Ekonomija

**Ekonomija** je naučna disciplina koja proučava osnovna pravila ponašanja i ekonomske zakonitosti u ekonomskim aktivnostima. U svakoj epohi razvoja, ekonomija proučava ekonomske aktivnosti, kako društvo koristi oskudne resurse radi proizvodnje dobara i usluga i vrši njihovu raspodelu među članovima društva. Ekonomija je povezana i sa drugim naukama: sociologijom, demografijom, politikom i drugim.

Predmet izučavanja ekonomije je podeljen na dve glavne oblasti: mikroekonomiju koja proučava privredne subjekte (domaćinstva i preduzeća) sa stanovišta troškova proizvodnje, i makroekonomiju koja se bavi izučavanjem pojava i procesa kao što su: inflacija, nezaposlenost, industrijska proizvodnja i ekonomija države..

Racionalno korišćenje resursa u proizvodno-uslužnim delatnostima stvara mnoge proizvode i usluge. U razvijenim zemljama sveta poljoprivreda stvara 2% domaćeg učinka, industrija oko 30%, a ostatak su usluge, koje uključuju: bankarstvo, transport, zabavu i kulturu, komunikacije i informacije, turizam i javne usluge (odbrana, policija, obrazovanje i zdravlje). Usluge u ovim zemljama beleže najbrži rast učinka i izvoza. S druge strane, u nerazvijenim zemljama sveta poljoprivreda stvara najznačajniji deo domaćeg učinka, sa najvećim brojem stanovnika i sa najnižim prihodima. Tako usluge u ovim zemljama beleže veoma spor rast učinka i izvoza.

*Može se zaključiti:*
:***Ekonomija''' proučava mnoge oblasti i probleme, razvijajući teorije ljudskog ponašanja u donošenju ključnih odluka u korišćenju ograničenih resursa radi proizvodnje i raspodele vrednih materijalnih dobara i usluga među ljudima.'' 
ili
:***Ekonomija** je nauka koja proučava ljudsko ponašanje kao odnos između ciljeva i oskudnih sredstava koja su podobna za alternativne upotrebe.'' **Lajonel Robins**

== Etimologija ==

Današnji naziv ekonomske nauke koji se sa engleskog „economics” u srpskom jeziku prevodi i kao ekonomija i kao [[ekonomika]], potiče od grčke reči „oikonomikos“ (οικονομικός). Ova reč je složenica koja povezuje grčke reči „nomos“ (νόμος), običaj, zakon i „oikos“ (οικος), kuća, i izvorno znači: zakoni upravljanja domaćinstvom. Veruje se da ju je prvi put upotrebio grčki mislilac [[Ksenofont|Ksenofon]] (Ξενοφῶν, 427–355. pne.) koji je svoju knjigu koja objašnjava kako uspešno voditi poljoprivredno domaćinstvo nazvao „Oikonomikos“ (Oικονομικός)

== Istorijska geneza razvoja ekonomije ==
Ekonomija je doživela dugi razvojni put, zavisno od promena ekonomske rezvijenosti i društvenih odnosa. Ekonomska misao započinje učenjem antičkih filozofa [[Ksenofont]]a, [[Platon]]a i [[Aristotel]]a, a nastavljaju je srednjovekovni skolastici i kanonisti, od kojih je najpoznatiji bio [[toma Akvinski|sveti Toma Akvinski]]. Opšta karakteristika tog razdoblja bio je normativizam, o čemu govore stavovi o trgovini, kamati, pravdnoj ceni itd., što je u vezi sa vrednostima i ciljevima, za razliku od pozitivne ekonomije koja predstavlja skup sintetizovanih znanja o onome što postoji u praksi – životu.

Prvi ekonomski teoretičari bili su [[Merkantilizam|merkantilisti]] (od [[15. vijek|15.]] do [[18. vijek|18. veka]]), koji su se zalagali za pozitivan platni bilans zemlje u međunarodnoj trgovini, koji bi se ostvarivao uz snažnu intervenciju države.

Na osnovu kritike državnog intervencionizma, merkantilisti su razvili teorije ekonomskog liberalizma u Francuskoj (fiziokrati) i Engleskoj (klasičari).

Engleski politički ekonomista [[Adam Smith]] je započeo modernu ekonomiju kao naučnu disciplinu preko svoje knjige "Bogatstvo naroda". Smith je u navedenoj knjizi zaključio da pojedinci vođeni "nevidljivom rukom" tržišta ostvarujući svoje interese ujedno ostvaruju i interese društva u cjelini. Smith je i odbacio merkantilistički zahtjev za ograničavanjem trgovine, tvrdeći da je trgovina korisna i da zemlje trguju na bazi apsolutnih prednosti ("teorija aposolutnih prednosti"). Smithov nasljednik David Ricardo je ponudio svoju teoriju međunarodne trgovine koja se odnosi na komparativne prednosti zemalja ("teorija komparativnih prednosti").

Naslanjajući se na radnu teoriju vrijednosti ekonomskih klasika, [[Karl Marx]] uvodi pitanje eksploatacije radnika u ekonomiji. Naime, smatrajući da rad čini osnovu vrijednosti nekog proizvoda, Marx je zaključio da višak rada prisvaja kapitalista, a protivno pravima radnika koji su uložili svoj rad u taj proizvod. Marksisti naknadno odbacuju druge teorije vrijednosti poput proizvodne teorije vrijednosti i grupe subjektivnih teorija vrijednosti.

Osnivačem Austrijske ekonomske škole se smatra Carl Menger koji je poznat po marginalnoj teoriji korisnosti. Ova teorija korisnosti spada u red subjektivnih teorija vrijednosti i suprotna je proizvodnoj teoriji vrijednosti koju su primjenjivali klasici prije Mengera. Austrijska ekonomska škola je najpoznatija po primjeni metodološkog individualizma koji pretpostavlja posmatranje individue i njenih akcija, te primat dedukcije nad indukcijom u procesu zaključivanja. Tržište se posmatra kao spontani poredak ([[katalaksija]]). Poznati predstavnici austrijske škole ekonomije su [[Friedrich August von Hayek|Friedrich August Hayek]], Ludwig von Mises i Eugen von Böhm-Bawerk. Neki smatraju da je i Joseph Schumpeter pripadao ovoj školi mišljenja.

== Vrste tržišta ==

Kao što smo već rekli jedan od ključnih zadataka ekonomije je da odgovori na tri pitanja (šta, kako i za koga). Društva imaju različite ekonomske sisteme koji na različit način odgovaraju na ta pitanja.

Tako imamo društva sa naredbodavnom ekonomijom (planska ekonomija) i društva sa tržišnom ekonomijom. U današnjem svijetu niti jedno društvo nije u potpunosti usvojilo jedan od ovih sistema, već je to mješavina između njih, pa za sva ta društva kažemo da imaju mješovite ekonomije.

Tržišnom ekonomijom smatramo ekonomiju zasnovanu na ravnoteži ponude i potražnje. Što je manje vlast uključena u tržište, to je tržište slobodnije. Krajnji vid takve ekonomije je liberalno društvo u kojem državni aparat nema uticaja na ekonomiju. Zagovornici takvog društva polaze od shvatanja da ekonomija teži ka ravnoteži zahvaljujuci zakonu spojenih posuda. Pojam globalizacije je usko vezan za ovakvo poimanje ekonomije.

Zagovornici planske ekonomije smatraju da je ekonomiju moguće kontrolisati kroz državnu intervenciju. Planska ekonomija podrazumijeva da postoji centralni planski organ koji će donositi odluke o cjelokupnom ekonomskom sistemu. Oštru kritiku ovakvom pristupu ekonomiji iznijela je Austrijska ekonomska škola.

== Teorije ekonomije ==
Teorije ekonomije su:


== Predmeti izučavanja ekonomije ==
Ekonomija kao nauka bavi se razotkrivanjem, analizom i produbljivanjem saznanja o ekonomskim zakonitostima i pojavama u društvenoj proizvodnji sa stanovišta analize odnosa proizvodnje (klasična ekonomska teorija), odnosno racionalnosti upotrebe ograničenih resursa i neograničenih ljudskih potreba. Analiza se vrši na makro i mikro nivou.
* **Makroekonomija** potiče od grčkih reči ''MAKΡΥΣ/macrys'' (veliki) i ''ΟΙΚΟΝΟΜΙΑ'' (pravila u radu gazdinstva), što znači da proučava ekonomske agregatne veličine. Drugim rečima, bavi se proučavanjem problema društvene privrede, kao celine, gde se varijable svode na mali broj globalnih veličina, tj. kompleksnih agregatnih veličina. 
* **Mikroekonomija*' potiče od grčkih reči *ΜΙΚΡΟΣ/micros* (mali) i *ΟΙΚΟΝΟΜΙΑ* (pravila u radu gazdinstva), što bi u prevodu značilo izučavanje pojedinačnih ekonomskih pojava, veličina i odnosa vezanih za pojedince i preduzeća.

== Praksa ==

Savremena ekonomija koristi matematiku. Ekonomisti se oslanjaju na alate [[Infinitezimalni račun|kalkulusa]], [[linearna algebra|linearne algebre]], [[statistika|statistike]], [[teorija igara|teorije igara]], i [[Informatika|informatike]]. Od profesionalnih ekonomista se očekuje da budu upoznati sa tim alatima, mada se samo manji broj njih specijalizuje u polju ekonometrije i matematičkih metoda.

=== Teorija ===
Formalna ekonomska teorija se oslanja na *a priori* kvantitativne [[model (ekonomija)|ekonomske modele]], koji zahvataju mnoštvo koncepata. Teorija se tipično bazira na *ceteris paribus* pretpostavci, što znači na držanju konstantnim svih promenljivih osim razmatrane. Pri kreiranju teorija, cilj je da se nađu one koje nemaju povećane informacione zahteve, koje proizvode preciznija predviđanja, i koje su proliferne u generisanju rezultata istraživanja u odnosu na prethodne teorije.

U [[mikroekonomija|mikroekonomiji]], glavni koncepti su [[ponuda i potražnja]], [[marginalizam]], [[teorija racionalnog izbora]], [[oportunitetni trošak]], [[budžetsko ograničenje|budžetska ograničenja]], [[korisnost]], i [[teorija firme]]. Rani [[Makroekonomija|makroekonomski]] modeli su bili usredsređeni na modeliranje odnosa između agregatnih promenljivih, međutim pošto se ispostavilo da se odnosi vremenom menjaju makroekonomisti, uključujući [[Novi kejnzijanizam|nove kejnzijaniste]], su reformulisali svoje modele u obliku [[mikrofondacija]].

Gore pomenuti mikroekonomski koncepti igraju važnu ulogu u makroekonomskim modelima&nbsp;– na primer, u [[monetarna teorija|monetarnoj teoriji]], [[kvantitativna teorija novca]] predviđa da povećanje [[Novčana masa|novčane mase]] povišava [[inflacija|inflaciju]], i za inflaciju se smatra da je pod uticajem [[Teorija racionalnih očekivanja|racionalnih očekivanja]]. U [[ekonomija razvoja|ekonomiji razvoja]], sporiji rast razvijenih nacija je u nekim slučajevima bio predviđen zbog opadajućih marginalnih povraćaja na investicije i kapital, i ta pojava je uočena u slučaju [[četiri azijska tigra]]. U nekim slučajevima ekonomska hipoteza je samo *kvalitativna*, a ne *kvantitativna*.

Prezentacije ekonomskih razmatranja često koriste dvodimenzionalne grafikone za ilustrovanje teorijskih relacija. Na višem nivou uopštenosti, [[Paul Samuelson|Pol Samjuelsonova]] rasprava *Fondacije ekonomske analize* (1947) je koristila matematičke metode za predstavljanje teorija, posebno radi maksimizovanja bihevioralnih odnosa agenasa koji dosežu ravnotežu. Knjiga ima fokus na ispitivanju klase izjava zvanih *operaciono smislene teoreme* u ekonomiji, što su [[teorem]]e koje mogu da budu opovrgnute empiričkim podacima.

=== Empirijska istraživanja ===

Ekonomske teorije se frekventno [[Empirijska evidencija|empiriski]] testiraju, uglavnom putem [[ekonometrija|ekonometrije]] koristeći [[ekonomski podaci|ekonomske podatke]]. Kontrolisani eksperimenti koji su uobičajeni u [[fizička nauka|fizičkim naukama]] su teško izvodivi i retko se sreću u ekonomiji. Umesto toga široke grupe podataka se [[obzervaciona studija|obzervaciono studiraju]]; ovaj tip testiranja se tipično smatra manje rigoroznim od kontrolisanih eksperimenata, i zaključci su tipično u većoj meri okvirni. Međutim, polje [[eksperimentalna ekonomija|eksperimentalne ekonomije]] je u porastu, i u sve većoj meri se koriste [[prirodni eksperiment]]i.

[[Statistika|Statistički metodi]], kao što je [[regresiona analiza]], se često koriste. Praktičari koriste takve metode za procene veličine, ekonomskog značaja, i [[statistički značaj|statističkog značaja]] („jačine signala“) hipotetizovanih relacija i za podešavanje nivoa buke drugih promenljivih. Takvim sredstvima, hipoteze mogu da budu prihvaćene, mada do toga dolazi u probabilističnom smislu, umesto izvesnosti. Prihvatanje je zavisno od [[krivotvorenje|opovrgavajućih]] hipoteza testovima preživljavanja. Upotreba široko prihvaćenih metoda ne proizvodi uvek konačne zaključke, niti čak konsenzus po datom pitanju, imajući u vidu različite testove, [[set podataka|setove podataka]], i prethodna verovanja.

Kritike bazirane na profesionalnim standardima i [[Replikacija (statistika)|nereplikabilnosti]] rezultata služe kao dodatne provere protiv predrasuda, grešaka, i prekomerne generalizacije, mada je najveći deo ekonomskih istraživanja obeležen kao nereplikabilan, i prestižni žurnali su optuživani da ne omogućavaju replikaciju putem davanja pristupa kodu i podacima. Poput korošćenja teorija, upotrebe statističkih testova su otvorene za kritičku analizu. Kritički komentari ekonomskih publikacija u prestižnim žurnalima poput *American Economic Review* su znatno opali u zadnjih 40 godina. Ovaj trend se delom pripisuje podsticajima žurnala da se maksimizuje broj citacija radi ostvarivanja višeg ranga u indeksu citacija društvenih nauka (SSCI).

U primenjenoj ekonomiji, [[ulazno-izlazni model]]i koji koriste metode [[linearno programiranje|linearnog programiranja]] se veoma često sreću. Velike količine podataka se obrađuju putem računarskih programa da bi se analizirao impakt pojedinih smernica; [[Minnesota IMPLAN Group|IMPLAN]] je jedan od dobro poznatih primera.

[[Eksperimentalna ekonomija]] promoviše upotrebu [[Naučna kontrola|naučno kontrolisanih]] [[eksperiment|eksperimenata]]. Time je umanjena dugo primetna distinkcija ekonomije i [[prirodna nauka|prirodnih nauka]], omogućavanjem izvođenja direktnih testova za ono što je ranije prihvatano u obliku aksioma. U nekim slučajevima je utvrđeno da aksiomi nisu bili u potpunosti korektni; na primer, [[igra ultimatuma]] je pokazala da ljudi odbacuju nejednake ponude.

U [[bihevioralna ekonomija|bihevioralnoj ekonomiji]], psiholog [[Daniel Kahneman]] je dobio Nobelovu nagradu za ekonomiju 2002. godine zajedno sa [[Amos Tversky|Amosom Tverskim]] za njihovo empirijsko otkriće nekoliko [[kognitivna sklonost|kognitivnih sklonosti]] i [[heuristika u presuđivanju i donošenju odluka|heuristika]]. Slično empirijsko testiranje se vrši u [[neuroekonomija|neuroekonomiji]]. Još jedan primer je pretpostavka usko sebičnih preferencija u modelu kojim se testira za sebične, altruističke, i kooperativne preferencije. Te tehnike su podstakle neke autore da trvrde da je ekonomija „istinska nauka“.

=== Profesija ===

Profesionalizacija ekonomije, izražena u vidu porasta diplomskih programa ovog predmeta, je bila opisana kao „glavni izazov ekonomije od oko 1900-tih“. Većina većih [[univerzitet]]a i mnogi koledži imaju smer, školu, ili departman u kojem se [[akademsko zvanje|akademska zvanja]] dodeljuju za ovaj predmet, bilo da je to u okviru [[liberalne umetnosti|liberalnih umetnosti]], poslovnih, ili profesionalnih studija.

U privatnom sektoru, profesionalni ekonomisti su zaposleni kao konsultanti, i u industriji, uključujući [[bankarstvo]] i [[finansije]]. Ekonomisti takođe rade za razne vladine departmane i agencije, na primer, za nacionalnu [[riznica|riznicu]], [[Centralna banka|centralnu banku]] ili [[Spisak nacionalnih i internacionalnih statističkih agencija|statistički biro]].

[[Nobelova nagrada za ekonomiju]] je nagrada koja se dodeljuje ekonomistima svake godine za izvanredne intelektualne doprinose polju.

== Povezano==


== Reference ==


== Literatura ==

* McCann, Charles Robert, Jr., 2003. *The Elgar Dictionary of Economic Quotations*, Edward Elgar. [http://books.google.com/books?id=fFnV_Jg9LJIC&printsec=frontcover&source=gbs_v2_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false Preview].
* Alfred Bürgin: *Zur Soziogenese der Politischen Ökonomie. Wirtschaftsgeschichtliche und dogmenhistorische Betrachtungen,* 2. Aufl., Marburg 1996.
* Karl Eman Pribram: *Geschichte des ökonomischen Denkens*. Übersetzung der Originalausgabe *A History of Economic Reasoning*. Erster und zweiter Band. Suhrkamp Verlag, Frankfurt/M. 1998, .
* Adam Smith, *An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations* (1776).
**Deutsche Ausgabe: *Der Wohlstand der Nationen*. 1999, .
* Joachim Starbatty (Hrsg.): *Klassiker des ökonomischen Denkens: Von Platon bis John Maynard Keynes*. Teil 1 und 2 in einer Gesamtausgabe. Hamburg 2008, .
* Абалкин, Леонид Иванович] Собственность, хозяйственный механизм, производительные силы // Экономическая наука современной России. — 2000. — № 5. — С. 52—53.
* Ананьин О. Экономическая наука: как это делается и что получается? // [http://elibrary.ru/title_about.asp?id=7715 Вопросы экономики]. — 2004. № 3. — С. 149—153.
* Баумоль У. Чего не знал Альфред Маршалл: вклад ХХ столетия в экономическую теорию // Вопросы экономики. — 2001. — № 2. — с. 73—107.
* [http://institutiones.com/download/books/399-oksfordskiy-slovar.html Бизнес: Оксфордский толковый словарь]. — М.: Прогресс-Академия, 1995. — 752c.
* Гальперин В. М., Игнатьев С. М., Моргунов В. И. Микроэкономика. Т. 1. — СПб: Экономическая школа, 1994. — 349 с.
* Гудвин Н. Р. и др. Микроэкономика в контексте. — М.: РГГУ, 2002. — 636 с.
* Макконел К. Р., Брю С. Л. [http://institutiones.com/download/books/805-economics.html Экономикс]: Принципы, проблемы и политика: в 2-х т. — Таллин: А. О. «Реферато», 1993.
* Маршалл Альфред, Принципы экономической науки. В 3-х т. — М.: Прогресс-Универс, 1993.
* Некипелов, Александр Дмитриевич, О теоретических основах выбора экономического курса в современной России //Экономическая наука современной России. — 2000. — № 5.
* Основы экономической теории. Политэкономия. — М.: Изд. УРСС, 2003. — 528 с.
* Робинсон Дж. Экономическая теория несовершенной конкуренции. — М.: Прогресс, 1986. — 472 с.
* Румянцева, Елена Евгеньевна, Новая экономическая энциклопедия. 3-е изд. — М.: ИНФРА-М, 2008. — 824 с.
* 
* Современная экономика. — Ростов н/Д: Изд-во «Феникс», 1996. — 608 с.
* Ходжсон Дж. Привычки, правила и экономическое поведение // Вопросы экономики. — 2000. — № 1. — С. 39-55.
* Швери Р. Теория рационального выбора: универсальное средство или экономический империализм? // Вопросы экономики. — 1997. — № 7. — С. 35—52.
* Шиобара Т. Марксистский взгляд на нынешнюю российскую экономику // Экономическая наука современной России. — 2002. — № 2. — С. 101—114.
* Simon H. Reason in Human Affairs. — Oxford: Basil Blackwell, 1983.


== Vanjske veze ==


* [http://www.imf.org Međunarodni monetarni fond]
* [http://www.worldbank.org Svetska Banka]
* [http://www.bdvb.de/ Bundesverband Deutscher Volks- und Betriebswirte e.&nbsp;V. – Das Netzwerk für Ökonomen (bdvb)] – der Verband für Wirtschaftsakademiker und -studenten, auch für Nachbardisziplinen (z.&nbsp;B. Wirtschaftsinformatiker, Wirtschaftsrechtler)
* [http://www.econbiz.de/ EconBiz – virtuelle Fachbibliothek für Wirtschaftswissenschaften]
* 
* 
* [http://www.oswego.edu/~economic/journals.htm Economic journals on the web] 
* [http://www.britannica.com/eb/article-9109547/economics Economics] at *Encyclopædia Britannica''
* Research Papers in Economics (RePEc)
* Resources For Economists : American Economic Association-sponsored guide to 2,000+ Internet resources from "Data" to "Neat Stuff", updated quarterly.
* Economics Departments, Institutes and Research Centers in the World
* United Nations Statistics Division
* World Bank Data
* A guide to several online economics textbooks 
* Economics at About.com 
* Introduction to Economics: Short Creative commons-licensed introduction to basic economics
* MERLOT Learning Materials: Economics : US-based database of learning materials
* MIT OpenCourseWare: Economics: Archive of study materials from MIT courses
* Online Learning and Teaching Materials UK Economics Network's database of text, slides, glossaries and other resources
* Schools of Thought : Compare various economic schools of thought on particular issues
* The Library of Economics and Liberty (Econlib): Economics Books, Articles, Blog (EconLog), Podcasts (EconTalk)