open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ćosine Laze

**Ćosine Laze** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Ćosine Laze su smještene oko 5&nbsp;km južno od Požega na Požeškoj gori, susjedna naselja su Vasine Laze, Laze Prnjavor i Seoci.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Ćosine Laze su imale 27 stanovnika.

***Napomena**: Ćosine Laze se do 1981. iskazivaju pod imenom **Laze Ćosine**. Naselja Ćosine Laze, Laze Prnjavor i Vasine Laze iskazuju se od 1931. Od 1857. do 1921. iskazivano je naselje Laze. Za to bivše naselje sadrži podatke u navedenom razdoblju.

## Izvor
Komušina (Požega)

**Komušina** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Komušina je smještena oko 1&nbsp;km južno od Požega na sjevernim padinama Požeške gore, susjedna naselja su Vidovci i Seoci.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Komušina je imala 82  stanovnika.

## Izvor
Vasine Laze

**Vasine Laze** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Vasine Laze smještene su oko 6&nbsp;km južno od Požege na Požeškoj gori. Susjedno naselje su Ćosine Laze na putu prema Požegi.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Vasine Laze su imale 29 stanovnika.

***Napomena**: Vasine Laze se iskazuje kao naselje od 1931. Od 1857. do 1921. iskazivano je bivše naselje pod imenom Laze, za koje su podaci sadržani u naselju Ćosine Laze. Do 1981. iskazuje se pod imenom **Laze Vasine**.

## Izvor
Štitnjak

**Štitnjak** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Štitnjak je smješten oko 5&nbsp;km sjeverno od Požege, susjedna naselja su Marindvor na zapadu i Golobrdci na istoku.
Sovinjak je malo jezero i ribnjak u blizini.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Štitnjak je imao 54 stanovnika.

## Izvor
Mihaljevci

**Mihaljevci** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Mihaljevci su smješteni oko 4&nbsp;km sjeverno od Požege na cesti prema Velikoj susjedna naselja su Golobrdci na zapadu i Novi Mihaljevci na sjeveru.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Mihaljevci su imali 752 stanovnika.

***Napomena**: Mihaljevci 1857. i 1869. iskazani su pod imenom **Mihaljevci Ilirski**, a od 1880. do 1900. pod imenom **Mihaljevci Hrvatski**.

## Školstvo
U Mihaljevcima se nalazi područna škola od 1. do 4. razreda.

## Sport
Iz Mihaljevaca dolazi NK Croatia Mihaljevci koji nastupa u 1. ŽNL Požeško-slavonskoj.

## Izvor
Novi Mihaljevci

**Novi Mihaljevci** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Novi Mihaljevci su smješteni oko 6&nbsp;km sjeverno od Požege na cesti prema Velikoj susjedna naselja su Trenkovo na sjeveru i Mihaljevci na jugu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Novi Mihaljevci su imali 291 stanovnika.

***Napomena**: Novi Mihaljevci do 1900. iskazivani pod imenom **Mihaljevci Njemački**.

## Izvor
Donji Emovci

**Donji Emovci** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Donji Emovci su prigradsko naselje u sjeverozapadnome dijelu Požege na cesti prema Emovačkom Lugu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Donji Emovci su imali 181 stanovnika.

***Napomena**: Donji Emovci iskazuje se pod imenom Donji Emovci od 1880. U 1857. i 1869. iskazano je naselje pod imenom Emovci. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Gornji Emovci. U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela naselja u samostalno naselje Emovački Lug.

## Izvor
Novi Štitnjak

**Novi Štitnjak** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Novi Štitnjak je prigradsko naselje u sjevernome dijelu Požege na cesti prema Marindvoru.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Novi Štitnjak je imao 136 stanovnika.

***Napomena**: Novi Štitnjak iskazuje se kao naselje od 1971.

## Izvor
Gradski Vrhovci

**Gradski Vrhovci** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Gradski Vrhovci su smješteni oko 5&nbsp;km južno od Požege na Požeškoj gori na cesti Požega - Nova Kapela, susjedna naselja su Crkveni Vrhovci na jugu i Seoci na sjeveru.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Gradski Vrhovci su imali 46 stanovnika.

***Napomena**: Gradski Vrhovci se iskazuju kao naselje od 1931. Do 1981. iskazuje se pod imenom **Vrhovci Gradski**. Od 1857. do 1921. iskazivano je bivše naselje Varoški Vrhovci, za koje u navedenom razdoblju sadrži podatke.

## Izvor
Škrabutnik

**Škrabutnik** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Škrabutnik je smješten oko 10&nbsp;km južno od Požege na Požeškoj gori zapadno od ceste Požega - Nova Kapela, susjedna naselja su Crkveni Vrhovci na sjeveru i Srednji Lipovac na jugu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Škrabutnik je imao 22 stanovnika.

## Izvor
Gornji Emovci

**Gornji Emovci** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Gornji Emovci je prigradsko naselje u sjevernozapadnome dijelu Požege, susjedna naselja su Donji Emovci na zapadu i Novi Štitnjak na istoku.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Gornji Emovci su imali 138 stanovnika.

***Napomena**: Gornji Emovci iskazuje se pod imenom Gornji Emovci od 1880. U 1857. i 1869. iskazano je bivše naselje pod imenom Emovci, za koje sadrži podatke. Od 1857. do 1910. sadrži podatke za naselje Emovački Lug.
 
## Izvor
Emovački Lug

**Emovački Lug** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Emovački Lug se nalazi sjeverozapadno od Požege, susjedna naselja su Donji Emovci na jugu, Gornji Emovci na istoku, Nova Lipa na sjeveru i Stara Lipa na zapadu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Emovački Lug je imao 32 stanovnika.

***Napomena**: Emovački Lug iskazuje se kao dio naselja od 1921., a kao naselje od 1991. Nastalo izdvajanjem dijela naselja Lug Emovački iz naselja Donji Emovci. Od 1857. do 1910. podaci su sadržani u naselju Gornji Emovci. 
 
## Izvor
Nova Lipa

**Nova Lipa** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Nova Lipa se nalazi sjeverozapadno od Požege, susjedna naselja su Emovački Lug na jugu, Kunovci na istoku, Stara Lipa na zapadu i Ugarci na sjeveru.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Nova Lipa je imala 88 stanovnika.

***Napomena**: Nova Lipa iskazuje se kao naselje od 1931. U 1931. iskazano pod imenom **Naseobina Lipa**. U 1991. povećano pripajanjem dijela područja naselja Ugarci. Od 1931. do 1981. dio podataka sadržan je u naselju Ugarci.

## Izvor
Krivaj (Požega)

**Krivaj** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Krivaj se nalazi sjeverozapadno od Požege, susjedna naselja su Toranj i Biškupci na sjeveru, Antunovac i Trenkovo na istoku, Bankovci i Kunovci na jugu te Milanovac na zapadu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Krivaj je imao 79 stanovnika.

***Napomena**: Krivaj se iskazuje kao naselje od 1869. Od 1910. do 1981. iskazuje se pod imenom **Krivaja Požeška**.

## Izvor
Novo Selo (Požega)

**Novo Selo** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Novo Selo se nalazi zapadno od Požege, na južnim padinama Požeške gore, susjedna naselja su Drškovci na istoku te Završje na zapadu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Novo Selo je imalo 432 stanovnika.

***Napomena**: Novo Selo od 1910. do 1981. iskazivano pod imenom **Novo Selo Požeško**. U 1857. sadrži podatak za naselje Završje (općina Brestovac).

## Izvor
Drškovci

**Drškovci** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Drškovci se nalazi zapadno od Požege, na južnim padinama Požeške gore, susjedna naselja su Novo Selo i Završje na zapadu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Drškovci su imali 411 stanovnika.

***Napomena**:Drškovci 1991. smanjeni izdvajanjem dijela područja naselja koji je pripojen naselju Požega. Do 1981. sadrži dio podataka za naselje Požega.

## Izvor
Stjepan Bobinec

**Stjepan Bobinec - Šumski** (Alaginci, kraj Požege, 1919. — Dugo Selo, proljeće 1944.) je bio sudionik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija
Rođen je 1919. godine u Alagincima kraj Požege. Pohađao je gimnaziju u Zagrebu, gdje je 1937. godine postao članom Saveza komunističke omladine Jugoslavije. Godine 1940., otišao je na odsluženje vojnog roka, te ga je u vojsci zatekao napad Sila osovine na Jugoslaviju. Bio je zarobljen i otpremljen u Osijek. Međutim, kada su tamošnje ustaške vlasti ustanovile da je po nacionalnosti Hrvat, bio je pušten kući.

U jesen 1941. godine, zaposlio se na željeznici u Zagrebu kao službenik. Tu se ubrzo povezao s lokalnom organizacijom SKOJ-a. Radio je kao veza na prebacivanju ljudi u partizane, te na prikupljanju i slanju vojnog i sanitetskog materijala. Tamo je ostao sve do početka 1943.. godine, kada je sa skupinom od desetak mladića i djevojki otišao u Moslavačku udarnu grupu broj 7. Ta je grupa vojno djelovala na području između Dugog Sela i Čazme. Stjepan Bobinec je tada dobio nadimak *Šumski*. Sudjelovao je u nekoliko uspješnih prepada na konvoje ustaških i njemačkih vojnika i časnika. Jedna od takvih zasjeda dogodila se kod sela Prešec na glavnoj cesti Zagreb-Beograd, kada je pobijeno 20 njemačkih vojnika i zaplijenjeno 25 milijuna kuna.

U proljeće 1944. godine, Bobinec je bio postavljen za zapovjednika Posavskog odreda, a ubrzo zatim i za zapovjednika Druge moslavačke brigade NOVJ. Njegova brigada se ubrzo našla u blizini Dugog Sela, gdje su ih iznenada napale jake njemačke snage, potpomognute ustašama i Čerkezima. U teškoj borbi, Bobinec je dva puta bio ranjen u prsa i u noge. Vidjevši da je onesposobljen, njemački vojnici su krenuli da ga zarobe. Kada su mu se dovoljno približili, Stjepan Bobinec je aktivirao bombu i sa sobom u smrt poveo još nekolicinu neprijateljskih vojnika.

Ukazom predsjednika FNRJ Josipa Broza Tita, 27. studenog 1953. godine, proglašen je za narodnog heroja.

## Izvori
Branko Blažina

**Branko Blažina** (Kraljevica, 29. srpnja 1916. - Crikvenica, 30. srpnja 1998.), hrvatski snimatelj.

## Biografija

U djetinjstvu i mladosti bavi se fotografijom u Crikvenici. Bio je dopisnik Filmskih novosti za Hrvatsku (1948. do 1950.) Na filmu radi od 1943. Također je bio snimatelj u mnogim dokumentarnim filmovima.

## Nagrade i priznanja

* Orden rada (1950.)
* Orden republike s brončanim vijencem (1966.)
* Nagrada Vladimir Nazor za životno djelo (1975.) 
* Povelja Milton Manaki (1980.)

## Igrani filmovi

* 1948. Sofka
* 1953. Kameni horizonti
* 1955. Milioni na otoku
* 1956. Ne okreći se, sine
* 1957. Cesta duga godinu dana (La strada lunga un anno)
* 1957. Samo ljudi
* 1957. Tamo, kraj opasne rijeke
* 1959. Tri Ane
* 1961. Martin u oblacima
* 1961. Pustolov pred vratima
* 1962. Prekobrojna
* 1963. Opasni put
* 1963. Licem u lice
* 1964. Nikoletina Bursać
* 1965. Doći i ostati
* 1973. Kužiš stari moj (Zlatna arena na pulskom festivalu.)
* 1975. Zimovanje u Jakobsfeldu
* 1975. Seljačka buna (Zlatna arena na pulskom festivalu.)
* 1976. Salaš u Malom Ritu
* 1976. Nocna skela
* 1977. Ne naginji se van
* 1978. Boško Buha
* 1981. Visoki napon
* 1982. Servantes iz Malog Mista

## TV Serije

* 1969. Naše malo misto
* 1976. Salaš u Malom ritu

## Dokumentarni filmovi

* 1942. Straža na Drini
* 1946. Rijeka u obnovi
* 1946. Maršal Tito u Hrvatskoj
* 1946. Proslava 1. Maja 1946
* 1947. Nova mladost
* 1950. Preobražaj jednog kraja
* 1951. Uzbuna
* 1954. Bijela stihija
* 1954. Tamo, kraj opasne rijeke
* 1966. Jasenovac (1966.)
* 1973. Bijela stihija
* 1975. Muzika u Grožnjanu
* 1977. Zašto je pile žuto a koka nije
* 1979. Anno domini 1573

## Izvori

## Vanjske veze
* Branko Blažina, Imdb
Vidovci

**Vidovci** su naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Vidovci se nalazi istočno od Požege, na južnim padinama Požeške gore na cesti prema Pleternici, susjedno naselje je Dervišaga na istoku.
Vidovci se nalazi u na 45°19'57" sjeverno od ekvatora i 17°42'52" istočno od početnog meridijana.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Vidovci su imali 1.582 stanovnika.

## Župa sv. Ivana Krstitelja
Župa je osnovana 29.kolovoza 1999. godine djelenjem župe sv.Terezije, dakle odcjepljena je od gradske, katedralne župe. Župna crkva je u izgradnji.

24.06. Sv. Ivan Krstitelj kao spomendan javlja se u doba ljetnog solsticija, obrata, što je prigoda za ponovnoveličanje prirode i njezine magične snage. Ljeti je nešto manje radova u vinogradu, ali treba štititi urod od bolesti, nepogoda i životinjskih štetnika. Zbog toga se pale blagoslovljene svijeće u trsju (protiv tuče), škropi metlama i granama (protiv bolesti) i postavljaju se klopci, drvene čegrtaljke na vjetar, te strašila zbog zaplašivanja ptica i drugih napasnika.
Rođenje svetog Ivana Krstitelja - Isusova preteče i događaje u vezi s njime opisuje nam sveti evanđelist Luka u I. glavi svoga evanđelja

## Kapela Snježne Gospe - Vidovci
5. kolovoza - Obljetnica posvete bazilike sv. Marije Velike (Santa Maria Maggiore) u Rimu u narodu je slavljena kao Gospa Snježna ili Gospa od Snijega. Ovaj naziv dolazi iz legende po kojoj je usred ljeta, 5. kolovoza, u Rimu pao snijeg. Po toj legendi koja je nastala u XIII. stoljeću, Bogorodica se ukazala u noći 3. kolovoza 352. tadašnjem papi Liberiju i rimskome patriciju Ivanu naređujući im da joj u čast izgrade crkvu na onome mjestu koje će biti označeno snijegom, koji će padati te noći. Na Eskvilinu, jednom od sedam brežuljaka papa Liberije toga dana osobno obilježi granice u kojima je kasnije podigao veličanstvenu baziliku. Ona je po njemu nazvana i liberijanskom bazilikom.

## Kapela sv.Valentina u Vidovcima
Sveti Valentin bio je svećenik i mučenik, a živio je u 3. stoljeću. Pogubljen je 269. godine odsijecanjem glave u doba kad je Rimskim carstvom vladao car Klaudije.
Kasnije je car Julije I. u 4. stoljeću nad njegovim grobom podigao baziliku, te se od tada taj svetac počeo štovati među kršćanima. U 15. stoljeću je ovaj svetac povezan s blagdanom zaljubljenih, što se održalo do danas.
Spomendan u katoličkoj Crkvi slavi se 14. veljače, kao neobavezan spomendan.

## Historija
Dan 13.06.1991 izvršeno je prvo postrojavanje 63. bataljuna Zbora narodne garde na stadionu NK Dinamo u Vidovcima, tog povijesnog dana je formirana prva profesionalna postrojba.

## Izvor
Dervišaga

**Dervišaga** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu grada Požege.

## Geografija
Dervišaga se nalazi istočno od Požege, na južnim padinama Požeške gore na cesti prema Pleternici, susjedna naselja su Vidovci na zapadu, Kuzmica na istoku te Svetinja na sjeveru.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Dervišaga je imala 890 stanovnika.

## Izvor
Josip Pavičić (književnik)

**Josip Pavičić** (Požega, 26. veljače 1895. - Opatija, 21. ožujka 1963.), hrvatski književnik.

Diplomirao je pravo u Zagrebu te radio kao činovnik. Uređivao je ***Izraz***, a tridesetih godina 20. stoljeća počinje objavljivati socijalno inspiriranu prozu ("***Memento***"). Autor je nekoliko knjiga novela te opsežnog i raznovrsnog opusa za djecu ("***Poletarci***", "***Koliba u vrbiku***").

## Djela

* "Crvenim slovima",
* "Djeca majke zemlje",
* "Staza kroz stoljeće",
* "Ivanjske krijesnice",
* "Vrzino kolo",
* "Knjiga o davnini".
Lungomare, Opatijska rivijera

**Lungomare** je 12 km dugo obalno šetalište koje povezuje mjesta na Opatijskoj rivijeri - Volosko, Opatiju, Ičiće, Iku i Lovran.

Šetalište se počinje uređivati 1885. godine i vremenski se poklapa s otvaranjem prvih hotela u Opatiji (Grand Hotel Kvarner, 1884. godine i Hotel Imperial, 1885. godine). Dovršeno je 1889. godine kada je Opatija proglašena klimatskim lječilištem, a spojeno s Lovranom 1911. godine u vrijeme najveće ekspanzije turizma na Rivijeri. 

Duž trase šetališta podignuta su spomen obilježja znamenitim ličnostima koje su boravile u Opatiji: književniku Henriku Sienkiewiczu (iznad opatijske luke), liječniku Theodoru Billrothu (na zidu crkve sv. Jakova), generalu Jozefu Pilsudskom (u perivoju ispred Umjetničkog paviljona "Juraj Šporer").

Jednim dijelom šetalište Lungomare prolazi i kroz čuveni središnji opatijski perivoj.
Vaterpolski klub CPK

**Vaterpolski klub Crikvenički plivački klub (CPK)** je vaterpolski klub iz Crikvenice.

Klupska adresa je *p.p. 82*, Crikvenica.

## Klupski uspjesi
* Druga HVL - skupina sjever: 1. mjesto 2003.
* Druga HVL - skupina sjever: 2. mjesto 2004., Turnir Darmstadt 2004: 4. mjesto
* Druga HVL - ukupno 1. mjesto 2005., Turnir Darmstadt 2005: 1. mjesto
* Druga HVL - skupina sjever: 4. mjesto 2006, Turnir Darmstadt 2006: 2. mjesto
* Druga HVL - skupina sjever: 2. mjesto 2007.

## Vanjske veze
* http://www.cpk.hr
Liburnicon

**Liburnicon** je hrvatska konvencija ljubitelja znanstvene fantastike i fantastike, naprednih znanosti, povijesti i mitologije. Organizator je udruga 'Kulturni front' iz Opatije. Konvencija traje dva dana i održava se u kolovozu u prostorijama OŠ Rikard Katalinić Jeretov, Nova cesta 53, Opatija). Mladi iz cijele Hrvatske, ali i inozemstva, dolaze u Opatiju na zajedničko druženje. Prvi Liburnicon je održan 2006. pod imenom *Abbacon*.

Od najvažnijih događanja izdvajamo gostovanje poznatih kanadskih SF/fantasy pisaca kao što su Guy Gavriel Kay i Steven Erikson te predavanja brojnih uglednih znanstvenika i profesora među kojima se posebno ističu dr. sc. Amir Muzur, dr. sc. Marijan Vejvoda, arh. Ranko Starac i ugledni astronom Korado Korlević. Osim kvalitetnih predavanja i projekcija, na Liburniconu se ističe cijeli niz zabavnih sadržaja za sve posjetitelje; radionice za djecu, kompjuterske igraonice, brojne nagradne kvizove, turnire u društvenim igrama, brojni filmovi, glazba te posebno zabavne i originalne *Liburniconske igre* kao npr. "Star trek boćanje".

Svake godine Liburnicon posjeti nekoliko stotina posjetitelja, a zadnje dvije godine broj posjetitelja je bio veći od 1200.

## Vanjske veze
*Liburnicon official website
Ljerko Spiller

**Ljerko Spiller** (Crikvenica, 22. 7. 1908 - Buenos Aires, Argentina, 9. 11. 2008), jugoslavenski, hrvatski i argentinski violinist i glazbeni pedagog.

## Biografija
Ljerko Spiller je rođen u Crikvenici 22. 7. 1908 godine u židovskoj obitelji. Nakon prvog svjetskog rata preselio se s obitelji iz Crikvenice u Zagreb, gdje je učio svirati violinu u Glazbenoj školi Hrvatskog glazbenog zavoda kod samog utemeljitelja Zagrebačke violinističke škole Vaclava Humla.

Kao stipendist francuske vlade je znanje usavršavao na pariškoj École Normale de Musique, počevši od 1928, kada je počeo učiti kod Gastona Pouleta, a nastavio kod slavnog Jacquesa Thibauda. Na njegovu preporuku Spiller svira u svježe utemeljenom Komornom orkestru Alfreda Cortota (zajedno sa, među ostalim, Zinom Francescattijem i violistom Mauriceom Vieuxom). Kad je Francescatti otišao, Spiller je dobio njegovo mjesto koncertnog majstora. Diplomiravši na svojoj školi 1930, uskoro se zaposlio na njoj kao predavač, radivši do 1935.

Od 1935 živio je i radio u Argentini. Od 1989 predsjedao je ocjenjivačkim sudom na Međunarodnom violinističkom natjecanju "Vaclav Huml". Autor je metode za učenje sviranje violine "*Djeca uče svirati violinu*" (objavljeno na njemačkom, španjolskom i engleskom) Ljerko Spiller je umro u Buenos Airesu 9.11 2008 godine.

## Nagrade
* 1935: jedan od laureata na međunarodnom violinističkom natjecanju ''Henryk Wieniawski'', održanom u Varšavi
* 1971: nagrada Sirlin
* 1996: počasna diploma OEA-e i CIDEM-a, dodijeljeno u Washingtonu
* 1997: Red Danice hrvatske s likom Marka Marulića
* 1999: *Čovjek godine* u izboru Američkog biografskog instituta
* nagrada Konex za pedagoga (vidi :es:premio Konex)
* nagrada Konex za klasičnu glazbu
* nagrada Bach 2000.
* posebno priznanje SADEM (Sociedad Argentina de Educación Musical)
* 2001.: počasni građanin Buenos Airesa

## Reference

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze
* MATICA HRVATSKA / VIJENAC – Zlatko Stahuljak: LJERKO SPILLER – In memoriam: Sljedbenik Vaclava Humla
Opatijski perivoj

Središnji **opatijski perivoj** je hortikulturni spomenik površine 3.64 ha. Podijeljen je na 60 polja i u njemu je zasađeno oko 150 biljnih vrsta. Veliki broj njih potječe iz dalekih krajeva svijeta i nisu tipične za ovo podneblje.

U povijesnim dokumentima postoje podaci o nastajanju ovog perivoja u razdoblju od 1845. do 1860. godine, i to uz Villu Angiolina koja je bila vlasništvo Iginia Scarpe, velikog ljubitelja prirode. U tom dijelu nalaze se mnoge biljke koje su prenesene s Dalekog Istoka, Južne Amerike, Australije i drugih krajeva svijeta.

Među mnogim zanimljivim biljkama u perivoju posebno mjesto zauzima japanska kamelija (Camellia japonica), koja je s vremenom postala i prepoznatljivi simbol Opatije. U parku se nalazi i najstarija građevina Opatije, Crkva sv. Jakova, koji se prvi put spominje u povijesnim spisima 1449. godine.

Danas je park podijeljen u dvije cijeline, jednu uz crkvu - Perivoj Sv. Jakova i drugu
uz Villu Angiolinu - Perivoj Angiolina. Uz opatijski perivoj nalazi se i Grand Hotel Kvarner s čuvenom Kristalnom dvoranom.

Opatijskim perivojem prolazi i čuveni Lungomare − 12&nbsp;km dugo obalno šetalište koje povezuje mjesta na Opatijskoj rivijeri - Volosko, Opatiju, Ičići, Iku i Lovran.
Matko Peić

**Matko Peić** (Požega, 10. veljače 1923. - Zagreb, 30. listopada 1999.), bio je hrvatski povjesničar umjetnosti, slikar i književnik. Pisao je putopise, eseje i feljtone.

## Biografija
Matko Peić rodio se u Požegi 1923. godine. Školovao se u rodnome gradu, a nakon toga u Zagrebu gdje je diplomirao na Akademiji likovnih umjetnosti 1947. i povijest umjetnosti na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, a od 1956. godine predavao je povijest umjetnosti na ALU.
Bavio se i književnošću te se smatra da je uveo stilskoperiodizacijski pojam rokokoa u proučavanje hrvatske književnosti 18. stoljeća. primjenivši ga na djela Antuna Kanižlića.
 
Od 1991. godine bio je redoviti član HAZU.

## Nepotpun popis djela
Likovne monografije:
* *[[Slava Raškaj]]*, Zagreb, 1957.
* *[[Vanja Radauš]]*, Zagreb, 1965.
* *[[Vladimir Becić]]*, Zagreb, 1966.
* *[[Nikola Mašić]]*, Beograd, 1975.
* *Slava Raškaj*, Spektar, Zagreb, 1985.
* *[[Josip Račić]]*, Zagreb, 1985.
* *Vladimir Becić*, Osijek, 1987. (Biblioteka Revije, 55)
* *[[Miroslav Kraljević]]*, Zagreb, 1989.
* *Slikari naših ljudi i krajeva: Slava Raškaj i Nikola Mašić*, Dom i svijet, 2005.

Likovne studije i eseji:
* *Francuski slikari 18. stoljeća*, Zagreb, 1967.
* *Hrvatski umjetnici*, Zagreb, 1968.
* *Portreti hrvatskih umjetnika 19. i 20. stoljeća*, Zagreb, 1986.
* *Europski umjetnici*, Zagreb, 1986.

Putopisi:
* *Skitnje*, Zagreb, 1967. (2. izd. 1985., 3. izd. 1996., 4. izd. 2002.)
* *Jesen u Poljskoj*, Zagreb, 1969.
* *Crno zlato*, Zagreb, 1974. (2. izd. Biblioteka INA, knj. 21, Zagreb, 2004.)
* *Ljubav na putu od Drave do Jadrana*, Zagreb, 1984.
* *Požega: eseji, feljtoni, putopisi*, Požega, 1995.
* *Putnik bez putovnice*, Privlačica, Vinkovci, 2000. (prir. Stanislav Marijanović)

Zavičajne monografije:
* *Požega i Turci: predavanje i izložba u povodu 300 godina oslobođenja Požege od Turaka, Izložbena dvorana Muzeja Požeške kotline, 25. ožujka-7. travnja 1988. godine*, (Slavonska Požega, 1988.) (suautor: Ive Mažuran)

Izabrana djela:
* *Izabrana djela*, Zagreb, 1982.

Djela o književnosti
* *Barok i rokoko u djelu Antuna Kanižlića* (1699-1777), Rad JAZU, knj. 365, Zagreb 1972, 5-133

Ostalo:
* *Pristup likovnom djelu*, Zagreb, 1968. (udžbenik, više izdanja)
* *Susret s umjetničkim djelom*, Zagreb, 1968. (udžbenik)
* *Vanja Radauš: izložba crteža: Umjetnički paviljon u Zagrebu, 16.VI.-30.VI.1972.*, Zagreb, 1972.
* *Čovjek i kultura*, Biblioteka INA, knj. 23, Zagreb, 2004. (prir. Milan Bešlić)

Neka njegova djela je u njenoj antologiji *Zywe zradla* iz 1996. sa hrvatskoga na poljski jezik prevela poljska književnica i prevoditeljica Łucja Danielewska.

## Spomen
U rodnome gradu postavljena mu je bista na trgu koji je nazvan po njemu *Trg Matka Peića* a postavljena mu je i spomen ploča u ulici Antuna Kanižlića na broju 14.

## Izvori

## Vanjske veze
* Ive Šimat Banov, ''Dobri duh skitnje'', Stanko Andrić, ''Pohvala senzualnosti'', Aleksandar Flaker, ''Kinetička nostalgija Nemoć sv. Izidora iz Male Mlake'', *[[Vijenac (časopis)|Vijenac]]*, broj 149 , 18. studenoga 1999.
NK Crikvenica

**NK Crikvenica** je nogometni klub iz Crikvenice.

Trenutačno se natječe u 3. HNL - Zapad.
Najbolji strijelci u sezoni 2010./11.: Mate Brajković (hrv. reprezentativac do 21) 24, Marijan Tucaković 9, Danijel Spasić 8
Boro Pavlović

**Boro Pavlović** (Slavonska Požega, 27. travnja 1922. - Duga Resa, 7. rujna 2001.) je bio hrvatski pjesnik, esejist, likovni i književni kritičar i libretist. Pisao je i pjesme za djecu.

Uz Juru Kaštelana, Radovana Ivšića i Josipa Stošića spada među prve pjesničke avangardiste u Hrvatskoj nakon drugog svjetskog rata, odnosno da je bio prvim "osviještenim postmodernistom". Dijelom je pjesničkog i književničkog naraštaja koji se afirmirao kroz poznati književni časopis *[[Krugovi|Krugove]]*.

Od svih hrvatskih poratnih pjesnika, Boro Pavlović je najplodniji koji je sačuvao lirski i imaginativni prostor igre u svom pjesništvu. Uza sve to, pjesme su mu odražavale slavonsku dušu.
Posjedovao je i pjesničku odvažnost, jer je pojio o "*Betlehemskom
Otajstvu, svetom Franji i starodrevnoj Kroaciji*", kada se drugi pjesnici nisu usuđivali .

Bio je visoke naobrazbe, svojevrsni hrvatski polihistor 20. stoljeća. 1946. je doktorirao pravne znanosti, a tri godine poslije je diplomirao na Filozofskom fakultetu. Pored tih studija, studirao je i tehniku, arhitekturu i medicinu.

## Djela
Napisao je preko 30 djela.
* *Sabrana ljubav*, 1977.
* *Ljepota riječi*, 2006. (zbirka eseja, objavljena postumno)

Prirediteljem je prve poratne hrvatske antologije poratnog hrvatskog pjesništva (*Poslijeratna mlada hrvatska lirika*, 1953.).

Neka njegova djela je u njenoj antologiji *Zywe zradla* iz 1996. sa hrvatskog na poljski prevela poljska književnica i prevoditeljica Łucja Danielewska.

## Nagrade
Dobitnik je povelje *Visoka žuta žita* na Pjesničkim susretima u Drenovcima.

Nalazi se u antologiji hrvatskog pjesništva 2. pol. 20. st. priređivača prof. dr Stijepe Mijovića-Kočana *Skupljena baština*.

Hrvatski književnik Vladimir Rem je napisao knjigu o Bori Pavloviću "*Boro P. i drugi*" (2004.).

## Izvori
* Vijenac br.398/2009. 20. pjesnički susreti Drenovci 2009. - Visoka žuta žita Ivanu Golubu, 4. lipnja 2009.
* Vjesnik Sead Begović: Pjesnik s osjećajem postmodernosti, 10. rujna 2001.
* Vjesnik Branka Džebić: Rođendan moderne hrvatske književnosti, 27. veljače 2002.
Grižane-Belgrad

**Grižane-Belgrad** je jedno od četiri naselja u Vinodolskoj općini.

## Geografija
Naselje se nalazi u Vinodolu, četiri kilometra sjeveroistočno od Crikvenice smješteno pod ruševinama frankopanskog grada i krševitih litica “Griža” po kojima su i dobile ime.

## Stanovništvo

Godine 2001. imalo je 840 stanovnika.

## Historija

Stari je grad oštećen 1323. godine kada je Vinodol zadesio jak potres. U 15. stoljeću dograđene su okrugle kule, a danas su vidljivi samo ostaci nekada slavnog kaštela Gradina Grižane. Grižanski kaštel imao je nepravilan oblik četverokuta, s okruglim kulama, a ta je nepravilnost uzrokovana specifičnim terenom. Tu je stolovao knez *Martin* koji je utemeljio primorsku luku koja je dobila ime Crikvenica.

## Gospodarstvo
 
Stanovništvo se bavi vinogradarstvom i turizmom, a posljednih se godina uređuju stare kamene kuće uređene u autohtonom primorskom stilu. Od voća se još uzgajaju trešnje (griške črišnje).

## Spomenici i znamenitosti
* Gradina
* Badanj
* crkva Majke Božje Snježne u Belgradu
* crkva sv. Martina

## Obrazovanje

## Kultura

## Sport

## Izvori

## Vanjske veze
* Turistička zajednica Vinodol, Grižane
Jeronim Lipovčić

**Jeronim Lipovčić** ili **Jeronim Lipovčević** **Požežanin** (lat. *Hieronymus Lipovcsevich*) (Požega, 28. listopada 1716. - Požega, 30. lipnja 1766.) je bio franjevački redovnik, filozof i bogoslov. Pisao je na latinskom i na hrvatskom jeziku.

Rodio se u Požegi 1716. godine.

Predavao je bogoslovlje i filozofiju u Baji i Budimu. U tim gradovima je objavio svoja filozofska djela na latinskom, terazije i rasprave, a djela na hrvatskom je objavio u Budimu i Osijeku.

Pripadao je franjevačkoj redodržavi Bosni Srebrenoj.

1766. je postao franjevačkim provincijalom u Požegi, gdje je stolovao, a nakon manje od godine dana je umro.

## Djela
Djela na hrvatskom:

**Dussu csuvaiuche pohogjenje*, Budim, 1750.
**Stazica duhovna*, Osijek, 1767.
**Treći sad iliti iztumacsenje trechega reda*, Budim, 1769.

## Izvori
*Ante Sekulić: Ulomci iz somborske povijesti do kraja XVIII. stoljeća, Zbornik Kačić, 1981., str. 180.
Petar Dragić

**Petar Dragić** (Crikvenica, 1873.) je hrvatski izumitelj. Bio je ribar.

Rodio se je u Crikvenici 1873. godine u obitelji ribara. I sam je pošao obiteljskim stopama te je postao ribarom. Zbog loših gospodarskih uvjeta, napustio je Hrvatsku i otišao u Amerike sa samo 20 godina. Ondje je naišao na osobe koje su prihvatile njegove zamisli i koje su pružile novčarsku potporu za to. Njegova je zasluga što se u ribarstvo uvelo velike brodove koji su imali takvu veličinu i snagu da mogu potezati mreže koje je izumio. Izumio je mrežu plivaricu (*purse seine net*), preteču današnjih divovskih mreža. 

Njegova ribarska flota je ribala po sjevernom dijelu Tihog oceana. Plovila je od Beringovog mora na sjeveru sve do njegove matične luke, San Pedra.

## Izvor
*Kviz znanja Nagradno pitanje, pristupljeno 28. travnja 2011.
* Lifejacket Adventures  Old Salts, pristupljeno 28. travnja 2011.
* History of Croatian Science, 20th-21st centuries
Theodor Billroth

**Christian Albert Theodor Billroth** (Bergen na Rügenu, 26. travnja 1829. - Opatija, 6. veljače 1894.), austrijski kirurg, kojeg se smatra ocem moderne abdominalne kirurgije, te glazbenik.

Kao glazbenik cijeli život je bio prijatelj skladatelja Johannesa Brahmsa, bio je patron bečke glazbene scene toga vremena i prvi je pokušao znanstvenu analizu glazbe.

## Biografija

Rođen je u Bergenu na Rügenu (Njemačka) 26. travnja 1829. godine.

Billroth je završio u Greifswaldu, te je kasnije i studirao medicinu na Sveučilištu u Greifswaldu. Karijeru je nastavio na Svečilištu u Göttingenu, gdje je došao slijedeći profesora Wilhelma Bauma, a doktorirao je na Sveučilištu u Berlinu. Profesor kirurgije postao je 1867. godine na Sveučilištu u Beču. Zajedno s Rudolfom Wagnerom (1805.–1864.) i Georgom Meissnerom (1829.–1905.), Billroth je boravio u Trstu gdje su proučavali ribe drhtulje (rod lat. *Torpedo*).

Bio je učitelj i prijatelj mnogim hrvatskim liječnicima koji su studirali u Beču, a 1887. godine izabran je za počasnoga člana Hrvatskog liječničkog zbora (Sbora liečnika kr. Hrvatske i Slavonije). Već je od 1872. upozoravao na bioklimatske pogodnosti Opatije te ju je svojim pacijentima preporučivao za oporavak. Zahvaljujući njegovu autoritetu, Opatija je 1889. proglašena lječilišnim mjestom, a u njoj se Billroth u poznim životnim godinama stalno nastanio. Njegova pisma iz Opatije objavljena su, zajedno s drugim pismima, u knjizi *Briefe von Theodor Billroth* (Hannover i Leipzig 1895). Na opatijskome šetalištu Lungomare, uz crkvu sv. Jakova, podignuto mu je 1965. spomen-obilježje.

Umro je u Opatiji 1894.g.

## Kirurgija

Billroth je u svome znanstvenom radu prvi uveo koncept revizije, prikazivanja svih rezultata, dobrih i loših, što je dovelo do otvorene rasprave o morbiditetu, mortalitetu, te boljeg odabira pacijenata za operativne zahvate.
Billroth je izravno zaslužan za brojne pomake u kirurgiji; prva ezofagektomija (1871.), prva laringektomija (1873.), i najznačajnije prva gastrektomija zbog karcinom želuca (1881.). Legenda kaže da su Billroth kamenovali do smrti na ulicama Beča nakon što je pacijent umro poslije prvog pokušaja gastrektomije.
Billrothov rad i metode značajno su utjecali na modernu kirurgiju, a suradnjom i učenjem je ostavio trag na brojne nasljednike od kojih su među najznačajnijima za modernu kirurgiju Alexander von Winiwarter, Jan Mikulicz-Radecki, John B. Murphy i William Halsted.

## Izvori

## Vanjske veze
### Sestrinski projekti

### Mrežna sjedišta
Jadranovo

**Jadranovo** je turističko mjesto udaljeno devet kilometara od grada Crikvenice, kojemu uz Dramalj i Selce administrativno pripada. Dan mjesta slavi se 25. srpnja na blagdan svog nebeskog zaštitnika, svetog Jakova apostola.

## Geografija

Jadranovo je smješteno na sjevernom dijelu Jadranskoga mora, svega 8&nbsp;km od središta Crikvenice i 26&nbsp;km od Rijeke.
Pripada drugoj vodećoj turističkoj regiji Hrvatske (nakon Istre), Kvarneru, koja bilježi stoljetnu turističku tradiciju. Smješteno na sunčanoj sjevernojadranskoj obali, Jadranovo je prepoznatljivo po svojim brojnim plažama, uvalama te čistom moru, a svojevrsni prirodni fenomen je i ljekovito blato u uvali Lokvišće.

## Stanovništvo

Jadranovo danas ima 1148 stanovnika i administrativno pripada Gradu Crikvenici. Turizam i trgovina su osnovne djelatnosti.

## Historija

Povoljne klimatske prilike prostora Jadranova, kao i zanimljiva i povoljna morska lokacija privlačile su ljude u davna vremena. Najstariji utvrđeni tragovi naseobina potječu iz mlađeg kamenog doba (6500. - 4000. g. prije Krista).

U uvali Lokvišće nađen je velik broj razbijenih amfora, koje ukazuje na postojanje male luke i skladišta (proizvodnja vina i ulja). U VIII. i IX. st. ovaj prostor naseljavaju Hrvati pristigli s područja sjeverne Dalmacije.

Na lokaciji današnjeg Jadranova prvi naziv mjesta Sveti Jakov (*Sco. Zacomo*) nalazi se na zemljovidu Iacoppa de Giroldisa iz 1426. godine.

Popisom stanovništva Hrvatskog primorja u Kraljevini Iliriji iz 1818. obuhvaćeno je i tadašnje mjesto Sv. Jakov (St. Iacob). Tada je u mjestu bilo ukupno 111 kuća s 569 stanovnika.

U novijoj prošlosti (početak 20. stoljeća) tadašnji Sv. Jakov izrazito je mjesto ribara i zidara, a od 1935. počinju pristizati prvi turisti. Od tada mjesto postaje izrazita turistička destinacija s velikim brojem stalnih gostiju.

Zakonom o funkcioniranju općina 14. lipnja 1952. ukinuta je općina Sv. Jakov-Šiljevica. Za novi naziv mjesta na referendumu održanom 1954. izabrano je ime Jadranovo (ostali predloženi nazivi bili su: Ribarevo, Lovorovo, Zidarevo, Radenovo), ali je etnik Jakovar/Jakovarka ostao i nakon promjene naziva mjesta
u Jadranovo.

## Gospodarstvo

Turizam je glavna privredna grana Jadranova. Iako Jadranovo ne raspolaže s hotelskim kapacitetima zahvaljujući privatnom smještaju, u uređenim sobama i apartmanima, može boraviti i do tri tisuće gostiju. Ljeti se organiziraju zabavni događaji poput tradicijskih ribarskih zabava.

## Izvori

## Vanjske veze
Karlo Stipanić

**Karlo Stipanić** (Crikvenica, 8. prosinca 1941.) , hrvatski vaterpolist, olimpijski pobjednik iz Meksika 1968. i srebrni s Olimpijskih igara u Tokiju 1964..

Karijeru je započeo u Crikveničkom plivačkom klubu, a zatim otišao u HVK Mladost. Smatra ga se jednim od najboljih vaterpolskih vratara 1960-ih godina.
## Povezano
* 

## Izvori
Memorijalni atelje Zvonka Cara

**Memorijalni atelje Zvonka Cara** u Crikvenici otvoren je u spomen na Zvonka Cara i njegov obiman i plodan rad.

Grad Crikvenica uredio je zgradu Carevog kiparskog ateljea i pretvorio u Memorijalni atelje Zvonka Cara, koji je otvoren povodom Dana Grada Crikvenice, 14. kolovoza 2007. godine. Središnje mjesto u Ateljeu zauzima stalni izložbeni postav s radovima koji se čuvaju u samome Ateljeu, te s izborom osobnih predmeta i umjetničkog materijala koji dočaravaju radnu atmosferu umjetnikova ateljea. Stalni postav prati prigodna izložba koja prezentira dio Carevih skulptura snimljenih u javnim prostorima.

## Historija
Općina Crikvenica je godine 1955. na inicijativu tadašnjeg predsjednika općine, Dušana Cvetića, u parku između hotelskih zdanja Miramare i Esplanade, Zvonku Caru sagradila kiparski atelje. Posebno je značajna činjenica da je to jedna od rijetkih građevina, ako ne i jedina u Primorsko-goranskoj županiji, a koja je namjenski građena u svrhu umjetničkog ateljea.

Zgrada ateljea vrlo je jednostavna, građena kao jedinstveni visoki prostor pravokutnog, izduženog tlocrta dimenzija 15 x 5 m, sa sjevernim prozorima  postavljenim do 7 m visine, pod blago skošenim jednoslivnim krovom.

Tu su nastali mnogobrojni radovi, od javnih spomenika do kiparskih djela manjeg formata pa i slika, koji se danas nalaze ne samo u mjestima županije, nego i diljem svijeta. U ateljeu je umjetnik provodio veći dio svojega vremena, radio skice i studije skulptura u crtežu i glini, lijevao ih u sadri i pripremao za lijevanje u bronci. Tu je primao posjetitelje, prijatelje i kupce, znance i slučajne namjernike, a mnoge je privlačila upravo vedra i pristupačna umjetnikova narav.

## Izvori
* http://www.klub-susacana.hr/revija/clanak.asp?Num=61&C=17
Muzej grada Crikvenice

**Muzej grada Crikvenice** javna je ustanova koju je 2007. godine osnovao Grad Crikvenica. Muzej je prve male korake napravio 2008. godine, a od 2009. godine djeluje u prostorima prizemlja zgrade Gradske vijećnice u Crikvenici.

Glavne zadaće muzeja su sakupljanje, dokumentiranje, zaštita, proučavanje i prezentiranje povijesti grada Crikvenice i njegove okolice, od prapovijesti do današnjih dana.

Zadaća mu je proučavatii prošlost i brinuti o predmetima koji ju dokumentiraju te isto što bolje prezentirati sugrađanima, žiteljima toga kraja i gostima Crikvenice te obogatiti kulturnu i turističku ponudu. To je dugotrajna i teška zadaća, naročito zbog uvjeta u kojima je Muzej krenuo s radom, a koji je obilježen nepostojanjem bilo kakve muzejske građe. Iz tih razloga Muzej još nije u mogućnosti ostvariti stalni muzejski postav koji bi prikazao povijesni razvoj Crikvenice i okolnih mjesta. To je jedan od dugoročnijih ciljeva koji se žele ostvariti kroz naredno razdoblje te dati crikveničkom kraju zaokruženu povijesnu sliku.

## Povezano
* Ad turres
* Jama Vrtare male

## Izvori
* Muzej Grada Crikvenice s dopusnicom

## Vanjske veze
* Muzej grada Crikvenice
Hotel Omorika

**Hotel Omorika** je hotel u Dramlju u neposrednoj blizini Crikvenice, 1,5&nbsp;km od središta grada. Izgrađen je 1973. godine, a ime je dobio po zaštićenom endemskom stablu “omorika” koje je otkrio botaničar Josip Pančić, rođen u ovom kraju.

Hotel je smješten u blizini šljunčane plaže, okružen je bogatim mediteranskim raslinjem, raspolaže sa 115 soba (230 kreveta), sve imaju pogled na more. Između ostalog, savršen je izbor za organizaciju skupova, seminara ili zabave. Kongresni sadržaji sastoje se od dviju multifunkcionalnih dvorana: velike dvorane kapaciteta 250 – 400 osoba, ovisno o načinu postave, koja se može podijeliti na dvije dvorane, te društvenog salona kapaciteta 50 – 100 osoba za manje skupove, seminare, prezentacije ili sastanke.

Sale su prigodne za održavanje domjenaka, svečanih banketa i gala zabava te se mogu prilagoditi potrebama gostiju. Hotel posjeduje: LCD projektor, platno, flipchart, mikrofon, razglas.

U sklopu hotela su: klimatizirani restoran kapaciteta (220 mjesta, terasa kapaciteta 100 mjesta, aperitiv bar uz recepciju, noćni bar u prizemlju hotela i parking.

U blizini hotela se nalaze sportski tereni:  - 3 tenis igrališta, igralište za mali nogomet, stolni tenis, mini-golf, također adrenalinski park za one željne avanture. Mogućnost korištenja vanjskog bazena u kompleksu Ad Turres (cca 250&nbsp;m) u periodu od lipnja do rujna. Ispred hotela je stanica turističkog vlakića koji vozi do centra Crikvenice u ljetnim mjesecima.

Hotel Omorika je renoviran 1998. godine. Njegova veličina, prostrani hodnici i sale govore o “glamouru” prošlih vremena. U hotelu su održavani poznati simpoziji i znanstveni skupovi, a najveću pažnju privukao je "I svjetski simpozij astronauta".

## Izvori

## Vanjske veze

* Jadran Crikvenica Hoteli - Hotel Omorika
Plešce

**Plešče** je naselje u sastavu  Grada Čabra u Republici Hrvatskoj. Nalazi se u unutrašnjosti Gorskog Kotara blizu granice sa Slovenijom.

Župa presvetog trojstva osnovana je 1807. godine.

## Vanjske veze
*Informacije
Ljubavna cestica

**Ljubavna cestica** je turističko-rekreativna staza u Crikvenici.  

Na području Sopaljske izgradio se sustav staza 1930.-tih godina 20. stoljeća. Zbog velikoga broja mladih ljubavnih parova, koji su se ovdje šetali, nastao je naziv ljubavna cestica. 

Ne zna se točno, tko je osmislio projekt, ali se smatra da su to bili Ante Premužić i Alfons Kauders, dva cijenjena šumarska stručnjaka. Ante Premužić je bio direktor šumarske direkcije na Sušaku, autor projekta "Osnove za turističko i gospodarsko uređenje okolice primorskih kupališta i ljetovališta Crikvenice, Selca i Novog" te autor glasovite Premužićeve staze na Velebitu. Alfons Kauders osnovao je u Crikvenici 1908. godine prvi šumski rasadnik u Hrvatskoj i jedan od prvih u Europi. Njima dvojici u realizaciji ljubavne cestice pomogli su crikvenički vrtlari, koje je vodio Franjo Brož. 

Ljubavnom cesticom služili su se stanovnici Crikvenice i turisti. Poslije Drugoga svjetskoga rata bila je zapuštena i pomalo zaboravljena.

Društvo Crikveničana započelo je volonterski obnovu ljubavne cestice u rujnu 1999. godine. Radovi su trajali do 2002. godine. Obnova se nastavila 2009., sredstvima Primorsko-goranske županije.       

Okolica ljubavne cestice bogata je submediteranskim raslinjem. Od drveća rastu: hrast medunac, bijeli grab, crni jasen, crni grab, crni bor, alepski bor, maklen, himalajski cedar i dr. Od ostalih vrsta grmlja i raslinja javljaju se: rašeljka, klen, smrika, drača, drijen, veprina, vrijesak, visibaba, bršljan, ljubičica i šumska ciklama. 

Na prostoru ljubavne cestice nalazi se gradina Badanj, najstariji spomenik srednjovjekovne gradnje utvrda na tom području. U blizini se nalaze ruševine crkve Sv. Duha iz 12. stoljeća. Iznad gornje trase ljubavne cestice nalazi se vrelo "Pod veli kamnik", izvor vode koji je presušio nakon potresa 1916. godine.
Vjekoslav Vojo Radoičić

**Vjekoslav Vojo Radoičić**  (Požega, 10. studenoga 1930. – Rijeka, 15. srpnja 2017.), hrvatski slikar grafičar, ilustrator, scenograf, kipar

## Biografija

Živi i radi u Rijeci, Beču i Begovom Razdolju.
Vojo Radoičić održao je preko 180 samostalnih izložbi u Hrvatskoj i inozemstvu. Za potrebe televizijske i kazališne produkcije izradio je više od 40 scenografija. 
Poznat je njegov opus vezenih slika na dekorativnim krpama za kuhinjske zidove., o kojima je HTV snimio dokumentarni film (u dokumentarcu nazvane su "krposlikama").

## Nagrade i priznanja

Redovni član Hrvatskog društva likovnih umjetnika Rijeke i Zagreba i VBO-a (Verein Bildenden Kunstler Osterreichs, Wien – Schonbrun).

Dobitnik je brojnih priznanja i nagrada, među ostalim, nagrade Ostende, Otkupne nagrade za fundus Gradskog muzeja, Godišnje nagrade Grada Rijeke, a odlikovan je i Redom Danice hrvatske s likom Marka Marulića za doprinos kulturi. Za ilustraciju dječje knjige dobio je nagradu Grigor Vitez i nagradu Ivana Brlić-Mažuranić.

Radoičić je bio hrvatski kandidat za prestižnu nagradu za ilustraciju Hans Christian Andersen, a dobitnik je i Nagrade Vladimir Nazor za životno djelo za 2005. godinu.

## Galerija radova


Datoteka:Vojo Radoicic brod Dobro more Rijeka 15062012 2 roberta f.jpg|Skulptura Dobro more i slika na pročelju zgrade
Datoteka:Vojo Radoicic brod Dobro more Rijeka 15052012 3 roberta f.jpg|Skulptura Dobro more
Datoteka:Vapor Rika Vojo Radoicic Rijeka 0410.jpg|Vapor Rika



## Izvori
Tomislav Kovačević

**Tomislav Kovačević** (Osijek, 1945.) je hrvatski književnik i skladatelj iz Crikvenice.

Rođen je u Osijeku. U Senju je proveo djetinjstvo, pohađao osnovnu i srednju školu. U Zagrebu i Münsteru je studirao jugoslavistiku i komparativnu književnost.

Objavio je zbirke pjesama:
**Žedne ribe*
**Zadah riječi*
**Druga vatra u istoj ruži*
**Nervozno more*
**Kretnja ruke*
**Grijači snijega*.

Rukoveti pjesama izašle su mu u *Svjetlosti ognjišta*, *Svjetlosti ognjišta 2*, *Susreti*, *Sunce* i *Susretima riječi*.

Suradnik je *Uspona*, povremenika za književnost Senjskog književnog ognjišta. Od prvog broja surađuje u *Usponima*, povremeniku za književnost *Senjskog književnog ognjišta*.

Dobio je više književnih nagrada.

Član je Senjskog književnog ognjišta, senjskog ogranka Matice hrvatske, Hrvatskog društva skladatelja, Hrvatskog književnog kruga te Društva hrvatskih književnika.

## Izvori
*DHK ogranak u Rijeci
VK Crikvenica

**Vaterpolski klub Crikvenica ** je vaterpolski klub iz Crikvenice.

Klub ima ove mlađe kategorije: kadeti, nade i juniori

Klub je osnovan 25. srpnja 2012.. Osnovali su ga nezadovoljni igrači Crikveničkog plivačkog kluba koji su odlučili osnovati svoj klub, ne vidjevši u matičnom klubu mogućnosti za normalan razvoj i napredovanje u Crikvenici. Tako su u VK Crikvenici okupljeni vaterpolisti sviih kategorija koji su do sada nastupali za CPK. 

## Poznati treneri
*Karlo Stipanić
*Samir Barać

## Poznati igrači
*Samir Barać

## Izvori
* zb: Danče Osnovan VK "Crikvenica", 10. rujna 2012.
* Klupske stranice na Facebooku
Branko Bevanda

**Branko Bevanda** (Mostar, 21. kolovoza 1937. - Rijeka 6. lipnja 2008.), hrvatski motociklistički as i vrhunski ugostitelj.
## Biografija
Branko Bevanda od ranog djetinjstva u Mostaru zavolio je ugostiteljstvo radeći uz oca u njegovoj gostionici. Motori su bili njegova prva ljubav, a brzina strast. Sredinom pedesetih godina stiže u Rijeku na služenje vojnog roka i tu ostaje sve do svoje smrti.
Nakon vojske, Bevanda počinje raditi kao taksist i posvećuje se moto utrkama. U sportskim godinama osam je puta bio prvakom Jugoslavije, a Hrvatske i Slovenije 14 puta. Od profesionalne karijere oprašta se 1978. godine kada je službeno otvorio Automotodrom Grobnik.

Nakon nekoliko godina rada u Njemačkoj, Bevanda se vraća u Rijeku i s prvom suprugom Zdenkom 1971. godine otvara svoj prvi restoran na Biviju, na pola puta između Rijeke i Opatije. Nakon dvije godine, rad nastavlja u Voloskom kraj Opatije, a 2003. seli na opatijski Lido.  Rekonstrukcija izazvala je protest riječke Uprave za zaštitu kulturne baštine zbog nepoštivanja konzervatorskih uvjeta prilikom podizanja kata gdje su smještena tri apartmana. U 35 godina rada, restoran “Bevanda” dobio je mnogobrojna strukovna priznanja u zemlji i inozemstvu. Možda je i najznačajnije priznanje "Zlatne ruke" koje mu je Hrvatska obrtnička komora dodijelila za životno dijelo 2005. godine..
.

Sredinom 90-ih bio je direktor HNK Rijeka.

Krajem ožujka 2007. godine, zajedno sa svojom drugom suprugom Valneom, s kojom je bio suvlasnik tvrtke Bevanda d.o.o., prodao je svoj posao riječkoj tvrtki Vila Perivoj d.o.o., u vlasništvu Zorana Maržića.

Umro je nakon duge i teške bolesti u Riječkom KBC-u u lipnju 2008.

## Izvori
Sedalce

**Sedalce** je naseljeno mjesto u sastavu grada Delnica, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.

## Geografija
*Koordinate: 45°30'26" s.z.š., 14°45'44" i.z.d.
*Nadmorska visina:  do 321 m  
*Broj dana sa snježnim pokrivačem: oko 80

## Historija

Do preustroja Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Delnice.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Sedalce je imalo 16 stanovnika.

### Popis [[1991]].

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Sedalce je imalo 24 stanovnika, kako slijedi:

## Izvori

* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference