Estonska radnička komuna

**Estonska radnička komuna** (estonski: *Eesti Töörahva Kommuun*, izvorno *Eesti Töörahwa Kommuuna*; ruski: Эстляндская трудовая коммуна *Estlandskaja trudovaja komuna*) bio je naziv za međunarodno nepriznatu komunističku vladu u Estoniji, koja je polagala prava na teritorije pod kontrolom boljševika za vrijeme Estonskog rata za nezavisnost i Ruskog građanskog rata. Komuna je formalno proglašena 29. studenog 1918. godine uz podršku Crvene armije. Na njezinom čelu nalazio se Jaan Anvelt. Ukinuta je 1919. godine. 

Po završetku Prvog svjetskog rata, situacija u Estoniji bila je kompleksna. S jedne strane, domaći političari proglasili su nezavisnost Republike Estonije i njezinog teritorija od bilo kakvih vanjskih utjecaja, dok su, s druge strane, nove sovjetske vlasti, ali i preostali Baltički Nijemci, polagali prava na teritorij Estonije. To će dovesti do rata u Estoniji. Estonski su se komunisti, naravno, stavili na stranu sovjetskih vlasti te je već krajem studenog 1918. godine na dijelu Estonije proglašena Radnička komuna. Estonska radnička komuna bila je organizirana po sovjetskom modelu, a članovi komune (vlade) bili su:
}}|right|margin-left:1em; margin-right:0em;|margin-left:0em; margin-right:1em;}}"
! style="background:#DCDCDC; text-align:center;" colspan="3"| Članovi Estonske radničke komune
|-
|align="left"|**SLUŽBA**||align="left"|**IME**||align="left"|**MANDAT**
|-
! style="background:black;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Predsjedavajući||align="left" |**[[Jaan Anvelt]]**||align="left"|1918. – 1919.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Izvršni sekretar||align="left" |**[[Johannes Käspert]] **||align="left"|1918. – 1919.
|-
! style="background:black;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Narodni komesar za vanjske poslove||align="left" |**[[Johannes Mägi]] **||align="left"|1918.
|-
|align="left"|&nbsp;||align="left"|**[[Max-Alfred Trakmann]]**||align="left"|1918. – 1919.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Komesar za narodno gospodarstvo||align="left" |**[[Hans Pöögelmann]] **||align="left"|1918. – 1979.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Narodni komesar za unutarnje poslove||align="left" |**[[Viktor Kingissepp]]**||align="left"|1918. – 1919.
|-
|align="left"|&nbsp;||align="left"|*[[Johannes Käspert]]* (v.d.)||align="left"|1918. – 1919.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Narodni komesar za obranu||align="left" |**[[Jaan Anvelt]]**||align="left"|1918. – 1919.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Narodni komesar državnu upravu||align="left" |**[[Johannes Mägi]] **||align="left"|1918. – 1919.
|-
|align="left"|&nbsp;||align="left"|**[[Karl Mühlberg]]**||align="left"|1919.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Narodni komesar za socijalnu sigurnost||align="left" |**[[Rudolf Vakman]]**||lign="left"|1918. – 1919.
|-
|align="left"|&nbsp;||align="left"|*[[Otto Rästas]]* (v.d.)||align="left"|1918. – 1919.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left"|Narodni komesar za kulturu i javno obrazovanje||align="left" |**[[Artur Vallner]] **||align="left"|1918. – 1919.
|-
! style="background:#D1D1D1;" colspan="3" 
|-
|align="left" colspan="3"| 
|}

Vlast je bila organizirana po sovjetskom modelu i imala je tijesne veze s Moskvom. Na područjima pod kontrolom komune došlo je do zatvaranja crkvi, nacionalizacije industrije i banaka te zabrane djelovanja pripadnicima Privremene vlade Estonije. Jedina zemlja koja je formalno priznala Estonsku radničku komunu bila je Ruska SFSR, koja je to učinila 7. prosinca 1918. godine. Od studenog 1918. do siječnja 1919. godine došlo je do provođenja sustavnog režimskog terora od strane komunara. Značajan broj osoba uhapšen je u Tartuu tokom prosinca 1918. godine, a određen broj njemačkih zemljoposjednika je 9. siječnja 1919. godine pogubljen na smrznutoj rijeci Narvi. Istoga mjeseca, u okolici Luge uspostavljen je i kamp za žrtve terora. Netom prije oslobođenja Tartua, komunisti su u podrumu gradske banke pogubili pripadnike klera i druge zarobljenike. Prema procjenama, Estonska radnička komuna pogubila je oko 500 ljudi.

Komuna je u početnim fazama rata uživala prilično dobar položaj, s obzirom na činjenicu da je Crvena armija došla na samo 30-ak kilometara od Tallinna. Međutim, kada su Estonci u siječnju 1919. godine pokrenuli kontranapad, trupe pod vodstvom Johana Laidonera i uz značajnu britansku pomoć, uspjele su protjerati Crvenu armiju izvan granica Estonije, što je ujedno bio i početak kraja radničke komune. Komuna je faktički izgubila svu kontrolu, ali je formalno polagala pravo na Estoniju kroz "vlade u egzilu", isprva iz Pskova i Luge, a kasnije iz Staraje Ruse. 

Formalno je raspuštena u lipnju 1919. godine. Zanimljivo je primijetiti kako su kasnije sovjetske vlasti pogubile većinu komunara tokom Velike čistke.

## Reference

## Literatura
* Szajkowski, Bogdan. *The Establishment of Marxist Regimes*. London: Butterworths, 1982. p.&nbsp;21-22. ()
* &nbsp; in *Baltic Defence Review*, No.8, Volume 2/2002.

## Vanjske veze
*Jaan Anvelt at arhiiv.ee.
*Jaan Anvelt at postimees.ee.