open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Litijum-jonska baterija

**Litij-ionska baterija** (**Li-Ion**, **LIB**) pripada skupini punjivih baterija. U ovoj vrsti baterija tijekom pražnjenja litijevi ioni kreću se od negativne elektrode ka pozitivnoj. Suprotan se proces zbiva prigodom punjenja baterije. Ova vrsta baterija služi se interkaliranim litijevim spojem kao jednom elektrodnom tvari, za razliku od metaličnog litija koji se primjenjuje u nepunjivim litijevim baterijama. Stalne sastavnice litij-ionske ćelije su elektrolit koji dopušta kretanje iona te dvije elektrode. Konvencijski katoda je metalni oksid, anoda ugljik, a elektrolit litijeva sol u organskom topivu.

Budući da je osnovna tvar vrlo lagana kovina litij, sama baterija vrlo je lagana. Prednost ovakve vrste baterije je vrlo velika gustoća energije koja je skoro dvostruko veća od obične NiMH baterije. Sljedeća prednost je triput veći nazivni napon od napona koji je u baterijama na bazi nikla (3,6 V prema 1,2V). Treća velika prednost u odnosu na niklove baterije je što ju nije nuždno održavati, jer nije podložna nikojim štetnim efektima poput memorijskog kad ju se ne koristi niti kristalizacijskog. Zbog toga nema potrebe za periodičnim pražnjenjem, a može ju se puniti u bilo kojem vremenu. Četvrta prednost litij-ionske baterije je dug životni vijek koji može biti od 500 do 1000 ciklusa. 
Veliki je kapacitet. 

Slabost ove baterije je ta što je vrlo osjetljiva na prepunjavanje kao i na pretjerano pražnjenje. Taj je problem riješen elektroničkim putem, pa tako svaka komercijalna litij-ionska baterija ima elektroniku koja rješava taj problem umjesto korisnika. Druga slabost litij-ionske baterije je što nije pogodna za pražnjenje jakom strujom. Usprkos tome, vrlo je prikladna za mobilne telefonske uređaje. Treća slabost litij-ionske baterije je što ova baterija može stariti i kad ju se ne uporabljuje, i to znatno više nego kod niklovih baterija. Četvrta slabost litij-ionskih baterija je što se u određenim okolnostima može pretjerano zagrijati, zbog čega može eksplodirati uz izazivanje požara.

Ove su baterije popularne u potrošačkoj elektronici, osobito kod mobilnih telefonskih uređaja. 
Osim kod te vrste elektronike, veliki kapacitet ovih baterija iskoristila je vojska za električna vozila i za letjelice. Uskoro se to prenijelo i na tržište velikih potrošačkih dobara. Prije 2010-ih krenuo je razvoj litij-ionskih baterija koje će pokretati automobile. Tvrtke koje su počele s proizvodnjom tih baterija za tržište su General Motors i Toyota.

Generacija baterija koja je prethodila litij-ionskim baterijama pripadala je niklovim baterijama, nikal-metal-hibrid baterija. Viša tehnološka razina od litij-ionske je litij-polimer baterija.

Nobelova nagrada za kemiju 2019. je dodijeljena trojici znanstvenika za suradničko unaprjeđenje odnosno razvoj litij-ionskih baterija.

## Izvori
*Baterije - tehnologija i održavanje  Autor: Željko Harjač, Info-Mob.com
*Baterije Zagreb 
*GM 2010. proizvodi auto na litijsko-ionsku bateriju  Piše: 24sata, 5. ožujka 2008.
*Što trebate znati o baterijama, FRIŠ d.o.o. Križevci 
*SUPEUS stručni seminari – Spremanje energije  Autor: Krešimir Trontl, FER, 11. prosinac 2012
Alkalna baterija

**Alkalne baterije** su primarne baterije. Postoje i punjive alkalne baterije.

Prve alkalne baterije razvijene su 1940. godine; bile su vrlo otrovne jer su sadržavale mnogo žive i kadmijuma, ali su nalazile primjenu zbog toga što su od baterija sa cinkovim i bakarnim elektrodama bile petostruko do osmostruko trajnije.

Katoda u alkalnim baterijama je od manganovog dioksida, a anoda je od cinka u prahu. Nazivaju se alkalnim jer je elektrolit baza (alkalan): kalijum hidroksid.

Pri poređenju s cink-karbonskim baterijama koje su razvijene od mokrog Leklanšeovog članka ili cink-hloridnim baterijama, čiji je elektrolit cink hlorid ili amonijum hlorid, veće su energijske gustine i dužeg roka trajanja od tih baterija iste voltaže. Dugmasta baterija bazirana na srebro oksidu veće je energijske gustine i kapaciteta od alkalnih, ali je znatno skuplja od alkalnih baterija iste veličine.

Osim što su većeg kapaciteta od baterija baziranih na cinku, dolaze već potpuno napunjene. Podnose pražnjenje većim strujama, dobro su otporne i visokog su temperaturnog koeficijenta.

Primjenjuje ih se u domaćinstvima sa daljinskim upravljačima, svjetiljkama, radio uređajima, digitalnim kamerama, igračkama, MP3 plejerima, CD plejerima, te ostalim audio i video prenosnim uređajima. Izrađuje ih se u obliku puceta ili cilindra.

Mogu biti opasne po okolinu i zdravlje, zbog toga što su sklone curenju opasnog kalijum hidroksida. Ovaj sastav korisnicima može da iritira kožu, oči i disajne puteve.

## Reference

## Vanjske veze
* SUPEUS stručni seminari – Spremanje energije (Autor: Krešimir Trontl, FER, 11. decembar 2012)
Cink-ugljenična baterija

**Cink-ugljenična baterija** je primarna baterija.

Razvijene su od mokrog Leklanšeovog članka.

Ova vrsta primarnih baterija ima za pozitivnu elektrodu ugljeni štapić koji je po sastavu ugljenika i mangan dioksida, a negativna elektroda je posuda od cinka. Elektrolit je smješa cink hlorida i amonijum hlorida natopljenog u vodi.

Tehnološki napredniji oblik cink-ugljenikovih baterija su cink-hloridne baterije, čiji je elektrolit cinkov hlorid ili amonijumov hlorid. Pri poređenju sa alkalnim baterijama, manje su energijske gustine i kraćeg roka trajanja od tih baterija iste voltaže.

Primjenjuje ih se u kućanstvima za uređaje koji ne troše mnogo energije, poput daljinskih upravljača i radio-uređaja sa satom. Izrađuju se i suve baterije koje su prikladne za trajni rad. Primjenjuje ih se za rasvjetu na kampovanju, u poljoprivredi, ribolovu, graditeljstvu — pa ih se ugrađuje u stalnim ili treperavim svjetiljkama, ili u alarmnim uređajima.

## Reference

## Vanjske veze
* SUPEUS stručni seminari — Spremanje energije (Autor: Krešimir Trontl, FER, 11. decembar 2012)
Basics (Star Trek: Voyager)

***Basics*** () je dvodijelna epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, koja predstavlja finale druge i premijeru treće sezone, premijerno prikazana 20. maja i 4. septembra 1996. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyager]]* upada u klopku nakon koje će Kazonci preuzeti brod te ostaviti njegovu posadu na primitivnoj planeti.

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Nikal-metal-hidridna baterija

**Nikal-metal-hidrid baterija** (**NiMH, Ni-MH**) pripada skupini punjivih baterija na bazi nikla. Spada u drugu generaciju takve vrste baterija, u sekundarne elektrokemijske baterije. Tehnološki predstavlja generaciju baterija koje su naslijedile nikal-kadmijevu bateriju.

U ovoj generaciji niklovih baterija riješena je jedna od velikih mana, a to je toksičnost, jer su nikal-kadmijeve baterije sadržavale toksični kadmij. Kadmij je nadomješten hidridom koji je slitinu koja nije toksična s vodikom, a taj hidrid je negativna elektroda. Osim što je ekološki bolji, novi element u bateriji pridonio je energijskom poboljšanju. Gustoće je energije do 50% veća nego kod nikal-kadmijevih prethodnika, odnosno kapacitet im je veći od 2 do 3 puta. Time se riješila i druga glavna mana Ni-Cd baterije. NiMH baterije su većeg kapaciteta i u usporedbi s naprednijom generacijom baterija, litij-ionskih baterija. Poboljšanje je postignuto i kod kristalizacijskog efekta koja je znatno manje nazočna kod ove generacije niklovih baterija nego što je bilo kod Ni-Cd baterija. Time korisnici nemaju zahtjevno održavanje, nego tek toliko da se taj efekt ne pojavljuje.

Mana ove baterije je dvostruko kraći životni vijek, no zbog mogućnosti česte uporabe i mnoštva ciklusa, ova slabost nije uočljiva. Druga slabost ove baterije je snažnije samopražnjenje baterije koje je najveće u prvom danu nakon punjenja, a poslije taj efekt opada. Mana se ne uočava, jer korisnik u međuvremenu bateriju ionako opet napuni.

## Izvori
*Baterije - tehnologija i održavanje  Autor: Željko Harjač, Info-Mob.com
*Baterije Zagreb 
*Što trebate znati o baterijama, FRIŠ d.o.o. Križevci 

## Vanjske veze
*NiMH akumulatori  Autori: Bojan Brezina, Željko Stanečić, FER, Zagreb, siječanj 2013.
Broken Link (Star Trek: Deep Space Nine)

***Broken Link*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, odnosno finale njene četvrte sezone, premijerno prikazana 17. juna 1996. godine. Radnja prikazuje kako Odo naglo oboli i sve teže može održavati kruti oblik, a zbog čega ga *[[USS Defiant (Star Trek)|Defiant]]* prevozi na matični svijet Osnivača tražeći pomoć od njegovih sunarodnjaka.

## Vanjske veze
*
Primarna baterija

**Primarne baterije** su nepunjiva vrsta baterija. 

Razlog nepunjivosti ovih baterija je što je kemijska reakcija koja stvara struju ireverzibilna. Zbog toga rok trajanja ovih baterija prestaje čim se reaktanti u ovim baterijama potroše. U najpoznatije primarne baterije ubrajamo cink-ugljikove baterije, cink-klorid baterije, alkalne baterije i baterije bazirane srebrovom oksidu.

## Izvori
Litijum-polimerska baterija

**Litij-polimer baterija** (**Li-Poly, LiPo, LIP**) pripada skupini punjivih baterija na bazi litija. Spada u drugu generaciju takve vrste baterija. Tehnološki predstavlja generaciju baterija koje su naslijedile litij-ionsku bateriju. 

Osobine su joj uglavnom iste kao kod prethodnice. Vrlo je lagana zbog litijevih elektroda, vrlo velika gustoća energije koja je skoro dvostruko veća od obične NiMH baterije, veći nazivni napon od napona koji je u baterijama na bazi nikla. Za razliku od niklovih baterija nije ju nužno održavati, jer nije podložna nikojim štetnim efektima poput memorijskog kad ju se ne koristi niti kristalizacijskog. Zbog toga nema potrebe za periodičnim pražnjenjem, a može ju se puniti u bilo kojem vremenu. Tehnološki pomak je elektrolit. Čini ga polimer koji se dade oblikovati u razne oblike, što sve prethodne generacije baterija nisu imale mogućnost. Budući da ove baterije mogu biti vrlo tanke, primjenjivost se odmah pokazala kod mobilnih telefonskih uređaja. 

Slabosti litij-polimer baterija su dvije. Osjetljivije su na niske temperature, a životni vijek im je kraći, otprilike koliko i kod baterija koje su dvije generacija unazad, nikal-metal-hibridnoj bateriji.

## Izvori
*Baterije - tehnologija i održavanje  Autor: Željko Harjač, Info-Mob.com
*Što trebate znati o baterijama, FRIŠ d.o.o. Križevci
Prešnica

**Prešnica** () je naseljeno mjesto u sastavu općine Hrpelje–Kozina, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Sežana.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Prešnica je imala 151 stanovnika.

## Reference

## Vanjske veze
Topovnjača

**Topovnjača** je ime za manji ratni brod naoružan velikim topovima, koji se najviše koristi u vodama pored obale.

## Karakteristike i historija

Topovnjače su brzi manji brodovi, deplasmana do 2000 tona, namijenjeni za artiljerijski ili raketni napad na teretne i manje ratne brodove u uskim i obalnim morima, rijekama i jezerima. Pored toga koriste se za izvođenje taktičkih i diverzantskih desanata, za podršku napadu raketnih i torpednih čamaca, zaštitu konvoja, patroliranje, izviđanje i polaganje mina.

## Historija

Prva topovnjača na svijetu izgrađena je u Kraljevini Švedskoj 1760., to je bio jedrenjak - slup, naoružan sa dva, tri manja topa,  U drugoj polovici 19. vijeka počele su se graditi parne topovnjače. U periodu između 1860.-90. puno se gradilo riječnih topovnjača, to su najčešće bili manji parobrodi deplasmana do 300 tona, ali se gradilo i nešto veće od 300 do 600 tona.

Krajem 19. vijeka razvile su se oklopne topovnjače za djelovanje po uskim i obalnim morima, sa glavnim topom kalibra 270-305 mm u oklopnoj kuli na pramcu, pomoćnim topom kalibra 87-100 mm na krmi i 2 do 3 brzometna topa kalibra 37 mm kod glavnoga jarbola, poneke su imale i 1 do 3 torpedne cijevi.

U tom vijeku su topovnjače pomogle zemljama Zapada da demonstriraju svoju imperijalnu moć u kolonijama širom svijeta. Tad je i nastala fraza - *[[Diplomacija]] topovnjača*, a značila je ili ćete popustiti ili ćemo Vas bombardirati.

U Prvom svjetskom ratu topovnjače su se uglavnom koristile za pratnju i akcije duž obala.

Za Drugog svjetskog rata Britanska kraljevska mornarica razvila je motornu topovnjaču za borbu protiv njemačkih  torpednih čamaca, kojima je po dizajnu nalikovala, jedino što je umjesto torpeda imala jače topove. 
Kriegsmarine je potkraj rata izgradila konvertibilnu topovnjaču (S-208), na koju se lako moglo montirati torpedne cijevi, pa je tako postala torpedni čamac.

Nakon Drugog svjetskog rata pojavili su se novi tipovi topovnjača, Sovjetski Savez je izgradio prvu raketnu topovnjaču naoružanu protubrodskim raketama.

Novi impuls za razvoj topovnjača dao je Vijetnamski rat, u kojem je Američka vojska koristila topovnjače u sastavu riječnih flotila. 
U Sjedinjenim Državama je 1975. izgrađena prva hidrokrilna raketna topovnjača.
## Izvori

## Vanjske veze

*''Bring Back a True Gunboat'' 
*''Topovnača''
Multiplekser

U digitalnoj elektronici, **multiplekser** je kombinaciono kolo koje vrši ulogu elektronskog prekidača. U svakom stanju se ostvaruje veza između izlaza i samo jednog odabranog ulaza. Multiplekser se sastoji iz jednog izlaza, n selekcionih ulaza i 2n informacijskih ulaza. I nalazi se na.

## Vanjske veze
Mahdisti

**Mahdisti** zvani i **Ansari** (arapski: al-Anṣār=*pomoćnik*) je ime za sljedbenike Muhameda Ahmeda - Mahdija ili njegove nasljednike i potomke.

*Ansar* je drevni termin koji se koristio za Muhadžire (pratioce) Proroka Muhameda za Hidžre, oživljen je za sljedbenike i potomke sudanskog Mahdija, koji se krajem 19. vijeka proglasio novim Mahdijem (spasiteljem islama).

## Historija i karakteristike

Mahdisti su se istaknuli svojom fanatičnošću u borbama širom Sudana i i kao stup teokratskog režima, koji je organizirao i vodio sam Mahdi od 1881. do smrti u junu 1885.

Jedno kraće vrijeme pokret je vodio njegov je učenik Abdulah ibn Muhamed-Kalifa koji je uspio stabilizirati režim. Nakon početnih pobjeda, njegovi Mahdisti su ipak pokleknuli u ofenzivi Anglo-egipatske vojske, koja ih je razbila u Bitci kod Omdurmana (2. septembar 1898.)

Abdulah ibn Muhamed je poginuo u posljednjoj Bitci kod Umm Dibajkarata (24. novembar 1899.).

Nakon tog je pokret vodio Mahdijev sin Abd al-Rahman al-Mahdi (umro 1959.), koji se borio protiv vladavine Anglo-egipatskog kondominijuma, pa je od Mahdista tražio da se transformiraju u političko - religiozni pokret. Nakon njegove smrti 1959. pokret je vodio kao imam njegov sin Sidik (umro 1961.), njega je naslijedio član druge grane familije Mahdi - 
imam Hadi al-Mahdi.

On je poginuo 1970. borivši se protiv ljevičarske revolucionarne vlade Sudana, nakon tog je većina članova familije Mahdi pobjegla u inozemstvo.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Mahdist, followers of al-Mahdī''
Aritmetičko-logička jedinica

**Aritmetičko-logička jedinica** () je logičko kolo koje izvodi aritmetičke (sabiranje, oduzimanje, množenje i deljenje) i logičke operacije (upoređivanje dve vrednosti da bi se odredila veća, određivanje da li je iskaz istinit ili ne...).

U početku su ove operacije izvođene samo celim brojevima, dok su operacije s realnim brojevima izvođene softverski. Kasnije je aritmetičko-logičkoj jedinici pridodata posebna jedinica za izvođenje operacija s realnim brojevima i izračunavanje trigonometrijskih i drugih funkcija (en. *floating point processor*) koja je u početku bila realizovana kao posebna jedinica (en. *coprocessor*), dok su kod savremenih računara obe jedinice realizovane u okviru istog čipa.

## Literatura

* 
* 

## Vanjske veze
* ALU and its Micro-operations: Bitwise, Arithmetic and Shift
* A Simulator of Complex ALU in MATLAB
Prekidač pritiska

**Prekidač pritiska** ili **presostat** je vrsta prekidača koji se koristi za regulaciju protoka vazduha i rada ventilatora u klima i ventilacionim komorama, detekciju pojave inja na rekuperatorima toplote kao i za indikaciju zaprljanosti filtera za vazduh.
Felah

**Felah** (arapski: فلاح/ fallāḥ=*seljak*) je ime u arapskim državama Bliskog Istoka za stanovnike sela - ratare, nasuprot 
nomadskih stočara.

U Egiptu ih smatraju potomcima orginalnog (nearapskog) stanovništva jer se vrlo rijetko žene sa drugim Društvenim grupama (naročito u Delti).

## Reference

## Vanjske veze

* ''Felah'' 
* ''Fellah, Arab society''
Senzor blizine

**Senzor blizine** je senzor koji može otkriti prisutnost obližnjih susjednih objekata, a da pri tom uopće ne mora doći do fizičkog dodira.

Senzor blizine često odašilja elektromagnetsko polje ili zraku elektromagnetske radijacije (primjerice infracrveno) i traži promejne u polju ili povratnom signalu. Objekt koji otkrije obično se referira kao meta senzora blizine. Svaka vrsta mete zahtijeva drukčiji senzor. Primjerice, kapacitivni ili fotoelektrični senzor može biti prikladan kod plastičnih meta, dok induktivni senzor blizine uvijek zahtijeva metalnu metu.

Najveću udaljenost koju ovaj senzor može pretraživati nazivamo "nominalni doseg". Neki senzori imaju prilagodbe nominalnog dosega.
Barograf

**Barograf** je meteorološki instrument za registraciju promjena atmosferskog pritiska. Radi na principu barometra kojem je pridodat registracioni uređaj.


Slika:Barograph 02.jpg|Barograf u kućištu.
Slika:Barograph 03.jpg|Aneroidne kapsule i veza s pisaljkom.
Slika:Barograph 01.jpg|Barograf bez kućišta.


Postoje metalni barometri i barometri sa živom. Metalni barometar po Rišaru (Richard) se sastoji od nekoliko spojenih aneroidnih kapsula, s kojima je povezano pero pisaljke. Promjena pritiska vrši promjene dimenzija kapsula, i pisaljka bilježi promjene na papirnu traku obavijenu oko valjka. Valjak vrlo sporo rotira pomoću satnog mehanizma, i ovim se dobija stalni zapis.

Valjak se okreće jednom dnevno, ili jednom sedmično, već zavisno od uređaja. Dobijena krivulja ili kriva se zove **barogram**.

Živini barometri su tačniji. Oni imaju plovak na površini žive, spojen sa pisaljkom. Površina žive mijenja visinu zavisno od atmosferskog pritiska. Postoje i konstrukcije živinih barometara na principu vage, ili očitavanja visine žive foto-električnim ili fotografskim putem.

Barograf se koristi u meteorološkim stanicama, a pri aerološkim mjerenjima je sastavni dio meteorografa. Koristi se i u avionima za mjerenje visine.

## Povezano
* Barometar

## Vanjske veze

## Literatura
* Vojna enciklopedija, Beograd, 1970., knjiga prva, pp.&nbsp;494.
CCD senzor

**Naponom povezan uređaj** (, skraćeno **CCD**) je elektronski uređaj na čijoj se površini nalaze milioni fotosenzitivnih dioda, poređanih u redove i kolone; slično kao i tačke, odnosno pikseli, na monitoru računara.

## Način rada
Fotodioda pretvara prikupljene fotone u električni napon. Taj napon se pojačava do nivoa na koji može da bude procesiran od strane Analogno digitalnog konvertora. Analogno digitalni konvertor klasifikuje analognu voltažu sa piksela na nivoe osvetljenja, i dodeljuje svakom nivou binarnu oznaku, tako da slika može da bude sačuvana digitalno.

## Kolor filter
Svi senzori na CCD čipu reaguju na svetlost na isti način, zato što fotodioda prikuplja samo količinu svetlosti, i da nema kolor filtera kojima su prekriveni, fotoaparat bi pravio samo crno-bele slike. Da bi fotoaparat mogao da razlikuje boje, senzori se pokrivaju filterima različite boje – RGB (crvena, zelena, plava) ili CMY (cijan, magenta, žuta). Tako da svaka fotodioda prikuplja informaciju o jednoj boji, a ostale boje se izračunavaju na osnovu vrednosti susednih piksela. Na ovaj način se gubi na oštrini slike.

Na slici pored prikazan je mozaik boja kolorfiltera, po 25% površine zauzimaju crvena i plava boja a 50% zelena, to je zbog toga što je ljudsko oko više osetljivo na zelenu boju.

Pored boja, za vernu reprodukciju slike su potrebne i informacije o količini svetlosti. Za svaku od tri boje, jačina svetla se deli na 256 nivoa. Ova kombinacija od 256 x 256 x 256 daje 16.7 miliona mogućih nijansi.

## Mapiranje piksela
Uprkos velikoj pažnji koja se posvećuje preciznosti izrade, CCD senzori će uvek imati manji broj neispravnih piksela. Pošto ovakvi pikseli ne mogu da prenesu informacije o slici, njihovo prisustvo na fotografiji vidljivo je u obliku tačaka pogrešne boje
na inače ujednačeno obojenom delu slike. Da bi izbegli ovakve probleme, neki modeli fotoaparata koriste svoje snažne procesore za obradu slike da prepoznaju i zabeleže položaj mrtvih piksela. Nakon ove operacije, aparat popunjava „rupu“ uz pomoć
podataka sa obližnjih piksela. Isto rešenje, takođe, otkriva „vruće piksele“ u fiksiranom šumu i pomaže u njihovom uklanjanju.

## Prašina
Čak i najmanja čestica prašine, ako padne na senzor, može da prekrije hiljade piksela tako da se njeno prisustvo vidi na svakoj fotografiji. Sa porastom rezolucije koja donosi veći broj piksela na istoj površini, problem prašine postaje još ozbiljniji. Kod većine fotoaparata kućište je zatvoreno i prašina ne može da dođe do senzora, što nije slučaj sa digitalnim SLR fotoaparatima sa zamenljivim objektivima. Proizvođači DSLR fotoaparata ovaj problem rešavaju ultrazvučnim vibracijama koje otresaju i najmanje čestice prašine.

## CCD kamera
CCD kamera je kamera koja sadrži CCD (uređaj vezan za punjenje), uređaj koji služi za prenos električnog napona obično između uređaja do oblasti u kojoj taj signal može biti obrađen. Najčešći način obrade signala je njegovo konvertovanje u digitalnu vrednost. Osim u kamerama, CCD uređaji se nalaze kao glavni delovi svih tehnologija u digitalnoj fotografiji.

## Vanjske veze
Pasivni infracrveni senzor

**Pasivni infracrveni senzor** (en. *passive infrared sensor*, skraćeno **PIR**) je eletronski senzor koji meri infracrveno zračenje tela u vidnom polju. Ovi senzori se najčešće koriste u detektorima kretanja, koji imaju primenu u sigurnosnim alarmima, automatskoj rasveti i slično.

U većini detektora kretanja primenjuje se tehnika poznata pod nazivom pasivno infracrveno zračenje, a upotrebljava se u kolima napona 220 volti. Ti detektori obično se postavljaju na zid ili na vrh reflektora i zauzimaju dosta prostora. Postoje i kompaktni detektori kretanja koji se napajaju baterijama.

## Princip rada

Unutrašnjost pasivnog infracrvenog senzora prilično je jednostavna. PIR senzori kretanja sadrže dva kristala, sočivo i malo elektronsko kolo. Kada infracrvena svetlost (u osnovi, toplota koju generiše neko telo) pogodi kristal, on generiše elektricitet. Svaka osoba, kao i sva druga živa bića, odaje toplotu, pa se detektor kretanja aktivira kada mu se približite.

Detektori kretanja najčešće imaju tri izvoda: uzemljenje, izvor pozitivnog napona i izlaz za senzor. Ako PIR detektor kretanja napaja se naponom od 5 volti, napon na izlazu će biti oko nula volti kada ne detektuje kretanje. Kada se neko pokrene u dometu detektora, napon na izlazu iznosi oko 5 volti.

## Izvori

## Povezano
* Elektronske komponente
* Senzori
Stator

**Stator** (njem. *Stator*, prema lat. *status*: stajanje) je mirujući dio stroja ili motora (na primjer turbine, sisaljke, elektromotora, generatora), unutar kojega se okreće (rotira) rotor. Statorom se dovodi energija (električna, pare, plina, vode) rotoru, u kojem se pretvara u kinetičku energiju rotacije i dalje u koristan rad (pogonski strojevi), ili stator preuzima energiju s rotora i pretvara ju u neki drugi oblik (električni generator, turbokompresor, centrifugalna sisaljka). 

## Rotor

**Rotor** (njem. *Rotor* < engl. *rotor*, skr. od *rotator*, prema *rotate* <lat. *rotare*: vrtjeti, okretati), u tehnici, je dio stroja ili drugog uređaja koji svojim okretanjem obavlja neko korisno djelovanje, na primjer rotor Wankelova motora ili elektromotora, parne, plinske ili vjetrene turbine, helikoptera. Kod pogonskih strojeva kao što su elektromotori ili turbine, dovedena se energija (pare, plina, vode, električne struje) pretvara u kinetičku energiju vrtnje rotora, kojom se preko nekoga pretvornika obavlja rad, dok je kod nekih drugih strojeva (električni generator, turbokompresor, centrifugalna sisaljka) postupak obrnut, to jest kinetička energija dovedena rotoru pretvara se u novi oblik. 

## Izvori
Termoelektrični efekt

**Termoelektrični efekat** ili **termoelektricitet** je električna struja koja nastaje u električnom strujnom krugu sastavljenom od dviju različitih kovina, ako se njihovi spojevi održavaju na različitim temperaturama. Pojavu dodirnih električnih potencijala i njihovu ovisnost o temperaturi razjašnjava kvantna teorija kovina. Prema toj teoriji elektroni se u kovinama nalaze u vodljivim energetskim vrpcama različite energije, kroz koje se slobodno kreću. Energija najviše vodljive vrpce za različite je kovine različita. Ako vrpce različitih kovina dođu u dodir, elektroni će iz kovina s višom vodljivom vrpcom prelaziti u kovinu s nižom vodljivom vrpcom, a to će između dviju kovina stvoriti dodirni električni potencijal. Taj je potencijal ovisan o temperaturi, jer se povećanjem temperature kristalne rešetke kovine povećava i energija elektrona. 

## Objašnjenje
Da se toplina može pretvoriti u električnu struju, pokazao je Thomas Johann Seebeck 1821. Spojimo li krajeve dvaju različitih metala, na primjer bakra i željeza, i jedan spoj držimo na višoj, a drugi na nižoj temperaturi, kroz metale će prolaziti električna struja. Nalazi li se između njih magnetska igla, ona će se zakrenuti iz početnog položaja. Takva električna struja koja se javlja pri različitom zagrijavanju spojeva raznih metala zove se **termoelektrična struja**, a ovakva dva metala koji zagrijavanjem stvaraju električnu struju čine termočlanak ili termoelement. 

Termoelektromotorna sila je vrlo malena. Jedna od najvećih je kod termoelemenata od bizmuta i antimona, a iznosi 0,011 volta pri temperaturi spojeva 0 °C i 100 °C. U ovakvom spoju struja teče od bizmuta k antimonu. Iako su elektromotorne sile kod termočlanaka malene, struja može biti vrlo jaka, pa i na stotine ampera ako je električni otpor malen. Da bi se povećala elektromotorna sila, termočlanci se spajaju u seriju, i dobije se termobaterija. Kod toga se sva spojišta na jednoj strani drže na jednoj temperaturi, a spojišta na drugoj strani na drugoj temperaturi.

Termočlanci se upotrebljavaju za mjerenje visokih temperatura do 3 000 °C i nazivaju se termoelektrični pirometri. 

## Izvori
Orehek pri Materiji

**Orehek pri Materiji** () je naseljeno mjesto u sastavu općine Hrpelje–Kozina, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Sežana.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Orehek pri Materiji je imao 14 stanovnika.

**Napomena**: *Do 1955. iskazivano pod imenom *'Orehek*'.*

## Reference

## Vanjske veze
Detektor kretanja

**Detektor kretanja** je električni uređaj koji koristi senzor za detekciju pokreta u blizini. Detektor pokreta je osnovna komponenta bezbednosnih sistema, automatizovane rasvete, kontrole kuće, štednje energije i drugih korisnih sistema.

Na primer, kada kročite na nečiji trem a istog trenutka se upali svetio, to je primena detektora kretanja. U mnogim kućama, školama i prodavnicama, detektori kretanja koriste se za uključivanje svetla ili otkrivanje provalnika.

U većini detektora kretanja primenjuje se tehnika poznata pod nazivom pasivno infracrveno zračenje (PIR).

## Vrste
### Pasivni infracrveni

Pasivni infracrveni senzor (PIR) kretanja sadrži dva kristala, sočivo i malo elektronsko kolo. Kada infracrvena svetlost (u osnovi toplota koju generiše neko telo) pogodi kristal, on generiše elektricitet. Svaka osoba, kao i sva druga živa bića, odaje toplotu, pa se detektor kretanja aktivira kada mu se približite. PIR senzori najčešće imaju tri izvoda: uzemljenje, izvor pozitivnog napona i izlaz za senzor. Ako PIR detektor kretanja napaja se naponom od 5 volti, napon na izlazu će biti oko nula volti kada ne detektuje kretanje. Kada se neko pokrene u dometu detektora, napon na izlazu iznosi oko 5 volti.

### Aktivni infracrveni

Aktivni infracrveni senzor kretanja koristi jednu LED diodu koja emituje infracrvenu svetlost, i detektor - kao što je fototranzistor - koji generiše struju kada ga pogodi zrak infracrvene svetlosti. Kada neko prođe između LED diode i senzora, fototranzistor prestaje da generiše struju. Koristi se uglavnom u područjima sa stalnim saobraćajem, kao što su hodnici.

### Ultrazvučni

Ultrazvučni detektor generiše ultrazvučne talase koji se odbijaju od svih predmeta u prostoriji. Ako se u njoj ništa ne pomera, ultrazvučni talasi se vraćaju neizmenjeni. Ukoliko se neko ili nešto kreće po prostoriji, ultrazvučni talasi se izobličuju, i to izobličenje pobuđuje alarm.

## Izvori

## Povezano
* Elektronske komponente
* Senzori
Ultrazvučni senzor

**Ultrazvučni senzor** generiše ultrazvučne talase koji se odbijaju od svih predmeta u prostoriji. Ako se u njoj ništa ne pomera, ultrazvučni talasi se vraćaju neizmenjeni. Ukoliko se neko ili nešto kreće po prostoriji, ultrazvučni talasi se izobličuju, i to izobličenje pobuđuje alarm.

Ultrazvučni senzori su pogodni za merenje rastojanja od 20mm do oko 10m. Ovi senzori imaju visoku tačnost, ali je potrebno dobro poznavati kojom se brzinom prostire zvuk u datoj sredini. 

## Princip rada

Ultrazvučni senzori rastojanja emituju periodične kratkotrajne visokofrekventne (učestanost veća od 20kHz) zvučne impulse. Ovi impulsi se prostiru kroz vazduh brzinom zvuka. Ukoliko prilikom propagacije pogode neki predmet, nastaje refleksija i senzor ih detektuje kao eho. Na osnovu vremena kada je senzor emitovao signal, do trenutka prijema reflektovanog signala vrši se izračunavnje rastojnje do objekta.

## Primena

Ultrazvučni senzori imaju široku lepezu primene. Ultrazvučni senzori za podvodno lociranje – sonari se koriste za mapiranje dna. Manji senzori se koriste za kontrolu otvaranja automatskih vrata, merenje nivoa tečnosti u rezervoaru itd. Neki senzori protoka se realizuju korišćenjem ultrazvučnih senzora.

Ultrazvučni senzor HC-SR04, koji se često koristi za pravljenje Arduino robota, služi za beskontaktno merenje razdaljine u opsegu od 2cm do 400cm. Taj modul na sebi poseduje dva ultrazvučna senzora (predajnik i prijemnik) i kolo za kontrolu.

## Izvori
Servomotor

**Servomotor** (od lat. *servus*: sluga, rob + *motor*: pokretač ) je elektromotor koji prema primljenom upravljačkom signalu zauzima određeni zakretni položaj (zakretni ili rotacijski servomotor) ili mjesto na nekoj putanji (pravocrtni ili linearni servomotor), odnosno razvija odgovarajući zakretni moment ili silu. Pokretanjem i zaustavljanjem servomotora upravlja se regulacijskim krugom, koji primljeni upravljački signal manje snage (električni, mehanički, pneumatski, hidraulički) pretvara u pomake, najčešće s većom izvršnom mehaničkom snagom (preko mehaničkog prijenosa - reduktora). Između regulacijskoga dijela i servomotora obično se ugrađuje mjerni instrument (na primjer davač položaja ili enkoder), koji utvrđuje točan položaj (kut, pomak) izvršnoga dijela servomotora, te izmjereni položaj po potrebi popravlja (povratna veza).

Servomotori se primjenjuju samostalno ili kao dijelovi servomehanizama u alatnim strojevima, strojevima za pakiranje, industrijskim robotima, kod upravljanja letjelicama, plovilima i drugom.

## Izvori

## Vanjske veze
Pravilo leve ruke

**Pravilo leve ruke** pomaže nam da s lakoćom odredimo pravac i smer pomeranja provodnika (kada se pravolinijski provodnik nađe u magnetnom polju, potkovičastog magneta, dolazi do pomeranja provodnika koje nastaje zbog delovanja magnetne sile). Pravilo je otkrio francuski fizičar Amper.

Pravilo glasi:

## Literatura
*Fizika za 8. razred osnovne škole: Dr. Darko V. Kapor • dr. Jovan P. Šetrajčić; Drugo izdanje (2008); Izdavač: Z. za udžbenike, Beograd.
Torzija

U mehanici čvrstih tijela, **torzija** predstavlja uvijanje tijela zbog djelovanja momenta. U kružnim presjecima, rezultanta napona smicanja je okomita na radijus.

Napon smicanja na nekom mjestu na osovini je:
: \tau_{\phi_{z}} = {T r \over J} 

Važno je napomenuti da je najveći napon smicanja na mjestu gdje je radijus maksimalan, tj. na površini osovine. Visoki naponi na površini mogu se izračunati pomoću koncentracija napona. Zbog toga, osovine koje su jako napregnute na torziju se poliraju do visoke finoće kako bi se smanjio maksimalni napon u osovini i time povećao vijek trajanja osovine.

Kut uvijanja se nalazi pomoću:
: \phi_{} = {T L \over JG} 

gdje je:

**r* udaljenost od centra rotacija
**Φ* ugao uvijanja u radijanima 
**T* moment(N·m)
**L* dužina predmeta na kojeg djeluje moment
**G* modul klizanja, koji je obično dat u gigapaskalima (GPa)
**J* torziona konstanta za presjek. Jednaka je polarnom momentu inercije za oblu osovinu ili za koncentričnu cijev. Za ostale oblike J se mora odrediti na drugi način.

### Polarni moment inercije

Polarni moment inercije za čvrstu osovinu je:
: J = {\pi \over 2} r^4 

gdje je *r* radijus predmeta.

Polarni moment inercije za cijev je:
: J = {\pi \over 2} (r_{v}^4 - r_{u}^4) 

gdje su *u* i *v* (u indeksu) **v**anjski i **u**nutrašnji radijus cijevi.

Za tanki cilindar:
:*J* = 2*π* *R*3 *t*

gdje su *R* srednja vrijednost vanjskog i unutrašnjeg radijusa, a *t* debljina stijeke (zida) tankog cilindra.

### Načini otkazivanja

Smicajni napon u osovini može se prikazati kao principalni napon preko Mohrovog kruga. Ako je osovina opterećena samo torzijom tada će jedan od napona biti istezanje, a drugi pritisak. Ovi naponi se orijentirani pod kutom od 45° po obimu osovine. Ako je osovina napravljena od krhkog materijala, tada će osovina otkazati zbog pukotine koja se pojavljuje na površini, a širi prema centru osovine pucajući pod kutom od 45°. Ovo se lako može pokazati uvijanjem školske krede prstima u dva suprotna smjera.

## Vanjske veze
Ruska carska garda

**Ruska carska garda** (ruski: *Росси́йская импера́торская гвардия*) bila je elitna jedinica Ruske carske vojske koja je postojala od 1683. do 1917.

## Historija

Historija garde počela je sa Petrom Velikim koji je početkom 18. vijeka osnovao prve dvije regimente Semjonovsku i Preobražensku. 
Kako Carska Rusija nije imala odgovarajuće vojne škole, te su gardijske jedinice postale svojevrsne obrazovna institucija ruske vojske.

Gardijske regimente su sudjelovale u gotovo svim bitkama Velikog sjevernog rata. a nakon tog i u tri naredna rata sa Švedskom.

Garda je u 18. vijeku postala utjecajna politička sila, jer su gardisti uglavnom regrutirani iz plemićkih redova, i često su bili u bliskoj rodbinskoj vezi sa dvorom.
Mnogi ruski vladari su došli na tron zahvaljujući podršci gardista. Jedna od njih je bila je i Katarina Velika za čijeg mandata je uveden propis da pripadnici garde ne mogu biti niži od 182,5 cm (prosječna visina vojnika je tada bila oko 160&nbsp;cm).

Početkom 19. vijeka garda je ponovo dobila svoju uobičajenu ulogu, a njezini pripadnici su se istaknuli u nekoliko bitaka Napoleonskih ratova kao što su Bitka kod Borodina i Bitka kod Leipziga.

Ruski car Aleksandar I je 1814, nakon pobjede nad Napoleonom, svečano umarširao u Pariz u pratnji ruskih gardista.

Početkom 20. vijeka garda je sudjelovala u Rusko-japanskom ratu, a kasnije u gušenju Ruske revolucije 1905. 
U novembru 1905. je car Nikolaj II. poslao Semjonovsku i Preobražensku regimentu da uguše pobunu u Moskvi. 
Pojedini oficiri su nakon tog odbili primiti orden, iz prezira prema policijskom poslu koji su obavili, zbog toga su izbačeni iz garde.

Gardisti su sudjelovali u Prvom svjetskom ratu, naročito u borbama u Istočnoj Pruskoj 1914. gdje su pretrpili velike gubitke.

Nakon Oktobarske revolucije 1917. i svrgavanja cara Nikolaja II. Carska garda je ukinuta.

Garda je vremenom jako narasla  1914. imala je 3 pješadijske, 2 konjičke divizije i 1 streljačku regimentu.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Ruska garda: Ilustrirani prikaz povijesti elitnih jedinica u Rusiji'' 
* ''The Russian Imperial Guard 1908-1914'' (uniforme)
Brzaci

**Brzaci** ili **Katarakti** (latinski: *cataractes*, grčki jezik: ϰαταρράϰτης=koji se ruši, pada) je ime za plića mjesta u potoku ili rijeci gdje je protok vode naročito brz, zbog nagnutosti, suženja ili pragova u koritu.

## Karakteristike

Brzaci se obično stvaraju u mlađim vodotocima, koji imaju brži protok vode od starijih. Mekše stijene u koritu erodiraju (ili se troše brže) od tvrđih, taj se proces zove - *diferencijalna erozija*. Rezultat diferencijalne erozije je da se korito vodotoka troši, pa jače stijene ostaju kao barijere i pragovi u koritu i na kraju počinju razbijati protok vode. 
Brojni sićušni slapovi koje stvaraju čine pad vodotoka strmijim.

Brzaci su važni za biološko zdravlje vodotoka. Voda koja prska preko stijena hvata zrak u mjehurićima. To prskanje (zapjenjena voda), daje više otopljenog kisika vodi, koji je potreban ribama, insektima i bakterijama koji žive u vodi. To je važno i za čitav ekosistem oko vodotoka.

Brzaci su popularni za rafting, pa ih kajakaši koriste za svoj sport, ali ih i klasificiraju po težini na 6 kategorija, od onih koji su lako savladivi, do onih koji su smrtonosni.

## Reference

## Vanjske veze

*  ''Rapids''
P-portal

P-portal je informativni web portal Srba u Hrvatskoj koji je pokrenulo Srpsko privredno društvo Privrednik iz Zagreba.

Aktivno djeluje od 2014. godine, kada je upisan u Registar neprofitnih medija u Agenciji za elektroničke medije RH. Obrađuje teme koje se tiču prvenstveno aktualnih dešavanja u srpskoj zajednici u Hrvatskoj, kulture, tradicije, problema i postignuća, položaja i perspektiva Srba u Hrvatskoj.



__FORSIRANISADRŽAJ__
Hrpelje

**Hrpelje** () su naseljeno mjesto i sjedište općine Hrpelje–Kozina, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Sežana.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Hrpelje su imale 792 stanovnika.

**Napomena**: *U 2017. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja *'Hrpelje*' i [[Kozina]].*

## Reference

## Vanjske veze
Rezonator

**Rezonator** (od lat. *resonare* - odjekivati) je uređaj koji se podražajima određene frekvencije može dovesti u titranje ili općenito u neko pobuđeno stanje (rezonancija). Kako se rezonatori dovode u pobuđeno stanje samo jednim uskim područjem frekvencija, rabe se za spektralnu analizu valova, na primjer Helmholtzov rezonator (Hermann von Helmholtz) za analizu valova zvuka.

Rezonatori i kristalni oscilatori obezbeduju preciznu vremensku bazu za elektronska kola. Kada se koristite sa odgovarajućim oscilatornim kolom, oni generiše niz impulsa, nalik metronomu.
Helmholtzov rezonator

**Helmholtzov rezonator** (Helmholcov rezonator) (otkrio ga je  Herman fon Helmholc) je svaka kuglasta šupljina koja ima vlastitu rezonantnu frekvenciju *f<sub>0</sub>*.

Frekvencija ovisi o radijusu šupljine *R*, duljini *l* i radijusu *r* spojnoga kanala te o gustoći, vlažnosti i temperaturi zraka. Koristi se pri akustičkim ispitivanjima te za prigušivanje buke, kao element prigušivača. 

Za zrak relativne vlažnosti oko 60%, temperaturu oko 20 °C, te tlak oko 105 Pa vrijedi: 

:f_{0} = \frac{v}{2\cdot \pi}\cdot \sqrt{\frac{A}{V_0 \cdot L_{eq}}}    

gdje je: *v* - brzina zvuka, *A* - presjek spojnog kanala, *V<sub>0</sub>* - statički obujam šupljine, *L<sub>eq</sub>* 

- ekvivalentna duljina spojnog kanala, koja se može izračunati iz:

: L_{eq} = l + 0,6 \cdot r 

## Izvori
Gradišče pri Materiji

**Gradišče pri Materiji** () je naseljeno mjesto u sastavu općine Hrpelje–Kozina, regija Obalno-kraška, Slovenija.

## Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Sežana.

## Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradišče pri Materiji je imalo 144 stanovnika.

**Napomena**: *Do 1953. iskazivano pod imenom *'Gradišče*'.*

## Reference

## Vanjske veze
Vibrometar

**Vibrometar** je mjerni instrument za mjerenje vibracija strojeva, vozila, brodova, mostova, zgrada i drugog. 

## Vrste

### Mehanički vibrometar
**Mehanički vibrometar** sastoji se od velike mase elastično ovješene u kućištu. Postavlja se tako da se kućište čvrsto oslanja na tijelo kojemu se mjere vibracije. Zbog velike tromosti (inercije) masa miruje s obzirom na kućište koje vibrira, pa relativni pomaci između mase i kućišta daju vrijednost vibracija.

### Mehanooptički vibrometar
**Mehanooptički vibrometar** optički povećava i projicira na ljestvicu pomake ticala prislonjenog uz tijelo koji vibrira.

### Električni vibrometar
**Električni vibrometar** pretvara mehaničke vibracije u električni napon promjenom električnog otpora, induktivnosti ili električnog kapaciteta mjernog elementa, pa se s pomoću promjena vrijednosti električnog napona mjere vibracije.

### Laserski Doppler vibrometar
**Laserski Doppler vibrometar** s pomoću lasera, zrcala i fotodiode omogućava mjerenje vibracija bez dodira (kontakta) s površinom koja vibrira.

## Vibracije

**Vibracije** (kasnolat. *vibratio*: drhtanje, treperenje) je periodično ili ciklično gibanje mehaničkih sustava (strojevi, građevine i drugo) oko ravnotežnog položaja prouzročeno vanjskom periodičnom silom ili otklonom iz ravnotežnoga položaja. Za razliku od titranja, vibracije se javljaju s relativno malim otklonima od ravnotežnog položaja s obzirom na razmjere mehaničkog sustava. U svakom se titraju potencijalna energija sustava pretvara u kinetičku i obrnuto, uz djelomičan gubitak energije zbog otpora i trenja, koja u obliku topline napušta sustav. 

Kada se sustav, pomaknut iz ravnotežnoga položaja, prepusti daljem gibanju, vibracije su slobodne prigušene ili su u idealnom slučaju neprigušene. Ako na sustav djeluje vremenski promjenljiva poremećajna (uzbudna) sila, vibracije su prisilne. Vibracije se proračunavaju s pomoću diferencijalnih jednadžba iz kojih se dobivaju amplitude, te osobito važne vlastite frekvencije sustava, koje, ako su bliske frekvenciji poremećaja, dovode do znatnog povećanja amplituda to jest do rezonancije. Vibracije mogu djelovati štetno na ljudsko zdravlje, na udobnost vožnje i prouzročiti lomove konstrukcija. Namjerno izazvane koriste se kod mehaničkog sita, drobilica i drugog. Smanjivanje ili povećavanje utjecaja vibracija postiže se različitim tehničkim zahvatima vezanima uz promjene krutosti ili ugradnjom dodatne mase.

**Torzijske vibracije** pojavljuju se u rotorima strojeva, osovinama i drugim konstrukcijskim elementima opterećenima na uvijanje (torzija). Vibracije se mjere vibrometrima. 

## Izvori
NE kapija

**NE kapija** ili **NE kolo**, poznata i kao **inverter**, je digitalna logička kapija čiji izlaz prati tablicu istine pokazanu na lijevoj strani. Logička jedinica „1“ se pojavljuje na izlazu samo kad je ulaz u stanju logičke „0“, a „1“ na ulazu proizvodi „0“ na izlazu.

Dakle, izlaz negira ili invertuje stanje na ulazu, i odatle naziv NE vrata ili inverter.

## Matematičko-logičko razmatranje
Možemo reći da NE vrata obavljaju funkciju logičke negacije.
Šire razmatranje se može vidjeti pod Logička negacija.

## Simboli
Postoje 2 simbola za NE vrata, obični („vojni“, „američki“) i četvrtasti (IEC).

## Osnovna komponenta
Inverter se smatra osnovnim gradivnim blokom digitalne elektronike. Memorija, multiplekseri, dekoderi i drugi sklopovi se funkcionalno oslanjaju na inverter.

## Hardverski opis i raspored pinova
NE vrata postoje u TTL i CMOS izvedbi kao integralna kola. Primjer se može vidjeti na slici.

* CMOS NE kolo:
** 4009, 4049: šestostruka NE vrata
* TTL NE kola:
** 7404: šestostruka NE vrata
* HCMOS NE kola:
** 74HC04: šestostruka NE vrata

## Zamjena
Ako NE kolo nije dostupno, može se uzeti jedno od univerzalnih logičkih NI ili NILI kola, i ulazi se kratko spoje. Time se dobija inverter sa jednim ulazom.

## Povezano
* I vrata
* ILI vrata
* NI vrata
* NILI vrata
* EKSILI vrata
* EKSNILI vrata
* Logičko kolo

## Vanjske veze

* Raspored pinova za razna digitalna kola sa logičkim vratima
Suakin

**Suakin** (arapski: سواكن/ Sawākin) je lučki grad od 42,456 stanovnika na sjeveroistoku Sudana u Vilajetu Crveno more.

## Geografija

Suakin se prostire duž dugog uskog zaljeva u Crvenom moru, udaljen 58 km južnije od svog administrativnog centra Port Sudana.
Historijski  centar mjesta (utvrda) nalazi se na otočiću koji je nasipom povezan sa novijim i većim dijelom grada.

## Historija

Suakin je izrastao u 12. vijek kao rivalska luka sjevernijeg Ajdaba, u kom su se naplaćivale visoke plaćale dažbine za trgovinu. Važnost mu je porasla nakon uništenja Ajdaba (oko 1428.) pa je postao glavna afrička luka na Crvenom moru i centar za trasport hodočasnika na hadž u Meku.

Grad je počeo nazadovati odkad su ga u 16. vijeku zauzele Osmanlije. Od 1821. je u rukama Egipćana i ostao je pod njima veći dio 19. vijeka. 
Herbert Kitchener je za potrebe kampanje protiv Mahdista dao izgraditi željezničku prugu iz Egipta do Suakina. Dio njegovih trupa iskrcao se u luci i krenuo prema Omdurmanu.

Dvadesetih godina 20. vijeka napuštena je luka u Suakinu, u korist novoizgrađenog Port Sudana.

Od tada je postala još nepristupačnija, rastom koraljnih grebena, ali se u novije vrijeme obnavlja pa je danas druga po prometu u zemlji.  
Iz nje svakodnevno plove trajekti za Džedu u Saudijskoj Arabiji

## Reference

## Vanjske veze

* ''Sawākin''
Riječno korito

**Riječno korito** ili **korito vodotoka** je bilo koja duga, uska, ukošena depresija (kanal) na kopnu koju je napravio vodotok.

## Karakteristike

Širina korita može biti svega metar kod potoka do nekoliko kilometara kod najvećih rijeka. Korito može imati tekuću vodu, ali i ne mora - vadiji imaju vodu samo povremeno.

Vodotoci mogu izdubiti svoja korita u čvrstim stijenama ili u pijesku, glini, mulju ili drugim nekonsolidiranim materijalima koji su najčešće rezultat prijašnjeg taloženja.

Korita usječena u tvrdo tlo uglavnom su stabilnija i najčešće imaju strmije padine, manju širinu i veće lokalne varijacije nagiba. Ona često imaju brzake i slapove u svom gornjem toku. Većinom su ravnija (bez meandara) jer voda nastoji slijediti rasjede, spojeve ili druge slabe točke u strukturi tla.

Donji (nizvodni) tokovi rijeka ili potoka obično imaju aluvijalna korita, koja nisu toliko strma i imaju blaži nagib i nemaju kamene izbočine. Ta se korita neprestano mjenjanju kako po visini, tako i po širini, i meandriraju i vrlo su rijetko pravolinijska. 
Uska, vijugava aluvijalna korita imaju više mulja i gline od vertikalnijih i širih korita. Koritima od pijeska vegetacija stabilizira obale.

Oblik ili presjek riječnog korita zavisi o istjeku vodotoka, količini i veličini nataloženog sedimenta i o otpornosti na eroziju tla na dnu i bokovima korita. U svom donjem toku, veći vodotoci (sa većim istjekom) imaju veći omjer širine i dubine. Bočne stranice im zavise o količini mulja i gline u sedimentima i erozivnoj snazi toka. Strme obale uglavnom imaju korita izdubljena u tlu bogatim glinom.
 
U brojnim slučajevima presjek korita vodotoka - je gotovo trapezoidan i postaje asimetričan na krivini, a najdublji dio pojavljuje se na vanjskoj strani krivine.

## Reference

## Vanjske veze

*  ''Streambed''
Flashback (Star Trek: Voyager)

***Flashback*** je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 11. septembra 1996. godine. Radnja prikazuje kako Tuvok počinje patiti od traumatičnog sjećanja iz prošlosti, a zbog čega mu kapetanica Janeway pokuša pomoći preko spajanja uma da se prisjeti pravog izvora traume.

Epizoda je izazvala veliku pažnju jer je emitirana na 30. obljetnicu premijere *[[The Man Trap]]*, prve epizode originalne serije ''Zvjezdanih staza''. Tim povodom su se u epizodi, u scenama flashbacka koji se odvijaju u vrijeme koje u unutarnoj kronologiji fiktivnog univerzuma odgovara filmu *[[Star Trek: The Undiscovered Country|The Undiscovered Country]]*, pojavili likovi iz originalne serije Hikaru Sulu i Janice Rand, koje tumače George Takei i Grace Lee Whitney.

## Reference

## Literatura

* 

## Vanjske veze
* 

* "Flashback" reviewed in the New York Times
* "Flashback" reviewed in the New York Daily News
The Chute

***The Chute*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Voyager]]*, premijerno prikazana 18. septembra 1996. godine. Radnja prikazuje kako Tom Paris i Harry Kim pod lažnom optužbom da su pomagale teroriste na jednoj planeti budu uhapšeni i osuđeni na zatvor, gdje pokušavaju preživjeti izloženi fizičkom i mentalnom zlostavljanju, dok ih istovremeno posada *[[USS Voyager (Star Trek)|Voyagera]]* pokušava spasiti.

## Izvori

## Vanjske veze
*