Otogi-zōshi (Osamu Dazai)

je zbirka kratkih priča Osamua Dazaija koja je premijerno izdana 25. listopada 1945. godine u izdanju kuće Chikuma Shobō. Zbirka sadrži ukupno četiri kratke priče koje su obrade slavnih priča iz japanskog folklora, a temeljena je i inspirirana slavnom istoimenom zbirkom od 350 japanskih narodnih priča. Četiri priče prisutne u ovoj zbirci ranije nisu nikada objavljene, a *Otogi-zōshi* je bila posljednja zbirka tog tipa (zbirka koja je sadržavala isključivo ranije neobjavljene priče) objavljena za Dazaijeva života. 

Priče su obrade slavnih folklornih priča, ali s Dazaijevim karakterističnim stilskim i idejnim odrednicama, odnosno radi se o modernim prikazima tradicionalnih priča koje sadrže novu dimenziju koja nije bila u skladu sa zahtjevima tadašnje carske vlasti u Japanu. Osim samih folklornih elemenata, ove priče sadrže i tipične Dazaijeve teme i motive koje je obrađivao i u drugim djelima iz kasnog perioda, a u koje spadaju neshvaćenost i društvena neprilagođenost, odumiranje emocija u muško-ženskim odnosima, sumnja da će se dogoditi loše stvari te prihvaćanje vlastite sudbine praćeno rezignacijom.

## Nastanak

Dazai je na ovoj zbirci radio u prvoj polovici 1945. godine, odnosno za vrijeme Drugog svjetskog rata. U predgovoru i na početku priče ", Dazai se predstavlja kao oca koji piše taj tekst u skloništu od zračnih napada, međutim Dazai je u stvarnosti radio na ovoj zbirci na nekoliko lokacija tijekom savezničkih bombardiranja, zbog čega se morao često seliti (jer su te lokacije bile uništene u zračnim napadima). 

Oko 5. ožujka 1945. godine, Dazai je završio priču "Chikusei", koja će biti objavljena u travanjskom broju časopisa *Bungei*, a bila je inspirirana zbirkom kineskih narodnih priča *[[Liaozhai Zhiyi]]*. Tijekom 6. i 7. ožujka, Dazai je u Mitaki započeo rad na predgovoru i priči . Tōkyō je 10. ožujka pretrpio teško bombardiranje; Kiyoshi Koyama, čiji je dom uništen u napadu, tada se preselio u Dazaijev dom u Mitaki. "Zureći u istočno nebo što je gorjelo crvenom bojom", Dazai je odlučio evakuirati svoju obitelj u dom obitelji Ishikawa (obitelji njegove supruge) u Kōfuu, što je i napravio do kraja mjeseca. Mitaka je bombardirana u ranim jutarnjim satima 2. travnja tako da je i Dazai morao napustiti svoj dom. 

Priču  dovršio je 7. svibnja, a sljedećeg je dana započeo rad na priči . Krajem svibnja ili početkom lipnja započeo je rad na priči . Posljednju priču, , napisao je u drugoj polovici lipnja. Nedugo nakon što je Dazai dovršio cijelu zbirku, Kōfu je bombardiran 7. srpnja u ranim jutarnjim satima, pri čemu je kuća obitelji Ishihara izgorjela u cijelosti. Prema jednoj anegdoti, Dazai je prilikom bijega iz kuće spasio rukopis tako što ga je nosio dok je svoju najstariju kći nosio na leđima. Spašeni rukopis Dazai je povjerio Koyami, koji je ubrzo stigao u Kōfu kako bi ga posjetio. Koyama je 13. srpnja uspješno dostavio rukopis izdavačkoj kući Chikuma Shobō. Dazai i njegova obitelj, nakon što su ponovo ostali bez doma, zaputili su za Tsugaru preko Tōkya. Nešto manje od dva mjeseca nakon rata, odnosno 25. listopada 1945. godine, Chikuma Shobō objavila je zbirku *Otogi-zōshi*, čije je prvo izdanje tiskano u Ini u prefekturi Nagano. 

Nakon izlaska prvog izdanja, lokacija rukopisa dugo je vremena bila nepoznata te se čak vjerovalo da je izgubljena. Međutim, Muzej moderne japanske književnosti kasnije je otkrio cjeloviti rukopis te ga je izložio javnosti 2019. godine u sklopu posebne izložbe povodom 110. obljetnice Dazaijevog rođenja. Rukopis se sastojao od ukupno 387 stranica s 200 polja za kanjije, a koje su nastale tako što su uobičajene stranice za 400 znakova prepolovljene. U predgovoru su vidljiva mjesta gdje je naslov planirane priče  izbrisan i zamijenjen onim . Također, izvorni rukopis priče  sadržavao je tekst , koji je u prvom izdanju zamijenjen s tekstom "××××鬼、××××鬼" (riječi su bile zarcenjene), a u kasnijim izdanjima s tekstom .

Još jedna kopija rukopisa s predgovorom i pričom  nalazi se u Književnom muzeju u Aomoriju, a vjeruje se da se radi o pročišćebnoj kopiji napravljenoj prema originalu koji je izložen 2019. godine. Također postoji priča da je Dazai inicijalno planirao dati priču  na objavu u časopisu *Gendai* još u ožujku 1945. godine, ali to se nije dogodilo.

## Sadržaj

## Napomene

## Refrence

## Vanjske veze
* Aozora Bunko, unos br. 307 - ''Otogi-zōshi'' (お伽草紙)
* Aozora Bunko, unos br. 52380 - ''Otogi-zōshi'' (お伽草紙)