Prudencije

**Aurelije Prudencije Klement** (, 348–oko 405) bio je hrišćanski latinski pisac i najveći latinski hrišćanski pesnik antike, rođen u Hispaniji, najverovatnije u Tarakoni.

## Život
Gotovo sve informacije o Prudencijevom životu potiču iz njegove kratke stihovane autobiografije, koju je sastavio u 57. godini života kao uvod u vlastita dela. Tu se saznaje da je rođen u vreme vladavine careva Konstancija II i Konstansa, kad su konzuli bili Filip *(Philippus)* i Salija *(Salia)*, tj. 348. godine nove ere. U detinjstvu je stekao osnovno obrazovanje, a zatim je, kao mladić, pohađao retorske škole. Kad je odrastao, vodio je raskošan život i bavio se advokaturom i zatim postigao sjajnu karijeru i u sudnici i u državnoj službi, budući da ga je car (verovatno Teodosije ili možda Honorije) postavio na neki visoki položaj na dvoru. Oko 398. n.e., već u odmaklim godinama, spoznao je ništavnost zemaljskih počasti i predao se hrišćanskoj veri te je za nepunih deset godina, do 405. n.e., sastavio impozantno pesničko delo.

## Delo
Prudencijeva dela, koja je sva autor izdao 405. godine, obično se dele na didaktične epove, koji su originalniji od Juvenkovog biblijskog epa i Sedulijeve *Uskršnje pesme*, i na lirske pesme, koje su mu donele naziv "hrišćanskog Horacija.

### Didaktički epovi
Spev *Apoteoza* *(Apotheosis)* govori o božanskoj prirodi Hristovoj, njegovom uskrsnuću i odnosu s Ocem te o Trojstvu. Ortodoksna doktrina o Trojstvu brani se od sabelijanaca, Jevreja, ebionita, manihejaca i drugih jeretika, a diskusija je pomešana s učenjima o prirodi duše, iskonskom grehu i uskrsnućem. Pesma se sastoji od 56 uvodna jampskih trimetara i jampskih dimetara, koji idu naizmenično jedan za drugim i od 1.084 daktilska heksametra.

*Postanak greha* ili *Poreklo greha* (*Hamartigenia*, od grčke reči ) govori o poreklu zla i greha i pretežno se bavi pobijanjem Markionove dualističke jeresi. Pesma u celini ne dostiže veću poetski vrednost, ali se na njenom kraju nalazi prvi poetski značajan opis raja i pakla. Sastoji se od 63 uvodna jampska trimetra i 966 daktilskih hekesametara.

I u spevu *Protiv Simaha* Prudencije polemiše protiv paganskih verovanja, bogova, mitologije, astrologije i kulta Sunca. Spev se sastoji od dva pevanja: prvo ima 89 uvodnih stihova u horijampskim trimetrima i 657 stihova u heksametrima, a drugo 66 uvodnih stihova u istim trimetrima i 1.132 heksametra. Ovaj je ep nazvan *Protiv Simahu* jer u njemu Prudencije pobija argumente koje je u svom znamenitom govoru caru Valentinijanu Simah izložio nekih dvadeset godina ranije (384) zalažući se za obnovu žrtvenika Pobede u rimskoj kuriji, koji je odatle sklonio Gracijan.

U nešto manje polemičnom i više didaktičnom duhu napisan je ep pod naslovom *Razdor duše* *(Psychomachia)*, koji se sastoji od 68 jampskih trimetara i 915 heksametara. Tu se, uz dosta retorskih ukrasa i dugih monologa, prikazuje borba između strasti i vrlina u duši hrišćanina, koje su predstavljene kao personifikacije, npr. Vera i Idolopoklonstvo, Čednost i Razvrat, Strpljenje i Gnev, Poniznost i Oholost. U srednjem veku to je bilo jedno od najčitanijih dela rimske književnosti, uz *Svadbu Merkurija i Filologije* Marcijana Kapele.

### Lirske pesme
U lirici se Prudencije pokazuje kao originalni hrišćanski pesnik, koji ne sastavlja tek himne namenjene praktičnim liturgijskim potrebama, kakve su pisali Auzonije i Hilarije. Zbirka pod naslovom *Časovi svakog dana* ili *Časlovac* (*Cathemerinon* tj. *liber* = grč. ), sastoji se od dvanaest himni koje je hrišćanin treba da peva u pojedine sate tokom dana (prvih šest himni) i od onih koje treba da peva na pojedine praznike. U tim himnama pesnik koristi raznolike metričke sheme, ugledajući se kako na grčku himniku tako i na pagansko rimsko pesništvo.

I u zbirci *Mučenički venci* (*Peristephanon*, tj. *liber* = grč. ), koja se sastoji od četrnaest pesama u slavu raznih svetitelja, Prudencije spaja različite uticaje te piše pesme pune poleta, snažnih opisa i smele simbolike, uz ponešto epskog tonaliteta i elemenata koje uzima iz narodnih legendi o hrišćanskim mučenicima.

Prudencije je napisao i 48 tetrastiha sastavljena od daktilskih heksametara na biblijske teme, od kojih se prva 24 tetrastiha odnose na *[[Stari zavet]]*, a druga 24 stiha na *[[Novi zavet]]*. Ta zbirka nosi naslov *Dittochaeon*, koji možda ukazuje na dvostruke teme ― starozavetne i novozavetne (možda od διττός = "dvostruk" i ὀχή = "hrana"). Ovi "epigrami" ponekad se ne smatraju autentičnim Prudencijevim delom, budući da ih on ne spominje u svojoj autobiografiji, u kojoj inače navodi sva ostala dela koja je napisao, a osim toga, drži se da su oni slabije književne vrednosti u odnosu na druge njegove pesme; ipak, većina ispitivača ne sumnja u njihovu autentičnost.

## Značaj i uticaj
Prudencijeva poezija nastoji na harmoničan način povezati "hrišćanski duh" s "klasičnim oblikom". U srednjem veku uživao je veliki ugled kao jedan od najboljih ranohrišćanskih pesnika, čije je delo ― koje je u hrišćansku poeziju uvelo književnu himnu, alegorijski ep i hrišćansku baladu ― snažno uticalo na umetnost, hrišćansku liturgiju i pesništvo. Ipak, njegov latinski nije, kao Juvenkov i Viktorinov, izgrađen po uzoru na najbolje antičke obrasce, već je "nečist", s klasičnim rečima upotrebljenim u izmenjenom, "barbarističkom" smislu, koje stoje naporedo s arhaičnim rečima iz Lukrecija i rimskih komediografa.

## Reference

## Literatura
*
*
*
* 
*

## Vanjske veze
* Prudencijeva poezija s engleskim prevodom H. J. Thomsona (1949)
*  – Latinski i engleski tekst *Časova svakog dana*
* ''Mučenički venci''  (latinski tekst)
* ''The Catholic Encyclopedia'', s.v. Prudentius
* ''The Christian Classics Ethereal Library'' 
* ''Opera Omnia'' u Migneovom izdanju ''Patrologia Latina''