open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Beta blokator

**Beta blokatori** (*β-blokatori*, beta-adrenergički blokirajući agensi, beta-adrenergički antagonisti, antagonisti beta-adrenoreceptora, beta antagonisti) su klasa lekova koji se koriste za različite indikacije. Oni se pogotovo važni u kontroli srčanih aritmija, kardiozaštiti nakon srčanog udara i tretmanu hipertenzije. Kao antagonisti beta adrenergičkog receptora oni umanjuju dejstvo epinefrina (adrenalina) i drugih hormona stresa. Prvi beta blokator, dihloroizoproterenol, je sintetisan 1958. Džejms V. Blejk je 1962. pronašao prve klinički značajne beta blokatore - propranolol i pronetalol. To je revolucioniralo medicinski tretman angine pektoris i mnogi to smatraju jednim od najvažnijih doprinosa kliničkoj medicini i farmakologiji u 20. veku.

## Reference

## Povezano
* Alfa blokator

## Vanjske veze
* Musicians and beta-blockers 
* Better Playing Through Chemistry
*
Američko udruženje farmaceuta zdravstvenog sistema

**Američko udruženje farmaceuta zdravstvenog sistema** (, ASHP) je profesionalna organizacija koja zastupa interese farmaceuta koji rade u bolnicama, organizacijama za održavanje zdravlja, ustanovama dugoročne zdravstvene nege, kućnoj nezi, i drugim komponentama sistema zdravstvene zaštite.

Od 2009. ASHP ima 36.000 članova, više od 175 zaposlenih i budžet od preko 40 miliona dolara. Ovo udruženje je ranije bilo poznato kao *Američko udruženje bolničkih farmaceuta*.

Misija udruženja je unapređenje i podrška profesionalne farmaceutske prakse u bolnicama i zdravstvenom sistemu i služi kao njihov kolektni glas o pitanjima upotrebe lekova i javnog zdravlja.

## Reference

## Vanjske veze
* SafeMedication.com
* ASHP Foundation
* American Journal of Health-System Pharmacy
* AHFS Drug Information
Drugs.com

**Drugs.com**, farmaceutska onlajn enciklopedija koja pruža informacije o lekovima za korisnike i zdravstvene radnike.

## Vebsajt
Drugs.com websajt je zvanično počeo sa radom septembra 2001. Sajt sadrži kolekciju referenciranih podataka koja obuhvata sadržaj sa *[[Cerner|Cerner Multum]]*, *[[Micromedex]]* sa *[[Thomson Reuters]]*, *[[Wolters Kluwer Health]]*, SAD FDA, *[[Physicians' Desk Reference]]*, A.D.A.M., ''Stedmans'', AHFS, ''Harvard Health Publications'', Severno Američkih kompendijuma, ''PharmaLive'', & *[[Healthday]]*.

Maja 2010, SAD FDA je najavila saradnju sa Drugs.com s ciljem distribucije ažuriranih korisničkih hdravstvenih podataka na Drugs.com vebsajtu i mobilnoj platformi.

## Reference

## Vanjske veze

* Drugs.com
Uprava za hranu i lekove

**Uprava za hranu i lekove**,  (**FDA** ili **USFDA**), je agencija Ministarstva za zdravstvene i ljudske usluge SAD, jednog od federalnih izvršnih ministarstava SAD, koja je odgovorna za zaštitu i promovisanje javnog zdravlja putem regulisanja i nadgledanja bezbednosti hrane, duvanskih proizvoda, prehrambenih suplemenata, propisivanih i na-slobodno farmaceutskih lekova (medikacija), vakcina, biofarmaceutskih proizvoda, krvne transfuzije, medicinskih uređaja, uređaja koji emituju elektromagnetsku radijaciju (ERED), veterinarskih proizvoda, i kozmetike.

FDA takođe sprovodi druge zakone, primetno član 361 zakona o javnim zdravstvenim uslugama i srodne regulacije, mnoge od kojih nisu direktno vezane za hranu i lekove. To obuhvata sanitacione zahteve međudržavnog saobraćaja i kontrolu bolesti za proizvode u rasponu od određenih kućnih životinja do donacije sperme za podpomognutu reprodukciju.

Komesar za hranu i lekove rukovodi FDA-om. Njega postavlja predsednik države po savetu i uz saglasnost senata. Komesar je podređen ministru za zdravstvene i ljudske usluge. Dvadeset prvi (sadašnji) komesar je dr Margaret A. Hamburg. Ona je služila kao komesar od februara 2009.

FDA središte je u Silver Springu Meriland. Agencija ima 223 terenske kancelarije i 13 laboratorija lociranih širom država, Američkih Devičanskih Ostrva, i Portorika. 2008. FDA je počela da otvara kancelarije u stranim zemljama, uključujući Kinu, Indiju, Kostariku, Čile, Belgiju, i Veliku Britaniju.

## Povezano
* Evropska medicinska agencija

## Reference

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze

* FDA vebsajt
* Strateški Plan  - sa StratML 
* U.S. FDA CDER Home Page
* CBER - Centar za evaluaciju i ispitivanje biologika, FDA 
* Prezentacije
FDA

**FDA** se može odnositi na:

* Uprava za hranu i lekove, agencija američke vlade
* Funkcionalna analiza podataka (), grana statistike
Evropska medicinska agencija

**Evropska medicinska agencija** (*EMA*) je agencija Evropske unije za evaluaciju medicinskih proizvoda. Od 1995. do 2004, Evropska medicinska agencija je bila poznata kao *Evropska agencija za evaluaciju medicinskih prodizvoda*.

Ona je ekvivalent američke FDA, mada nije centralizovana. EMA je oformljena 1995 uz finansiranje Evropske unije i farmaceutske industrije, kao i indirektnih subvencija država članica, u pokušaju da se harmonizuje (mada ne i zameni) rad postojećih nacionalnih medicinskih regulatornih tela. Organizacija je formirana sa ciljem umanjenja troška (od oko €​350 miliona godišnje) koji farmaceutske kompanije moraju da podnesu pri podnošenju zasebnih aplikacija za odobrenje kod svake zemlje članice unije. Objektiv je isto tako eliminacija protekcionističkih tendencija zemalja koje su nevoljne da odobre nove lekove, koji se mogu nadmetati sa postojećim lekovima domaćih preduzeća.

EMA je formirana nakon više od sedam godina pregovora između EU vlada i zamenila je Komitet za posedničke medicinske proizvode i Komitet za veterinarske medicinske proizvode, mada su ti komiteti ponovo osnovani kao naučni savetodavni komiteti.

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
* 
* Committee for Medicinal Products for Human Use  (CHMP)
* Committee for Medicinal Products for Veterinary Use  (CVMP)
* Heads of Medicines Agencies
* Agencies of the European Union
Vakcina

**Vakcina** (prema lat. *vaccinus*: kravlji), **cjepivo** (ijek.) ili **cepivo** (ek.), oslabljene specifične antigene supstance koje sadrže žive oslabljene-atenuisane, mrtve-inaktivisane uzročnike bolesti i njihove toksine. NJima se postiže veštački aktivan imunitet.

## Podela vakcina
Prema broju antigena koje sadrže vakcine se dele na: 
* monovakcine-koje sadrže jedan antigen (npr. vakcina protiv tuberkuloze-BCG)
* kombinovane-koje sadrže više antigena (npr. DTP vakcina protiv difterije, tetanusa i pertusisa).

Prema biološkoj formi dele se na:
* žive bakterijske (npr. BCG vakcina protiv tuberkuloze)
* mrtve bakterijske (vakcine protiv trbušnog tifusa, kolere, pertusisa, paratifusa)
* žive virusne (MMR vakcina protiv morbila, mumpsa i rubeole, zatim Sejbinova vakcina protiv dečje paralize, vakcina protiv gripa)
* mrtve virusne (vakcina protiv gripa, poliomijelitisa, Salkova vakcina)
* vakcine na bazi anatoksina-vakcine gde je izmenjen toksin (izgubio toksično dejstvo, a zadržao antigeno svojstvo) npr. DT vakcina protiv difterije i tetanusa
* vakcine dobijene genetičkim inženjeringom (vakcina protiv hepatitisa B)

## Reference

## Vanjske veze

* Kalendar vakcinacije deteta
* Vakcinacija dece
Léon Gaumont

**Léon Gaumont** (Pariz, 10. maj 1864 - Sainte-Maxime, 9. august 1946) bio je francuski pronalazač, poduzetnik i filmski producent, poznat kao jedna od najuticajnijih ličnosti u prvim decenijama filma.

Gaumont je od ranog djetinjstva bio bio fasciniran fotografijom, a 1893. godine dobio posao u fotografskom poduzeću Comptoir géneral de photographie. Godine 1895. je poduzeće otkupio i prozvao ga po sebi L. Gaumont et compagnie. Ispočetka se bavio isključivom proizvodnjom i prodajom fotografske i filmske opreme, ali je već 1897. počeo proizvoditi vlastite filmove, pri čemu mu je od velike pomoći bila Alice Guy, koja je postala prva žena-sineast u historiji. Gaumont je s vremenom proširio djelatnost na niz drugih država. Početkom 20. vijeka je počeo prve eksperimente sa zvučnim i filmom u boji. Filmovi su postali toliko popularni da je 1911. sagradio veliko kino-dvoranu Gaumont Palace u Parizu. Gaumontov poslovni uspon je zaustavio prvi svjetski rat, koji mu je zapriječio brojna dotadašnja tržišta i stvorio financijske i druge probleme. Usprkos toga je uspio studio Gaumont sačuvati kao jednu od važnih institucija francuske i svjetske kinematografije. Od njegovog vođenja se formalno povukao 1930. godine.

## Vanjske veze
* 
* Léon Gaumont
* Léon Gaumont et la Gaumont 
* Léon Gaumont dans les années 1920
*  Léon Gaumont
Alfa blokator

**α-blockatori** (*alfa-blokatori*, *α-adrenergički antagonisti*) su farmakološki agensi koji deluju kao antagonisti &alpha;-adrenergičkih receptora (α-adrenoceptora).

## Klasifikacija
* &alpha;<sub>1</sub>-blokatori ili antagonisti &alpha;<sub>1</sub>-adrenoceptora
* &alpha;<sub>2</sub>-blokatori ili antagonisti &alpha;<sub>2</sub>-adrenoceptora

Primeri neselektivnih α-adrenergičkih blokatora su:
* Fenoksibenzamin
* Fentolamin
* Tolazolin

Selektivni α1-adrenergički blokatori su:
* Alfuzosin
* Prazosin
* Doksazosin
* Tamsulosin
* Terazosin
* Silodosin

Selektivni α2-adrenergički blokatori su:
* Atipamezol
* Idazoksan
* Johimbin

Agensi karvedilol i labetalol su α- i &beta;-blokatori.

## Reference

## Povezano
* Beta blokator
Angina

**Angina** može biti:
* angina pektoris, najčešće jak bol iza grudne kosti
** pektoralna angina na prostoru Republike Srbije
** Princmetalova angina, česti dugotrajni napadi bola
* upalni proces usne duplje i/ili ždrela
** Ludvigova angina, upala pod donjom vilicom i jezikom
** gnojna angina, upala koja zahvata krajnike i okolne strukture
** lateralna angina, upala koja zahvata ždrelo i okolne strukture
* abdominalna angina, bol u abdomenu nastao nakon obroka
Srčani mišić

**Srčano mišićno tkivo** () izgrađuje središnji sloj srčanog zida (miokard) i središnji sloj plućnih vena u blizini njihovog ušća u srce. Po strukturi je slično poprečno-prugastom, a po funkciji glatkom mišićnom tkivu.

Sastavljeno je od poprečno-prugastih vlakana, koja se razlikuju od skeletnih po dimenzijama (tanja su i kraća), rasporedu jedara, prisustvu prelaznih ploča, slabije izraženoj poprečnoj ispruganosti i dr. Srce se sastoji od dve vrste vlakana. Jedna vrsta izgrađuje radnu muskulaturu odgovornu za kontrakcije, a druga vrsta sprovodnu musklulaturu koja sadrži malo kontraktilnih fibrila i koja je odgovorna za stvaranje i sprovođenje impulsa do kontraktilnih vlakana.

Srčana mišićna vlakna su sastavljena od serijski vezanih ćelija (kardiomiocita). One su široke 10-20 -{µm}-, a dugačke 50-120 -{µm}-. Svaka ćelija ima jedno ili dva centralno postavljena jedra, što omogućava razlikovanje srčanog i skeletnog mišićnog tkiva. Miofibrili takođe nemaju isti raspored kao kod poprečno-prugastih mišića, ali su aktinski i miozinski filamenti organizovani na isti način. Poprečna ispruganost nije tako izražena, zbog prisustva velikog broja mitohondrija (koje zauzimaju 40% volumena kardiomiocita). Između susednih ćelija nalaze se prelazne ploče (interkalatni diskovi).

Interkalatni diskovi su specijalizovani spojevi, koji omogućavaju brzo i lako prenošenje impulsa od jedne ćelije do druge. Zahvaljujući ovoj činjenici, srčani mišić se često označava kao sincicijum. U srcu postoje dva sincicijuma: pretkomorski i komorski. Oni su u potpunosti odvojeni vezivnim tkivom i jedino atrio-ventrikularni snop može da prenese impuls iz pretkomora u komore.

Srčani mišić se kontrahuje ritmično i automatski, a inerviše ga vegetativni nervni sistem (simpatikus i parasimpatikus). Signali koji izazivaju srčane kontrakcije nastaju u zidu desne pretkomore, ali nervni sistem utiče na njegov ritam.

U ranom detinjstvu postoji blago izražena sposobnost regeneracije ovog tkiva, ali kod odraslih ona uopšte ne postoji. Najčešći uzrok oštećenja i propadanja miokarda je infarkt.

## Izvori

## Literatura
* 
*
Antidijabetesni lek

**Antidijabetici** su lekovi za tretman šećerne bolesti putem snižavanja nivoa glukoze u krvi. Izuzev insulina, eksenatida, liraglutida i pramlintida, oni se administiraju oralno, te se nazivaju *oralnim hipoglicemskim agensima* ili *oralnim antihiperglicemskim agensima*. Postoji nekoliko klasa antidijabetskih lekova. Izvor leka zavisi od prirode dijabetesa, uzrasta i situacije osobe, kao i niza drugih faktora.

Diabetes mellitus tip 1 je bolest uzrokovana nedostatkom insulina. Neophodno je koristiti insulin kod tipa I. On se unosi putem inekcije.

Diabetes mellitus tip 2 je bolest insulinske otpornosti ćelija. Treatmeni obuhvataju: (1) agense koji povišavaju količinu insulina izlučenog iz pankreasa, (2) agense koji povišavaju senzitivnost organa na insulin, i (3) agense koji umanjuju brzinu kojom se glukoza apsorbuje iz gastrointestinalnog trakta.

Nekoliko grupa lekova, uglavnom oralnih, su efektivni za tip II. Oni se često koriste u kombinaciji. Terapeutska kombinacija za tip II može da obuhvata insulin. 

## Primeri lekova
U sledećoj tabeli je upoređeno nekoliko često korišćenih antidijabetesnih agenasa. Upoređeni lekova predstavljaju klase lekova, mada u nekim slučajevima su moguće znatne varijacije između individualnih lekova unutar klase. 

Većina antidijabetskih agenata se ne koristi tokom trudnoće, nego se koristi insulin.

## Reference

## Literatura

* 
*
Bayer

**Bajer AG** () je nemačka hemijska i farmaceutska kompanija osnovana u Barmenu, 1863. godine. Današnje sedište firme je u Leverkusenu. Najpoznatija je po svom proizvodu i marki aspirinu.

## Reference

## Literatura
* Blaschke, Stefan (1999). Unternehmen und Gemeinde: Das Bayerwerk im Raum Leverkusen 1891-1914. Cologne: SH-Verlag, 
* Tenfelde, Klaus (2007). Stimmt die Chemie? : Mitbestimmung und Sozialpolitik in der Geschichte des Bayer-Konzerns. Essen: Klartext, 

## Vanjske veze

* 
* Coalition against BAYER-Dangers
Ferdinand Marian

**Ferdinand Marian** (rođen kao Ferdinand Haschcowec; 14. august 1892 - 7. august 1946) bio je austrijski teatarski i filmski glumac, najpoznatiji po naslovnoj ulozi u zloglasnom nacističkom filmu *[[Jud Süss (film, 1940)|Jud Süss]]*.

Rodio se u porodici opernog pjevača. Iako je još kao dijete nastupao u kazališnim predstavama, prije početka glumačke karijere je neko vrijeme studirao strojarstvo. Pustolovni duh ga je, međutim, ipak doveo na pozornicu. 1930-ih se doselio u Njemačku, gdje je zahvaljujući filmu *[[La Habanera]]* postao jedna od najvećih njemačkih filmskih zvijezda. Iako je Jud Süss bio antisemitski film napravljen u svrhu nacističke propagande, Marian je u privatnom životu bio apolitičan, odnosno nije bio antisemit; njegova prva supruga je bila Jevrejka, a sa drugom suprugom je brinuo o njenoj polu-jevrejskoj kćeri. 

Nakon završetka drugog svjetskog rata su ga okupacijske vlasti zbog povezanosti s nacističkim režimom stavile na crnu listu, odnosno zabranili mu javne nastupe. 7. augusta 1946. godine je poginuo u prometnoj nesreći. Iako postoje navodi da je nesreća u stvari bila samoubistvo, druga verzija navodi da kako je dan prije od Erica Pleskowa, američkog vojnog funkcionara zaduženog za film, ishodio dokumente kojim ga se isključuje iz procesa denacifikacije, te da je nesreću skrivio nakon što se opio proslavljajući izgledni novi početak karijere.

U njemačkom filmu *[[Jud Süß – Film ohne Gewissen]]* iz 2010. godine njegov lik tumači Tobias Moretti.

## Filmografija
* 1933: Der Tunnel (*[[Curtis Bernhardt|Kurt Bernhardt]]*)
* 1934: Peer Gynt
* 1936: Ein Hochzeitstraum (*[[Erich Engel]]*)
* 1937: Die Stimme des Herzens (*Karl Heinz Martin*)
* 1937: Madame Bovary (*[[Gerhard Lamprecht]]*)
* 1937: La Habanera (*[[Detlef Sierck]]*)
* 1938: Nordlicht (*Herbert B. Fredersdorf*)
* 1939: Der Vierte kommt nicht (*Max W. Kimmich*)
* 1939: Morgen werde ich verhaftet (*Karl-Heinz Stroux*)
* 1939: Dein Leben gehört mir
* 1940: Aus erster Ehe (*[[Paul Verhoeven (Deutschland)|Paul Verhoeven]]*)
* 1940: Der Fuchs von Glenarvon (*Max W. Kimmich*)
* 1940: Jud Süß (*[[Veit Harlan]]*)
* 1941: Ohm Krüger (*[[Hans Steinhoff]]*)
* 1942: Ein Zug fährt ab (*Johannes Meyer*)
* 1943: Romanze in Moll (*[[Helmut Käutner]]*)
* 1943: Münchhausen (*[[Josef von Báky]]*)
* 1943: Reise in die Vergangenheit (*[[Hans H. Zerlett]]*)
* 1943: Tonelli (*[[Viktor Tourjansky]]*)
* 1943: In flagranti (*[[Hans Schweikart]]*)
* 1944: Freunde (*[[E. W. Emo]]*)
* 1945: Das Gesetz der Liebe (*Hans Schweikart*)
* 1945: Die Nacht der 12 (*Hans Schweikart*)
* 1945: Dreimal Komödie (*Viktor Tourjansky*)

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
* Kurzbiografie und Grabstätte
* Abstammungsnachweis im bundesarchiv .
Krimska Autonomna Sovjetska Socijalistička Republika

**Krimska Autonomna Sovjetska Socijalistička Republika** (ruski: *Крымская Автономная Социалистическая Советская Республика*, krimskotatarski: *Qırım Muhtar Sotsialist Sovet Cumhuriyeti*) skraćeno: **Крымская АССР**) bila je jedna od autonomnih republika Ruske Sovjetske Federalne Socijalističke Republike koja je egzistirala od 1921. do 1945. i ponovno od 1991. do 1992. godine.

## Historija
Krimska Autonomna Sovjetska Socijalistička Republika Ruske Sovjetske Federalne Socijalističke Republike, osnovana je 8. oktobra 1921., umjesto dotadašnje Krimske Narodne Republike.

Od kraja 1941. do proljeća 1944. Krim je bio pod okupacijom Trećeg Reicha i administrativno je uključen u sastav Reichskommissariata Ukrajina.

Nakon oslobođenja krimskog poluotoka u maju 1944, nekih 200.000 Krimskih Tatara je prisilno deportirano u Sibir i republike Centralne Azije, zbog optužbi za kolaboraciju sa nacistima tokom Drugog svjetskog rata.

Nakon završetka Drugog svjetskog rata 1945., Krimska ASSR je reorganizirana u Krimsku oblast Ruske SFSR , koja je od 26. aprila 1954. postala dio Ukrajinske Sovjetske Socijalističke Republike. Tu odluku donio je tadašnji predsjednik SSSR-a Nikita Hruščov u povodu 300 godišnjice Perejaslavsog sporazuma, kojim je Ukrajina podpala pod rusku vlast.
Krimska ASSR je nakratko obnovljena nakon raspada Sovjetskog saveza 12. februara 1991. i egzistirala je do 6. maja 1992., kad je proglašena umesto nje Autonomna Republika Krim.

Prema podacima iz 1939. godine, na području Krimske ASSR živjelo je 49,6% Rusa, 19,4% Krimskih Tatara, 13,7% Ukrajinaca, 5,8% Židova i 4,5% Nijemaca.

## Reference
Anksiolitik

**Anksiolitik** (*antipanični* ili *antianksiozni* agens) je lek koji se koristi za lečenje anksioznosti, i srodnih psiholoških i fizičkih simptoma. Anksiolitici su se pokazali korisnim u lečenju anksioznih poremećaja.

Beta blokeri kao što su propranolol i oksprenolol, mada nisu anksiolitici, se mogu koristiti za suzbijanje somatskih simptoma anksioznosti.

## Tipovi anksiolitika
### Benzodiazepini

Benzodiazepini se propisuju za kratkotrajno olakšavanje teške i onesposobljavajuće anksioznosti. Benzodiazepini se koriste za lečenje velikog broja oboljenja i simptoma i obično su privi izbor leka za kratkotrajnu CNS sedaciju. Dugotrajna upotreba obuhvata lečenje teške anksioznosti. Postoji rizik benzodiazepinskog povlačenja i povratka sindroma nakon kontinuirane upotrebe duže od dve nedelje. Tolerancija i zavisnost se mogu javiti kod pacijenata na takvim tretmanima. Postoji takođe dodatni problem akumulacije metabolita leka i nuspojava.

### SSRI

*Selektivni inhibitori preuzimanja serotonina*, ili *serotonin-specifični inhibitori preuzimanja*, (*SSRI*) su klasa jedinjenje koja se tipično koristi kao antidepresanti u lečenju depresije, anksioznih poremećaja, i nekih poremećaja ličnosti. SSRI lekovi su primarno klasifikovan kao antidepresanti i tipično su više doze neophodne da bili efektivni u lečenju anksioznih poremećaja.

### Azapironi

Azapironi su klasa agonist 5-HT<sub>1A</sub> receptora. Oni ne proizvode sedaciju i zavisnost poput benzodiazepina, i izazivaju znatno manje kognitivno pogoršanje.

## Reference

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze
* Anksiolitici
Anksiozni poremećaj

**Anksiozni poremećaji** je zajednički naziv za raznorodni skup poremećaja u kojima dominira simptom anksioznosti, odnosno neodređenog straha. To je hronično stanje tenzije, brige, straha od nepoznate ili neprepoznate percepcije straha ili konflikta.

## Tipovi

### Panični poremećaj

Panični poremećaj je vrsta poremećaja u kojem dominira iznenadan, bezrazložan, snažan i nesavladiv napad straha, praćen drhtanjem, ubrzanim disanjem, stezanjem u grudima, širenjem pritiska iz grudi u ruke noge i vrat, trnjenjem brade i jezika, gušenjem, vrtoglavicom, nesvesticom, osećanjem dezorijentacije i derealizacije. Za razliku od anksioznosti, kod paničnog poremećaja postoji doživljaj potpune katastrofe, intenzivni strah od smrti ili ludila i potpunog gubitka kontrole.

### Agorafobija

Agorafobija (grč. αγοραφοβία; αγορα-trg, φοβος-strah) je prvobitno označavala strah od otvorenog prostora, dok se danas pod tim pojmom podrazumijeva skup strahova u vezi sa javnim mestima, otvorenim prostorom i mnoštvom ljudi i sa mišljenjem da na takvom mestu nakon iznenadnog onesposobljenja ne bismo bili u stanju pobeći ili potražiti pomoć.

### Fobije

Fobije predstavljaju poseban oblik straha koji se vezuje za određene objekte, situacije, mesta ili aktivnosti. Osobe koje doživljavaju fobijski stah, svesne su da je on nerealan, nelogičan ili čak preteran. Reč fobija potiče od grčke reči fobos što znači bekstvo, užas, panika, strah.

### Socijalna fobija

Socijalna fobija je nerazumljiv, preteran strah od odlaska u društvo, od javnog nastupa, pa čak i od samog prisustva i pogleda drugih ljudi. Posebno može biti intenzivan strah od neposrednog dodira sa drugim ljudima, od kontakta licem u lice, oči u oči. Socijalna fobija može varirati od blage zebnje i nelagodnosti do paničnog straha pri samoj pomisli na izlazak među ljude. Poreklo socijalne fobije je u osećanju nesigurnosti, inferiornosti, stida i osećanja krivice ili u potisnutim agresivnim i egzibicionističkim težnjama.

### Opsesivno kompulzivni poremećaj

Opsesivno kompulzivni poremećaj je vrsta neuroze koju karakteriše opsesivno nametanje neprijatnih misli i prinuda da se čine apsurdne, mučne i neprihvatljive radnje. Osoba je prisiljena da vrši neke radnje, mada ih doživljava kao tuđe, nametnute i neprijatne jer, ako im se usprotivi, oseća strah ili krivicu. Tipični simptomi opsesivno-kompulzivne neuroze su: opsesivno zamišljanje, prisilno brojanje, prisilno pranje ruku ili vršenje nekih ritualnih radnji.

### Anksioznost odvajanja

Anksioznost odvajanja se definiše kao emocionalna reakcija koja se javlja kada je osujećeno, ili se takvim čini, uspostavljanje bliskosti sa osobom koja privlači ili sa kojom postoji bliska emocionalna privlačnost. To je normalan i konstruktivan oblik emocionalnog reagovanja, a dobija dimenziju patološkog samo u slučajevima kada je anksioznost vrlo visokog intenziteta i kada se javlja u situacijama u kojima se ne bi očekivala njena pojava.

## Reference

## Vanjske veze
* Ppont: anksioznost, strah i panika 
* Anxiety disorders association of America
Benzodiazepin

**Benzodiazepini** je grupa psihoaktivnih lekova koje služe kao depresanti CNS-a. Pripadaju grupi anksiolitika. Često se koriste kako bi pomogli pacijentima da prevaziđu bol i anksioznost i omogućava im lakši san. Parenteralni oblici se koriste u terapiji statusa epileptikusa. Najpoznatiji predstavnici su diazepam (apaurin, bensedin), lorazepam, bromazepam (leksaurin, leksilijum), i alprazolam (ksanaks, ksalol). Korisnici droga zloupotrebljavaju ove supstance u nemedicinske svrhe kako bi proizveli stanje slično alkoholnoj intoksikaciji.

## Izvori

## Vanjske veze
* Benzodjiazepini
Socijalna fobija

**Socijalna fobija** je nerazumljiv, preteran strah od odlaska u društvo, od javnog nastupa, pa čak i od samog prisustva i pogleda drugih ljudi. Posebno može biti intenzivan strah od neposrednog dodira sa drugim ljudima, od kontakta licem u lice, oči u oči. Socijalna fobija može varirati od blage zebnje i nelagodnosti do paničnog straha pri samoj pomisli na izlazak među ljude. Poreklo socijalne fobije je u osećanju nesigurnosti, inferiornosti, stida i osećanja krivice ili u potisnutim agresivnim i egzibicionističkim težnjama.

Osoba se boji da će se osramotiti pred ljudima, da će ispasti glupa, neobrazovana. Takva osoba izbegava susrete s većim grupama ljudi, izbegava govore na javnom mestu. S time se i nadovezuju fizički simptomi: znojenje, lupanje srca, drhtanje glasa, udova. Osoba oseća mučninu i javlja se nagon na povraćanje; glavobolja, napetost mišića. Takva osoba izbjegava sva mjesta u kojima bi mogla da oseća nelagodu, sram. Primer tome je ksenofobija, strah od stranaca.

## Izvori
Miorelaksant

**Mišićni relaksant** je lek koji deluje na skeletalne mišiće i umanjuje mušićni tonus. Lekovi ovog tipa se mogu koristiti za ublažavanje simptoma kao što su mišićni spazam, bol, i hiperrefleksija.

Termin mišićni relaksant se koristi za dve grupe lekova: neuromaskularne blokatore i spazmolitike. Neuromuskularni blokatori deluju putem ometanja neuromaskularne transmisije i ne deluju na centralni nervni sistem (CNS). Oni se često koriste tokom hirurških zahvata i u intenzivnoj nezi i reanimatologiji za izazivanje privremene paralize. Spazmolitici, ili centralno delujući mišićni relaksanti, se koriste za ublažavanje mišićnog bola i spazama i za redukovanje spastičnosti u mnoštvu neuroloških poremećaja. Mada su obe grupe lekova mišićni relaksanti, ovaj termin se obično odnosi na spazmolitike.

## Reference

## Povezano
* Paraliza

## Vanjske veze
*
Mišićni spazam

**Mišićni spazam (grč)** obično nastaje tokom intenzivnih fizičkih vežbi. Najčešći uzrok grča je nagomilavanje mlečne kiseline u mišićnim ćelijama. Mlečna kiselina je raspadni produkt metabolizma koja se stvara u uslovima nedovoljne količine kiseonika. Kiseonik se do mišićnih vlakana doprema putem razgranate mreže kapilara i naravno nephodan je za oslobođavanje energije stoga i za mišićnu aktivnost. U slučaju prestanka dotoka kiseonika, mlečna kiselina se stvara u mišićima, razgradnjom pirogrožđane kiseline. Ovo se događa, recimo, tokom trka.

## Vanjske veze
* NIH Medical Encyclopedia
* How Stuff Works
Spazmolitik

**Spazmolitik** (*antispazmodik*) je lek ili biljni preparat koji potiskuje mišićne spazme.

## Spazam glatkih mišića
Jedna vrsta antispazmodika se koristi za kontrakcije glatkih mišića, posebno u cevastim organima gastrointestinalnog trakta. Njihov učinak je sprečavanje spazama želuca, creva ili mokraćne bešike. Diciklomin i hiosciamin deluju kao antispazmodici usled njihove antiholinergijske aktivnosti. Ova leka ispoljavaju niz opštih nuspojava i mogu da pogoršaju stanje gastroezofagealne refluksne bolesti.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Antispasmodic Medicines
Antiholinergijski agens

**Antiholinergijski** agens je supstanca koja blokira neurotransmiter acetilholin u centralnom i perifernom nervnom sistemu. Antiholinergici inhibiraju parasimpatetičke nervne impulse selektivnim blokiranjem vezivanja neurotransmitera acetilholina za njegove receptore u nervnim ćelijama. Nervna vlakna parasimpatetičkog sistema su odgovorna za tremore glatkih mišića u gastrointestinalnom traktu, urinarnom traktu, plućima, etc. Antiholinergici se dele u tri kategorije na osnovu njihovih specifičnih bioloških meta u centralnom i/ili perifernom nervnom sistemu: antimuskarinski agensi, ganglionski blokatori, i neuromaskularni blokatori.

## Farmakologija
Antiholinergici se klasifikuju po receptorima na koje deluju:
* *[[Muskarinski antagonist|Antimuskarinski]]* agensi deluju na muskarinske acetilholinske receptore. Većina antiholinergijskih lekova su antimuskarinici.
* *[[Nikotinski antagonist|Antinikotinski]]* agensi deluju na nikotinske acetilholinske receptore. Većina njih su nedepolarišući relaksanti skeletalnih mišića za hiruršku primenu, i strukturno su srodni sa kurareom.

## Primeri
Primeri antiholinergika u širokoj upotrebi:

## Reference
Sedativ

**Sedativi** su grupa psihofarmakoloških sredstava, koja imaju depresorno dejstvo na CNS, dovode do snižavanja budnosti i otuda imaju umirujući psihološki efekat. Ovi lekovi u većim dozama imaju hipnotičko (uspavljujuće), a u preterano velikim mogu imati i štetno dejstvo.

## Reference

## Vanjske veze
* Klasifikacija psihoaktivnih sredstava
Kamenolom

**Kamenolom** ili ***majdan***, je naziv za mjesto gdje se reže i iskapa kamene blokove ili vadi agregat (pijesak, šljunak, drobljeni kamen).

## Karakteristike
Proizvodi kamenoloma koji se bavi građevinskim kamenom imaju oblik prizme, ili blokova, tako se vadi i prodaje mramor, granit, vapnenac, pješčenjak i škriljevac. Nakon rezanja i poliranja, ti materijali se koriste kod izgradnje građevina i spomenika, ali i za izradu dekorativne plastike koja se koristi kod eksterijera i enterijera građevina. Veliki kameni blokovi režu se i iskapaju na vrlo specifičan način, za koji je potrebno puno vremena i dosta novaca da se oslobade od okolnih stijena.

Pijesak, šljunak, i sitni drobljeni kamen, vade se i prerađuju standardnim rudarskim tehnikama, tucanik se koristi kao agregat za beton, ili kao podloga kod izgradnje cesta, a vapnenac za izradu kalupa kod lijevanja metala iz visokih peći i za primjenu u kemijskoj industriji. Kod tehnika vađenja se koriste tehnike bušenja, miniranja i komadanja stijena. Primjenom eksploziva može se sa samo jednom eksplozijom proizvesti do 20.000 tona lomljenog kamena. Nakon tog se sitima taj isti kamen, može selektirati i tako pripremati za prodaju.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Quarry'' na portalu Encyclopædia Britannica
Apstinentska kriza

**Apstinentska kriza** je sinonim za psihičke i fizičke reakcije ljudi koji su prestali da koriste određene droge ili alkohol od kojih su postali zavisni. Kod pojedinaca se mogu javiti simptomi kao što su drhtavica, bol u digestivnom sistemu, delirijum tremens, strah ili napad panike, akutna anksioznost i nagla promena raspoloženja. Jačina i dužina trajanja apstinencijalnog sindroma zavisi od vrste droge koja se zloupotrebljava, dužine upotrebe, količine koja je korišćena i brzine kojom se osoba zavisnik nje lišava.

## Reference

## Vanjske veze
* Fact sheets, detox information and harm reduction strategies concerning illicit drugs
* Kako prepoznati narkomana
Tolerancija leka

**Fiziološka tolerancija** ili **tolerancija leka** je pojava da je reakcija osobe na specifični lek pri datoj koncentraciji progresivno umanjuje, te je neopohdno povećanje koncentracije da bi se ostvarilo željeno dejstvo. Ova pojava se često sreće u farmakologiji. Tolerancija leka može da obuhvata psihološke i fiziološke faktore tolerancije leka. Karakteristike fiziološke tolerancije su: (i) ona je reverzibilna, pri čemu je brzina zavisna od leka, doziranja i frekvencije upotrebe, (ii) ona se razvija na različite načine u pogledu različitih dejstava leka. Fiziološka tolerancija se takođe može javiti kad organizam razvije otpornost na dejstvo supstance nakon višestrukih perioda izlaganja. Do toga može doći pri izlaganju supstancama iz životne okoline. Brz razvoj tolerancije leka se naziva tahifilaksija.

## Mehanizmi
### Farmakokinetička tolerancija
Farmakokinetička tolerancija (dispoziciona tolerancija) se javlja zato što manje količine supstance dosežu do mesta dejstva. To može da bude uzrokovano povećanom indukcijom enzima neophodnih za degradaciju leka, e.g. CYP450 enzimi. Farmakokinetička tolerancija se često javlja pri upotrebi supstanci kao što su etanol, barbiturati, benzodiazepini i opijati.

### Farmakodinamička tolerancija
Farmakodinamička tolerancija (redukovana responsivnost) je smanjenje responsa na supstancu usled ćelijskih mehanizama. To može da bude uzrokovano smanjenjenjem izražavanja receptora.

## Reference

## Povezano
* Desenzitizacija
* Senzitizacija
* Tahifilaksija
* Otpornost na višestruke lekove
30S

**30[[Svedberg|S]]** je manja podjedinica 70S **[[ribozom]]a** prokariota. Ona je kompleks ribozomne RNK i ribonukleoproteina koji učestvuje u translaciji iRNK. Ovaj kompleks obuhvata 16S ribozomsku RNK.

30S podjedinica sadrži mesto inhibicije za antibiotike kao što su tetraciklin i aminoglikozidi.

## Reference


## Povezano
* 50S
* Ribozomna RNK

## Vanjske veze
* 16S rRNA, BioMineWiki 
* Antibiotics
*
50S

**50[[Svedberg|S]]** je veća podjedinica 70S ribozoma prokariota. Ona sadrži mesto inhibicije za antibiotike poput makrolida, hloramfenikola, klindamicina, i pleuromutilina. Ovaj kompleks sadrži 5S ribozomnu RNK i 23S ribozomnu RNK.

## Struktura
50S, koja je ekvivalentna sa 60S ribozomalnom podjedinicom eukariotskih ćelija, je velika podjedinica 70S ribozoma prokariota. 50S podjedinica se prvenstveno sastoji od proteina ali isto tako sadrži i jednolančanu RNK poznatu kao ribozomna RNK (rRNK). rRNK formira sekundarne i tercijarne strukture kojima se održava aktivna struktura ribozoma.

## Reference

## Literatura

* Nissen P, Hansen J, Ban N, Moore P, Steitz T (2000). “The structural basis of ribosome activity in peptide bond synthesis”. *Science* 289 (5481): 920-29.
* Schmeing T, Huang K, Strobel S, Steitz T (2005). “An induced-fit mechanism to promote peptide bond formation and exclude hydrolysis of peptidyl-tRNA”. *Nature* 438: 520-24.
* Basu A, Ghosh J, Bhattacharya A, Pal S, Chowdhury S, DasGupta C (2003). “Splitting of ribosome into its subunits by unfolded polypeptide chains”. *Current Science* 84: 1123-25.
}{refend}}

## Povezano
* 30S
* Ribozomna RNK

## Vanjske veze
* Antibiotics
* 
*
CF

**CF** se može odnositi na:
* Cistična fibroza, bolest
* .cf, Internet domen
* Kalifornijum
* Regulator cistično fibrozne transmembranske provodnosti
Bronhitis

**Bronhitis** je zapaljenje bronhija. Prema dužini trajanja i kliničom značaju podeljen je na:
* akutni bronhitis i
* hronični bronhitis
Akutni bronhitis

**Akutni bronhitis** predstavlja akutno zapaljenje traheje i glavnih bronhija. Javlja se uglavnom u toku ili neposredno posle akutnih virusnih infekcija gornjih disajnih puteva, najčešće za vreme zimskih meseci. Akutni bronhitis obično prolazi nakon nekoliko dana, iako kašalj može biti prisutan tri ili više nedelja.

## Uzročnici
Akutni bronhitis mogu izazvati različite mineralne ili biljne prašine, isparenja jakih kiselina, amonijak, duvanski dim. Takođe, različite vrste virusa mogu dovesti do nastanka ove bolesti, dok su bakterije retki prouzrokovači. Virusne infekcije obično prethode sekundarnim bakterijskim infekcijama. Faktori kao što su: izloženost respiratomim iritansima, hladnoća, zamor, loša ishrana, dovode do pada imuniteta i doprinose nastanku infekcije. Infekcije su česte kod bolesnika sa hroničnim sinusitisom, a kod dece s uvećanim krajnicima. Najčešći uzročnici sekundame bakterijske infekcije su: *[[Haemophilus influenzae]]* i *[[Streptococcus pneumoniae]]*.

## Klinička slika
Simptomi koji dominiraju kod bronhitisa su kašalj, iskašljavanje, zviždanje u grudima i blago povišena telesna temperatura. U početku bolesti kašalj je suv, nadražajni, sličan kašlju u astmi, a zatim počinje iskašljavanje. Nakon izvesnog vremena iskašljaj može postati obilniji, sluzav. Ovakav iskašljaj ukazuje na bakterijsku infekciju. Kod bolesnika dolazi do porasta telesne temperature do 39&nbsp;°C, što traje tri do pet dana, nakon toga se povlače akutni simptomi, iako kašalj može da se prolongira na nekoliko nedelja.

## Dijagnoza
Pravilna dijagnoza akutnog bronhitisa postavlja se na osnovu simptoma i znakova. Lekar stetoskopom može čuti šumove, sviranje ili piskanje nakon kašljanja. Ako su simptomi bolesti ozbiljniji i duže traju, potrebno je napraviti rendgenski snimku pluća. Bakteriološki pregled sputuma nije neophodan, osim kod bolesnika s povećanim rizikom, a to su stare osobe, oboleli od hronične opstrukcijske bolesti pluća, malignih bolesti, tuberkuloze ili nedavno preležane pneumonije.

## Lečenje
Dok osoba ima povišenu telesnu temperaturu potrebno je mirovanje, odmor i unos do-voljne količine tečnosti (3 do 4 litra dnevno). Analgetici i antipiretici se koriste protiv bolova i za povišenu temperaturu. Odluka o upotrebi antibiotika donosi se na osnovu dužine trajanja simptoma bolesti, karakteristika sputuma i prethodnog zdravstvenog stanja bolesnika.

## Prevencija
Česte napade bronhitisa može uzrokovati nešto iz neposrednog okruženja bolesnika. Hladnoća, blizina smetlišta, dim cigarete mogu učiniti bolesnika osetljivijim. Posebno su ugrožene osobe koje dugi niz godina konzumiraju cigarete. Kod težih slučajeva je potrebno i promeniti mesto boravka.

## Reference

## Vanjske veze
* Acute Bronchitis  FamilyDoctor.org (American Academy of Family Physicians)
* MedlinePlus entry on acute bronchitis
Beta-laktam

**β-laktamski** (*beta-laktamski*) prsten je četvoročlani laktam. Laktam je ciklični amid. On se tako naziva zato što je atom azota vezan za β-ugljenik u odnosu na karbonil. Najmanji mogući β-laktam je 2-azetidinon.

## Klinički značaj

β-laktamski prsten je deo osnovne strukture nekoliko familija antibiotika, kao što su penicilini, cefalosporini, karbapenemi, i monobaktami, koji se stoga nazivaju *[[Beta-laktamski antibiotici|β-lakctamski antibiotici]]*. Skoro svi oni deluju putem inhibicije biosinteze bakterijskog ćelijskog zida. To proizvodi letalne efekte na bakterije. U bakterijskim populacijama postoje podvrste koje su otporne na β-laktamske antibiotike. To svojstvo se ostvaruje izražavanjem gena β-laktamaze. Kad bakterijske populacije sadrže takve otporne podgrupe, tretman β-laktamima može da proizvede dominantni soj koji ima povećanu virulentnost.

## Historija
Prvi sintetički β-laktam je pripremio Herman Štaudinger 1907. reakcijom Šifove baze anilina i benzaldehida sa difenilketenom u [2+2] cikloadiciji:
:

## Povezano
* Azetidin
* Laktam
* Lakton
* Beta-laktamski antibiotici

## Reference

## Vanjske veze

* Sinteza β-laktama
Laktam

**Laktam** (naziv formiran od reči *[[lakton]]* + *[[amid]]*) je ciklični amid. Prefiksi označavaju koliko atoma ugljenika (ne računajući karbonilnu grupu) je u prstenu: β-laktam (2 atoma ugljenika izvan karbonila, i 4 atoma u prstenu), γ-laktam (3 i 5), δ-laktam (4 i 6). Beta β, gama γ i delta δ su drugo, treće i četvrto slovo Grčkog alfabeta.

## Sinteza

Postoji nekoliko opštih sintetičkih metoda za organsku sintezu laktama.
* Laktami se formiraju kiselinom-katalisanim Bekmanovim premeštanjem oksima
* Laktami se formiraju iz cikličnih ketona i hidrazinske kiseline Šmitovom reakcijom.
* Laktami se formiraju ciklizacijom aminokiselina.
* U **jodolaktamizaciji** iminijumski jon reaguje sa halonijumskim jonom formiranim *in situ* reakcijom alkena sa jodom.
:
* Laktami se formiraju putem bakrom katalisane 1,3-dipolarne cikloadicije alkina i nitrona (Kinugasova reakcija)

## Reakcije
* Laktami mogu biti polimerizovani u poliamide.

## Povezano
* β-laktam 
* Lakton
* Kaprolaktam

## Reference
Reakcioni inhibitor

**Inhibitor** je supstanca koja usporava hemijsku reakciju. Neki inhibitori deluju tako da snižavaju jačinu katalizatora. 

Jedan od poznatih inhibitora je olovo, koje je otrovno, kao i njegove soli. Deluju na centralni nervni sistem i usporavaju biohemijske reakcije u organizmu. Nasuprot inhibitorima su aktivatori, koji ubrzavaju biohemijske reakcije u organizmu.

## Reference
ATCvet kod QG51

## QG51A Antiinfektivi i antiseptici za intrauterinsku upotrebu
### QG51AA Antibakterijski agensi
:QG51AA01 Oksitetraciklin
:QG51AA02 Tetraciklin
:QG51AX03 Amoksicillin
:QG51AA04 Gentamicin
:QG51AX05 Cefapirin
:QG51AA06 Rifaksimin
:QG51AA07 Cefkvinom
:QG51AA08 Hlortetraciklin
:QG51AA09 Formosulfatiazol

### QG51AD Antiseptics
:QG51AD01 Povidon-jod
:QG51AD02 Polikresulen
:QG51AD03 Peroksi-acetatna kiselina
:QG51AD30 Kombinacije antiseptika

### QG51AG Antinfektivi i/ili antiseptici, kombinacije za intrauterinsku upotrebu
:QG51AG01 Prokaine benzilpenicilin, dihidrostreptomicin i sulfadimidin
:QG51AG02 Benzilpenicilin, dihidrostreptomicin i sulfadimidin
:QG51AG03 Tetraciklin, neomicin i sulfadimidin
:QG51AG04 Ampicilin i oksacilin
:QG51AG05 Ampicilin i kloksacilin
:QG51AG06 Oksitetraciklin i neomicin
:QG51AG07 Ampicilin i kolistin

## Reference
Pneumokoke

**Pneumokoke** ili **streptokoke pneumonije** () su gram-pozitivne bakterije ovalnog ili kružnog oblika, raspoređene u parovima od po dve (diplokoke) ili u vidu kratkih lanaca. Pneumokoke su obavijene kapsulom polisaharidnog sastava. Nepokretne su i fakultativno anaerobne. Spadaju u rod streptokoka.

## Izgled i građa

Pneumokoke žive uglavnom u parovima kao diplokoke. Obavijene su debelom kapsulom. Spadaju u grupu α hemolitičkih streptokoka. Postoje i mutanti koji su izgubili kapsulu, oni na hranljivim podlogama grade kolonije grube površine (R forme), za razliku od pneumokoka sa kapsulom, čije su kolonije glatke površine (S forme). Kultivacija pneumokoka mora se izvoditi na obogaćenim hranljivim podlogama. U stacionarnoj fazi rasta, pneumokoke produkuju autolizine, pa može doći do autosterilizacije kulture.

Za razliku od većine drugih streptokoka, pneumokoke nemaju grupno specifičan C-polisaharid, pa se ne mogu klasifikovati ni u jednu grupu na Lansfildovoj.

Kapsula pneumokoka je izgrađena od polisaharida i štiti ih od fagocitoze ćelija odbrambenog sistema. Pneumokoke bez kapsule nisu patogene. Prirodno mogu steći kompetenciju za proces transformacije, što je pokazano Grifitovim ogledima. Patogene pneumokoke luče neke enzime kao npr. pneumolizin i proteazu koja razlaže imunoglobuline A1, tako smanjujući efikasnost mukozne imunosti domaćina.

Pneumokoke nastanjuju sluzokožu gornjih disajnih puteva, gde pripadaju normalnoj bakterijskoj flori (40-70% ljudi su nosioci ove bakterije). Usled drugih infekcija npr. grip ili slabosti odbrambenog sistema (deficit komplemenata), može doći do njihovog preteranog razmnožavanja i širenja, tako da nastaje infekcija.

## Podela

Polisaharidi kapsule ovih bakterija deluju kao imunogenii. Na osnovu strukture ovih antigena podeljene su na preko 90 serotipova.

## Patogenost

Iako deo normalne flore, ove bakterije su uslovni patogeni i u odrećenim uslovima mogu izazvati različita oboljenja. Pneumokoke mogu izazvati zapaljenje pluća (pneumonija), zapaljenje srednjeg uha, sinuzitis, meningitis, sepsu itd. Pogotovu težak tok imaju infekcije kod starijih ljudi ili novorođenčadi.

Protiv pneumokoka postoji vakcina koja se sastoji od prečišćenih polisaharida kapsule ovih bakterija. Dostupne su 14- i 23-valentne vakcine. U većini zemalja ove vakcine nisu deo obavezne imunizacije.

U lečenju bolesti izazvanih streptokokom pneumonije korsiste se penicilini, makrolidi i hinoloni.

## Literatura
* Fritz H. Keyser, Kurt A. Bienz *Medizinische Mikrobiologie* Thieme 

## Vanjske veze

* GAVI Alliance 
* PneumoADIP 
* PATH's Vaccine Resource Library pneumococcal resources
*
Stjepan Bernfest

**Stjepan Bernfest** (Prag, Čehoslovačka, 1. 2. 1920 - Zagreb, 27. 5. 2010), prvi jugoslavenski zrakoplovni svjetski prvak koji je pobijedio na Svjetskom modelarskom prvenstvu u Švedskoj 1950 godine.

## Biografija
Stjepan "Mišo" Bernfest je rođen u Pragu, Čehoslovačka, 1. 2. 1920 godine u obitelji kipara Viktora Bernfesta i Mile Vod-Bernfest. Odrastao je u Petrinji sa mlađim bratom Juricom (Đuro). Srednju školu pohađao je u Karlovcu i Zagrebu. U Karlovcu se 1934 počeo baviti aviomodelarstvom, te je kao član "Aerokluba Karlovac" pohađao tečaj aviokonstruktora Stanka Obada pri "Aeroklubu Zagreb". Na Prvenstvu Kraljevine Jugoslavije 1936 u Zagrebu bio je prvi u konkurenciji zrakoplovnih modela klase B slobodne konstrukcije na gumeni pogon. Bio je član državne reprezentacije u Ljubljani 1938 na natjecanju za pehar Kralja Petra II, te u Londonu 1939 godine, gdje je u konkurenciji osam evropskih država u pojedinačnom plasmanu zauzeo drugo mjesto. Tijekom Drugog svjetskog rata tj. uspostavom Nezavisne Države Hrvatske (NDH) otac mu je bio uhapšen i deportiran u Koncentracijski logor Stara Gradiška. Nekoliko mjeseci kasnije oca mu je od sigurne smrti oftalmolog dr. Vilko Panac. Stjepanovog brata su u prosincu 1944 godine uhitile ustaše, te ga pogubili u veljači 1945 godine. Osim brata, Stjepan je u Koncentracijskom logoru Jasenovac izgubio i strica Hinka, koji je pogubljen sa ženom i dvoje djece. Od 1945 član je reprezentacije SR Hrvatske na državnim natjecanjima. 1949 Stjepan je završio Fakultet strojarstva na Sveučilištu u Zagrebu. Na Prvenstvu svijeta 1950 u Trollhättanu (Švedska) bio je prvi u konkurenciji modela jedrilica A-2. 0d 1949 do 1950 radio je kao asistent na Katedri za lake motore Fakulteta strojarstva. 29. 11. 1951 osvojio je kup NR Hrvatske. Kao dipl. inž. strojarstva radio je u Željezari Sisak od 1950 do 1954, a od 1974 je bio profesor na Višoj zrakoplovnoj školi u Zagrebu, te suradnik u Elektrotehničkom institutu Rade Končar. Bio je tehnički rukovoditelj poduzeća tj. aviokompanije Pan-Adria, a do odlaska u mirovinu rukovoditelj rashladne tehnike u Institutu poduzeća Rade Končar u Zagrebu. Aviomodelarstvom se aktivno prestao baviti 1951 godine. 1974 dobio je zvanje zrakoplovnog kontrolora I. klase. Stjepan je dobitnik mnogih priznanja, zaslužni je sportaš SFR Jugoslavije. Stjepan Bernfest umro je 27. 5. 2010 u Zagrebu. Sahranjen je 31. 5. iste godine u obiteljskoj grobnici na zagrebačkom groblju Mirogoj.

## Reference

## Literatura
*
Gonoreja

**Gonoreja**, **triper** ili **kapavac** je zarazna spolna bolest koja se prenosi polnim kontaktom. Prilikom polnog kontakta dolazi do prenosa bakterije sa sluznice polnih organa zaražene osobe na sluznicu zdrave osobe. Bakterije napadaju cilindrični epitel sluznice (cervikalni kanal, rektum) izazivajući upalnu reakciju.

Ako se ova bolest ne leči, izaziva sterilitet kod muškaraca i žena i slepilo novorođenčadi kod majki koje su zaražene. Bolest može zahvatiti i zadnje crevo, sluzokožu usta, vežnjaču oka i urogenitalni trakt. Leči se antibioticima, penicilinom, ako je rezistentna onda drugim. Zapuštena bolest prelazi u hroničnu, a iz epitela uretre kod muškaraca prelazi na mokraćnu bešiku, semevode, semenu kesicu i testise kao i bubrege.

## Simptomi
Često je gonoreja asimptomatska, pa zaraženi ne primećuju nikakve probleme. Ako postoje, najčešći su simptomi iscedak iz vagine i bolna upala sluznice porođajnog kanala.

Muškarci ponekad mogu primetiti žuti, sluzavi iscedak iz penisa, krv u urinu ili bockanje pri mokrenju. Od 1 do 10 dana posle infekcije javlja se zapaljenje i bolovi u uretri (mokraćnom kanalu penisa). Ako se ne leči sekret postaje bistar i lepljiv i održava se nekoliko meseci dok se ne javi groznica i otok limfnih žlezda u preponama. Ako se ne leči, gonoreja može izazvati neplodnost, nešto ređe sepsu ili oštećenja drugih organa (srca i mozga).

Kod žena simptomi se ne moraju ispoljiti, a kod nekih se javlja bol u donjem delu trbuha. Zaražene žene mogu bolest preneti na fetus. Kod muškaraca se nelečena gonoreja može proširiti na prostatu, semenike i pasemenike, te takođe uticati na plodnost.

## Lečenje
Lečenje se obavlja antibioticima, od kojih se mora primeniti nekoliko vrsta. U poslednjih deset godina sve je više vrsta -{Neisseria gonorrhoeae}- otpornih na antibiotike, pa lečenje postaje teže.

## Reference

## Vanjske veze

* "Gonorrhea - CDC Fact Sheet"
Hipersenzitivnost

**Hipersenzitivnost** (*hipersenzitivna reakcija*) su neželjene reakcije koje proizvodi normalni imunski sistem, među kojima su alergije i autoimunost. One mogu da budu štetne, nelagodne, a u nekim slučajevima i fatalne. Za pojavu hipersenzitivnih reakcija je neophodna prethodna imuna senzitacija tela. Klasifikaciju sa četiri grupe su predložili Filip Džordž Hotem Džil i Robin Kombs 1963.

## Klasifikacija

## Reference

## Vanjske veze
* Hipersenzitivne reakcije