open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wonhyo

**Wonhyo** (617–686) je bio korejski budistički učenjak koji se smatra jednom od najvećih ličnosti korejskog budizma, odnosno najvažnijih ličnosti za razvoj koncepta Esenecija-funkcija (體用), koji je značajno uticao na razvoj istočnoazijskog budizma.

## Napomene


## Literatura
* Buswell, Robert E., Jr. "The Biographies of the Korean Monk Wŏnhyo (617-686): A Study in Buddhist Hagiography." Peter H Lee, ed. *Biography as Genre in Korean Literature*. Berkeley: Center for Korean Studies, 1989.
* Buswell, Robert E., Jr. *Cultivating Original Enlightenment: Wonhyo's Exposition of the Vajrasamādhi-Sūtra.* University of Hawaii Press, 2007.
* Kim, Jong-in. *Philosophical contexts for Wŏnhyo's interpretation of Buddhism.* Seoul: Jimoondang, 2004.
* Muller, A. Charles (2007). "Wonhyo's Reliance on Huiyuan in his Exposition of the Two Hindrances". In *Reflecting Mirrors: Perspectives on Huayan Buddhism* (Imre Hamar, ed., Harrassowitz Verlag), p.&nbsp;281-295. Source: http://www.acmuller.net/articles/wonhyo-huiyuan-2006.html (accessed: January 7, 2008)
* Muller, A. Charles (2002). "Wŏnhyo's Interpretation of the Hindrances". *International Journal of Buddhist Thought and Culture.* Vol. 2, 2003. pp.&nbsp;123–135.Source: http://www.acmuller.net/kor-bud/wonconf.html (accessed: January 7, 2008)
* Muller, A. Charles (2000). "On Wŏnhyo's Ijangui (二障義)." *Journal of Korean Buddhist Seminar*, Vol. 8, July 2000, p.&nbsp;322-336.Source: http://www.acmuller.net/articles/ijangui-hanguk_pulgyohak.html (accessed: January 7, 2008)
* Muller, A. Charles (1995). "The Key Operative Concepts in Korean Buddhist Syncretic Philosophy; Interpenetration and Essence-Function in Wŏnhyo, Chinul and Kihwa." *Bulletin of Toyo Gakuen University*, vol. 3 (1995), pp.&nbsp;33–48.Source: http://www.acmuller.net/budkor/wonhyo-chinul-kihwa.htm  (accessed: January 7, 2008)
* Sung-bae Park (2008). 'Wonhyo: Coming to the West―Yet No One Recognizes Him.' *International Journal of Buddhist Thought & Culture* February 2008, Vol.10, pp.&nbsp;7–18. International Association for Buddhist Thought and Culture. Source: http://www.google.com.au/url?sa=t&source=web&ct=res&cd=1&ved=0CAkQFjAA&url=http%3A%2F%2Fftp.buddhism.org%2FPublications%2FIABTC%2FVol10_Abs.pdf&ei=dvHqSveEOImWkQWW7s2KDw&usg=AFQjCNFljDXNP22xOgxo4IwI7Wd5Jveffg&sig2=0oPKcwUybfMH6fk05lOiAA (accessed: Saturday October 31, 2009)
Zhai Rang

**Zhai Rang** (翟讓) (? - 14. decembar 617) je bio vođa pobunjenih kineskih seljaka pred kraj dinastije Sui. Prije izbijanja ustanka je bio lokalni službenik u današnjoj provinciji Henan te iz nikad utvrđenih razloga završio u zatvoru i bio osuđen na smrt. Odatle je pobjegao i okupio grupu ljudi s kojom je digao ustanak protiv cara Yanga; ona je brzo narasla na preko 10.000 ljudi. Godine 616. je stupio u kontakt s ustaničkim vođom Li Mijem i vjerujući proročanstvu kako će se sljedeći car zvati Li, pristao ući u njegovu službu. Ustanička vojska je imala velikih uspjeha, ali su ubrzo razmirice oko plijena i Zhaijeva prevelika okrutnost nagnale Lija da ga mučki ubije na gozbi i preuzme njegovu vojsku.

## Napomene i reference

* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 183, 184.
Tong Jabgu Kagan

**Tong Jabgu Kagan** (*Tong Yabghu Qaghan*; ? - 628) (također poznat i kao **Ziebel**, ***T'ung Yabghu***, ***Ton Yabghu***, ***Tong Yabghu Khagan***, ***Tun Yabghu*** ili ***Tong Yabğu***, tradicionalni kineski 統葉護可汗, pojednostavljeni kineski: 统叶护可汗, pinyin Tǒngyèhù Kěhán, Wade-Giles: t'ung-yeh-hu k'o-han) je bio kagan, odnosno vladar Zapadnog Turkijskog Kaganata od 618 do 628.

Bio je brat prethodnog kagana Shekueija (vl. 611-618), i član gokturskog klana Ashina. Većina historičara smatra njegovu vladavinu zenitom, odnosno vrhuncem moći Zapadnoturkijskog kaganata.

Tong Jabgu je opisan u kineskim izvorima iz perioda dinastije Tang, sa kojom je bio u dobrim odnosima. Dio historičara vjeruje da je upravo Tong kan koga je znameniti kineski putnik i budistički hodočasnik Xuanzang sreo i opisao na svom putovanju Centralnom Azijom do Indije.

Većina historičara drži da je Tong Jabgu vladar koji se u bizantskim izvorima naziva Ziebel, a koji je bio bizantski saveznik tokom velikog rata sa Perzijom. Godine 619. Tongov pohod na istočne perzijske granice nije uspio, ali je zato 627. prodro na Kavkaz gdje je zauzeo i opustošio grad Derbent, a potom se spojio sa Bizantincima i osobno sreo sa carem Heraklijem. Zajedno su opsjedali Tfilis (današnji Tbilisi) bez uspjeha; sljedeće godine je Tong uspio zauzeti i opustošiti grad.

Njegova smrt je označila početak slabljenja Kaganata, koji je za nekoliko decenija pokoren od susjednih država, odnosno raspao se na dotada vazalne entitete kao što su Hazarski Kaganat i Stara Velika Bugarska.

## Napomene

## Literatura
* Artamonov, Mikhail. *Istoriya Khazar*. Leningrad, 1962.
* Brook, Kevin Alan. *The Jews of Khazaria*. 3rd ed. Rowman & Littlefield Publishers, 2018. .
* Christian, David. *A History of Russia, Mongolia and Central Asia.* Blackwell, 1999.
* Gao Lei. "Revision of Zhongguo Lishi Da Cidian's Sui Tang Wudai Juan (Comprehensive Dictionary of Chinese History, vol. Sui, Tang and Five Dynasties)". *Journal of Yantai Normal Institute's Philosophy & Social Sciences,* 2001.
* Gibbon, Edward. *[[The History of the Decline and Fall of the Roman Empire]]*. London, 1845.
* Golden, Peter Benjamin. *Introduction to the History of the Turkic Peoples.* Wiesbaden: Harrasowitz, 1992.
* Golden, Peter Benjamin. *Khazar Studies: An Historio-Philological Inquiry into the Origins of the Khazars.* Budapest: Akademia Kiado, 1980.
* Golden, Peter Benjamin. *Nomads and Sedentary Societies in Medieval Eurasia*. Washington, D.C.: American Historical Society, 1998.
* Klyashtorny, S.G. and T.I. Sultanov. *Kazakhstan*. Alma-Ata, 1992.
* Mango, C. & R. Scott (trans.), *The Chronicle of Theophanes Confessor*, Oxford University Press, 1997.
* Movses Kagankatvatsi. История агван Моисея Каганкатваци, писателя X века (trans. and ed. by Patkanov). St. Petersburg, 1861.
* Xue, Zongzheng. *A History of Turks*. Beijing: Chinese Social Sciences Press, 1992. .
Munster

**Manster** (, ) je provincija u južnom delu Irske. U njen sastav ulazi šest okruga: Kler, Kork, Keri, Limerik, Tipereri i Voterford. Provincija se prostire na teritoriji od 24.127 km², a najveći grad je Kork. Prema popisu iz 2006. godine Manster je imao 1.172.170 stanovnika.

Ovo područje je nekada bilo podeljeno u šest regiona, koja su bila ujedinjena u tri kraljevstva: Tomond (Severni Manster), Dezmond (Južni Manster) i Ormond (Istočni Manster). Tri krune na današnjoj zastavi provincije predstavljaju nekadašnja tri kraljevstva.

U periodu do 4. veka nove ere ovom oblašću je vladao južni irski klan. U 10. veku dolazi do invazije Vikinga, koji su se nastanili na području današnjeg Limerika i Voterforda. Dva veka kasnije, posle anglo-normanske invazije, vlast uspostavljaju feudalne porodice Ficdžerald i Batlerh. Za vreme Irskog građanskog rata, Manster je proglasio otcepljenje od Irske Slobodne Države i osnovao Republiku Manster. Ona je trajala svega mesec dana, jer je vojska Irske Slobodne Države brzo slomila otpor tamošnjeg stanovništva.

Godine 1841. područje današnje provincije je naseljavalo oko 3.000.000 stanovnika. Međutim, u kasnijim godinama dolazi do masovnih migracija koje se u manjem obimu nastavljaju sve do 1980-tih.

Najveći grad i privredni centar Manstera je Kork, koji je 2006. godine imao oko 380.000 stanovnika. Tu se nalazi veliki broj proizvodnih postrojenja u oblasti teške industrije, brodogradilište, postrojenja za montažu automobila, proizvodnju automobilskih guma, tekstilna industrija itd.
Dou Wei (dinastija Tang)

**Dou Wei** (竇威) (? - 618), kurtoazno ime **Wenwei** (文蔚), formalno (posthumno) **Vojvoda Jing od Yan'ana** (延安靖公) bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Sui. Karijeru je započeo kao pisar u službi princa Yang Xiuja, zbog čijeg je nemoralnog ponašanja podnio ostavku. Kada je prinčev otac car Wen otkrio prinčev nemoral, nagradio je Dou Weija zbog njegove čestitosti unaprijeđenjem u službi. Međutim, novom caru Yangu nije bio po volji, pa je smijenjen. Njegova nećaka je, pak, bila udana za generala Li Yuana. Kada se Li Yuan godine 617. pobunio protiv cara Yanga, zauzeo prijestolnicu Chang'an i imenovao malodobnog Yang Yonga za novog cara, sebe je proglasio za regenta. Dou Weiju je namijenio mjesto načelnika nove uprave. Dou Weiju historičari pripisuju zasluge za glatku tranziciju sa starog na novi režim. Kada je u proljeće 618. stigla vijest o smrti cara Yanga, Li Yuan je preuzeo prijestolje osnovavši tako dinastiju Tang, a Dou Wei je postao njegov kancelar. Dou Wei se, međutim, ubrzo razbolio i umro. Usprkos toga je ušao u kineske historijske zapise kao prvi kancelar dinastije Tang. 

## Izvori
* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 61.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/tan08.htm 
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 95.http://ef.cdpa.nsysu.edu.tw/ccw/02/ntan14.htm 
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 184, 185.
Yang Xiu (dinastija Sui)

**Yang Xiu** (楊秀) (? -618) je bio kineski carski princ iz dinastije Sui. Bio je sin cara Wena i njegove supruge carice Dugu Qieluo. Otac mu je povjerio vlast nad područjem današnjeg Sichuana i Chongqinga. Godine 602. je optužen za zloupotrebe vlasti, te ga razbješnjeli otac smijenio s dužnosti i degradirao u običnog pučanina. Nakon toga je smješten u kućni pritvor gdje proveo ostatak vladavine svog oca, kao i brata cara Yanga. Nakon što je godine 618. Yang ubijen od strane pobunjenog generala Yuwen Huajija, pobunjenici su nakratko razmišljali o tome da Yang Xiuja proglase za novog cara. Međutim, brzo su se predomislili te su pogubili Yang Xiua i njegove sinove.
Fíngen mac Áedo Duib

**Fíngen mac Áedo Duib** (? -618) je bio kralj Munstera iz Eóganacht Chaisil, ogranka dinastije Eoganachta. Bio je praunuk ranijeg kralja Feidlimida mac Oenguse. Naslijedio je kralja Amalgaid mac Éndaia godine 601.

Njegova vladavina je u irskim analima opisana kao dobra i prosperitetna.

Prema jednoj irskoj sagi bio je prvotno oženjen za ženu iz Deisija, ali se kasnije oženio za Mór Muman, kćer Áed Bennána, koja se opisivala kao najljepša i najpoželjnija žena Irske svog vremena. Nakon njegove smrti Mór Muman se udala za Cathal mac Áedoa koji je preko nje postao novi kralj. Sam Fingen je također opisivan kao ljepotan i veliki zavodnik.

Sa Mór je imao sinove po imenu Sechnussach i Máenach mac Fíngin, od kojih je potonji postao kralj Munster. Daleki potomak je bio Feidlimid mac Cremthanin.

Neposredni potomci Fíngen mac Áedo Duiba su poznati kao Cenél Fíngin, odnosno klanovi O'Sullivan i MacGillycuddy.

## Napomene

## Izvori

* *Annals of Tigernach* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* *Annals of Innisfallen* at CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* Byrne, Francis John (2001), Irish Kings and High-Kings, Dublin: Four Courts Press, 
* Revised edition  of McCarthy's synchronisms at Trinity College Dublin.
* Rev. Eugene O'Keeffe, *Book of Munster*, Eoghanacht Genealogies 

## Vanjske veze
* CELT: Corpus of Electronic Texts at University College Cork
* TLH: Thesaurus Linguae Hibernicae at University College Dublin
* Wiley, Dan M., Mor Muman , *Cycles of the Kings*
618.

__NOTOC__
Godina **618.** (**[[rimske brojke|DCXVIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 618. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* 18.6. - Kineski general Li Yuan (car Gaozu) formalno preuzima carsko prijestolje, čime prema tradicionalnim tumačenjima prestaje vladavina dinastije Sui i počinje vladavina dinastije Tang.
* Tong Khan postaje kagan Zapadnih Turaka, osnovavši državu od koje će kasnije nastati Hazarski kaganat.
* U arapskom gradu Medina počinje građanski rat.


## Rođenja
* Li Tai, kineski princ iz dinastije Tang (u. 652)

## Smrti
* 11.4.- Car Yang od Suija (r. 569)
* 11.4. - Yang Gao
* april - Yu Shiji, kineski kancelar
* Dou Wei, kineski službenik dinastije Tang koji je postao prvi kancelar dinastije Tang
* 3.9. - Xue Ju, kineski gospodar rata i samozvani car Qina
* 8.11. - Papa Adeodat I
* 14.12. - Xue Rengao, kineski gospodar rata i samozvani car Qina
* Fíngen mac Áedo Duib, kralj Munstera u Irskoj
* Sveti Kevin od Glendalougha, kršaćnski pustinjak u Irskoj
* Yang Hao, kineski pretendent na prijestolje
* Yang Jian
* Yang Xiu, kineski princ

## Reference
Yu Shiji

**Yu Shiji** (虞世基) (? -618), kurtoazno ime **Maoshi** (懋世 ili 茂世) je bio kineski velikodostojnik koji je služio dinastijama Chen i Sui. Vrhunac moći je stekao za vrijeme cara Yanga od Suija postavši premijer. Tradicionalni historičari su ga opisali kao udvoricu koji je odbijao cara suočiti sa stvarnim razmjerima seljačkih ustanaka u Kini 610-ih. Pratio je cara u Jiangdu gdje je 11. aprila 618. dotada lojalni general Yuwen Huaji izvršio puč u kome je car ubijen, a potom i Yu Shiji.

## Napomene
Xue Ju

**Xue Ju** (薛舉) (? - 618), formalno **Car Wu** (武皇帝, "Ratnički") je bio kineski službenik koji je pred kraj vladavine dinastije Sui u proljeće 617. digao ustanak protiv cara Yanga. Ubrzo nakon toga se proglasio carem novouspostavljene države/dinastije Qin, te uspostavio vlast na teritoriji koja odgovara istočnm dijelu današnje provincije Gansu. Glavnim suparnikom mu je postao general Li Yuan koji je zauzeo prijestolnicu Chang'an i sljedeće godine proglasio dinastiju Tang. Xue Ju je pokrenuo pohod na istok na Chang'an, ali je nakon početnih uspjeha zaustavljen, te je umro u jesen iste godine. Naslijedio ga je sin Xue Rengao koji će samo za nekoliko mjeseci podleći u borbi sa Li Yuanovim sinom Li Shiminom (budućim carom Taizongom).

## Napomene


|-
Li Tai

**Li Tai** (李泰; pinyin: Lǐ Tài) (618 – 15. decembar 652), kurtoazno ime **Huibao** (惠褒), nadimak **Qingque** (青雀), formalno **Princ Gong od Pua** (濮恭王), je bio kineski carski princ iz dinastije Tang.

Li Tai, čija je službena titula bila Princ od Weija, uživao je naklonost svog oca cara Taizonga zbog književnog talenta i spremnosti za marljivo učenje. Stariji brat Li Chengqian je bio krunski princ. Li Tai, koji se nadao kako će zauzeti taj položaj, potakao je Li Chengqiana da počne kovati zavjeru protiv oca 643. Kada je ona razotkrivena, Li Chengqian je svrgnut sa mjesta krunskog princa, a car Taizong pristao udijeliti to mjesto Li Taiju. Međutim, kada je Taizong otkrio da je Li Tai u stvari potakao Li Chengqiana na zavjeru, te da kuje zavjeru protiv mlađeg brata Li Zhija, princa od Jina, okrenuo se protiv Li Taija. Li Zhi je proglašen novim krunskim princem. Li Tai je prvo degradiran, potom stavljen u kućni pritvor i, na kraju, prognan. Umro je u egzilu 652.

## Reference
Ten Tigers of Kwangtung

***Ten Tigers of Kwangtung*** (pojednostavljeni kineski: 广东十虎与后五虎; tradicionalni kineski: 廣東十虎與後五虎; pinyin: Guǎngdōng Shí Hǔ yǔ hòu Wǔ Hǔ) je hongkonški akcijski film iz 1979. godine, kojeg je režirao Chang Cheh a producirala Mona Fong. Film predstavlja jednu od Chang Chehovih priča o povijesnom rivalitetu Shaolina s dinastijom Qing i Canton Tigrovima. U filmu glavne uloge tumače Ti Lung i Fu Sheng.

## Radnja

Film sadržava dvije priče koje pripovijedaju o izvornih 10 Tigrova i njihovim sljedbenicima. U početnoj sceni filma Tung Chi (Wang Li) i njegov nećak proganjaju sljedbenike (Tigrova), kako bi im se osvetili za smrt Wang Li-evog brata, generala Langa. Nadalje, nakon što uspiju ubiti jednog od sljedbenika, Wang Chow Ming (Lung Tung Sheng) i Lin Fu Sheng (Chin Siu-Ho) započinju pripovijedati priču o izvornih 10 Tigrova:

Protu-Ch'ing revolucionarni vođa Chai Min Yu (Ku Feng) biva proganjan od strane Manchu generala Lianga (Wang Lung Wei). U trenutku kada biva skoro uhvaćen, iz sigurne smrti, ga spašava maskirani čovjek, koji potom zajedno s njim i nestaje. Nedugo potom otkriva se kako je maskirani čovjek zapravo Li Jen Chiao (Ti Lung), odani bivši čovjek Šhaolina i vlasnik gradske zalagaonice. Nadalje, Li Jen Chiao skriva Min Yua u stražnjem dijelu svoje zalagaonice, nakon čega šalje svog mlađeg brata Tan Minga (Fu Sheng) da zatraži pomoć od dvojice ljudi, Wan Yi Linga (Sun Chien) i Su He Hua (Lu Feng), koji su također nekoć pripadali Shaolin redu a koji trenutno žive u gradu. No, Tan Ming je osoba vrlo vatrenog temperamenta, koja konstantno pokreće tučnjave, pa u skladu s time on započinje tučnjavu i sa Wan Yi Lingom i Su He Huom, prije nego li uopće stigne objasniti razlog svog posjeta. Srećom, Li Jen Chiao na vrijeme uspijeva razjasniti nastalu situaciju, nakon čega mu se Wan Yi Ling i Su He Hu sa zadovoljstvom zaklinju na odanost. Njima se također pridružuju i odana shaolinska braća Wong Yin Lin (Wei Pai) i Wong Kee Ying, kao i prosjak Su (Kuo Chui), Željezni prst Chung (Lo Mang), Chu Yu Sheng (Chiang Sheng). Posljednje spomenuti trojac se pridružuje Li Jen Chiaovom timu iz razloga kako bi pomogao revolucionaru u njegovom bjegu i ubojstvu generala Lianga.

Potom se radnja seli u budućnost u kojoj Lung Tung Sheng i Chin Siu-Ho planiraju protunapad, u kojem žele ubiti Tung Chia i njegovog nećaka prije nego li oni uspiju ubiti preostalih 10 Tigrova.

## Glavne uloge

* **[[Ti Lung]]** kao Li Jen Chiao
* **[[Lu Feng]]** kao Su He Hu
* **[[Fu Sheng (glumac)|Fu Sheng]]** kao Tang Ming
* **[[Kuo Chui]]** kao prosjak Su
* **[[Wang Lung Wei]]** kao general Liang
* **[[Sun Chien]]** kao Wan Yi Ling
* **[[Ku Feng]]** kao Chai Min Yu
* **[[Lung Tung Sheng]] kao Wang Chow Ming
* **Chin Siu Ho** kao Lin Fu Sheng
* **Wang Li*' kao Tung Chi

== Vanjske veze ==
* 
* [http://allmovie.com/cg/avg.dll?p=avg&sql=1:254861 *10 Tigers from Kwangtung*] na All Movie Guide profile
* [http://www.lovehkfilm.com/reviews/ten_tigers_from_kwantung.htm *10 Tigers from Kwangtung''] na LoveHKfilm.com
Besplatno obrazovanje

**Besplatno obrazovanje** je obrazovanje koje se financira iz poreznih davanja ili humanitarnih organizacija, dok sami učenici ili studenti ne posebno ne plaćaju školarine niti imaju slične izdatke. Veliki broj zemalja u svetu osigurava da barem osnovni stepeni obrazovanja budu besplatni i time svima dostupni. Jedan od naješće navođenih primera besplatnoga obrazovanja jeste i primer nordijskih zemalja koje pokrivaju troškove obrazovanja na svim obrazovnim nivoima.

U jugoistočnoj Evropi osnovnoškolsko i srednjoškolsko obrazovanje je formalno besplatno iako učenicima većinom nisu pokriveni dodatni troškovi vezani uz obrazovanje kao što je putovanje, udžbenici ili pribor. Postoji tendencija da se na javne univerzitete uvedu školarine što je u naišlo na snažan otpor studenata.

## Izvori
Univerzitet u Ljubljani

**Univerzitet u Ljubljani** (, ) je najstariji univerzitet na području Republike Slovenije. Sa oko 64.000 studenata jedan je od najvećih univerziteta u Evropi. Univerzitet se danas sastoji od 23 fakulteta i 3 akademije.

## Historija

Prve isusovačke pravne i teološke akademije u Ljubljani osnovane su još u XVII. vijeku, ali je univerzitet započeo sa radom 1810. pod nazivom **Écoles centrales** za vrijeme uprave Prvog Francuskog Carstva u Ilirskim pokrajinama. Écoles centrales je prestala sa radom 1813. godine kada je ponovo uspostavljena austrijska uprava.

U toku druge polovice XIX. vijeka pojavilo se nekoliko zahtijeva za osnivanje univerziteta na slovenskom jeziku. U zadnjoj decenici XIX. vijeka osnovan je odbor za pokretanje univerziteta, a 1898. godine skupština Kranjske osigurala je program stipendiranja za sve studente koji su namjeravali postići habilitaciju uz uslov da naknadno prihvate mjesto na Univerzitetu u Ljubljani jednom kada institucija bude osnovana. Time je osigurano potrebno akademsko osoblje za novi univerzitet.

Nepovoljne političke okolnosti ipak su sprečavale konačan početak rada institucije sve do raspada Austro-Ugarske. Ovom se poslu ponovo pristupilo tek nakon osnivanja Države Slovenaca, Hrvata i Srba i Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca.

23. novembra 1918. organiziran je prvi sastanak odbora za osnivanje univerziteta. Vlada u Beogradu donijela je formalnu odluku o osnutku 2. jula 1919. godine, a prvi su profesori imenovani u iste godine. Univerzitet je započeo sa predavanjima već 3. decembra 1919. godine.

### Prve godine rada
1919. univerzitet se sastojao od pravnog, filozofskog, tehnološkog, teološkog i medicinskog fakulteta. Sjedište univerziteta nalazilo se u zgradi na Kongresnom trgu koja je od 1902. do 1918. godine služila kao zemaljska rezidencija Kranjske. Sredinom dvadesetih godina institucija je preimenovana u *Univerzitet [[Aleksandar I Karađorđević|kralja Aleksandra]] u Ljubljani* (). 1941. godine izgrađena je zgrada univerzitetske biblioteke. I nakon Aprilskog rata univerzitet je uz značajne probleme nastavio sa djelovanjem i u okviru Ljubljanske pokrajine. Nekoliko je profesora za vrijeme rata uhapšeno ili deportirano u nacističke koncentracione logore dok se značajan broj studenata pridruživao Osvobodilnoj fronti ili Slovenskom domobranstvu.

### Rad nakon oslobođenja
Nakon oslobođenja po završetku II svjetskog rata prvi i jedini stranac na čelnom mjestu univerziteta bio je izabran. Bio je to češki profesor  Alois Král koji je predavao na Tehnološkom fakultetu još od 1920. godine i na kojemu je 4 puta bio na mjestu dekana. Od 1979. institucija je nosila naziv *Univerzitet [[Edvard Kardelj|Edvarda Kardelja]]* koji je zadržala do 1990. godine.

## Povezano
* Lista univerziteta u Sloveniji
* Narodna i univerzitetska knjižnica Slovenije

## Izvori

## Vanjske veze

*  Univerzitet u Ljubljani
Univerzitet u Göteborgu

**Univerzitet u Göteborgu** (, ) je univerzitet u Göteborgu, drugom najvećem švedskom gradu.

Univerzitet je treći po redu najstariji švedski univerzitet i sa svojih 24.000 studenata jedan je od najvećih u Skandinaviji. Sa svojih 57 odeljenja univerzitet se također svrstava i među univerzitete sa najšarolikijom ponudom obrazovnih programa u Švedskoj.

## Historija
Univerzitet je osnovan 1891. godine, a sa drugim se univerzitetima izjednačuje 1907. godine. 1954. dobija puni univerzitetski status.

## Reference
Yang Hao (princ)

**Yang Hao** (楊浩) (22. Novembra, 586 - 618), poznat i kao **Princ od Qina** (秦王), je bio kineski carski princ iz dinastije Sui. Bio je unuk cara Wena i sin princa Yang Juna. Kada je general Yuwen Huaji u aprilu 618. ubio njegovog strica cara Yanga, odlučio je Yang Haoa proglasiti carem. Međutim, u stvarnosti je Yuwen Huaji držao svu vlast, a Yang Hao bio obična marioneta u kućnom pritvoru. Nakon što je Yuwen Huajieva Xiagou armija poražena od suparničkog gospodara rata Li Mija, Yuwen Huaji je postao uvjeren da su mu dani odbrojani. Nastojeći ih provesti kao car, dao je formalno svrgnuti i pogubiti Yang Haoa kako bi se mogao proglasiti carem nove dinastije Xu.

## Reference

* *[[Knjiga Suija]]*, vol. 45.
* *[[Historija Sjevernih dinastija]]*, vol. 71.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 179, 180, 185, 186.

|-
Xue Rengao

**Xue Rengao** (薛仁杲) (? - 618), također poznat i kao **Xue Renguo** (薛仁果), je bio kratkotrajni car kineske države/dinastije Qin, nastale za vrijeme kolapsa dinastije Sui. Nju je godine 617. osnovao Xue Rengaov otac Xue Ju (car Wu). Oca je naslijedio nakon smrti u jesen 618. Xue Rengao se smatrao hrabrim, ali i okrutnim vojskovođom. Samo tri mjeseca nakon dolaska na prijestolje je prisiljen na predaju pred trupama novonastale dinastije dinastije Tang koju je vodio Li Shimin (kasniji car Taizong). Xue Rengao je ubrzo nakon toga pogubljen.

## Napomene

|-
Univerzitet u Pekingu

**Univerzitet u Pekingu** () jedan je od najprestižnijih obrazovnih institucija u Narodnoj Republici Kini. Osnovan je 1898. pod imenom Imperijalnu univerzitet u Pekingu. Danas se Univerzitet u Pekingu u međunarodnim istraživanjima redovito plasira među najbolje univerzitete u Aziji. Institucija je prvi moderni univerzitet koji je osnovan u Kini. U početnim godinama služio je i kao najviša administrativna institucija u zemlji koja je bila nadležna za obrazovanje. Do dvadesetih godina dvadesetog vijeka univerzitet je postao centar progresivnih ideja. Veliki broj zgada fakulteta izgrađen je u tradicionalnom kineskom arhitektonskom stilu.

## Historija

Kada je osnovan 3. jula 1898., univerzitet je ponio naziv *Imperijalni univerzitet u Pekingu* (). Namjera osnivača iz kasne dinastije Qing bila je da se u okviru *Stodnevnih reformi* i tada postojeće imperijalne akademije *Guozijian* i *Taixue* zamijene novom institucijom. Nakon republikanske revolucije novi naziv univerziteta bio je Nacionalni univerzitet u Pekingu (). Cai Yuanpei došao je na čelo univerziteta 4. januara 1917. godine te je pomogao transformirati univerzitet u najveću instituciju visokog obrazovanja u zemlji koja je tada imala više od 14 odjeljenja i pohađalo ju je preko 2000 studenata. Reforme novog vodstva bile su inspirirane njemačkim modelom visokog obrazovanja na sličan način na koji je i na zapadu model Humboldtova univerziteta u Berlinu bio korišten kao ideal suvremenog obrazovanja. Godine 1920. institucija je postala prvi univerzitet u Kini koji je otvorio svoja vrata i studenticama.

Nakon početka drugog rata između Kine i Japana 1937. univerzitet je privremeno premješten u grad Čangšu, glavni grad provincije Hunan gdje je sa još dva univerziteta u izbjeglištvu formirao *Privremeni univerzitet u Čangšau*. 1938. tri škole su se ponovo preselile, ovoga puta u Kunming u provinciji Yunnan gdje je od njih stvoren *Nacionalni jugoistočni pridruženi univerzitet*. 1946. godine, nakon završetka II svjetskog rata, univerzitet se vratio u Peking te mu je broj studenata porastao na 3000.

Nakon pobjede komunističkih revolucionara i proglašenja Narodne Republike Kine 1949. godine iz naziva univerziteta izbačena je riječ Nacionalni čime se htjelo pokazati da će sve obrazovne institucije u zemlji biji jednostavno javne. Godine 1952. kineska je vlada provela reorganizaciju institucija visokog obrazovanja koja je za posljedicu imala usmjeravanje mnogih institucija ka određenim akademskih oblastima. Neki fakulteti aniverziteta u Tsinghuu i Yenčingu tada su uključeni u sastav Univerziteta u Pekingu. U isto vrijeme univerzitet je izgubio pravni, medicinski, inžinjerski i agronomski fakultet. Kulturna revolucija, koja je i započela na univerzitetu, prekinula je njegov rad u periodu od 1966. do 1970. godine.

Godine 2000. univerzitetu je pridružen *Medicinski univerzitet u Pekingu*, a 2001. institucija je pokrenula Yuanpei program koji je 2007. formaliziran u okviru **Yuanpei koledža** (). Koledž pruža elitni preddiplomski program podučavanja u oblasti humanističkih nauka za odabrani broj studenata.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica
Univerzitet Al-Azhar

**Univerzitet Al Azhar** (; al-Azhar al-Šarif; Časni Azhar) je vodeća ustanova visokog obrazovanja u Egiptu, čuvena u svetu zbog svoje uloge u islamskoj nauci i obrazovanju. Drugi je najstariji univerzitet u svetu sa kontinuiranim radom od svog osnivanja.

## Historija
Univerzitet Al-Azhar je izgradila šiitska fatimidska dinastija (909-1171) kojoj je Kairo služio kao prestonica. Povezan je sa džamijom Al-Azhar (na arapskom: najblistavija) koja je dobila ime po prelepim palatama koje je okružuju ili po Muhamedovoj ćerki Fatimi Al-Zahri. Džamija je počela sa izgradnjom 969. godine i završena je za dve godine. Teološka škola je osnovana 988. i na njoj je izučavan šiitski islam. Krajem srednjeg veka, univerzitet postaje sunitski.

## Uređenje
Većina sunita Al-Azhar smatra najprestižnijim islamskim univerzitetom. Na čelu Al-Azhara je Šejh-ul Azhar; član Vrhovnog saveta. Za razliku od većine univerziteta, Al-Azhar ne prima nemuslimanske studente. Univerzitet je 1961. godine temeljno reorganizovala Naserova vlada. Otvoreno je nekoliko sekularnih fakulteta (medicina, mašinstvo, poljoprivreda) kao i fakultet za žene.

## Biblioteka
Al-Azharova biblioteka sadrži 99.062 knjige od 595.668 tomova. Najveći deo čine rukopisi i retke knjige, neke stare 13 vekova. Bibliotka je u centru pažnje mnogih istraživača, studenata i drugih islamskih univerziteta.

Pokrenuta je onlajn arhiva 2005. godine, rezultat saradnje univerziteta i Naučnog projekta Muhamed bin Rašid al Maktum iz Dubaija. U budućnosti će biti omogućen besplatan pregled 42.000 rukopisa od približno sedam miliona stranica.

## Vanjske veze

* Zvanična prezentacija
Univerzitet u Buenos Airesu

**Univerzitet u Buenos Airesu** najveći je univerzitet po broju studenata u Argentini i drugi najveći na prostoru cele Latinske Amerike. Univerzitet je osnovan 12. avgusta 1821. godine. Slično većini evropskih univerziteta, Univerzitet u Buenos Airesu nema centralni kampus već su pojedini fakulteti razmešteni po raznim delovima grada. Studij na ovome univerzitetu je besplatan, odnosno ne podleže plaćanju školarina, ne samo za domicilne studente nego i za strance. Ipak, neki programi na višim nivoima studija zahtevaju plaćanje školarina za koje univerzitet nudi i stipendije. Univerzitet je proizveo četiri dobitnika Nobelove nagrade što ga na tome polju čini najuspešnijim univerzitetom u hispanofonom svetu.


File:Buenos Aires - Recoleta - Facultad de Derecho.jpg
File:Fachada Facultad de Ciencias Económicas UBA (2).jpg
File:Palace Hotel (Facultad de Filosofía y Letras, desde Alem).jpg
File:Ffyb - uba.jpg
File:Plaza Houssay Av Córdoba Facultad Medicina.jpg
File:Facultad de Ingenieria (UBA).jpg


## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica
Univerzitet u Zapadnom Sidneju

**Univerzitet u Zapadnom Sidneju** je australijski javni univerzitet sa nekoliko kampusa u širem Zapadnom Sidneju koji je osnovan 1989. godine.

## Vanjske veze

* www.westernsydney.edu.au
Jalta

** Jalta** (ukr./rus.: **Ялта**, grč.: *Γιάλτα*) je grad i crnomorsko ljetovalište na južnoj obali poluotoka Krima u ukrajinskoj - Autonomnoj republici Krim od 78 115 stanovnika.

Prema etničkoj pripadnosti u gradu živi najviše Rusa - 65%, Ukrajinaca - 25,7%, Krimskih Tatara - 4%, Bijelorusa - 2%, i ostalih etničkih grupa.
## Geografske i klimatske karakteristike
Grad je smješten na mjestu stare grčke kolonije koju su osnovali grčki moreplovci. Jalta leži u dubini jednog od brojnih krimskih zaljeva, okružen šumovitim planinama. U gradu prevladava mediteranska klima tako da je grad okružen mnoštvom vinograda i obližnjih voćnjaka.

Terminom Velika Jalta zove se dio južne krimske obale koji se protezao od mjesta Forosa na zapadu do Gurzufa na istoku, uključujući i grad Jaltu i niz naseljenih mjesta.

## Klima grada
U Jalti prevladava suptropska i mediteranska klima; srednja siječanjska temperatura kreće se oko 4&nbsp;°C. Ovdje vrlo rijetko pada snijeg i nikad se ne zadržava. Srednja srpanjska temperatura kreće se oko 24&nbsp;°C. Godišnje ima oko 2.250 sunčanih sati i stalno puše lagani povjetarac, što je slično uslovima u francuskoj Nici.

## Historija
Mjesto na kojemu se danas nalazi grad Jalta, već je u 12. vijeku kao pomorska luka imalo važnu stratešku ulogu za kijevske i bizantske vlasti. Godine 1475. to je mjesto dospijelo pod vlast Osmanskog carstva u sklopu Krimskog kanata i lokalnog tatrskog stanovništva. Godine 1783. Ruski imperij je zauzeo taj teritorij i od tada ga intenzivno naseljavaju Rusi, Ukrajinci i Bjelorusi, a omanje lokalno grčko stanovništvo je preseljeno u ukrajinski grad Mariupol.

Početkom 19. vijeka u gradu su živjeli mnogi ukrajinski i ruski aristokrati i poznati umjetnici, poput Lava Čehova, Antona Tolstoja i Petra Čajkovskog. Od 4. do 11. februara 1945. u Livadijskom dvorcu u Jalti održana je Konferencija u Jalti, gdje su velike sile (Sovjetski Savez, Velika Britanija i SAD) odlučivale o uređenju svjetskog poretka nakon Drugog svjetskog rata.

Danas grad Jalta predstavlja jednu od najljepših i najrazvikanijih turističkih destinacija na čitavom Krimu.
## Povezano
* Jalta, Jalta

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica grada
Konferencija u Jalti

**Konferencija u [[Jalta|Jalti]]** održana je 4. 2. 1945. godine na Krimu i na njoj su se sastali najviši predstavnici SAD-a, Sovjetskog saveza i Velike Britanije.

U razdoblju od 4. do 12. 2. 1945. godine, na Jalti su se sastali Roosevelt, Staljin i Churchill, te drugi vojni i civilni stručnjaci, kako bi raspravili i donijeli odluke o izgledu poslijeratnoga svijeta.

Konferenciji u Jalti je prethodila Teheranska konferencija sa istim sudionicima iz 1943. godine; završetak II. svjetskog rata je označila Potsdamska konferencija održana u srpnju 1945. - gdje je umjesto umrlog američkog predsjednika Roosevelta sudjelovao novi predsjednik Harry Truman, a umjesto Churchilla  novi britanski premijer Clement Attlee.

Na Jaltskoj konferenciji postignut je sporazum u nekoliko glavnih točaka:

# da se nakon savezničke pobjede Njemačka podijeli u okupacijske zone kojima će upravljati po jedna od četiriju savezničkih država: Velika Britanija, SAD, Sovjetski savez i Francuska. Osnovana je službena "Komisija za podjelu Njemačke", kojom se namjeravalo Njemačku podijeliti na do šest država, 
# da se nakon rata provede vojna, ekonomska i politička demobilizacija i denacifikacija Njemačke i da se osigura plaćanje reparacija - koje se mogu naplaćivati također pljenidbom privatne imovine Nijemaca i prisilnim radom, 
# da se u zemljama oslobođenima od njemačke okupacije vrate predratne vlade, uz izuzetak Bugarske, Rumunjske i Poljske - gdje je Sovjetski savez već bio instalirao satelitske vlade. U pogledu Francuske, priznata je vlada Slobodne Francuske,  
# da SSSR-u pripadne oko 40% predratnog teritorija Poljske, kojega je SSSR 1939. godine okupirao u Njemačko - sovjetskoj agresiji na tu zemlju izvršenoj sukladno Pakt Ribbentrop-Molotov. Gubitak teritorija Poljskoj će biti kompenziran dijelom teritorija Njemačke, nastanjenim u najvećem dijelu Nijemcima. Odluke SSSR-a o aneksiji teritorija Estonije, Letonije, Litve i Moldavije nisu dovođene u pitanje,  
# da se građane Jugoslavije i Sovjetskog saveza preda vlastima tih zemalja, neovisno o njihovom pristanku, 
# da će se nakon završetka rata osnovati Ujedinjeni narodi,   
# da će Sovjetski savez otpočeti ratne aktivnosti protiv Japana u roku od 90 dana nakon što bude poražena Njemačka,   
# da će saveznici surađivati u progonu nacističkih ratnih zločinaca,
# da saveznici sporazumno rade i nastupaju u oslobođenim zemljama.

Ovim sporazumom dogovorene su i podjele sfera poslijeratnog političkog utjecaja, koje su u principu pratile doseg zone koje je u Europi osvojila Crvena armija - koja je u tom trenutku u kontinentalnoj Europi imala trostruko više vojske nego SAD i Velika Britanija zajedno.

## Povezano
* Jalta, Jalta
Andski univerzitet

**Andsko sveučilište** (kastiljanski/španjolski: *Universidad de los Andes*) može biti jedno od ovih sveučilišta:
* Andsko sveučilište (Venezuela) iz Venezuele, utemeljeno 1785., a nalazi se u Méridi.
* Andsko sveučilište (Kolumbija) iz Kolumbije, utemeljeno 1948., a nalazi se u Bogoti. 
* Peruansko sveučilište Los Andes iz Perúa, utemeljeno je 1983., a nalazi se u Huancayu.
* Andsko sveučilište (Čile) iz Čilea, utemeljeno je 1989., a nalazi se u Santiagu. 
* Universidad de Los Andes Fútbol Club, nogometni klub
Andski univerzitet (Venezuela)

**Andsko sveučilište** (kastiljanski/španjolski: *La Universidad de Los Andes*, kratica: **ULA**), javno je i autonomno sveučilište u Venezueli, u pokrajini Los Andes. Sjedište i rektorat su u gradu Méridi. Osnovao ga je katolički biskup Méride, Juan Ramos de Lora 29. ožujka 1785. godine kao "Kraljevski sjemenišni kolegij sv. Bonaventure Méridskog" (kastiljanski: *Reál Colegio Seminario de San Buenaventura de Mérida*). Poslije je izdignuta na razinu sjemeništa te na kraju na razinu sveučilišta 21. rujna 1810. ukazom pokrajinske Junte Gubernative španjolske krune.

## Vanjske veze

* Službene stranice (1) 
* Službene stranice (2)
Hazari

**Hazari** su bili turkijska nomadska plemena koji su živeli na Kavkazu i uz obale reke Volge.

## Historija
Ovaj stari turski narod se u 2. veku raširio po severnim delovima Kavkaza a kasnije zauzeo područja donje Volge. Ponovno se kao jaka sila pojavljuju u 7. veku da bi se već od 8. do 10. veka njihovo carstvo prostiralo sve od obala Crnog mora i Kaspijskog jezera do Urala a i dalje na zapad do Kijeva. Glavni grad Itil, postaje veliko komercijalno središte. Osvojili su zemlje povolških Bugara i Ural i nasilno udarili danak Istočnim Slovenima.

Nedugo posle su zaratili sa Arapima, Persijancima i Armenima. Hazari se nisu uplitali u religiju pokorenih plemena i naroda, religiozna sloboda na osvojenim teritorijama je bila potpuna. Neki izvori navode da su u 8. veku pojedina hazarska plemena preuzela judaizam (najviše plemensko plemstvo) a navode se i primeri da je među njima u 9. veku bilo i hrišćana. 
 
### Kabarska pobuna i spajanje sa mađarskim plemenima

U 9. veku, po izveštaju Konstantina VII Porfirogenita, grupa od tri hazarska plemena, Kabari, se pobunila protiv hazarske centralne vlasti. Razlog pobune je po nekim izvorima, bila verska nesuglasica. Posle ratnog sukoba i poraza Kabari su se pridružili Mađarima i njihovoj federaciji od sedam mađarskih plemena.

Krajem 9. veka Hazari su napali Pečenjeze koji su ih ugrožavali. Pečenjezi su bili primorani da se povuku zapadnije gde su došli u sukob sa tamošnjim mađarskim plemenima. Pečenjezi su uspeli da istisnu Mađare iz Donsko-Dnjeparskog bazena. Pod vođstvom Leveda a kasnije Arpada, Mađari kreću prema Panonskoj niziji i ostavljaju prazan prostor u Hazarskom carstvu.

Hazari su u 10. veku ušli u savez sa Vizantijom gde su se istakli u borbama protiv Arapa. Godine 965. vojvoda od Kijeva, Svjatoslav, je potukao Hazare i njihovo carstvo je propalo.

Pojedina hazarska plemena su nastavila živeti van bivšeg hazarskog carstva i utopila se u narode novih država.

## Opis naroda

Hazari su bili stepski ratnici: na konjima, naoružani kopljem, lukom i strelom, sabljom uobičajenim za stepu a imali su i neku vrstu sekire. Sami su sebe u borbama štitili primitivnim kožnim oklopima. Njihova utvrđenja u kojima su živeli su bila čvrsta i većinom izgrađena od kamena. Tvrđava u Sarkelu, izgrađena od cigala pokazuje vizantijaski uticaj, uz čiju pomoć su je i sagradili.

## Reference

## Vanjske veze

* Hazari
* Hazari, istraživanja
Hazari (razvrstavanje)

**Hazari** može značiti:
* Hazari, narod
* Hazari (zvjezdane staze), agresivna rasa u serijalu Zvjezdane staze (Zvjezdane staze: Voyager)
619.

__NOTOC__
Godina **619.** (**[[rimske brojke|DCXIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 619. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Avari prvi put napadaju Konstantinopol.
* Kubrat, vladar Bugara, je kršten u Konstantinopolu.
* Okončan mekanski bojkot Hašemita i Muhameda.
* Drugi perzijsko-turkijski rat u kome Perzijanci odnose veliku pobjedu nad Zapadnim Turcima.
* Melit postaje nadbiskup Canterburyja.
* 23.12. &ndash; Bonifacije V nasljeđuje Adeodata I kao 69. papa.
* Reforma kineskog kalendara temeljena na preciznijem računanju pomjeranja sunca i mjeseca.
* U Kini počinje korištenje velikih orkestara.
*  Deseta godina Muhamedovog prorokovanja, Godina tuge (*‘Ām al-Ḥuzn*), zbog smrti supruge Hatidže i strica Abu Taliba.


## Rođenja
* Li Chengqian, kineski krunski princ i nasljednik cara Taizonga

## Smrti
* 3.2. &ndash; Laurencije, nadbiskup Canterburyja
* 14.9. - Car Gong od Suija
* Abu Talib, ujak islamskog proroka Muhameda
* Hatidža, supruga islamskog proroka Muhameda
* Heshana Khan
* Li Gui, kineski gospodar rata i samozvani car
* Li Mi, kineski ustanički vođa, general i gospodar rata u vrijeme kolapsa dinastije Sui (r. 582)
* Liu Wenjing, kineski kancelar u službi dinastije Tang (r. 568)
* Yang Tong, nominalni kineski car iz dinastije Sui
* Yuwen Huaji, kineski general i samozvani car
* Sv. Jovan Milostivi, pravoslavni patrijarh Aleksandrije (mogući datum)

## Reference
Abu Talib

**Abu Talib ibn Abdul-Mutalib** () je bio Muhamedov stric, brat njegova oca Abdulaha. Muhamed je kod njega živio poslije smrti djeda Abdul-Mutaliba, od osme godine svoga života pa sve do osamostaljenja i ženidbe u 25. godini.

## Potomstvo
Abu Talib se vjenčao Fatimom bint Asad koja mu je rodila sedmero djece:
# Talib
# Fahita (Um Hani)
# Akil
# Džumana
# Džafar
# Rajta
# Ali (suprug Muhamedove kćerke Fatime)
Jalta, Jalta

***Jalta, Jalta*** je poznati hrvatski mjuzikl iz 1971. godine. Libreto za mjuzikl je napisao Milan Grgić,a redatelj je Vlado Štefančić. Autor glazbe je poznati hrvatski skladatelj Alfi Kabiljo. Praizvedba je bila 28. prosinca 1971. godine u Zagrebu.

## Radnja
Radnja ***Jalte, Jalte*** se odvija za vrijeme konferencije u Jalti, kad su tamo boravili Churchill, Staljin i Roosevelt. S njima su došli njihovi sobari: Rus Griša, Amerikanac Larry i Englez Stanley. Oni su smješteni u vilu Aramovski, o kojoj brine kućepaziteljica Nina Filipovna. Međutim, sobari nemaju povjerenja jedan u drugog. Počnu se dogovarati kako bi podijelili svijet, možda bi i uspjeli da na Antarktiku ne postoji jedno mjesto koje se zove *zelena livada* i o kojem njihovi šefovi ništa ne znaju. Kućepaziteljica Nina je podijelila granu za vješanje rublja na tri dijela da se sobari ne bi svađali. Stanley i Larry se pobune i sva trojica skoro budu izbačeni iz ville, kad se sazna da Griša potajno vješa rublje preko cijele grane. Nina ih pokušava izmiriti obečavajući da će biti nježna prema svoj trojici. Međutim ,otrkiva se da je bila nježna samo prema Stanleyju i Larryju. Tada dolazi do otvorenog obračuna među sobarima. U tom trenutku se aktivira bomba u vrtu vile.

Mjuzikl se završava kad politički lideri ponude da *zelena livada* ostane ničija. Zatim svi izvode pjesmu ***'Neka cijeli ovaj svijet***.

## Muzika

Glazbu za ***Jaltu, Jaltu*** je napisao Alfi Kabiljo, po čemu je i najpoznatiji. Mjuzikl se sastoji od sljedećih pjesama:
# Uvertira
# Tri sobara
# Zelena livada
# Whisky, votka, gin
# Jalta, Jalta
# Čunčurluk
# Što će biti s nama sutra
# i na kraju najpoznatija pjesma ovog mjuzikla "Neka cijeli ovaj svijet".

## Vanjske veze
* Jalta,Jalta (1971) 
* Novo proljeće stare dame
Povelja Kulina bana

**Povelja bana Kulina** je napisana 29. augusta 1189. godine na staroslavenskom narodnom jeziku, pismom bosančicom (bosanskom ćirilicom). Ovaj dokument je ne samo najstariji dosad pronađeni očuvani bosanski državni dokument, nego je Povelja bosanskog bana Kulina i najstariji državni dokument kod svih južnoslavenskih naroda i država.

## Prijevod povelje na standardni bosanski jezik

## Transkripcija povelje

## Značaj dokumenta
Povelja Kulina bana je prvi poznati diplomatski dokument pisan na narodnome jeziku, te stoga pridobiva značajnu pažnju kako jezikoslovaca, tako i historičara.

Važnost za bosansku srednjovjekovnu historiju se oličava time što je prvi poznati dokument izdan od strane jednog bosanskog vladara, dubrovačakom knezu Krvašu i »svim dubrovačkim građanima«. Kasnije su to činili svi bosanski vladari. Ovime se uočava da je Bosna već tada imala prijateljske, posebito trgovinske odnose s Dubrovnikom, koji su se nastavili održavati kroz iduća stoljeća.

Povelja svjedoči postojanju pisarske kancelarije na banovom dvoru, što dokazuje dugu tradiciju pismenosti na bosanskom tlu, a često se kultura (a ponekad i kulturni nivo) jednog naroda veže upravo za početke pismenosti kod tog naroda.

## Povelja danas
Povelja Kulina bana očuvana je u tri primjerka u Dubrovniku. Dva primjerka se tamo nalaze i danas, a treći primjerak, ukraden u 19. vijeku danas se nalazi u posjedu Ruske akademije nauka i umjetnosti u Sankt Peterburgu u Rusiji. Mnogi smatraju da je to original među poznatim primjercima. BiH je uputila zahtjev za njeno vraćanje. Rusija je odbila zahtjev jer smatra da Povelja Kulina bana, kao drugi dokument Slavena po starosti, jednako pripada i njihovoj historiji.

## Literatura
* Nada Klaić, Zagreb : Eminex, 1994. - Srednjovjekovna Bosna 
* Vjekoslav Klaić, Poviest Bosne
* Sima Ćirković, Beograd 1964 - Istorija srednjovjekovne bosanske države
* Vladimir Ćorović, Beograd, novembar 2001 - Istorija srpskog naroda
* Tadija Smičiklas, Diplomatički zbornik Kraljevine Hrvatske, Dalmacije i Slavonije = Codex diplomaticus Regni Croatiae, Dalmatiae et Slavoniae

## Reference

## Vanjske veze

* Od Kulina bana i dobrijeh dana
Drugi perzijsko-turkijski rat

**Drugi perzijsko-turkijski rat** je oružani sukob koji se godine 619. odigrao između Sasanidskog (Perzijskog) Carstva na jednoj, i Zapadnih Gok (Nebeskih) Turaka na drugoj strani. Pokrenuo ga je zapadnoturkijski kagan Tong Jabgu iz Centralne Azije, nastojeći iskoristiti zauzetost Perzijanaca velikim ratom s Bizantom. Turkijska vojska je, međutim, poražena kod tvrđave Tus u Horasanu. Tong se pregrupirao i sa pojačanjima koje su činili njegovi heftalitski saveznici zauzeo Tus i dopro na jug sve do Isfahana. Perzijske snage pod Smbatom Bagratunijem su se, međutim, pregrupirale i nanijele turkijsko-heftalitskim snagama veliki poraz, pri čemu je, navodno, ubijen turkijski komandant. Tong Jabgu je sljedećih godina više nije napadao Perzijsko Carstvo sve do 627. kada je, ovaj put u koordinaciji sa Bizantincima, pokrenuo Treći perzijsko-turkijski rat.

## Izvori
* Kaveh Farroukh, *Sassanian Elite Cavalry AD 224-642*
Li Gui

**Li Gui** (李軌) (? -619), kurtoazno ime **Chuze** (處則) bio je kineski ustanički vođa koji je za vrijeme kolapsa dinastije Sui na području zapadnog Gansua 617. osnovao državu Liang i proglasio se njenim carem. Li Gui je ustanak protiv cara Yanga podigao prije svega u nastojanju da preduhitri suparničkog ustaničkog vođu Xue Jua na istoku; kineski historijski izvori navode da je na početku iskazao diplomatske vještine, okupivši oko sebe lokalno stanovništvo i činovnike, te sklopivši savez sa ustaničkim generalom Li Yuanom u Chang'anu. Savez se, međutim, raspao 618. kada su Xue Ju i njegov sin Xue Rengao uklonjeni, a Li Yuan sebe proglasio carem nove dinastije Tang. Nakon bezuspješnih pokušaja da Li Gua nagovori na odustajanje od carske titule, Li Yuan mu je u štab kao lažnog prebjega poslao svog činovnika po imenu An Xinggui (安興貴). On je u gradu Wuwei u ljeto 619. digao ustanak protiv Li Gua, te ga zarobio. Li Gui je oveden u Chang'an i pogubljen.

## Reference

* *[[Knjiga Tanga]]*, vol. 55 .
* *[[Nova knjiga Tanga]]*, vol. 86 .
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 184, 185, 186, 187.
Heshana Khan

**Heshana Khan** (kineski: 曷娑那可汗, moderni kineski: (Pinyin): hésuōnà kěhàn, (Wade-Giles): ho-so-na k'o-han , srednjokineski (Guangyun)  or 曷薩那可汗/曷萨那可汗, hésànà kěhàn, ho-sa-na k'o-han, ? - 619), poznat i kao **Chuluo Khan** (處羅可汗/处罗可汗) and (泥厥處羅可汗/泥厥处罗可汗), osobno ime **Ashina Daman** (阿史那達漫/阿史那达漫, āshǐnà dámàn, a-shih-na ta-man), bio je kan Zapadnih Gok (Nebeskih) Turaka. Sa vremenom je izgubio vlast nad svojim podanicima i utočište pronašao u Chang'anu, sjedištu tadašnjeg kineskog cara Gaozua. Kada je Istočni Turkijski Kaganat zatražio njegovo izručenje, car Gaozu, zabrinut za budućnost svoje novoosnovane, ali još uvijek neučvršćene dinastije Tang, ga je predao istočnoturkijskim emisarima, te je Heshana Khan pogubljen.
Yuwen Huaji

**Yuwen Huaji** (宇文化及) (? - 619) bio je kineski vojskovođa, gospodar rata i kratkotrajni car u doba neposredno nakon kolapsa dinastije Sui. 

Bio je sin uticajnog dvorjanina Yuwen Shua i postao blizak prijatelj princa Yang Guanga, pomogavši mu da 600. postane krunski princ. Nakon što je Yang Guang postao car (Yang), od 607. je zbog korupcije bio u nemilosti. Nakon Yuwen Shuove smrti 616. je Yuwen Huaji ne samo vraćen u službu, nego i postao komandant elitne Xuaguo armije. Ona je, nakon serije ustanaka 617. godine, cara pratila na jug u Jiangdu. Tamo je organizirao puč u kome je car ubijen. Nakon toga je Yangovog nećaka Yang Haoa proglasio za cara i poveo svoju vojsku na sjever kako bi uspostavio vlast nad pobunjenim područjima. Međutim, doživio je poraze u sukobu sa ustaničkim vođama Li Mijem, Li Shentongom (李神通) i Dou Jiandeom. Uvjeren da su mu dani odbrojani, a želeći prije smrti postati car, dao je otrovati Yang Haoa i sebe proglasio carem nove države Xu. Ona nije dugo potrajala, te ga je 619. Dou zarobio i dao pogubiti.

Njegov brat Yuwen Shiji je kasnije postao kancelar dinastije Tang.

## Reference
* *[[Knjiga Suija]]*, vol. 85.
* *[[Historija Sjevernih dinastija]]*, vol. 79.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 183, 185, 186, 187.
Bonifacije V

**Bonifacije V.** () je bio papa od 23. prosinca 619. do 25. listopada 625. godine. Naslijedio je papu Adeodata I nakon jednogodišnje sedevakancije, kojoj je pridonijela pobuna Eleuterija ravenskog (bizantskog) egzarha prilikom koje su pobunjenici marširali na Rim. Novi papa je izabran tek nakon što je pobuna ugušena.

*[[Liber pontificalis]]* ga opisuje kao "čovjeka blage naravi" i "ljubaznog prema svećenicima"; navodi se da je regulirao pravo azila u crkvama te naložio crkvenim notarima da poštuju carske (svjetovne) zakone kada su u pitanju oporuke.