Staroslavenski jezik

**Staroslavenski jezik ** () prvi je književni slavenski jezik, kodifikovan na osnovi makedonskog govora iz okolice Soluna u 9. stoljeću. Staroslovenska pisma bila su glagoljica i ćirilica. Izvorno pismo sačinjeno za ovaj jezik je glagoljica, koju je sastavio Konstantin Filozof.

Staroslavenski jezik su kodifikovali hrišćanski misionari, braća Kiril i Metodij, radi prevođenja evanđelja s grčkog, opismenjavanje starih Slovena i uvođenje narodnog jezika u crkvu. Staroslovenski je tokom srednjeg veka bio književni jezik većine slovenskih naroda  i uticao na formiranje mlađih slovenskih jezika. Staroslavenska književnost uključuje mnoge religijske, pravne, istorijske i druge spise. Na primer, *[[Žitije Konstantina Filozofa]]* iz 9. veka opisuje širenje pismenosti među Slovenima, *[[Beseda na jeres]]* iz 10. veka opisuje pojavu bogumila na Balkanu, *[[Povest vremenih let]]* (11-12. vek) istoriju ruskih zemalja, a *[[Zakonopravilo]]* iz 13. veka je najstariji sačuvani srpski pravni akt.

Geneološki, staroslovenski jezik pripada grupi južnoslovenskih jezika, i ne sme se mešati s praslovenskim jezikom, drevnom maticom iz koje vode poreklo svi slovenski jezici. Naslednik staroslovenskog je konzervativni crkvenoslovenski jezik, u liturgijskoj upotrebi u pravoslavnim i istočnim katoličkim crkvama slovenskih zemalja. Pozajmljenice iz ovog jezika nazivaju se arhaizmi ili crkvenoslavizmi.

Gramatika i rečnik staroslovenskog je temelj mnogih pokušaja stvaranja novog sve-slovenskog književnog jezika, među kojima je međuslovenski jedan od modernijih primera.

## Naziv

U starim se spisima taj jezik nazivao jednostavno **slovenskim** - slovnsk. U 5. glavi Žitja *Metodova* bizantski car Mihajlo III. govori Ćirilu i Metodu da su oni Solunjani, a da Solunjani *vsi čisto slovnsky besdujt. U 15. glavi piše da je Metod preveo knjige *ot grčska jzyka v slovnsk*, a u 17. da Metodovi učenici poslije njegove smrti *latinsky i grčsky i slovnsky strbiš*, a isti naziv koristi i bizantski pisac [[Jovan Egzarh]].

Staroslavenski se razvio na osnovi jednog [[Makedonija (regija)|makedonskog]] govora, stoga se često nazivao i *'staromakedonski** te **starobugarski**.

Osim dvaju spomenutih naziva zbog narodne osnove, koristila su se još dva zbog uporabe - **starocrkvenoslavenski** i **crkvenoslavenski**. Naime, staroslavenski jezik bio je književni jezik liturgijskih spisa, usko vezan uz sakralnu književnost, nastalu prevođenjem grčkih izvornika (što se očitovalo u brojnim leksičkim, morfološkim i sintaktičkim grecizmima). No, staroslavenski jezik koristio se i za profane svrhe (pravni spisi i književnost općenito).

Neki razlikuju navedena dva termina pa starocrkvenoslavenskim nazivaju prvi zabilježeni period staroslavenskog jezika, doba kanonskih spisa [[10. stoljeće|10.]] i [[11. stoljeće|11.]] stoljeća, a crkvenoslavenskim jezik od [[12. stoljeće|12. stoljeća]] nadalje, kad se počinju javljati prve redakcije.

Najčešći je naziv **staroslavenski jezik**. On ne ukazuje na narodnu osnovicu ni na uporabu te je neutralan i čest u uporabi. Staroslavenski jezik ne smije se miješati s [[praslavenski jezik|praslavenskim jezikom]], matice iz koje su se razvili svi slavenski jezici. Kronološki se staroslavenski poklapa s posljednjom fazom praslavenskog jezika.

== Stvaranje ==



Još od traktata [[Crnorizac Hrabar|Crnorisca Hrabra]] (''[[O pismenima]]'') Slaveni nisu imali pisma te Hrabar govori o tri faze - nepoznavanju pisma, korištenju tuđeg pisma "bez ustrojenja" i korištenje svojeg pisma koje su stvorili Ćiril i Metod:

<blockquote>''Pržde ubo slovne ne imh knig, n črtami i rzami čth i gataah, pogani se. Krstivše že s, rimskami i grčskymi pismeny nždaah s (pisati) slovnsku rč bez ustroenia. (...) Ae li vprosiši slovnsky bukar glagol kto vy pismena stvoril est ili knigy prložil, to vsi vdt. I otvavše rekt. Svtyi kostantin filosof, naricaemyi kirl. t nam pismena stvori i knigy prloži. i methodie brat ego.''</blockquote>

<blockquote>Prije Slaveni ne imađahu knjiga, nego crtama i zarezima crtahu i gatahu bivajući pogani. Pokrstivši se nastojahu grčkim i latinskim pismenima kojekako pisati svoju riječ bez ustroja. (...) A ako zapitaš slavenske književnike govoreći tko vam je slova sastavio ili knjige preveo, to svi znaju i odgovorivši reći će: sveti Konstantin Filozof, zvani Ćiril, taj nam i slova sastavi i knjige prevede, i Metod, brat njegov.</blockquote>

Staroslavenska pisma bila su [[glagoljica]] i [[ćirilica]]. Prema mišljenju današnjih stručnjaka, glagoljica je starije pismo te ju je stvorio [[Konstantin Ćiril]], a poslije je, prema [[Georgiev]]u, nastala ćirilica zbog povijesnog procesa u kojem su sudjelovali mnogi, a sve je počelo od nesustavnog bilježenja slavenskih riječi grčkim i latinskim slovima ([[grčki alfabet]] i [[latinica]]).

[[Moravska|Moravski]] knez [[Rastislav]] poslao je poruku caru [[Mihajlo III.|Mihajlu]] da mu pošalje ljude koji bi naučavali njegov narod, širili pismo i pokrštavali na njihovu jeziku. Car je Konstantinu i Metodu rekao da su oni [[Solun]]jani, a da svi Solunjani dobro govore slavenskim jezikom. Naime, mnogo će im biti lakše naučavati jezikom poznatim narodu. Nakon brojnih prijašnjih misija, Konstantin pristaje, stvara pismo - [[glagoljica|glagoljicu]] - jer Slaveni ne imahu pisma i odlazi u Moravsku [[863.]] godine s bratom Metodom.

Ondje ostaju tri godine, a potom odlaze i u [[Panonija|Panoniju]]. Dok su ondje djelovali, preveli su s [[grčki jezik|grčkoga jezika]] velik broj liturgijskih djela, a za Metoda se kaže da je nakon Konstantinove smrti preveo za osam mjeseci sve [[Biblija|biblijske]] knjige, osim Knjige Makabejaca. Stvorili su također i prvi zakonski kodeks, ''Zakon sudnyj ljudem'' te prijevod ''Nomkanona''.

Konstantin se bunio protiv trojezične hereze, da su jedina tri dostojna jezika za slavljenje liturgije [[latinski]], [[grčki]] i [[hebrejski]]. U raspravi s akvilejskim svećicima rekao je poznate riječi:

<blockquote>''Ne pada li kiša od Boga na sve jednako? Ili, ne sja li Sunce, također, na sve? Ne udišemo li svi isti zrak? A kako se vi ne stidite samo tri jezika priznavati, a hoćete da svi drugi narodi i plemena budu slijepi i gluhi''</blockquote>

Vrijednost Ćirila i Metoda bila je neprocjenjiva - Slaveni su dobili tri stvari - pismo, [[Staroslavenska gramatika|jezik]] i Riječ ([[Biblija|Bibliju]]).

== Teorije o porijeklu ==

Staroslavenski jezik razvio se na osnovi [[Makedonija (regija)|makedonskog]] govora u okolici [[Solun]]a. No, bila je poznata i takozvana [[panonska teorija]] koju su posebno zastupali [[Franc Miklošič]] i [[Jernej Kopitar]]. Oni su tvrdili da se [[njemački|njemačka]], [[latinski|latinska]] i [[mađarski|mađarska]] obilježja staroslavenskog mogu objasniti samo činjenicom da je osnova staroslavenskome bio panonski govor. Ta je teorija nazvana panonskom. No, susreli su se i s problemima &ndash; kako objasniti tipične makedonske odraze ''št'' i ''žd'' (od [[praslavenski jezik|praslavenskih]] ''*t’'' i ''*d’''). To su riješili tako da su pronašli [[mađarski|mađarske]] [[posuđenice]] koje sadrže te glasove, a oni su ih mogli dobiti jedino posuđivanjem od [[Panonski Slaveni|Panonskih Slavena]].

Ali, to je opovrgnuo [[Vatroslav Jagić]] objasnivši da su [[Mađarska|Mađari]] primili te [[posuđenice]] u doba seobe, kad su se [[Bugari]] i [[Makedonci]] selili prema svojim današnjim domovinama. Tu je [[makedonska teorija|makedonsku teoriju]] učvrstio i njegov učenik [[Vatroslav Oblak]] organiziravši [[dijalektologija|dijalektološku]] ekspediciju u okolici [[Solun]]a. [[1896.]] svojim je ''Makedonskim studijama'' dokazao povezanost makedonskog govora sa staroslavenskim jezikom. Tako je nastala danas priznata makedonska teorija.

== Slovenska azbuka ==





Praslovenski jezik nije imao glas **f**, a slova fert () i fita () korišćena su za prepisivanje reči grčkog porekla, kao i ižica () za grčko [[ipsilon]].

== Rukopisi ==


Tzv. "staroslavenski [[kanon]]" čini malen broj sačuvanih rukopisa iz [[10. stoljeće|10.]] i [[11. stoljeće|11.]] stoljeća, nastalih nakon smrti Kirila i Metoda. No, postoji obilje dela na staroslovenskom sačuvanih samo u novijim prepisima, koji čuvaju starije osobine jezika od najstarijih sačuvanih rukopisa "kanona".

Dosledno čuvanje i pravilna upotreba [[Jus|nosnih samoglasnika]] jedna je od karakterističnih crta po kojima se staroslovenski kanonski spomenici lako razlikuju od kasnijih redakcija.

=== Najstariji rukopisi ===

Spomenici pisani [[glagoljica|glagoljicom]]:
* [[Kijevski listići]] (10. vek)
* [[Assemanijevo evanđelje]] (10. vek)
* [[Zografsko evanđelje]] (10-11. vek)
* [[Marijinsko evanđelje]] (11. vek)
* [[Sinajski psaltir]]
* [[Sinajski molitvenik]]
* [[Kločev glagoljaš]]
* [[Bojanski palimpsest]]
* [[Makedonski listići]]

Spomenici pisani [[ćirilica|ćirilicom]]:
* [[Savina knjiga]] (11. vek)
* [[Suprasaljski zbornik]] (11. vek)
* [[Eninski apostol]]
* [[Miroslavljevo evanđelje|Miroslavljevo jevandjelje]] (12. vek)

Spomenici pisani [[latinica|latinicom]]:
* [[Brižinski spomenici]]

=== Sačuvani prepisi ===


Mnogi staroslovenski rukopisi nisu sačuvani u originalu, već u prepisima. Neki od njih su:
* [[Proglas]] Konstantina Filozofa (9. vek)
* [[Žitije Konstantina Filozofa]] (9. vek)
* [[Žitije Metodija]] (9. vek)
* [[O pismenima]] (9-10. vek)
* [[Beseda na jeres]] (10. vek)
* [[Žitije svetog Venceslava]] (10. vek)
* [[Druhá staroslověnská legenda o svatém Václavu|Druga staroslovenska legenda o svetom Vaclavu]] (10-11. vek)
* [[Novgorodski ljetopis]] (11. vek)
* [[Povest vremenih leta]] (11-12. vek)
* [[Povest o Akiru]] (10-12. vek)
* [[Slavonic Josephus|Istorija jevrejske vojne]] (10-12. vek)
* [[Physiologus|Fiziolog]], rečnik zverinja (više prevoda 10-12. vek)
* [[Slovo o polku Igorevu]] (12. vek)
* [[Nomokanon]] (13. vek)
* [[Пчела (сборник изречений)|Pčela, zbornik izreka]]
* [[Djela Tomina]] (pre 14. veka)

Napomena: datum predstavlja nastanak književnog dela, ne starost rukopisa.

== Rane redakcije ==
**Redakcija** je spontatno i nehotično mijenjanje staroslavenskog jezika, zbog utjecaja piščeva jezika i njegova lokalnog idioma, a **recenzija** je namjerno mijenjanje zbog jezika nekog kraja te se staroslavenski prilagođava području. Razlika katkad i nije najjasnija, ali općenito govorimo o redakcijama staroslavenskog jezika koje su se razvile na većim područjima.

=== Moravska redakcija ===
# umjesto staroslavenskih ''št'' i ''žd'' nalazimo odraze palataliziranog ''t'' i ''d'' > ''c'' i ''z'' (''pomošt'' > ''pomoc'', ''vižd'' > ''viz'')
# odrazi praslavenskih ''*stj'' i ''*skj'', za razliku od stsl. ''št'', daju ''šč''
# u [[instrumental]]u jednine o-deklinacije, glavne, srednjeg roda umjesto nastavka ''-om'' dolazi ''-m''
# [[genitiv]] zamjenice ''az'' (ja) umjesto staroroslavenskog ''mene'' nalazimo ''mne'' (ispadanjem starog jora od ''mne'')

Spomenici: [[Kijevski listići]], [[Praški listići]], [[Reimsko evanđelje]].

=== Preslavska redakcija ===

# prednji nazal **' iza *č*, *ž* i *š* te *j* prelazi u stražnji **', a **' iza palataliziranih *r*, *l* i *n* (*r*', *lj*, *nj*) prelazi u **'
# **' katkad prelazi u **', a **' katkad u *ja*

Spomenici: Traktat Crnorisca Hrabra, Trnovsko evanđelje, Bojansko evanđelje, Vračansko evanđelje, Jovanovo evanđelje.

### Ohridska redakcija

# **' prelazi u **' iza palataliziranih *r*, *l* i *n* (*r*', *lj*, *nj*) te iza kombinacije usnenog samoglasnika sa suglasnikom *l* (*volj* > *volj*)
# jerovi se katkad vokaliziraju, **' > o, **' > *e*
# **' i **' te *e* i **' miješaju se u korištenju
# katkad se **' mijenja s *e*, a **' s ''a'', **' i *u*
# *št* i *žd* se čuvaju

Spomenici: Ohridski apostol, Dobromirovo evanđelje, Asemanijevo jevanđelje

## Kasnije redakcije

Staroslavenski je odigrao važnu ulogu u povijesti slavenskih jezika, razvijajući se prvo u zasebne redakcije, a potom i zasebne književne jezike.

### Ruska redakcija

# stražnji i prednji nazali - **' i **' - mijenjaju se u *u* i *ja*
# prema staroslavenskim *r*, *l*, *r*, *l* između suglasnika dolaze *r*, *r*, *l*, *l*
# *ra-* i *la-* izvedeni od praslavenskog *or* i *ol* zamjenjuju se s *ro-* i *lo-* *(rabota*, *lokt*)
# staroslavensko *žd* daje *ž*, a *št* daje *č* (*viž*, *peč*)
# skupine nastale metatezom likvida, *ra*, *la*, *r*, zamjenjuju se skupinama *oro*, *olo*, *ere* (*grad* > *gorod*, *zlat* > *zolot*, *umrti* > *umereti*)
# u genitivu jednine te nominativu i akuzativu množine ja-deklinacije te u akuzativu množine jo-deklinacije **' prelazi u **' (*zeml*)
# u dativu i lokativu ličnih zamjenica umjesto *e* nalazi se **' (''teb'')

Spomenici: [[Ostromirovo evanđelje]], [[Arhangelsko evanđelje]], [[Čudovski psaltir]], [[Svjatoslavov zbornik]].

=== Hrvatska redakcija ===

U nekim hrvatskim katoličkim biskupijama na otocima i na obali razvio se u hrvatsku redakciju koja je korištena u [[glagoljica|glagoljaškoj]] liturgiji zapadnog, rimskog obreda, sve do [[Drugi vatikanski sabor|Drugog vatikanskog sabora]], a u nekim svojim oblicima i sve do danas. Hrvatski tip staroslavenskog jezika ima sljedeća obilježja:
# stražnji i prednji nazali - **' i **' - mijenjaju se u ''u'' i ''e'' (''rka'' > ''ruka'', ''pt'' > ''pet'')
# [[jeri]] ''y'' mijenja se u ''i'' (''byti'' > ''biti'')
# grafem [[šta]] - **' / mijenja se u *ć*, *šć* ili rjeđe u *št*
# odrazi praslavenskih **stj* i **skj*, za razliku od stsl. *št*, obično daju *šć*
# zbog depalatalizacije, poluglasi (jor i jer) se vokaliziraju, u jakom položaju daju *a* (u kajkavskim govorima zatvoreno *e*), ali se prije toga izjednačuju (to vidimo u primjeru da su i jer (**') i [[jor]] (**') dali isti odraz - *sn* > *san*, *san`*, *dn* > *dan*, *dan`*). Poslije su se jerovi označivali štapićima i apostrofima te postupno nestali.

Neki spomenici staroslavenskoga jezika dokazane hrvatske redakcije: Bašćanska ploča, Grškovićev odlomak apostola, Splitski misal, Divoševo evanđelje, Batalovo evanđelje, Hvalov zbornik, Mletački zbornik.

### Srpska redakcija

# stražnji i prednji nazali - **' i **' - mijenjaju se u *u* i *e*
# jeri *y* daje *i*
# grafem šta - **' / mijenja se u ''ć'' ili rjeđe u ''št''
# različit razvoj poluglasa; [[jor]] nestaje, a [[jer]] prevladava (**' > **')
# odrazi praslavenskih ''*stj'' i ''*skj'', kao i u stsl. daju ''št''
# ''j'' daje ''ju'', ali se **' i *j* katkad mijenjaju s *e*
# palatalno *r* i meko *s* postaju tvrdima

Spomenici: Vukanovo evanđelje, Hilandarska povelja, Karejski tipik, Studenički tipik, Temnićki natpis, Matičin apostol, Miroslavljevo evanđelje.

Napomena: Neki naučnici pominju samo srpsko-hrvatsku redakciju, bez razlikovanja varijeteta unutar nje.

## Gramatika

Staroslovenski je fleksijski jezik s prilično bogatom gramatikom.

### Imenice

U staroslovenskom jeziku imenice mogu biti menjane u tri gramatička roda (muški, ženski i srednji), tri broja (jednina, dvojina i množina) i sedam padeža: 
* nominativ, 
* genitiv, 
* dativ, 
* akuzativ, 
* vokativ, 
* instrumental i 
* lokativ.

### Glagoli

U staroslovenskom postoje sledeća vremena:
* prezent (sadašnje vreme)
* aorist (prošlo svršeno vreme)
** asigmatski aorist
** sigmatski aorist
*** noviji sigmatski aorist
*** stariji sigmatski aorist
* imperfekat (prošlo nesvršeno vreme)
* perfekat (prošlo vreme)
* pluskvamperfekat (davno prošlo vreme)
* futur (buduće vreme)
* futur egzaktni (buduće svršeno vreme)

### Brojevi

U staroslovenskoj azbuci, nisu postojali posebi znaci za brojeve, već su brojevi obeležavani slovima sa posebnom oznakom (titlom) iznad. Brojevi od 1 do 10 su se obeležavali sledećim ćiriličnim slovima:
* **[[А (ћириличко)|А]]** = 1 единъ
* **[[В (ћириличко)|В]]** = 2 два
* **[[Г (ћириличко)|Г]]** = 3 три
* **[[Д (ћириличко)|Д]]** = 4 четыре
* **[[Є (ћириличко)|Є]]** = 5 пѧть
* **[[Ѕ (ћириличко)|Ѕ]]** = 6 шесть
* **[[З (ћириличко)|З]]** = 7 седьмь
* **[[И (ћириличко)|И]]** = 8 осмь
* **[[Ѳ (ћириличко)|Ѳ]]** = 9 девѧть
* **[[Ї (ћириличко)|Ї]]** = 10 десѧть

Brojevi od 11 do 19 su bili sintagme. Dobijani su dodavanjem željenog broja na broj deset (npr. dva na desente - 12) i označavani su sledećim slovima, sa odgovarajućim titlom iznad:

* **АЇ** = 11 единонадесѧть(e)
* **ВЇ** = 12 дванадесѧть(e)
* **ГЇ** = 13 тринадесѧть(e)
* **ДЇ** = 14 четыренадесѧть(e)
* **ЄЇ** = 15 пѧтьнадесѧть(e)
* **ЅЇ** = 16 шестьнадесѧть(e)
* **ЗЇ** = 17 седьмьнадесѧть(e)
* **ИЇ** = 18 осмьнадесѧть(e)
* **ѲЇ** = 19 девѧтьнадесѧть(e)

Od ovih brojeva su redukcijom vokala i vokalizacijom diftonga nastali savremeni srpskohrvatski oblici.

## Crkvenoslovenski jezik

Staroslovenski jezik je kao živi književni jezik vremenom potisnut narodnim slovenskim jezicima, ali je konzerviran kao crkvenoslovenski, liturgijski jezik pravoslavnih i istočno katoličkih crkava slovenskih zemalja. Jezici slovenskih naroda čiji je bogoslužbeni jezik bio latinski razvijali su se uglavnom bez kontakta sa crkvenoslovenskim - taj je kontakt ili bio rano prekinut (kao kod Slovenaca, Čeha i Moravljana, a kod Hrvata nešto kasnije) ili nikada nije ni bio uspostavljen (na primer, kod Poljaka i Lužičkih Srba). Uporedo sa postojanjem crkvenoslovenskog, u kulturi nekih slovenskih naroda stvara se i književnost na osnovi narodnog jezika, što je imalo za posledicu dvojstvo unutar starosrpskog, staroruskog i starobugarskog, sa dosta jasno razgraničenim sferama upotrebe crkvenog i narodnog jezika. U XVI i XVII veku dolazi do istiskivanja crkvenoslovenskog jezika iz mnogih oblasti upotrebe.

## Literatura
* Stjepan Damjanović: *Staroslavenski jezik*, Hrvatska sveučilišna naklada, Zagreb, 2005.
* Stjepan Damjanović: *Slovo iskona*, Matica hrvatska, Zagreb, 2005.
* Josip Bratulić: *Žitja Konstantina Ćirila i Metodija*, Kršćanska sadašnjost, 1998.
* Eduard Hercigonja: *Tropismena i trojezična kultura hrvatskoga srednjovjekovlja*, Matica hrvatska, Zagreb, 2006.
* Josip Hamm: *Staroslavenska gramatika*

## Izvori

## Povezano
* Praslavenski jezik
* Ćiril i Metod
* Glagoljica
* Ćirilica
* Slovenski apokrifi

## Vanjske veze

* Old Church Slavonic Online , kurs staroslovenskog jezika, University of Texas at Austin
* Korpus staroslovenskih tekstova 
* Staroslovenski tekstovi online 
* Staroslovenski tekstovi online 
* Staroruski tekstovi online  
* The Slavic Physiologus (rečnik zverinja na staroslovenskom)
* Crkvenoslavenska (Jelisavetska) Biblija ruske redakcije (pdf)
* Staroslovensko-grčko / latinski rečnik  (Fr. Miklosich)
* Englesko-staroslovenski rečnik
* Bugarsko-staroslovenski rečnik