Weekend (film, 1967)

***Vikend*** (francuski *Week End*) francuski je satirični art film iz 1967. koji je režirao i napisao Jean-Luc Godard. Glavne uloge tumače Mireille Darc, Jean Yanne, Jean-Pierre Kalfon i Jean-Pierre Léaud. Film nema prave radnje nego se sve vrti oko putovanja egoističnog i bogatog bračnog para sa autom po Francuskoj i njihovim susretima sa čudnim osobama, te je zbog toga doživio podvojene reakcije publike i kritike, iako je s vremenom stekao status klasika. U filmu se daju naslutiti teme o propadanju buržoazije i moderne civlizacije čiji put ne vodi nikamo.

## Radnja

**Corinne** priča svojem suprugu **Rolandu** kako je imala aferu, no njemu je to svejedno. Jednog dana mrzovoljni buržoazijski par odlazi sa autom otići nasljediti novac Corinneinog umirućeg oca. No njihov put se ubrzo pretvori u katastrofu; sa autom ogrebu tuđi automobile pa ih vlasnik vozila gađa puškom. Uz to upadnu u ogromnu gužvu, kolone, neljubazne ljude. Povedu nekog autostopera koji se zove Balsam i koji tvrdi da je božji sin te da će im ispuniti sve želje ako ga povedu do Londona, no oni ga izbace pa im se pokvari auto. Tako Corinne i Roland nastave put pješice. Sretnu slavnu spisateljicu iz 19. stoljeća Emily Bronte koja ih počne gnjaviti svojim recitacijama pa ju Roland zapali. Također sretnu i **Louisa de Saint-Justa**, pijanista/vozača kamiona koji ih povede. Ubrzo ubiju staricu koja je željela promijeniti oporuku te naslijede novac. Corinne se priključi grupi revolucionara koji ubiju Rolanda.

## Glavne uloge

*Mireille Darc - **Corinne**
*Jean Yanne - **Roland**
*Jean-Pierre Kalfon - **Vođa FLSO-a**
*Jean-Pierre Leaud - **Louis de Saint-Just/Čovjek u telefonskoj govornici**
*Blandine Jeanson - **[[Emily Bronte]]**

## Nagrade

*Nominacija za *[[Zlatni medvjed|Zlatnog medvjeda]]* u Berlinu

## Kritike

Jeffrey M. Anderson je hvalio film i dao mu četiri zvijezdice:
:"Ono što izdvaja Godarda je njegova predanost kinematografiji. Za njega, film je razgovor između filmaša i publike. Bez obzira koliko puno ideja stavi u film, on zna kako da ih natjera da teku...Konačno, *Vikend* ima neobičan smješak usmjeren prema samim sebi, kao da Godard gleda iza kamere te se smije svojim vlastitim trikovima. I to je to što ga čini remek-djelom".

Roger Ebert je filmu dao četiri od četiri zvijezdice i zapisao:
:"Godinom za godinom, Godard je ljuštio slojeve jezika kinematografije. Sada, u *Vikendu*, je stigao do samih kostiju. Ovo je njegov najbolji film, i njegov najinventivniji. Ovo je gotovo čisti film. Definitivno će ga mnogi mrziti. Ali publika uvijek treba neko vrijeme da uhvati revolucionarne filmove. *Vikend* je o nasilju, mržnji, kraju ideologije i nadolazećoj kataklizmi koja će uništiti civilizaciju. Također je o problemu kako snimiti film o tome... Do završetka, već smo potpuno izgubljeni u ovom novom Godardovom svemiru. Sve ima smisla, ali ništa ne drži stvari kao cjelinu. Da li ljudi govore s drugim ljudima ili s nama? što se događa? To je jednako grozno kao život." 

S druge strane, Jay Antani je otvoreno priznao da mu se film nije svidio: 
:"Ovo je *[[Gospodar muha]]* sa odraslima, te za ljevičarske intelektualce, prepun pretencioznih protesta i pod utjecajem previše kave i cigareta...Tendenciozno zastario ekspriment avangardne naracije kinematografije... Nema tu ničeg dubokog izuzev "shvaćanja" opskurnih sociopolitičkih referenci ("Tjedan sa čeitiri četvrtaka") i dešifriranja međuigre između stvarnog i nadrealnog kako bi doprli do toga, što god to bilo, da toliko muči Godarda... Na kraju Godard provokator ne uspijeva pretvoriti svoj nesuvisli materijal u išta što ima neke emotivne ili filozofske vrijednosti. Kažem filozofske, ne političke, jer se politika ne uklapa dobro u formu naracije."

Filmski leksikon je zapisao:
:"Snimljen prije studentskih i radničkih nemira u Francuskoj u svibnju 1968., film djeluje kao njihova anticipacija. Reprezentativno ostvarenje s početka Godardove politički angažirane faze – započete maoističkom *Kineskinjom* – Vikend je film izrazito slobodne forme, posebice u vožnjama kamere, te kombinira motive klasne borbe, seksualne revolucije i kritike potrošačkog društva s apokaliptičnim slikama kraja industrijske civilizacije završavajući alegorijskom ironičnom dekonstrukcijom moderna buržoaskog života u korist pararevolucionarnoga kanibalizma, a uz čuveni odjavni natpis: »Kraj filma/kraj svijeta«."

## Reference

## Vanjske veze
*
*Recenzije na Rottentomatoes.com