open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Duy

**Duy**, jedno od plemena američkih Indijanaca, srodno po jeziku Doraskima (Dorasque), koje je obitavalo Panami na području današnje provincije Bocas del Toro u Valle del Duy (rijeka Sixaola), uz granicu sa Kostarikom. Pleme i jezik su nestali.

## Izvori
Penomeño

**Penomeño**, jedno od plemena američkih Indijanaca jezičnog roda Dorasque-Guaymi i šire porodice Chibchan, ogranak ili srodno sa Guaymi Indijancima, nastanjeni na zaljevu Golfo de Parita u Panami. Jezik Penomeño Indijanaca naziva se i penonomeño (penonomenyo).

## Izvori
Guetar

**Guetar** (Guetare, Güetar, Huetar, Wétar), indijanski narod jezične porodice Talamancan (Swanton), ili iz grupe Rama, kako ih danas klasificiraju, te srodni plemu Guatuso ili Maleku. Naseljeni su u Srednjoj Americi u središnjim predjelima Kostarike, danas na rezervatima Quitirrisí i Zapatón.

Svoje ime dobili su po poglavici Huetar čije je pleme živjelo sjeverno i istočno od Punta de Herradura, a postojale su jš 4 druge poglavice koji su kontrolirali ostalim skupinama, to su bili Garabito, Guarco, Pacaca i Asseri što bi upućivalo na nekad snažnu političku međuplemensku oraganizaciju prije Osvajanja (Konkviste). Peralta (1895.) navodi da su im pripadala "provincije" i plemena: Abra, Accerri, Catapa, Cooc, Garabito, Guarco, Pacaca, Tayopan, Tice i Turriarba, među kojima je poznato da su Indijanci Tice i Catapa pripadnici porodice Rama, kako i Swanton navodi u svojem popisu plemena Meksika i Srednje Amerike.

Plemena Guetar, Voto i Suerre u podlegla su u osvajanjima prilično rano, a danas su se od ova tri plemena jedini Guetari očuvali.. 
## Izvori

## Vanjske veze
*Photographs of Huetar artifacts.
*Vocabulary Words in Native American Languages: Huetar
Melchora

**Melchora**, manje pleme jezične porodice Rama sa rijeke Río Sabalos, pritoke Río San Juana , sjeveroistočno od jezera Nicaragua u Nikaragvi. Antropolozi Walter Lehmann i Eduard Conzemius smatraju ih precima Rama .

## Izvori
Tice

**Tice** (pl. Tices).- pleme američkih Indijanaca iz grupe Rama, porodica Chibchan, nastanjeno na gornjem toku rijeke Rio Pocosi, pritoci Río San Juana na sjeveru provincije Alajuela u Kostariki. Godine 1574. za plemena u Alajueli utemeljen je rezervat Santa Catalina (danas kanton San Mateo). Nestali. 

## Izvori
Chirianan

**Chirianan** (Yanomami), porodica indijanskih jezika i plemena nastanjenih u graničnom području Venezuele i Brazila, napose uz rijeke Paragua, Ventuari, Padamo, Ocamo, Mavaca i Orinoco u Venezueli, i Uraricuera, Catrimani, Dimini i Araca u Brazilu. Ova plemena kolektivo su često nazivani kao Yanomami. Brojno stanje Chirianan populacije iznosi oko 12,000 u preko 200 sela. Postoje četiri glavne grane, od koji se svaka sastoji od niza lokalnih skupina, to su:
* Waiká (Uaiká, Uaicá, Aicá); Guadema, Karime (Shauari), Paucosa, Pusuraku, Paraitirí (Paquiri). 
* Sanuma, plemena i jezici: Sanemá (Haratari, Guaharibo), Pubmatari (Uárema), Nabudib, Chantari.
* Shirianá (Xirianá, Chiriana, Shirishana, Quirishana, Casapare, Yanam, Ninam). Plemena i jezici: Paramitaria, Aikomterí, Aiwaterí, Ocomatairi.
* Samatari. Plemena i jezici: Samatari (Shamatairo), Paravori, Pakidái, Surára, Yauari, Araraibo, Yawani, Uaca

Porodicu Chirianan Koch-Grünberg (1913, 1923), Mason (1950), McQuown (1955) i Loukotka (1968), smatraju samostalnom, dok je Greenberg (1960), Wilbert (1963) i Voegelin &amp; Voegelin (1977) priključuju Velikoj porodici Macro-Chibchan.

## Jezici
Postoje 4 jezika: ninam [shb] (Brazil); sanumá [xsu] (Venezuela); yanomámi [wca] (Brazil); yanomamö [guu] (Venezuela).

Porodica Waican 
:Zirizan
:Centralni Waicá
::Arakayteri
::Guaicá
::Waicá
:::Waicá vlastiti
:::Parahuri
::Mayupteri
::Shiteuteri
::Tyhynapteri
::Maita
:::Maracana (chirianan)
::Wytehayteri
::Parimiteri
::Marashiteri
::Rokoteri
::Aykamteri
:Shirianá
::Parawateri
:Južni Waicá
:Tocoshina
:Shirishiana
:Shidishiana
:Samatari
::Mitiwari
::Guaharibo
:Kadimani
:Yanomani
:Pusaracau
:Carime

## Izvori

## Literatura
“Alain Gheerbrant, L’Expédition Orénoque-Amazone”, Paris 1952.

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* Una introducción a la Venezuela prehispánica: culturas de las naciones
* Yanomami
* Tree for Yamomam
Araraibo

**Araraibo**, jedna od grupa Chirianan Indijanaca nastanjenih u kišnoj šumi graničnog područja Brazila (država Amazonas) i Venezuele. Srodni su Xamatarima. Po vjeri šamanisti, vjeruju u razne duhove, kao Pore koji u obliku majmuna luta šumama. Araraibo u svojim obredima, kao i plemena Surára, Tucano, Waiká i Piaroa koriste biljke epena u kojima je pronađen vrlo snažni psihodelični triptamin 5-MeO-DMT, što je i jedan sastojaka otrova žabe Bufo alvarius. 

## Izvori
Guadema

**Guadema** (izg. vadema).- Pleme Indijanaca porodice Chirianan koji prema Alain Gheerbrantu (a po riječima Indijanaca Maquiritare) predstavljaju najrazvijeniju grupu Yanomama. Gvademe bijahu sredinom 20. stoljeća nastanjeni uz lijevu obalu rijeke Uraricuera u brazilskoj državi Roraima. Poznaju piroge i uzgoj manioke, banana, duhana i drugog. 
Gvaharibi koje je Gheerbrant i posjetio daje podatke da su po izgledu nešto niži od svojih planinskih srodnika te da, što je srodno Gvaharibima, kosu sijeku, poput tonzure, u vijenac.

## Izvori
Guaharibo

**Guaharibo** (Yanomamö), jedna od glavnih gupa Yanomami Indijanaca ( porodica Chirianan) sa Sierra Parime na granici Venezuele i Brazila, osobito u području oko rijeke Ventuari. Alain Gheerbrant koji je posjetio pleme 1949/1950. učinio je prve snimke ovih ljudi i pružio nam obilje podataka o njima. Gvaharibi su niskog rasta, muškarci (1,50), žene (1,30). Hodaju goli ili gotovo goli, a tijela mažu crvenom i crnom bojom. Šipčica provučena kroz nos i malena rojtica iznad spolovila, uz nešto nakita, sve je što žene nose na sebi. I muškarci i žene na ušima nose loptice od paperja.

Prema Gheerbrantu, oni nemaju pravu poljoprivredu, pa zasade tek pokoju bananu. Hranu nalaze uglavnom u prirodi, soli nemaju. Gvaharibi 1. polovice 20. stoljeća s ulovljene divljači nisu skidali kožu, ni vadili utrobu, divljač bi tek oprljili na vatri. U prehranu je ulazilo sve što bi se našlo i ulovilo: voće, gusjenice, razni insekti. Zbog nedostatka soli Gvaharibi su jeli zemlju, pod uslovom da je dovoljno masna. Ovakav običaj, poznat kao geofagija a prakticiran je i kod Otomaco Indijanaca iz Venezele. Ovo se može usporediti i s jedenjem zida kod malene djece čiji roditelji izbjegavaju sol u jelu.

Materijalna kultura Gvahariba također je dosta oskudna. Zub od zlatastog zeca pričvršćen na komad drveta služio im je kao nož. Osim ovog noža posjeduju još luk i strijelu i drvene kijače. Luk je dug oko dva metra, a vršci od strelica napravljeni su od kostiju ili bambusa otvrdnulog na vatri.

Svoje mrtve Gvaharibi spaljuju, pepeo pokupe i miješaju s biljkom onoto (daje crvenu boju), i ovime se poslije mažu po tijelu. 
Gvahariba (koncem 20. stoljeća) ima oko 12-14,000 u Venezueli i 1,500 do 2,000 u Brazilu. Sastoje se od više grupa koje se služe vlastitim dijalektima.

## Plemenske skupine

## Literatura
* *Alain Gheerbrant*, L'expédition Orénoque-Amazone 1948-1950

## Vanjske veze
* Investigaciones psicogenéticas de criminología primitiva entre los Yanoama de la cuenca amazónica
Karimé

**Karimé** (Carimé, Karime, Kari.me, Carimi), jedna od skupina ili plemena Yanomami Indijanaca, uže grupe Waiká, porodica Chirianan, naseljeni na području brazilske države Roraima, rio Catrimani. Govore posebnim jezikom ili dijalektom nanomam ili karimé. Srodni su sa brazilskim Pusaracau.

## Vanjske veze
* Society-YANOAMA
Sanumá

**Sanumá** (Sanema, Xamatari), ime skupini Chirianan Indijanaca poglavito naseljeni na jugu Venezuele uz rijeke Caura i Ventuari, i nešto uz rijeku Auaris u brazilskoj državi Roraima. Populacija im je procjenjena na najviše 4,500 (1976 NTM).

Sanume su lovci i ribari. Pekari, tapiri, majmuni i armadillo glavna su lovina koja se hvata zbog mesa .

Sastoje se od više lokalnih skupina koje govore raznim dijalektima (caura, ervato-ventuari, auaris) u Brazilu i yanoma, cobari (kobali, cobariwa) u Venezueli. Jedna od njihovih grupa su i Kohorosciwetari koje je * 'Ethnologue' * pod imenom Kohoroxitari jezično vodio kao neklasificirane .

## Reference
Shamatari

**Shamatari**, ratoborno pleme Indijanaca Yanomama (Guaharibo), porodica Chirianan, u regiji Mavaca-Siapa u bazenu Orinoca u Venezueli, susjedi Namoweiterija. Prvi ih je posjetio misionar James Barker 1950., a izučavao ih je antropolog Napoleon Chagnon od sredine 1960.-tih do kasnih 1990.-tih u selu Bisaasi-teri na mjestu gdje se sastaju Mavaca i Orinoco. Područje Mavace izvorno su nastanjivali Mawaka Arawaki. Ekspanzija Yanomama dolazi u 19. stoljeću kada dolaze do čeličnog oruđa. U Mavaca-Siapa prodiru otjeravši Arawakan plemenas Anauyá i Kuriobana (Lopes de Araujo: 1884, 54, 56), Cerqueira (1928, 78-79), Stradelli (1889, 23), Chaffanjon (1889, 247).

## Vanjske veze
* Yanomami “Violence”: Inclusive Fitness or Ethnographer’s Representation?
Xirianá

**Xirianá** (Chiriana, Chirianá, Shiriana, Yanam, Ninam, Xirixana, Jawaperi, Krixana, Casapare), zajedničko ime za više lokalnih skupina američkih Indijanaca porodice Chirianan naseljenih u južnoj Venezueli u državi Bolivar na rijekama Karun i Paragua, i brazilskoj državi Roraima uz gornju Uraricáa, Mucajai i Paragua. 

Porodica Chirianan, danas poglavito nazivana yanomami, dobila je ime po Chirianá Indijancima. Sami sebe nazivaju Ninam ili Yanam. Govore dva srodna dijalekta, južni ili shirishana, i sjeverni ili Shiriana . 

Prakticiraju ritualnu izolaciju * nečistih' * djevojaka, ritual naxi. Populacija iznosi 466 u Brazilu (1976 UFM), od čega 236 Shirishana i 230 Shiriana. Populacija u Venezueli 100.

## Izvori
Guaykeri

**Guaykeri** (Guaiqueri, Guayqueri), jedno od plemena američkih Indijanaca porodice Guarauan koje je obitavalo na otoku isla de Margarita u venezuelskoj državi Nueva Esparta. Guaykeri su bili ribari, ratari, vješti pomorci i trgovci. Invazijom Španjolaca i za posljedicu pojave lovaca na robove u Novom svijetu, oni se oko 1550. počinju iseljavati sa otoka na kopno duž obale Paria-Cumaná, gubeći velik dio svoje populacije. Njihovi ostaci izgubit će se u mestičkoj populaciji. Na smiju se pobrkati sa Indijancima Guaicari, članovima porodice Arawakan.

## Izvori
Hoanarao

**Hoanarao**, ili **narod sa crnih voda** (*gente de las aguas negras*; prema boji rijeke), su jedno od glavnih podplemena Guarau ili Warrau Indijanaca sa delte Orinoca, naseljeni uz rijeku Winikina. Prema Heinenu (1972) njihovo podpleme Winikina pripada istoj plemenskoj skupini kao i Arawabisi sa istoimene rijeke  i Zajedno sa Mariusama nastanjuju centralnu deltu Orinoca.

## Literatura
* Heinen, H. D. 1988. Oko Warao: Marshland People of the Orinoco Delta. Ethnologische Studien Bd. 4. Lit Verlag, Münster, Germany.
* Heinen, H. D. 1992. The early colonization of the Lower Orinoco and its impact on present day indigenous peoples. Antropológica 78, 51–86.
* Heinen, H. D. and K. Ruddle. 1974. Ecology, ritual, and economic organization in the distribution of palm starch among the Warao of the Orinoco Delta. Journal of Anthropological Research 30:2116–138. 
* Heinen, H. D., R. Lizarralde, and T. Gómez. 1994–1996. El abandono de un ecosistema: el caso de los morichales del delta del Orinoco. Antropológica 81, 3–35. 

## Izvori
Warrau

**Warrau** (Warao, Guarau, Guarauno, Guarao), snažan indijanski narod na delti rijeke Orinoco u Venezueli i susjednim dijelovima Gvajane i Surinama. Ovaj narod živi na vodi i od vode. Njihove kuće bez zidova podignute su na platformama koje počivaju na drvenim nosačima (pilonima) zabijenim u dno delte Orinoca. Kanu je glavno transportno sredstvo a postoje dva tipa, veći bongo i manji za svakodnevnu upotrebu. 

## Privreda

Guarau su ribari a riba je uz srž palme mauritia (moriche-palm) osnovna hrana. Mauritia flexuosa raste divlje u prirodi a njezina eksploatacija Warrauima je veoma važna. Od njezinog soka priređuje se fermentirano piće, od njezine meke srži (srčike) proizvodi se kruh a voće je jestivo. S obzirom na velik značaj koji ima razni autori govore da ona zauzima mjesto prave zemljoradnje (Brett), ili o arborikulturi (Lévi-Strauss).

## Društvo

Warrau su matrilokalni. Zet se nastanjuje kod tasta i tašte, te je dužan da u zamijenu za ženu koju je dobio, da radi za njih i da ih hrani. Prema W. E. Rothu jalovim ženama koju su željele djecu, šamani su propisivali čajeve od gljiva vrste Nidularia.

## Jezik i lokalne skupine

Guarau jezik član je porodice (guarauan) kojoj je dao svoje ime, a ima nekoliko narječja: guasay ili wasay (s pod-plemenima Ibaruma, Arature, Amakuro); hoanarao ili * 'narod sa crnih voda' *(gente de las aguas negras ; s Mariusa, Winikina, Arawabisi); cocuina; araguao ili arawao (s Merejina, Sakupana),  .

## Populacija

Warrau populacija iznosi oko 27.000 na području Venezuele i Gvajane. U Venezueli ih ima 18,000 (1993. UBS) i 5,000 u Gvajani (2000. J. Forte).

## Izvori

**Warao** ili *Guarau*, *Guarauno*, *Guarao*) je indijanski domorodački narod koji živi u Delti Orinoca u Venecueli. 

Zemlja Guajira je velika močvarna delta - Orinoca, tu u 250 sela živi većina pripadnika tog rijetkog naroda.  Oni su se tokom vjekova potpuno prilagodili životu na vodi, žive u drvenim sojenicama a po neprohodnim močvarama kreću se kanuima, koji su sastavni dio svakog domaćinstva.

## Ime

Nihovo ime *warao* znači vlasnici **kanua**, jer **wa** na njihovom jeziku znači kanu, a **arao** - vlasnik. 

## Karakteristike

*Warao* jezično pripadaju porodici Warao, njihova populacija iznosi oko 19 500, pripadnika u Venecueli, te oko 2 000 u Gvajani.

## Vanjske veze

* An Introduction to the Music and Culture of the Warao Indians of Venezuela  
*The Orinoco River delta &amp; the Warao Indians
Jirajaran

**Jirajaran** (Jirajarano), Malena jezična porodica iz Venezuele koja je obuhvaćala jezike Indijanaca Jirajara ili Jirara (Hirahara) u državi Falcón, u državi Lara Gayones (coyón), Ayamán ili Ayoman, Cuibas i Xaguas ili Ajaguas. 

Ova porodica, čiji su jezici izumrli, vodi se kao dio Velike porodice Macro-Chibchan. Nešto preživjelih pripadnika je hispanizirano i služi se španjolskim jezikom.

## Vabnjske veze
* Table 63: South American Indian Language Groups
* Sub-tronco Paezano - Grupo Jirajarano Lenguas Amerindians
Xaguas

**Xaguas** (Ajaguas), indijansko pleme porodice Jirajaran nastanjeno u vrijeme dolaska konkvistadora na području municipija Buchivacoa i planinama Pedregal u venezulskoj državi Lara. Spominju se u povijesti u vezi trgovine soli. Xagua ili Ajagua Indijanci ne smiju se pobrkati sa plemenima Achagua i Axagua iz grupe Arawaka. Prakticirali su poligamiju.

## Vanjske veze

* Indianische Historia (14) - Die Nation Xaguas
* La Antropologia Cautiva en Babilonia
* Parroquia Xaguas
Kohorosciwetari

**Kohorosciwetari**, jedna od skupina američkih Indijanaca iz sjevernobrazilske države Amazonas sa rijeke río Dimití, pritoke Río Negroa. Kohorosciwetari, su jedna od skupina Guahariba (danas poznatih kao Sanuma ili Yanoama), a jezično pripadaju porodici Chirianan ili Yanomami. Brojno stanje iznosi 622 (1976 RC); u novije vrijeme preko 1000.

## Jezik kohoroxitari
* 'Ethnologue' * na svojem popisu pod imenom kohoroxitari (ISO 639-3: KOB) navodi njihov jezik kao neklasificiran. Kodni naziv će se povuć iz upotrebe jer je ustanovljeno da jezik kohoroxitari ne postoji, nego je tek jedno od sela Sanuma Indijanaca.

## Vanjske veze
* Peuples et langues de l'Amazonie - Tribes of Amazonia Sons of our Earth
* Kohoroxitari
* Request for Change to ISO 639-3 Language Code
Okomatadi

**Okomatadi**, jedna, prema Alain Gheerbrantu, od najdivljijih grupa Guahariba, jezična porodica Chirianan, naseljeni sredinom 20 stoljeća uz rijeku Uraricuera, Brazil. Gheerbrant koji ih je posjetio u svojoj ekspediciji među Wai-Wai Guaharibo Indijance (1948-1950), daje nam oskudne ali vrijedne podatke o njima. Kasniji autori ove ljude više ne spominju. 

Okomatadi su živjeli u malenim kolibicama prekrivenih lišćem. Lov (luk i strijela), i uzgoj banana, duhana, šećerne trske, i drugoga, te vjerojatno i ribolov tipičan je kulturama domorodaca tropske kišne šume. 

U lovu Okomatadi hvataju ptice, tapire, divlje svinje (vjerojatno queixada), a sakupljaju i insekte. Sakupljanje meda, omiljene indijanske prirodne poslastice, također je imalo značajnu ulogu. Od kuhanih i procijeđenih banane izrađuju neku vrstu pića. Viseće mreže (hamak, hammock) služe im umjesto kreveta, a postavljaju se razapinjanjem između dviju greda. 

Jedina igra koju je Gheerbant zapisao, i za koju kaže da je jedina, je 'majmunska igra'. Ona traje cijelu noć a takt se daje udaranjem petama, glazbenih instrumenata nemaju. 'Majmunsku igru' igraju i muškarci i žene, i prema njihovom iskazu izvode je u čast velikog majmuna, koji je bio njihov predak. Ženska nošnja su suknjice od palmina lišća. 

## Literatura
* *Alain Gheerbrant*, L'expédition Orénoque-Amazone 1948-1950
Bawihka

**Bawihka** (Bauihca), pleme američkih Indijanaca nekada nastanjeni na sjeveroistoku Nikaragve. Ovo pleme klasificirano je u grupu Sumoan, porodica Misumalpan, i navodno sudjeluju u formiranju Miskito Indijanaca. Nakon što su se tokom 17. stoljeća dokopali vatrenog oružja, Bawihke počinju svoju ekspanziju potiskujući i asimilirajući druga plemena, kao što su Prinzo (Prinsu) i Kukra (Cucra), plemena iz grupe Ulvan. Bawihke asimiliraju i grupe izbjeglih crnačkih robova, te stvaraju posebnu naciju poznatu kao Miskto. 

## Izvori
Baymunana

**Baymunana**, pleme Misumalpan Indijanacam možda uže grupe Sumoan (Swanton), ili Miskito Indijanaca (lingvistička klasifikacija), naseljeno južno od rta Cabo Gracias a Dios u Nikaragvi. Prema suvremenoj klasifikaciji baymunana ili baymuna je dijalekt jezika miskito identičan s baldam kojim govore Baldam Indijanci sa Tuapi lagune. 

## Izvori
Cacaopera

**Cacaopera** /&quot;Lugar de cultivos de cacao&quot;. / je pleme iz grupe Matagalpa na krajnjem sjeveroistoku Salvadora nastanjeno u gradiću Cacaopera (departman Mozarán) i selu Lislique (departman La Unión). Svojim jezikom više ne govore nego se služe španjolskim. Ima ih par tisuća

## Literatura

* Rodríguez América y Lara Carlos, 1999. Las comunidades indígeneas de Cacaopera e Izalco, estudio en proceso de elaboración. 
* Bertoglia, Mafalda (1989) &quot;La Fonología de la Lengua Cacaopera,&quot; Rivista de Filología y Lingüística de la Universidad de Costa Rica 15 (1), 115-125.

## Izvori
Jinotega

**Jinotega** je općina od 147,304 i grad od 56,207 stanovnika u sredini Nikaragve u Departmanu Jinotega u kom je administrativni centar.

## Geografija
Jinotega se prostire u kotlini Centralnih Kordiljera, udaljena 143 km sjeverozapadno
od glavnog grada Managve.
U Nikaragvi je zovu *grad magle*, koje ima često zbog hladne klime, jer se nalazi na 1,004 metara nadmorske visine.

Jinotega je uz nedaleku Matagalpu, važan centar za proizvodnju kave u zemlji.

## Historija

Španjolska kolonizacija toga kraja počela je tek krajem 18. vijeka, tako da je prva crkva podignuta tek 1805.
Sve do osamostaljenja od španjolske vlasti 1821. bila je selo, tad je počeo njen rast.

U aprilu 1851. dobila je status ville, a u februaru 1883. i status grada.
Kad je u oktobru 1891. osnovan Departman Jinotega, postala je njegov administrativni centar.

Krajem 1920-ih Jinotega i čitav departman bili su poprište borbi između Američkih marinaca i gerilaca Augusta Sandina.

U maju 1979. Jinotega je bila poprište velike narodne pobune protiv diktature Anastasia Somoze. 
Ustanici su tri dana držali grad u svojim rukama, ali su mnogi poginuli u kontraofenzivi Nacionalne garde Nikaragve.

Planine oko Jinotege ponovno su bile poprište intenzivnih borbi od 1981. između Sandinista i 
Kontraša.

## Privreda i transport
Jinotega je administrativno-trgovački centar ratarsko- stočarskog kraja, koji je poznat kao veliki proizvođač kave, duhana, duhana, pšenice, kukuruza, graha, krumpira, voća i povrća.

Njegova industrija svodi se na mlinove, štavionice proizvodnju šešira i tepiha.

Cestom preko Matagalpe povezan je sa Panameričkim autoputom.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Bienvenidos al Sitio Oficial'' (Alcaldía de Jinotega,)
Karawala

**Karawala** (Carahuala), ogranak Panamaka Indijanaca, porodica Misuluan, koji su prema Greenu posljednji govornici jezika ulua, nastanjeni u selu Karawala, blizu ušča rijeke Grande de Matagalpa, uz karipsku obalu Nikaragve. Prema oralnoj tradiciji koju je zabilježio Knight (1991), naselje Karawala utemeljilo je sedam Ulwa obitelji kojse su 1890. pred Španjolcima izbjegle sa gornje Rio Grande . Populacija im u suvremeno vrijeme iznosi oko 1,000. Prema McQuown (1955)/Greenberg (1956) klasifikaciji jezik karawala pripada užoj skupini sumo.

## Izvori
Kukalaya

**Kukalaya** (Cucalaya), miješano pleme Miskito i Sumo Indijanaca u području sjeveroistočne Nikaragve u autonomnoj regiji Atlántico Norte. Jezično pripadaju porodici Misuluan ili Misumalpan. Ime im se očuvalo a nazivu rijeke, sela i lagune. Ime se javlja i u oblicima Culculaia, Kuculalia, Kuculaya, Kukulaua i Kukulaya.

## Izvori
Bambana

**Bambana**, pleme američkih Indijanaca porodice Misumalpan ili Misuluan nekad naseljeni u području uz rijeku Bambana na sjeveroistoku današnje Nikaragve. Swanton ih navodi kao miješano pleme Miskito i Sumo Indijanaca. Ime Bambana danas se očuvalo tek u imenu rijeke i sela od kojih 250 duša u autonomnoj regiji Atlántico Norte, koji sebe smatraju i nazivaju imenom Mayangna, i među kojima bi moglo biti njihovih potomaka.

## Izvori
Misuluan

**Misuluan** (Misumalpan), jezična porodica Američkih Indijanaca rasprostranjena u područjima Srednje Amerike, napose po državama Honduras i Nikaragva. Glavne skupine Indijanaca što govore, ili su govorili jezicima ove porodice, su, viz.: Miskitoan, Ulvan, Sumoan i Matagalpa. -Ime porodice Misuluan došlo je po jezicima i plemenima Miskito u Ulua. Oblik Misumalpan nastao je na sličan način po glavnim skupinama te porodice Miskito, Sumo i prefiksu imena Matagalpa.

## Klasifikacija i nomenklatura plemena i jezika
**A)** **[[Miskitoan]]**. Svi su iz Nikaragve osim grupe Mam Miskito (Honduras).
* Baldam
* Baymunana
* Kabo (Cabo)
* Mam (ili Miskitu de Honduras. Ne smiju se pobrkati sa gvatemalskim plemenom Mame koje često nazivaju i imenom Mam)
* Mískito
* Tawira (Tauira)
* Wanki.

**B)** **[[Sumoan]]**. Ova skupina dijeli se na dvije podskupine (prema McQuown/Greenberg), to su, viz.: 
* Sumoan
** Bawihka, Boa, Karawala (Carahuala; po Thomas Michael Green pripadaju u Ulua), Coco, Huasabane, Lakus (Lacu), Panamaka (Panamaca, na rijekama Bocay i Amaca, i gornjim tokovima rijeka Waspuk i Pispis), Pispi (Pispis), Sumo (Sumu, Mayangna), Tawahka (Tauahca), Tunqui.
* Ulvan (Sumu del Sur)
** Kukra (Cucra), Guanexico, Prinzo, Ulva (Ulua, Ulwa; 400 1996.), Yosko (Yosco, Yusku; na rijekama Bocay, Wani, Murra, Kiwaska i Tuma).

**C)** **[[Matagalpa]]**
* Cacaopera (u salvadorskom departmanu Mozarán); 
* Jinotega {30,000 1993. godine; nikaragvanski deparetman Jinotega. Naziv Jinotega označava jezik, etničku grupu, departman i općinu (municipij)}; 
* Matagalpa (nikaragvanski departman Matagalpa. Obuhvačaju i podgrupu Sébaco. 45.000 Matagalpa i 3.500 Sébaco Indijanaca [Rizo 1993g]), 
* Chato, Honduras
* Dule, Honduras
* Pantasma, Honduras. 

Postoji i nekoliko neklasificiranih grupa domorodaca i njihovij jezika, čiju pripadnost pojedinim gornjim grupama treba držati sa rezervom, to su:
* Bambana
* Kiwahka
* Ku (Cu)
* Kukalaya
* Musutepes
* Silam
* Sumo-Sirpe
* Tuńgla
* Yasika (Yasica)

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* Misulu
Kukra

**Kukra** (Cucra), danas nestalo pleme Misuluan Indijanaca nekad nastanjeno u obalnom području Nikaragve uz zaljev Bahía de Bluefields i Lagunu de perlas te na otocima Las Islas del Maíz, a na sjever su se izgleda širili sve do ušća Rio Grande. Kukuruzni otoci ili Las Islas del Maíz svojevremeno su nazivani o Otocima kostura jer su Kukra Indijanci bili na glasu kao ljudožderi ; . Kukre su nestali negdje do 1800. godine (Roberts 1966), čemu je sredinom 18. stoljeća prethodilo osnivanje engleskog naselja English Bank, kasniji Laguna de Perlas, i dolazak Miskito skupina koje prodiru sa juga, sa Sandy Baya, i osnivaju svoja naselja u području lagune. Dobro naoružani Miskiti počinju hvatati Kukre i prodavati ih stanovnicima English Banka i trgovcima iz Jamajke (Roberts 1965) .

## Izvori
Matagalpa

**Matagalpa** je općina od 167,613 i grad od 111,258 stanovnika u sredini Nikaragve u Departmanu Matagalpa u kom je administrativni centar.

## Geografija
Matagalpa se prostire duž Rijeke Grande de Matagalpa, udaljena 130 km sjeveroistočno 
od glavnog grada Managve.

Matagalpa je poznata po proizvodnji velike količine kave što je ponos tog grada, koji ima i muzej posvećen njoj.

## Historija

Matagalpa postoji još od prije španjolske kolonizacije i jedan je od rijetkih gradova koji se nalazi na istom mjestu od svog nastanka.

Prvi zapisi o tom mjestu "Biseru sjevera" (*Perla del Septentrión*) datiraju iz 1615. godine kad je stigao konkvistador Gabriel De Texeria. Istovremeno su stigli i katolički misionari i započeli evangelizaciju indijanaca.

Prvi španjolski kolonisti naselili su se u potrazi za zlatom i ostalim vrijednim metalima, ali je od 17. vijeka uzgoj goveda postao glavni razlog za život u tom kraju.

U službenim dokumentima iz 1803., se navodi kao *Villa de San Pedro de Matagalpa*, mjesto koje ima katedralu i popriličan broj stanovnika.
Od 1838. kad je osnovan Departman Matagalpa je njegov administrativni centar.

Za vrijeme borbi protiv paravojske pustolova i uzurpatora Williama Walkera, Matagalpa je postala privremena prijestolnica zemlje.
Nakon pobjede i protjerivanja Walkera u februaru 1862. nikaragvanska vlada je uzdigla Matagalpu iz ville u grad.

Od 1860. započeo je uzgoj kave, koja je od 1880. postala osnovni pokretač ekonomije.

## Privreda i transport
Matagalpa je grad prehrambene i drvne industrije. Dvadesetak km od centra grada prolazi 
Panamerički autoput sa kojim je povezana sa ostalim gradovima.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Alcaldía Municipal de Matagalpa'' (službene stranice)
Miskitoan

**Miskitoan**, skupina srodnih plemena i njihovih jezika i dijalekata u Nikaragvi i Hondurasu. Mískito plemena, nazivani i Mosquito, broje preko 160,000 duša, od čega oko 150,000 u obalnim i močvarnim nizinama Nikarave od Pearl Lagoona do Black Rivera, te u Hondurasu u departmanu Gracias a Dios. 

Miskito plemena prema Thomasu (1911) čine samostalnu porodicu koju Lehmann (1920) dalje povezuje sa skupinama Matagalpa, Ulua i Sumo Indijanaca i preko njih se vežu sa porodicom Chibchan. Prema McQuown/Greenbergu porodica Misuluan koju čine Indijanci Miskitoan, Sumoan i Matagalpan dio su Velike porodice Macro-Chibchan.

Mískito Indijanci stanovnici su močvarnih prašuma uz Atlantsku obalu među kojima se razlikuje više lokalnih skupina, to su: Baldam sa lagune Tuapi, Kabo (Cabo), sjeverno od ušća rijeke Río Grande u Nikaragvi, Mam iz Hondurasa sa lagune Caratasca, Mískito na atlantskoj obali Nikaragve na sjever do lagune Bluefields, Tawira (Tauira) u sjeveroistočnoj Nikaragvi, Wanki ili Wangki i Baymunana sa Cabo Gracias a Dios. Neke plemenske skupine vode se kao mješane sa Sumo Indijancima, to su: Bambana sa rijeke Río Bambana u Nikaragvi; Kiwahka; Kukalaya ili Cucalaya; Sumo-Sirpe; Tuńgla ili Toongla. 

## Izvori
Mísquito

**Mísquito** (Mískitu, Mísquito, Mískito; Moskito, Mosquito), indijanski narod jezične porodice Misuluan, nastanjen u močvarnim džunglama Nikaragve i Hondurasa. Sastoje se od više srodnih plemena koja govore srodnim jezicima i dijalektima (miskitoan), viz.: Mam, Wangki ili Wanki, Baldam, Kabo, Tawira, Baymunana i Miskito. Populacija im iznosi najmanje oko 200,000, što je broj govornika miskito-jezika. a treba im pridodati i 100,000 ljudi koji govore jezikom miskito kreolski engleski. Ekonomija Miskita počiva na lovu, ribolovu, sakupljanju i agrikulturi, a posebno su poznati po tome što se bave lovom na kornjače Chelonia mydas, porodica Cheloniidae.

## Ime i porijeklo
Ime miskito nije u vezi sa nazivom za moskito-komarce (mosquito), nego dolazi po imenu poglavice Miskuta, koga je slijedio jedan dio plemena. Ovi ljudi što su ga slijedili dobili su od autsajdera ime Miskut uplikanani, što su Sumo Indijanci pojednostavili u Miskitu . Drugi naziv Moskito, dobili su od Williama Dampiera, koji je vidio nekoliko pripadnika ovog plemena na obali Paname, tada nazivane Darien, gdje su bili u ribolovu ili lovu na kornjače .

## Lokalne skupine
Miskito se sastoje od nekoliko srodnih skupina naseljenih na obali Srednje Amerike poznatoj kao Mosquitia. Skupina Wanki živi oko Puerto Cabezasa, i govori posebnim dijalektom; skupine ili plemena Tawira, Baymunana i Cabo ili Kabo žive u selima u Nikaragvi. Peta skupina, Mam, ili Honduraški Miskiti, također govore posebnim dijalektom i jedini su Miskiti porijeklom iz Hondurasa.

## Kultura
Jedan od prvih opisa Miskito Indijanaca dao je William Dampier, britanski istraživač, pomorski kapetan i kartograf, koji već tada opaža veliki značaj kornjače u miskito-kulturi. Sandra Carolina Rojas također govori o velikom značaju koji je imao lov na kornjače kod Miskito Indijanaca, koje su nekoć bile veoma brojne na tom dijelui obale Srednje Amerike. Danas se ekonomija donekle izmijenila, pa tehnikama posijeci-i-spali bave uzgojem kasave, banana, plantain-banana, graha i drugog, na krčevinama u džungli. lov, ribolov i sakupljanje divljeg voća, također je i danas veoma značajno. Nietschmann (1973:299) opaža i životnu ovisnost o poznavanju navigacije i jedrenju na dori ili dory-kanuima sa jedrima.

## Izvori

## Vanjske veze
*Miskitos of Honduras
Prinzo

**Prinzo** (Prinsu), pleme američkih Indijanaca porodice Misuluan, uže skupine Uluan, nastanjeno nekada u Nikaragvi sjeverno od rijeke Rio Grande de Matagalpa. Nestali su možda u ratovima i asimilacijom s ekspanzivnim Miskito Indijancima . Početkom 19 stoljeća spominje se selo Prinzapulko (Roberts, 1966), današnja Prinzapolka na ušću istoimene rijeke , čije stanovništvo danas čine Miskito Indijanci, koji bi možda mogli biti njihovog porijekla. 

## Izvori
Sumoan

**Sumoan** (Suman), skupina indijanskih plemena i jezika porodice Misuluan nastanjenih u kišnim šumama Nikaragve i Hondurasa. jezično su podijeljeni na dvije podskupine, to su: a) Sumo sa: Bawihka ili Bauihca, Boa, Karawala (Carahuala), Coco, Huasabane, Lakus (Lacu), Panamaka (Panamaca, na rijekama Bocay i Amaca, i gornjim tokovima rijeka Waspuk i Pispis), Pispi (Pispis), Sumo (Sumu, Mayangna), Tawahka (Tauahca) i Tunqui. Drugu podskupinu čine Ulvan (Sumu del Sur) kojoj pripadaju Kukra (Cucra), Guanexico, Prinzo, Ulva (Ulua, Ulwa; 400 1996.), *Yosko* (Yosco ili Yusku na rijekama Bocay, Wani, Murra, Kiwaska i Tuma). Ovim jezicima i plemenima treba pridodati i Ku ili Cu, Musutepes, Silam i Yasica ili Yasika. 

## Izvori
Tawira

**Tawira** (Tauira), /"the people of beautiful hair," “la gente de cabello hermoso”,/ jedno od plemena Miskito Indijanaca u obalnim područjima Hondurasa i sjeveroistočne Nikaragve. Svoje ime dobili su po običaju što su svoju kosu od utjecaja sunca štitili uljem tropske palme ojon, što raste u šumama Srednje Amerike. Proizvodnja ovog ulja danas je glavna ženska aktivnost Tawira.

## Literatura
* Offen, Karl H. The Sambo and Tawira Miskitu: The Colonial Origins and Geography of Intra-Miskitu Differentiation in Eastern Nicaragua and Honduras
## Vanjske veze

* Business in the Rainforest
Ulua

**Ulua** (Ulva, Ulwa, Woolwa), pleme ili grupa plemena američkih Indijanaca porodice Misumalpan nastanjenih u krajevima duž rijeka Rio Grande i Rio Sigua u Nikaragvi. Ulua Indijanci vodeće su pleme šire grupe Ulvan, koja dobiva ime po njima, a obuhvaća i plemena Guanexico, Prinzo, nestale Kukra ili Cucra i Yosko ili Yosco. Prema Mason i Johnsonu Ulue pripadaju široj grupi Sumoan. Preostalo ih je oko 400 koji se još služe jezikom sumu del sur ili ulwa, dok (Hale 1996) večina mlađih govori miskito kao prvim jezikom . Jedini su im preživjeli predstavnici stanovnici sela Karawala i Kara koji su moguće porijeklom od plemean Karawala.

## Izvori
Yasika

**Yasika** (Yasica), pleme iz grupe Matagalpa Indijanaca iz Nikaragve. Pleme je po mitu dobilo ime po Yasici, kćerki jednog ratika iz plemena Matagalpa. Prema mitu Yasica i Yaguare, sin plemenskog princa, umorni od stalnih napada Sumo Indijanaca, u konzultaciji sa Sukiom (Sukia), plemenskim svećenikom, kanuom su se povukli podno planine Apante uz rijeku Matagalpa. Njih dvoje podarili su nekolicinu djece, koja su se ženila s lokalnim stanovnicima i osnovala nekoliko malenih plemena, njihova imena su: Matagalpa, Molagüina and Solingalpa.

## Vanjske veze
* Yasika 
* The Leyend of Yasica and Yaguare, who founded Matagalpa
Matanawí

**Matanawí** (Matanauí) je pleme američkih Indijanaca nastanjeno nekada na područjima brazilskih država Amazonas i Mato Grosso, većinom u području rijeke Rio Madeira. Jezik ovih Indijanaca svojevremeno je svrstavan u samostalnu istoimenu porodicu, ali je moguće i da su srodni plemenima iz grupe Mura (Bohura i Yahahi), šireći je u veću porodicu Mura-Matanawi. U ne davno vrijeme popisano ih je 15 na jednoj 'aldeji'. U državi Amazonas Curt Nimuendaju koji je bio u ovom području zabilježio je da je tu u području gornjeg toka rijeke Maici u prvoj polovici 20. stoljeća vladao rat među plemenima Pirahã, Matanawi i Parintintin. Negdje istovremeno Gondin (1938.), bilježi i rat Bohurama srodnih Pirahã sa plemenima Torá i Parintinin na istoj lokaciji, gornjoj Maici. Matanawi su možda i nestali u ovim ratovima. Curt Nimuendaju e E.H. do Valle Bentes ostavili su maleni rječnik jezika Matanawi Indijanaca. 
 
* apa-zi ...glava cabeça / cabeza / head
* api ...voda água / agua / water
* api ...hammock (viseća ležaljka rede / hamaca / hammock
* api-yi ...ruka braço / brazo / arm
* ari-zi ...zub dente / diente / tooth
* ãshí ...kost osso / hueso / bone
* atahu-zi ...uho orelha / oreja / ear
* ayá ...kamen pedra / piedra / stone
* awí ...strijela flecha / frecha / arrow
* i ...štapić pau / palo / stick
* inhu-zi ...jezik língua / lengua / tongue
* ishi-yi ...stopalo pé / pié / foot
* ka ...mjesec lua / luna / moon
* mapiwã ..žena mulher / mujer / woman
* ñaru-zi ...usta boca / boca / mouth
* ñatu-zi ...nos nariz / nariz / nose
* papã ...čovjek homem / hombre / man
* pareá ...luk /za strijelu/ arco / arco / bow
* pi ...kuća casa / casa / house
* tushi-yi ...oko olho / ojo / eye
* uá ...vatra fogo / fuego / fire
* unsu-zi ...šaka mão / mano / hand
* vin ...sunce sol / sol / sun
* yashí ...sjekira machado / hacha / axe
* wisá ...zemlja terra / tierra / earth, soil
* wishí ...zvijezda estrela / estrella / star

## Vanjske veze
* HISTORYB
Muran

**Muran** je etno-lingvistička indijanska porodica iz brazilske države Amazonas sa rijeka Manicoré i Maicí koja dobiva ime po plemenu Múra. Rivet i Loukotka porodicu mura (1952.) smatraju samostalnom. Everett (1998.) navodi da porodica obuhvaća 4 jezika: Pirahã, Matanawi (po Rivetu i Loukotka samostalna), Bohurá i Yahahí (Yaháhi). 

## Literatura
* *Everett, Daniel L.* (por publicarse). A critical evaluation of Greenberg's classification of Arawan, Chapacuran, and Mura. En: A. Taylor (comp.), Language and prehistory in the Americas. Stanford: Stanford University Press.

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* Language Family Trees: Mura
* Mura-Pirahã
Múra

**Múra**, indijansko pleme porodice Muran naseljeno u tropskom području uz desnu obalu donjeg toka rijeke Madeira u Brazilu, u blizini ušća pritoke Jamari. Múra su poznati ribari a služe se i harpunama. neprijateljski raspoloženi prema bijelcima oni se počinju širiti niže niz Purus, prihvaćajući usput sjedilački farmerski način života. Njihova ekspanzija završava negdje 1774., a 1786. oslabljeni bolestima i ratovima sa Munduruku Indijancima, prisiljeni su se pomiriti se sa bjelačkim stanovništvom.

Múra su prvenstveno ribari. Njihova sela su malena, 15-120 osoba, a najveći dio vremena provode u svojim kanuima. Praktično, kaže Julian H. Steward, sve su društvene funkcije na obiteljskom nivou, pa ih se može usporediti sa Eskimima, Šošonima i Guató Indijancima. Isti ovakav obiteljski nivo integracije nalazimo i kod Nambikwara a i kod raznih plemena širom svijeta.

Prihvaćanjem agrikulture, odnosno obrade tla, Indijanci prihvaćaju i bjelačke svece i katoličanstvo, koje potom upliću u svoje mitove i dodjeljuju im svoje uloge. Sveti Antun dao im je ribu, a sveti Ivan manioku i palme. Njihovo katoličanstvo isprepleteno je ranim domorodačkim vjerovanjima, šamanizmom, a očuvali su i običaje bičevanja te uzimanje opojnog narkotika poznatog kao liamba (hašiš?).

## Literatura
* H. W. Bates, *The Naturalist on the River Amazon*, London, 1892
* C. Nimuendaju, *The Mura and Pirahá*, in: HSAI, BBAE 143, 7 vol. Washington, D.C., 1946-1959

## Vanjske veze
* Reconstructing history: the Amazonian Mura Indians
Pirahã

**Pirahã** (Mura Pirahã, Pirahan, Pirahá, Hiaitíihi) pleme američkih Indijanaca sa rijeka Maici, Manicoré i Capaña u brazilskoj državi Amazonas, danas na rezervatu Pirahã u općinama Auxiliadora i Humaitá. Sami sebe nazivaju Hiaitíihi a jezično su im najsrodniji Múra Indijanci. Imaju svega 150 govornika (1986 SIL), ali je etnička populacija znatno veća, 300 , po drugim podacima 1,500 (1995 SIL) . Imaju između 9 i 15 sela duž rijeke Maici koja se sastoje od dvije do tri obitelji, odnosno 15 do 40 ljudi. Lovci i sakupljači.

## Izvori
Talamancan

**Talamancan**.- jezična porodica iz Srednje Amerike, koja se vodi kao dio Velike porodice Chibchan. Predstavljaju je jezici Talamanca nekih plemena iz Kostarike i Paname, a čini se imali su predstavnike čak u Kolumbiji, to su: Boruca, Bribri, Burucaca, Cabecar, Chiripo, Coto, Estrella, Guetar (po novijoj kalsifikaciji pripadaju porodici Rama), Pocosi, Quepo, Quilla, Suerre, Tariaca, Teshbi (Techbi), Térraba (Naso, Teribe), Tojar, Tucurrique, Turucaca i Voto. 

## Jezici
Danas je priznato 4 talamancanska jezika, to su: boruca [brn] (Kostarika); bribri [bzd] (Kostarika); cabécar [cjp] (Kostarika); teribe [tfr] (Panama)

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
Abubaes

**Abubaes**, jedno od ranih plemena iz hispanskog doba koje je živjelo na području Kostarike, koje će kasnije pa do suvremenih dana nastanjivat Boruca Indijanci. Abubaes će vjerojatno sa plemenima Coto, Quepo, Turrucaca i Burucaca ući u sastav suvremenih Boruca

Jezično su možda pripadali porodici talamancan.
## Izvori
Kawarakish

**Kawarakish**, jedan od dva ogranka Pitahauerat ili Tappage Pawnee Indijanaca. Druga skupina bila je Pitahauerat vlastiti. 

Kawarakishi su mogučće bili stranoga porijekla. Prema Georgu E. Hydeu njihovo ime je iz jezika Wichita, a sastoji se od dviju riječi, *kawara* (njihov oblik od španj. caballo (=konj) i kish (=ljudi). Prema istom autoru, njihovo vjerojatno porijeklo je od Jumano Indijanaca koji su trgovali konjima posredujući između Španjolaca i caddoanskih plemena, u vremenu dok su još bili jak narod na izvoru Red Rivera, između 1630. i 1670. 

Cijepanje Jumano Indijanaca vjerojatno su izazvali Apači, pa se jedna skupina povukla na istok i priključila Tawehashima koji su 1719. živjeli na donjem Canadianu, a druga sjever priključivši se Wichitama i Panis Noirsima.

O stranom porijeklu Kawarakisha koji se razlikuju od Pawneeja ide u prilog i to što jedini među njima nisu obožavali Tirawu.

Spominje ih Grinnell u Pawnee Hero Stories (str. 241, 1889).

## Izvori
Boruca

**Boruca**, pleme Talamancan Indijanaca sa pacifičke obale Kostarike oko zaljeva Coronado. Boruce su po jeziku srodni plemenima Burucaca iz unutrašnjosti Kostarike, Coto ili  Cocto i Turucaca oko zaljeva Dulce.

## Jezik
Jezik boruca (borunca, burunca, brunca, brunka) član je porodice talamancan, velie porodice chibchan.

## Lokalne skupine
Podskupina Osa naseljena je oko zaljeva Dulce na pacifičkoj obali Kostarike. Druga skupina, Quepo, sa Quepos Pointa je nestala.

## Lokacija
Boruca danas žive na tri rezervata. Pleme Osa živi na rezervatu Osa, a ostali u provinciji Puntarenas na rezervatima Boruca i Curré . Sela: Boruca, Curré, Maíz, Bijagual, Cañablancal, Cajón, Mano de Tigre, Lagarto, Chánguina i Puerto Nuevo .

## Populacija
Boruca-populacija na rezervatima iznosila je 2,660 (1990).

## Etnografija
Boruce su agrikulturan narod. Kukuruz, grah, manioka, slatki krumpir i kakao temelj su njihovog opstanka i ekonomije, a od kolonijalnog vremena prihvatili su i neke uvezene kulture, kao što su riža u kava. Lovom, riječnim ribolovom i sakupljanjem dolaze do ostalih potrepština neophodnih u životu. Sakuplja se divlje bilje zbog hrane, ali i zbog medicinskih potreba kao i zbog građevinskog materijala. Kuće Boruca grade se od prirodnog materijala, to je divlja trska od koje se rade zidovi i savanska trava za prekrivanje krovova .

Boruce su i poznati tkalci i drvorezbari (maske). Pamučna tkanja koja tkaju na razbojima bojana su prorodnim bojama koje dobivaju iz raznih biljaka. Narandžasta se dobiva od achiote, žuta od yuquilla (Curcuma longa), plava od lišća sacatinta (Justicia tinctoria), svjetloplava od Indigofera suffruticosa, crna od kore cabonero drveta (Guarea guara) i sjemenki janaipa, crvena od tika (tectona grandis)

Traicionalne maske izrađuju se od drveta (Ochroma Lagopus), nisu bojane a koriste se za vrijeme svečanosti *La Danza de los Diablitos*, 31 prosinca. Različite bojane maske namijenjene su tek turistima za prodaju.

## Historija
U prošlosti su Boruce živjeli iz obalu Pacifika sve od Queposa do današnje panamske granice, uključujući i poluotok Osa. Kroz povijest moguće je da su asimilirali danas nestale talamancanske skupine Abubaes, Cocto, Quepo, Burucaca i Turucaca. Godine 1956. Kostarika je za njih i srodno pleme Terraba utemeljila rezervat Boruca-Terraba koji je kasnije podijeljen na 3 rezervata, od kojih su dva, Curré i Boruca, namijenjeni Borucama, a rezervat Terraba za Térrabe.

## Literatura
*Doris Stone, Boruca of Costa Rica,  (Harvard University Peabody Museum of Archaeology & Ethnology Papers, Volume 26, Number 2)

## Izvori

## Vanjske veze
*Reserva Indígena Boruca  
*Boruca Indian Textiles, Costa Rica
Naalye

**Naalye** (Na-al-ye), jedna od tri lokalne plemenske skupine Skoton (Sconta) Indijanaca iz Oregona, ostale dvije su Cownantico i Sacheriton, koji su prema Ugovoru iz 1854, živjeli na rijeci Rogue. Spominju se u *Compend. Indian Treaties*, 23, 1873. Godine 1867 zajednička populacija plemena Chasta, Skoton i Umpqua na rezrvatu Siletz iznosila je 49 muškaraca 74 žene, ukupno 123. Etničko porijeklo skotonskih skupina nije točno ustanovljeno,a moglo bi biti athapaskansko, takilmansko ili yakonansko

## Izvori
Burucaca

**Burucaca** (Burucac, Borucac), pleme američkih jezične porodiceTalamancan, velika porodica chibchan, srodno Borucama, naseljeni nekada u unutrašnjosti istočne Kostarike . Ne smiju se pobrkati sa plemenom Turucaca koji su živjeli sjeverno od zaljeva Golfo Dulce.

## Izvori
Quepo

**Quepo**, Pleme Talamancan Indijanaca, jedne od podgrupa Boruca, naseljeno najmanje od 2000 pr. Kr. pa do dolaska Španjolaca u 16. stoljeću na pacifičkoj obali Kostarike u predjelu Quepos Pointa, oko grada Quepos. Ubrzo nakon dolaska Španjolaca Indijanci su decimirani. Ime Quepo očuvao se u nazivu grada Quepos koji po njima dobiva ime. U obližnjem gradu Londres, nalazi se muzej sa očuvanim artifaktima ovog plemena.
Tijekom 1563. Juan Vazques de Coronado, mlađi brat legendarnog Francisco Vazques de Coronadoa koji je putovao jugom današnjeg SAD-a, dolazi u zemlju Quepo Indijanaca na obalama rijeke Naranjo u pratnji svećenika Martina de Bonilla-e, koji je ostavio opis života ovih Indijanaca, kojima je tada vladao cacique (kasik) Corrohore. 
Bonilla je uočio da je ovo pleme bilo prilično napredno. Poznavali su parne kupelji i bili su dobri tkalci koji su tkali elegantnu odjeću. Muškarci su se bavili lovom, ribolovom.

## Vanjske veze
* The Quest for a Pacific Beach
* Quepos History
Chozetta

**Chozetta**, naziv nepoznatog značenja koji 1699 spominje Iberville kao jedno pleme koje je imalo selo na rijeci koju su Indijanci nazivali Pascaboulas. Prema Hodgeu, Gatschetovo je mišljenje da je ovo pleme u stvari Choctaw, pripadnici muskhogeanske jezične porodice. McGee ih navodi kao jedno od plemena koje je pripadalo široj skupini Biloxi, kojoj on pridodaje i plemena Moctobi (s rezervom), Paskagula i Biloxije.

## Izvori
Suerre

**Suerre**, pleme američkih Indijanaca iz grupe Talamancan (Swanton) nastanjeno nekada na atlantskoj obali Kostarike južno od ušća rijeke Río San Juan pa do ušća rijeke Matina, odnosno današnji sjeverni dio provincije Heredia. 

Ovo pleme imalo je četiri poglavice poznate kao Suerre, Chiuppa, Camachire i Cocori, ali o njima nije ništa poznato. Lothrop (1926, citira Benzoni) kaže da su im kuće oblika jaja, u dužini oko 45 koraka i širine oko 9., opasane trskom i prekrivene palminim lišćem. 

Jezik (suerre ili turricia) im je izumro. Ime im se očuvalo u hidronimu Río Suerre 

## Izvori
Tojar

**Tojar**, pleme američkih Indijanaca koje je nekada živjelo na istoimenom otoku (Isla de Tójar ili isla de Colón) pred sjevernom obalom Paname. Jezično su pripadali porodici Talamancan a bili su srodni Térrabama .

## Izvori
Talamanca

**Talamanca**.-Domorodačko stanovništvo Kostarike čiji su ostaci danas jedino Bribri (ogranci: Urinama, Viceita), Cabecar (ogranci: Tariaca, Chirripó, Telire, Estrella, Ujarrás.), Boruca (ogranci: Osa i nestali Quepo) i Terraba. Talamancan plemena prema jeziku se klasificiraju velikoj porodici Chibchan.

*Običaji:*

Talamanca Indijanci žive u šumovitim dolinama sjeverno od planina Talamanca i u susjednoj karipskoj nizini. Od njih još danas mnogi žive izolirani u džunglama, neprijateljski raspoloženi prema Indijancima koji nisu iz njihovog klana. Najtradicionalnijim klanovima dominiraju žene. Od raznih običaja prakticiraju i premještanje posmrtnih ostataka nekoliko godina nakon smrti (kad meso istrune) i veoma rašireni običaj izolacije porodilje.

*Popis plemena i jezika*
* Boruca, 1,000 (1991).(1,000 svih zajedno, većina u Panami). U Kostariki žive na rezervatima Curré i Boruca.
* Bribri (Costa Rica, Panama). U Kostariki žive na rezervatima Cocles, Talamanca Bribrí, Salitre i Cabagra.
* Burucaca, istočna Kostarika, pleme srodno Boruca Indijancima.
* Cabécar, Na južnom primorju između Playa Bonita i Golfita. rezervati; Nairí-Awari, Chirripó, Alto de Chirripó, Tayni, Telire, Talamanca, Cabécar i Ujarrás.
* Chiripo, ogranak Cabecara, na rezervatu Chirripó.
* Cocto ili Coto, u unutrašnjosti Kostarike, sjeverno od zaljeva Dulce.
* Estrella, ogranak Cabecara.
* Guetar, Kostarika. Rezervati: Quitirrisí, Zapatón. Prije su živjeli po 'provincijama' Abra, Accerri, Catapa, Cooc, Garabito, Guarco, Pacaca, Tayopan, Tice, Turriarba.
* Osa. Ogranak Boruca.
* Pocosi, kod današnjeg Limona, Kostarika.
* Quepo, nestali. Na pacifičkoj obali kod Quepos Pointa.
* Quilla. Kolumbija, 
* Suerre, južno od ušća Río San Juan Bajo, Kostarika.
* Tariaca, ogranak Cabecara, jugoistočno od Point Limona, Kostarika.
* Teshbi (Techbi), Kostarika, Panama), 
* Térraba (Panama), u Kostariki na rezervatu Térraba.
* Tojar, na istoimenom otoku pred obalom Paname.
* Tucurrique, provincija Cartago, Kostarika.
* Turucaca, sjeverno od zaljeva Golfo Dulce http://www.golfodulcelodge.com/images/map_golfodulce.gif , Kostarika.
* Urinama (Arinamaes). ogranak Bribrija.
* Viceita. ogranak Bribrija.
* Voto. Kostarika, južno od rijeke Río San Juan.

## Vanjske veze
* A One-Man Mission
Térraba

**Térraba** (Teribe), pleme ili plemena američkih Indijanaca velike porodice Macro-Chibchan, porodica talamancan, koji žive na području američke države Panama, između rijeka Río Tarire i Río Telorio. Prema jednoj klasifikaciji njima su pripadali i Uren, Ara, Tojar, Techbi ili Teshbi, Lari, Depso i Zorquin (Zhorquin).

Populacija im iznosi oko 3.000 u Panami (1996 SIL). U Kostariki ih ima najviše 300 (1991 SIL).

## Izvori
Viceita

**Viceita**, pleme američkih Indijanaca srodno Bribrima. živjeli su u jugozapadnoj Kostariki i govorili dijalektom bribri jezika, porodica talamanka. Drugi autori klasificiraju jezike bribri i cabecar, chibchanskoj skupini viceitskih jezika (viceitic). Karl Scherzer (1853, na 12 stranica, manuskript) i Philipp Valentini naprvili su u 19. stoljeću rječnike njihovbih riječi.

## Izvori

## Literatura
*Valentini, Philipp J. J. (Philipp Johann Josef), Vocabulario de la lengua de los Viceitas en Costa Rica [manuscript] / por Ph[ilipp] Valentini ; Costa de Limón, 1866.
*Karl Scherzer (Karl Ritter von Scherzer), &quot;Vocabulario de la lengua de los indios viceitas o blancos en Costa Rica; colectada por Karl Scherzer&quot; 1853. 12 p.

## Izvori