open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ureus

**Ureus** (starogrčki:οὐραῖος, ouraîos=na svom repu), staroegipatski: *jꜥrt*) ili uspravljena kobra bio je jedna od važnijih faraonskih insignija u Antičkom Egiptu.

Najčešće je prikazivan na faraonskoj kruni, kao simbol legitimiteta njegove vlasti.

## Karakteristike

Orginalno ureus je bio simbol boginje zaštitnice Donjeg Egipta - Vadžet. Za koju se vjerovalo da ima lik kobre, a imati je na kruni značilo je dobiti njezinu zaštitu od neprijatelja, kao i moć da se vlada nad čitavim Donjim Egiptom. U periodu ujedinjenje zemlje - ureus je spojen sa supom - simbolom zaštitnice 
Gornjeg Egipta boginjom - Nekbet. Zajedno su ta dva bića postala - **nebti**, jedno od pet titularnih faraonskih imena (prevedeno dvije dame) zaštitnice faraona.

Kad su faraoni postali manifestacija boga sunca Ra, raširilo se vjerovanje da ureusi pljuju otrov ili rigaju vatru na faraonove neprijatelje da ga zaštite. 
Ureus je često prikazivan omotan oko sunčeva diska, kog nosi Ra. U skladu s tim ureusi su postali oči boga Ra, pa su bili povezani sa boginjama koje su radile slične stvari, uključujući Hator, Izidu, Nekbet, Sekmet, Vadžet i Bast. U pojedinim periodima duge egiptske historije ureusi su postali poznati i kao *[[Mjesec|Mjesečevo]] [[oko]]*, ili; *[[Oko]] [[Hator]]*,  *[[Oko]] [[Horus]]a* i *[[Oko]] [[Ra]]*, što je zavisilo o vremenu kad je to bilo u modi. Isto tako ureusi su bili povezani i sa drugim boginjama kao što je Neit ili Ma'at.

Kako je ureus oduvijek bio faraonski simbol, postao je povezan sa bogovima vladarima Egipta, tako se u nekim scenama mogu vidjeti Horus i Set kako nose - ureus.

Po jednoj od mitoloških priča - porijeklo ureusa povezano je sa bogom Ra. Vjerovalo se da je Izida stvorila prvog ureusa, kog je napravila od zemljine prašine i 
Raove pljuvačke (sunčevih zraka). Boginja ga je iskoristila da osigura egiptski tron za svog supruga Ozirisa.

Najpoznatiji ureus je onaj Senusreta II izrađen od zlata sa crnim očima od granita, tamnoplavom glavom od lapis lazulija i umetcima od karneola i tirkiznom kapom. Dimenzije tog ureusa od vrha do dna  su 6,7 cm.

Jedini poznati ureus pronađen zajedno s pokopanim faraonom bio je onaj pronađen kod Tutankhamona. To su bila dva zlatna ureusa za koja se pretpostavlja da su prenošeni od jednog do drugog faraona.

Hijeroglifi ureusa, imaju nekoliko tipova interpretacija, pa se mogu odnositi na svećenicu, boginje poput Menhit i Izide ili njihovo svetište.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Egyptian Symbols: Uraeus''
Atacama (regija)

**Atacama** punim imenom *Región de Atacama* je jedna od 16 regija na koje je Čile administrativno podjeljen. 

## Karakteristike

Regija se nalazi na sjeveru zemlje, prostire se duž Tihog ocena i po unutrašnjosti po planinama  Anda.

Atacama ima površinu od 75,176 km², na kojoj živi 314,709 stanovnika.

Regija je administrativno podjeljema na tri provincije Chañaral, Copiapó i Huasco.

Administrativni centar regije je grad Copiapó u kom živi 150,962 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobierno Regional de Atacama''
Dawson (otok)

**Dawson** (španjolski: *Isla Dawson*) je otok u Ahipelagu Ognjena zemlja, na jugu Južne Amerike.

## Geografija
Otok administrativno podpada pod Čileansku regiju Magallanes y Antártica Chilena (Provincija Magallanes).

Dawson leži u sredini Magellanova tjesnaca zapadno od najvećeg otoka Isla Grande de Tierra del Fuego, udaljen 100 km južno od Punta Arenasa.

Otok ima površinu od 1.330 km², dug je 70 km (u smjeru sjever - jug) i maksimalno širok 25 km.

Geografski Dawson je vrlo kontrasan, na sjevernom dijelu reljef je uglavnom nizak, sa brežuljcima koji ne prelaze 500 m nadmorske visine, obraslih šumom i sa dolinama u kojima ima dosta vode.
Za razliku od tog njegov južni dio je gorovit, strmih nepristupačnih obala, sa planinama visokim i do 1.000 m, obraslih škrtom travom

Otok ima jednoličnu tmurnu oceansku klimu, sa konstantnim zapadnim vjetrovima.
## Historija
Prvi evropski kolonisti ovčari naselili su se na otoku u drugoj polovici 19. vijeka, oni su brutalno istrijebili i raselili starosjedioce indijance. Zbog tog su Salezijanci 1889. osnovali misiju i u nju smjestili 215 preostalih indijanaca. Međutim je do 1911. preživjelo samo njih 5, pa su ukinuli misiju.

Početkom 1970-ih za otok se zainteresirala Čileanska ratna mornarica, koja je krajem 1971. instalirala pomorsku bazu, a od 1972. postala i jedini vlasnik otoka.

### Dawson kao koncentracioni logor

Na Dawsonu su bili smješteni neki od prvih koncentracijskih logora u Čileu, nakon Državnog udara 1973. Jedan se zvao *Compingim* a djelovao je od septembra do decembra 1973, a drugi *Río Chico* radio je od decembra 1973 do oktobra 1974.

Kroz te logore prošlo je oko 400 zatvorenika, od kojih su 38 bili viši funkcioneri srušene Allendeove.

## Povezano
* Ognjena zemlja

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Isla Desolación''
Copiapó (provincija)

**Copiapó** punim imenom *Provincia de Copiapó* je jedna od 56 provincija na koje je Čile administrativno podjeljen, ona je jedna od tri provincije 
Regije Atacama.

## Karakteristike

Provincija se prostire na sjeveru Čilea, po planinama Anda na površini od 32,539 km² u kojoj živi 205,504 stanovnika.

Administrativni centar provincije je grad Copiapó u kom živi 150,962 stanovnika

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobernación provincial de Copiapó''
Copiapó (rijeka)

**Copiapó** je rijeka na sjeveru Čilea duga 162 km.

## Hidrologija

Copiapó se formira u Andama na nadmorskoj visini od 1230 metara sutokom pritoka Jorquere (4.160 km²) i Pulida (2.100 km²). Od tamo  teče prema zapadu, još u planinama prima svoju najvažniju pritoku Manflas.

Nakon planinskog dijela, vijuga centralnom dolinom, protiče kroz grad Copiapó i nakon šesdesetak km uvire u Pacifik kod sela *Angostura Porto Viejo*.

Sliv rijeke velik je 18.400 km² i proteže se po Regiji Atacama, a ponajviše po Provinciji Copiapó koja je i ime dobila po rijeci.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenca del Rio Copiapó''
Willem Schouten

**Willem Schouten** rođen kao *Willem Corneliszoon Schouten* (Hoorn, Holandija, oko 1567.- Antongilski zaljev, Madagaskar 1625.), bio je holandski istraživač i pomorac, vođa ekspedicije 1615. - 16. koja je otkrila novi pomorski pravac za plovidbu oko Južne Amerike iz Atlantika u Pacifik, preko Drakeovog prolaza.

## Biografija

Krajem 16. vijeka Holandska istočnoindijska kompanija imala je monopol na svu trgovinu sa Istočnom Indijom i na brodove koji su tamo plovili kroz Magellanov tjesnac.

Amsterdamski trgovac Isaac Le Maire, angažirao je 1615. tada već iskusnog kapetana Schoutena da zajedno sa njegovim sinom Jacobom pronađe novi put do Pacifika. Ekspedicija je isplovila u maju 1615. sa dva broda, jednim je zapovjedao Schouten (sa Jacobom kao pomoćnikom), a drugim Schoutenov mlađi brat Jan.
Ekspedicija je u decembru doplovila do kraja jugoistočne obale Južne Amerike, gdje se manji Janov brod zapalio i pa su ga morali napustiti.

Sljedeći mjesec su zaplovili prema jugu, preplovivši kanal između otoka Isla Grande de Tierra del Fuego i Estados i doplovili do Otoka Hornos i njegove krajnje točke - rta kom je Schouten dao ime *Kaap Hoorn* (Rt Horn) i zatim uplovili u Pacifik.

Ova nova ruta, danas je poznata kao - Drakeov prolaz, bila je duža, ali mnogo jednostavnija (za jedrenjake) od dotadašnjeg Magellanovog tjesnaca.

Ekspedicija je nastavila otkrivati nove otoke (kasnije nazvane Schoutenovi otoci) pored sjeverozapadne obale Nove Gvineje prije nego što je u oktobru 1616. stigla do Batavije na Javi (današnja Džakarta).

Dočekao ih je holandski guverner, svjestan da bi bilo koja nova ruta mogla značiti kraj za privilegirani položaj Holandske istočnoindijske kompanije, pa je odbio Schoutenovu priču da je otkrio novu rutu prema zapadu i oduzeo mu teret. Schouten i Jacob Le Maire su optuženi su za kršenje monopola kompanije i poslani su kući u 
Holandiju, na tom putu je umro Le Maire.

Nakon povratka u domovinu Schouten je objavio svoje i Le Maireove dnevnike, zajedno sa kartama, oni su se pokazali korisnim sljedećim istraživačima i pomorcima.

Schouten je nakon odbacivanja optužbi ponovno plovio kao kapetan na brodovima Istočnoindijske kompanije, na jednom od tih 
putovanja je umro u Antongilskom zaljevu.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Willem Schouten'' na portalu Encyclopædia Britannica
Hoorn

**Hoorn** je grad i općina (*gemeente*) od 72,590 stanovnika na sjeverozapadu Nizozemske u provinciji Sjeverna Holandija.

## Geografija
Hoorn leži na zapadnoj obali jezera IJsselmeer.

## Historija

Hoorn je osnovan oko 1300. a status grada dobio je već 1357.

Za srednjeg vijeka bio je prijestolnica Zapadne Frizije. 
Njegov prosperitet bazirao se na odličnoj luci u obliku roga (po kojoj je i dobio ime) koja je bila jedna od glavnih holandskih luka sve dok se Zuiderzee nije zatrpao pjeskom u 18. vijeku. 

Prva velika mreža za ribolov na haringe napravljena je u Hoornu 1416. U Hoornu su rođeni Willem Schouten (koji je otkrio prolaz oko Rta Horn i Jan Pieterszoon Coen osnivač Holandske istočnoindijske kompanije.

## Privreda

Današnji Hoorn je prije svega trgovački centar za povrće i mliječne proizvode, pored tog razvijeno je ribarstvo i turizam, a ima i nešto pogona lake industrije.

## Znamenitosti

Od brojnih srednjovjekovnih crkava opstale su dvije gotičke, *Noorderkerk* (sjeverna) i  *Oosterkerk* (istočna).

Od nekadašnjih bedema ostali su Kula sv. Marije iz 1508. i istočna gradska vrata iz 1578.

Od ostalih značajnih građevina treba spomenti staru gradsku vijećnicu iz 1613., bolnicu sv. Ivana iz 1563., kuća Bossu iz 17. vijeka, Pietershof (sirotište osnovano 1617.), vagaonica iz 1609. i kuća iz 1632 u kojoj je danas smješten Zapadnofrizijski muzej. 
## Gradovi prijatelji
*  Beersel, Belgija
*  Příbram, Češka

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''Hoorn, Netherlands'' na portalu Encyclopædia Britannica
Jacob Le Maire

**Jacob Le Maire** (Antwerpen, 1585.- Indijski ocean, 1616.), bio je holandski pomorac, jedan od vođa ekspedicije koja je (1615. - 16.) otkrila novi pomorski pravac za plovidbu oko Južne Amerike iz Atlantika u Pacifik, preko Drakeovog prolaza.

## Biografija

Jakob je bio sin bogatog trgovca Isaaca Le Maire (1558-1624), koji je opremio ekspediciju od dva broda da pronađe novi put za Istočnu Indiju. 
Za vođe te ekspedicije postavio je iskusnog kapetana Willem Schoutena i svog sina.
Oni su u decembru 1615. doplovili do kraja jugoistočne obale Južne Amerike, i umjesto u Magellanov tjesnac  zaplovili kanalom između otoka Isla Grande de Tierra del Fuego i Estadosa prema jugu i doplovili do Otoka Hornos i njegove krajnje točke - Rta Horn i nakon tog uplovili u 
Pacifik.

Kad su doplovili do Batavije umjesto pohvala Holandska istočnoindijska kompanija ih je optužila za kršenje monopola, i pod pratnjom poslala natrag u Holandiju. Na tom putu je Jacob umro.

Po njemu je kanal između Otoka Isla Grande i Estadosa nazvan Maire.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Jakob Le Maire'' na portalu Encyclopædia Britannica
Pakostov

**Pakostov** je naseljeno mjesto u okrugu Humenje, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
*
Porto franco

**Porto franco** (od latinskog: portus=luka i franc=slobodan) ili **Slobodna luka** je ime za bescarinsku lučku zonu, odnosno za lučki grad u kom se roba (bez obzira na porijeklo) nije carinila.
## Karakteristike
Slobodne luke osnivane su da se ublaže efekti protekcionizma, ili da se potakne industrijski razvoj određene regije.

Osnivanje slobodnih luka omogućavalo je takvim gradovima - progres, jer su njihova poduzeća, koristeći oslobađanje od carina i bilo kakvih formalnosti, puno ekonomičnije radila sa sirovinama stranog porijekla. Carina se naplaćivala tek nakon što bi takva roba izašla iz ograde slobodne luke u državu domaćina. 
Slobodne luke su po svojoj koncepciji bile antičkog porijekla, ali su u današnjem obliku nastale tek tokom 17 i 18. vijeka. One su značajno doprinjele razvoju zapadnog Mediterana.

S druge strane donijele su  i puno problema, naročito zbog razlika u uvjetima u odnosu na ostatak nacionalnog teritorija i zbog opasnosti od švercanja.

*Slobodne luke* su danas ukinute gotovo posvuda.

### Zone slobodne trgovine

*Slobodne luke* su zamjenjene - Zonama slobodne trgovine, koje imaju gotovo istu funkciju, jedino što su manje i ne odnose na čitave gradove.
Zone slobodne trgovine organiziraju su pored velikih morskih luka, internacionalnih aerodroma ili  frekventnih graničnih prelaza, odnosno na lokacijama koje imaju geografske prednosti. Takve su zone u Hong Kongu, Singapuru, Kopenhagenu, Stockholmu, Gdanjsku, Los Angelesu, New Yorku, Londonu i Amsterdamu.

Broj zona slobodne trgovine proširio se po svijetu krajem 20. vijeka.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Porto franco'' 

Port franc
Tarapacá (regija)

**Tarapacá** punim imenom *Región de Tarapacá* je jedna od 16 regija na koje je Čile administrativno podjeljen. 

## Karakteristike

Regija se nalazi na sjeveru zemlje, prostire se duž Tihog ocena i po planinama Anda.

Tarapacá ima površinu od 42,226 km², na kojoj živi 382,773 stanovnika.
Regija je administrativno podjeljema na dvije provincije Iquique i Tamarugal.

Administrativni centar regije je grad Iquique u kom živi 294,949 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobierno Regional de Tarapacá''
Jan Pieterszoon Coen

**Jan Pieterszoon Coen** (Hoorn, 8. januar 1587.- Batavia, 21. septembar, 1629.), bio je holandski trgovac, jedan od ključnih ljudi koji su stvorili Holandsku istočnoindijsku kompaniju i Nizozemsko kolonijalno carstvo.

Kao četvrti generalni guverner Nizozemske Istočne Indije, uspio je rastjerati Portugalce i podići lanac fortifikacija u Indonezijskom arhipelagu da spriječi prodor Engleza u taj akvatorij.

Njegov san o ogromnom pomorskom carstvu koje bi se protezalo od Japana do Indije nikad se nije ostvario, ali je on svojom energičnom upravom uspio učvrstiti holandsku kolonijalnu vlast u Indoneziji koja je potrajala četiri vijeka.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Jan Pieterszoon Coen'' na portalu Encyclopædia Britannica
Gurani

**Gurani** mogu biti:
* Gurani, Pietroasa, naselje u opštini Pietroasa, Rumunija
* Gorani jezik (ili gurani jezik), zapadnoiranski jezik

## Povezano
* Gorani
Santa Inés (otok)

**Santa Inés** (španjolski: *Isla Santa Inés*) je otok u Ahipelagu Ognjena zemlja, na jugu Južne Amerike.

## Geografija
Otok administrativno podpada pod Čileansku regiju Magallanes y Antártica Chilena (Provincija Magallanes).

Santa Inés leži na zapadnom ulazu u Magellanov tjesnac odmah do otoka Desolación. Zapadne i južne obale okrenute su prema Pacifiku, a sjeverne prema Magellanovom tjesnacu.

Otok ima površinu od 3 688 km², dug je 85 km (u smjeru zapad - istok) i maksimalno širok 63 km
Najviša planina ima 1 371 m nadmorske visine.

## Historija

Zbog njegova surovog planinskog reljefa i nedostatka resursa, otok je nenaseljen i samo su povremeno na njegove obale dolazili pripadnici plemena Alacaluf, koji su istrebljeni u 19. vijeku.

Do otoka je prvi doplovio Ferdinand Magellan 1579., on ga je i nazvao - Santa Inés (po sv. Agnezi).

## Povezano
* Ognjena zemlja

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Isla Santa Inés''
Hornos (otok)

**Hornos** (španjolski: *Isla Hornos*) je najužniji otok u Ahipelagu Ognjena zemlja, poznat kao lokalitet na kom se nalazi Rt Horn najužnija točka Južne Amerike.

## Geografija

Hornos leži podalje od ostalih otoka Arhipelaga Ognjena zemlja, pa ga neki geografi uvrštavaju u zaseban *Hermitski arhipelag*, po otoku Hermit koji je udaljen 7 nautičkih milja.

Otok ima površinu od 25.1 km², dug je 9,7 km (u smjeru sjever - jug), a najviše brdo ima 425 m nadmorske visine.
Hornos administrativno podpada pod Čileansku regiju Magallanes y Antártica Chilena (Provincija Magallanes).

Hornos je zajedno sa obližim otocima proglašen Rezervatom biosfere.

### Klima

Prosječna temperatura na otoku je 5.2 °C, vjetrovi gotovo stalno pušu brzinom od 30 do 100 km.

## Historija

Do otoka su prvi doplovili pomorci Holandske istočnoindijske kompanije 1616. Willem Schouten i Jacob Le Maire, koji su ga nazvali *Kaap Hoorn* u čast svoje matične luke Hoorn.

Na jugoistočnoj strani otoka na brdu Punta Espolón na visini od 57 metara nalazi se svjetionik, koji je 1991. podigla Čileanska ratna mornarica, da zasvjetli svakih sekundi, pa je vidljiv do 12 nautičkih milja. On pomaže rijetkim brodovima koji plove opasnim Drakeovim prolazom

Na otoku stalno živi po 5 do 8 satnovnika, momentalno je to mornar Andrés Morales, sa ženom i troje djece, koji se brine oko svjetionika u tom *kraju svijeta* između Atlantika i Pacifika.

## Povezano
* Ognjena zemlja

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Cape Horn''
Afterimage (Star Trek: Deep Space Nine)

***Afterimage*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 14. oktobra 1998. godine. Radnja prikazuje kako se Ezri Dax sreće sa problemima kada se njeni novi kolege na DS9 teško prilagođavaju na njeno dijelenje prošlosti s umrlom Jadziom Dax.

## Vanjske veze
*
Night (Star Trek: Voyager)

***Night*** () je epizoda, odnosno premijera pete sezone američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 14. oktobra 1998. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyager]]* mora prijeći područje golemo svemira koje je potpuno prazno, te kako se ta praznina počinje odražavati na mentalno zdravlje posade.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Take Me Out to the Holosuite

***Take Me Out to the Holosuite*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 19. oktobra 1998. godine. Radnja prikazuje kako kapetana Siska njegov vulkanski kolega i suparnik izaziva na bejzbol meč, te kako Sisko odlučuje od svojih kolega i prijatelja sa DS9 sastaviti bejzbol tim.

*Take Me Out to the Holosuite* je epizoda u kojoj se prvi put može čuti himna Ujedinjene Federacije Planeta.

## Reference

## Vanjske veze
*

*Niners at Memory Beta
Drone (Star Trek: Voyager)

***Drone*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 21. oktobra 1998. godine. Radnja prikazuje kako privremeno spajanje Ljekarovog mobilnog emitera sa augmentacijama 7 od 9 proizvede Borg jedinku koja se, poput 7 od 9, nastoji prihvatiti individualizam.

## Vanjske veze
*
Istarske toplice

**Istarske toplice** su termalno lječilište u Hrvatskoj. Nalaze se u središnjem dijelu istarskog polutoka. Jedanaest kilometara dalje su Livade i Buzet.

Smještene su u kanjonu rijeke Mirne. Uokolo Toplica je Motovunska šuma bogata hrastovima što pogoduje rastu svjetski poznatih bijelih tartufa. 
Toplice i okolica bogati su sadržajima. U blizini je kapela Majke Božje za vjernike. Toplice su prilagođene aktivnom obliku godišnjeg odmora i bogate su rekreacijske ponude.

## Izvori
Chrysalis (Star Trek: Deep Space Nine)

***Chrysalis*** je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 26. oktobra 1998. godine. Radnja se oslanja na raniju epizodu *[[Statistical Probabilities]]* te prikazuje kako dr. Bashir na DS9 ponovno sreće grupu genetskim inženjeringom poboljšanih ljudi, prilikom čega jednu od njenih članica, djevojku po imenu Sarina, nastoji izliječiti od katatonije.

## Izvori


## Vanjske veze
*
Extreme Risk (Star Trek: Voyager)

***Extreme Risk*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 28. oktobra 1998. godine. Radnja prikazuje kako se posada *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyagera]]* utrkuje s Maloncima sa ciljem da iz atmosfere gasnog diva dobavi važnu sondu, i tom prilikom je prisiljena proizvesti eksperimentalni šatl *Delta Flyer*.

## Reference

## Vanjske veze
*
Treachery, Faith, and the Great River

***Treachery, Faith and the Great River*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 2. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako se Odo sreće sa Weyounom, Vortom koji nastoji prebjeći iz Dominiona na stranu Federacije.

## Izvori


## Vanjske veze
*
In the Flesh (Star Trek: Voyager)

***In the Flesh*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 4. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyager]]* pronalazi kompleks koji predstavlja identičnu kopiju Akademije Zvjezdane flote u San Franciscu i otkriva da iza toga stoji Vrsta 8472, koja ga je sagradila kako bi obučila svoje članove da se infiltiraju u Federaciju.

## Reference

## Vanjske veze
*
Žitije Konstantina Filozofa

**Život Konstantina** ili **Žitije Kirila** (, lat. *Vita Constantini* ili *Vita Cyrilli*) je staroslovenski rukopis, biografija Konstantina Filozofa, poznatog pod monaškim imenom Kiril, koji je doneo pismenost starim Slovenima.

Spis je napisan u 9. stoleću u Velikoj Moravskoj. Konstantinovo žitije je najraniji tekst za koji se zna da je izvorno napisan na staroslovenskom. To je ujedno prva hagiografija napisana izvorno na staroslovenskom jeziku.

Žitije Konstantina je jedan od osnovnih izvora za istoriju Srednje Evrope u drugoj polovini 9. veka.

## Nastanak

Biografija je nastala između Konstantinove smrti 862. i decembra 885. godine, kada znamo da je tekst bio u upotrebi u Rimu, moguće 879. ili 880. godine. Autor spisa je najverovatnije neko iz Metodijeve pratnje  (vidi sedmočislenici). Naučnici smatraju da je autor nepoznat, a tradicionalno se smatra da je autor oba teksta Kliment Ohridski.

## Sadržaj

Žitije opisuje kako je Konstantin Filozof, zajedno sa bratom Metodijem, iz Vizantije došao u Veliku Moravsku sa misijom da zasnuje slovensko bogosluženje, i da prevede Bibliju i druge hrišćanske tekstove na staroslovenski jezik. Njima su pružali otpor brojni latinski sveštenici, koji su tvrdili da se bogu može obraćati samo na trima "svetim jezicima" - hebrejskom, grčkom i latinskom.

Na život Konstantinov nadovezuje se *[[Život Metodijev]]*.

## Rukopisi

Tekst je sačuvan u oko 60 kompletnih rukopisa od 15.-17. veka na crkvenom slovenskom. Najstariji postojeći rukopis je iz 1469. godine. Većina sačuvanih prepisa je ruske redakcije, dok su sačuvana samo dva južnoslovenska prepisa iz 15. veka.

## Literatura
* J. Vašica, *Literární památki epochi velkomoravské.* Praha: Višehrad 1996. Česki překlad životopisů je na str. 227-301.

## Reference

## Povezano
* Konstantin Filozof
* Kiril i Metodij
* Žitije Metodija
* Staroslovenski jezik

## Vanjske veze
* Vita Constantini (staroslovenski izvornik)
* Žitije Konstantina Filozofa  (staroruski prepis)
* Žitije Sv. Konstantina-Ćirila, slovenskog prosvetitelja (srpski prevod)
* The Life of Constantine (engleski prevod)
Once More unto the Breach (Star Trek: Deep Space Nine)

***Once More unto the Breach*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 9. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako ostarjeli klingonski kapetan Kor pokušava sudjelovati u Dominionskom ratu te kako mu Worf odlučuje izaći u susret i dovodi ga na brod generala Martoka koji odlazi u opasnu misiju.

Uloga Kora u epizodi je predstavljala posljednji glumački nastup u karijeri Johna Colicosa.

## Reference

## Vanjske veze
*
Once Upon a Time (Star Trek: Voyager)

***Once Upon a Time*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 11. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako se posada *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyagera]]* trudi da Naomi Wildman pomogne prebroditi teške trenutke kada joj majka nestane prilikom istraživačke misije u *[[Delta Flyer]]u*.

## Izvori

## Vanjske veze
*
The Siege of AR-558

***The Siege of AR-558*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 16. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako kapetan Sisko prilikom rutinske logističke misije odluči ostati pomoći izoliranom garnizonu Zvjezdane flote da se obrani od nadmoćnih Jem'Hadar snaga.

Epizoda je mjesec dana kasnije dobila svoj nastavak u epizodi *[[It's Only a Paper Moon (Star Trek: Deep Space Nine)|It's Only a Paper Moon]]*.

## Reference

## Vanjske veze
*
Timeless (Star Trek: Voyager)

***Timeless*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 18. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako ostarjeli Chakotay i Harry Kim pokušavaju spasiti *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyager]]* od uništenja tako što u prošlost šalju poruku koja bi trebala spriječiti korištenje eksperimentalnog pogona koji je izazvao katastrofu.

Epizoda je dobila pohvale od strane kritičara, prije svega zbog izvedbe Garretta Wanga u dvostrukoj ulozi mladog i starog Harryja Kima.

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Kločev glagoljaš

**Kločev glagoljaš** (lat. *Glagolita Clozianus* [~go'lita klozi·a:'nus]), glagoljički kodeks iz XI. st., dio kanona staroslavenskih tekstova.

Neka jezična i paleografska obilježja upućuju na mogućnost da je prepisan na hrvatskom prostoru. Od svih kanonskih tekstova po tim je kriterijima najsličniji *Marijinskom evanđelju*, nastalomu također sjeverozapadno od bugarsko-makedonskog prostora. Od kodeksa za koji se pretpostavlja da je imao oko 500 stranica sačuvano je samo 14 listova na kojima je ispisano 5 homilija. Četiri homilije su poznate i iz drugih staroslavensih tekstova (autora Ivana Zlatoustog i Epifanija), a jedna je sačuvana samo u  *Kločevu glagoljašu*  i naziva se *Anonimna homilija*, a prepostavlja se da joj je autor Sveti Metod.

Kodeks je u trenutku nastanka imao preko 550 listova (1100 stranica), od kojih se 12 se listova čuva u Tridentu, a 2 u Innsbrucku. Na Krku, u riznici Frankapana, koji su ga okovalo srebrom i zlatom i  sve do smrti Ivana Frankapana kodeks se, bogato opremljen, častio kao autograf Svetoga Jeronima. Na početku XIX. st. bio je u posjedu austrijskoga grofa Parisa Cloza po kojem je i dobio ime. Prvih 12 stranica izdao je prvi Jernej Kopitar 1836., a dva insbručka lista izdao je prvi put F. Miklošič 1860.

## Izvori
* Hrvatska enciklopedija 
* Proleksis enciklopedija

## Literatura
* Josip Bratulić i Stjepan Damjanović, *Hrvatska pisana kultura*, 1. svezak: 8. - 17. stoljeće, str. 52, 

## Vanjske veze
* 30 bisera Hrvatske glagoljičke kulture
* kločev glagoljaš
Rokytov pri Humennom

**Rokytov pri Humennom** je naseljeno mjesto u okrugu Humenje, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Titlo

**Titlo** je produžen dijakritički simbol isprva korišćen u staroslovenskom ćiriličnom rukopisu, npr. u staroslovenskom i staroruskom jeziku. Reč je pozajmljenica od grčke reči  „naslov“. Titlo se i dalje pojavljuje u savremenim natpisima, na ikonama i službenim knjigama štampanim na crkvenoslovenskom jeziku. Danas se sličan znak koristi u matematici - tilda.

Titlo je nacrtan kao cik-cak linija preko teksta. Uobičajeni oblik je kratki mah gore, padajuća kosa linija, kratki mah gore. Alternativa je kao bočna kvadratna zagrada: kratki mah gore, vodoravna linija, kratki mah dole. Ima nekoliko značenja u zavisnosti od konteksta. Jedno je da beleži slova kada se koriste kao brojevi. Ovo je kvazi-decimalni sistem je sličan grčkim brojevima.

Takođe je korišćen kao nad-tekst skraćenica koja beleži često korišćene važne reči, kao što su car (), njeno veličanstvo (), Majka Božja (), Isus Hristos (), Bog (), Gospod (), itd. Ovo se odnosi na tradiciju „svetih imena“ () u korištenju skraćenice za određene često pojavljujuća imena u grčkim svetim pismima.

U rukopisima, titlo se često koristio kako bi označio mesto gde je pisac slučajno preskočio slovo, ako nije bilo prostora za crtanje propuštenog slova iznad. Kratak titlo se koristi preko jednog slova ili preko mesta skraćenice; dugi titlo se koristi preko cele reči.

Titlo je kodiran u junikodu na  (&nbsp;&nbsp;).

## Povezano
* Slovotitlo
* Ćirilični brojevi
* Crkvenoslovenski jezik (Staroslovenski jezik)
* Ćirilica
Kijevski misal

**Kijevski misal** (**Kijevski listići**) je sedmolisni glagoljski rukopis staroslovenskog kanona koji sadrži delove rimokatoličke liturgije. Smatra se najstarijim i najarhaičnijim staroslovenskim rukopisom i datiran je najkasnije u 10. veku. Sedam listova pergamenta sačuvani su u malom formatu (14,5x10,5&nbsp;cm). Ima neobičan tip glagoljskih slova koja se razlikuju od reprezentativnih spomenika staroslovenskog kanona. Slova ne dopiru do donje linije već su vezana za gornju i „vise” s nje.

## Datiranje i poreklo
Prva stranica rukopisa je pisana kasnije, verovatno na prelazu iz 11. i 12. vek. Lingvistička, paleografska i grafička svojstva ukazuju na to da je poreklom sa Balkana. Na toj prvoj strani je sproveden jednojerov sistem koji je karakterističan za pismenost našeg područja.

Preostalih šest listova pokazuju češke i slovačke dijalekatske crte i oni datiraju iz 10. veka. Jedan od glavnih dokaza njihove starine jeste dosledno čuvanje poluglasnika – u 10. veku još uvek nije došlo do vokalizacije poluglasnika.

Nađeni su u manastiru Svete Katarine na Sinaju. Napisao ih je Dimitrije Sinait i čuvaju se u Kijevu.

## Uzorak teksta
по въсѫдѣ :. Смѣрьно тѧ молимъ вьсемогъи б҃же . молитвами свѧтыхъ твоихъ . и ты самъ бѫди . и даръ твои въсели въ ны . и врѣмѧ наше въ правьдѫ постави :. г҃мь :.

мьшѣ на вьсѧ дьни вьсего лѣта обидѫцѣ :. Б҃ъ иже тварь своѭ велми помилова . и по гнѣвѣ своемь . изволи въплътити сѧ съпасениѣ ради чловѣчьска . и въсхотѣвъ намъ оутврьди срьдьцѣ нашѣ . и милостиѭ твоеѭ просвѣти ны : г҃мь :

надъ оплатъмь :. Близъ насъ бѫди г҃и просимъ тѧ . и молитвѫ нашѫ оуслыши . да оупъвание [въ]ньмемъ дѣлъ своихъ . и въ любъвь даръ сь тебѣ приносимъ : г҃мь :.

прѣфациѣ: вѣчьнъи б҃же : Небесьскыѧ твоѧ силы просимъ и молимъ . да съ вышьними твоими . достоины сътвориши ны : и вѣчьнаѣ твоѣ ихъже жѧдаемъ подасъ намъ милостивьно : х҃мь г҃мь нашимь . и҃мь

по въсѫдѣ :. Просимъ тѧ г҃и дазь намъ . да свѧтъи твои въсѫдъ приемлѭце достоини бѫдемъ очишчениѣ твоего . и вѣра твоѣ въ насъ да въздрастетъ : г҃мь нашимь ис҃м .

## Reference

## Literatura
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* The Kiev Missal - World Digital Library
Zografsko evanđelje

**Zografsko evanđelje** ili **Zografski kodeks** () je staroslovenski rukopis evanđelja pisan na glagoljici. Potiče iz druge polovine 10. ili početka 11. veka. Pisano je negde u Makedoniji, a pronađeno je 1843. godine u manastiru Zograf na Svetoj gori. Sačuvano je 303 lista pergamenta.

U rukopisu su prisutne grčke reči koje još nisu prevedene na staroslovenski jezik.

Danas se čuva u Ruskoj nacionalnoj biblioteci u Sankt Peterburgu, zajedno sa Marijinskim jevanđeljem.

## Vanjske veze
* Codex Zographensis
Marijinsko evanđelje

**Marijinsko** ili **Marijino jevanđelje** predstavlja najstariji sačuvani spomenik pisan staroslovenskim jezikom u kome se javljaju crte srpskog narodnog jezika pod čijim uticajem će se kasnije razviti i srpska redakcija staroslovenskog jezika. Pisano je glagoljicom na 174 listova, a na osnovu jezičkih crta, smatra se da je nastalo najkasnije početkom XI veka na štokavskom području. Pronađen je sredinom XIX veka u svetogorskom manastiru Svete Marije, po kome je i dobio ime, a danas se nalazi u Ruskoj nacionalnoj biblioteci u Sankt Peterburgu, zajedno sa Zografskim jevanđeljem, takođe pisanim glagoljicom.

## Povezano
* Miroslavljevo jevanđelje
* Vukanovo jevanđelje
* Divoševo jevanđelje
* Nikoljsko jevanđelje

## Reference

## Literatura
* 
* 
* Đorđe Sp. Radojičić: Razvojni luk stare srpske književnosti, Senta 1962.
* Đorđe Sp. Radojičić: Tvorci i dela stare srpske književnosti, Titograd 1963.
* Marijinsko jevanđelje na Uikiiztočnik
Sinajski psaltir

**Sinajski psaltir** je staroslovenski crkveni rukopis (srpske redakcije) iz 11. veka. Predstavlja najstariji sačuvani Psaltir na staroslovenskom jeziku. Pronađen je u manastiru Svete Katarine na Sinaju po kome i nosi naziv i gde se još uvek čuva.

Pisan je na glagoljici i do sada je pronađeno 209 listova pergamenta.

Najveći deo Psaltira (177 listova) je otkriven 1850. godine od strane ruskog arhimandrita Porfirija Uspenskog, a ostalih 32 lista otkriveni su 1968. godine.

U istom manastiru su nađeni takozvani Kijevski listići na glagoljici koje je napisao Dimitrije Sinait i koji se čuvaju u Kijevu.

## Literatura
* 
* 
* Nazor, Anica (2008-09-10). "Moshé Altbauer, Psalterium Sinaiticum, an 11th century glagolitic manuscript from St. Catherines's monastery, mt. Sinai" (PDF). Slovo, Old Church Slavonic Institute (in Croatian) (22): 146–148.

## Reference

## Vanjske veze
* Sinaйski glagoličeski psaltir  
* Svetazemlja.info
Grškovićev odlomak apostola

**Grškovićev odlomak apostola** spada među najstarije sačuvane slavenske tekstove *Apostola* (''Djela Apostolskih''): Pisan je glagoljicom prijelaznog time, između makedonske oble i hrvatske uglaste. Na četiri je pergamentna lista veličine 15,5 × 21,7&nbsp;cm, na kojima se nalaze neki dijelovi teksta *Djela apostolskih*.

Datira iz XII. stoljeća, a nastao je u području ist. Bosne, Zahumlja ili Zete, gdje se uglata glagoljica nije razvijala. Pismo je vrlo staro i blisko mak. spomenicima XI–XII. st., a grafemski odabir (npr. prevladavanje jorova na račun jerova) približuje se zapadnoj hrvatskoglagoljskoj praksi. Nekoliko se puta zamjenjuje prijedlog u i vъ, što upućuje na štokavsko područje nastanka.  Ta mješavina staroslavenskog i štokavizama upućuje na podrijetlo s istočnog ruba glagoljskog područja.

Odlomke je potkraj XIX. st. pronašao vrbnički kapelan Jerko Gršković u Vrbniku na Krku  i po njemu se ovi fragmenti zovu. Čuva ih se u Zagrebu, u arhivu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.

## Izvori

## Literatura
* Josip Bratulić i Stjepan Damjanović, Hrvatska pisana kultura, 1. svezak, 8. - 17. stoljeće, str. 74, 

## Vanjske veze
* Tragom pisane baštine BIH
Rilski glagoljski listići

**Rilski glagoljski listići** ili **Makedonski listići** – 8 nepunih listića i još 3 parčeta papira, koji su se sačuvali od izgubljene glagoljske liturgijske staroslovenske knjige. Nastali su u XI veku. Sadrže delove ispovedne molitve i Parenesisa (uputstva) Jefrema Sirina.

Pronađeni su u Rilskom manastiru u Bugarskoj. Prva dva listića je pronašao V.I. Grigorovič 1845. godine. Godine 1880. pronađena su još tri listića u korici rukopisa 1473. godine «Panegirik na Vladislav Gramatik» je otkrio K. Jireček. U istom mestu 1936. godine još deo fragmenata je pronašao J. Ivanov.

Listići koje je pronašao Grigorovič se sada čuvaju u biblioteci Ruske akademije nauka u Petrogradu. Svi ostali su u Rilskom manastiru, zajedno sa rukopisom u kojem su bili otkriveni.

Postoje pretpostavke da je istom rukopisu, od kojeg su ostali Rilski listići, pripadao i još jedan takozvani «Listić Grigoroviča» (čuva se u biblioteci Ruske akademije nauka u Petrogradu).
Savina knjiga

**Savina knjiga** je ćirilični staroslovenski rukopis iz XI veka. Rukopis je ukrašen ornamentima i predstavlja prepis Svetog pisma, i sadrži izbor delova jevanđelja i sinaksar. Sadrži 166 listova formata 17h13 cm pergamenta.

Naziv je dobio po njegovom autoru svešteniku Savi, koji je ostavio svoje zapise na marginama. Stariji deo pronađen je u severoistočnoj Bugarskoj, dok je ostatak listova pronađen u Kijevu. Bio je u vlasništvu Seredkinskoog manastira u blizini grada Pskova. U XIV veku je prenet u Narodnu biblioteku u Moskvi. Rukopis je nekoliko puta restauriran. Restauracija koja je rađena sredinom XX veka znatno je oštetila rukopis.

Rukopis je pronašao i prvi izdao Ismail Sreznjevski 1868. godine u Petrogradu. Kritičko izdanje dao je Ščepkin u Petrogradu 1903. godine. Ovo kritičko izdanje fototipski je izdato u Gracu 1959. godine. Rukopis se čuva u arhivu moskovske narodne biblioteke.

Godine 1999. je objavljeno fototipsko izdanje.

## Literatura
* Savvina kniga. Drevneslavяnskaя rukopisь XI, XI—XII i konca XIII veka. Častь I: Rukopisь. Tekst. Kommentarii, M.: Indrik. .

## Vanjske veze
* V. Ščepkin, Savvina kniga, SPb. 1903
Rovné (Humenje)

**Rovné** je naseljeno mjesto u okrugu Humenje, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
*
Ohridski apostol

**Ohridski apostol** je srednjovekovni bogoslužbeni ćirilični rukopis, sa kraja 12. veka, sa fragmentima Dela apostolskih , namenjenim bogoslužbenom čitanju nedeljama i praznicima.

Rukopis se sastoji od 112 pergamenta. Napisana je na osnovu originalnog glagoljskog teksta, na šta ukazuje to da su na mnogim mestima reči napisane glagoljicom. Dve rukopisna lista su takođe zapisani glagoljicom..

Rukopis je najverovatnije pisan u severozapadnoj Makedoniji, verovatno blizu Ohrida, i sadrži reči karakteristične za lokalni dijalekt, uključujući vokalizaciju tvrdih glasova u jakoj poziciji u o.

Rukopis je otkriven 1845. godine u Crkvi Svetog Klimenta u Ohridu među ostacima stare bazilike svetog Pantalejmona, od strane ruskog istraživača Viktora Grigoroviča. Opsežne fragmente apostola objavio je 1868. godine, Ismail Srieznievski u delu Dorje Slavianskaia Patiatniki Sveta Piski (St. Petersburg 1868, str. 75-100, 269-300). Kompletan tekst rukopisa sa detaljnim opisom jezika objavio je Stjepan M. Kulbakin 1907. godine. (Ohridska rukopiska Apostola konca XII veka, Sofija 1907). Rukopis se nalazi u zbirci Ruske državne biblioteke u Moskvi.

## Reference
Asemanijevo evanđelje

**Asemanijevo jevanđelje** () je staroslovenski rukopis na glagoljici iz 10. veka.

Rukopis je izrađen na pergamentu i ima 158 strana. Sadrži Jevanđelja za subotu i nedelju sa beleškama o hrišćanskim praznicima. Ukrašeno je brojnim minijaturama i inicijalima u boji.

Pronađen je 1736. godine u Jerusalimu. Naziv je dobio po njegovom pronalazaču — direktoru Vatikanske biblioteke, Džozefu Asemaniiju.

Original rukopisa se čuva u Vatikanskoj biblioteci.

## Reference

## Vanjske veze
* Asemanijevo jevanđelje - Faksimil
Arhangelsko evanđelje

**Arhangelsko jevanđelje** je ćirilični rukopis Jevanđelja iz 1092. godine. To je četvrta po starosti slovenska rukopisna knjiga.

Čuva se u odeljenju rukopisa ruske Državne biblioteke. Godine 1997. Unesko je Arhangelsko jevanđelje uvrstio u Međunarodni registar Pamćenje sveta 

Arhangelsko jevanđelje se razlikuje od ostalih rukopisa po bogatoj dekoraciji. Istorija njegovog nastanka i sudbine do 1876. godine su nepoznati. Knjiga je doneo u Moskvu seljak iz Arhangelska a te je po njemu i dobilo naziv, odnosno po mestu njegovog otkrića. Rukopis je u zadovoljavajućem stanju. Za proučavanje od strane stručnjaka 1912. godine, objavljeno je faksimilno izdanje, a 1997. godine naučno izdanje Jevanđelja iz Arhangelska.

## Istorija knjige
Istorija nastanka, kupac rukopisa i njegova istorija do 1876. godine u Moskvi, je nepoznato. Postoje stavovi da se radi zapisu Novgorodskog Lazarevskog manastira, ali ova verzija nema definitivnih dokaza .

## Reference
Clarence (Čile)

**Clarence** (španjolski: *Isla Clarence*) je otok u Ahipelagu Ognjena zemlja, na jugu Južne Amerike.

## Geografija
Otok administrativno podpada pod Čileansku regiju Magallanes y Antártica Chilena (Provincija Magallanes).

Clarence leži na zapadnom dijelu Magellanova tjesnaca pored otoka Capitán Aracena.

Otok ima površinu od 1110 km², vrlo je razveden - obala mu je duga 444.8 km i brdovit, najviša planina visoka je 914 metara.

## Povezano
* Ognjena zemlja

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Karta otoka''
Los Ríos (regija)

**Los Ríos** punim imenom *Región de Los Ríos* je jedna od 16 regija na koje je Čile administrativno podjeljen. 

## Karakteristike

Regija se nalazi na jugu zemlje, prostire se duž Tihog ocena i po planinama Anda.

Los Ríos ima površinu od 18,430 km², na kojoj živi 405,835 stanovnika.

Regija je administrativno podjeljema na dvije provincije Valdivia i Ranco.

Administrativni centar regije je grad Valdivia u kom živi 150,727 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Region de Los Ríos, Gobierno Regional''
Valdivia (provincija)

**Valdivia** punim imenom *Provincia de Valdivia* je jedna od 56 provincija na koje je Čile administrativno podjeljen, ona je jedna od dvije provincije Regije Los Ríos.

## Karakteristike

Provincija se prostire na jugu Čilea, po pustinji Atacama, duž pacifičke obale na površini od 10,197 km² u kojoj živi 307819 stanovnika.

Administrativni centar provincije je grad Valdivia u kom živi 150,727 stanovnika

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Gobernación Provincial de Valdivia''
Valdivia (rijeka)

**Valdivia** je rijeka na jugu Čilea duga 15 km.

## Hidrologija

Valdivia se formira sutokom rijeka Calle-Calle, koja dolazi sa istoka i Cruces sa sjevera kod grada Valdivia. Od tamo  teče prema zapadu, do ušća u Pacifik kod grad Corral.

Sliv rijeke velik je 10.275 km² i proteže se po Provinciji Valdivia, koja je i ime dobila po rijeci.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Cuenca del Rio Valdivia''
Calle-Calle

**Calle-Calle** je rijeka na jugu Čilea duga 55 km, koja sa rijekom Cruces formira rijeku Valdiviju.

## Hidrologija

Calle-Calle se formira sutokom rijeka San Pedro i Quinchilca, 8 km uzvodno od grada Los Lagosa, od tamo rijeka sporo teče uz velike meandre prema istoku do grada Valdivia gdje se spaja sa rijekom Cruces i formira rijeku Valdiviju.

Rijeke San Pedro i Quinchilca imaju izvore u andskim glacijalnim jezerima, tako da Calle-Calle ima vode čitavu godinu.

Sliv rijeke velik je 5267 km² i proteže se po Provinciji Valdivia.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Calle Calle: mapa, significado y todo lo que desconoce de él''
Ostromirovo evanđelje

**Ostromirovo jevanđelje** je jedan od najstarijih i najbolje očuvanih rukopisa staroslovenske, odnosno staroruske književnosti iz sredine XI veka.

Tekst je napisan u dve kolone sa 18 redova na površini od oko 20 × 24&nbsp;cm. Ukrašen je brojnim raznobojnim slovima, minijaturama jevanđelista i drugim ilustracijama. Rukopis se sastoji od 294 listova pergamenta dobrog kvaliteta. Postoji nekoliko listova sa ušivenim delovima i sa rupama koje su postojale pre pisanja teksta.

Izradio ga je đakon Grigorije tokom 1056—1057. godine po porudžbini velikog kneza novgorodskog Ostromira za Sofijsku sabornu crkvu Velikog Novgoroda.

Ostromirovo jevanđelje predstavlja najstariji precizno datiran rukopis slovenske književnosti. Rukopis je bio ukrašen koricama s dragim kamenjem.

U početku je čuvan u Sofijskoj crkvi, a zatim je prenet u Moskovski Kremlj.

Godine 1720. ukazom Petra Prvog prenet je u Sankt Peterburg.

Od 1806. godine Ostromirovo jevanđelje se čuva u Ruskoj nacionalnoj biblioteci. Uključeno je u Uneskov registar Pamćenje sveta.

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* Ostromirovo jevanđelje  
* Drevnorusko jevanđelje ukuljučeno u Uneskov registar
Jelisavetska Biblija

**Elizabetanska** ili **Jelisavetska Biblija** () je ime prevoda Biblije na Crkvenoslovenski jezik, izdate 1751. godine za vreme vladavine ruske carice Jelisavete Petrovne.

Rad na novom autoritativnom prevodu Svetog pisma za potrebe Ruske pravoslavne crkve počeo je 14. novembra 1712. godine, dekretom Petra Velikog. Ažurirana verzija Ostroške Biblije, zasnovana na modernim sinodalnim prevodima pravoslavnih crkava na slovenskim jezicima.

Par godina nakon izdavanja ove Biblije, 1755. osnovan je Univerzitet u Moskvi, a u Veneciji Dimitrije Teodosije otvorio "Slovensko-grečesku tipografiju" iste godine. 

## Reference

## Vanjske veze
* Biblija na crkvenoslavenskom jeziku ruske redakcije
Cruces

**Cruces** (španjolski: *Río Cruces*) je rijeka na jugu Čilea duga 125 km, koja zajedno sa rijekom Calle-Calle formira rijeku Valdiviju.

## Hidrologija

Cruces se formira sutokom nekoliko manjih vodotoka koji izviru, na zapadnim padinama andskih planina, smještenih između jezera Villarrica i Calafquén pod imenom - **San José Copihuelpi**.

Od izvora teče uz velike meandre prema jugozapadu, preko općine Mariquina, kod sela - Cruces mjenja ime u Cruces. Zatim prima pritoke Nanihue i Pichoy. Kod grada Valdivije spaja se sa rijekom Calle-Calle, i nakon toga pod imenom Valdivija teče 15 km do oceana.

Sliv rijeke velik je 3.233 km² i proteže se po Provinciji Valdivia.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Río Cruces: Contaminación, y todo lo que necesita saber''
Corral (Čile)

**Corral** je lučki grad na jugu Čilea u kom živi 3,481 stanovnika

## Geografija
Corral se nalazi u Regiji Los Ríos - Provincija Valdivia.
Corral se prostire na lijevoj obali Zaljeva Corral, udaljen 15 km od Valdivije i 850 km od Santiaga.

## Historija
Corral je jedna od najstarijih luka u Čileu, koja je tokom 17. vijeka, postala izuzetno važna Španjolskom Imperiju, zbog tog je podignut čitav niz utvrda u gradu i oko njega, da spriječe ulaz u zaljev i u rijeku Valdiviju, i tako zaštite grad Valdiviju.

Grad je bio poprište pomorske bitke 1820., u vrijeme čileanske borbe za nezavisnost. U toj bitci je tek osnovana Čileanska ratna mornarica, kojom je komandirao unajmljeni britanski oficir Thomas Cochran, zauzela španjolske utvrde i sam grad, a nakon tog i Valdiviju, koja 
je u to vrijeme bila jedno od najačih španjolskih utvrda.

Grad je teško oštećen u Potresu kod Valdivije 1960  a još više u tsunamiju koji je uslijedio nakon njega.

## Privreda
Pored luke koja uglavnom služi gradu Valdiviji, za ekonomiju grada važni su šumarstvo, akvakultura, ribarstvo i turizam.

Njegove atrakcije su utvrde; San Sebastián de la Cruz, Pura y Limpia Concepción, San Pedro de Alcántara....

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Municipalidad de Corral'' (službene stranice)
Corral (zaljev)

**Corral** (španjolski: *Bahía de Corral*) je zaljev Tihog oceana na jugu Čilea u Provinciji Valdivia.

## Karakteristika

Zaljev je estuarij rijeke Valdivija i brojnih drugih manjih riječica i potoka.

Na dnu zaljeva leži otok Mancera, a na početku grad i luka Corral.

Do zaljeva je prvi doplovio genoveški pomorac *Giovanni Battista Pastene* (Juan Bautista Pastene) 1544 u službi Španjolskog Imperija.

Tokom 17. vijeka Španjolci su duž obala zaljeva podignut čitav niz utvrda, da spriječe ulaz u rijeku Valdiviju, i tako zaštite grad Valdiviju.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ingresión del mar en la costa chilena del tipo Pacífico, Bahía de Corral''
Capitán Aracena

**Capitán Aracena** (španjolski: *Isla Capitán Aracena*) je otok u Ahipelagu Ognjena zemlja, na jugu Južne Amerike.

## Geografija
Otok administrativno podpada pod Čileansku regiju Magallanes y Antártica Chilena (Provincija Magallanes).

Capitán Aracena leži u sredini Magellanova tjesnaca, udaljen 2&nbsp;km od otoka Clarence.

Otok ima površinu od 1164 km², vrlo je razveden - obala mu je duga 457 km i brdovit, najviša planina Vernal visoka je 1189 metara.

## Povezano
* Ognjena zemlja

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Karta otoka''
Bruno Martini

**Bruno Martini** može se odnositi na sljedeće osobe:
*Bruno Martini (fudbaler) (1962-2020), francuski fudbalski golman
*Bruno Martini (rukometaš) (rođen 1970.), francuski rukometni golman
*Bruno Martini (gimnastičar) (rođen 1987.), brazilski gimnastičar
Covenant (Star Trek: Deep Space Nine)

***Covenant*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, premijerno prikazana 23. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako pukovnica Kira dolazi na napuštenu cardassijansku stanicu Empok Nor gdje otkriva kako je Gul Dukat postao vođa bajoranskog otpadničkog kulta koji štuje Pah utvare umjesto Proroka.

Inspiraciju za scenario epizode je pružio kult Nebeskih vrata čiji su članovi godinu dana ranije izvršili masovno samoubistvo.

## Reference

## Vanjske veze
*
Infinite Regress (Star Trek: Voyager)

***Infinite Regress*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 25. novembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako 7 od 9 počinje pokazivati simptoma poremećaja višestrukih ličnosti, a za što se ispostavi da je posljedica uređaja napravljenog u svrhu da uništi Borgove.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Nothing Human (Star Trek: Voyager)

***Nothing Human*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 2. decembra 1998. godine. Radnja prikazuje kako B'Elanna Torres postaje žrtvom vanzemaljskog stvorenja koje se spojilo sa njenim organima te kako holografski Ljekar, u nastojanju da je spasi, koristi hologramsku verziju cardassijanskog ksenobiologa sa kontroverznom prošlošću.

## Izvori


## Vanjske veze
*