afrike nastojala prikazati iz ženske perspektive. Nekoliko godina kasnije se vratila u domovinu gdje je počela pisati knjige i pamflete u kojima je nastojala ukazati na loš položaj ne samo žena, nego i Jevreja, Indijaca, crnaca i drugih manjina, a izuzetno žestoko je kritizirala Cecila Rhodesa sa kojim je prethodno bila u prijateljskim odnosima.

## Bibliografija
* *[[The Story of an African Farm]]*, 1883 (kao "Ralph Iron")
* *Dreams*, 1890
* *Dream Life and Real Life*, 1893
* *The Political Situation in Cape Colony*, 1895 (ko-autor: S. C. Cronwright-Schreiner)
* *Trooper Peter Halket of Mashonaland*, 1897
* *An English South African Woman's View of the Situation*, a critique on the Transvaal difficulty from the pro-Boer position, 1899
* *A Letter on the Jew*, 1906
* *Closer Union: a Letter on South African Union and the Principles of Government*, 1909
* *Woman and Labour*, 1911
* *Thoughts on South Africa*, 1923
* *Stories, Dreams and Allegories*, 1923
* *From Man to Man*, 1926
* *Undine*, 1929

## Reference

## Vanjske veze

* South African biography of Schreiner  at zar.co.za
* One of the places where Schreiner lived in South Africa: Cradock  at www.places.co.za
* Timeline of Schreiner's life at www.google.co.za
* Schreiner's thinking on women remembered in authentic South African context  at heritage.thetimes.co.za
* 
* 
* Biography by Carolyn Burdett, University of North London
* A Chronology of Olive Schreiner 
* Olive Schreiner quotes 
* Olive Schreiner Letters Online
* Schreiner, Olive. ''Undine.'' With an Introduction by S.C. Cronwright-Schreiner New York And London: Harper & Bros, 1928. Victorian Women Writers Project
* "How Olive Schreiner's husband 'carelessly' edited her lesser known novel ''From Man to Man, or Perhaps Only''"
Anzia Yezierska

**Anzia Yezierska** (29. oktobar 1880 - 21. novembar 1970) bila je američka književnica jevrejskog porijekla rodom iz današnje Poljske, najpoznatija po romanima i pričama, često poluautobiografske prirode, koje su za temu imale život imigranata u New Yorku i njihovo nastojanje da ostvare Američki san. Vrhunac popularnosti je uživala početkom 1920-ih kada je proglašena "Pepeljugom sweatshopova" i kada je nakratko došla u Hollywood iskušati se kao scenaristica.

## Bibliografija
**We Go Forth All To See America – A Vignette (Judaica, Jewish Literature)* (1920)
**[[Hungry Hearts (roman)|Hungry Hearts]]* (zbirka priča, 1920) 
**The Lost Beautifulness* (1922)
**Salome of the Tenements* (roman, 1923) 
**Children of Loneliness* (priče, 1923) 
**[[Bread Givers]]: a struggle between a father of the Old World and a daughter of the New* (roman, 1925)  
**Arrogant Beggar* (roman, 1927) 
**All I Could Never Be* (roman, 1932) 
**The Open Cage: An Anzia Yezierska Collection*; urednica: Kessler Harris (New York: Persea Books, 1979) .
**Red Ribbon on a White Horse: My Story* (autobiografski roman, 1950) ()
**How I Found America: Collected Stories* (priče, 1991) ()

## Vanjske veze
* 
* 
* Sara R. Horowitz, Anzia Yezierska, Jewish Women Encyclopedia
*Anzia Yezierska at the Women Film Pioneers Project
*Film Credits
*Short Biography
*Study guide at Georgetown
*undergraduate paper on (amongst others)Yezierska's ''The Fat of the Land''
*Anzia Yezierska(1881?–1970)
*Jewish Virtual Library Anzia Yezierska
*Biography of Anzia Yezierska
Hungry Hearts (zbirka priča)

***Hungry Hearts*** () je zbirka novela američke književnice Anzie Yezierske. Priče, velikim dijelom inspirirana autoričinim vlastitim životom, su smještene u milje jevrejskih imigranata u Ameriku početkom 20. vijeka, te prikazuju njihova nastojanja da pronađu ljubav, izbjegnu siromaštvo i ostvare Američki san. Knjiga je postigla veliki uspjeh, a dvije godine kasnije je ekranizirana kao istoimeni nijemi film.
Chéri

***Chéri*** () je roman francuske spisateljice Colette objavljen 1920. godine, a koji se danas smatra njenim najpoznatijim i najuspješnijim djelom. Naslovni lik je Fred Peloux, mladi aristokrat koji na početku 20. vijeka (u doba Belle Epocque) održava ljubavnu vezu sa 49-godišnjom kurtizanom  Léom. Radnja prikazuje kako na njihovu vezu utiče Léina spoznaja kako zbog starosti gubi ljepotu, ali i Fredov predstojeći brak sa 19-godišnjom djevojkom Edmée.

*Chéri* je postigao izuzetan uspjeh i dobio brojne pohvale zbog brutalno iskrenog prikaza ispreplitanja seksualnih i klasnih odnosa. Izvan francuskih granica je velikim dijelom stvorio reputaciju Francuske kao, u odnosu na druge, "opuštene" zemlje gdje se prema seksualnosti i ljubavi pristupa iskreno i ekonomično. Colette je 1926. godine napisala nastavak pod naslovom *[[La Fin de Chéri]]*.

Roman je ekraniziran nekoliko puta, a posljednja je verzija iz 2009. godine, u kojoj su glavne uloge tumačili Michelle Pfeiffer i Rupert Friend.

## Reference

## Vanjske veze
*
Chéri (razvrstavanje)

**Chéri** može označavati:

*Chéri (roman), djelo francuske književnice Colette iz 1920. godine;
**njegove ekranizacije:
***''Chéri'' (film, 1950), rež. Pierre Billon
***''Chéri'' (film), rež. Christopher Hampton (2009)
Bliss (novela)

***Bliss*** () je novela novozelandske spisateljice Katherine Mansfield objavljena u Londonu 1918. godine. Protagonistica je Bertha Young, domaćica koja zajedno sa svojim mužem Harryjem drži večeru na kojoj je jedna od gošća žena po imenu Pearl Fulton prema kojoj Bertha tokom večere počne osjećati neobičnu i neobjašnjivu privlačnost. Prisutnost "ženskastog" (i najvjerojatnije homoseksualnog) gosta Eddieja Warrena, kao i izrazito hladan i neprijateljski Harryjev odnos prema Pearl sugerira kako Bertha i Pearl jedna prema drugoj gaje potisnute lezbijske osjećaje, ali se na kraju ispostavi da je Bertha pogrešno protumačilo to da se Harry i Peral nalaze u preljubničkoj vezi. *Bliss*, čiji ironični naslov potiče od izreke da je "neznanje blaženstvo" se isticao kako modernističkim stilom, kao i prikazom shvaćanja homosekualnosti početkom 20. vijeka. Danas se smatra jednom od najvažnijih priča u opusu Katherine Mansfield, a 1920. je po njoj ime dobila Mansfieldina zbirka *Bliss and Other Stories*.

## Vanjske veze
*Full Text
The Age of Innocence

***The Age of Innocence*** () je roman američke spisateljice Edith Wharton objavljen 1920. godine, poznat kao njeno najuspješnije djelo i jedan od prvih velikih romana američke književnosti čiji je autor bila žena.

Radnja se događa 1870-ih u New Yorku, odnosno u miljeu tamošnje više klase. Protagonist je Newland Archer, mladi advokat koji upoznaje groficu Elenu Olensku, svoju rođaku koja je izazvala skandal rastavom od svog muža, poljskog grofa, te u koju se zaljubi, dovodeći u sumnju svoje planove da se oženi za May Welland, "idealnu" buduću suprugu koju mu je odabrala porodica. Wharton, koja je sama odrasla u sličnom miljeu, u romanu je detaljno opisala luksuz i uz njega vezani način života američke aristokracije u Pozlaćenom dobu, ali i nepisana i neizgovorena "pravila" koja, kao u slučaju protagonista, sputavaju njene pripadnike.

Wharton je roman napisala neposredno nakon Prvog svjetskog rata, koga je bila provela u Evropi i zbog toga postala uvjerena da je predratna civilizacija, odnosno ostaci "Pozlaćenog doba" nepovratno nestali, te da je njena dužnost prikazati je budućim čitateljima. Roman, preput blage ali efektne ironije, je postigao ogroman uspjeh te je 1921. godine osvojio Pulitzerovu nagradu za fikciju, učinivši Wharton prvom ženom koja je dobila to prestižno priznanje.

*The Age of Innocence* je bila ekranizirana tri puta - kao istoimeni nijemi film 1924. godine, kao istoimeni crno-bijeli film 1934. godine i 1993. godine kao istoimeni film u režiji Martina Scorseseja. Godine 2009. je poslužio kao predložak za *The Age of Dissonance*, satiričnu epizodu TV-serije *[[Gossip Girl]]* u kojoj je radnja romana prebačena u moderni New York.

## Vanjske veze
* 
* 
* ''The Age of Innocence'', 1920 first edition, scanned book via Internet Archive
* Original 1920 D. Appleton edition of ''The Age of Innocence'' at Google Books
* Photos of the first edition of ''The Age of Innocence''
* ''The Age of Innocence'' free ebook in PDF, PDB and LIT formats
* 
* ''The Age of Innocence''  at Literapedia
The Story of an African Farm

***The Story of an African Farm*** () je debitanstki roman južnoafričke književnice Olive Schreiner, objavljen u Londonu 1883. godine i koji se smatra njenim najpoznatijim djelom. Velikim dijelom inspiriran autoričnim životom, radnjom je smješten u oblast Karoo gdje prati život nekoliko afrikanerskih mladića i djevojaka koji odrastaju na tamošnjim farmama od sredine 19. vijeka. Roman je izazvao veliku pažnju kako zbog toga što je publici prikazao Južnu Afriku ne samo iz ne-engleske, nego i ženske perspektive, tako i zbog svojih slobodoumnih stavova u kojima će kasniji autori pronaći eksplicitni feminizam.

Godine 2004. je u Južnoj Africi ekraniziran kao istoimeni igrani film.

## Vanjske veze
*
E. F. Benson

**Edward Frederic "E. F." Benson** (24. jul 1867 – 29. februar 1940) je bio britanski književnik, publicist i arheolog, poznat po izuzetno raznovrsnom opusu u kome je najpoznatija serija humorističkih romana *[[Mapp and Lucia]]*.

## Vanjske veze

*''The E.F.Benson Webpage'' (efbenson.co.uk) – copyright P.A.Bines (paulbines.co.uk)
* 
* Works by E F Benson at Project Gutenberg of Australia
* 
* 
*The Friends of Tilling
*Brompton Square map
*National Trust: Lamb House 
*"The Bus-Conductor", published in ''Pall Mall Magazine'', 1906 
*The E.F. Benson Society
*"E. F. Benson in Egypt" by William H. Peck, (c) 2009
*  "Guide to the E.F. Benson Papers" at the Beinecke Rare Book and Manuscript Library
*''E F Benson – First Editions''
*''E F Benson – The Complete Works'' (blog)
*
Mapp and Lucia

***Mapp and Lucia*** () je naziv za seriju humorističkih romana engleskog pisca E.&nbsp;F. Bensona. Ime je dobila po protagonisticima - dvjema ženama iz provincijskog fiktivnog gradića Tilling (temeljenog na stvarnom gradu Rye). Radnja se odvija u miljeu više srednje klase i najčešće ismijava snobovštinu njenih pripadnika.

Serija se sastioji od šest romana:
**Queen Lucia* (1920)
**Miss Mapp* (1922)
**Lucia in London* (1927)
**Mapp and Lucia* (1931)
**Lucia's Progress* (1935) 
**Trouble for Lucia* (1939)

U prva tri romana se kao likovi pojavljuju samo Lucia ili Mapp, dok se u posljednja tri pojavljuju i Lucia i Mapp.

## Romani drugih autora
Popularnost romana je omogućila da serija dobije nastavak i nakon Bensonove smrti. Prvi je to učinio Tom Holt sa tri romana:  
**Lucia in Wartime* (1985)
**Lucia Triumphant* (1986)
**Lucia and the Diplomatic Incident* (1997)

Guy Fraser-Sampson je napisao seriju od još tri romana:
**Major Benjy* (2008)
**Lucia on Holiday* (2012)
**Au Reservoir* (2014)

Richard Ellis
**Lucia Revived* (2013)

L C Powell
**Mapp and Lucia Rise Again* (2015)

Ian Shepherd
**Three* *Cheers* *for* *Lucia* (2015)

Rob Shelsky, 
**Lucia's Crusades* (2011)

## Ekranizacije
Romani o Mapp i Luciji su dobili dvije televizijske ekranizacije u obliku TV-serija. Prva je bila *[[Mapp and Lucia (TV serija, Channel 4)|*Mapp and Lucia*]], originalno prikazana na programu kanala [[Channel 4]] 1985. i 1986. Druga je bila trodijelnna TV-serija *Mapp and Lucia'' prikazana na BBC krajem 2014.

## Reference

## Vanjske veze
*Notes by Philip Hensher 
*E. F. Benson website
*Detailed glossary of characters and events in the original books 
*Complete Mapp & Lucia first editions
Zaljubljene žene

***Women in Love*** () je roman engleskog književnika D. H. Lawrencea objavljen 1920. godine. Predstavlja nastavak njegovog romana *[[The Rainbow|Duga]]*. Protagonistice su Ursula i Gudrun Brangwen, dvije sestre koje 1910-ih žive u Midlandsu i koje započinju ljubavne veze sa dva različita muškarca - školskim inspektorom i intelektualcem Rupertom Birkinom i rudarem Geraldom Crichom. 

Roman je originalno objavljen u New Yorku umjesto u Lawrenceovoj domovini, najviše kontroverzi vezanih uz za tadašnje standarde izuzetno iskren i realističan prikaz seksualnosti, a zbog čega je njegovom prethodniku *The Rainbow* bilo suđeno zbog navodne opscenosti. *Women in Love* je izazvao veliku pažnju i zbog ambivalentnog prikaza odnosa između Birkina i Cricha, koji je često tumačen kao homoseksualni. Roman se danas smatra jednim od najpoznatijih u Lawrenceovom opusu.

Ekraniziran je dva puta - godine 1969. kao istoimeni cjelovečernji film u režiji Kena Russella i godine 2011. kao istoimena TV-serija u produkciji BBC-ja. 

## Vanjske veze

* Plot Summary and Analysis at Modernism Lab Essays
Duga (roman)

**Duga** (*The Rainbow*) je roman autora D. H. Lawrencea napisan 1915. godine. Prati tri naraštaja obitelji Brangwen, posebno se fokusirajući na seksualnost i odnose među likovima. 

Lawrenceov otvoren pristup seksualnosti i igrama unutar veza kao prirodnim i duhovnim pokretačima života, doveo je do sudskog postupka protiv romana pod optužbom opscenosti 1915. godine, uslijed čega su sve kopije zaplijenjene i spaljene. Roman se narednih 11 godina nije mogao nabaviti u Britaniji, iako su primjerci bili dostupni u SAD-u.

1920. *Duga* je popraćena nastavkom *[[Zaljubljene žene]]* (*Women in love*). Iako je Lawrence djela zamislio kao jednu cjelinu, misleći je nazvati *Sestre ili Vjenčani prsten*, na zahtjev nakladnika su objavljena kao zasebni romani. Ipak, nakon negativnog publiciteta *Duge*, nakladnik je odustao od objavljivanja *[[Zaljubljene_žene|Zaljubljenih žena]]*, pa je taj roman tiskan 5 godina kasnije.

1989. snimljena je istoimena adaptacija filma u režiji Kena Russella koji je također 1969. režirao *[[Zaljubljene žene]]*. 1988. BBC je objavio televizijsku adaptaciju romana u režiji Stuarta Burgea s glumicom Imogen Stubbs kao glavnom junakinjom romana, Ursulom Brangwen.

## Izvori
This Side of Paradise

***This Side of Paradise *** () je debitanstki roman američkog književnika F. Scotta Fitzgeralda objavljen 1920. godine. Velikim dijelom je inspiriran autorvim životom te se ponekad tumači kao roman sa ključem, a njegov protagonist Amory Blaine, student Princetona porijeklom sa Srednjeg Zapada kao autorov alter ego. Radnja prikazuje Blaineove pokušaje da se tokom studija etablira kao književnik, ali i njegove uglavnom neuspjele ljubavne afere.

Fitzgerald je roman u ljeto 1919. godine napisao nedugo nakon prekida veze sa Zeldom Sayre i veliki dio motiva mu je bilo nastojanje da se etablira kao pisac i tako osigura kakvu-takvu financijsku budućnost sa kojom bi je mogao vratiti natrag ka sebi. Roman se temeljio na njegovom ranijem neobavljenom rukopisu *Romantic Egotist*; kritičari su kasnije zapazili izuzetno moderan i neobičan stil, koji je prozu kombinirao sa poezijom i elementima drame, a što se tumači time da je *Romantic Egotist* jednostavno kombinirao sa nekoliko svojih različitih tekstova.

*This Side of Paradise* je na kraju objavljen u proljeće i postigao je veliki uspjeh. Iako honorar nije bio dovoljan da Fitzgeralda učini imućnim, omogućio mu je da naplaćuje više honorare za priče i novinske članke, te mu se Zelda vratila i postala supruga. Roman je kasnije postao zanimljiv i zbog prikaza hedonističkog i raskalašenog života tadašnje omladine, a zbog čega se smatra svojevrsnom pretečom i nagovještajem Doba jazza i Burnih dvadesetih.

## Vanjske veze

*''This Side of Paradise'' Internet Archive
*''This Side of Paradise'' Internet Archive
*''This Side of Paradise Map''
Black Mask (magazin)

***Black Mack*** () je bio američki književni časopis koji je u svojem originalnom obliku izlazio od 1920. do 1951. godine, i koji se smatra jednim od najpoznatijih *[[pulp]]* časopisa u historiji. Osnovali su ga ugledni publicist H. L. Mencken i George Jean Nathan sa isključivom svrhom da, objavljujući "nižerazredna" ali popularna djela kriminalističkog i pustolovnog žanra, zarade dovoljno novaca kako bi mogli održavati svoj prestižni, ali neprofitabilni književni časopis *[[The Smart Set]]*. Mencken i Nathan su ga relativno brzo prodali, ali je časopis nastavio sa radom te zahvaljujući suradnicima kao što je Dashiell Hammett i kriminalističkim pričama koje su se isticale eksplicitnošću nasilja, seksa te ciničnim i ponekad amoralnim protagonistima, imao značajnu ulogu u razvoju *[[hardboiled]]* stila u kriminalističkoj prozi.

*Black Mask* je sa radom prestao raditi 1951. godine. Godine 1985. je ponovno pokrenut, ali je potom ugašen dvije godine kasnije zbog spora oko autorskih prava.

## Vanjske veze
* History of ''Black Mask''
* Collecting ''Black Mask'' by Walker Martin.
* Teachinghistory.org review of website ''Black Mask Magazine''
Hugh Selwyn Mauberley

***Hugh Selwyn Mauberley*** je pjesma američkog književnika Ezre Pounda objavljena 1920. godine. Sastoji se od osamnaest pjesama sažetih u dva dijela, od kojih prvi predstavlja svojevrsnu Poundovu satiričnu autobiografiju, dok drugi prikazuje život i sudbinu fiktivnog pjesnika po imenu Hugh Selwyn Mauberley. Pjesma, u kojoj Pound izražava svoje nezadovoljstvo modernim svijetom i ogorčenje Prvim svjetskim ratom je kasnije izazvala veliko zanimanje s obzirom da je Mauberleyev život imao velike sličnosti sa Poundovim kasnijim životom u fašističkoj Italiji.

## Vanjske veze
*Hypertext version of the poem with annotations (Includes Envoi, from 1920 version)
*Essay focusing on Envoi (1920) and Pound's use of persona in ''Hugh Selwyn Mauberley''
Smrdeš

**Smrdeš** se može odnositi na:

* Smrdeš, planina u Republici Makedoniji;
* Smrdeš ili Kristalopigi, naseljeno mesto u opštini Prespa, Grčka.
Bartonov pokretni akvadukt

**Bartonov pokretni akvadukt** (engleski: *Barton Swing Aqueduct* je pokretni akvadukt na Manchesterskom kanalu koji omogućuje brodovima koji plove po starijem Kanalu Bridgewater, da ga pomoću njega preplove.

## Karakteristike i historija gradnje
Nalazi se udaljen 6.4 km zapadno od Manchestera, između Stretforda i Worsleya. U vrijeme kad je izgrađen bio je jedno od sedam svjetskih čuda građevinarstva.

Bartonov akvadukt je otvoren 1893. godine, podignut je na mjestu starijeg Brindleyevog kamenog akvadukta preko Rijeke Irwell iz 1761. godine.

Bartonov akvadukt je prvi i jedini pokretni akvadukt koji je izgrađen na svijetu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Barton Swing Aqueduct'
M602 (Engleska)

**Autoput M602** (engleski: *M602 motorway*) je vrlo kratki autoput, dug svega 6.4 km na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

## Karakteristike

M602 je jedan od rijetkih autoputa izgrađen zato da dovede promet ravno u centar grada Manchestera. Vrlo je ravan i ide neposredno uz željezničku prugu prugu Manchester - Liverpool.

## Reference

## Vanjske veze

* ''M602''
Middleton, Greater Manchester

**Middleton** je grad od 43,562 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough Rochdale.

## Geografija

Middleton leži duž rijeke Irk, udaljen 8,0 km jugozapadno od administrativnog centra Rochdalea i 7,1 km sjeveroistočno od centra  Manchestera.

## Historija

Middleton koji je ime dobio zato jer se nalazio u sredini nekoliko naselja, nekad je bio dio Grofovije Lancashire. Njegova rana historija obilježena je time da je bio jedna od parohija Salforda, kojom su vladali brojni feudalci.
 
Još 1770. Middleton je bio selo od svega dvadesetak kuća. Tokom 18 i 19. vijeka razvio se kao centar tekstilne industrije, tako da je 1886. dobio status grada.

Današnji Middleton je jedno od stambenih predgrađa Manchestera.

## Reference

## Vanjske veze

* Our Town
Irk (rijeka)

**Irk** je rijeka na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester duga nekih petnaestak km, desna pritoka Rijeke Irwell

## Karakteristike

Irk izvire istočno od Roytona u Grofoviji Greater Manchester nedaleko od Oldhama. Od tamo teče prema jugu preko Chadderton i Middletona do ušća u Irwell u Manchesteru.

Danas se to ušće više ne vidi, jer je tokom 19. vijeka od mosta Ducie (Manchester), njeno korito natkriveno cestama. U tom vremenu bio je iznimno prljav od otpadnih voda brojnih tvornica.

O njenoj prljavštini i lošim uvjetima života pored nje pisao je i Friedrich Engels u djelu *Stanje [[Radnička klasa|radničke klase]] u [[Engleska|Engleskoj]]*.

## Reference

## Vanjske veze

* ''River Irk''
Heywood, Greater Manchester

**Heywood** je grad od 29,000 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough Rochdale.

## Geografija

Heywood leži na južnoj obali rijeke Roch, udaljen 6 km jugozapadno od administrativnog centra Rochdalea, 3,9 km istočno od Burya i oko 11.9 km sjeverno od centra  Manchestera.

## Historija

Heywood koji je nastao u 15. vijeku bio je dio Grofovije Lancashire, selo i feud u parohiji Bury.
 
Tokom 18 i 19. vijeka razvio se kao centar tekstilne industrije, tako da je 1881. dobio status borougha.

## Pobratimski gradovi

* Peine, Njemačka

## Reference

## Vanjske veze

* Heywood, Greater Manchester
Ramón Pérez de Ayala

**Ramón Pérez de Ayala** (Oviedo, 9. august 1880 - Madrid, 5. august 1962) bio je španski književnik, novinar i diplomat. Na opus mu snažno uticali antiklerikalni stavovi zbog kojih je često bio predmetom kritika i zbog kojih je sa oduševljenjem dočekao osnivanje Republike 1931. Neko vrijeme je bio zastupnik u republikanskom parlamentu, a od 1932. do 1936. ambasador Španije u Londonu. Nakon izbijanja građanskog rata otišao je u dugogodišnji egzil, a sinovi su mu se priključili nacionalističkim pobunjenicima.

## Bibliografija
### Poezija
**La paz del sendero* (1904)
**El sendero innumerable* (1916)
**El sendero andante* (1921).

### Eseji
**Hermann encadenado. Libro del espíritu y el arte italiano* (1917)
**Las máscaras* (1917–1919)
**Política y toros* (1918)
**Amistades y recuerdos* (1961)
**Fábulas y ciudades* (1961).
**Viaje entretenido al país del ocio* (1975, posthumno izdanje)

### Proza
**Sonreía* (1909,kratki roman objavljen pod naslovom *Los Contemporáneos*)
**Tinieblas en las cumbres* (1907)
**A. M. D. G.* (1910)
**La pata de la raposa* (1911)
**Troteras y danzaderas* (1913)
**Prometeo, Luz de domingo* i *La caída de los limones* («novelas poemáticas de la vida española») (1916; kratki romani)
**Belarmino y Apolonio* (1921)
**Los trabajos de Urbano y Simona* (1923)
**Bajo el signo de Artemisa* (1924)
**El ombligo del mundo* (1924)
**Tigre Juan y El curandero de su honra* (1926; roman u dva toma).

## Vanjske veze
* 
*
Main Street (roman)

***Main Street*** () je roman američkog književnika Sinclaira Lewisa objavljen 1920. godine. Protagonistica je Carol Millford, slobodumna žena iz St. Paula, glavnog grada države Minnesota koja se uda za ljekara Willa Kennicotta i pristane živjeti u njegovom rodnom mjestu, provincijskom gradiću Gophere Prairie. Radnja prikazuje kako tamo postaje užasnuta primitivizmom, konzevrativizmom i zadrtošću njenih građana, te je to potiče da se u njemu pokuša promoviranjem progresivnih ideja.

*Main Street* je bio velikim dijelom inspiriranim autorovim rodnim mjestom Sauk Centre. Roman se odlikovao izuzetnom autentičnošću i brojnim referencama na aktualne historijske događaje kao što su Prvi svjetski rat i početak Prohibicije. Nakon objavljivanja je postigao veliki uspjeh, ali i žestoke kritike iz konzervativnih krugova. Usprkos toga se danas smatra jednim od najvažnijih djela u Lewisovoj bibliografiji.
Siddharta (roman)

***Siddhartha*** je naslov romana njemačkog pisca Hermanna Hessea objavljenog 1922. godine.

## Radnja
 
***Siddhartha*** (njem.) (Siddhartha. Eine indische Dichtung) je alegorijski roman njemačkog književnika Hermanna Hessea koji je objavila izdavačka kuća S. Fischer Verlag 1922. Roman govori o mladom Siddharthi koji napušta svoju obitelj i svećenstvo da bi izgradio svoje vlatstite poglede na život. Kroz razmišljanja, pratimo Siddharthine misli u asketskom životu u poređenju s hedonističkim gradskim načinom života. Siddhartha je uvjeren da se do istine o postojanju može doći samo kroz životno iskustvo i to je ono što mu daje snagu da ide naprijed.

## U modernoj kulturi
* Po Hesseovu romanu *Siddhartha* je 1972. snimljen film 
* Slovenski rock-sastav *[[Siddharta (sastav)|Siddharta]]* uzeo je ime po naslovu Hesseova romana
Profesor emeritus

**Profesor emeritus** je redovni profesor u penziji, koji se posebno istakao svojim naučnim, odnosno umjetničkim radom, stekao međunarodnu reputaciju i postigao rezultate u obezbjeđivanju nastavno-naučnog, odnosno nastavno-umjetničkog podmlatka u oblasti za koju je izabran. Profesor emeritus može učestvovati u izvođenju svih oblika nastave na akademskim studijama drugog i trećeg stepena, u užoj oblasti za koju je izabran. Postupak i uslovi dodijele zvanja i prava bliže se uređuju opštim aktom univerziteta.

Prava i obaveze lica koje je izabrano u zvanje člana uređuju se ugovorom o angažovanju za izvođenje nastave.

Ukupan broj profesora emeritusa ne može biti veći od 3% od ukupnog broja nastavnika univerziteta. Postupak za dodjelu zvanja profesor emeritus pokreće visokoškolska ustanova u kojoj je profesor proveo najmanje pet godina u radnom odnosu sa punim radnim vremenom

Univerzitet može, na prijedlog fakulteta ili druge visokoškolske jedinice, dodijeliti zvanje profesora emeritusa.

## Povezano
* Emeritus