open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Foz do Iguaçu

**Foz do Iguaçu** (prevedeno: * Ždrijelo [[Iguazú (rijeka)|Iguaçua]]* ) je grad i općina od 255,830 stanovnika na jugu Brazila u Federalnoj državi Paraná na tromeđi Brazila, Argentine i Paragvaja.

## Geografija
Grad se prostire na istočnoj obali Rijeke Paraná koja u tom dijelu formira brazilsko-paragvajsku granicu. Na suprotnoj zapadnoj obali nalazi se paragvajski grad Ciudad del Este. Od svog administrativnog centra Curitibe je udaljen 637 km istočno.

Foz do Iguaçu  je [turistički i [ekonomija|ekonomski centar zapadne Parane i jedna od dvije najvažnije brazilske turističke destinacije. U njemu živi oko 80 nacija, a najviše onih iz Libanona, Kine, Paragvaja i Argentine.
## Historija

Historija toga grada počela je 1881. kad su se doselila dva prva stanovnika; Brazilac *Pedro Martins da Silva* i Španjolac *Manuel Gonzáles*.
Brazilska vlada je 1889. organizirala vojnu koloniju, koja je imala zadatak da raspodijeliti zemlju zainteresiranim kolonistima.

U prvim godinama 20. vijeka ta kolonija imala je otprilike 2000 stanovnika, par dućana, šećeranu sa destilerijom, kasarnu i telegrafski ured.

Dotadašnja vojna kolonija je 1910. dobila civilnu upravu i postala *Vila Iguassu*.
Općina Vila Iguaçu osnovana je 1914., a već 1918. preimenovana je u Foz do Iguaçu.

Prva makadamska cesta do Curitibe izgrađena je 1920. U drugoj polovici 50-ih započelo je njeno asfaltiranje koje se proteglo do 1969. kad je dovršena dionica do luke Paranaguá na Atlantiku.

Velik utjecaj na razvoj grada imao je Nacionalni park Iguaçu za čije osnivanje je zaslužan *Alberto Santos Dumont*, koji je od 1916. započeo kampanju da se teren na kom se nalazi, izvlasti od tadašnjeg vlasnika Urugvajca Jesusa Vala i da postane javno dobro, kad je to napravljeno 1939. otvoren je i Nacionalni park.

Nakon otvaranja međunarodnog *[[Most]]a Prijateljsva* (Amizade) preko Rijeke Paraná 1965. i izgradnje autoputa BR-277 1969., koji je povezao Foz do Iguaçu i paragvajski Ciudad del Este sa Atlantikom, naglo se povećao promet i trgovina.

Izgradnja hidroelektrane Itaipu zajedničkog brazilsko-paragvajskog projekta započeta 1970-ih, snažno je utjecala na cijelu regiju, i sam grad. Broj stanovnika Foz do Iguaçua se naglo povećao od 28,080 - 1960., do 33.970 1970., da bi 1980. već skočio do 136.320, što je rast od 385%.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Prefeitura Municipal de Foz do Iguaçu''
Vitória, Espírito Santo

**Vitória** je grad od 369,530 i općina od 369,534 stanovnika. na istoku Brazila u Saveznoj državi Espírito Santo  u kojoj je administrativni centar.

Metropolitanska Vitoria u kojoj su još i gradovi; Cariacica, Fundão, Guarapari, Serra, Vila Velha i Viana ima 2,033,067 stan.

## Geografija

Vitória se nalazi na zapadu istoimenog otoka u zaljevu Atlanskog oceana Vitória, koji je i estuarij rijeke
Santa Maria da Vitória.

## Historija

Historija tog grada usko je povezana sa procesom kolonizacije Brazila. 
Tadašnji kralj Portugala João III, podijelio je koloniju Brazil na nasljedne kapetanije, pa je Kapetaniju Espírito Santo dao je plemiću Vascu Fernandesu Coutinhu, koji se 1535., nastanio u podnožju brda Penha u Vila Velhi. Uskoro je pronašao sigurnije mjesto na otoku kog su on i njegovi vojnici nazvali Vittoria (Pobjeda) nakon pobjede nad Indijancima Goyataca 1551.

Vittoria je status grada dobila carskim dekretom 1823. kad je postala administrativni centar Provincije Espírito Santo.

Nagli demografski rast imala je nakon Drugog svjetskog rata kad je postala vodeća brazilska luka za izvoz 
željezne rude.

Od 1961. je dom *Federalnog [[univerzitet]]a Espírito Santo*..

## Privreda i transport

Vitória je danas snažni industrijski centar, u gradu i okolici nižu se tvornice tekstila i celuloze, šećerane, čeličane i mali proizvodni pogoni. 
Kad je 1962. ustanovljeno da je luka premala podignuta je nešto sjevernije nova Tubarãou, iz koje se izvozi željezna ruda, čelik, papir, celuloza i kava.

Vitória je željezničkom prugom i autoputom povezana sa 418 km udaljenim Rio de Janeirom, i još daljim 
Belo Horizonteom.
A ima i *Internacionalni [[aerodrom]] Eurico de Aguiar Salles* (IATA: **VIX**, ICAO: **SBVT**).

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Prefeitura Municipal de Vitória'' (službene stranice)
Rio Branco

**Rio Branco** je grad od 385,130 i općina od 419,452 stanovnika. na zapadu Brazila u Saveznoj državi Acre  u kojoj je administrativni centar.

## Geografija
Rio Branco se nalazi u slivu Amazone, prostire se duž obala rijeke Acre, udaljen 3,042 km sjeverozapadno od glavnog grada Brasilie.

## Historija

Rio Branco je nastao kao naselje skupljača lateksa (prirodnog kaučuka) po Amazonskoj prašumi 1882.

Na početku se zvao *Penápolis*, po brazilskom predsjedniku Afonsu Peni (1847.-1909.), a od 1912. *Rio Branco*, po José Paranhosu baronu od Rio Branca (1845.-1912), diplomatu koji je omogućio da Država Acre pripadne Brazilu.

Rio Branco dobio je status grada 1920. kad je postao administrativni centar Provincije Acre koja je 1962. poslala jedna od 26 
Saveznih država.

Brazilska vlada je 1953. osnovala koloniju Rio Branco na površini od 200,000 hektara sa ciljem poveća broj stanovnika tog rijetko naseljenog kraja.

Od 1971. je i univerzitetski grad, kad je osnovan Federalni univerzitet Acre.

## Privreda i transport
Rio Branco je danas trgovačko-logistički centar države koja je velika kao Nepal.
Privreda se bazira na šumarstvu, sakupljanju lateksa, brazilskih oraha, ljekovitog bilja i sječi drva, koje se u lokalnim tvornicama i pilanama prerađuje u namještaj i drvnu građu.

Od kad je otkrivena nafta u dolini rijeke Acre, postao je logistički centar za opremu naftaša.

Danas je cestama povezan sa gradovima u zemlji, ali se veći dio teretnog transporta obavlja brodovima rijekom do 1,396&nbsp;km udaljenog Manausa.

Kao većina ostalih velikih brazilskih gradova i on ima *Internacionalni [[aerodrom]] Plácido de Castro* (IATA: **RBR**, ICAO: **SBRB**)

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Prefeitura Municipal do Rio Branco'' (službene stranice)
Uberaba

**Uberaba** je grad u Brazilu u saveznoj državi Minas Žerais. 

## Stanovništvo
Prema proceni iz 2019. u gradu je živelo 333.783 stanovnika.
Petrópolis

**Petrópolis** je grad od 291,960 i općina od 307,144 stanovnika na jugoistoku Brazila u Saveznoj državi Rio de Janeiro.

## Geografija
Petrópolis se prostire po kotlini na 813 metara nadmorske visine, okružen planinama Serra do Mar, udaljen oko 40 km sjeverno od svog svog administrativnog centra Rio de Janeira.

## Historija

Početkom 19. vijeka, krajem u kom se danas nalazi Petrópolis prolazio je kraljevski put (*Camino Novo*) za Minas Gerais.
Brazilski car Pedra I oduševljen ugodnom klimom i bujnim šumama toga kraja, kupio je 
hacijendu Córrego Seco, sa namjerom da na njoj podigne svoju ljetnu rezidenciju.

Kad je abdicirao 1931. i otišao u Portugal, njegov sin Pedro II, realizirao je očevu ideju, tako što je 1843.iznajmio hacijendu *Fredericu Koeleru*, da podigne grad i njegovu rezidenciju (današnji *Carski [[muzej]]*).

Prvi [njemački [imigracija|imigranti stigli su 1845., u grad koji je po Pedru, dobio ime Petrópolis.
Za dugih vrućih ljeta, koja su znala trajati i po 6 mjeseci, Pedro II preselio bi i vladu u Petrópolis. Zbog nje su došli diplomati, plemstvo, poduzetnici i intelektualci koji su izgradili svoje palače.

I nakon što je Brazil postao Republika, predsjednici su nastavili koristiti Pedrovu rezidenciju Rio Negro kao službenu rezidenciju.
U Petropolisu je 1903. potpisan ugovor o demarkaciji sa Bolivijom, uz obavezu da Brazil izgradi željezničku prugu Madeira-Mamoré u Rondôniji.

Od 1961. grad je dom *Katoličkog [[univerzitet]]a Petrópolis*.

Danas je Petropolis poznata turistička destinacija, ali i grad modne industrije i visoke tehnologije. Grad brojnih visokoškolskih i naučnih institucija.

Grad je teško nastradao u januaru 2011., kad su nakon velikih kiša poplave  i odroni porušili kuće i pobili desetke ljudi.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Prefeitura de Petrópolis'' (službene stranice)
Santarém

**Santarém** je grad od 225,870 i općina od 331,942 stanovnika. na sjeveru Brazila u Saveznoj državi Pará.
## Geografija
Prostire se na desnoj obali rijeke Tapajós, pored njena ušća u rijeku Amazonu.

Santarém je najvažniji grad u Amazoniji između Beléma, (oko 970 km nizvodno prema istoku) i Manausa, oko (725 km uzvodno prema zapadu).  
Zbog kristalno čiste vode rijeke Tapajós, ima više od 100&nbsp;km plaža koje liče na morske, pa ima *nadimak* *Brazilski Karibi*.
## Historija

Santarém je osnovan 1661. kao jezuitska misija u indijanskom selu *Tapajó*.
Današnji grad je izrastao oko utvrde koju je sagradio *Pedro Teixeira*.

Guverner Provincije Grão Pará, promjenio mu je ime u Santarém i dao mu status vile 1758.
Između 1833. - 1840. kad je zavladala jagma za kaučukom, naglo je povećan broj stanovnika.

Zbog tog je 1848 dobio status grada.

Grupa konfederacijskih Izbjeglica nastanila se u Santarému nakon Američkog građanskog rata (1861.-65.), neki od njihovih potomaka još uvijek tu žive, ali se većina razočarala i vratila u Sjedinjene Američke Države

## Privreda i transport

Santarém je snažan industrijski centar sa velikom rafinerijom nafte i metanola, tvornicom aluminija
Njegove tvornice proizvode dijelove za automobile, mašine i električnu opremu.

Nekoliko kilometara južno od grada, nalazi se visoravan (120 metara) jedan od najboljih terena za ratarstvo, na kom se uzgajaju velike količine riže, graha, manioka. Okolica je i značajni stočarski kraj.

Santarém je velika riječna luka za brodove koji plove Amazonom i za brodove po rijeci Tapajós koja je plovna za veće brodove sve do brzaka 275 km iznad Santaréma, a za brodove plićeg gaza sve do Diamantina u državi Minas Gerais.
Iz tih krajeva se transportira  palisandar, kaučuk i juta.

Rijeke su najvažnije prometnice, ali do Santarema ide i autoput BR-163 kojim se može doći do Cuiabe, Pôrto Velha, a preko Cuiabe i do Belémom.

Kao i svi veći brazilski gradovi i on ima *Internacionalni [[aerodrom]] Maestro Wilson Fonseca* (IATA: **STM**, ICAO: **SBSN**) 
udaljen dvanaesetak km zapadno od centra grada.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Prefeitura Municipal do Santarém'' (službene stranice)
Várzea Grande, Mato Grosso

**Varzea Grande** je grad od 285,910 i općina od 290,383 stanovnika. na zapadu Brazila u Saveznoj državi Mato Grosso.

## Geografija
Varzea Grande se prostire u duž lijeve (zapadne) obale rijeke Cuiabá, preko puta svog administrativnog centra grada Cuiabá sa kojim formira aglomeraciju od 950,955 st.

## Historija

Varzea je nastala početkom 19. vijeka kao predgrađe za Chané indijance.
Službeno je osnovana 1867.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Prefeitura Municipal de Várzea Grande''
Pomoravlje

**Pomoravlje** se može odnositi na:
* Pomoravlje (Veliko Pomoravlje), geografski deo Srbije pored reke Morave (Velike Morave)
* Zapadno Pomoravlje
* Južno Pomoravlje
** Kosovsko Pomoravlje (*Binačko Pomoravlje*)

## Povezano
* Pomoravski upravni okrug, okrug Srbije
* Kosovskopomoravski upravni okrug, okrug Srbije
Patriotske pesme

**Patriotske pesme** su pesme koje u najširem smislu pevaju o pozitivnom odnosu pojedinaca ili grupa prema svojoj "domovini" ili "otadžbini".

Državne himne su jedna vrsta patriotskih pesama.

## Povezano
*Patriotizam
Cáceres (Mato Grosso)

**Cáceres** je grad u brazilskoj državi - Mato Grosso od 86 805 stanovnika (popis iz 2008).
## Geografija
*Cáceres* se nalazi u sredini Brazila, u sezonskoj močvari Pantanal, udaljen 90&nbsp;km od bolivijske granice i 1 288&nbsp;km zapadno od glavnog grada Brazilije. Grad leži uz desnu obalu rijeke Paragvaj.

Klima u gradu je tropska, prosječna dnevna temperatura je - 22.6&nbsp;°C.
## Historija
Naselje je formalno osnovao portugalski poručnik *Antônio Pinto Rego Carvalho* - 6. oktobra 1778. izgradivši vojnu utvrdu, koja je trebala postati sjedište *Generalne kapetanije Mato Grosso*, i njenog guvernera *Luisa de Albuquerque Melo Pereira Caceresa*. Naselje je nazvano **Vila-Maria do Paraguai**, u čast tadašnje portugalske kraljice - Marije. Pravi razlog za gradnju utvrde, bila je želja Portugalaca da spriječe širenje Španjolaca iz Paragvaja u Mato Grosso.

Dugo vremena - *Vila-Maria do Paraguai* bila je samo selo, oko crkvice *[[Luj IX., kralj Francuske|São Luiz de França]]*, poznato po plantaži - Jacobina, najvećoj u Mato Grossu dugi niz godina. Razvoj riječnog prometa po rijeci Paragvaj i njegovim pritokama, omogućio je povezivanje grada sa nizvodnom Corumbom i uzvodnom Cuiabom, pa se povećao broj plantaža oko grada, a izgrađene su i velike šećerane.

Tako da je *Vila-Maria do Paraguai* narasla, pa je od 1860. imala općinsko vijeće, a od 1874. je dobila status grada, ali sa novim imenom **São Luiz de Cáceres**, u čast svog patrona i osnivatelja grada, tek 1938. grad je preimenovan u današnje ime - *Cáceres*.

Počevši od 1950-ih počeo je ubrzani razvoj grada, 1960-ih je podignut most Maršal Rondon preko Paragvaja i izgrađena cesta do administrativnog centra Mato Grossa - Cuiabe.
Najveća znamenitost grada je njegova nova katedrala - São Luís, čija je gradnja započela 1919., a dovršine tek 1965.
## Privreda
Stočarstvo je glavna privredna djelatnost u tom kraju, na velikim farmama oko grada. Svaki dan se zakolje 5 000 goveda u 5 gradskih klaonica. Na osnovu tog je razvijena i kožarska industrija, još uvijek rade i dvije šećerane, zbog brojnih plantaža šećerne trske u okolici, koje kao nus proizvod destiliraju do 85 milijuna litara alkohola. U okolici se plantažno uzgaja i tropska drva (tikovina, kaučukovac) na 20 000-30 00 ha.
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Cáceres'' službene stranice
Neustrelitz

**Nojštrelic** () je grad u njemačkoj saveznoj državi Meklenburg-Zapadna Pomeranija. Jedno je od 53 opštinska središta okruga Meklenburg-Štrelic. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 21.669 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 13055050.

## Geografski i demografski podaci

Nojštrelic se nalazi u saveznoj državi Meklenburg-Zapadna Pomeranija u okrugu Meklenburg-Štrelic. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 75 metara. Površina opštine iznosi 138,2&nbsp;km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 21.669 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 157 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja




## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine 
* Njem. Savezni zavod za statistiku 
* Stalna konferencija gradova i opština 
* KommOn  - Informacioni sistem gradova, opština i okruga.
Zagajica

**Zagajica** je naselje u Srbiji u opštini Vršac u Južnobanatskom upravnom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 575 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 790 stanovnika).

## Historija

**Zagajca-1713. g**

**Furjes-1894. g**

**Zagajca-1922. g**

Godine 1713. prvi put se spominje Zagajca sa 29 domova. 1716. godine pripojena vršačkim dištriktu,(Srez) a iduće godine popisano je 37 domova. 1742. g naselili su se u Zagajci Rumuni, stoga je izvršeno premeravanje zemlje i popis naroda. Sagrđena je crkva 1744. g  bila je 1749, jer su skakavci potpuno uništili usev. Iste godine popisano je 60 domova. Godine 1771. prodata je stara školska zgrada.

Zagajca je 1774. g pripojena je Ilirskoj, a 1776. Vlaško-ilirskoj regimenti. 1781. g imala je 841 pravoslavnog stanovnika. Iste godine su opet skakavci uništili usev u ataru, te su zbog toga, 28. oktobra te gladne godine, u svim pravoslavnim crkvama širom Banata, održane molitve.

Bolesti (Boginje) su vladale 1794g. Rodilo se 31, a umrlo 59 duša, od kojih je bilo ispod 10 godina 49. duša. Iste godine, od 25 maja do 7 juna, vladala je stočna kuga. Stanovništvo se tada savetovalo, da svake godine, na dan 25 maja, ide na poklonjenje do jednog krsta, koji je do 1910. g bio od drveta a te godine podignut je nov od kamena.

Zagajca je od početka bila u izbištanskoj kompaniji, a od 2. januara 1803. do 30. oktobra 1818. u grebenačkoj kompaniji.

Sagrađena je sadašnja crkva 1809. g Zagajca je 1838g. dodeljena je srpskom bataljonu, 1845. srpskoj regimenti.

Popisano je 1854. g 797 duša.

Zagajca je pripojena Tamiškom komitatu 1873.

Podignuta je 1904. g nova opštinska kuća.

Brojno kretanje stanovništva: 1869-782; 1880-934; 1890-1049; 1900-1102; 1910-1245.Stanovnika 
Pošto je srpska vojska zauzela Zagajcu, ušla je u sastav Torotalsko-tamiške županije. Popisom 31 januara popisano je svega 1183 stanivnika, od kojih je bilo; Srba-1183; Rumuna-25; Nemaca-7; Mađara-4.

## Demografija
U naselju Zagajica živi 470 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 43,5 godina (42,2 kod muškaraca i 44,8 kod žena). U naselju ima 205 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,80.

Ovo naselje je uglavnom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.

## Reference

* Literatura
* Letopisi opština u južnom Banatu napisao Feliks Mileker 
* Letopis Period 1812 – 2009 g. Peščari Napisao M. Marina:(Beč 2009) Sastavio od Pisanih tragova, Letopisa, po predanju o selu Zagajci nastanak sela ko su bili Dosenjenici čime se bavili meštani.

## Vanjske veze

* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
* Satelitska mapa (Wikimapia)
* Gugl satelitska mapa (Maplandia)
* Plan naselja na mapi (Mapquest)
Formosa, Argentina

**Formosa** (puno španjolsko ime *Ciudad de Formosa*) je administrativni centar istoimene argentinske provincije - Formosa od 209 787 stanovnika.
## Geografija
*Formosa* se nalazi na sjeveroistoku Argentine, uz granicu s Paragvajem, udaljena 1 200&nbsp;km od glavnog grada Buenos Airesa. Grad leži na lijevoj obali rijeke Paragvaj, nedaleko od ušća Parane tako da je velika luka za promet po obje rijeke. 
## Historija
Naselje je osnovao 1879. Luis Jorge Fontana sa ciljem da bude sjedište argentinskog dijela Chaca - Provincije Chubut (Provincia del Chubut).
## Privreda
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Formosa'' službene stranice
Provincije Argentine

**Argentinske provincije** (španjolski: *Provincias de Argentina*) su osnovne federalne jedinice Argentine, odnosno administrativne jedinice prvog nivoa.

Argentina je podjeljena na 23 provincije i jedan autonomni glavni grad Buenos Aires.

Provincije se dalje u drugom nivou, dijele na okruge (španjolski: *departamentos*) osim glavnog grada Buenos Airesa koji se dijeli na *partidose* (dijelove ili kvartove).

## Historija
provincije su uvedene izglasavanjem ustava 1853. i nakon tog su doživjele brojne zakonske izmjene u skladu sa promjenama ustava, a posljednja se dogodila 1994. od kada je Argentina federalna republika.

## Lista Argentinskih provincija

Izvor:

## Reference

## Vanjske veze

* ''Provinces of Argentina'' na portalu Statoids
Delft

**Delft** je grad od 102.253 stanovnika u nizozemskoj pokrajini Južnoj Holandiji, dio velike konurbacije Randstad.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Delft'', službene stranice grada
Corumba

**Corumbá** je grad u brazilskoj državi - Mato Grosso do Sul od 96 434 stanovnika.
## Geografija
*Corumbá* se nalazi u sredini Brazila, na ulazu u veliku močvaru Pantanal, nedaleko od bolivijske granice, uz desnu obalu rijeke Paragvaj. 
## Historija
Grad je osnovan 1778. kao vojna utvrda, koja je trebala spriječiti širenje Španjolaca iz Paragvaja u Mato Grosso do Sul.
## Privreda
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Corumbá'' službene stranice
Almere

**Almere** je grad od 226.500 stanovnika u holandskoj provinciji Flevoland, dio velike konurbacije Randstad.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Almere'' službene stranice grada
Kroneker-Kapelijeva teorema

**Kroneker-Kapelijeva teorema** je teorema iz linearne algebre koja omogućava računanje broja rešenja sistema linearnih jednačina pomoću njegove matrice koeficijenata i proširene matrice. Dobila je ime po matematičarima Leopoldu Kronekeru i Alfredu Kapeliju. U nekim drugim zemljama poznata je kao **Ruš-Kapelijeva teorema** (po Eženu Rušu) i **Ruš-Frobenijusova teorema** (po Ferdinand Georg Frobenijusu.)

Kroneker-Kapelijeva teorema tvrdi da sistem linearnih jednačina sa n promenljivih je saglasan (ima rešenje) ako i samo ako je rang njegove matrice koeficijenata jednak rangu njegove proširene matrice. Ako rešenja postoje, ona tvore afini potprostor \mathbb{R}^n dimenzija *n*&nbsp;&minus;&nbsp;rang(*A*). Preciznije, za *r*=rang(*A*):
* ako je *n*&nbsp;=&nbsp;*r* rešenje je jedinstveno
* ako je *n*&nbsp;>&nbsp;*r*, sistem ima beskonačno mnogo rešenja, pri čemu je *n*&nbsp;&minus;&nbsp;*r* nepoznatih rešenja slobodno, a *r* rešenja je vezano.
Južna Dakota

**Južna Dakota** (engleski: *South Dakota*) je 40 američka savezna država koja se nalazi u sredini zemlje, ime je dobila po istoimenom indijanskom plemenu *Dakota*, dijelu naroda Sioux.

## Geografija
Južna Dakota ima 199 730 km² i 814.180 stanovnika (popis 2010).

## Atrakcije Južne Dakote

Najveća atrakcija Južne Dakote su kipovi četvorice američkih predsjednika (George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt i Abraham Lincoln) uklasanih u stijene planine Rushmore.

## Reference

## Vanjske veze

* ''South Dakota'' na portalu Encyclopædia Britannica
Sjeverna Dakota

**Sjeverna Dakota** (engleski: *North Dakota*) je 39 američka savezna država koja se nalazi u sredini zemlje, uz kanadsku granicu.

Ime je dobila, kao i susjedna Južna Dakota po istoimenom indijanskom plemenu *Dakota*, dijelu naroda Sioux. 

## Geografija
*Sjeverna Dakota* ima površinu od 183 107 km² i 672 591 stanovnika (popis 2010) .
## Reference

## Vanjske veze
* ''North Dakota'' na portalu Encyclopædia Britannica
Minnesota

**Minnesota** je 32 američka savezna država koja se nalazi u sredini zemlje, uz kanadsku granicu i djelomično uz Velika jezera (Superior.)
## Geografija
**'Minnesota**' ima površinu od 225 161 km² i 5 303 925 stanovnika (popis 2010) .
## Reference

## Vanjske veze
* ''Minnesota'' na portalu Encyclopædia Britannica
Mississippi

**Mississippi** je 20 američka savezna država koja se nalazi u sredini zemlje, na jugu sa desne obale rijeke Mississippi, i djelomično uz Meksički zaljev.

## Geografija
Mississippi ima površinu od 123 522 km² i 2 967 297 stanovnika (popis 2010) .

## Reference

## Vanjske veze

* ''Mississippi'' na portalu Encyclopædia Britannica
Oklahoma

**Oklahoma** je 46 američka savezna država koja se nalazi u sredini zemlje, u Velikoj nizini.
## Geografija
*Oklahoma* ima površinu od 181 038 km² i 3 751 351 stanovnika (popis 2010) .
## Reference

## Vanjske veze
* ''Oklahoma'' na portalu Encyclopædia Britannica
Newfoundland i Labrador

**Newfoundland i Labrador** je jedna od deset kanadskih provincija koja se nalazi na krajnjem istoku, uz obale Atlanskog oceana.

## Geografija
*Newfoundland i Labrador* se prostire po otoku Newfoundland, i jednim dijelom po poluotoku Labrador.
Glavni grad provincije je St. John's. *Newfoundland i Labrador* ima površinu od 405 212 km² i 514 536 stanovnika (popis 2010) .
## Reference

## Vanjske veze
* ''Newfoundland and Labrador'' na portalu Encyclopædia Britannica
Sjeverozapadne teritorije

**Sjeverozapadne teritorije** (engleski: *Northwest Territories*, akronim: **NWT**) je jedna od tri kanadske federalne teritorije koja se nalazi na krajnjem sjeveru zemlje, djelomično i unutar Arktičkog kruga.

## Geografija
Sjeverozapadne teritorije se prostire na sjeveru Kanade između Yukona na zapadu, Nunavuta na istoku i Britanske Kolumbije, Alberte i Saskatchewana na jugu, glavni grad teritorije je Yellowknife.

Sjeverozapadne teritorije imaju površinu od 1 346 106 km² i 41 462 stanovnika (popis 2011.).

## Reference

## Vanjske veze

* ''Northwest Territories'' na portalu Encyclopædia Britannica
Yukon

**Yukon** (čitaj **Jukon**) je jedan od tri kanadskih federalnih teritorija koji se nalazi na krajnjem sjeverozapadu Kanade uz granicu sa Aljaskom.

## Geografija
Yukon je ime dobio po rijeci Yukon, glavni grad teritorije je Whitehorse.

Yukon ima površinu od 482.443 km² i 33 897stanovnika (popis 2011.).

## Reference

## Vanjske veze

* ''Yukon'' na portalu Encyclopædia Britannica
Evandro Goebel

**Evandro Goebel** (; 23. avgust 1986, Blumenau, Brazil) je brazilski fudbaler,a igra u Eštorilu. Igra na poziciji ofanzivnog veznog. Na zahtev Crvene zvezde, srpske vlasti su u julu 2011. Goebelu dale srpsko državljanstvo.

## Karijera
Prvi profesionalni nastup imao je 10. februara 2005. na utakmici državnog prvenstva Parane između Atletika Paranaense i Malutroma koja je završena rezultatom 3:1.

Svoj prvi profesionalni gol za Atletiko Paranaense postigao je 1. juna 2005. na domaćem terenu na utakmici protiv Santosa u Kupu Libertadores, koja je završena rezultatom 3:2.

Godine 2008. Atletiko ga pozajmljuje Gojasu, a iste godine prelazi u Palmeiras. Dvadesetog maja 2009. prelazi u Atletiko Mineiro gde na pozajmici ostaje do decembra 2009.

Dana 25. maja 2010. sa saigračem iz Atletiko Mineira Renanom Oliveirom prelazi u Vitoriju kao zamena za napadača Neto Berola. U Vitoriji je igrao do kraja 2010.

Dana 1. decembra 2010. potpisuje troipogodišnji ugovor sa Crvenom zvezdom, a 5. decembra je i zvanično predstavljen javnosti. Evandro je 21. avgusta 2012. sporazumno raskinuo ugovor sa Crvenom zvezdom.

## Reference

## Vanjske veze
* Profil na transfermarkt.co.uk
* Profil na sambafoot.com
* Statistika fudbalera na utakmica.rs
* Evandro postao Srbin
Maracaibo (jezero)

**Jezero Maracaibo** (španjolski: *Lago de Maracaibo*) je veliko jezero na sjeverozapadu Venecuele. U neku ruku ono je zaljev jer je na sjeveru preko tjesnaca Tablazo povezana s Venezuelanskim zaljevom i Karipskim morem.

## Hidrografija
Jezero Maracaibo je najveće prirodno jezero u Južnoj Americi, koje pokriva površinu od oko 13.300 km². Jezero se proteže prema jugu nekih 210 km od Venezuelanskog zaljeve, do najveće širine od 121&nbsp;km. U jezero uviru brojne rijeke od kojih je najznačajnija Catatumbo, žila kucavica za proizvode iz unutrašnjosti i kolumbijsko-venecuelanske visoravni.

Vode jezera su u južnom dijelu slatke, ali su na sjeveru bočate (slane) zbog jačeg utjecaja plime. Jezero je prilično plitko, osim na jugu, gdje je okruženo močvarnim nizinama. Dugi niz godina pličina na ušću jezera u more, široka nekih 26&nbsp;km, ograničavala je plovidbu brodova s gazom većim od četiri metra. Nakon intenzivnog jaružanja dna jezera koje je počelo od 1930-ih povećana je dubina na 8 m, nakon tog je 1957. taj kanal učvršćen 3&nbsp;km dugim kamenim lukobranom, a njegova dubina povećana na 11 m, tako da danas u jezero mogu uploviti i veliki prekooceanski brodovi i tankeri.

Bazen Jezera Maracaiba je jedno od najbogatijih područja na svijetu po količinima nafte i prirodnog plina. Prve bušotine na jezeru izbušene su još 1917. godine, a danas se eksploatacijsko polje prostire duž pojasa od 105&nbsp;km na istočnoj obali, koja se širi do 32&nbsp;km u vode jezera. Tako da je površina jezera izbrazdana cjevovodima, koji transportiraju naftu u rezervare na kopnu.

Bazen Jezera Maracaiba daje oko dvije trećine od ukupne venecuelanske naftne proizvodnje. Ekspoataciju nafte pokrenule su velike američke, britanske i holandske kompanije, ali je 1975. eksploatacija nafte nacionalizirana.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Lake Maracaibo'' na portalu Encyclopædia Britannica
Venezuelanski zaljev

**Venecuelanski zaljev** (španjolski: *Golfo de Venezuela*) je veliki zaljev u Karipskom moru, na sjeverozapadu Venecuele i istoku Kolumbije.

## Geografija
Venecuelanski zaljev proteže se nekih 240&nbsp;km duž obala Kolumbije i Venecuele u smjeru istok - zapad, a najveća dubina mu je 120&nbsp;km u smjeru sjever-jug.

Zaljev sa zapada omeđuje poluotok Guajira, a sa istoka poluotok Paraguaná. Venecuelanski zaljev se produžuje na jezero Maracaibo jer je preko tjesnaca Tablazo povezan s jezerom.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Gulf of Venezuela'' na portalu Encyclopædia Britannica
Tablazo

**Toblazo** (ili **Maracaibov tjesnac**, španjolski: *Estrecho de Maracaibo*) je tjesnac kojim je jezero Maracaibo povezano s Venezuelanskim zaljevom i Karipskim morem na sjeverozapadu Venecuele.

## Geografija
Najuži dio tjesnaca od grada Maracaibo do jezera Maracaibo dug je 40 km i širok od 6 km na sjeveru do 17 km na jugu, s površinom od 480 km². Kroz tjesnac teče kanal širok otprilike 1000 m, dubok od 12 do 18 m. 

On se proširuje u plitku lagunu Tablazo (ili zaljev) trapezoidnog oblika, dvama uskim kanalima povezana s Venezuelanskim zaljevom. Laguna Tablazo ima površinu od 610 km², duboka je oko 24 km (od sjevera prema jugu), a široka 27 km (u smjeru istok-zapad).

Prvi pomorac koji je nacrtao kartu tjesnaca bio je Thomas Jefferys 1794. godine.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''500 AÑOS DEL NOMBRE DE VENEZUELA'' na portalu Universidad de Barcelona
Jaružanje

**Jaružanje** je termin za iskapanje nataloženog pijeska, šljunka i mulja s dna neke rijeke, jezera ili plićeg morskog zaljeva. Ta se operacija obavlja specijalnim brodovima bagerima - *jaružalima*.

## Primjena
Jaružanje se najčešće koristi za održavanje plovnih putova, luka i pristaništa, ali i za sanaciju pješčanih plaža koje su nestale zbog erozije obale.

Jaružanje se primjenjuje i kao način za skupljanje (ribolov) određenih vrsta školjaka (vongole) i jestivih rakova (delta rijeke Po u Italiji).

Otpadni materijal koji se nakupi jaružanjem može se koristiti za sanaciju obala.

## Vanjske veze
* ''The Art of Dredging'' na portalu "Marc Van de Velde"
Guaviare (rijeka)

**Guaviare** (španjolski: *Río Guaviare*) je rijeka u Kolumbiji, lijeva pritoka Orinoca duga 1 220&nbsp;km.
## Geografija
*Guaviare* se formira spajanjem rijeka Ariari i Guayabero koje izviru u Andama, rijeka je plovna je u dužini od 630&nbsp;km.
Warao (jezik)

**Warao** (poznat i kao **Guarauno**, **Guarao**, **Warrau**) je izolirani jezik domorodačkih indijanaca Warao.

Tim jezikom govori oko 28.100 ljudi, po delti Orinoka na sjeveroistoku Venecuele (države Delta Amacuro i Monagas) i neke manje izolirane grupe na zapadu Gvajane i Surinama.

Danas se povezuje u veliku porodicu Macro-Chibchan. Članovi porodice su jezici i plemena Guarau ili Warrau (Warao), Chaguan, Guaykeri (Guaiqueri) i Mariusa.

Guarau su ribarski narod, prilično snažan, matrifokalan, sa kućama podignutim na drvenim nosačima zabijenim u dno delte.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Languages of Venezuela'' na portalu Ethnologue 
* ''Languages of Venezuela'' na portalu Ethnologue
Bočata voda

**Bočata voda** (ili *brakična voda*) je voda koja je slana, ali ne toliko kao morska, takve vode nastaju mješanjem mora s tekućom vodom ili kišnicom. 

Bočate vode nastaju u:
* estuarijima i deltama rijeka u more, 
* na kraškim terenima
* u jezerima koje nemaju otok (slanim jezerima).

Bočata voda sadrži od 0,5 do 30 grama soli (NaCl) po litri vode.
Catatumbo

**Catatumbo** (španjolski: ***Río Catatumbo***) je rijeka na sjeveru Južne Amerike, koja izvire u Kolumbiji, teče oko 338&nbsp;km i ulijeva se u jezero Maracaibo u Venecueli.
## Geografija
Porječje rijeke Catatumbo zajedno sa područjem rijeke Escalante, je kraj poznat po proizvodnji kakaa.

*Gromovi Catatumbe* (španjolski: *Relámpago del Catatumbo*) je prirodni fenomen koji se javlja na području močvara na ušću rijeke Catatumbo u jezero Maracaibo. Za vrijeme te neobićne prirodne pojave, koja traje otprilike 10 sati, tokom 140 do 160 noći u godini sijevne oko 1.2 milijuna gromova. Fenomen je vidljiv sa udaljenosti od 400&nbsp;km te su ga često koristili moreplovci u tom području i nazivali ga *Svjetionik Maracaibo*.

## Povezano
*Munje Catatumba
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Catatumbo River'' na portalu Encyclopædia Britannica
King Moody

**Robert** "**King**" **Moody** (New York, 6. decembar 1929 – Tarzana, 7. februar 2001) bio je američki glumac, najpoznatiji, po ulozi Shtarkera u *[[Get Smart]]*. Također je poznat i po tumačenju lika Ronalda McDonalda u TV-reklama 1970-ih i 1980-ih. Tumačio je i ulogu kapetana svemirskog broda u *[[Teenagers From Outer Space]]* te povremeno nastupao u *[[Bonanza]]*, *[[CHiPs|Chips]]*, *[[Combat]]*, *[[The Man From U.N.C.L.E.]]*, *[[Dragnet]]*, i *[[Sea Hunt]]*. Njegov sin je bivši hrvač i menadžer William Moody, poznatiji po scenskom nadimku Paul Bearer.

## Vanjske veze
*
Joe Maggard

**Joseph** "**Joe**" **Maggard** (8. decembar, 1955 -) je američki komičar i glumac koji je slavu stekao kao Ronald McDonald.

## Vanjske veze
*
Willard Scott

**Willard Herman Scott, Jr.** (7. mart 1934 -) je američki glumac, komičar, klaun, radijski i televizijski voditelj, najpoznatiji kao voditelj vremenskih prognoza u popularnoj TV-emisji *[[Today (američka TV emisija)|The Today Show]]* te kao tvorac i originalni tumač lika Ronalda McDonalda.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Misija majora Atertona

***Misija majora Atertona*** je trodijelna jugoslavenska televizijska mini-serija, odnosno dokudrama, snimljena u režiji Save Mrmaka 1986. i originalno prikazana na programu TV Sarajevo u okviru mreže JRT. Sastoji se od dvije epizode koje prikazuju misiju Hidra, odnosno sudbinu tri operativca britanske tajne službe SOE na čelu sa majorom Terrenceom Athertonom (čiji lik tumači Matjaž Višnar, koji su za vrijeme drugog svjetskog rata, odnosno početkom 1942. došli u tadašnju okupiranu Jugoslaviju kako bi ustanovili da li se partizani ili četnici zapravo bore protiv okupatora.

## Vanjske veze

*
Električna jegulja

**Električna jegulja** (*Electrophorus electricus* ) je riba koja pripada porodici Gymnotidae iz reda Gymnotiformes a ne jeguljkama (red Anguilliformes) kako im ime sugerira. 

## Anatomija
*Električna jegulja* ima dugačko, cilindrično, zmijoliko tijelo sivo-smeđe boje, ponekad prošarano crvenom na donjem dijelu trupa. Nema krljušt, već joj je tijelo pokriveno debelom kožom i sluzi koja joj služi kao zaštita. Ima malu tupu glavu s velikim ustima, na koju se nastavlja do 2,75 metra dugačko tijelo, težine do 22 kg. Rep *električne jegulje* čini oko četiri petine njene ukupne dužine, na njemu se s donje strane nalaze njene jedine peraje, kojima se kreće. 
Ima slabo razvijene oči, i pretežno je noćna životinja. 

*Električne jegulje* razvile su svoju sposobnost da strujom omame plijen iz potrebe da zaštite svoja osjetljiva usta od ozljeda oštrih kostiju koje brojne tropske ribe imaju. Omamljeni plijen je nepokretan dovoljno dugo da ga ona proguta, bez žvakanja izravno u želudac. Ponekad se *električna jegulja* uopće ne zamara da strujom omami plijen, već ga munjevito zgrabi i počne gutati, prije nego što je on u stanju reagirati. Rep *električne jegulje* je onaj dio tijela u kom ona ima električne organe. Oni su se razvili iz mišićnog tkiva povezanih brojnim živcima sa kralježnicom. Oni mogu proizvesti napon od 300-650 volti, a to je dovoljno snažno da omami čak i ljude. Te organe one koriste i kao pomoć pri navigaciji i komuniciranju s drugim električnim jeguljama. 

*Električna jegulja* je lijeno stvorenje koja voli spore riječne tokove, gdje izlazi na površinu svakih nekoliko minuta da ustima udahne zrak. Usta električne jegulje bogata su krvnim žilama koje im omogućuju korištenje usta kao pluća. Gotovo suvišne škrge koriste samo da uklone ugljični dioksid iz krvi, a ne za kisik. 

*Električna jegulja* pored riba jede i voće koje padne u vodu, pa na taj način služi kao pomagač u širenju sjemena, ali i kao čistač prašumskog ekosistema.

Unatoč svom imenu i izgledu, ona nije jegulja, već je srodnik karakida, a među njih spadaju i piranje i neonske tetre. 
## Rasprostranjenost
*Električna jegulja* je slatkovodna riba, koja živi u mirnim dijelovima riječnih tokova siromašnim kisikom, muljevitog dna na sjeveroistoku Južne Amerike od Brazila, Venecuele, Kolumbije sve do Gvajane. *Električna jegulja* je jedna od glavnih grabežljivica u tropskim kišnim šumama, gdje čini više od 70 % riblje biomase. 
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Electric eel'' na portalu Encyclopædia Britannica
Živojin Tamburić

**Živojin Tamburić** (Kruševac, 1957) je srpski stripski publicista, urednik i kolekcionar.

Inicijator je, urednik i jedan od autora prvog kritičkog leksikona stripa u Istočnoj Evropi *[[Stripovi koje smo voleli (knjiga)|Stripovi koje smo voleli: Izbor stripova i stvaralaca sa prostora bivše Jugoslavije u XX veku]]* sa Zdravkom Zupanom i Zoranom Stefanovićem, i predgovorom Pola Graveta.

Članke o stripu objavljuje i u periodici: *Strip vesti*, *Politika*, *Mediantrop*, *Kvadrat*, *Kvartal*, *Gradac* i dr.

Kao urednik u beogradskoj izdavačkoj kući „Omnibus“ objavljuje stripske knjige domaćih — Brana Jovanović, Đorđe Milović, Tomaž Lavrič, Iztok Sitar, Nina Bunjevac — i stranih autora — Migelančo Prado, Hana Beri...

Po osnovnom zanimanju je građevinski inženjer, a živi i radi u Londonu.

## Nagrade i priznanja
* Nagrada za izdavački poduhvat godine na Sajmu knjiga u Beogradu 2011. za „Stripovi koje smo voleli“
* „Stripski događaj godine“ po izboru časopisa *NIN*, Beograd, 2011 — za „Stripovi koje smo voleli“

## Reference
* Živojin Tamburić, Zdravko Zupan i Zoran Stefanović. ''Stripovi koje smo voleli: Izbor stripova i stvaralaca sa prostora bivše Jugoslavije u XX veku'', „Omnibus“, Beograd, 2011.
* Zoran Đukanović, Stripovi koje smo voleli: Umeće ljubavi, *Vreme*, br. 1084, Beogradm, 13. oktobar 2011.
* „Dodeljene nagrade 56. Međunarodnog sajma knjiga“  (zvanični sajt Sajma, 27. oktobar 2011.)
* „Comics Culture in Yugoslavia: World-Class Innovators & Remarkable Visionaries“ by Paul Gravett

## Vanjske veze
* Omnibus - zvanični sajt
Omnibus (izdavač)

**„Omnibus“** je izdavačka kuća iz Beograda. Pored časopisa *[[Nautički magazin]]*, najpoznatija je po objavljivanju stripskih knjiga. Preduzeće je osnovao Dejan Vlaškalić, a urednik stripskih izdanja je Živojin Tamburić.

Objavili su kritički leksikon *[[Stripovi koje smo voleli (knjiga)|Stripovi koje smo voleli: Izbor stripova i stvaralaca sa prostora bivše Jugoslavije u XX veku]]* Živojina Tamburića, Zdravka Zupana i Zorana Stefanovića, kao i stripske knjige domaćih – Brana Jovanović, Đorđe Milović, Tomaž Lavrič, Iztok Sitar, Nina Bunjevac – i stranih autora – Migelančo Prado, Hana Beri...

## Nagrade i priznanja

* Nagrada za izdavački poduhvat godine na Sajmu knjiga u Beogradu 2011. za „Stripovi koje smo voleli“
* „Stripski događaj godine“ po izboru časopisa *NIN*, Beograd, 2011 – za „Stripovi koje smo voleli“
* „Najbolje knjige 2011“ (kategorija: strip, posebno isticanje) po izboru dnevnika *Jutarnji list*, Zagreb

## Veze
* Stripovi koje smo voleli (knjiga)

## Reference
* Đukanović, Zoran. Stripovi koje smo voleli: Umeće ljubavi , *Vreme*, br. 1084, Beogradm, 13. oktobar 2011.
* Dodeljene nagrade 56. Međunarodnog sajma knjiga  (zvanični sajt Sajma, 27. oktobar 2011.)
* Comics Culture in Yugoslavia: World-Class Innovators & Remarkable Visionaries by Paul Gravett

## Vanjske veze
* Omnibus - zvanični sajt
Cody Cameron

**Cody Cameron** (1970 -) je američki komičar i glumac koji je slavu stekao Mr. Weenie.

## Vanjske veze
*
Squire Fridell

**Squire Fridell** (9. februar 1943 -) je američki glumac, najpoznatiji po nastupima u preko 3000 televizijskih reklama. Godine 1978. je nastupio kao "The Toyotaman", lik u američkim reklamama za Toyota Motor Corporation. Od 1984. do 1991. je bio službeni tumač lika "Ronalda McDonalda", klaunske maskote poznatog lanca restorana brze hrane McDonald's Corporation. Od 1970-ih do sredine 1990-ih je povremeno nastupao i u TV-serijama kao što su *Rosetti and Ryan*, *[[M*A*S*H (TV serija)|M*A*S*H]]*, *[[Newhart]]*, *[[Ironside (TV serija)|Ironside]]*, i *[[Adam-12]]*.

Godine 1980. je izdao knjigu *Acting in Television Commercials for Fun and Profit*, koja je doživjela novo izdanje 2005.

Fridell trenutno živi u naselju Glen Ellen (u kalifornijskom dolini Sonome) zajedno sa suprugom Suzy sa kojom vodi vinariju GlenLyon Vineyards and Winery od 1989. Squire i Suzy imaju kćer Lexy, koja se trenutno bavi glumom u New Yorku.

## Izvori

## Vanjske veze
* The official Squire Fridell website
*
Piranja

**Piranja** (latinski: *pygocentrus piraya*, portugalski: *piranha*, španjolski: *piraña*) je slatkovodna grabežljiva riba iz porodice Characidae iz reda Characiformes rasprostranjena po rijekama i jezerima Južne Amerike poznata po svojim oštrim zubima.

## Anatomija
Piranja ima oko 60 vrsta, iako su preko jeftinih filmova došle na glas kao krvoločni ubojice, većina vrsta su lešinari ili se hrane biljkama.

Većina vrsta piranja ne naraste nikad duža od 60 cm. Njihove boje variraju od plavkasto srebrne s narančastim preljevima na donjem dijelu trupa do gotovo potpuno crne. Svim vrstama piranja zajednička je karakteristika lisnatoliko tijelo, oštra (poput pile) trbušna peraja i velika tupasta glava s jakim čeljustima u kojima imaju oštre trokutaste zube, čiji ugriz reže poput škara.

## Rasprostranjenost
Crveno-trbušaste piranje rasprostranjene su od sjeverne Argentine do Kolumbije, ali ih ima najviše u porječju rijeke Amazone, gdje živi 20 različitih vrsta. Od svih njih je vrsta - Pygocentrus nattereri, na najgorem glasu, zbog svoje snažne čeljusti i najoštrijih zuba (one narastu do 50 cm). One su osobito opasne za niskog vodostaja, kad napadaju u jatima do sto jedinki i velike životinje koje se nađu u vodi. Ponekad se to pretvori u krvoločni masakr kad više jata piranja napadne iznemoglu životinju, koja se slučajno zatekla u vodi, iako su takvi slučajevi, to valja naglasiti, vrlo rijetki.

Crveno-trbušaste piranje ipak vole plijen koji je manji od njih, ili tek nešto veći. One plivaju u jatima, i traže plijen, a kad ga nađu, signaliziraju i drugima gdje je plijen. To vjerojatno čine pomoću zvuka, jer piranje imaju izvrsni sluh. Kad napadnu svaka jedinka u jatu juri zagristi plijen, i onda se brzo odmiče da napravi mjesto za druge.

Zubasta piranja (Piranha denticulata), koja obitava u prvom redu u porječju rijeke Orinoco i po pritokama donje Amazone i San Francisco piranja (*P. piraya*), koja živi u vodama brazilske rijeke San Francisco, također su opasne i za ljude. Ipak većina vrsta piranja, nikada ne napada velike životinje, a napadi piranja na ljude su izuzetno rijetki. Iako piranje privlači trag krvi, većina vrsta piranja su samo lešinari, a ne lovci, i jedu strvine. Od njih čak 12 vrsta koje zovu isposničke piranje (rod *Catoprion*) živi isključivo od mrvica koje padnu sa drugih riba (krljušt, dijelovi peraja).

## Klasifikacija
Ihtiolozi često u svojoj klasifikaciji odvojaju mesožderke kao prve piranje od ostalih vegetarijanskih članova - *Serrasalminae*. Tako bi se prve piranje ograničavale na tri vrste iz roda *Pygocentrus*: 
* *Pygocentrus piraya*
* *Pygocentrus nattereri*, i 
* *Pygocentrus cariba*
Ipak tokom vremena su u piranje uključena četiri roda: Pristobrycon, Pygocentrus, Pygopristis i Serrasalmus, i to na osnovu tog jer imaju jedan red oštrih trokutastih zuba, koje svi članovi te vrste imaju. Ostale klasifikacije piranja uključuju i dodatne rodove, kao što su *Catoprion*, ili isključuju *Pristobrycon* jer se ta skupina ne smatra od strane većine ihtiologa monofilnom - jer ne potječu od jednog zajedničkog pretka.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Piranha'' na portalu Encyclopædia Britannica
Termiti

**Termiti** ili **Istokrilaši** (*Isoptera*) su red malih do srednje velikih kukaca (do 23&nbsp;mm) koji slično kao mravi žive u složenim zajednicama. Rašireni po tropskim krajevima, gdje ih nazivaju bijeli mravi. 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Termite'' na portalu Encyclopædia Britannica
Windows 8

**Windows 8** je operativni sistem američke tvrtke Microsoft za uporabu na osobnim računalima, za kućna i poslovna stolna računala, prijenosnike, tablete i kućna multimedijalna računala *([[Engleski|eng.]] home theater PC)*. Dio je Windows NT obitelji operativnih sistema i nasljednik Windowsa 7. U stvarnosti ime Windows 8 se koristi za dva na prvi pogled vrlo slična operativna sistema koji su u stvarnosti potpuno nekompaktibilni. Jedan sistem je onaj klasični kompjuterski dok je drugi onaj imena Windows RT stvoren za tablete koji koriste ARM procesore.

## Razvoj

Razvoj ovog operativnog sustava je počeo prije izdavanja njegovog prethodnika 2009. godine. Njegovo postojanje je prvi put objavljeno u siječnju 2011. na sajmu potrošačke elektronike *([[Engleski|eng.]] Consumer Electronics Show)*. Tijekom razvojne i testne faze, Microsoft je izdao tri predrazvojne verzije sustava: Developer Preview *(13. rujna 2011.)*, Consumer Preview *(29. veljače 2012.)* i Release Preview *(31. svibnja 2012)*. Iz razvojne faze je izašao 1. kolovoza 2012.,a s prodajom je počeo 30.10. 2012.

Windows 8 je baziran na dizajnerskom jeziku Metro i predstavljen s novim "Windows 8-style software", koji se može dobiti samo kroz sustav Windows Store. Windows 8 dolazi i sa novim početnim zaslonom, Internet Explorerom 10, nativnom podrškom za USB 3.0, novim antivirusnim programom Windows Defender, Windows To Go i podrškom za UEFI SecureBoot.

Dostupan je u četiri glavna izdanja: Windows 8, Windows 8 Pro, Windows 8 Enterprise i Windows RT. Prva tri imaju gotovo iste hardverske zahtijeve kao i Windows 7. Poslijednji je namijenjen pokretanju s tablet računalima s ARM arhitekturom i ima malo drugačije hardverske zahtijeve. Windows 8 Enterprise i Windows RT neće biti dostupni u slobodoj prodaji na optičkom disku; Windows RT će biti dostupan samo kao predinstaliran na tablete koji će biti u slobodnoj prodaji.

## Hardverski zahtjevi

Windows 8 za kompjutere ima identične zahtjeve prema snazi procesora i grafičke kartice kao i prethodnici Windows 7 i Windows Vista. Oni su:

## Kritike

Nova verzija Windowsa za kompjutere je još prije puštanja u prodaju zbog revolucionarnih promena žestoko napadnuta od iskusnijih korisnika, stručnjaka i kompanija . Kao odgovor na bezbroj kritika Microsoft je pokušao smiriti situaciju obećanjima upućenim kompanijama  i drastičnim smanjivanjem cijene upgradea s starijih varijanti sistema (Windows XP, Vista,7) usmjerenim prema korisnicima tako da na primer upgrade s Windows XP na Windows 7 se plaća 199 američkih dolara, dok je onaj s Windows XP na Windows 8 samo 39.99 dolara.

Osim tih kritika unutar samog Microsofta je došlo do potresa manje od 15 dana nakon puštanja u prodaju Windowsa 8 pošto je Steven Sinofsky predsjednik odjela za razvoj Windowsa dao ili dobio otkaz  iz razloga koji nisu objašnjeni.

Na marketinšku promociju Windowsa 8 Microsoft će potrošiti između 1.5 i 1.8 milijardi američkih dolara što je najskuplja marketinška kampanja za neki softver u historiji korporacije .

## Povezano
* Windows 7

## Izvori

## Vanjske veze

* Windows 8 službena stranica
* Minecraft creator attacks Microsoft's Windows 8 plan
Tapiri

**Tapiri** (latinski: *Tapirus*) su životinje iz reda sisavaca - neparnoprstaša (*Perissodactyla*).

*Tapiri* su biljojedi koji žive po džunglama Južne Amerike, Azije i Oceanije. Pripadaju porodici *Tapiridae*, koju čine 4 vrste *[[Tapirus bairdii]]*, *[[Tapirus indicus]]*, *[[Tapirus pinchaque]]* i *[[Tapirus terrestris]]*.

Izgledom podsjećaju na svinje, snažnog trupa dugog od 1.8 do 2.5 m, širikog do 1 m, ali kratkih nogu. Imaju zašiljenu njušku koja završava surlom i kratak rep. Na prednjim nogama imaju po 4 a na stražnjim po tri prsta. Danju spavaju, a noću kreću u potrazi za hranom, travom, lišćem i voćem.

## Rodovi
* *[[Megatapirus]]* Matthew & Granger, 1923 †  
* *[[Miotapirus]]* †  
* *[[Nexuotapirus]]* Albright, 1998 †  
* *[[Protapirus]]* Filhol, 1877 †  
* **Tapirus** Brisson, 1762 

## Reference

## Vanjske veze
* ''Tapir'' na portalu Encyclopædia Britannica
Školjke

**Školjkaši** (latinski: *Bivalvia*, prije *Pelecypoda*, također *Lamellibranchia*) su životinje iz razreda mekušaca ( Mollusca).

Školjaka ima više od 15 000 vrsta, i sve žive u vodi.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Bivalve'' na portalu Encyclopædia Britannica
Kraljevska boa

**Kraljevski udav** ili **Kraljevska boa** (latinski : *Boa constrictor*) je velika neotrovna vrsta zmije iz porodice Boida.  

Živi po Sjevernoj, Centralnoj i Južnoj Americi, kao i po nekim karipskim otocima, izraste do 3 metra.
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Boa constrictor'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ured za strateške usluge

**Ured za strateške usluge** () je obaveštajna služba Sjedinjenih Američkih Država, koja je osnovana tokom Drugog svetskog rata. Bila je u ratno vreme obaveštajna služba i preteča Centralne obaveštajne agencije. Na njenom čelu se nalazio Vilijam Donovan.

## Vanjske veze