open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antivezivanje

**Antivezivanje** je tip hemijskog vezivanja. **Antivezujuća orbitala** je forma molekulske orbitale (MO) koja se nalazi izvan regiona dva jezgra. Preklapanje sastavnih atomskih orbitala je *izvan faze*, i stoga su elektroni u antivezujućim orbitalama repulzivni, te imaju destabilizuće dejstvo na celokupni molekul.

Antivezujće molekulske orbitale normalno imaju *višu* energiju od vezujućih MO. Vezujuće i antivezujuće orbitale se formiraju kad se atomi kombinuju u molekule kao rezultat Paulijevog principa isključenja. Razmotrimo primer dva atoma vodonika. Kad su oni razdvojeni i izolovani, atomi imaju identične nivoe energije. Međutim, kad rastojanje između atoma postane malo, elektronske talasne funkcije počinju da se preklapaju. Paulijev princip diktira da dva elektrona interagujućeg sistema ne mogu da imaju isto kvantno stanje. Stoga se svaki od nivoa energije izolovanih atoma razdvaja u dve molekulske orbitale koji pripadaju paru, jedna s nižom energijom od početnog atomskog nivoa i jedna sa višom. Na primer, energijski nivo početnog stanja, 1*s*, se razdvaja u dve molekulske orbitale. Pošto niža orbitala ima nižu energiju od početnih atomskih orbitala razdvojenih atoma, ona je stabilnija, i promoviše vezivanje dva H atoma u H2. Ona je vezujuća orbitala. Viša orbitala ima veću energiju od početnih atomskih orbitala, te je manje stabilna, i suprotstavlja se vezivanju. Ona je antivezujuća orbitala. U molekulu poput H2, dva elektrona normalno zauzimaju vezujuću orbitalu, jer ima nižu energiju, i stoga je molekul stabilniji od zasebnih H atoma.

Molekulska orbitala postaje antivezujuća kad je elektronska gustina između jezgara manja nego što bi bila u odstustvu vezujuće interakcije. Kad MO promeni znak (iz pozitivnog u negativan) u *nodalnoj ravni* između dva atoma, ona postaje *antivezujuća u pogledu ta dva atoma*. Antivezujuće orbitale se često obeležavaju sa asteriskom (*) na molekulskim orbitalnim dijagramima. 

## Reference

## Literatura

* Orchin, M. Jaffe, H.H. (1967) *The Importance of Antibonding Orbitals*. Houghton Mifflin. ISBN B0006BPT5O
* The 1981 Nobel Prize in Chemistry
}{refend}}
Ultraljubičasta svetlost

**Ultraljubičasto svetlo** (**UV svetlo**, **crno svetlo**;  *(UV light, blacklight* ili *black light)*) je lampa koja emituje ultraljubičasto zračenje u bliskom UV opsegu. *Ultraljubičasta svetlost* je deo EM spektra koji je po frekvenciji iznad spektra vidljive svetlosti a ispod rendgenskog zračenja. 
Područje ultraljubičastog spektra obuhvata talasne dužine od nekoliko nm (nanometara) do par stotina nm (nanometara) odnosno red frekvencija od 1014 Hz do 1017 Hz. Kao i kod ostalih delova spektra, oštre granice ne postoje. Zraci ultraljubičaste svetlosti su fotoni visoke energije.

Drugi tipovi ultraljubičastih lampi emituju velike količine vidljive svetlosti zajedno sa ultraljubičastom. Crno svetlo se obično odnosi na lampe koje imaju tamno plavi optički filtar u staklu sijalice koji blokira najveći deo vidljive svetlosti, tako da lampa emituje uglavnom ultraljubičastu svetlost. Ultraljubičasta radijacija je nevidljiva, ali mali deo vidljive svetlosti prolazi kroz filtracioni materijal, sa talasnim dužinama i opsegu 400-410&nbsp;nm, i posledica toga je ljubičasta boja lampe. *Vudovo* staklo je tip filtracionog materijala koji se koristi za formiranje crnog svetla.

## Karakteristike
Ultraljubičasto svetlo se deli na tri podoblasti (UV-A, UV-B i UV-C) koje se razlikuju po frekvenciji, odnosno talasnoj dužini, a što posredno znači i po energiji (Plankova formula). Glavni (najveći) izvor tog zračenja u prirodi je Sunce.

## Fiziološki učinak
UV zraci su dosta visokih frekvencija, što znači, da imaju veliku energiju i zato potencijalno opasno deluju na žive ćelije celokupnog živog sveta, pa naravno i čoveka. Srećom, veliki deo zračenja u atmosferi zaustavlja ozonski sloj, koji čini štit oko Zemlje. Štetni efekat vidljiv je na moru, ako je koža duže vreme izložena Suncu, pa se koriste kreme koje imaju zaštitu za deo UV spektra. Što je veći faktor kreme, bolja je zaštita.

Takođe su na te zrake vrlo osetljive oči, zato se koriste sunčane naočare, naročito je izloženost veća na većim nadmorski visinama, gde je UV više izražen (brda, skijališta). Astronauti u svemiru nemaju zaštitu ozona kao ljudi na Zemlji, pa moraju obavezno nositi vizir.

Međutim, UV zraci imaju i pozitivno dejstvo zato što podstiču stvaranje D vitamina u čovekovoj koži, koji je značajan, pre svega za pravilno formiranje kostiju kod mladih naraštaja, ali i kod starijih osoba može ublažiti bolesti kao što su osteoporoza (nedostatak kalcijuma u kostima).

Vidi još UV indeks.

## Upotreba
UV svetlo se danas koristi kao sterilizator, što znači da uništava bakterije (medicina, prehrambena industrija) i u naučne svrhe. U elektrotehnici koristi se za resetovanje čipova (obrisivi programabilni ROM - EPROM). UV žarulje ugrađene su u solarijume za veštačko sunčanje.

## Reference

## Vanjske veze

* U.V.C to U.V.A conversion Phosphors for Black Light sources
* About.com - "What Materials Glow Under a Black or Ultraviolet Light?" 
* - "Medical Uses for a Wood's Lamp"
Nino Frank

**Nino Frank** (Barletta, 27. juna 1904. – Pariz, 17. augusta 1988) bio je švicarski filmski novinar, književnik i filmski kritičar koji je djelovao u Francuskoj, najpoznatiji po tome što je prvi upotrijebio, odnosno popularizirao izraz film noir za istoimeni žanr hollywoodskih filmova.

## Djela
* *Bifur* (1929-1931, 8 numéros). Réimpression par Jean-Michel Place, en 2 volumes, Paris, 1976.
* *Petit cinéma sentimental*. Préface de Henri Jeanson. Paris, La Nouvelle Édition, 1950.
* *Montmartre ou Les Enfants de la folie*. Illustrations de Pierre Mac Orlan. Calmann-Lévy, 1956.
* *Les Années 30* (1969) 
* *Mémoire brisée*. Paris, Calmann-Lévy, 1967.
* *Le Bruit parmi le vent*. Paris, Calmann-Lévy, 1968.
* *10.7.2. et autres portraits. Souvenirs*. Maurice Nadeau/Papyrus, 1983.
* *Ex-Napoléon*, kazališni komad u četiri čina, ko-autor: Paul Gilson, režija Jean-Jacques Aslanian i Jean Collomb, Festival d'Arras 1960

## Vanjske veze
* Comité d'Histoire de la Radiodiffusion
Fotohemija

**Fotohemija** ili **fotokemija**, poddisciplina hemije koja izučava hemijske reakcije koje se odvijaju uz apsorpciju svetla na atomima ili molekulima. Primeri fotohemijskih reakcija iz svakodnevnog života su fotosinteza, degradacija plastike i formiranje Vitamina D uz pomoć sunčeve svetlosti.

## Principi
Svetlost je tip elektromagnetne radijacije, izvora energije. Po Grotus–Drejperovom zakonu hemijska supstanca mora da absorbuje svetlost da bi došlo do fotohemijske reakcije. Jednim fotonom apsorbovane svetlosti se može aktivirati jedan molekul, ili manje, u zavisnosti od kvantnog prinosa.

Do hemijske reakcije dolazi kad molekuli poseduju neophodnu energiju aktivacije. Jednostavan primer je sagorevanje benzina (ugljovodonika) do ugljen dioksida i vode. U toj reakciji, energija aktivacije se unosi u obliku toplote ili varnice. Kod fotohemijskih reakcija svetlost pruža energiju aktivacije. Svetlost je jedan od načina davanja energije aktivacije neophodne za mnoge reakcije. Ako se koristi lasersko svetlo, moguće je selektivno pobuditi molekul tako da se proizvede željeno elektronsko i vibraciono stanje. Slično tome, emisija sa specifičnog stanja se može selektivno pratiti, što daje meru zastupljenosti tog stanja. Ako je hemijski sistem na niskom pritisku, moguće je dobiti uvid u distribuciju energije produkata hemijske reakcije pre nego što dođe do disipacije i usrednjavanja energije usled višestrukih molekulskih kolizija.

Apsorpcija svetlosnog fotona na reaktantnom molekulu može da omogući odvijanje reakcije ne samo pružanjem energije aktivacije, nego i promenom simetrije molekulske elektronske konfiguracije, omogućavajući odvijanje inače nepristupačnog reakcionog puta, u skladu sa Vudvord-Hofmanonom pravilima selekcije. 2+2 reakcija cikloadicije je jedan od primera periciklične reakcije koja se može analizirati koristeći ta pravila, ili putem srodnog pristupa molekulsko orbitalne teorije.

Fotohemijske reakcije uzrokuju elektronsku reorganizaciju iniciranu elektromagnetnom radijacijom. Te reakcije su za nekoliko redova veličine brže od termalnih reakcija. Njihova brzina može da bude 10−15 do 10−9 sekundi.

## Spektralni regioni
Fotohemijske rakcije se tipično izvode koristeći nekoliko specifičnih sekcija elektromagnetskog spektra. Među najčešće korišćenim sekcijama su:
* Ultraljubičasta: 100–400&nbsp;nm
* Vidljiva: 400–700&nbsp;nm
* Blisko infracrvena: 700–2500&nbsp;nm

## Reference

## Literatura
* E. J. Bowen, *[http://www.archive.org/details/chemicalaspectso030786mbpThe Chemical Aspects of Light]*. Oxford: The Clarendon Press, 1942. 2nd edition, 1946.

## Povezano

* Fotoelektrohemijska ćelija
* Fotosinteza
Hemijska jednačina

**Hemijske jednačine** prikazuju u stehiometrijskim odnosima  reakcije različitih hemijskih elemenata i jedinjenja, tj. hemijski proces. Na levoj strani jednačine su hemijski elementi koje ulaze u proces, a na desnoj jedinjenja koja hemijskim procesom nastaju. Umesto znaka jednakosti piše se strelica (→) koja označava smer u kome se promena događa.{{cite journal

## Napomene

## Reference

## Vanjske veze
* Hemijske jednačine
* Uravnoteživanje hemijskih jednačina
Analit

**Analit**, ili *komponenta* (u kliničkoj hemiji), je supstanca ili hemijski konstituent koji je objekat interesa u analitičkoj proceduri.

Eksperimenti uvek nastoje da izmere osobine analita, dok se sami analiti ne mogu meriti. Na primer glukoza se ne može meriti, ali se može meriti njena koncentracija. U ovom primeru "glukoza" je komponenta a "koncentracije" je merljiva osobina.

## Literatura

## Povezano
* Analitička hemija
* Imunoanaliza
* Magnetna imunoanaliza
Standardni rastvor

U analitičkoj hemiji, **standardni rastvor** je rastvor koji sadrži precizno poznatu koncentraciju elementa ili supstance, i.e., poznatu težinu rastvoraka rastvorenu u specifičnoj zapremini. On se priprema koristeći standardne supstance, kao što su primarni standardi. Standardni rastvori se koriste za određivanje koncentracije drugih supstanci, npr. putem titracije. Koncentracije standardnih rastvora se normalno izražavaju u jedinicama mol po litru (mol/L, što se često skraćuje na M za molarnost), mol po kubnom decimetru (mol/dm3), kilomol por kubnom metru (kmol/m3).

## Upotrebe
Rastvor kiseline se može standardizovati titracijom sa rastvorom alkalije poznate koncentracije. Nakon određivanja njegove koncentracije, on se može koristiti kao standardni rastvor za određivanje koncenracija rastvora alkalija.

Standardni rastvori se takođe često koriste za određivanje koncentracije analitičkih supstanci. Putem poređenja apsorbancija uzorka na specifičnoj talasnoj dužini sa serijom standardnih rastvora različitih poznatih koncentracija analiziranog materijala, koncentracija uzorka se može odrediti koristeći Birov zakon. Više formi spektroskopije se može koristiti na ovaj način dokle god analizirani materijal znatno apsorbuje u datom delu spektra. Standardni rastvori se takođe koriste kao reference i pri određivanju koncentracije nepoznate materije.

## Literatura

*
Kovčeg (Plaut)

***Kovčeg*** ili ***Sanduk*** () je komedija rimskog književnika Tita Makcija Plauta, poslednja od dvadeset i jedne komedije koje je rimski polihistor Marko Terencije Varon ocenio kao izvorna Plautova dela. Od ove komedije do nas je došlo samo oko 120 stihova, pomoću kojih je moguće prepoznati glavnu nit dramske radnje. Ti su fragmenti sačuvani na jednom palimpsestu i u citatima latinskih gramatičara, ali i ti su stihovi dosta oštećeni.

Grčki original *Kovčega* možda je komedija *Splav* (Σχεδία) pesnika Difila, jednog od istaknutih predstavnika nove atičke komedije.

U središtu radnje nalazi se jedan putni kovčeg, u kome se nalazi prsten, dokaz o poreklu mladog brodolomnika, Nikodema, sasvim kao u *[[Kovčežić (Plaut)|Kovčežiću]]*. Taj kovčeg potone u more, ali ga upeca neki mornar, koji otkrije njegov sadržaj.

Prema nekim ispitivačima, komedija *Kovčeg* mogla bi zapravo biti Plautova obrada vlastitog komada *[[Konopac (Plaut)|Konopac]]* *(Rudens)*, napisanog oko 211. pne. U oba se komada, naime, radi o vrlo sličnoj tematici, odnosno o brodolomu koji prežive dvoje zaljubljenih i o kovčegu koji pronalazi neki pecaroš i koji onda pokušava da nešto zaradi na tom svom pronalasku. U stvari, jedno od dvoje zaljubljenih je sin nekog uglednog starca, koji je vrlo zabrinut za njegovu sudbinu, s obzirom na to da nema nikakvih vesti o brodolomu. Upravo iz tog razloga pecaroš će nastojati da za svoj vredni pronalazak iskamči neku nadoknadu. No na kraju pojave se dvoje mladih na pozornici, a pecaroš bude izveden pred sud.

## Reference
Univerzitet u Adelaideu

**Sveučilište u Adelaideu** (eng. *The University of Adelaide*; kolokvijalno **Adelaide University** ili **Adelaide Uni**) je državno sveučilište u Adelaideu osnovano 1874. godine. Sveučilište u Adelaide u je treće najstarije sveučilište u Australiji, a tokom svog postojanja je iznudilo ukupno pet nobelovaca. 

Centralni kampus sveučilišta nalazi se u centru Adelaidea, u neposredenoj blizini Umjetničke galerije Južne Australije, Muzeja Južne Australije i Državne biblioteke Južne Australije. Osim centralnog, sveučilište ima još četiri kampusa diljem savezne države te jedan kampus smješten u Singapuru. 

Među najznačajnijim studentima sveučilišta su nobelovci William Lawrence Bragg (Fizika, 1915.), Howard Florey (Fiziologija ili medicina, 1945.) te Robin Warren (Fiziologija ili medicina, 2005.), dok su među znakovitim profesorima sveučilišta također nobelovci, William Henry Bragg (Fizika, 1915.) te John Maxwell Coetzee (Književnost, 2003.).
Beriberi

**Beriberi** je neurološki i kardiovaskularni poremećaj koji nastaje usled nedostatka vitamina B1, takođe poznat i kao tiamin. Ova bolest i dan danas predstavlja veoma veliki problem na Dalekom istoku, jer pirinač koji se tamo koristi u ishrani, nema visoki nivo vitamina B1. Beriberi se takođe ponekad pojavljuje u poodmaklim fazama alkoholizma. Oštećenja koje izaziva bolest se najčešće karakteriše kao bol u ekstremitetima i promene u boji kože. Srce kod nekih ljudi može da bude uvećano, i broj otkucaja je neregularan.

TPP, ili tiamin pirofosfat je prostetična grupa triju veoma važnih enzima - piruvata dehidrogenaze, alfa-ketoglutarat dehidrogenaze i transketolaze (sva tri enzima su sastavni deo Krebsovog ciklusa). Pri reakcijama u kojima se koristi tiamin pirofosfat vrši se transfer aktivirane aldehid grupe. U bolesti Beriberi, nivo piruvata, odnosno pirogrožđane kiseline, i alfa-ketoglutarata u krvi su mnogo viši nego što je normalno. Vitamin B1 reaguje sa fosfatom kako bi se proizveo tiamin pirofosfat, neophodan u Krebsovom Ciklusu. Nedostatak vitamina B1 ili njegovo minilano konzumiranje dovodi do ili snižene proizvodnje ili do potpunog prestanka proizvodnje tiamin pirofosfata.

Pacijenti se često žale na potpunu malaksalost. Beriberi na jeziku kojim se služe domoroci u Šri Lanci, Singalskom, znači *Ja ne mogu, ja ne mogu*. Bolest je upravo prvi put i zabelešena u ovom regionu i danas je jedna od najvećih zdravstvenih problema Istoka. Pirinač u sebi najviše ima vitamina B1 u svojoj školjci. Na Istoku pirinač se pri kuvanju školjka se odvoji od jezgra, i na kraju se u ishrani koristi samo jezgro pirinča, te konzumiranje vitamina B1 je krajnje nepotpuno. Lekari na zapadu dugo vremena nisu mogli da razumeju šta je to što čini ljude toliko bolesnim, dok nisu shvatili način da koji se kuva pirinač. Beriberi je još jedna od bolesti koje su uzrok defekta ili nedostatka enzima.

## Pogledati
* Vitamin B2 (Riboflavin)
* Vitamin B3(Nikotinamid)
* Vitamin B5 (Pantotenska kiselina)
* Vitamin B6 (Piridoksin)
* Vitamin B9 (Folna kiselina)
* Vitamin B12 (Cijanokobalamin)
* Vitamin H (Biotin)

## Literatura

* 
* 
* Diagnosing Beriberi in Emergency Situations , by Prof Mike Golden, Aberdeen University. (n.d.)
* 
* 
* 
* Haiti: Mysterious Prison Ailment Traced to U.S. Rice  – Jeb Sprague and Eunida Alexandra. Inter Press Service (IPS). 17 January 2007.
*
Morsko prase

**Morsko prase** ili **zamorac**, **zamorče** () je vrsta herbivornog glodara iz porodice Caviidae. Naziv morsko prase se često koristi i za ostale vrste roda *[[Cavia]]*. Ova vrsta glodara je poreklom iz Južne Amerike, a danas je rasprostranjena kao kućni ljubimac i laboratorijska životinja po celom svetu. Prirodne populacije ove vrste su iščezle, dok su srodne vrste još uvek prisutne u travnatim ravnicama i visoravnima. U nekim zemljama Južne Amerike (Peru i Bolivija, na primer) morsko prase je sastavni deo nacionalne kuhinje, narodne medicine i pojedinih svetovnih religioznih običaja.

## Ime
Ime *morsko prase* u srpskom jeziku potiče od nemačke reči *Meerschweinchen* istog značenja. Ovu životinju su Španci doneli brodovima iz Amerike, pa otuda pridev „morsko“. U prošlosti, morsko prase je bilo zgodan izvor svežeg mesa na brodovima. U francuskom, i još nekim jezicima, ova životinja se naziva „indijsko prase“.

Naziv *zamorac/zamorče* je istog porekla (tj. „iza mora“ - izamorac->zamorac).

Poreklo engleskog naziva *guinea pig* do sada nije objašnjeno na zadovoljavajući način. Verovatno je reč o geografskoj zabuni.

## Životni vek i razmnožavanje
Morsko prase može da naraste do 40 cm u dužinu, težina varira oko jednog kilograma. Prosečan životni vek morskog praseta je 4-8 ili 5-10 godina. Kao i drugi glodari brzo se razmnožavaju. Ženke stiču polnu zrelost mesec dana po rođenju i svakih godinu dana, mogu da se okote tri puta. Trudnoća ženki jako je rizična, jer može da ugine ili da dobije premnogo mladunaca.

## Ishrana

Morski prasići su biljojedi. Jedu: spanać, celer, paradajz, šargarepu, papriku, krastavac, jabuku, dinju, breskve, grožđe, jagode, borovnice, kruške, travu , list maslačka.
 
## Oglašavanje
Zamorac se oglašava glasnim skičanjem kad je uznemiren i kada je gladan.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* ACBA – American Cavy Breeders' Association
* Domestic Guinea Pig Genome
Plemeniti metal

**[[Plemeniti]] metali** su metali koji imaju specifične osobine i rijetki su u prirodi. Najčešće se koriste za izradu nakita, a ranije su se koristili za izradu novca (zlatnici, srebrenjaci itd). U grupu plemenitih metala spadaju zlato, srebro, platina i paladijum, a koriste se najčešće kao legure. Pored toga što se koriste za izradu nakita, koriste se za specijalne vrste lemova i kontakata, a u novije vrijeme imaju veliku primjenu u medicini.

## Reference

## Povezano
* Nakit
* Hemijski elemenat
* Prelazni metali

## Vanjske veze
* Precious Metals Fraud US Commodity Futures Trading Commission Precious Metals Fraud Advisory
Božo Rajčevski

**Božo Rajčevski** je bivši političar iz Republike Makedonije jugoslavenske nacionalnosti.

Rođen je 1947. godine u Skoplju i završio je mašinski fakultet. Bio je direktor POS RŽ Skoplje - biljka rudnik "Banjani". Na prvim višestranačkim izborima u Makedoniji u novembru 1990. godine izabran je za poslanik u skupštinu Socijalističke Republike Makedonije (SRM) kao član Socijalističke Partije Makedonije. Poslanički mandat počinje mu s konstituisanjem parlamenta SR Makedonije u siječnju 1991. godine. Poslaničku funkciju obavlja do 1994. godine. 

## Reference
ATC kod V08

## V08A [[Rendgenski zraci|Rendgenski]] kontrastni mediji, jodirani
### V08AA U vodi rastvorni, nefrotropni, visoko osmolarni rendgenski kontrastni mediji
:V08AA01 Diatrizojeva kiselina
:V08AA02 Metrizojeva kiselina
:V08AA03 Jodamid
:V08AA04 Jotalaminska kiselina
:V08AA05 Jolksitalaminska kiselina
:V08AA06 Joglicinska kiselina
:V08AA07 Acetrizoinska kiselina
:V08AA08 Jokarminska kiselina
:V08AA09 Metiodal
:V08AA10 Diodon

### V08AB U vodi rastvorni, nefrotropni, nisko osmolarni rendgenski kontrastni mediji
:V08AB01 Metrizamid
:V08AB02 Joheksol
:V08AB03 Joksaglinska kiselina
:V08AB04 Jopamidol
:V08AB05 Jopromid
:V08AB06 Jotrolan
:V08AB07 Joversol
:V08AB08 Jopentol
:V08AB09 Jodiksanol
:V08AB10 Jomeprol
:V08AB11 Jobitridol
:V08AB12 Joksilan
### V08AC U vodi rastvorni, hepatotropni rendgenski kontrastni mediji
:V08AC01 Jodoksaminska kiselina
:V08AC02 Jotroksinska kiselina
:V08AC03 Joglikaminska kiselina
:V08AC04 Adipiodon
:V08AC05 Jobenzaminska kiselina
:V08AC06 Jopanoinska kiselina
:V08AC07 Jocetaminska kiselina
:V08AC08 Natrijum jopodat
:V08AC09 Tiropanoinska kiselina
:V08AC10 Kalcijum jopodat
### V08AD U vodi nerastvorni rendgenski kontrastni mediji
:V08AD01 Etil estri jodiranih masnih kiselina
:V08AD02 Jopidol
:V08AD03 Propiljodon
:V08AD04 Jofendolat
## V08B Rendgenski kontrastni mediji, nejodirani
### V08BA Rendgenski kontrastni mediji sa [[barijum sulfat]]om
:V08BA01 Barijum sulfat sa sredstvima za suspendovanje
:V08BA02 Barijum sulfat bez sredstva za suspendovanje
## V08C Kontrastni mediji za [[Magnetna rezonantna tomografija|magnetno rezonantnu tomografiju]]
### V08CA [[Paramagnetizam|Paramagnetski]] kontrastni mediji
:V08CA01 Gadopentetinska kiselina
:V08CA02 Gadoterinska kiselina
:V08CA03 Gadodiamid
:V08CA04 Gadoteridol
:V08CA05 Mangafodipir
:V08CA06 Gadoversetamid
:V08CA07 Feri amonijum citrat
:V08CA08 Gadobenska kiselina
:V08CA09 Gadobutrol
:V08CA10 Gadoksetinska kiselina
:V08CA11 Gadofosveset

### V08CB [[superparamagnetizam|Superparamagnetski]] kontrastni mediji
:V08CB01 Ferumoksil
:V08CB02 Feristen
:V08CB03 Gvožđe oksid, nanočestice
### V08CX Drugi kontrastni mediji za magnetno rezonantnu tomografiju
:V08CX01 Perflubron
## V08D [[Ultrazvuk|Ultrazvučni]] kontrastni mediji
### V08DA Ultrazvučni kontrastni mediji
:V08DA01 Mikrosfere ljudskog albumina
:V08DA02 Mikročestice galaktoze
:V08DA03 Perflenapent
:V08DA04 Mikrosfere fosfolipida
:V08DA05 Sumpor heksafluorid

## Reference
Talog

**Talog** predstavlja čvrstu supstancu koja se izdvaja iz nekog rastvora. Pri pisanju hemijskih reakcija izdvajanje taloga se obično obeležava strelicom (↓), na primer:
:(CH3COO)2Pb + H2S ⇌ PbS↓ + 2CH3COOH
Supstanca će se taložiti iz rastvora kada taj rastvor postane presićen ili kada proizvod koncentracije njenih jona bude veći od proizvoda rastvorljivosti. Pojava taloga je od izuzetnog značaja za analitičku hemiju, gde identifikacija i odvajanje različitih supstanci zavisi u velikoj meri od njihovog odnosa rastvorljivosti ili taloženja. 
 
## Primeri
Odvajanje metala u okviru različitih analitičkih grupa zasniva se na različitoj rastvorljivosti njihovih sulfida pod različitim uslovima. Bakar, kadmijum i bizmut, odnosno njihovi joni pripadaju takozvanim sulfobazama i talože se kao sulfidi u kiselom rastvoru, dok se katjoni treće analitičke grupe, gde pripadaju i joni cinka i mangana talože samo u alkalnom rastvoru. U zasićenom rastvoru vodonik-sulfida postoji izvesna koncentracija jona čiji se odnos može prikazati izrazom:

k=\frac{[H^+]^2[S^{2-}]}{[H_2S]}

Stvarne koncentracije su male, jer je vodonik-sulfid u rastvoru samo malo disosovan. Ukoliko se u rastvor doda hlorovodonična kiselina, koja je inače jako disosovana, povećava se koncentracija vodoničnih jonova, pa da bi se održala ravnoteža, suzbija se disocijacija vodonik-sulfida, odnosno mora se smanjiti koncentracija sulfidnih jona. Zbog toga kada se u vodeni rastvor kuprisulfida čiji je proizvod rastvorljivosti 1 x 10— 44 (što je manje od koncentracije sulfidnih jona u zasićenom rastvoru vodonik-sulfida u prisustvu hlorovodnične kiseline) dodaju navedene kiseline, kuprisulfid će se taložiti. Obrnut slučaj će biti sa manganosulfidom koji ima veći proizvod rastvorljivosti, pa se on neće taložiti.

## Digestija
Pod starenjem rastvora podrazumevaju se sve ireverzibilne strukturne promene u talogu od njegovog nastajanja. U kontaktu sa matičnicom dolazi do promena koje dovode do veće stabilnosti taloga usled veće veličine čestica i smanjene specifične površine. Ukoliko talog stari uz povišenje temperature, reč je o digestiji.

## Povezano
* Taloženje

## Literatura
* Parkes, G. D. & Fil, D. 1973. Melorova moderna neorganska hemija. Naučna knjiga. Beograd.
* Grupa autora, 1976. Popularna enciklopedija. BIGZ: Beograd.

## Vanjske veze

* http://www.answers.com/supernatant
* Precipitation reactions of certain cations
* Digestion Instruments 
* A Thesis on pattern formation in precipitation reactions
Nitril

**Nitril** je organsko jedinjenje koje ima -C**≡**N funkcionalnu grupu. Prefiks *cijano-* se naizmenično koristi sa terminom nitril u industrijskoj literaturi. Nitrili su prisutni u mnogim korisnim jedinjenjima, uključujući metil cijanoakrilat, koji se koristi u super lepku, i nitrilna butadienska guma, polimer koji sadrži nitril i koristi se umesto lateksa u laboratorijama, kao i u medicinskim rukavicama. Organska jedinjenja koja sadrže višestruke nitrilne grupe su poznata kao cijanougljenici.

Neorganska jedinjenja koja sadrže -C**≡**N grupu se ne zovu nitrili, nego cijanidi. Mada se nitrili i cijanidi mogu izvesti iz cijanidnih soli, većina nitrila je znatno manje toksična.

## Reference

## Povezano
* Protonisani nitrili: Nitrilijum
* Deprotonisani nitrili: Nitrilni anjon

## Vanjske veze
* 
*
Neorgansko jedinjenje

**Neorganska jedinjenja** su sva jedinjenja koja ne sadrže ugljenik, sa izuzetkom ugljen-monoksida, ugljen-dioksida, ugljene kiseline i njenih soli cijanida, karbonata, alotropskih modifikacija ugljenika (dijamanta, grafita, fulerena) i nekoliko drugih.

## Podela jedinjenja
Danas, jedinjenja se dele na organska i neorganska. Najstarija podela jedinjenja zasniva se na zajedničkim osobinama. Tada su jedinjenja podeljena na supstance slične sirćetu, nazvane kiseline ( - kiseo), i one slične pepelu od drveta, nazvane alkalije ( - pepeo biljaka). Neorganska jedinjenja se dele u 4 grupe: okside, kiseline, baze i soli.

### Oksidi
Oksidi su jedinjenja kiseonika sa drugim elementima. Gotovo svi elementi reaguju sa kiseonikom. Reakcija pri kojoj nastaje oksid naziva se oksidacija i ona može biti tiha i burna. Primer burne oksidacije je gorenje, a primeri tihe oksidacije su truljenje lišća i rđanje gvožđa. Sagorevanjem elemenata na vazduhu se najčešće dobijaju oksidi. Oksidi se prema sastavu dele na okside metala i okside nemetala, a prema ponašanju u vodi na kisele (SO2, SO3, CO2, N2O5, Cl2O7, N2O3, B2O3, P4O6, P2O5), bazne (MgO, CaO, Na2O, K2O, NiO, FeO, Fe2O3), amfoterne (N2O3, Al2O3, ZnO) i neutralne (NO, N2O, CO).

Oksidi nemetala koji u reakciji sa vodom daju kiseline nazivaju se anhidridi kiseline (anhidrid - bezvodni), a oksidi metala koji u reakciji sa vodom daju baze nazivaju se anhidridi baza. Neutralni oksidi su oksidi nemetala koji ne reaguju sa vodom. Amfoterni oksidi su oksidi koji mogu reagovati i kiselo i bazno.

;Šeme reakcija oksida:

;Imena oksida:

### Kiseline
Kiseline su jedinjenja koja sadrže vodonik i kiselinski ostatak. Broj atoma vodonika u molekulu kiseline određuje baznost kiseline, pa kiseline mogu biti jednobazne, dvobazne, trobazne i četvorobazne. Prema sastavu, mogu se podeliti na kiseonične i bezkiseonične. Naziv kiseline sa manjim brojem atoma kiseonika završava se sa -asta, a sa većim brojem atoma kiseonika sa -na. Vodonik se iz kiseline može izdvojiti u reakciji sa većinom metala - jedino plemeniti metali ne mogu da ga istisnu iz kiseline (npr. Ag, Au, Cu). Lakmus papir, indikator, je u kiselinama crven, kao i metil oranž, a fenolftalein je bezbojan.

Nazivi nekih kiselinskih ostataka: 

### Baze
Baze su jedinjenja u čijem je sastavu metal i hidroksidna grupa. Hidroksidna grupa (OH) je jednovalentan, tako da atom metala vezuje onoliko hidroksidnih grupa koliko je valentan. Baze koje se dobro rastvaraju u vodi nazivaju se alkalije. Rastvorne su baze prve grupe, baze druge grupe su rastvornije što su niže u periodnom sistemu i amonijum-hidroksid. Ostale baze uglavnom nisu rastvorne. 
Dobijanje baza:

1) rastvorne: metal + voda → baza + vodonik  bazni oksid + voda → baza  
2) nerastvorne: so + baza → so + baza

## Reference

## Vanjske veze

* What is the difference between an inorganic and organic compound? MadSci Network: Chemistry, Nov. 30, 2000
Otpornost na antibiotike

**Otpornost na antibiotike** je forma otpornosti na lekove pri kojoj neke (ili, ređe sve) potpopulacije mikroorganizama, obično bakterijskih vrsta, imaju sposobnost preživljavanja izlaganja jednom ili grupi antibiotika. Patogeni koji su otporni na višestruke antibiotike se smatraju *[[Multirezistencija|multirezistentnim]]* (, MDR) ili, kolokvijalno, superbakterijama. Otpornost na lekove se razvija kod mikroba, a ne ljudi.

Otpornost na antibiotike je ozbiljan i rastući fenomen savremene medicine i postao je jednim od najeminentnijih javnih zdravstvenih problema 21-vog veka, posebno u pogledu patogenih organizama (termin ima posebnu relevantanost za organizame koji uzrokuju bolesti kod ljudi). U jednostavnijim slučajevima, organizmi otporni na lekove su stekli otpornost na antibiotike prve linije, te je neophodna primena agenasa druge linije. Tipično, agens prve linije se bira na osnovu nekoliko faktora uključujući bezbednost, dostrupnost i cenu; agens druge linije obično ima širi spektar, manje povoljan odnos profila rizika i koristi i višu cenu. U slučaju pojedinih MDR patogena, došlo je do sticanja rezistancije na antibiotike druge, ili čak i treće linije. Dobar primer takvog organizma je *[[Staphylococcus aureus]]* u pojedinim nosokomijalnim sredinama. Pojedini patogeni, poput *[[Pseudomonas aeruginosa]]*, takođe izpoljavaju visok nivo unutrašnje rezistancije.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Povezano
* Nju Delhi metalo-beta-laktamaza
* Pesticidna otpornost

## Vanjske veze
Otpornost na lek

**Otpornost na lek** je umanjenje efektivnosti lekova poput antimikrobnih agenasa ili antineoplastika u lečenju bolesti. Kad svrha leka nije ubijanje ili inhibicija patogena, otpornost na lek je ekvivalentna sa *nedovoljnom dozom* ili tolerancijom leka. Ovaj termin se često koristi u kontekstu stečene otpornosti patogena, drugim rečima evoluirane otpornosti. Postoje organizmi koji su otporni na više lekova. Šire gledano imunski sistem organizma je uprkos svoje autonomnosti sistem isporuke leka, i stoga se suočava sa istim problemima trke u naoružavanju kao i sistemi za spoljašnju isporuku lekova. Razviće otpornosti na antibiotike je posledica selektivnog delovanja na specifične bakterijske proteine. Usled selektivnosti leka, mutacije ciljnih proteina ometaju ili negiraju destruktivno dejstvo leka, i time se formira otpornost na antibiotike.

Bakterije ne samo da imaju sposobnost menjanja enzima na koje antibiotici deluju, nego i vršenja enzimskih promena na samim antibioticime, čime ih neutrališu. Primeri patogena koji vrše promene na ciljnim proteinima antibiotika su *[[Staphylococcus aureus]]*, enterokoke otporne na vankomicin i *[[Streptococcus]]* vrste otporne na makrolide, dok su primeri mikroba koji menjaju antibiotike *[[Pseudomonas aeruginosa]]* i na aminoglikozid otporan *[[Acinetobacter baumannii]]*. Nedostatak koncentrovanog zajedničkog angažmana državnih institucija i farmaceutske industrije, zajedno sa prirodnom sposobnošću mikroba da razvijaju otpornost većom brzinom nego što se novi lekovi razvijaju, sugeriše da postojeće strategije razvoja dugotrajnih antimikrobnih terapija nisu održive. U odsustvu alternativnih strategija, sticanje otpornosti na lekove patogenih mikroorganizama je jedna od značajnih opasnosti po zdravlje ljudi.

## Reference

## Povezano
* Otpornost na antibiotike
* Otpornost na višestruke lekove

## Vanjske veze
* BURDEN of Resistance and Disease in European Nations —An EU project to estimate the financial burden of antibiotic resistance in European hospitals
* Merck - Tolerance and Resistance
* Cosmetics Database
* HCMV drug resistance mutations tool
Šifova baza

**Šifova baza** (ili **azometin**), je dobila ime po Hugu Šifu. To je funkcionalna grupa koja sadrži ugljenik-azot dvostruku vezu sa azotnim atomom vezanim za aril ili alkil grupu, ali ne za vodonik. Šifove baze imaju generalnu formulu R1R2C=N-R3, gde je R3 aril ili alkil grupa, što čini Šifove baze stablnim iminima. Šifova baza izvedena iz anilina, gde je R3 fenil ili supstituisani fenil, se može zvati zvati *anil*.

## Sinteza

Šifova baze se mogu sintetisati iz aromatičnih amina i karbonil jedinjenja nukleofilnom adicijom formirajući hemiaminale. Tome sledi dehidratacija da bi se generisao imin. U tipičnoj reakciji, 4,4'-diaminodifenil etar reaguje sa o-vanilinom:

## Reference
Imin

**Imin** je funkcionalna grupa ili hemijsko jedinjenje koje sadrži ugljenik–azot dvodtruku vezu, sa azotom vezanim za atom vodonika (H) ili jednu organsku grupu. Ugljenik ima dve dodatne jednostruke veze.

## Nomenklatura i klasifikacija
On je srodan sa ketonima i aldehidima u smislu da je kiseonik zamenjen sa NR grupom. Kad je R = H, jedinjenje je primarni imin; kad je R is ugljovodonik, jedinjenje je sekundarni imin. Imini pokazuju raznovrsnu reaktivnost i često se sreću u hemiji. Kad je R3 OH, imin se zove oksim, i kad je R3 NH2 grupa imin je hidrazon.

### Aldimini i ketimini
Primarni imin u kome je C vezan za ugljovodonik i H se zove **primarni aldimin**; sekundarni imin sa takvom grupom se zove **sekundarni [[aldimin]]**.

Primarni imin sa C vezanim za dva ugljovodonika se zove **primarni ketimin**; sekundarni imin sa takvom grupom je **sekundarni ketimin**.


File:Aldimine-(primary)-skeletal.svg|Primarni aldimin
File:Aldimine-(secondary)-skeletal.svg|Sekundarni aldimin
File:Imine-(primary)-skeletal.svg|Primarni ketimin
File:Imine-(secondary)-skeletal.svg|Sekundarni ketimin


## Literatura
Hemiaminal

**Hemiaminal** je funkcionalna grupa ili tip hemijkog jedinjenja koji ima hidroksilnu grupu i amin vezan za isti atom ugljenika: -C(OH)(NR2)-. R može da bude vodonik ili alkil grupa. Hemiaminali su intermedijari u formiranju imina iz amina i karbonila putem alkilimino-de-okso-bisupstitucije.

Primer je hemiaminal koji se dobija reakcijom sekundarnog amina karbazola i formaldehida

## Reference

## Povezano
* Aminal
Oksim

**Oksim** je hemijsko jedinjenje iminske klase, sa opštom formulom R1R2C=N O H, gde je R1 organski bočni lanac, a R2 može da bude vodonik, u **aldoksimu**, ili neka druga organska grupa, u **ketoksimu**. O-supstituisani oksimi formiraju bliko srodnu familiju jedinjenja. Amidoksimi su oksimi amida sa opštom strukturom RC(=NOH)(NRR'). 

Oksimi se obično formiraju reakcijom hidroksilamina i aldehida ili ketona. Termin oksim datira iz 19-tog veka, kao kombinacija reči *oksigen* i *imin*.

## Struktura i osobine
Oksimi se javljaju kao dva geometrijska stereoizomera: *syn* izomer i *anti* izomer. Aldoksimi, izuzev aromatičnih aldoksima koji postoje samo kao *anti* izomeri, i ketoksimi se mogu skoro potpuno razdvojiti.

Oksimi imaju tri karakteristična opsega u infracrvenom spektru, na talasnim dužinama 3600 (O-H), 1665 (C=N) i 945 (N-O).

U vodenom rastvoru, alifatični oksimi su 102- do 103-puta otporniji na hidrolizu od analognih hidrazona.

## Reference
Hidrazon

**Hidrazoni** su klasa organskih jedinjenja sa strukturom R1R2C=NNH2. Oni su srodni sa ketonima i aldehidima u smislu zamene kiseonika sa  funkcionalnom grupom. Oni se obično formiraju dejstvom hidrazina na ketone ili aldehide.

:

## Galerija

Image:Benzophenone hydrazone-structure.png|Benzofenon hidrazon
Image:Carbonyl cyanide m-chlorophenyl hydrazone.svg|Karbonil cijanid m-hlorofenil hidrazon
File:Gyromitrin.svg|Giromitrin (Acetaldehid metilformilhidrazon), toksin
File:Dihydralazine structure.svg|Dihidralazin, antihipertenzivni lek


## Reference
Otpornost na višestruke lekove

**Otpornost na višestruke lekove** (, *MDR*, *multirezistencija*) stanje je koje omogućava mikroorganizmima koji izazivaju bolesti (bakterijama, virusima, gljivama i parazitima) da budu otporni na različite antimikrobne agense, pre svega antibiotike, ali isto tako antifungalne lekove, antivirusne lekove, antiparazitske lekove, hemikalije sa širokom strukturnom i funkcionalnom raznovrsnošću. Prepoznavanje različitih MDR stupnjeva je uslovilo razvoj termina *ekstenzivna rezistencija na lekove* i *panrezistencija na lekove*. Definicije su objavljene 2011. u žurnalu „*Klinička mikrobiologija i infekcije*“ ()

Organizmi otporni na višestruke lekove su oglavnom bakterije:
* Enterokoke otporne na vankomicin ( - VRE)
* Na meticilin otporna *[[Stafilokokus aureus]]* ( - MRSA)
* Gram negativne bakterije β-laktamaznog produženog spektra (ESBL)
* Gram negativne bakterije ''Klebsiella'' ''pneumoniae'' carbapenemase (KPC)
* Multirezistentni gram negativni štapići (MDR GNR), MDRGN bakterije kao što su *[[Enterobacter]] vrste*, *[[E. coli]]*, *[[Klebsiella pneumoniae]]*, *[[Acinetobacter baumannii]]*, *[[Pseudomonas aeruginosa]]*

Grupa gram pozitivnih i gram negativnih bakterija od posebne važnosti je ESKAPE grupa (*Enterococcus faecium*, *Staphylococcus aureus*, *Klebsiella pneumoniae*, *Acinetobacter baumanii*, *Pseudomonas aeruginosa*)

## Povezano
* Otpornost na lek
* Metabolizam lekova
* Nju Delhi metalo-beta-laktamaza

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
* BURDEN of Resistance and Disease in European Nations - An EU-Project to estimate the financial burden of antibiotic resistance in European Hospitals
Geminalni

U hemiji, termin **geminalni** ( = blizanci) označava odnos između dve funkcionalne grupe koje su vezane za isti atom. Prefiks ***gem*** se primenjuje u hemijskim imenima za označavanje ovog odnosa, npr. *gem*-dibromid.

Sledići primer pokazuje konverziju cikloheksil metil ketona do *gem*-dihlorida putem reakcije sa fosfor pentahloridom. Ovaj *gem*-dihlorid se zatim može koristiti za sintezu alkina.

Termin se često koristi u NMR spektroskopiji, jer je odnos između atoma važan za određivanje veličine konstanti sprezanja.

Srodni termin ''vicinalni'' označava odnos između dve funkcionalne grupe koje su vezane za susedne atome.

## Literatura

## Povezano
* Vicinalni
Vicinalni (hemija)

U hemiji **vicinalni** ( = sused) označava dve funkcionalne grupe vezane za dva susedna atoma ugljenika. Na primer molekul 2,3-dibromobutan ima dva vicinalna atoma broma, a 1,3-dibromobutan nema.

Slično tome u *gem-dibromidu* prefiks **gem**, skraćeno od geminalni, označava da su dva atoma broma vezana za *isti* atom. Na primer, 1,1-dibromobutan je geminalan.

## Literatura

## Povezano
* Geminalni
Markovnikovo pravilo

U hemiji, **Markovnikovljevo pravilo** je zapažanje zasnovano na Zajcevljevom pravilu.

Kada se adicija vrši na alken, čiji atomi ugljenika vezani dvostrukom vezom ne sadrže isti broj vodonikovih atoma, onda se vodonik iz reangensa vezuje za onaj ugljenikov atom koji ima više vezanih vodonikovih atoma. Pozitivno naelektrisan deo adiranog molekula vezuje se tamo gde ima više vodonika, a negativno naelektrisan jon gde ima manje.

## Reference

## Vanjske veze
* Khan academy lecture
Univerzitet u Melbourneu

**Sveučilište u Melbourneu** (eng. *University of Melbourne*; kolokvijalno **Melbourne University** ili **UniMelb**) je javno sveučilište u Melbourneu osnovano 1853. godine, čime je drugo najstarije sveučilište u Australiji i najstarije u saveznoj državi Victoriji. Sveučilište u Melbourneu se smatra najboljim sveučilištem u Australiji, dok se pojedini fakulteti unutar sveučilišta smatraju među najkvalitetnijima u cijelome svijetu. 

Centralni kampus sveučilišta nalazi se u predgrađu Melbournea dok su ostali kampovi raspoređeni po Victoriji. Sveučilište se sastoji od ukupno 11 akademskih jedinica, a ima i bogatu suradnju s brojnim institutima. Od ukupno 15 diplomskih studija, oni prava, ekonomije i medicine uživaju izniman renome. 

Sveučilište u Melbourneu nalazi se i na vrhu po broju poznatih studenata i profesora. Čak pet generalnih guvernera i četiri premijera (Alfred Deakin, Julia Gillard, Harold Holt, Robert Menzies) bili su studenti sveučilišta, na njemu je studiralo ili predavalo nekoliko nobelovaca, među kojima Elizabeth Blackburn (Fiziologija ili medicina, 2009.), Frank Macfarlane Burnet (Fiziologija ili medicina, 1960.) i John Carew Eccles (Fiziologija ili medicina, 1963.).
Empirijska formula

**Empirijska formula** hemijskog jedinjenja je najjednostavniji pozitivni celobrojni odnos atoma prisutan u jedinjenju. Jednostavan primer ovog koncepta je empirijska formula vodonik peroksida, ili H2O2, koja je jednostavno HO.

Empirijska formula ne sadrži informacije o izomerizmu, strukturi, ili apsolutnom broju atoma. Empirijska formula se koristi kao standard za većinu jonskih jedinjenja, kao što je CaCl<sub>2</sub>, i za makromolekule, poput SiO<sub>2</sub>. U kontrastu s njom, molekulska formula identifikuje broj svakog tipa atoma u molekulu, dok strukturna formula takođe pokazuje strukturu molekula.

Na primer, glukoza (C6H12O6), riboza (C5H10O5), sirćetna kiselina (C2H4O2), i formaldehid (CH2O), svi imaju različite molekulske formule, a istu empirijsku formulu: CH2O. Ona je identična sa molelulskom formulom formaldehida, dok sirćetna kiselina ima dvostruki broj atom, riboza trostruki, i glukoza četvorostruki.

Na primer, hemijsko jedinjenje n-heksan ima strukturnu formulu CH3CH2CH2CH2CH2CH3, iz čega sledi da se sastoji od šest atoma ugljenika uređenih u lanac, i 14 atoma vodonika. Molekulska formula heksana je C6H14, a njegova empirijska formula je C3H7, te je C:H odnos 3:7. Mnoštvo različitih jedinjenja može da ima istu empirijsku formulu.

## Reference

## Povezano
* Hemijska formula
Anhidrid

Termin **anhidrid** ima više značenja.

* Neorganski anhidrid‎‎, produkt oduzimanja molekula vode iz neorganskog jedinjenja 
* Kiselinski anhidrid, jedinjenje u kome su dve acil grupe vezane kiseonikom
Apoenzim

Neki enzimi mogu da budu sami po sebi aktivni, tj. nije im ništa potrebno, već su sami u aktivnom obliku. Međutim nekim enzimima su potrebni dodatni molekulu koji ili aktiviraju enzim ili poboljšaju postojeću aktivnost enzima. Ti dodatni molekuli se nazivaju **Kofaktori**, mogu biti organskog ili neorganskog porekla.

Enzimi kojima su Kofaktori potrebni, a nemaju ih, nazivaju se **apoenzimi**. Enzimi koji su povezani sa svojim Kofaktorima se nazivaju **[[holoenzim]]i**.

Za detaljniju ulogu enzima u organizmu i kako funkcionišu, pogledati članak Enzim.

## Literatura

* 
* 
* 
* Page, M. I., and Williams, A. (Eds.). *Enzyme Mechanisms*. Royal Society of Chemistry, 1987. .
* Bugg, T. *Introduction to Enzyme and Coenzyme Chemistry*. (2nd edition), Blackwell Publishing Limited, 2004. .
* Warshel, A. *Computer Modeling of Chemical Reactions in enzymes and Solutions*. John Wiley & Sons Inc., 1991. .
Neorganski anhidrid

U neorganskoj hemiji, anhidrid označava jedinjenje koje se može opisati kao produkt oduzimanja molekula vode od drugog jedinjenja (kiseline ili baze).

: H<sub>2</sub>SO<sub>3</sub> - H2O → SO<sub>2</sub>
: Ca(OH)<sub>2 - H2O → CaO

Iz datih primera sledi da je anhidrid Sumporaste kiseline sumpordioksid, dok je anhidrid kalcijum hidroksida kalcijum oksid. 

Primeri neorganskih anhidrida su:
* silicijum dioksid je anhidrid silicijumske kiseline: Si(OH)4 - 2H2O = SiO2
* fosfor pentoksid je anhidrid fosforne kiseline: 2H3PO4 - 3H2O = P2O5.
* vanadijum pentoksid je anhidrid vanadijeve kiseline: 2H3VO4 - 3H2O = V2O5.
* sumpor trioksid je anhidrid sumporne kiseline: H2SO4 = SO3 +H2O. 
* hrom trioksid je anhidrid hromne kiseline: H2CrO4 - H2O = CrO3
* gvožđe(II)-oksid je anhidrid vodenih fero jona: Fe(H2O)6]2+ - 6H2O = FeO + 2H+ + 5H2O

## Izvori
Dils-Alderova reakcija

**Dils–Alderova reakcija** je hemijska reakcija u organskoj hemiji (tačnije cikloadicija) između konjugovanih diena i supstituisanih alkena, ponekad nazvanih dienofili, kojom nastaje supstituisani sistem cikloheksena. Reakcija se može odvijati čak i ako neki atomi u novo formiranom prstenu nisu ugljenik.

Neke od Dils-Alderovih reakcija su reverzibilne (povratne), reakcija dekompozicije cikličnog sistema se tada naziva **retro Dils-Adlerova** reakcija. Na primer, retro Dils-Alderova jedinjenja se najčešće proučavaju kada se Dils-Adlerovo jedinjenje analizira putem masene spektrometrije.

Njemački hemičari Oto Pol Herman Dils i Kurt Alder su prvi opisali ovu vrstu reakcija 1928. godine. Za njihov rad im je 1950. godine uručena Nobelova nagrada za hemiju.

Dils-Alderovu reakcija se ponekad upoređuje sa *Mona Lizom* među reakcijama u organskoj hemiji pošto ova vrsta reakcije zahtjeva veoma malo energije za formiranje cikloheksenskog prstena, koji je dalje koristan u mnogim drugim organskim reakcijama. Ove reakcije naročito dolaze do izražaja pri sintezi prirodnih jedinjenja, na primjer pri sintezi steroida, poput estradiola.

Jedna od karakteristika ovih reakcija je da se one odvijaju gotovo bez ikakvih jonskih vrsta, ili slobodnih radikala.

## Mehanizam
Reakcija se odvija putem samo jednog stanja tranzicije, koje ima manju zapreminu i od početnih materijala i od proizvoda. To je asocijativna vrsta reakcije a ubrzava se samo pri izuzetno visokom pritisku. Dils-Adlerova reakcija je jedan od primera pericikličnih reakcija.

Proučavane su i neke verzije ove reakcije sa slobodnim radikalima, ali nijedna od njih nije tipična Diels-Adlerova pošto se u toku njih poremeti stereohemija ugljenika. To su postupne reakcije slobodnih radikala koje stvaraju nove veze u najmanje dva koraka. Primjer ove vrste reakcija je reakcija *selenobenzofenona* sa 1,3 dienom.

## Reference

## Vanjske veze

* Asimetrične hetero Dils–Alderove reakcije
* Semi-empirijski proračuni
* Endo adiciona pravila
Sulfonamid (medicina)

**Sulfonamidi** su u osnovi nekoliko grupa lekova. Originalni antibakterijski sulfonamidi (*sulfa lekovi*) su sintetički antimikrobni agensi koji sadrže sulfonamidnu grupu. Deo sulfonamidnih lekova nema antibakterijsko dejstvo, npr., antikonvulsant sultiam. Sulfonilureje i tiazidni diuretic su novije grupe lekova bazirane na antibakterijskim sulfonamidima.

Sulfa alergije se često javljaju, pa se lekovi koji sadrže sulfonamide oprezno propisuju. Važno je razlikovati sulfa lekove i drugih lekova i aditiva koji sadrže sumpor, kao što su sulfati i sulfiti, koji hemijski nisu srodni sa sulfonamidnom grupom, i ne uzrokuju iste hipersenzitivne reakcije.

Sulfonamidi istiskuju bilirubin iz albumina, te je kernikterus (oštećenje mozga uled previsoke koncentracije bilirubina) važna potencijalna nuspojava upotrebe sulfonamida.

## Reference

## Povezano
* Antibiotik

## Vanjske veze
* List of sulfonamides
* "The Demon under the Microscope," a history of the discovery of the sulfa drugs
* A History of the Fight Against Tuberculosis in Canada  (Chemotherapy)
*
Sulfonamid

Termin **Sulfonamid** ima više značenja.

* Sulfonamid (hemija) - sulfonamidna funkcionalna grupa
* Sulfonamid (medicina) - grupa sulfonamidnih antibakterijskih lekova
Sulfonamid (hemija)

U hemiji, **sulfonamid** je funkcionalna grupa: -S(=O)2-NH2, sulfonilna grupa vezana za aminsku grupu.

Sulfonamid je takođe jedinjenje koje sadrži ovu grupu. Opšta formula je RSO2NH2, gde je R organska grupa. Na primer, "metan sulfonamid" je CH3SO2NH2. Sulfonamidi se mogu smatrati derivatima sulfonske kiseline u kojima je hidroksilna grupa zamenjena amino grupom.

U medicini, termin "sulfonamid" se ponekad koristi kao sinonim za sulfonamidni lek, derivat ili varijacija sulfanilamida.

## Organska sinteza

Sulfonamidi se mogu pripremiti u laboratoriji na više načina. Na primer, reakcijom sulfonil hlorida sa aminima u sintezi sulfonil-metilamida. Dostupni izvor sulfonil hlorid je tozil-hlorid.

## Sulfinamidi
Sulfinamidi (R(S=O)NHR) su amidi sulfinske kiseline (R(S=O)OH). Hiralni sulfinamidi kao [to su tert-butansulfinamid, p-toluenesulfinamid  and 2,4,6-trimethylbenzenesulfinamide  su značajni u asimetričnoj sintezi.

## Literatura
Asimetrična sinteza

**Asimetrična sinteza** (*enantioselektivna sinteza*, *hiralna sinteza*, *stereoselektivna sinteza*) je organska sinteza kojom se uvodi jedan ili više hiralnih centara. Ova metodologija je značajna u farmaceutskoj hemiji jer različiti enantiomeri ili dijastereoizomeri često imaju različite biološke aktivnosti. 

## Pristupi
Postoje tri glavna pristupa za enantioselektivnu sintezu: 
* hiralno indukovana sinteza
* upotreba pomoćnih hiralnih jedinjenja
* *enantioselektivna kataliza*
Često se koristi koristi kombinacija ovih pristupa.

Poštovani gosp.
Termini asimetrična sinteza, hiralna sinteza i stereoselektivna sinteza su sinonimi.

Termini enantioselektivna sinteza i diastereoselktivna sinteza su specifični primjeri asimetrične sinteze, hiralne sinteze ili ako hoćete stereoselektivne sinteze!!!!

Trebate ih posebno obraditi i to navesti. U međuvremenu uklonite iz prve rečenice termin enentioselektivna sinteza!!!!! 
S uvjerenjem da ćete ovo uvažiti toplo Vas pozdravljam

 Dr Suad Kapidžić
 e-mail. kubekapidzic@Gmail.com

## Literatura