Joruba jezik

**Joruba jezik** (jor. *Èdè Yorùbá*) je jezik koji se govori u Zapadnoj Africi. Joruba je policentrični jezik iz porodice nigersko-kongoanskih jezika koji se danas primarno govori u Nigeriji i Beninu, a manjoj mjeri u ostalim dijelovima Afrike (značajnije, mada manje, zajednice postoje u Togu, Sijeri Leone, Liberiji, itd.) te na području Amerika i Europe; broj govornika je nešto manji od 80,000,000, više od 50% kojih su izvorni govornici.

Ne-vernakularni ostaci ovog jezika, lucumí, liturgijski je jezik santerističke religije u Karibima, koju su utemeljile porobljene Jorube. Mnoge jorubanske riječi koriste se u afro-brazilskoj religiji Candomblé. Joruba se također koristi u mnogim drugim afro-američkim religijama u Americi i na Karibima.

## Klasifikacija i varijante

Joruba jezik spada u malu podskupinu edekiri jezika unutar šire grupe joruboidnih jezika. Joruboidni jezici su najveća podskupina unutar voltaško-kongoanskih jezika, koja je pak dio široko rasprostranjene atlantsko-kongoanskih jezika, temeljne podskupine u porodici nigersko-kongoanskih jezika.

Sam jezik sastoji se od nekoliko dijalekata, koji se dijele u pet velikih skupina:

* **Sjeverozapadni joruba** (NWY)
* **Sjeveroistični joruba** (NEY)
* **Središnji joruba** (CY)
* **Jugoistični joruba** (SEY)
* **Jugozapadni joruba** (SWY)

Jasne granice među dijalektima nemoguće je odrediti, zbog čega postoje i brojne sličnosti među dijalektima. Uz to, dijalekti često odgovaraju pojedinim etničkim skupinama koje ih govore.

## Historija

Joruba se klasificira zajedno s edekiri jezicima te zajedno s jezicima itsekiri i igala čini posebnu podskupin joruboidnih jezika u sklopu voltaško-nigerske skupine nigersko-kongoanskih jezika. Lingvističko jedinstvo nigersko-kongoanskih jezika seže u duboku prahistoriju; procjene se kreću za period od unatrag 15,000 godina (kraj gornjeg paleolita). S obzirom na njegovu brojnost i zastupljenost izvan matičnog govornog područja (Zapadna Afrika), joruba je najpopularniji afrički jezik u svijetu.

Prema usmenoj predaji, narod Joruba utemeljila su božanstva Oduduwa i Obatala, koji su uz to stvorili i svijet. Iako imaju zajedničku historiju, zajednički naziv za Oduduwinu "djecu" nije se pojavio sve do druge polovice XIX. vijeka. Prije ukidanja trgovine robljem, joruba jezik, jezik slobodnih robova iz Freetowna, bio je poznat među Europljanima kao **aku**, ime koje je dobio od prve riječi pozdrava *Ẹ kú àárọ* (sh. "dobro jutro") i *Ẹ kú alẹ* (sh. "dobra večer"). Kasnije je primijenjeno ime u jariba, odnosno joruba te je u početku bilo ograničeno na Carstvo Oyo. Ime se koristilo kod Hausa; njihovo poreklo je nejasno. Pod utjecajem Jorube Samuela Ajayija Crowthera, prvog afričkog anglikanskog biskupa u Nigeriji, kao i kasnijih misionara, te razvoja pisanog joruba jezika, ime joruba prošireno je sve jorupske dijalekte.

Prvi tiskan materijal na jorupskom pojavio se tek 1819. godine, a bio je to kratki rječnik jorupskog jezika sadržan u izvještaji s afričke misije engleskog pisca Thomasa Edwarda Bowdicha, koji je tada boravio na području Gane. Ovo je bilo relativno kasno za tako rasprostranjen jezik kao što je bio joruba i to se može pripisati činjenici da prije XIX. vijeka, Europljani gotovo da nisu imali nijednu trgovinsku bazu na području obale Joruba. Istraživanja u sklopu komparativne lingvistike, glotokronologije, dijalektologije i drugih disciplina - uzimajući u obzir tradicionalne usmene historijske izvore i arheološke nalaze - doprinjela su rasvjetljavanju historije Joruba i njihovog jezika prije tog vremena.

## Pismo i gramatika
### Ortografija

U XVII. vijeku, službeno pismo joruba jezika bilo je adžamsko, što je forma arapskog pisma. Suvremena jorupska ortografija je, pak, nastala djelovanjem crkvenih misija među Jorubama te posrednim djelovanjem ranije spomenutog Crowthera, koji se kasnije osobno posvetio sistematizaciji svog materinjeg jezika. Inicijalni tekstovi mahom su bili prijevodi dijelova Biblije, a Crowther je u početku koristio latinično pismo sa samo jednim dijakritičkim znakom, točkom ispod samoglasnika, koja je označavala njegov otvoreni oblik ([ɛ] i [ɔ] / ⟨ẹ⟩ i ⟨ọ⟩). Ortografija je s godinama mijenjana kako bi se pismu dodao i ton. Godine 1875., crkva je organizirala prvu konferenciju o jorupskoj ortografiji, a standard donesen na njoj poslužio je kao osnova za razvoj ortografije u narednim desetljećima.

Suvremena ortografija derivirana je iz studije Ayọa Bamgboṣea o historiji jorupske ortografije (*Yoruba Orthography*, 1965.) kao i izvještaja Komisije za jorupsku ortografiju iz 1966. godine; uz tendenciju da se pismo što bolje prilagodi govoru, suvremena ortografija ne razlikuje se puno od starijih varijanti. Službeno pismo je latinično, uz dodatke digrafa (gb) te određenih dijakritika (točka, odnosno vertikalna crtica ispod slova) te izgleda ovako (latinična slova ⟨c⟩, ⟨q⟩, ⟨v⟩, ⟨x⟩ i ⟨z⟩ se ne koriste):

Iznimka od ove ortografije je beninski alfabet, koji je drugačije standardiziran 1975. godine u sklopu nacionalnog projekta standardizacije svih beninskih jezika. Aktualna beninska ortografija, usvojena nakon revizije 1990. godine, izgleda ovako:

Uz ranije navedene dijakritike, standardna jorupska ortografija koristi još i tri dijakritika kojima se ističu naglasci, a koji se mahom koriste kod samoglasnika; ti dijakritici su onaj za kratki naglasak ⟨´⟩, dugi naglasak ⟨`⟩ i makron ⟨¯⟩, što u praksi izgleda:

### Gramatika

Joruba je visoko izolirajući jezik, odnosno jezik s vrlo malo morfema po riječi i gotovo bez ikakve fleksijske morfologije. Osnovni sintaktički redoslijed prati formulu subjekt-predikat-objekt, što na primjeru izgleda ovako:

Jednostavni sustav glagola u joruba jeziku uglavnom referira na već dovršene radnje te se često naziva perfektom. Složena glagolska vremena postoje te se označavaju dodacima *ń* (za imperfekt) i *ti* (za perfekt kao prošlo glagolsko vrijeme). Negacija se izražava česticom *kò*, koja ide prije samog glagola. Kao i u mnogim zapadnoafričkim jezicima, česte su serijske glagolske konstrukcije.

Joruba ne poznaje gramatičke rodove, međutim poznaje distinkciju između ljudskih i neljudskih imenica; ona se, doduše, reflektira samo u upitnim rečenicama, kada se za ljude koristi upitna zamjenica *tani* (tko?), dok se za ostale imenice koristi zamjenica *kini* (što?). Asocijativne veze među imenicama (što pokriva i posvojne, odnosno genitivne konstrukcije) postoje i vode se po formuli modificirana riječ-modifikator, s tim da su moguće i složene konstrukcije; plural se označava posebnom česticom.

Jezik poznaje dva temeljna prijedloga - *ní* (sh. na, u) i *sí* (sh. prema) - prvi od kojih označava lokaciju i izostanak kretanja, a drugi specificira upravo kretanje prema nekoj lokaciji. Položaj i smjerovi konstruiraju se kombiniranjem ovih prijedloga s općim prostornim imenicama, a historijski su, velikim dijelom, vezani uz dijelove tijela.

## Reference

## Literatura

### Bibliografski izvori
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Oyètádé, B. Akíntúndé & Buba, Malami (2000) 'Hausa Loan Words in Yorùbá', in Wolff & Gensler (eds.) *Proceedings of the 2nd WoCAL, Leipzig 1997*, Köln: Rüdiger Köppe, 241-260.
*

#### Historija
*
*
*
*

#### Rječnici
*
*
*
*

#### Gramatika
*
*
*
*
* The first grammar of Yoruba.
*
*
*

## Vanjske veze

* Omniglot: Yoruba orthography
* Yoruba dictionary
* Yoruba Translation - Free online translation service instantly Yorùbá.
* kasahorow Yoruba Dictionary 
* Ọrọ èdè Yorùbá 
* xLingua: Yoruba-Online-Dictionary English-Yoruba / Yoruba-English 
* Sabere d'owo Yoruba video drama series. Radio Abeokuta (2006).
* Yoruba Grammar 
* Pan-African Localization page for Yoruba
* Yoruba in North America 
* Journal of West African Languages: Yoruba
* yorubaweb.com 
* Yoruba blog (features bilingual texts in Yoruba and English, including folklore)
* Abibitumi Kasa Yorùbá Language Resources