open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antiopa (Amazonka)

**Antiopa** (starogrčki: Ἀντιόπη) bila je, u grčkoj mitologiji,  Amazonka, kći Aresa i sestra Melanipe, Hipolita, Pentesileje i možda Oritije, kraljica Amazonki. Možda je bila supruga Tezeja i majka njegovog sina Hipolita, ali različiti izvori tvrde da je to bila Hipolita.

## Mitologija

U jednoj verziji, tokom Heraklovog devetog zadatka, u kojem je trebao ugrabiti Hipolitin pojas, kada je zauzeo Temiskiru, glavni grad Amazonki, njegov pratilac, atenski kralj Tezej, oteo je Antiopu i doveo je svojoj kući. Prema drugoj verziji, zarobio ju je Heraklo, a zatim ju je dao Tezeju. Prema Pauzaniji, Antiopa se zaljubila u Tezeja i svojom voljom izdala Amazonke. Na kraju su stupili u brak, a ona je rodila sina, Hipolita, koji je dobio ime po Antiopinoj sestri. Ubrzo nakon toga, Amazonke su napale Atenu pokušavajući spasiti Antiopu i vratiti Hipolitin pojas; međutim, u bici kod Areopaga porazile su ih atenske snage pod Tezejevim vodstvom.  Tijekom ovog sukoba, poznatog kao Atički rat, Amazonka po imenu Molpadija slučajno je ubila Antiopu, a nju je, pak, onda ubio Tezej ubio. Prema Pauzaniji, Grobnice Antiope i Molpadije pokazivane su u Ateni.

Prema nekim izvorima, uzrok napada Amazonki na Atenu bila je činjenica da je Tezej napustio Antiopu i planirao se oženiti Fedrom. Antiopa je bila bijesna zbog toga i odlučila ih je napasti na dan njihovog vjenčanja. Obećala je da će ubiti svaku prisutnu osobu; međutim, nju je ubio sam Tezej, ispunivši tako jedno proročanstvo. Ovidije spominje da je Tezej ubio Antiopu unatoč činjenici da je bila trudna.

Alternativna verzija mita odnosi se na sve činjenice koje se tiču Antiope (otmica od strane Tezeja, njihov brak, rođenje Hipolita, napuštanje zarad korist Fedre), ali pritom ne govori o njoj, već o Hipoliti. U različitim izvještajima o ovoj verziji, naknadni napad na Atenu ili se uopće ne događa ili ga vodi Oritija.

## Kasniji prikazi mita

* Historijski fantastični roman Evangeline Walton iz 1983. *Mač je iskovan* (*[[The Sword is Forged]]*) kronika je priče o Antiopi i Tezeju.
* DC Comics uveo je lik Antiope 1984. godine: ona je tetka Wonder Woman i sestra amazonske kraljice Hipolite. U filmu *[[Wonder Woman (film, 2017)|Wonder Woman]]* iz 2017. godine tunači je Robin Wright.
* U djelu *[[De mulieribus claris|Slavne žene]]* Giovannija Boccaccia, jedno je poglavlje posvećeno Antiopi i Oritiji.
* U Bungiejevoj igri *[[Destiny 2]]* iz 2017. godine postoji pištolj po imenu Antiope-D.

## Reference

## Izvori

* Watson, John Selby. *Justin, Cornelius Nepos, and Eutropius: Literally Translated*, pp.&nbsp;21–22, 547; Published 1853 H. G. Bohn, (Original in the New York Public Library).
* Williams, Henry Smith. *The Historians' History of the World: A Comprehensive Narrative of the Rise*, v.2, pp.&nbsp;440–441; Published 1904 The Outlook Company, New York Public Library.
* Justin, *Epitoma Historiarum Philippicarum Pompei Trogi*, II, 4, 17-30.
* Orozije, *Historiae adversus paganos*, I, 15, 7-9.
Roberto García Parrondo

**Roberto García Parrondo** (Madrid, 12. siječnja 1980.) je bivši španjolski rukometaš i aktualni trener. García Parrondo je igrao kao desno krilo, a umirovio se 2017. godine. Od 2019. do 2023. bio je izbornik reprezentacije Egipta, s kojom je postao prvak Afrike 2020. godine i koju je vodio na Svjetskom prvenstvu 2021. godine. Trenutno vodi njemački klub MT Melsungen.

Većinu igračke karijere proveo je u Španjolskoj, a najveće uspjehe imao je dok je igrao za BM Ciudad Real (odnosno BM Atlético Madrid). Od 2013. godine do umirovljenja igrao je u Mađarskoj, tri godine u SC Pick Szegedu (s kojim je osvojio i EHF Kup) te jednu sezonu za Budakalász FKC.

Za reprezentaciju Španjolske igrao je od 2004. do 2014. godine, osvojivši zlato na Mediteranskim igrama (2005.) i broncu na Svjetskom prvenstvu (2011.). 

Od 2017. godine bavi se trenerskim poslom, a dosad je kao glavni trener vodio RK Vardar, s kojim je bio nacionalni prvak, ali i osvajač SEHA lige te Lige prvaka. Od 2019. do 2023. godine radi kao izbornik reprezentacije Egipta. Od 2021. godine paralelno je vodio i MT Melsungen, gdje radi i danas.
Antiopa (mitologija)

U grčkoj mitologiji, **Antiopa** () odnosi se na nekoliko ličnosti:

* Antiopa (Amazonka), sestra Hipolite, koju je oteo Tezej tokom Heraklovog devetog zadatka.
* Antiopa, majka Amfiona, koga je rodila Zevsu, i koja je povezana s mitologijom grada Tebe.
* Antiopa, poznata i kao Antioha, kći Pilona i supruga Euritova. 
* Antiopa, kći egipatskog kralja Bela i supruga svoj ujaka, tirskog kralja Agenora.
* Antiopa, nimfa iz Pijerije, koja je Pijeru rodila Pijeride, devet sestara koje su izazvale muze i, kad su pretrpele poraz, bile pretvorene u ptice.
* Antiopa, kći Eola, koja je Posejdonu rodila Beota i Helena (Eola). Poznata je i kao Arna ili kao Melanipa.
* Antiopa, pratiteljka Helija i možda majka Ejeta i Aloeja.
* Antiopa, kći Tespijeva, koja je Heraklu rodila sina Alopija.
* Antiopa, supruga Laokoontova.

## Reference
Mula (razvrstavanje)

**Mula** može biti:
* Mula, domaća životinja nastala ukrštanjem mužjaka magarca i ženke konja, potomak magarca i kobile
* Mula (islam), verska titula šiitskog ogranka islama
* Mula, Quitupan, naselje u opštini Quitupan, savezna država Jalisco, Meksiko

## Povezano
*
Elbląg

**Elbląg** (njemački: *Elbing*) je grad od 119,317 stanovnika na sjeveroistoku Poljske u Varminsko-mazurskom vojvodstvu.

## Geografija

Elbląg leži udaljen šesdesetak km istočno od Gdanjska, duž rijeke Elblag, koja desetak km sjeverno ima ušće u Vislansku lagunu.

## Historija

Elbląg je nikao uz zamak kog su Teutonski vitezi podigli 1237. Status grada dobio je 1246. a već krajem 13. vijeka postao je jedan od gradova moćnog Hanzeatskog saveza. Krajem 16. vijeka postao je glavna istočnopruska luka za trgovinu sa Engleskom.

Vremenom je pijesak zatrpao Vislansku lagunu, pa je luci opao značaj. Ponovno je oživjela kad je 1872. prokopan kanal dug 159 km do Ostróda na jugu.

Od 1772. za Prve podjele Poljske je dio Kraljevine Pruske. U to vrijeme je pijesak zatrpao Vislansku lagunu, pa je luci opao značaj, a i trgovini je doživjela krizu. Umjesto tog je tokom 19. vijeka izrastao u snažan industrijski centar. Luka je oživjela kad je 1872. prokopan kanal dug 159 km do Ostróda na jugu.

Grad je teško razoren za Drugog svjetskog rata, kao snažna utvrda Wehrmachta, na koju su januaru 1945. navalile jedinice Crvene armije.

Nakon rata je mukotrpno obnavljan, dijelovi Starog grada i do 1991.
Dotad većinsko nijemačko stanovništvo je kompletno zamjenjeno poljskim iz krajeva koje je anektirao Sovjetski savez.

## Privreda i obrazovanje

Današnji Elbląg je veliko raskršće željezničkih pruga i prometna luka.
Njegova ekonomija bazira se na metalurgiji, proizvodnji teških strojeva (uključujući turbine), pilanama, pivarstvu i poljoprivredi. 
Elbląg je i grad brojnih srednjih škola i nekoliko fakulteta.

## Pobratimski gradovi

## Reference

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski Elbląga'' (službene stranice)
Noteć

**Noteć** (njemački: *Netze*, latinski: *Natissis*) je rijeka u Poljskoj duga 388 km, najveća desna pritoka rijeke Warte.

## Hidrologija
Noteć izvire kod sela Szczecin sredini zemlje u Kujavsko-pomeranskom vojvodstvu. Od tamo teče prema sjeverozapadu, protiče kroz Jezero Gopło, i nekoliko drugih manjih jezera do Nakła. Od tamo mjenja smjer i teče prema zapadu preko Velikopoljskog vojvodstva do ušća u Wartu kod sela Santok u Lubuskom vojvodstvu.

Tok rijeke se dijeli na gornji dio (Noteć Górna), od izvora do Nakła, i donji dio (Noteć Dolna) od Naklo do ušća u Wartu. 
Kod Nakła je 1773. / 74. prokopan kanal prema Bydgoszczu, kojim je Noteć povezan sa rijekom Brda, pritokom Visle.

Od Pakośća do Nakła je Noteć plovan za brodove nosivosti do 150 tona, jer se vodostaj regulira sa 5 ustava.

Sliv Noteća velik je 17 330 km².

## Reference

## Vanjske veze

* ''Noteć''
Nakło nad Notecią

**Nakło nad Notecią** (njemački: *Nakel*) ili samo Nakło je grad 18,189 stanovnika u Kujavsko-pomeranskom vojvodstvu.

## Geografija

Nakło leži na rijeci Noteć udaljen 25 km jugozapadno od svog vojvodskog centra Bydgoszcza.

## Historija

Nakło se prvi put spominje u dokumentima u 11. vijeku, kao *Castrum Nakel*, kasnije u puno varijanti da bi se od 18. vijeka ustalilo Nakło.
Teutonski vitezi su ga zauzeli i spalili 1330.

Za vladavine Jagela 1417. vraćen je pod poljsku vlast, odnosno Poljsko-litavsku.

Nakło je od 1782. za Prve podjele Poljske postao je dio Kraljevine Pruske, sa kratkim prekidom (1807. - 1813.) i to je bio sve do 1920. 
Za vladavine Fridrika II 1773.-1774., prokopan je 26 kilometara dugačak kanal koji je povezivao Noteć sa Bydgoszczom.

Taj kanal omogućio je gradu kasniju industrijalizaciju i rast.

## Pobratimski gradovi

*  Seymour, Sjedinjene Američke Države
*  Elsterwerda, Njemačka
*  Općina Naklo, Slovenija

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Nakle nad Notecią'' (službene stranice)
Pitomac

**Pitomac**, **kadet** ili **časnički pripravnik** je student Vojne akademije. 

Pitomci za razliku od ostalih studenata žive i uče u specijalnom internatskom režimu, jer su istovremeno i vojnici podvrgnuti vojničkoj
disciplini, ograničene slobode kretanja.
## Historija
Vojne akademije počele su nastajati u 18. vijeku, kao institucije za obrazovanje budućih oficira artiljerije i inženjerije, a tek kasnije i ostalih rodova. 

Na samom početku bile su rezervirane samo za plemićke sinove. Tako je i nastala riječ *kadet*, koja potječe od francuskog *cadet*, jer su gaskonjski oficiri na francuskom dvoru bili mlađi 
sinovi plemića.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Pitomci, kadeti, časnički pripravnici''
Chuck McCann

**Charles John Thomas McCann** (2. septembar 1934 — 8. april 2018) bio je američki glumac, glasovni glumac i televizijski voditelj. Bio je najpoznatiji kao voditelj emisija za decu, a uz to je imao i svoju emisiju The Chuck McCann Show. Takođe je snimao komične albume.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
Vaniškovce

**Vaniškovce** je naseljeno mjesto u okrugu Bardjejov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
*
Gubernija

**Gubernija** (ruski: *губернія* od latinskog: *gubernator*=upravljač) bile su administrativne jedinice prvog nivoa na koje je Rusko Carstvo bilo administrativno podjeljeno.

One su po svemu ličile na provincije po drugim evropskim zemljama.

## Historija

Tu podjelu uveo je Petar Veliki, koji je zemlju 1708. podjelio na 8 gubernija

Gubernijama su upravljali gubernatori koje je postavljao car.
U to vrijeme gubernatori su imali svu vlast u svojim rukama, odnosno administrativnu, vojnu i sudsku vlast. 
Novom reformom 1719. Petar Veliki je tadašnjih 11 gubernija, dalje podjelio na 45 provincija.

Broj gubernija je vremenom rastao da bi za vladavine Katarine Velike - 1796. njihov broj narastao na 51.
Njen sin Pavle I je 1800. smanjio njihov broj  na 42. Nakon njega opet se povećavao njihov broj pa ih je 1905 bilo 81.

U prvim godinama Oktobarske revolucije 42 gubernije Ruskog Carstva nastavile su postojati, kao administrativne jedinice i nakon revolucije, iako ne u istoj formi jer njima više nije upravljao - gubernator, već sovjeti.
U periodu 1917.-1921. dodane su još 8 gubernija, nakon reformi provedenih 1920-ih pretvorene u Oblasti, Krajeve ili Autonomne Sovjetske Socijalističke Republike, tako da od 1930. više nema gubernija.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Историческая эволюция административно-территориального и политического деления России'' 
* ''Guberniya''
Vislanska laguna

**Vislanska laguna** (poljski: *Zalew Wiślany*, ruski: *Калининградский залив*, njemački: *Frisches Haff*) je plitka laguna (zaljev) na sjeveroistoku Poljske i zapadu Kalinjingradske oblasti.

## Karakteristike

Vislanska laguna ima površinu od 855 km², duga je 90 km, široka od 10 do 19 km i maksimalno duboka do 5 metara.

Nešto veći dio lagune pripada Kalinjingradskoj oblasti, a manji jugozapadni Poljskoj.

Geografski je dio Gdanjskog zaljeva, od kog ga razdvaja uska pješčana sprud Visla.

Na njegovom istočnom kraju kod Baltijska nalazi se uski kanal po kom brodovi mogu uploviti u lagunu.
Obale su joj niske i močvarne.

Od brojnih vodotoka koji uviru u lagunu, najveći je rijeka - Nogat, istočni rukavac delte rijeke Visle, i rijeka Pregołja kod Kalinjingrada.

Najveća luka u laguni je Kalinjingrad u Rusiji, ostale značajnije luke su poljski Elbląg i Baltijsk u Rusiji.

Laguna je pored transporta važna i za ribarstvo.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Vistula Lagoon''
Vladimir Baliberdin

**Vladimir Sergejevič Baliberdin** (rus. *Владимир Сергеевич Балыбердин*, 01.10.1948, Zarinski okrug - 22.07.1994, Sankt Peterburg), bio je jedan od najtalentovanijih sovjetskih alpinista i sportista nove generacije. Njegov najznačajniji rezultat je osvajanje Mount Everesta 1982. god. Tada je bio u sastavu sovjetske ekspedicije i sa Edvardom Mislovskim (44 god), kao prvi par, i kao prvi Rusi, izašli su na vrh. Javili su se radio porukom: 

:*Odavde svi putevi vode prema dolje. Šta treba slijedeće da uradim?*

Za ovaj uspon Baliberdin je odlikovan Ordenom Lenjina. Iste godine u konkurenciji 10 najboljih sovjetskih sportista, novinari su ga izabrali za sportistu godine, što je bio prvi slučaj da je jedan planinar izabran za sportistu SSSR.

U SSSR-u je ispenjao sve vašnije vrhove u Pamiru i Uralu.
* Vrh komunizma 7495m,
* Vrh Korženjevske 7105 metra,
* Vrh Lenjina 7134 metra.
* Vrh revolucije
* i brojne druge (Pamir-Alai, Kok-su, Tekelik, Zamin Karor, Vrh Argue, Kamensk-Uralsky) 

Baliberdin je 1989 bio i član najboljeg Ruskog tima koji su se popeli na Kangchenjunga (treći najviši vrh na svijetu, 8586 m.). Uspon su izveli traverzom sa jedne na drugu stranu, boraveći u kontinuitetu od pet dana na visini preko 8000 m. (tadašnji rekord).

Novi uspon na Everest, bez upotrebe dodatnog kisika, izveo je 1991. god. preko Južnog prevoja. Tada je vodio jednu rusku ekspediciju iz Sankt Peterburga, sastavljenu od 10 Rusa i 3 Amerikanca.

Godine 1992, nakon raspada SSSR, a time i uobičajenog državnog sistema finansiranja sporta, sam je organizovao i obezbijedio finansiranje ruske ekspedicije na K2 (8611 m.), koja se završila usponom petorice penjača na vrh. 

Poginuo je u noći 22. jula u Sankt Peterburgu u saobraćajnoj nesreći.
## Reference
Kazbek Valiev

**Kazbek Šakimovič Valiev**, rođen 5. maja 1952. godine, je sovjetski i kazahstanski planinar i geofizičar. Postao je prvi Kazahstanac koji se popeo na Mount Everest. 

Rođen je u oblasti Lenjingrada gdje mu je otac bio u službi, kao vojno lice. Od pete godina živio je u Alma Ati. Počeo je penjati od oktobra 1969. u sportskom klubu Kazahstanskog Politehničkog instituta kao student geofizike. Nakon završetka studija zaposlio se na istom institutu kao asistent. 

Od 1974. god. do 1990. god. osvojio je 22 vrha u Pamiru:  

* Vrh Komunizma 7.495m, jugozapadna strana, težina 6A, 1977, i sredinom jugozapadne strane, 6B, prvenstveni smjer, 1980.
* Vrh Zindon 4.800 m, preko sjeverne strane, težina 6A, 1978.
* Vrh Džigit, 5.170m. sjeverna strana, 6A, 1978.
* Vrh Rusije, 6.875 m. sredinom sjeverne strane, 6B, prvenstveni smjer, 1979.
* Vrh Khan Tengri 7.010 metra, duž južne strane, 6A, 1986.
* Vrh Pobjede, traverza od zapada prema istoku, Vrh Armije, 6.873 m, 1988.
* Vrh Lenjina 7.134 metra.
* Vrh Korženjevske 7.105 metra,

Njegov najznačajniji rezultat je osvajanje Mount Everesta 1982. god. Tada je bio u sastavu sovjetske ekspedicije i sa Valeriem Hrišatijem , kao treći par izašli su na vrh.
 
## Kazahstanski period
Bio je organizator i vođa ekspedicija nacionalnog tima Kazahstana u Himalajima: 
* 1990. god. - Mount Everest 8.848 metara, sjeveroistočnim grebenom, zajedno sa Japancima 
* 1990. god. - Manaslu 8.163 metra, istočna strana, zajedno sa Italijanima i Česima
* 1991. god. - Dhaulagiri 8.167 metara, zapadna strana , prva Kazahstanska himalajska ekspedicija
* 1995. god. - Manaslu 8.163 metra, zimski uspon
* 1996. god. - Cho Oyu 8.201 metar, zajedno sa Japancima

### Ostale aktivnosti
* Od 1990. god – Generalni direktor Putničke agencije “Khan Tengri”.
* Od 1996. god – Predsjednik Nacionalnog planinarskog udruženja Kazahstana. Zaslužan je za izgradnju 20 opremljenih alpinističkih staza u 7 regija Kazahstana i ustupljenih školama. 
* Od 2001. god – Zamjenik predsjednika planinarskog i alpinističkog saveza Kazahstana.

## Priznanja
* Majstor sporta SSSR međunarodnog razreda, 1982.
* Zasluženi majstor sporta SSSR, 1982.
* Zasluženi trener u alpinizmu
* Medalja veteran rata u Avganistanu, 2000.
## Reference
Pakość

**Pakość** (njemački: *Pakosch*) je grad 5,676 stanovnika u Kujavsko-pomeranskom vojvodstvu.

## Geografija

Pakość leži na rijeci Noteć udaljen 36 km južno od svog vojvodskog centra Bydgoszcza.

## Historija

Pakość je prvi put dokumentiran 1243. kao mjesto gdje se gradi crkva. U 14. vijeku tadašnji feudalni gospodar Pakośća, Wojciech iz Kościeleca sagradio je zamak, pa je status grada dobio 1359. Zamak je u 17. vijeku pretvoren u samostan.

Od kraja 17. vijeka je hodočasničko mjesto zbog Kalvarije koja se počela graditi 1618., na kraju je to ispao kompleks od 25 kapela.

Pakość je od 1772. za Prve podjele Poljske postao je dio Kraljevine Pruske, i to je bio sve do 1918., sa kratkim prekidom (1807. - 1815.) kad je bio dio Varšavskog vojvodstva. Nakon Velikopoljskog ustanka postao je poljski.

## Pobratimski gradovi

*  Bladel, Nizozemska

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski w Pakości'' (službene stranice)
Pregołja

**Pregołja** (ruski: *Прего́ля*, njemački: *Pregel*, litvanski: *Prieglius*) je rijeka u Kalinjingradskoj oblasti duga 123 km.
Ukoliko se uračuna dužina njene navjeće pritoke Angrape, onda je duga 292 km.

## Hidrologija
Pregołja se formira sutokom rijeka Istruče i Angrape kod Černjahovska, od tamo teče prema zapadu do ušća u Vislansku lagunu u Kalinjingradu.

O rijeci je izgleda prvi pisao starogrčki geograf, astronom, Klaudije Ptolomej pod imenom -*Chronos*, kasnije je dokumentirana pod različitim imenima kao; Skara, Lipsa da bi se 1302. prvi put zabilježilo ime *Pregel*.

Sliv Pregołje velik je 15.500 km².

## Reference

## Vanjske veze

* ''Pregel''
Kruszwica

**Kruszwica** (njemački: *Kruschwitz*) je grad 5,676 stanovnika u Kujavsko-pomeranskom vojvodstvu.

## Geografija

Kruszwica leži na obje obale Jezera Goplo, nedaleko od mjesta gdje ponovno izvire rijeka Noteć udaljena šesdesetak km jugoistočno od svog vojvodskog centra Bydgoszcza.

## Historija

Najstariji tragovi naselja iz 6. - 7. vijeka, iskopani su na zapadnoj obali Jezera Goplo kada je tadašnja Kruszwica bila centar velike ekonomske i strateške. Čak se pretpostavlja da je za 8. - 9. vijeka bila prijestolnica plemena Gopljana.

Druga polovica 10. i čitav 11. vijek bio je period najveće slave u historiji Kruszwice, jer je tad bila jedna od prijestolnica prvih monarha iz Dinastije Pjastovića. U to je vrijeme bila je i sjedište biskupije.

Otprilike sredinom 14. vijeka sagrađen je zidani zamak umjesto starog, koji je postao strateška točka na poljsko-teutonskoj granici.

Poljsko-litavski kralj Jagelo dodjelio je Kruszwici 1422. - status grada. 
To joj nije puno pomoglo jer je odtad polako propadala, zbog požara i ratova, posljednji udarac dogodio se 1657. za švedske invazija kad je razoren veći dio grada i zamak.

Nakon Prve podjele Poljske 1772. Kruszwica je postala dio Kraljevine Pruske. Kraj 19. vijeka bio je vrijeme kad je grad počeo ekonomski prosperirati nakon otvaranja šećerane i kanaliziranja rijeke Noteć, što je omogućilo jeftiniji transport prema Bydgoszczu.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski w Kruszwicy'' (službene stranice)
Nogat

**Nogat** je istočni rukavac rijeke Visle u Poljskoj dug 62 km, koji formira njenu deltu.

## Hidrologija
Nogat se odvaja od Visle kod sela Biała Góra, od tamo teče prema sjeveroistoku, protiče pored zamka u Malborku i teče do ušća u Vislansku lagunu.

Nogat je plovan za brodove gaza do 1,6 metra, a radi svladavanja visinskih razlika na rijeci je podignuto pet ustava.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Nogat''
Zabluda Svetog Sebastijana

**Zabluda Svetog Sebastijana** je roman srpskog pisca Vladimira Tabaševića. Prvi put je objavljen 2018. godine od strane izdavačke kuće Laguna. Dobitnik je 65. NIN-ove nagrade za najbolji roman godine.

## Naziv romana
Autor je u svom intervjuu za RTS izjavio da se figura Svetog Sebastijana provlači kroz čitav roman. Prema hrišćanskoj legendi, Sveti Sebastijan je bio vođa Pretorijanske garde koji je progonio hrišćane, a zapravo je bio skriveni hrišćanin koji je prilikom progona ohrabrivao hrišćane da stradaju za svoju veru, verujući da će na taj način ojačati hrišćanstvo.

## Tema romana
Roman problematizuje fenomen žrtve, koji se provlači kroz likove koji se sebe doživljavaju ujedno kao žrtve i kao pravednike.

## Radnja
Roman se sastoji iz tri dela, u prvom delu dečak Karlo Savić iz mešovite srpsko-hrvatske porodice, govori o svom doživljaju rata i izbeglištvu. Drugi deo romana se nastavlja kroz priču o izbeglici i kriminalcu Dini, koji jedno vreme boravi u mentalnoj instituciji. Dino i Karlo su zapravo jedna te ista osoba. Treći deo govori o saradniku Službe državne bezbednosti koji po zadatku posmatra pozorišnu predstavu koju je organizovala Dinina poznanica na osnovu njegovih priča.

## Izvori

## Vanjske veze

* Vladimir Tabašević, „Zabluda svetog Sebastijana‟: Tok ježika
Voluptas

U rimskoj mitologiji, **Voluptas** ili **Volupta** bila je, prema Apuleju, kći Kupidona i Psihe. Često je prikazana u društvu tri Gracije i bila je poznata kao boginja "čulnog zadovoljstva" (), što znači "zadovoljstvo" ili "uživanje", odnosno "naslada".

Neki rimski pisci spominju boginju po imenu **Volupia**, koja je imala hram *Sacellum Volupiae* u Novoj ulici *(Via nova)* uz Rimsku kapiju *(Porta Romana)*, gde su se prinosile žrtve boginji Angeroni *(Diva Angerona)*. Čini se da to ime znači "voljnost".

U grčkoj mitologiji odgovarala joj je boginja Hedona.

## Reference

## Vanjske veze

* Theoi Project - Hedone/Voluptas
Varadka

**Varadka** je naseljeno mjesto u okrugu Bardjejov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Messaoud Berkous

**Messaoud Berkous** (arapski: مسعود بركوس; Bethioua, 20. srpnja 1989.) je alžirski rukometaš i reprezentativac koji igra kao vanjski igrač, bilo na poziciji srednjeg, bilo na poziciji lijevog vanjskog. Unatoč činjenici da je jedan od ponajboljih alžirskih rukometaša, Berkous je cijelu igračku karijeru proveo u Africi i Aziji, a trenutno je član kluba MC Alger. Za reprezentaciju igra od 2007. godine te je njezin aktualni kapetan. Sudjelova je na nizu međunarodnih natjecanja, a 2014. godine je postao i prvak Afrike.
Vojna diktatura

**Vojna diktatura** je forma diktature, na čijem se čelu nalaze oficiri koji je na vlast dolaze vojnim udarom i ukidaju demokratske institucije i zakone, te formiraju privremeni (ili trajni) režim baziran na vojnim propisima.

To je politički režim u kom vojska kao organizacija preuzima vlast, u širem smislu to je jedan od podtipova autoritarne vladavine.
 
## Historija i karakteristike

U najvećem dijelu ljudske historije vezivanje vojske uz vlast bilo je suvišno, jer su se gotovo svi značajni politički režimi prije industrijske revolucije bili monarhije, u kojima je vojna, vjerska, ekonomska i politička moć bila u rukama monarha.  
Razdvajanje vojne i civilne moći i razvoj profesionalnih birokratskih oružanih snaga u evropskim državama u 18. i 19. vijeku iznjedrili su suvremeno razumijevanje vojnih diktatura.

Nisu svi autoritarni režimi ujedno i vojničke diktature. U 20. vijeku čak i najrepresivniji nedemokratski režimi, ponajviše nacisti u Njemačkoj i staljinistički režim u Sovjetskom Savezu, bili su partijske diktature u kojima je ipak postojala civilna kontrola vojske.

Među ostalim vrstama autoritarne vladavine koje treba razlikovati od vojne diktature valja ubrojati apsolutističke monarhije i personalističke - *[[sultan]]ističke* režime.

Od kraja Drugog svjetskog rata vojne diktature su se događale u najvećoj mjeri u zemljama u razvoju. 
Teoretičari modernizma, utjecajni 1950-ih i 60-ih, u početku su bili uvjereni da će se nove nezavisne države Bliskog istoka, Afrike, Azije i Latinske Amerike razviti u kapitalističke liberalne demokracije, sa parlamentarnom kontrolom 
nad vojskom. Ta očekivanja srušio je val vojnih udara koji je kulminaciju imao 1960-ih i 1970-ih.

Vojne diktature dogodile su se i u Evropi; u Grčkoj (1967–1974) za vladavine Diktatura pukovnika, a nakon tog i u Poljskoj (1989–1990) za vladavine Jaruzelskog.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Military rule political regime''
Inowrocław

**Inowrocław** (njemački: *Hohensalza*) je grad 72,561 stanovnika u Kujavsko-pomeranskom vojvodstvu.

## Geografija

Inowrocław leži na rijeci Noteć udaljen četrdesetak km jugoistočno od svog vojvodskog centra Bydgoszcza.

## Historija
Inowrocław je nikao kao trgovište u 11. vijeku, i to zahvaljujući soli koja se lako iskapala u okolici. Njegov sajam posjećivali su i strani trgovci o tom svjedoče brojne pronađene njemačke, engleske, češke, arapske, talijanske i bizantske kovanice.

Kao trgovište je prvi put dokumentiran 1185. pod imenom u *Novi Wladislaw*. To ime sugerira da ga je možda osnovao Wladyslaw I Herman, koji je nakon pobune 1096. podržao razvoj novog mjesta i tamo smjestio svog kaštelana.

Važnost naselja je vjerojatno rasla, budući da je krajem 12. vijeka sagrađena monumentalna crkva.

U prvoj četvrtini 13. vijeka pjastovički vojvoda Kazimierz I sagradio je zamak u kom je 1237. (ili 1238.) dodjelio Inowrocławu - status grada po tadašnjem Magdeburškom zakonu uobičajenom po Šleziji. Nakon tog je u Inowrocław doveo Franjevce da pokrste pagane. 
Već prije 1320. najveći dio mjesta bio je opasan bedemom, zbog sve veće opasnosti od Teutonskih vitezova.

Sve do 1327. Inowrocław je bio prijestolnica vlastitog vojvodstva. Kako se nalazio na teutonskoj granici bio je konstantno izložen njihovim napadima. Teutonski vitezovi su ga zauzeli 1332. i  pet godina držali pod svojom vlašću. I nakon tog je stalno napadan, posljednji put 1431. kad su ga značajno 
oštetili.

Vidljivi pad grada dogodio se u 17. vijeku za Švedsko-poljskih ratova. Nakon pljački i razaranja u gradu je živjelo samo 500 ljudi.

Od januara 1773. nakon Prve podjele Poljske je kao *Hohensalza* dio Kraljevine Pruske i to je ostao slijećih 146 godina, sa kraćim prekidom za napoleonskih ratova.

Pruske vlasti su 1819. raspustile franjevački red, srušile samostan a crkvu pretvorile u žitnicu i skladište hrane. Zauzvrat je stara židovska sinagoga pretvorena u tvornicu cigara.

Njegov geografski položaj omogućio mu je da postane raskršće željezničkih pruga prema Poznańu, Bydgoszczu i Toruńu i industrijski centar. Sol se iskapala u novim rudarskim oknima, pivovara je počela s radom 1873., tvornica sode 
1882. a nakon tog i brojni manji pogoni prehrambene industrije, tvornica poljoprivrednih mašina i tvornica parnih generatora Petzold u kojoj je radilo 750 radnika.

Otkad je 1875. otvoreno lječilište na bazi slane vode iz rudnika, grad se proljepšao, podignuti su brojni pansioni, vile, a 1912. proradio je i tramvaj.

Poraz Njemačke u Prvom svjetskom ratu oživio je nade Poljaka za nezavisnom državom . 
Te su se nade obistinile za Velikopoljskog ustanka 6. januara 1919. 
Grad je  1922. prezvan u *Zdrojowisko Inowrocław* (Lječilište Inowrocław).

Za njemačke okupacije (1939.-1945.) Inowrocław je ponovno službeno *Hohensalza*.

### Inowrocław danas

Inowrocław je i danas popularno lječilište i industrijski centar, uz to i velik garnizon poljske vojske.

## Pobratimski gradovi
*  Bad Oeynhausen, Njemačka

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miasta Inowrocławia'' (službene stranice)
Drezdenko

**Drezdenko** (njemački: *Driesen*) je grad 10,074 stanovnika u Lubuskom vojvodstvu.

## Geografija

Drezdenko leži duž obje obale rijeke Noteć udaljen 55 km sjeveroistočno od svog 
vojvodskog centra Gorzów Wielkopolskog.

## Historija

Drezdenko je nikao kao poljsko naselje ali je 13. vijeku podpao pod Branderburšku marku, koja ga je prodala Teutonskom viteškom redu. 
Nakratko je od 1365. postao dio Kraljevine Poljske, ali ubrzo ponovno teutonski.

Razaran je Švedsko-poljskih ratova, a od 1701. je dio Kraljevine Pruske, i nakon tog Njemačkog Carstva.
Tek nakon Drugog svjetskog rata je postao dio Poljske.

## Pobratimski gradovi

*  Wörth am Rhein, Njemačka
*  Winsen, Njemačka

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski Drezdenko'' (službene stranice)
Indijska ekspedicija na Mount Everest 1965.

**Indijska ekspedicija na Mount Everest 1965.** ostvarila je prvi uspješan uspon jedne indijske ekspedicije na Mount Everest 

Prva ekspedicija Indijske armije, koju je vodio general Gyan Singh 1960, doživjela je neuspjeh zbog ekstremno teškog vremena. Druga ekspedicija Indijske armije pod vodstvom majora John Diaza takođe je 1962. god bila neuspješna.
## Pripreme
Treću Indijsku ekspediciju iz 1965, vodio je Mohan Singh Kohli. Uključivala je 21 penjača iz Indije i oko 50 Šerpa penjača, od kojih je jedan osvojio vrh. Misiju je organizovao i finansirao Indijski planinarski savez. Ekipa je okupljena 24. februara u Nju Delhiju i tri dana kasnije bili su na granici sa Nepalom u Jaynagaru. Tu je iz raznih krajeva Indije dopremljeno i 25 tona materijala za potrebe ekspedicije (hrana, odjeća, šatori, boce sa kisikom i planinarska oprema), a nakon toga 800 nosača je prenijelo materijal do Baznog kampa. Vrijeme je bilo izuzetno loše pa su prve dvije nedjelje proveli u kampu. Tek su u aprilu počeli pripreme za uspone. Lijepo vrijeme služilo ih je tokom maja.
## Uspon
Indija je bila četvrta država sa usponom na Everest. Dvadesetog maja 1965. god Avtar Singh Cheema i Šerpa Nawang Gombu prvi su se popeli na vrh i postali prvi Indijci kojima je to uspjelo. Nawang Gombu je prvi čovjek koji se dva puta popeo. Prvi put je to bilo sa Američkom ekspedicijom 1963.

Dva dana kasnije, 22. maja, vrh su osvojili Sonam Gyatso (42. god.) i Sonam Wangyal (23 god.). U to vrijeme bili su najstariji i najmlađi osvajač Everesta. Dvadesetčetvrtog maja Chandra Prakash Vohra i Šerpa Ang Kami popeli su se na vrh. Tačno 12 godina poslije prvog uspona na Mount Everest, 29. maja 1965, na vrh su izašli  major H. P. S. Ahluwalia, Harish Chandra Singh Rawat i Šerpa Phu Dorjee. Ovo je bio prvi slučaj da su na vrhu zajedno bila trojica alpinista. Ukupno je 9 članova jedne ekspedicije osvojilo vrh.

Cijela Indija je na ulicama slavila ovaj uspjeh. Predsjednik vlade Lal Bahadur Shastri dočekao je ekspediciju na aerodromu. Svi članovi su odlikovani visokim Arjuna priznanjem. 

Tri člama, uključujući i vođu ekspedicije, odlikovani su Padma Bhushan priznanjem, a svi osvajači Padma Shree odlikovanjem.
  
## Reference
Hugo Descat

**Hugo Descat** (Pariz, 16. kolovoza 1992.) je francuski rukometaš i reprezentativac. Descat igra kao lijevo krilo, a trenutno je član francuskog kluba Montpellier Handball. Karijeru je započeo u US Créteilu, a nakon dvije sezone u Dinamo Bukureštu, godine 2019. prešao je u Montpellier Handball. 

Za seniorsku reprezentaciju debitirao je 2013. godine i to nakon uspješne karijere u juniorskim uzrastima. Svoj debi na velikom natjecanju imao je tek 2021. godine na Svjetskom prvenstvu u Egiptu.
Czarnków

**Czarnków** (njemački: *Czarnikau*) je grad 10,607 stanovnika u Velikopoljskom vojvodstvu.

## Geografija

Czarnków leži duž lijeve obale rijeke Noteć udaljen 55 km sjeverno od svog vojvodskog centra Poznańa.

## Historija

O Czarnkówu je prvi pisao u 12. vijeku benediktinski redovnik Gallus Anonymus kao mjestu paganskih Pomorana.
Kao takvog ga je 1108. zauzeo poljski kralj Boleslav Krivousti.
Od 14. do 17. vijeka bio je feud familije Czarnkowski.

Od 1772. do 1919. je dio Kraljevine Pruske, a nakon tog je postao pogranični grad podjeljen na istočni dio koji je pripao Poljskoj i zapadni (Deutsch Czarnikau) koji je pripao Weimarskoj Republici.
Tek nakon Drugog svjetskog rata je postao dio Poljske.

## Pobratimski gradovi

*  Coevorden, Nizozemska
*  Gadebusch, Njemačka

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski Czarnków'' (službene stranice)
Kraśnik

**Kraśnik** je grad 34,230 stanovnika u Lublinskom vojvodstvu.

## Geografija

Kraśnik se nalazi udaljen 49 km jugozapadno od svog vojvodskog centra Lublina.

Grad se sastoji od dva dijela, koji su do 1975. bili zasebni gradovi. Starijeg Kraśnika i novijeg Dąbrowa Bóra, koji je podignut nakon Drugog svjetskog rata kao 
stambeno naselje za radnike tvornice municije (kasnije i Kugličnih ležaja). Ono je 1954. prezvano u Kraśnik Fabryczny i pod tim imenom 
fuzionirano sa Kraśnikom.
## Historija
Kraśnik je nikao u 13. vijeku, a status grada dobio je 1377. od ugarskog kralja Ludovika Velikog.
Zbog svog geografskog položaja vijekovima je raskršće važnih puteva prema Ukrajini.

Kraśnik je sve do Treće podjele Poljske 1795. bio dio Poljsko-Litvanske Unije, zatim je bio dio Habsburške Austrije, nakon tog od 1807. dio kratkotrajnog Varšavskog vojvodstva a od 1815. ruske Kongresne poljske. Nakon Velikopoljskog ustanka postao je poljski.

## Pobratimski gradovi

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miasta Kraśnik'' (službene stranice)
Vyšný Kručov

**Vyšný Kručov** je naseljeno mjesto u okrugu Bardjejov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
*
You Xie

**You Xie** (謝盛友) (rođen 1. listopada 1958. u Hainanu u Kini), njemački političar, kandidat za izbore za Europski parlament 2019., novinar i autor kineskog podrijetla.

## Život
U 2010. godini, You Xie je izabran među „Top 100 kineskih javnih intelektualaca“ od strane kineskih novina Southern Weekly. Dana 20. travnja 2013., članovi Kršćansko-socijalne unije (CSU) u Bambergu odabrali su Xie za županijski odbor. Dobio je 141 od 220 glasova, najbolji rezultat od svih članova županijskog odbora. 2014. godine Xie je izabran u gradsko vijeće Bamberga sa najviše glasova od svih kandidata za CSU.

Xie je potpredsjednik Udruženja književnika kineskog jezika u Europi i živi sa suprugom Shenhua Xie Zhang u Bambergu, gdje vodi snack bar *China Fan*. Njemački je državljanin od 2010. godine.
Gopljani

**Gopljani** (latinski: Glopeani) je ime hipotetičkog Zapadno slavenskog plemena, koje je vjerojatno živjelo u kraju oko Jezera Goplo.

Jedino što se sigurno zna o toj etničkoj grupi je ono što je napisao anonimni autor poznat kao Geographus Bavarus oko 845. u tekstu - *Descriptio civitatum et regionum ad septentrionalem plagam Danubii*. On navodi da su živjeli između 7 - 9. vijeka oko Jezera Goplo, sa prijestolnicom u Kruszwici. 
Kasniji autori smještali su ih mnogo šire u Pomeraniju, Velikopoljsku i Mazoviju.

Svoju zemlju su vjerojatno zvali Gopły, a to je značilo muljevito močvarno tlo, u kojoj su u prvoj polovici 9. vijeka imali 400 naselja.

Neki istraživači misle da su Gopljani vladali nad Poljanima iz prijestolnice Gniezno.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Goplanie''
Wieleń

**Wieleń** (njemački: *Filehne*) je grad 5,860 stanovnika u Velikopoljskom vojvodstvu.

## Geografija

Wieleń leži duž obje obale rijeke Noteć, na  trasi željezničke pruge Poznań - Szczecin, udaljen 97 km sjeverozapadno od svog vojvodskog centra Poznańa.

## Historija

Wieleń je prvi put dokumentiran u ljetopisu Jana Długosa u kom on piše o vojnoj kampanji Bolesława Krivoustog (1108-09.) na krajeve oko rijeke Noteć i o Wieleńu kao utvrdi.

Pretpostavlja se da je Wieleń dobio gradska prava 1348., jer je sredinom 14. vijeka dokumentiran kao grad.
Zbog tog Wieleń uzima (i slavi) kao datume svog osnivanja 1108. i 1348.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Urząd Miejski Wieleń'' (službene stranice)
Brda (rijeka)

**Brda** je rijeka u Poljskoj duga 239 km, lijeva pritoka rijeke Visle.

## Hidrologija

Brda izvire iz jezera Smołow u Pomeranskom vojvodstvu na nadmorskoj visini od 180 metara. Od tamo teče prema jugoistoku i protiče kroz svu silu jezera; Kamień, Świerzyński, Głęboki, Pietrzykowski, Duże, Szczytno, Charzykowskie, Długi, Karsiński, Witoczno, Łącki, Dybrzyk, Kosobudno i nekoliko 
akumulacionih jezera sa hidroelektranama.

U svom donjem dijelu je kanalizirana i plovna za manje brodove, a kanalom Bydgoszcz je povezana sa rijekom Noteć, i preko nje i sa Wartom i Odrom.

Nedaleko od tog kanala ima ušće u Vislu u samom Bydgoszczu.
Sliv Brde velik je 4627 km².

## Reference

## Vanjske veze

* ''Brda''
Joseph Will

**Joseph Will** (4. novembar 1970 -) je američki glumac, najpoznatiji po epizodnim nastupima na televiziji.

## Izvori

## Vanjske veze
*
*Joseph Will Official Site
Vox Sola

***Vox Sola*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]* premijerno prikazana 1. maja 2002. godine. Radnja prikazuje kako na *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* nakon susreta sa vanzemaljskom vrstom Kreetassanaca dolazi gljivični organizam koji okupira skladište i zarobi nekoliko članova posade.

*Vox Sola* je dobila svoj nastavak u epizodi *[[A Night in Sickbay]]*.

## Napomene

## Reference

## Vanjske veze
*
Fallen Hero

***Fallen Hero*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 8. maja 2002. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* dobije zadatak sa planete Mazar odvesti uglednu vulkansku ambasadoricu, a za koju se ispostavi da je želi likvidrati jedna od mazaritskih frakcija.

## Reference

## Vanjske veze
*
Two Days and Two Nights

***Two Days and Two Nights*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 15. maja 2002. godine. Radnja prikazuje kako članovi posade *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]*, nakon brojnih odgađanja, konačno dobiju priliku za dopust na rajskoj planeti Risa, ali i kako ih tamo čekaju ne baš uvijek ugodne pustolovine.

## Reference

## Vanjske veze
*
Desert Crossing

***Desert Crossing*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 8. maja 2002. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* spasi vanzemaljski brod od havarije, te kako njegov kapetan u znak zahvalnosti kapetana Archera i Tuckera pozove na njegovu pustinjsku planetu, gdje su njih dvojica zarobljeni i shvate da vanzemaljac njih i *Enterprise* nastoji iskoristiti kako bi njegova frakcija stekla prednost u građanskom ratu.

Dio kritičara je radnju epizode shvatio kao svojevrsnu alegoriju na izraelsko-palestinski sukob, odnosno tada sve aktualniju upetljanost SAD u sukobe na Bliskom Istoku. Iako je epizodi zamjereno nekoliko suvišnih scena i previše oportuno korištenje pustinjskih lokacija na Jugozapadu SAD, dio kritičara je hvalio scenario koji se čvrsto oslanja na radnju prethodnih epizoda kao što je *[[Detained (Star Trek: Enterprise)|Detained]]* i jasno izlaže probleme vezane uz buduću Primarnu direktivu.

## Reference

## Vanjske veze
*
Čalije

**Čalije** je otmeno stambeno naselje u Nišu, u Nišavskom upravnom okrugu. Administrativno pripada Gradskoj opštini Pantelej, najstarijoj opštini u Nišu. Sagrađeno je početkom 1990-ih godina 20. veka. U samom naselju nalaze se brojne privatne klinike i državni vrtić. Takođe, tip naselja se bazira na rezidencijalnoj osnovi.

Čalije je deo Niša u kojem žive mnoge poznate ličnosti, političari i preduzetnici.

## Ime i postanak
U prošlosti na mestu današnjeg naselja bilo je puno njiva, a zbog blizine auto-puta, često su tu odmarali putnici. Naziv Čalije potiče od naziva biljke čalija koja je pokrivala celu površinu naselja. Tom biljkom su ljudi ograđivali obore sa stokom da bi je spasili od divljači. I dan danas u naselju postoji deo gde se nalaze Čalije, kao znak sećanja na istoriju naselja. Nakon izgradnje naselja sve ulice dobijaju nazive po biljkama. Najpoznatije ulice su: Borova, Mirisnih Vrba, Ružina itd. U prošlosti je pored samog naselja proticala Brenička reka, koja je vremenom presušila, a na njenom mestu nikle su velelepne zgrade i rezidencije.

## Karakteristike
Jedan od najlepših i našumovitijih delova Niša. Naselje uglavnom čine privatne kuće, među kojima je dvadesetak vila izuzetne arhitektonske vrednosti. Na obodima naselja, tokom 2000-ih izgrađene su savremene stambene zgrade. U naselju živi dosta preduzetnika, političara i javnih ličnosti. Glavne i najprometnije ulice su: Matejevački put, ulica Mirisnih Vrba i Borova ulica. Svojevrstan centar naselja predstavlja Borova ulica u sklopu koje se nalaze brojne privatne klinike i restorani. Po planu razvoja u samom centru naselja u planu je izgradnja Pravoslavne crkve, kao i škole. Urbanistička slika naselja je donekle narušena nelegalnom gradnjom početkom 2000-ih godina.

## Saobraćaj
Do Čalija se može doći gradskom autobuskom linijom Bubanj—Čalije (linija br. 4) koja ima više stajališta u naselju, kao i prigradskim linijama PAS Niš—Knez Selo (linija br. 15) i PAS Niš—Gornji Matejevac (linija br. 15L) koje imaju stajalište kod samog ulaza u naselje. Neposredno pored naselja sa severne strane od naselja prolazi međunarodni autoput E80.

## Vanjske veze

* Kako su Niška naselja dobila imena?
Hermann Buhl

**Hermann Buhl** (21. septembar 1924. – 27. juni 1957.) bio je austrijski planinar i jedan je od prvih alpinista koji se u Himalajima počeo penjati alpskim stilom. Smatra se za jednog od najboljih penjača svoga vremena.

Buhl se rodio u Innsbrucku, kao četvrto dijete. Majka mu je rano umrla pa je nekoliko godina proveo u sirotištu. Kao tinejdžer i član planinarskog kluba u Insbruku, penjao se u okolini. Počeo je studirati komercijalu, ali ga je rat prekinuo. Bio je pripadnik alpskih jedinica u njemačkoj vojsci. Amerikanci su ga zarobili na Monte Kasinu. Poslije rata završio je školu za planinarskog vodiča. 
## Nanga Parbat
Godine 1953. ušao je u sastav austrijsko-njemačke ekspedicije na Nanga Parbat (8.126), koju je predvodio Karl Maria Herrligkoffer. Prije ove ekspedicije 31 čovjek je poginuo na ovoj planini u pokušaju osvajanja. Nijemci su godinama vodili nemilosrdnu borbu u pokušajima osvajanja. Poginuli su W. Merkel, W.Welzenbach, V. Wieland, 6 Šerpa, a godine 1937. nestala je skoro cijela ekspedicija. Hermann Buhl je prvi čovjek koji se 3. jula 1953. godine uspio popeti na vrh. 

Uspon na vrh po istočnom grebenu bio je vrlo težak i dramatičan. Na 1.300 metara ispod vrha Buhl je ostao bez partnera koji se morao vratiti. Nastavio je sam, te je na vrh stigao u 17:00. Zbog mraka bio je prisiljen prenoćiti u stojećem položaju na uskoj izbočini. Silazak je bio  usporen nakon gubitka dereze, pa se u kamp vratio idućeg dana u 19:00, 40 sati nakon polaska. Buhl je bio prvi alpinist koji je ostvario uspon na vrh iznad 8000 metara i to sa elementima alpskog stila (bez kiseonika zadnjih 1.300 m.). Istovremeno je to bio i nagovještaj mogućnosti uspona alpskim stilom na himalajske vrhove, koji će u potpunosti prvi izvesti 1975. godine Peter Habeler i Reinhold Messner.

Buhlova ekspedicija na Nanga Parbat poslužila je kao osnova filma *The climb* (Penjanje), snimljenog 1986. godine sa Bruce Greenwoodom kao Buhlom.
## Broad Peak
Prvi uspona na Broad Peak (8.051 m.) ostvario je između 8 - 9 juna 1957, sa Fritzom Winterstellerom, Marcusom Schmuckom (vođa ekspedicije) i Kurtom Diembergerom, kao članovi austrijske ekspedicije koju je vodio Schmuck. Uspon je takođe izveden bez dodatnog kiseonika i pomoći nosača. Ovaj uspon bio je ilegalan pa je Diembergeru neko vrijeme bio zabranjen ulazak u Pakistan.

Sa ova dva uspona Buhl je postao prvi čovjek sa dva uspona na vrhove preko 8.000 metara.

## Chogolisa
Nekoliko nedjelja kasnije Buhl i Diemberger pokušali su uspon na neispenjani vrh Chogolisa (7.665 m) u alpskom stilu. U blizini vrha Buhl se izgubio u snježnoj mećavi, nakon čega se na njega sručila lavina i odnijela ga u provaliju 900 metara. Tijelo mu nije nikad pronađeno u naslagama leda. 
## Reference
Zborov (Bardjejov)

**Zborov** je naseljeno mjesto u okrugu Bardjejov, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Clancy Brown

**Clarence John "Clancy" Brown III** (5. januar 1959 -) je američki glumac, najpoznatiji po epizodnim i karakternim ulogama na filmu i televiziji, gdje je najčešće tumačio negativce. Među tim ulogama se najviše ističe lik Kurgana u filmu *[[Highlander (film)|Highlander]]* i kapetan Byron Hadley u *[[The Shawshank Redemption]]*.

## Vanjske veze

* 
* 
*
Lublinska visoravan

**Lublinska visoravan** (poljski: *Wyżyna Lubelska*) je geografska makroregija na jugoistoku Poljske koja se prostire između doline Visle na zapadu i rijeke Zapadni Bug na istoku.

Dalje prema sjeveru pretapa se u Polesje, a prema jugu u vododjelnicu Roztocze. 
## Karakteristike

Prostire se na površini od oko 7000 km², sa prosječnom nadmorskom visinom od 314 metara.

Najviši vrh Lublinske visoravni je brdo Wielki Dział, visoko 390 metara.

Gotovo se sav teritorij Lublinske visoravni prostire po Lublinskom vojvodstvu, osim malih dijelova u gornjem toku Visle koji prelaze na teritorij Mazovjeckog, Svjetokžiškog i Potkarpatskog vojvodstva.

Najveći gradovi urbani centri Lublinske visoravni su Lublin, Zamość i Kraśnik.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Wyżyna Lubelska – ciekawostki, informacje i fakty '' 
* ''Krajobraz rolniczy Wyżyny Lubelskiej''
Dobrava (Izola)

**Dobrava** () je naseljeno mjesto u sastavu općine Izola, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Izola.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Dobrava je imala 237 stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
Babiči

**Babiči** () su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Koper, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Koper.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Babiči su imali 263 stanovnika.

**Napomena**: *U 1955. povećano za naselje *'Rojči*' koje je ukinuto.*

## Reference

## Vanjske veze
Manta (mitologija)

**Manta** ili **Manto** () ime je nekoliko žena u grčkoj mitologiji, od kojih je najpoznatija kćerka proroka Tiresije. Ime potiče od starogrčke reči za "proroka" ili "vidioca" (, *mantis*).

* Manta, kći Tiresijina.
* Manta, kći Heraklova. Prema Serviju (komentar uz Vergilijevu *[[Eneida|Eneidu]]*, X, 199), neki su smatrali da je po njoj dobio ime grad Mantova *(Mantua)*.
* Manta, kći proroka Polida. Nju i njenu sestru Astikratiju odveo je u Megaru njihov otac, koji je tamo otišao očistiti Alkatoja za ubistvo sina Kalipola. U Megari je kasnije pokazivan grob dve sestre.
* Manta, kći čuvenog proroka Melampa. Njena je majka bila Ifinejra, kći Megapentova, i imala je braću Antifata i Bijanta te sestru Pronoju.
* Manta se spominje u delu *[[De mulieribus claris|O slavnim ženama]]* *(De mulieribus claris)*, zbirci životopisa istorijskih i mitskih žena, koje je napisao firentinski pisac Giovanni Boccaccio 1361-1362. godine. Smatra se prvom zbirkom posvećenom isključivo životopisima žena u novijoj zapadnoj književnosti.

## Reference

## Izvori
*Vergilije, *[[Ekloge]]*, IX, 59–60.
*Isidor Seviljski, *Etimologije*, XV, 1, 59.
*Stacije, *[[Tebaida]]*, IV, 463–468, X, 597–603.
*Pomponije Mela, *O koreografiji*, I, 88.