open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mora, Dalarna

**Mora** je grad od 10,896 stanovnika u sredini Švedske, on je i administrativni centar istoimene Općine Mora od 
20,153 stanovnika.

Mora je danas najpoznatija po skijaškom maratonu *Vasaloppet*.
On se održava u počast jednom događaju iz Božića 1520. tad se je po lokalnoj legendi Gustav Vasa sklonio u Moru, bježeći 
od danskih vojnika, koji su ubijali sve pobunjenike. Građani More su mu isprva odbili dati pomoć, ali su se slijedeći dan 
predomislili i pomogli mu da se prebaci u 90&nbsp;km udaljeni Sälen, i tako pobjegne od progonitelja. Nakon tog je Gustav Vasa 
stao na čelo pobunjeničke vojske i istjerao Dance, pa je 1523. proglašen švedskim kraljem.

## Geografija
Mora leži u Grofoviji Dalarna, duž sjeverne obale Jezera Siljan i južne obale jezera Orsa, na 
mjestu gdje rijeka Österdal utječe u Siljan. Mora je udaljena oko 87 km sjeverozapadno od Faluna, i oko 175&nbsp;km od Gävlea.

Sjeverni dio općine označava granicu od kud počinje Skandinavski masiv.

## Historija
Mora se prvi put u dokumentima spominje 1325. kao sjedište parohije (Mora sokn), za nju se zna da je 1539. imala 53 sela.

Ni Mora nije bila pošteđena od epidemija kuga sredinom 14. vijeka, ali se broj stanovnika tokom 15. vijeka oporavio.

Strateški položaj na  Jezeru Siljan omogućio je Mori da izraste kao centar trgovine tog dijela Dalarne, a to se 
jasno vidi na staroj karti iz 1676.
Mora je bila poznata po svom godišnjem sajmu koji datira iz 17. vijeka, a održavao se sve do 1894.
On je ponovno obnovljen kao atrakcija za turiste i održava se par dana u ljetu.

Tokom 17. vijeka Mora je bila poznata po suđenjima vješticama i poplavama.

Tokom 18. vijeka Mora je bila vrlo siromašna, zbog loših žetvi, tako da su brojni stanovnici odlazili trbuhom za kruhom, prema bogatijem jugu, sa kojeg su se 
vraćali sa nešto novca, ali i novostečenim zanatskim znanjima. Ubrzo je Mora postala poznata po raznoraznim proizvodima, od korpi, komada drvenog namještaja, noževa do vrlo kompliciranih satova.

Kad je potražnja za satovima opala - 1865. osnovana je tvornica šivaćih mašina, nakon tog je osnovana tvornica metalnih proizvoda FM Mattsson, a nakon nje i tvornica noževa - Frosts knivfabrik 1891. po kojima je Mora i danas poznata.

Pored tog za Moru je bio značajan i razvoj drvne industrije - pilane.

Mora nikad nije dobila kraljevsku povelju o statusu grada, pa joj je i išlo u prilog ukidanje dotadašnjih trgovačkih privilegija koje su do sredine 19. vijeka takvi gradovi uživali.

Veliki pomak za naselje bila je 1893. od kad ima status općine.

Željeznica je stigla do grada u julu 1891. sa Jezera Vänern, a od augusta 1891. počela je gradnja do Gävlea. 
Pruga je svečano otvorena u septembru 1892., ali je tek 1896. izgrađen most kojom su te dvije linije povezane. 
## Privreda
Najveći poslodavac u Mori danas je željezara, koja je danas u vlasništvu koncerna Ovako, a najpoznatiji Morakniv, po kvalitetnim noževima.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Mora''
Mora (općina)

**Općina Mora** (švedski: *Mora kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 20,153 stanovnika u sredini Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Mora od 10,896 stanovnika.

## Geografija
Općina Mora prostire se po Grofoviji Dalarna, na površini od 2,828.12 km².

Sjeverni dio općine označava granicu od kud počinje Skandinavski masiv.
## Historija
Današnja Općina Mora formirana je nakon administrativne reforme zemlje 1971., ujedinjenjem grada 
Mora sa četiri susjedne ruralne općine.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Mora''
Brava

**Brava** je mehanička ili elektronska naprava koja služi za zaključavanje vrata i koja se otključava fizičkim objektom (kao što su ključ, kartica, otisak prsta, sigurnosni token), unošenjem tajne informacije (šifre), ili kombinacijom ova dva. Postoje i prenosive brave koje se nazivaju katanci. 
## Historija
### Antika
Najstarije poznate brave su pronađene u ruševinama Ninive, glavnog grada Asirije. Brave slične ovoj su kasnije razvijene u egipatsku drvenu bravu, koja se sastojala od reze, vrata i ključa. Kada se ključ ubaci, igle u vratima su pomerale i dozvoljavale vratima da se otvore. Kada bi se ključ izvadio, igle(čivije) su se vraćale na svoje mesto u rezu i sprečavale otvaranje.

### Moderne brave
Moderne brave i unapređene antičke brave su počele da se razvijaju od XVIII veka. Brava prevrtača je izmišljena u Evropi u XVII veku, a unapredio je Robert Barom, koji je izmislio "dupljak" prevrtaču. Vafel prevrtaču je patentirao 1868. P. S. Felter u SAD. Disk bravu, je pronašao finski mehaničar Emil Henrikson 1907. godine.

## Povezano
* Kvaka

## Reference

## Literatura

* 
* Phillips, Bill. (2005). *The Complete Book of Locks and Locksmithing.* McGraw-Hill. .
* Alth, Max (1972). *All About Locks and Locksmithing.* Penguin. 
* Robinson, Robert L. (1973). *Complete Course in Professional Locksmithing* Nelson-Hall. 
* Fritz Nüssel (Fotos), Erich Pfeiffer-Belli (Text): *Schlüssel und Schloss. Schönheit, Form und Technik im Wandel der Zeiten. Aufgezeigt an der Sammlung Heinrich Pankofer, München*. 4. Auflage. Callwey: München 1984, 
* Friedrich Werner Schlegel: *Türschloss und Beschlag. Geschichte, Probleme, Konstruktionen*. Lange: Duisburg 1952
* Friedrich Werner Schlegel: *Kulturgeschichte der Türschlösser*. Lange: Duisburg 1963

## Vanjske veze

* Lockwiki
* "Historical locks"  by Raine Borg and ASSA ABLOY
* "Picking Locks", *Popular Mechanics*
Betina špilja

**Betina špilja** je šljunčana plaža u Dubrovniku koja se nalazi u špilji između vile Šeherezada i plaže Gjivovići. Plaža je dobila ime po nadimku Bete, kako su zvali velikog dubrovačkog znanstvenika Marina Getaldića, koji je u špilji vršio razne optičke pokuse i istraživanja. Na plažu se ne može doći kopnenim putem, već isključivo morskim. Kako je špilja okrenuta prema jugoistočnoj strani, u popodnevnim satima uopće nema sunca, pa je tamo hladnije nego u zatvorenom prostoru s klima uređajem.
 
Najbliže za doplivati do nje je s plaže Gjivovići, a postoji mogućnost vožnje kanuom do špilje uz pratnju vodiča. Pošto se na plažu ne može doći kopnenim putem, nikad nema puno kupača. Potpuni je mir i tišina, a osjećate se kao odvojeni od svijeta. Proslavljeni hrvatski tenisač i osvajač Wimbledona Goran Ivanišević je upravo iz tih razloga, tijekom boravka u Dubrovniku, dolazio sa svojom obitelji u Betinu špilju kako bi se na miru kupao.
 
U ovoj špilji se gnijezde golubovi, pa ako nikad niste vidjeli malog goluba, ovo je pravo mjesto za to. Spominje je Dragutin Franić u svojoj putopisnoj knjizi (str. 156.).
Cistozira

**Cistozira** (lat. *Cystoseira*) je jedna od najučestalijih alga koje se nalaze u Jadranskom moru iz obitelji Cystoseiraceae.

## Opis
Ona spada u skupinu smeđih algi. Može biti visoka do pola metra. Obrasta u mirnim i zaštićenim uvalama. Vrlo je razgranata i stvara guste podvodne nakupine. Cistozira je često bogat izvor hrane, pa i sklonište mnogim životinjama.

## Drugi projekti
Sargassum

***Sargassum*** je rod smeđih makroalgi (morskih trava) iz reda Fucales. 

## Rasprostranjenost
Vrste žive u oceanima diljem svijeta, gdje nastanjuju plitke vode i koraljne grebene. Međutim, rod je najpoznatiji po svojim planktonskim vrstama. Sargaško more u Atlantskom oceanu dobilo je ime po algi *Sargassum*, jer posjeduje njezine velike količine. U Jadransko moru obitava nekoliko vrsta koje je međusobno teško razlikovati (*S. acinarium*, *S. hornschuchii*, *S. linifolium*, *S. muticum*, *S. vulgare*).

## Izgled
Ova alga može narasti i do nekoliko metara. Boja talusa je smeđa ili tamnozelena, a sastavljen je od oblika sličnih stabljici, korijenu i listovima. Neke vrste imaju bobičaste mjehuriće ispunjene plinom, koji drže listove na površini vode da bi se mogla dogoditi fotosinteza. 

## Izvori
Paunov rep (alga)

**Paunov rep** (lat. *Padina pavonica*) je vrsta smeđe alge iz porodice Dyctiotaceae, koja je rasprostranjena u Atlantskom oceanu i Sredozemnom moru. Živi u stjenovitim područjima.

## Opis
Talus je poprilično tanak, pričvršćen je za stijenu rizoidima. Kalcificiran je na jednoj ili obje površine. Gornja površina je pokrivena tankim slojem mulja, dok je donja svjetlosmeđe, tamnosmeđe ili maslinasto zelene boje. Na donjoj površini nalaze se koncentrične linije sastavljen od tankih, bjelkastih niti, odvojene 3-5 milimetara.

## Izvori
*www.marlin.ac.uk
*www.algaebase.org
Trol

**Trol** je zastrašujuće biće čovekolike rase iz nordijske mitologije.

Uloga trolova varira od zlih džinova, nalik ogrima u Engleskoj, do različitih čovekolikih stvorova iz divljine koji žive ispod brda ili u pećinama.

## Povezano

* Internet trol
Trol (razvrstavanje)

Pojam **trol** može da se odnosi na:

* **[[Trol]]**, mitološko biće.
* **[[Internetski trol]]**, osobu čiji je osnovni cilj da svojim prilozima izazove što veću reakciju učesnika internet zajednica ili da na druge načine poremeti normalnu diskusiju.
Trojna tačka

**Trojnu tačku** neke supstance određuju temperatura i pritisak na kojoj se ona nalazi u termodinamičkoj ravnoteži sva tri agregatna stanja (gas, tečnost, i čvrsto stanje). Na primer, trojna tačka žive je na -38.8344&nbsp;°C, i pri pritisku od 0.2 mPa.

Osim trojne tačke za čvrstu, tečnu i gasovitu fazu, trojna tačka može da obuhvata više od jedne čvrste faze, za supstance sa višestrukim polimorfima. Helijum-4 je specijalni slučaj koji ima trojnu tačku sa dve različite tečne faze (lambda tačka).

Trojna tačka vode je pri pritisku od 611,657 ± 0,010 Pa i na 0,01&nbsp;°C. Jedinica Međunarodnog sistema jedinica kelvin se definiše preko trojne tačke vode. Trojna tačka vode se realizuje u specijalnim staklenim sudovima spoljašnjeg prečnika od 4 do 7&nbsp;cm koji imaju aksijalno postavljenu šupljinu otvorenu odozgo za smeštaj termometra.

Termin „trojna tačka“ je skovao 1873. godine James Thomson, brat Lorda Kelvina.

## Tabela trostrukih tački

Ova tabela sadrži trojne tačke prelaza gasa, tečnosti i čvrstog stanja za nekoliko supstanci. Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci su preuzeti od SAD Nacionalnog biroa za standarde (sad NIST, ).

 * Napomena: radi poređenja, tipični atmosferski pritisak je 101,325 kPa (1 atm).

## Reference

## Vanjske veze
* Definicija kelvinovog stepena 
* Definicija kelvinovog stepena 
* Voda na trojnoj tački (video)
* Fazni dijagram vode 
* Verzeichnis von Datenbanken und Nachschlagewerken mit Tripelpunkten
Pelvetia

**Pelvetia**, rod smeđih algi (Phaeophyceae) porodice Fucaceae, red Fucales. Obuhvaća dvije vrste: Pelvetia calaliculata i Pelvetia canaliculata, dok je treća vrsta Pelvetia fastigiata, taksonomski sinonim za Silvetia compressa (J.Agardh) E.Serrão, T.O.Cho, S.M.Boo & Brawley.
## Izvori
Padina (alga)

***Padina*** je rod smeđih alga iz porodice *[[Dictyotaceae]]*.

## Popis vrsta
Broj vrsta iz roda Padina je vrlo velik. Sljedeće vrste su potvrđene:
* *Padina antillarum* (Kützing) Piccone
* *Padina arborescens* Holmes
* *Padina australis* Hauck
* *Padina boergesenii* Allender & Kraft
* *Padina boryana* Thivy
* *Padina calcarea* Ni-Ni-Win, S.G.A.Draisma, W.F.Prud'homme van Reine & H.Kawai
* *Padina caulescens* Thivy
* *Padina concrescens* Thivy
* *Padina condominium* Kraft
* *Padina crispata* Thivy
* *Padina distromatica* Hauck
* *Padina ditristromatica* Ni-Ni-Win & H.Kawai
* *Padina dubia* Hauck
* *Padina elegans* Koh ex Womersley
* *Padina fasciata* Ni-Ni-Win, M.Uchimura & H.Kawai
* *Padina fernandeziana* Skottsberg & Levring
* *Padina fraseri* (Greville) Greville
* *Padina glabra* Gaillard
* *Padina gymnospora* (Kützing) Sonder
* *Padina haitiensis* Thivy
* *Padina ishigakiensis* Ni-Ni-Win, S.Arai, M.Uchimura & H.Kawai
* *Padina japonica* Yamada
* *Padina jonesii* Tsuda
* *Padina macrophylla* Ni-Ni-Win, M.Uchimura & H.Kawai
* *Padina maroensis* Ni-Ni-Win, I.A.Abbott & H.Kawai
* *Padina melemele* I.A.Abbott & Magruder
* *Padina mexicana* E.Y.Dawson
* *Padina minor* Yamada
* *Padina moffittiana* Abbott & Huisman
* *Padina okinawaensis* Ni-Ni-Win, S.Arai & H.Kawai
* *[[Paunov rep (alga)|Padina pavonica]]* (Linnaeus) Thivy (**espécie-tipo**)
* *Padina pavonicoides* Ni-Ni-Win & H.Kawai
* *Padina perindusiata* Thivy
* *Padina phasiana* Bory de Saint-Vincent
* *Padina plumbea* (Areschoug) Levring
* *Padina profunda* S.A.Earle
* *Padina ramonribae* Avila-Ortíz & Pedroche
* *Padina ryukyuensis* Y.Lee & Kamura
* *Padina sanctae-crucis* Børgesen
* *Padina somalensis* Hauck
* *Padina stipitata* Tanaka & Nozawa
* *Padina sulcata* Ni-Ni-Win, S.G.A.Draisma & H.Kawai
* *Padina terricolor* Ni-Ni-Win, M.Uchimura & H.Kawai
* *Padina tetrastromatica* Hauck
* *Padina thivyi* Doty & Newhouse
* *Padina tristromatica* Levring
* *Padina undulata* Ni-Ni-Win, S.Arai & H.Kawai
* *Padina usoehtunii* Ni-Ni-Win & H.Kawai
* *Padina zonata* Gaillon

## Vanjske veze
* World Register of Marine Species : <small>taxon</small> ''Padina'' Adanson, 1763  (em inglês) (+lista espécies)
*  ''Padina''http://www.ncbi.nlm.nih.gov/Taxonomy/Browser/wwwtax.cgi?lin=s&p=has_linkout&id=157004 no NCBI (em inglês)
Brezovke

**Brezovke** (Betulaceae), biljna porodica iz reda bukvolike ili Fagales koja obuhvača šest rodova, to su: Alnus (joha), Betula (breza), Carpinus (grab), Corylus (lijeska), Ostrya i Ostryopsis sa ukupno 234 zasada priznatih vrsta.	

Brezovke žive u hladnijim sjevernim područjima, te na Andskom području Južne Amerike, čiji je plod jednosjemeni oraščić.

## Izvori

## Literatura

*Chen, Z.D., Manchester, S.R., & Sun, H.Y., 1999. Phylogeny and evolution of the Betulaceae as inferred from DNA sequences, morphology, and palaeobotany. ''American Journal of Botany'', 86: 1168-1181.
* John J. Furlow: ''Betulaceae'' - textgleich online wie gedrucktes Werk, In: Flora of North America Editorial Committee (Hrsg.): *Flora of North America North of Mexico*, Volume 3 - *Magnoliidae and Hamamelidae*, Oxford University Press, New York und Oxford, 1997.  (Abschnitte Beschreibung und Systematik)
* Pei-chun Li, Alexei K. Skvortsov: ''Betulaceae'', S. 286 - textgleich online wie gedrucktes Werk, In: Wu Zheng-yi & Peter H. Raven (Hrsg.): *Flora of China*, Volume 4 - *Cycadaceae through Fagaceae*, Science Press und Missouri Botanical Garden Press, Beijing und St. Louis, 1999.  (Abschnitte Beschreibung und Systematik)

## Vanjske veze

*Beschreibung der Familie der Betulaceae s.l. bei der APWebsite. (Abschnitte Beschreibung und Systematik)
*Die Familie der Betulaceae s.str.  und Die Familie der Corylaceae  bei DELTA von L. Watson & M. J. Dallwitz.  (Abschnitt Beschreibung)
*Die in Österreich vorkommenden Arten mit Links zu Steckbriefen.
Västerdal

**Västerdal** (čita se **Vesterdal** - a znači *Zapadni Dal*) je rijeka na zapadu Švedske duga 300 km.
koja zajedno sa rijekom Österdal formira Rijeku Dalälven

## Geografija
Västerdal nastaje spajanjem rijeka Fuluälven i Görälven kod sela Sälen nedaleko od norveške granice, od tamo teče prema 
prema sjeveroistoku, da se južno od grada Djurås spoji sa Österdalom i formira Dalälven.

Sliv rijeke proteže se preko historijske pokrajine Dalarna i velik je 8640 km².

## Reference

## Vanjske veze

* Karta över Västerdalälven
Djurås

**Djurås** (čita se *Juros*) je gradić od 1,278 stanovnika u sredini Švedske, on je i administrativni centar Općine Gagnef od 10,097 stanovnika.

## Geografija

Djurås leži u Grofoviji Dalarna, na mjestu gdje se spajaju rijeke Österdal i Västerdal i formiraju 
Dalälven, a to je oko 30 km jugozapadno od Faluna.

Djurås je poznat po Domu zdravlja koji služi za sva naselja Općine Gagnef i Domu kulture.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Karta över Djurås''
Gagnef (općina)

**Općina Gagnef** (švedski: *Gagnef kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 10,097 stanovnika na zapadu Švedske.

Administrativni centar općine je gradić - Djurås od 1,278 stanovnika.

## Geografija
Općina Gagnef prostire se u Grofoviji Dalarna, na površini od 769.05 km²

Na teritoriju općine formira se rijeka Dalälven, spajanjem rijeka Österdal i Västerdal.

## Historija

Općina Gagnef formirana je 1971 kad se stara općina Gagnef ujedinila sa tadašnjom Općinom Floda.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Gagnef''
Danski prolaz

**Danski prolaz** (danski: Danmarksstrædet; islandski: Grænlandssund) je morski prolaz koji se nalazi između ostrva Island na jugoistoku i Grenlanda na sjeverozapadu.

Povezuje Grenlandsko more, koje je produžetak Arktičkog okeana sa Irmingerovim morem koje je dio Atlantskog okeana. Prolaz je dužine od oko 480 km a na najširem dijelu je širok oko 290 km. Najveći svjetski podvodni vodopad teče niz zapadnu stranu Danskog prolaza i poznat je kao katarakta danskog prolaza.

Tokom Drugog svjetskog rata, dana 24. maja 1941. godine dogodila se pomorska bitka u danskom prolazu kada je njemački bojni brod Bismarck potopio britanski bojni brod HMS Hood, koji je eksplodirao i tom prilikom su preživjela samo trojica od 1418 članova posade. Osim toga i brod HMS Princ od Walesa je ozbiljno oštećen tokom bitke. Bismarck je ušao u Atlantik preko ovog moreuza, ali oštećenja zadobijena u borbi, u kombinaciji s britanskim avionskim napadima dovela su do njegovog potonuća tri dana kasnije.

## Reference
Gumica za brisanje

**Gumica za brisanje** je predmet koji služi za brisanje otiska mine na papiru. Deo je školskog pribora. Većina grafitnih olovaka ima na svom kraju, suprotnom od onog kojim se piše i gumicu za brisanje. Najčešće se izrađuju od sintetičke gume, jeftiniji modeli od sintetičke soja gume, ali skuplji modeli se prave od vinila i kaučuka. Budući da se vremenom troši, spada u potrošni materijal kao i naprave za pisanje.

## Historija

U dalekoj prošlosti se ugalj najviše koristio za pisanje, a za brisanje napisanog komadi gume od kaučuka ili vosak. Parčići grubog kamena ili peska su korišćeni za uklanjanje manjih grešaka sa papirusa napisanih mastilom. Godine 1770. DŽozef Prezli je iskoristio prirodnu gumu za brisanje tragova penkale. On je tu gumu nazvao *rubber*, što je i današnji engleski naziv za gumicu za brisanje.

## Reference

## Literatura

* Petroski, Henry (1989). *The Pencil: A History of Design and Circumstance*..

## Vanjske veze

* Eraser: How Products are Made,  Volume 5 (1997)  by Rose Secrest
* 
* Goodyear Rubber History 
* Herstellung von Radiergummi (Video)
* Schadstoffe in Radiergummis
Leksand (općina)

**Općina Leksand** (švedski: *Leksand kommun*)  je jedna od 
švedskih općina od 15,289 stanovnika u sredini Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Leksand od 5,934 stanovnika.

## Geografija
Općina Leksand prostire se po Grofoviji Dalarna, na površini od 1,225 km², duž obala 
rijeke Österdal.

## Historija
Današnja Općina Leksand formirana je nakon administrativne reforme zemlje 1974., ujedinjenjem 
Leksanda sa općinama Åhl i Siljansnäs.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Leksand''
Aurangzeb

**Muhamed Aurangzeb Alamgir** (Dahud, 4. novembar 1618 — Ahmadnagar, 3. mart 1707) je kao sin Šaha Džahana bio Veliki mogul Indije od 31. jula 1658. do svoje smrti 1707. Smatra se poslednjim od velikih mogulskih vladara i kontroverznom ličnošću indijske istorije.

Na vlast je došao tako što je ostarelog oca zatočio u tvrđavi Agra, a braću pogubio u kratkom ratu za nasleđe.

Za razliku od svojih prethodnika, Aurangzeb je vodio skroman i pobožan život. Osnove njegove vladavine bile su oslanjanje na islam i šerijatsko pravo. Napustio je politiku religiozne tolerancije, uništio je brojne hinduističke hramove i preveo brojne hinduiste u islam. Borio se i protiv islamske sekte sufizma, koju je smatrao za jeres.

Koristio je vojne poduhvate da bi, uz veliku cenu, uvećao i osnažio Mogulsko carstvo. Njegova politika izazvala je brojne pobune koje je gušio za života, ali koje će posle njegove smrti dovesti do radikalnih promena.

## Izvori

## Literatura

* 
* 
* *A Short History of Pakistan*, Dr. Ishtiaque Hussain Qureshi, University of Karachi Press.
* *Delhi*, Khushwant Singh, Penguin USA, Open Market Ed edition, 5 February 2000. ()
* Muḥammad Bakhtāvar Khān. *Mir'at al-'Alam: History of Emperor Awangzeb Alamgir*. Trans. Sajida Alvi. Lahore: Idārah-ʾi Taḥqīqāt-i Pākistan, 1979.
* 
*

## Vanjske veze

* Aurangzeb, as he was according to Mughal Records
* Article on Aurganzeb from MANAS group page, UCLA
* The Tragedy of Aureng-zebe  Text of John Dryden's drama, based loosely on Aurangzeb and the Mughal court, 1675
* Coins of Aurangzeb
Kozlačevke

__BEZKN__

**Araceae (porodica kozlaca)** je evoluciono primitivna porodica monokotiledonih skrivenosemenica iz reda Alismatales. Obuhvata 106 rodova sa preko 4000 vrsta, od kojih se mnoge zahvaljujući velikim listovima i zanimljivim cvastima gaje kao ukrasne, sobne biljke.

## Filogenija i klasifikacija porodice
porodica se deli na sedam potporodica, od kojih je rodovima i vrstama najbrojnija Aroideae. Najprimitivnije potporodice su Gymnostachydoideae i Orontioideae. Od ostatka porodice morfološki najudaljenija je potporodica Lemnoideae.

## Reference

## Literatura

* 
*  on line 
* Bown, Deni (2000). Aroids: Plants of the Arum Family [ILLUSTRATED]. Timber Press. 
*  on line 
* 
* Die Familie der Araceae bei der APWebsite. (Abschnitte Beschreibung und Systematik)
* ''CATE Araceae'' - Informationen zur Familie des ''eMonocot Team Araceae''.  (Abschnitte Systematik und Verbreitung)
* Anna Haigh: Datenblatt ''Neotropical Araceae''  In: W. Milliken, B. Klitgård, A. Baracat: ''Neotropikey'' - ''Interactive key and information resources for flowering plants of the Neotropics'' (ab 2009).  (Abschnitte Beschreibung und Systematik)
* Heng Li, Guanghua Zhu, Peter C. Boyce, Jin Murata, Wilbert L. A. Hetterscheid, Josef Bogner, Niels Jacobsen: *Araceae.* In:  (im alten Umfang ohne Lemnaceae; Abschnitte Beschreibung, Verbreitung und Systematik).
* Heng Li, Elias Landolt: *Lemnaceae.* In:  (noch als eigene Familie; Abschnitte Beschreibung, Verbreitung und Systematik).
* L. Nauheimer, D. Metzler, S. S. Renner: *Global history of the ancient monocot family Araceae inferred with models accounting for past continental positions and previous ranges based on fossils.* In: *New Phytologist.* Band 195, Nr. 4, 2012, S. 938–950, .
* Simon J. Mayo, Josef Bogner, Nathalie Cusimano: *Recent Progress in the Phylogenetics and Classification of the Araceae.* In: Paul Wilkin, Simon J. Mayo: *Early Events in Monocot Evolution.* *Systematics Association Special Volume Series.* Cambridge University Press, 2013, , S. 208–242.
* Webseite der Internationalen Aroid-Gesellschaft. (Abschnitte Beschreibung und Systematik).
* Die Familie Araceae ohne Lemnaceae  und die Familie der Lemnaceae  bei ''DELTA'' von L. Watson & M. J. Dallwitz.  (Abschnitte Beschreibung und Systematik).
* P. C. Boyce, T. B. Croat: ''The Überlist of Araceae'' - ''Totals for Published and Estimated Number of Species in Aroid Genera'' - PDF-Datei vom 10. Januar 2012.
* Takanori Ito, Kikukatsu Ito: *Nonlinear dynamics of homeothermic temperature control in skunk cabbage, Symplocarpus foetidus.* In: *Physical Review E.* Band 72, Nr. 5, 2005, .
* Richard C. Keating: *Vegetative anatomical data and its relationship to a revised classification of the genera of Araceae.* In: *Annals of the Missouri Botanical Garden.* Band 91, Nr. 3, 2004, S. 485–494, .

## Vanjske veze

* Bionet škola 
* spisak rodova porodice
* linkovi na serveru CSDL, Texas 
* Araceae on-lajn taksonomija
* International Aroid Society
* Araceum - Plants of the Araceae Family - The Illustrated Database
* The Uberlist of Araceae (pdf)
* list of publications (March 2008) for Dr. h.c. Josef Bogner
Tomislav Trifunović

**Tomislav Trifunović** (Mali Popović, 22. februar 1947) je srpski pozorišni, televizijski i filmski glumac.

## Život
Tomislav Trifunović je prve pozorišne uloge odigrao u narodnom pozorištu u Kruševcu a zatim u Užičkom pozorištu.

Godine 2010. dobija nagradu „Bora Mihailović“ za životno delo, koju dodeljuje Kruševačko pozorište.

Njegovi sinovi su glumci Sergej Trifunović i Branislav Trifunović, zajedno igraju u predstavi Tvrđava.

## Filmografija

|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1970.-te
|-
| 1975. || Sinovi || lekar
|-
| 1978. || Ljubav i bes || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1980.-te
|-
| 1981. || Tuga || 
|-
| 1986. || Sivi dom || portir
|-
| 1988. || Sulude godine || 
|-
| 1987 - 1988. || Vuk Karadžić (TV serija) || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 1990.-te
|-
| 1991. || Noć u kući moje majke || mehaničar
|-
| 1994. || Čovek u praznoj sobi || pisac
|-
| 1993 - 1994. || Srećni ljudi || Đorđe Kaluđerović - kurir Đoka
|-
| 1995. || Kraj dinastije Obrenović || osuđenik
|-
| 1997. || Naša Engleskinja || srpski vojnik
|-
| 1999. || Desanka || 
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 2000.-te
|-
| 2002. || Breg čežnje || 
|-
| 2003. || Crni Gruja || Krivi Stojko
|-
| 2004. || Skela || Iguman
|-
| 2004. || Kad porastem biću Kengur || Bracin otac
|-
| 2006. || Uslovna sloboda || 
|-
| 2006. || Optimisti || 
|-
| 2006. || Sedam i po || 
|-
| 2006. || Rekonvalescenti || starac
|-
| 2008. || Seljaci (TV serija) || Arsa
|-
| 2008. || Selo gori, a baba se češlja (TV serija) || čistač
|-
| 2009. || Neki čudni ljudi || Đorđe Matić
|-
| 2009. || Braca || otac
|- bgcolor="Lavender" align=center
| colspan="4" | 2010.-te
|-
| 2012. || Crna Zorica || grobar
|-
| 2012. || Kako sam ostao bez krila || 
|}

## Reference

## Vanjske veze
*
Leksand

**Leksand** je grad od 5,934 stanovnika u sredini Švedske, on je i administrativni centar istoimene Općine Leksand od 
15,289  stanovnika.

## Geografija
Leksand leži u Grofoviji Dalarna, u uvali Oster Jezera Siljan (jug), na mjestu gdje rijeka Österdal istječe iz Jezera Siljan.

Leksand je udaljen pedesetak km zapadno od Faluna.

## Historija
Leksand se prvi put u dokumentima spominje 1318. iako se zna da je već krajem 13. vijeka imao kamenu crkvu.

Tokom srednjeg vijek - Leksand je bio poznat po iskapanju željezne rude. A kasnije po čestim  bunama, posljednju veliku bunu - Stora daldansen, podigli su građani Leksanda 1743., zbog zabrane trgovanja sa Norveškom, tad je u grad umarširalo 5000 vojnika, da uguši pobunu.

Od 1863. Leksand zajedno sa Ahlströmom formira općinu u kojoj je bio i Siljansnäs, koji se 1875. izdvojio kao samostalna općina. Od 1966. i Leksand je samostalna općina.

Željeznica je stigla do Leksanda tek 1914. tad je izgrađena i željeznička stanica. 
## Privreda
Najveći poslodavac u današnjem Leksandu je pekara Leksandsbröd
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Leksand''
Crvotočina

**Crvotočina** je termin koji iako teorijski (naučno) nije nemoguć, koristi se samo u naučnoj fantastici u često banalizovanoj formi. Predstavlja podsvemirski tunel koji spaja dve udaljene tačke u prostoru ili vremenu. Sastoji se od dve rupe koje povezuje hodnik izvan normalnog svemira. S obzirom da je ovaj hodnik kraći od normalnog rastojanja dve tačke u prostoru, putovanje je takođe kraće, u nekim slučajevima skoro trenutno. Ako je crvotočina dovoljno velika i dovoljno stabilna zvezdani brod bi mogao da uđe na jedan a izađe na drugi kraj na taj način skraćujući ponekad i godine putovanja.

## Realnost
U realnosti crvotočine su i praktično moguće; nalaze se u mikroskopskim naborima kvantne pene, ali nažalost njihov prečnik iznosti 10−12 milimetara a vreme trajanja 10−20 sekunde.

Crvotočina je u fizici i hipotetička prečica kroz prostor-vreme. Za sad nije dokazano postojanje praktičnih crvotočina, tako da je to za sad samo rezultat pretpostavki.

Postoje dva tipa crvotočina:
* intra-univerzumska — koja povezuje dve udaljene tačke u prostor-vremenu jednog univerzuma, i
* inter-univerzumska — koja povezuje dva odvojena univerzuma.

## Povezano
* Crna rupa
* Bela rupa
* Neutronska zvezda
* Švarcšildova metrika
* Švarcšildov radijus
* Teorija struna

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 

## Vanjske veze

* What exactly is a 'wormhole'? answered by Richard F. Holman, William A. Hiscock and Matt Visser.
* Why wormholes?  by Matt Visser.
* White holes and Wormholes  provides a very good description of Schwarzschild wormholes with graphics and animations, by Andrew J. S. Hamilton.
* Questions and Answers about Wormholes a comprehensive wormhole FAQ by Enrico Rodrigo.
* Large Hadron ColliderTheory on how the collider could create a small wormhole, possibly allowing time travel into the past.
* animation that simulates traversing a wormhole
* renderings and animations of a Morris-Thorne wormhole 
* N.A.S.A's current theory on wormhole creation
Branislav Trifunović

**Branislav Trifunović** (16. januar 1978, Kruševac, Srbija) je srpski glumac. Rođeni je brat glumca Sergeja Trifunovića.

## Uloge

|-
| 2000. || Dragan & Madlaina || Dragan
|-
| 2004. || Jesen stiže, dunjo moja || Sava Lađarski
|-
| 2005. || Pogled sa Ajfelovog tornja || Vanja
|-
| 2006. || Sedam i po || Keboja
|-
| 2006. || Ne skreći sa staze || srpski Deda Mraz
|-
| 2007. || Tegla puna vazduha || Svetozar
|-
| 2009. || Tamo i ovde || Branko
|-
| 2009. || Čekaj me, ja sigurno neću doći || Nemanja
|-
| 2009. || Jesen stiže, dunjo moja (TV serija) || Sava
|-
| 2010. || Ono kao ljubav || Sava
|-
| 2012. || Crna Zorica || Mane
|-
| 2012. || Smrt čoveka na Balkanu || policajac 2
|-
| 2013. || Odumiranje || Janko
|-
| 2014. || Lud, zbunjen, normalan || Vlado
|}

## Vanjske veze

* 
*
American Psycho (film)

***Američki psiho*** () je američko-kanadski igrani film snimljen u režiji Meri Haron i premijerno prikazan početkom 2000. godine. Predstavlja adaptaciju  istoimenog romana Breta Istona Elisa.

Protagonist, koga glumi Kristijan Bejl, je Petrik Bejtmen, mladi, atraktivni biznismen sa Menhetna koji krajem 1980-ih, zahvaljujući dobro plaćenom poslu u banci sa Vol Strita, uživa u luksuzu i lagodnom životu. Radnja prikazuje kako je Bejtmen psihopat koji otrkije sklonost nasilju te počinje činiti seriju sve okrutnijih i grotesknijih ubistava, a na koje ni vlasti ni njegovi kolege, poznanici i prijatelji uopšte ne reaguju.

*Američki psiho* se najavljivao još od 1992. godine, ali se na samo snimanje čekalo kako kontroverzi vezanih uz književni predložak, optužen za poticanje mržnje i nasilja prema ženama, tako i sukoba rediteljke Heron sa producentima, koji su insitstirali da naslovnu ulogu umesto Bejla dobije Leonardo di Kaprio. Produkcija je započela tek kada je di Kaprio odustao od uloge radi angažmana u filmu *[[Beach (film, 2000)|Beach]]*. Bejl, koji je inače bio u srodstvu sa Glorijom Stajnem, radikalnom feminističkom publicistkinjom koja je bila kritikovala originalni roman, se intenzivno pripremao za ulogu te je, između ostalog, dosta vremena provodio u teretani kako bi stvorio "savršeno telo", odnosno što uverljivije dočarao narcisoidan lik poput Bejtmena.

*Američki psiho* je premijerno prikazan na festivalu Sandens, a nakon toga je redovno prikazivan u verziji iz koje su producenti izbacili scenu seksa utroje kako bi od cenzorskog odbora MPAA dobili blaži rejting "R". Film je imao mešane kritike, mada Bejl dobio izuzetne pojvale, a kasnije i nominacije za Nagradu onlajn udruženja filmskih kritičara i Nagradu Empajer. Sam Elis nije bio zadovoljan filmom, smatrajući da njegov roman jednostavno "nije bio adekvatan za filmsku adaptaciju". Sa druge strane, *Američki psiho* je imao više nego dobru gledanost, i priličnu zaradu za niskobudžetni nezavisni film. Godine 2002. je snimljen direct-to-video nastavak pod naslovom *[[American Psycho 2|Američki psiho 2]]* sa Milom Kunis u glavnoj ulozi.

## Uloge

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* 
* ''American Psycho'' at Yahoo Movies
* ''Am.Psycho2000'' e-mails 
* Bret Easton Ellis talks film adaptations at SCAD
Le Rat des villes et le Rat des champs (film, 1926)

***Le Rat des villes et le Rat des champs*** () je francuski crno-bijeli kratki nijemi  animirani film snimljen 1926. godine u režiji Ladislasa Starevicha. Predstavlja adaptaciju istoimene drevne basne, a protagonist je siromašni poljski štakor (ili miš) koji odlazi u Pariz posjetiti svog gradskom rođaka gdje uživa u dobrom jelu i čarima noćnog života sve dok ih obojicu ne počne progoniti mačka. Starevichu, koji je film napravio koristeći tehnike lutkarske animacije, ovo je bilo jedno od najpoznatijih ostvarenja karijere.

## Vanjske veze
*
Le Roman de Renard (film)

***Le Roman de Renard*** () ili Reineke Fuchs je francusko-njemački crno-bijeli animirani film snimljen 1937. godine u režiji Ladislasa i Irene Starevich, poznat kao jedno od prvih cjelovečernijih ostvarenja u historiji filmske animacije.

Predstavlja adaptaciju srednjovjekovnih priča o Liscu, a naslovni protagonist je antropomorfni lisac koji obavlja razne dužnosti za kralja životinja u šumi. Le Roman de Renard je Starevich započeo raditi kao nijemi film, ali ga je kasnije počeo raditi sa zvukom u koprodukciji sa njemačkom producentskom kućom UFA. U prvoj verziji, na njemačkom jeziku, je prikazan 1937. godine. Četiri godine kasnije je napravljena verzija na francuskom jeziku, sa novim dijalozima i muzikom.

## Vanjske veze
* 
* 
* ''Le Roman de Renard''  sur AFCA.fr (Association française du cinéma d'animation)
* ''Le Roman de Renard'' sur Citadelle.org (*en archive*)
* ''Le Roman de Renard'' sur Objectif-cinéma.com 
* Affiche originale
Kari

**Kari** (*Curry*) prašak je mješavina tamno žute boje karakterističnog mirisa malo do izraženo pikantan. To je mješavina više začina i sastoji se od 10 do 20 komponenti.

Glavni sastojak čini tamnožuti prah "Žutog korjena" ili kurkuma koji pripada porodici ingvera. Korjen se kuha, zatim suši i oguli se koža. Zatim se melje u prah.

Ostali sastojci curryja čine kardamom, korijander, paprika ili čili paprika, kim, muskat, klinčići, biber i cimet.

Najviše se upotrebljava za jela od riže, zatim u raguima, mesnim jelima, kao i za proizvodnju senfa i Worchester umaka.

## Povezano
* Lista začina

## Reference

## Literatura

* Piatkus. *Curry Club Indian Restaurant Cookbook*. London&nbsp;–  &  (1984 to 2009)
* Achaya, K.T. *A Historical Dictionary of Indian Food*. Delhi, Oxford University Press (1998)
* Grove, Peter & Colleen. *The Flavours of History*. London, Godiva Books (2011)
* Chapman, Pat. *India: Food & Cooking*. London, New Holland&nbsp;–  (2007)
* *Indian Food: A Historical Companion*. Delhi, Oxford University Press, 1994
* *New Curry Bible*, republished by John Blake Publishers.  (2005)
* David Burton. *The Raj at Table*.  London, Faber and Faber (1993)
* *Pat Chapman's Curry Bible*. Hodder & St&nbsp;–  &   &  &  (1997)
* E.M. Collingham. *Curry: A Biography*. London, Chatto & Windus, 2005
* *An Invitation to Indian Cooking*. London, Penguin, 1975
* Jaffrey, Madhur. *Petit Plats Curry*. Paris. Hachette Marabout.  (2000)

## Vanjske veze

*
* Einführung in die Küche Indiens – Alles über die indische Küche 
* Warum indische Currys immer beliebter werden.
La garçonnière

***La garçonnière*** () je italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1960. godine u režiji Giuseppea De Santisa. Po žanru je drama, a protagonist, koga tumači Raf Vallone, je 45-godišnji poslovni čovjek koji iznajmljuje garsonjeru kako bi se mogao sastajati sa ljubavnicom. Radnja prikazuje posljedice koje nastanu kada za garsonjeru dozna njegova supruga (koju tumači Eleonora Rossi Drago).

## Uloge
*Raf Vallone ... Alberto Fiorini
*Eleonora Rossi Drago ...  Giulia Fiorini
*Marisa Merlini ...  Pupa
* Gordana Miletic ...  Laura
*Nino Castelnuovo ...  Vincenzo
*Maria Fiore ...  Clementina
*Clelia Matania ...  Angelina
*Ennio Girolami ...  Alvaro
*Renato Baldini ...  Otac 
*Franca Marzi ...   Majka 
*Miranda Campa

## Vanjske veze
*
Peyton Place (film)

***Gradić Pejton*** () je američki igrani film snimljen 1957. godine u režiji Marka Robsona. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Grejs Metalijus. Radnja je smeštena u gradić u mali, i naizgled idilični gradić u Novoj Engleskoj čiji građani kriju lične tajne vezane uz preljub, silovanja i vanbračne trudnoće.

Holivudski studio Tventi senčeri foks je u film uložio relativno veliki novac i okupio impresivnu glumačku ekipu na čelu sa Lanom Tarner, ali se isto tako pobrinuo da iz scenarija, u skladu sa tadašnjim strogim holivudskim cenzorskim kodeksom izbaci ili u njemu ublaži "paprene" detalje iz originalnog romana. Iako je to izazvalo zgražanje od strane njegove autorke, koja se filma javno odrekla, deo glumačke ekipe je bio zabrinut da je film svejedno previše "smeo" za tadašnju konzervativnu publiku te se, poput Tarner, bojao da će im pokopati karijere. Ti su se strahovi pokazali neopravdanima, jer je katolička Nacionalna legija pristojnosti filmu dala prolaznu ocenu. Uprkos loših kritika, publika je hrlila u bioskope, a dodatni poticaj je u aprilu 1958. dao i skandal iz stvarnog života u kome se našla upetljana Tarner, nakon što joj je kćer Čeril ubila njenog dečka, gangstera Džonija Stompanata. Sve je to *Gradić Pejton* učinilo jednim od komercijalno najuspešnijih filmova svog vremena.

Njegov uspeh se nakon nekoliko godina pretočio i u nastavak originalnog romana pod naslovom Povratak u Gradić Pejton, koji je 1961. godine takođe ekranizovan. Godine 1964. je započelo emitovanje   istoimene TV-serije, koja se pretvorila u jednu od najpopularnijih i najuticajnijih u prvim decenijama američke i svetske televizije.

## Radnja

Mali, ali progresivni grad Pejton, mesto je mnogobrojnih ljubavnih tajni i velikih skandala koji se nastoje sakriti. Nekadašnja najveća gradska lepotica sada živi sa svojom ćerkom, bez muža, koji je, kako ona tvrdi, umro pre petnaest godina. Njena kućna pomoćnica ne krije probleme koje nosi iz sopstvene kuće: veliko siromaštvo, muž-alkoholičar, koji prebija sina i preti da napastvuje kćerku. U svečanoj atmosferi i zvucima fanfara, na Dan rada, neposredno nakon završetka Drugog svetskog rata, glavni protagonisti uradiće stvari koje će zauvek promeniti njihove živote, ali i sudbinu varošice u kojoj su osuđeni da žive.

## Uloge

## Izvori
### Napomene

### Literatura

* Cameron, Ardis. America: A Biography of 'Peyton Place'.''. Ithaca, New York: Cornell University Press, 2015. .  (available online)
* Kashner, Sam and Jennifer MacNair. *The Bad and the Beautiful: Hollywood in the Fifties*. New York:  W.W. Norton & Company, Inc., 2002., 

## Vanjske veze

* 
* 
*
Italiani brava gente

***Italiani brava gente*** () ili ***Oni su išli na Istok*** () je italijansko-sovjetski crno-bijeli ratni film snimljen 1964. godine u režiji Giuseppea De Santisa. Protagonisti su pripadnici 8. italijanske armije, koju je tadašnja fašistička Italija za vrijeme Drugog svjetskog rata kao članica Sila Osovine poslala kao ispomoć svojim njemačkim saveznicima u borbi protiv Sovjeta na Istočnom frontu. Radnja se događa 1942. godine i prikazuje kako se italijanski vojnici, koji sudjeluju u velikoj osovinskoj ljetnoj ofanzivi, ispočetka na sve gledaju kao egzotičnu pustolovinu, suočavaju sa strahovitim logističkim problemima, otvorenim neprijateljstvom lokalnog stanovništva, kao i sve žešćim otporom Crvene armije koji će krajem godine kulminirati sovjetskom protivofenzivom i potpunim uništenjem italijanskih snaga.

*Italiani brava gente* je bio sniman na autentičnim lokacijama u današnjoj Ukrajini i Rusiji, a pri čemu su producentima značajnu pomoć dale sovjetske vlasti, pruživši hiljade statista, kao i opremu Crvene armije. U nekoliko manjih uloga se pojavljuju i američki glumci, uključujući tada nepoznatog Petera Falk koji će nekoliko godina kasnije steći slavu tumaćeći lik inspektora Columba.

## Uloge
*Arthur Kennedy	... 	Ferro Maria Ferri
*Zhanna Prokhorenko	... 	Katya
*Raffaele Pisu	... 	Gabrielli
*Tatjana Samojlova	... 	Sonya
*Andrea Checchi	... 	Sermonti
*Riccardo Cucciolla	... 	Sanna
*Valeri Somov	... 	Giuliani
*Peter Falk	... 	Bolničarski kapetan
*Nino Vingelli	... 	Amalfitano
*Lev Prygunov	... 	Bazzocchi
*Grigorij Mihajlov	... 	Ruski partizan 
*I. Paramonov	... 	Njemački dezerter
*Gino Pernice	... 	Collidi
*Boris Kožukhov	... 	Major
*Vincenzo Polizzi	... 	Sicilijanac

## Vanjske veze
*
Mošusno goveče

**Mošusno goveče** (*Ovibos moschatus*) je vrsta papkara iz porodice šupljorožaca (Bovidae). Srodnije je sa ovcama i kozama, nego govedima. Živi u hladnim predelima Arktika i predstavlja relikt pleistocene faune. Po završetku ledenog doba se održalo samo na severu Severne Amerike. U novije vreme je naseljeno u Aziju i Evropu. Ime je dobilo po mošusu, mirisu koji mužjak oslobađa iz žlezda, tokom sezone parenja.

## Opis

Mošusno goveče je visoko 1.2 metra u ramenima. Mužjaci su dugački 2-2.5 metara. Prosečno teže oko 285 kg, mada mogu dostići i 400 kg. Ima debelo krzno i dugačku sivo-crnu dlaku. Rogovi su dugi i povijeni na dole, sa uzdignutim vrhovima.

## Rasprostranjenje

Areal mošusnog govečeta obuhvata Kanadu, Grenland i Aljasku. Sa Aljaske je istrebljeno početkom 20. veka, ali je ponovo naseljeno u tim krajevima. Sa ostrva Banks, gde živi velika većina današnje populacije, naseljeno je Švedsku, Norvešku i Rusiju (Sibir). Poslednja krda ovih životinja van Severne Amerike su živela na poluostrvu Tajmir u Sibiru pre 2000 godina.
 
## Način života

Živi u krdima od 10 do 20 jedinki, mada ih može biti i preko 70. Tokom zime su krda sastavljena od mužjaka, ženki i mladunaca, a leti, za vreme sezone parenja, jedan dominantan mužjak otera ostale iz krda, pa oni lutaju tundrom u posebnim krdima. U opasnosti krdo stvara krug u čijem se centru nalaze mladunci i ženke, a mužjaci spolja odbijaju napade rogovima. Ovaj način odbrane je uspešan protiv vukova, ali zbog tog zastajanja i branjenja su mnogo stradali od ljudi. 

## Reference

## Vanjske veze

*Robert G. White Large Animal Research Station at the University of Alaska Fairbanks
*Alex Trebek and John Teal's Reintroduction of Muskox to Alaska 
* Jork Meyer, "Sex ratio in muskox skulls (Ovibos moschatus) found at East Greenland" (Geschlechterverhältnis bei Schädeln des Moschusochsen (Ovibos moschatus) in Ostgrönland) *Beiträge zur Jagd- und Wildtierforschung* 29 (2004): 187–192.
* The New Student's Reference Work/Musk-Ox
Deux hommes dans Manhattan

***Deux hommes dans Manhattan*** () je francuski crno-bijeli igrani film snimljen 1959. godine u režiji Jean-Pierrea Melvillea. Protagonisti, koje tumače sam Melville i Pierre Grasset, su dopisnici francuske novinske agencije u New Yorku i njegov fotograf. Radnja, koja se odvija tokom jedne noći, prikazuje njihove napore da otkriju što se dogodilo sa nestalim predstavnikom Francuske u UN, a što će ih odvesti u mračne dijelove grada, odnosno suočiti sa tamnom stranom diplomata koji je uživao status ratnog heroja.

*Deux hommes danas Manhattan* se često naziva "najameričkijim" od svih Melvilleovih filmova, a djelomičan razlog za to je u korištenju autentičnih njujorških lokacija, kao i ikonografije i stila sličnih film noiru. Scenariste je privuklo i to što se protagonisti, iako su novinari, ponašaju i odijevaju poput gangstera. *Deus hommes dans Manhattan* je, pak, predstavljao jedini film u kome je Melville nastupio u glavnoj ulozi. Kasnije je, međutim, tvrdio da njime nije zadovoljan te ga smatra najgorim ostvarenjem svoje karijere.

## Uloge
* Jean-Pierre Melville : Moreau
* Pierre Grasset : Delmas, le photographe de France-Match
* Christiane Eudes : Anne, la fille de Fèvre-Berthier
* Ginger Hall : Judith Nelson, la comédienne
* Jean Darcante : Rouvier, le directeur de l'AFP
* Colette Fleury : Françoise Bonnot, la secrétaire de Fèvre-Berthier
* Monique Hennessy : Gloria, la call-girl
* Jean Lara : Aubert, le rédacteur en chef de l'AFP
* Glenda Leigh : Virginia Graham, la chanteuse
* Michèle Bailly : Bessie Reed, la strip-teaseuse
* Paula Dehelly :  Fèvre-Berthier
* Hyman Yanowitz : le gardien du Mercury Théâtre
* Jean-Pierre Darras :  le client éméché du bar
* Jerry Mengo : Leslie Mc Kimmie, le responsable du service de presse de l'ONU
* Bernard Hulin : le trompettiste
* Billy Beck : le partenaire de Judith Nelson sur scène
* Carl Studer : le policier (sergent) au snack
* Billy Kearns : le videur de la Ridgewood Tavern
* Art Simmons : le pianiste de Virginia Graham
* Bernard Hulin : le trompettiste à la Pike Slip Inn  
* Martial Solal : le pianiste à la Pike Slip Inn
* Yvette Amirante : la copine d'Anne

## Vanjske veze
*
Argot

**Argo** ili **argot** je specifična forma diferenciranja jezika, odnosno govora društvenih grupa.

## Definicija
Argo predstavlja specijalan govor, stvoren i korišćen od strane izvesnih društvenih grupa, sa ciljem da se iz procesa komunikacije isključe druge društvene grupe, pri čemu je uzajamni položaj tih društvenih grupa obično suprotan (jedne su obično društveno nadređene, a druge društveno podređene).

Sama reč «argo» koja potiče još iz 17. veka, u početku je označavala grupu golja, lupeža i prosjaka, ali se termin kasnije razvijao u drugom pravcu, tako da je sve više primenjivan samo na jezik koji su negovale ove društvene grupe. Govorilo se najpre o žargonu argoa, a zatim samo i prosto o argou.

Dobri poznavaoci jezika i govora tvrde da se argo javlja kao pojava u društvu već krajem 12. veka i početkom 13. veka. Ti su autori dokazivali njegov kriptološki (tajni, skriveni, podzemni) karakter, koji se manje ili više uspešno služi neka prestupnička (devijantna ili kriminalna) grupa, da bi skrenula pažnju sa svojih obmana, prevara, prekršaja i drugih neprihvatljivih postupaka. 

Postoje **tri glavne etape** u razvoju pojma i termina – pojave:
* prva etapa, kada se u argou vidi prvenstveno tajni jezik devijantnih grupa,
* etapa u kojoj se zapaža nastanak posebne frazeologije,
* etapa kada društvene oznake odnosno karakteristike postaju vodeća i najizrazitija odlika argoa.

Danas, je međutim, uobičajeno da se govori o više vrsta argoa: o argou kasarne, tipografskom argou, pozorišnom, tehničkom, sportskom i o argou različitih drugih zanata i profesija.
Štapići za jelo

**Štapići za jelo** su kratki, zašiljeni štapići koji se u parovima jednake dužine koriste kao tradicionalni pribor za jelo u Kini, Japanu, Vijetnamu i na Korejskom poluostrvu. Takođe se koriste u delovima Nepala, kao i u oblastima Tajlanda, Laosa i Mjanmara u kojima živi značajan broj Kineza.

Štapići za jelo su nastali u staroj Kini, mada je tačan period njihovog nastanka još uvek predmet debate među istoričarima i arheolozima. Najstariji sačuvani štapići potiču iz vremena dinastije Šan (1766—1122. p. n. e.), međutim oni su se koristili pri kuhanju i serviranju hrane a ne kao pribor za jelo. Pretpostavlja se da su se štapići počeli koristiti kao pribor za jelo za vreme dinastije Han, dok su za vreme dinastije Ming ušli u široku upotrebu.

## Vrste
Standardni štapići za jelo su dugi oko 20&nbsp;cm. Postoje i veći štapići za kuhanje koji su dugački između 30 i 40&nbsp;cm. Takvi štapići se u Japanu nazivaju *ryoribashi*., dok se štapići koji se koriste za prenos hrane do posuđa za serviranje nazivaju *saibashi*.

Štapići se prave od raznih materijala, najčešće od bambusa, drveta i plastike, ali i od metala, porcelana, žada, slonovače, kostiju itd.

## Upotreba

Prvi štapić leži na korenu palca, a između domalog i srednjeg prsta. Prilikom uzimanja hrane, ovaj štapić ne treba pomerati.
 
Drugi štapić se drži sa tri prsta kao što se drži olovka, i samo njega treba pomerati pri uzimanju hrane.

Kada se ne upotrebljavaju, štapići se ostavljaju s desne strane ili ispod tanjira, prema kineskim običajima.

## Uticaj na životnu sredinu
Samo u Kini se, prema procenama, godišnje proizvede oko 45 milijardi pari jednokratnih štapića za jelo, koji se nakon upotrebe bacaju. Za njihovu proizvodnju potrebno je poseći preko 25 miliona stabala.

Kineska vlada pokušava da smanji proizvodnju jednokratnih štapića, apelujući da se u restoranima koriste štapići za višekratnu upotrebu. Kako bi se smanjila proizvodnja, uvedena je i taksa od 5% na jednokratne štapiće.

## Reference

## Literatura

* 
* 

## Vanjske veze

* Kako se jede štapićima, *Domino magazin*, 5. 9. 2011.
* Japanese etiquette for chopsticks
* A gallery of chopstick images 
* Bring Your Own Chopsticks Movement Gains Traction in Asia , article examining the link between chopsticks and deforestation
* How to use Chopsticks? 
* Article about chopsticks from MrsLinsKitchen.com, March 2001
* Chinese Chopstick Etiquette