Nosači aviona klase Essex

**Klasa Essex** je bila klasa nosača zrakoplova Američke ratne mornarice. Essex je najbrojnija klasa teških ratnih brodova u 20. stoljeću sa 24 izgrađena broda u verzijama "short-hull" i "long-hull". Ukupno su naručena 32 nosača, ali šest ih je otkazano prije početka gradnje, dok dva su otkazana tijekom gradnje. Nosači klase Essex su bili kralježnica američke pomorske moći tijekom Drugog svjetskog rata. Nasljedila ih je klasa Midway, a klasa Essex je ostala u službi sve do pojave super nosača koji su počeli ulaziti u operativnu službu tijekom 1960-ih i 1970-ih.

## Razvoj

Nakon poništavanja dogovora o razoružavanju od strane Japana 1936. godine, SAD su dobile realističan izgled američke pomorske snage. Zato je 17. svibnja 1938. odobren razvoj nosača zrakoplova deplasmana od 40.000 tona. Odobrena je izgradnja USS Hornet (CV-8) i USS Essex (CV-9) koji je postao prvi brod u novoj klasi.

USS Essex (CV-9) je bio prototip nosača zrakoplova standardnog deplasmana 27.000 tona, što je znatno više od nosača USS Enterprise (CV-6) ali ipak manje od USS Saratoga (CV-3) čija je kobilica položena i izgrađena kao oklopni krstaš ali je dovršen kao nosač zrakoplova. Novi nosači trebali su postati dio Essex klase nosača iako je ova klasifikacija prihvaćena tek 1950-ih. Dana 9. rujna 1940. naručeno je još osam novih nosača zrakoplova: USS Hornet (CV-12), USS Franklin (CV-13), USS Ticonderoga (CV-14), USS Randolph (CV-15), USS Lexington (CV-16), USS Bunker Hill (CV-17), USS Wasp (CV-18) i USS Hancock (CV-19). Zadnja dva od originalno 13 originalno dizajniranih nosača zrakoplova klase CV-9, USS Bennington (CV-20) i USS Boxer (CV-21) su naručeni 15. prosinca 1941. godine.

*Lexington*, *Wasp*, *Hornet* i *Yorktown* su bili preimenovani tijekom izgradnje u skladu sa mornaričkom tradicijom da neki od novih brodova nose imena od svojih prethodnika koji su potopljeni u bitkama tijekom 1942. godine. Od originalno 13 naručenih brodova klase Essex, četiri (*Ticonderoga*, *Randolph*, *Hancock* i *Boxer*) su bili izmijenjeni tijekom konstruiranja kao dio projekta "long hull" sa produženim pramcem kako bi se dobilo mjesta za dodatno protuzrakoplovno naoružanje.

Dodatnih devetnaest brodova klase Essex je bilo naručeno ili planirano, počevši od 10 naručenih 7. kolovoza 1942. Samo dva, USS Bon Homme Richard (CV-31) i USS Oriskany (CV-34) su građeni kao "short hull" Essex klasa. Ostali su postali dio Essexove podklase nazvane Ticonderoga ili samo "long hull" brodovi.

USS Lexington (CV-16) je bio originalno nazvan *Cabot*, ali je tijekom izgradnje bio preimenovan zato što je originalni USS Lexington (CV-2) bio potopljen u Bitci kod Koraljnog mora u svibnju 1942. CV-16 je primljen u službu 17. veljače 1943. USS Yorktown (CV-10) je originalno nazvan *Bon Homme Richard*, ali je naknadno preimenovan zato što je originalni USS Yorktown (CV-5) potopljen u pomorskoj bitci kod Midwaya 7. srpnja 1942. godine. USS Wasp (CV-18) je preimenovan iz *Oriskany* nakon što je originalni USS Wasp (CV-7) potonuo u rujnu 1942. u južnom dijelu Tihog oceana dok je pratio vojni konvoj do otoka Guadalcanal i USS Hornet (CV-12) je preimenovan iz imena *Kearsarge* nakon što je originalni USS Hornet (CV-8) izgubljen u listopadu 1942. u bitci kod otočja Santa Cruz. Imena USS Ticonderoga (CV-14) i USS Hancock (CV-19) su zamijenjena dok su brodovi bili u izgradnji. Osiguravajuća kuća John Hancock je nudio vezani ugovor da će povećati svotu novca uloženog u brod *Hancock* ako će ime biti korišteno za nosača koji se gradi u Massachusettsu gdje je i sjedištu te kompanije.

Tijekom Drugog svjetskog rata i do njegovog završetka američka ratna mornarica je naručila 32 nosača zrakoplova klase *Essex* i podklase *Ticonderoga* od kojih su za 26 položene kobilice, a 24 su ušli u službu.

## Brodovi u klasi

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti