open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olaf III od Norveške

: *Olaf III se preusmjerava ovdje. Također se može odnositi na [[Olaf III Guthfrithson|Olafa III Guthfrinsona]] od Dublina i [[Olof III Skötkonung|Olofa III Skötkonunga]] od Švedske. Ponekad se i [[Olaf II od Danske]] broji kao III ako se kao monarh računa i prethodni protiv-kralj.*

**Olaf III od Norveške** ili **Olaf Kyrre** (cca. 1050 – 1093), odnosno **Olaf Haraldsson**, bio je kralj Norveške od 1067. do smrti. Bio je sin kralja Haralda Hardrade koga je pratio na njegovoj invaziji Engleske 1066. godine; za razliku od oca je preživio bitku na Stamford Bridgeu te se godinu dana kasnije vratio u Norvešku, gdje je podijelio vlast sa bratom Magnusom II. Dvije godine kasnije je Magnus umro, te je Olaf nastavio vladati sam. Njegovu dugu vladavinu je obilježila miroljubiva vanjska politika, odnosno sklapanje sporazuma sa susjedima; od toga je najvažniji bio sporazum sa danskim kraljem Svendom Estridsenom čiju je kćer Ingerid uzeo za ženu. Olaf je također napustio očevu neprijateljsku politiku prema Bremenskoj nadbiskupiji, kojoj je priznao crkvenu nadležnost nad Norveškom. Period mira je iskorišten da se u Norveškoj reorganizira crkva, odnosno biskupi - koji su dotada bili dio kraljeve putujće svite - dobiju trajna sjedišta. Godine 1070. je, prema predaji, postavio temelje grada Bergena. U Norveškoj su se u njegovo vrijeme prvi put javili cehovi, a vjeruje se da su se i prvi put počeli zapisivati zakoni. 

U braku sa Ingerid nije imao potomaka; s druge strane je imao nezakonitog sina po imenu Magnus Bosonogi. Nakon što je Olaf III umro, godine 1093. je očevo prijestolje naslijedio zajedno sa rođakom Haakonom Magnussonom.

## Vanjske veze
* Saga of Olaf Kyrre  Part of Heimskringla
* The statue of Olaf in Bergen
Charles Durning

**Charles Durning** (28. februar 1923&nbsp;– 24. decembar 2012) bio je američki kazališni, filmski i televizijski glumac, koji je postao slavan zahvaljujući nizu sporednih, ali upečatljivih uloga u popularnim filmovima kao što su *[[The Sting]]* (1973), *[[Dog Day Afternoon]]* (1975), *[[Tootsie]]*, *[[To Be or Not to Be (1983 film)|To Be Or Not To Be]]* i *[[The Best Little Whorehouse in Texas (film)|The Best Little Whorehouse in Texas]]*. Zbog njih je dobio neslužbenu titulu "kralja karakternih glumaca", kao i nagrade Zlatni globus i Tony.

Prije početka glumačke karijere je služio u američkoj vojsci u drugom svjetskom ratu te sudjelovao u nekim u najžešćih okršaja iskrcavanja u Normandiji i Ardenima; dva puta je teško ranjen, te je rat završio s odlikovanjima.

## Izvori

## Vanjske veze

* 
* 
* 
* Charles Durning at Find A Grave
* McCaslin, John, TownHall.com (cached) "Stars by example"
* Hayes, Richard L., Osprey Publishing. "Hollywood Stars at D-Day" 
* Soldiers Online – Army.mil. "Concert on Memorial Day"
Orša

**Orša** (blr. i rus. О́рша) - grad na sjeveroistoku Bjelorusije. Nalazi se na rijeci Dnjepar, oko 80 kilometara od Vitebska. Po podacima iz 2009. Orša ima oko 139 tisuća stanovnika.

Orša se prvi put spominje 1067. kao Rša (ruski: Рша), što je čini jednim od najstarijih gradova u Bjelorusiji. Naselje je dobilo ime po rijeci, koja se izvorno i zove Rša. Godine 1320., Orša je postala dio Velikog Vojvodstva Litve. Ubrzo je sagrađen dvorac u Orši. Dana, 8. rujna 1514., dogodila se Bitka kod Orše, između Velikog Vojvodstva Litve, Kraljevine Poljske i Rusije. Rusi su pretrpjeli značajan poraz, međutim Velika Kneževina Litva kao pobjednik nije u potpunosti iskoristila svoju pobjedu.

Od 16. na 18. stoljeća, Orša je značajno vjersko središte, s desecima pravoslavnih, protestantskih i katoličkih crkvi. U gradu je bilo brojno židovsko pučanstvo.

Godine 1630., otvorena je prva tiskara. Grad je oštećen za vrijeme rusko-poljskog rata (1654.-1667.), koji je bio katastrofa za Veliko Vojvodstvo Litve. Grad je preuzelo Rusko Carstvo 1772.

Pod ruskom vlašću, bila je lišena svojih prava iz Magdeburga 1776. i doživjela je kulturni i gospodarski pad. 
Tijekom Napoleonove invazije, francuski pisac Stendhal služio je u Orši kao intendant. Godine 1812., grad je teško stradao u vrijeme Napoleonove invazije. 

Tijekom Prvog svjetskog rata, grad su okupirali Nijemci 1918. Od 2. veljače 1919., Orša je postala dio Rusije. Nakon stvaranja Sovjetskog Saveza, dio je Bjeloruske SSR od 1924.

Prije Drugog svjetskog rata bilo je oko 37,000 stanovnika. Grad je okupirala nacistička Njemačka 16. srpnja 1941. Ubijeno je oko 19,000 ljudi. Za te događaje se vezuje urbana legenda prema kojoj su upravo kod Orše Sovjeti Nijemce napali svojim tajnim oružjem - višecijevnim raketnim bacačima poznatim kao *[[kaćuša]]*.

Sovjeti su osvojili Oršu 27. lipnja 1944.
Ari Þorgilsson

**Ari Þorgilsson** (1067–1148) bio je islandski pisac koji se smatra jednim od najpoznatijih srednjovjekovnih kroničara tog otoka. Poznat je kao autor teksta *[[Íslendingabók]]*, u kome se opisuje historija porodica koje su prve naselile Island. Za njega se obično koristi izraz **Ari Mudri** (*Ari hinn fróði*), a prema Snorriju Sturlusonu bio je prvi autor koji je pisao na nordijskom jeziku.

## Literatura
*
1068.

Godina **1068.** (**[[Rimski brojevi|MLXVIII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* 1. 1. &ndash; Bizantska carica Evdokija Makrembolica se udaje za generala Romana Diogena koji na taj način postaje bizantski car.
* Car Go-Sanjō dolazi na japansko prijestolje
* Normansko osvajanje Engleske: William Osvajač nakon kraće opsade zauzima grad Exeter.

## Rođenja
* Henry I od Engleske (u. 1135)

## Smrti
* 22. 5. &ndash; Car Go-Reizei od Japana (r. 1025)

## Reference
Winchesterski zamak

**Winchesterski zamak** () je zgrada u engleskom gradu Winchesteru, koja je godine 1067. sagrađena kao normanski zamak neposredno nakon osvajanja. S vremenom je postala jednom od rezidencija engleskih kraljeva; u njemu je rođen Henry III koji je zamku dogradio Veliku dvoranu (). U vrijeme građanskog rata je bio uporište rojalista; nakon što su ga 1646. zauzeli parlamentarci Oliver Cromwell je naredio njegovo rušenje. Jedino je preživjela Velika dvorana, koja služi kao muzej historije , a povremeno za sjednice Vijeća grofovije Hampshire te kao sudnica. U njoj je 1953. je održan znameniti proces Lordu Montaguu koji se smatra značajnim za dekriminalizaciju homoseksualnosti u Velikoj Britaniji. 

## Vanjske veze

* The Great Hall and Round Table - official site
Čardaci

**Čardaci** su selo u općini Bugojno, Federacija Bosne i Hercegovine, BiH.

## Stanovništvo

### Nacionalni sastav, [[1991]].

ukupno: 28

* Srbi - 28 (100%)

## Vanjske veze
* Satelitska sminka
Kupa

**Kupa** (slovenski: *Kolpa*) je rijeka čiji je izvor i ušće u Hrvatskoj, a dijelom svoga toka čini granicu sa Slovenijom. Područje uz rijeku Kupu naziva se Pokuplje.

## Tok rijeke
Rijeka Kupa izvire iz krškog jezerca tirkizno zelene boje u Nacionalnom parku Risnjak kod mjesta Razloge u Gorskom kotaru. Oko 100 m nizvodno s desne strane prima vodu povremenog bujičnog potoka Krašićevica, a dalje s lijeve strane povremenog toka Sušice i skreće prema sjeveroistoku, te zatim prema sjeveru. Ispod izvora Kupa je brza rijeka, dok se nakon nekoliko kilometara smiruje i postaje mirna rijeka ispresjecana mnogim umjetnim slapovima koji su u povijesti služili za pokretanje vodenica: mlinova i pilana. Granična rijeka postaje na ušću lijeve pritoke Čabranke u Kupu.

U svom gornjem toku, Kupa se probija kroz šumovit kanjon. Na nekim se mjestima kanjon proširuje te se tamo nalaze plodne njive i polja. Sljedeća veća rijeka koja se ulijeva u Kupu je Lahinja.

Kupa kod Ozlja ulazi u svoj ravničarski tok. Zatim stiže do Karlovca gdje se s desne strane ulijeva rijeka Dobra te ubrzo nakon toga i Korana koja već nosi vode Mrežnice. Kasnije se u Kupu još ulijevaju rijeke Kupčina s lijeve i Glina s desne strane.Kod Petrinje se ulijeva Petrinjčica. Nedaleko svog ušća u Savu kod Siska u Kupu se s lijeve strane ulijeva još rijeka Odra.

Ukupna dužina toka rijeke Kupe je 296&nbsp;km.

## Protok vode
Minimalna izdašnost izvora rijeke Kupe iznosi 1,2 m3/s, a maksimalna čak 144 m3/s (izmjereno na limnigrafu u Kuparima ). Temperatura vode iznosi 7&nbsp;°C. Izvor nije kaptiran. Voda istječe na visini od 321 mnm. Kupa u godišnjem prosjeku rijeci Savi donese 283 m<sup>3</sup>/s vode.

## Sport
Rijeka Kupa je pogodna za vožnju kanuom i kajakom. Osim toga u ljetnim mjesecima Kupa je pogodna za kupanje te su uređena mnoga kupališta. Kupa je također bogata i ribom te je vrlo pogodna za športski ribolov.

## Zanimljivosti
Na rijeci Kupi postoji samo jedna hidroelektrana (Ozalj) koju je konstruirao Nikola Tesla.

## Vanjske veze
1069.

Godina **1069.** (**[[Rimski brojevi|MLXIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* William I Osvajač osniva normansku opatiju Selby.
* Početak Nam tiếna, južne ekspanzije teritorije Vijetnama.
* Abbad III al-Mu'tamid nasljeđuje svog oca na prijestolju muslimanskog emirata Sevilla.
* Kineski car Shenzong imenuje Wang Anshija za svog glavnog savjetnika; Wang Anshi na to mjestu započinje program Novih politika koji uključuje financijske reforme, podizanje plaća službenika u svrhu smanjenja korupcije te uvođenje baojia sistema.
* Magnus II od Norveške umire nakon čega njegov brat Olav III postaje jedini kralj Norveške.
* Turci Seldžuci ne uspijevaju u pokušaju da zauzmu Ikonion u Maloj Aziji nakon bizantskog kontranapada iz današnje Sirije.
* zima &ndash; Normansko osvajanje Engleske: Nakon ustanka anglosaksonskih podanika ba sjeveru Engleske normanski kralj William I Osvajač započinje veliku kaznenu ekspediciju s ciljem da svaki budući otpor zatre u samom začetku. Pohod, koji će biti poznat kao Klanje Sjevera uključuje spaljivanje svih kuća, usjeva, klanje stoke i bacanje soli na polja na području između Yorka i Durhama; kao rezultat tih aktivnosti preko 100.000 umire, uglavnom od gladi i izloženosti zimi.

## Rođenja

## Smrti
* Aldred, nadbiskup Yorka
* Ibn Hazm, muslimanski filozof i teolog

## Reference
Rudnik (planina)

**Rudnik**, planina koja dominira Šumadijom, nalazi se oko 100&nbsp;km južno od Beograda, odnosno 15&nbsp;km od Gornjeg Milanovca. Varošica Rudnik je smeštena između 500 i 700 m nadmorske visine. Na Rudniku ima osam vrhova iznad 1000 m nadmorske visine (zanimljivo da ima dva koji se zovu „Javor“), a najviši je Cvijićev vrh (1132 m), ranije poznat kao Veliki Šturac. Najveće naselje na planini je varošica Rudnik.

## Vode Rudnika
Rudnik čini hidrografski čvor u Šumadiji, razvođe između slivova Velike Morave, Zapadne Morave i Kolubare. Sa severne strane planinu opkoljava Jasenica, leva pritoka Velike Morave, sa zapadne izvorišni kraci Despotovice, leve pritoke Zapadne Morave, a sa južne i jugoistočne Gruža, takođe leva pritoka Zapadne Morave. Rudnik je izvorište najvećih šumadijskih reka. Pored pomenutih tu je i Lepenica, leva pritoka Velike Morave. Znatan deo planine je pod šumom sa pretežno bukovim stablima, a ima i hrasta, javora i mleča.

## Turistička ponuda
Zahvaljujući izuzetnoj šumovitosti, prirodnim stazama zdravlja i blizini velikih gradova, Rudnik je pogodan za razvoj letnjeg i zimskog zdravstvenog, školskog, sportskog i lovnog turizma. Zbog svojih izvanrednih klimatskih uslova (velika osunčanost tokom godine, vazdušna strujanja, visoka jonizacija vazduha, nezagađena prirodna sredina) još 1922. godine Rudnik je bio proglašen za vazdušnu banju. Varošica i planina su povezane asfaltnim putem i velikim brojem *staza zdravlja*, a postoje i tereni za male sportove. Gosti mogu da planinare do Cvijićevog vrha i strmog vulkanskog uzvišenja Ostrvice, na kome se nalaze ostaci *[[Jerinin Grad (rudnički)|Jerininog grada]]*. *Gradovi* su ostaci turske varoši i tvrđave podignute na srpskom utvrđenju zvanom ''Rudnik'' u kome je umrla *[[Prokleta Jerina]]*, a nedaleko su ruševine muslimanske bogomolje Mise. Na Rudniku je bilo ostataka antičkog (rimskog) i srednjovekovnog rudarstva. No, moderni površinski kopovi uglavnom su uništili te ostatke. Turisti mogu da posete obližnja istorijska mesta Oplenac i Takovo, manastire Vraćevšnicu, Voljevču, Blagoveštenje i Nikolje, a okolina Rudnika pruža mogućnost za lov na visoku i sitnu divljač.

Između vrha Javor i Cvijićevog vrha (sa njegove jugoistočne strane) nalazi se rezervat prirode, prirodno dobro „Veliki Šturac“, prvi put stavljeno pod zaštitu 1956. godine kao strogi prirodni rezervat, površine 8 hektara. Spada u prirodna dobra I kategorije - prirodno dobro od izuzetnog značaja.

## Vrhovi

## Slike

Datoteka:Rudnik detail 1.JPG|Detalj s planine Rudnik
Datoteka:RudnikPanorama.jpg|Pogled na varošicu sa planine
Normanska arhitektura

**Normanska arhitektura** je izraz koji uključujje razne stilove romaničke arhitekture koje su razvili Normani u raznim zemljama pod svojom vlašću ili uticajem u 11. i 12. vijeku. U užem smislu se to posebno odnosi na englesku romaničku arhitekturu. Normani su bili poznati po gradnji velikog broja zamaka i tvrđava, uključujući normanski donžon, ali su u isto vrijeme gradili samostane, opatije i crkve karakteristične po romaničkim zaobljenim lukovima (posebno oko prozora i vrata) te masovnim proporcijama u odnosu na druge, ranije stilove.

## Galerija

## Vanjske veze

* CRSBI (''The Corpus of ROMANESQUE SCULPTURE in Britain and Ireland'') website
* The Normans, a European People.
Turbe

**Turbe** je naseljeno mjesto u sastavu općine Travnik, Federacija Bosne i Hercegovine, BiH.

## Geografija

Turbe je udaljeno 7&nbsp;km od sjedišta općine Travnika. Nekada je i samo bilo općina, no danas je tek mjesna zajednica, jedna od najvećih u zemlji. U mjestu živi oko 5.000 stanovnika. Turbe se smjestilo u dolini Lašve, iznad koje se nalazi planina Vlašić, poznata i kao centar zimskog turizma.

## Arheologija
U naselju su dva značajna arheološka nalazišta.

Turbe – ostaci rimskog naselja, kasnoantičke bazilike i grobnice na Crkvini u Varošluku. Proglašeno je za  nacionalni spomenik BiH.

Batalova grobnica nalazi se na uzvišenju Crkvine. Proglašena je za  nacionalni spomenik BiH.

## Stanovništvo

## Gospodarstvo

Gospodarstvo Turbeta mora se podjeliti na dva dijela: prijeratni i poslijeratni period.

Prije rata Turbe je bila vrlo dobro razvijena mjesna zajednica sa tvornicama poput Metlorada i Stoličare (tvornica stolica) koje su bile važan faktor u gospodarskom razvitku Turbeta. Pored pomenutih važno je spomenuti i jaku šumsku industriju čiji je najveći oslonac bila tvrtka Šumarija.

Tijekom ratnih razaranja uništene su skoro sve gospodarske djelatnosti u gradu i dugo poslije rata niti jedna od ovih spomenutih tvornica nije se uspjela u potpunosti oporaviti i povratiti svoje prijeratne kapacitete. Dio tvornice stolica pretvoren je u pilanu koja se trenutno nalazi u privatnom vlasništvu. Otvoren je i niz manjih tvornica kao što su Drvopromet, Poljorad.
Kao i prije rata, tako i poslije njega glavna gospodarska grana za Turbe je ostala eksploatacija šume i poljoprivreda.

Nedaleko od Turbeta, na planini Vlašić nalazi se skijaški centar Babanovac, koji je danas najvažni turistički centar središnje Bosne.

## Naobrazba

U Turbetu djeluje jedna osnovna škola (OŠ Turbe), koja broji oko 1.000 učenika. Škola važi za jednu od najboljih osnovnih škola na području općine Travnik, čemu svjedoče brojne nagrade i priznanja s kojima se njeni učenici svakodnevno vraćaju s raznih natjecanja. Direktor škole je Sead Grahić. Škola je uništena u ratu, jer je služila kao prva linija obrane braniteljima Turbeta. Nakon okončanja rata škola je obnovljena posredstvom donacije vlade Kraljevine Nizozemske.

## Sport

Najpoznatiji športski klub iz Turbeta je nogometni klub FK Vlašić Turbe.

Na inicijativu športskih entuzijasta u Turbetu je 13. lipnja 2010. god. osnovan Košarkaški klub „Bersellum“, a ime je dobio po nekadašnjem nazivu ovog mjesta.

## Izvor
* Knjiga: "Nacionalni sastav stanovništva - Rezultati za Republiku po opštinama i naseljenim mjestima 1991.", statistički bilten br. 234, Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Bosne i Hercegovine, Sarajevo. 
* internet - izvor, "Popis po mjesnim zajednicama" - http://www.fzs.ba/Podaci/nacion%20po%20mjesnim.pdf 
## Reference
Selby Abbey

**Selby Abbey** () je anglikanska župna crkva u gradu Selby u engleskoj grofoviji North Yorkshire. Osnovana je 1069. kao benediktinski samostan od strane normanskog (francuskog) plemića Benedicta od Auxerrea nedugo nakon normanskog osvajanja Engleske. Nakon Ukidanja samostana za vrijeme Engleske reformacije ju je preuzela Crkva Engleske. Predstavlja jedan od rijetkih engleskih opatija koja je uglavnom sačuvana iz tog perioda.

## Vanjske veze
* Selby Abbey Online Gallery 
* Official website of Selby Abbey.
* Views of Selby Abbey. 
* Selby Abbey Images 
* Selby Abbey Organ Appeal
Nam tiến

**Nam tiến** (na vijetnamskom doslovno "Marširanje na jug") je izraz koji u historiji Vijetnama označava širenje teritorije Vijetnama u smjeru juga, koje je, s prekidima, trajalo od 11. do sredine 18. vijeka. Zahvaljujući njemu se Vijetnam postepeno proširio na jug iz svoje jezgre u Delti Crvene rijeke te nakon 700 godina teritorijalno povećao tri puta, dosegavši manje-više današnji oblik.

Širenje je bilo usmjereno na jug, jer je tadašnja vijetnamska država na istoku bila omeđena morem, na zapadu neprohodnim planinama, a na sjeveru moćnom kineskom državom. Taj se proces često uspoređuje sa njemačkim *[[Drang nach Osten]]om* (prodorom na Istok) u srednjem vijeku i američkom ekspanzijom na Zapad u 19. vijeku.

## Reference
Načelnik Glavnog stožera Oružanih snaga Republike Hrvatske

**Načelnik Glavnog stožera Oružanih snaga Republike Hrvatske** nalazi se na čelu Glavnog stožera. Načelnik Glavnog stožera nadređen je zapovjedništvima, postrojbama i ustanovama Oružanih snaga. Načelnik Glavnog stožera glavni je vojni savjetnik vrhovnom zapovjedniku i ministru obrane. Načelnik Glavnog stožera odgovoran je u miru vrhovnom zapovjedniku za Plan uporabe Oružanih snaga i vojne elemente borbene spremnosti Oružanih snaga.

Načelnik Glavnog stožera imenuje se na razdoblje od pet godina i može biti imenovan najviše dva puta. Trenutačno dužnost načelnika Glavnog stožera vrši komodor Robert Hranj.

Načelnik Glavnog stožera treća je osoba u zapovjednom lancu. U miru zapovijedanje Oružanim snagama vrhovni zapovjednik ostvaruje preko ministra obrane, a načelnik Glavnog stožera odgovara ministru obrane za provedbu zapovijedi i izvješćuje ga o provedbi. Ako ministar obrane ne provodi zapovijedi vrhovnog zapovjednika, vrhovni zapovjednik može ostvarivati zapovijedanje Oružanim snagama neposredno preko načelnika Glavnog stožera. U stanju neposredne ugroženosti i ratnom stanju vrhovni zapovjednik izravno izdaje zapovijedi načelniku Glavnog stožera te istodobno obavješćuje ministra obrane o izdanim zapovijedima. Načelnik Glavnog stožera za provedbu zapovijedi odgovara vrhovnom zapovjedniku.

## Dosadašnji načelnici GS OS RH
  Mirko Šundov 1.ožujak 2016-29.veljače 2020. Robert Hranj 1.ožujak 2020.-

## Veze
* Glavni stožer Oružanih snaga Republike Hrvatske
* Oružane snage Republike Hrvatske
Progon Sjevera

**Progon Sjevera** (), **Klanje Sjevera**, **Pustošenje Sjevera**, **Pokolj Sjevera** ili **Drljanje Sjevera** () je bila velika normanska kaznena ekspedicija koju je zimi 1069/70. poduzeo novi engleski kralj William I Osvajač kako bi ugušio ustanak anglosaksonskih podanika na sjeveru zemlje te tako potvrdio vlast osvojenu u bitci kod Hastingsa dvije godine ranije. Ustanak je pri tome ugušen, ali su Normani, nastojeći zatrti zametak svake buduće pobune, iskazali ogromnu brutalnost i primijenili strategiju spaljene zemlje, pri čemu su uništene sve kuće, usjevi, stoka na prostoru od Yorka do Durhama. Kampanja je za posljedicu imala smrt najmanje 100.000 ljudi, uglavnom od gladi i zime, te prouzročila dugotrajnu depopulaciju tih prostora; u njoj je također gotovo u potpunosti zbrisano dotadašnje tradicionalno anglosaksonsko plemstvo koje su zamijenili normanski feudalci koji će nad relativnom malenim brojem preživjelih podanika vladati uz pomoć novosagrađenih zamaka. Sa Williamovog i normanskog stajališta pohod je predstavljao uspjeh, s obzirom da su Anglosaksonci trajno odustali od pokušaja da zbace normansku vlast; s druge strane su razmjere krvoprolića i razaranja prenerazile čak i najvatrenije Williamove pristaše, uključujući i inače hagiografski raspoloženog kroničara Orderica Vitalisa, koji je događaj proglasio "grijehom za koji će ga Bog kazniti".

## Literatura
* 
* 	
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Hram silaska Duha svetoga, Vinkovci

**Hram silaska Duha svetoga** u Vinkovcima u Hrvatskoj je srpska pravoslavna crkva, koja pripada Eparhiji osječkopoljskoj i baranjskoj i koja je posvećena prazniku Silaska Duha svetoga. Uz crkvu u Markušici, vinkovačka pravoslavna crkva druga je crkva pod patronatom Eparhije osječkopoljske i baranjske koja je posvećena tome prazniku.

Originalni Hram silaska Duha svetoga, koji je bio izgrađen 1793. godine, do temelja je uništen 1991. godine za vreme rata u Hrvatskoj. Nova crkva, koja je identična staroj, ponovo je izgrađena na istom mestu u periodu od 2007. do 2012.

## Historija
Izgradnja originalnog hrama završena je 1793. godine. U toj je crkvi 1821. godine kršten kompozitor Josif Runjanin. U istoj je crkvi kršten i slikar Sava Šumanović.

### Rušenje i obnova
Nakon što su avioni Jugoslovenske narodne armije 24. septembra 1991. bombardovali mete u centru Vinkovaca, prilikom čega su teško oštetili i katolički župni dvor, 25. septembra za osvetu je miniran i do temelja uništen Hram silaska Duha svetoga. Crkva je pre toga detaljno opljačkana, ukraden je ikonostas, otuđeni su svi predmeti od vrednosti, a u pljački su nestala i crkvena zvona.

Tokom početnih pregovora o obnovi crkve, na njezino mesto koje je pretvoreno u parkiralište bio je postavljen drveni krst. Obnova crkve konačno je započela 2007. godine, dok je ponovno stavljena u upotrebu 2012. U međuvremenu, deo originalnog ikonostasa je vraćen, a uz pomoć anonimne prijave otkriveno je i staro crkveno zvono.

## Reference
Hoher Dachstein

**Hoher Dachstein** je krška planina, drugi najviši vrh Sjevernih krških Alpa. Nalazi se na granici dvije austrijske savezne države, Gornje Austrije i Štajerske, u kojima laži najviši vrh. Dijelovi njegovog masiva leže i u državi Salzburg, zbog čega se često naziva "Planinom triju država" (njemački: *Drei-Länder-Berg*).

Planina se proteže na području od 20 x 30&nbsp;km i ima nekoliko vrhova koji su viši od 2.500 metara. Gledano sa sjevera, planina Hoher Dachstein dominira svojim ledenjacima i kamenitim obroncima, dok se gledano s juga spušta gotovo vertikalno do dna doline.

Hoher Dachstein zajedno sa selom Hallstatt čini kulturni krajolik Salzkammergut koji je 1997. godine upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

## Geologija

Geološkim sastavom Dachsteina dominiraju "Dachsteinski vapnenac" (*Dachstein-Kalk*) koji datira u vrijeme Trijasa. Kao i drugi krški predjeli Alpa, Dachstein ima brojne špiljske sustave od kojih su neki najveće špilje u Austriji poput *Mammuthhöhle* i *Hirlatzhöhle*, a popularna torustička atrakcija je špilja *Eisriesenhöhle*.

Dachstein je slavan po svojim fosilima koji uključuju fosil megalodonta, ali i brojne "otiske stoke" (*Kuhtritte*).

Ledene kape na Dachsteinu su jedine na Sjevernim krškim Alpama i najveće su, i najsjevrnije, na cijelim Alpama. No, ledenjaci se ubrzano tope i pretpostavlja se da ih za 80-tak godina više neće biti. Halštatski ledenjak (*Hallstätter Gletscher*) s Dachsteina se povukao oko 20 metara samo 2003. godine.

## Napomene

## Vanjske veye
* Dachstein West ski resort 
;Ostali projekti
Salzkammergut

**Salzkammergut** je austrijska regija koje se proteže od grada Salzburga do planine Dachstein, kroz tri austrijske savezne države: Gornja Austrija (80%), Štajerska (13%) i Salzburg (7%). Kroz njega protječe rijeka Traun koja je pritoka Dunava. Njegovo ime "Salzkammergut" na njemačkom znači "Imanje ureda soli", a znači da je pripadao habsburškom carskom uredu koji je upravljao vađenjem dragocjene soli iz ovog kraja.

Veliki dio ovog kraja (Hallstatt i Dachstein) je upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi 1997. godine kao "Kulturni krajolik Salzkammergut". Ljudska aktvinost u fantastičnom krajoliku Salzkammerguta je otpočela u prapovijesti iskapanjem soli još u 2. mileniju pne. Zahvaljujući ovim rudnicima cijeli kraj je uživao ekonomsko bogatstvo sve do 20. vijeka, o čemu svjedoči arhitektura sela Hallstatt.

Svojim brojnim jezerima (kao što su *Grundlsee* i *Toplitzsee*) i planinama, Salzkammergut je pogodan za vodene sportove, plivanje, planinarenje, biciklizam i golf (kao *Katrinalm* u Bad Ischlu).

Tipičan kulinarski specijalitet ovog kraja su izrezane i pošećerene palačinke s bobicama (*Kaiserschmarrn*), krafne (*Krapfen*) i slatki kruh *Lebkuchen*.

Pokrajine Salzkammerguta, uključujući jezera, su:
* Ausseerland 
* Inner Salzkammergut 
* Mondseeland - Mondsee / Irrsee 
* Almtal 
* Attersee 
* Attergau
* Bad Ischl
* Traunsee 
* Fuschlsee 
* Wolfgangsee

## Vanjske veze
* Salzkammergut Tourism (njem.)
Jalung

**Jalung** (kineski: *Yalong Jiang*) je velika lijeva pritoka rijeke Jangce u centralnoj i južnoj Kini duga 1187 km.

## Hidrografija
Rijeka Jalung izvire na nadmorskoj visini od 5000 m, u planinama Bajan Kara Ula (dio tibetske visoravni) na jugu pokrajine Ćinghaj.
U svom gornjem toku Jalong teče od Planina Bajan Kara Ula preko sjeverozadnih dijelova pokrajine Sečuan. Ispod gradića Ganzi naglo skreće na jugozapad duž padina Gorja Tasue-šan. Nakon nekoliko velikih meandara na jugu tog gorja Jalong se spaja s rijekom Jangce na jugu Sečuana skoro kod granice s provincijom Junan. ()

Jalung ima sliv velik oko 144.000 km², koji se prostire preko planinskog kraja i prosječni istjek od 2000 m<sup>3</sup>/s na svom ušću u Jangce. Jalung je silovita planinska rijeka, s velikom količinom vode, zbog tog je na rijeci 1980-ih izgrađeno nekoliko velikih brana i hidroelektrana.

Sve donedavno kotlina rijeke bila je veliki trgovački put iz Chengdua u Sečuan prema Dalija u Junanu i jugozapadnoj Kini i sjeveru Mianmara.

## Povezano
* Jangce
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Yalong River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Semmeringbahn

**Željeznička pruga Semmeringa** (njemački: *Semmeringbahn*) je željeznička pruga od Gloggnitza, preko Prijevoja Semmering do Mürzzuschlaga u Austriji izgrađena od 1848. do 1854. godine. Bila je to prva planinska pruga u Europi izgrađena sa standardnim rasponom tračnica, i smatra se prvom planinskom prugom zbog toga što su njeni graditelji morali svladati iznimno težak teren i veliku visinsku razliku. Još uvijek je u funkciji i dio je austrijske južne pruge Austrijskih federalnih željeznica.

Oko 20.000 radnika, pod vodstvom inženjera i glavnog direktora radova Carlom von Ghegom, izgradili su 14 tunela (od kojih je najduži tunel *Vertex* dug 1.431 metara), 16 vijadukta (nekoliko višekatnih) i preko 100 kamenih i 11 manjih željeznih mostova. Pruga je duga 41&nbsp;km i svladava visinsku razliku od 460 metara, pri čemu su inženjeri morali koristiti mnoge inovacije u njenoj konstrukciji kako bi na nekim mjestima ostvarili uspone od čak 20-25% i pune krivine duge samo 190 m. Nove tehnologije su primijenjene i u dizajnu Engerth lokomotiva kako bi se prilagodile zahtjevnoj pruzi.

Oblikovanje krajolika oko pruge je također bilo dijelom skrbi graditelja, što je dovelo do iznimno privlačnog putovanja željeznicom koja je nudila slikovite poglede iz vlaka. Putovanje vlakom 150 godina starom prugom prema alpskim zimovalištima je i danas velika turistička atrakcija. Zbog čega je pruga 1998. godine upisana na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.

## Povezano
* Raetinska pruga
* Indijske planinske pruge
## Reference

## Vanjske veze
* Fotografije pruge Semmeringa 
* Službene stranice Pruge Semmering 
;Ostali projekti
Flandrijski Beginaži

**Flandrijski Beginaži** je ime za kolektivni lokalitet UNESCO-ve svjetska baština koji se sastoji od 13 beginaža (francuski: *Béguinage*, nizozemski: *Begijnhof*), u 13 različitih flandrijskih gradova u Belgiji.

To su bile specifične vjerske institucije za zbrinjavanje neudatih djevojaka i udovica nastale tokom 13. vijeka po zemljama sjeverne Zapadne Evrope.

U njima su mogle boraviti - **begine**, žene koje su vodile pobožni život, ali nisu pripadale nijednom crkvenom redu, već su ostale laikinje. 
Beginaži su najčešće građeni kao niz manjih kuća oko zajedničkog dvorišta, obično okruženi zidinama sa jednim ili s dvoja vrata. Još i danas ima u sjevernoj i sjeveroistočnoj Francuskoj, Belgiji, Nizozemskoj, te zapadnoj i sjeverozapadnoj Njemačkoj.

## Historija

Prve beginske zajednice su nastale u 12. vijeku u Valonskom dijelu Belgije, u Liègeu. Naziv im potječe od svećenika iz Liegea, Lamberta le Bèguea, koji se 1170. zalagao za osnivanje ženskih vjerskih zajednica bez obaveze prisege samostanskom životu. Zahvaljujući ratovima, nasilju i velikim seobama stanovništva, broj žena u to vrijeme je porastao u odnosu na muškarce i veliki broj žena nije imao drugog izbora nego da se udruže kako bi osigurali sigurnost i pomogli jedne drugima. Ženski samostani su pružali takvu sigurnost, ali su tadašnji cistercinski, kao i drugi, samostani nametali stroga pravila, te su žene tražile manje ograničena udruženja, poput beginaža. Beginaži su ubrzo osigurali pomoć bogatih donatora koji su financirali boravak siromašnih i starih beginki. Uskoro su morali odbijati veliki broj žena koje su željele živjeti u beginažima. Kasnije je čak uvjet za primanje u beginaž bio određen stupanj materijalnog bogatstva. Zbog toga su kasnije dominikanski gradski samostani, koji nisu uvjetovali materijalnim prihodima, primali više žena.

Najslavniji i najbogatiji beginaži su bili u belgijskim gradovima kao što su: Antwerpen, Brugge, Dendermonde, Diest, Gent (3), Hasselt, Hoogstraten, Lier, Leuven (2), Mechelen (2), Kortrijk, Sint-Truiden, Turnhout i Tongeren. Ti flandrijski beginaži su 1998. upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi.


file:BeguinageTerHoyenGhent04.jpg|Beginaž Naše Gospe Ter Hoyen u Gentu
file:00 Bruges JPG5.jpg|Beginaž u Bruggeu
file:Begijnhof1.jpg|Beginaž u Dendermondeu
file:Diest Ingang Begijnhof.jpg|Ulaz u beginaž u Diestu
file:Lier Begijnhofkerk1.JPG|Beginska crkva u Lieru


## Reference

## Vanjske veze
* Belgijski beginaži pružaju utočište ženama *[[CNN]]*
Semmering

**Semmering** je naselje u Austriji. Nalazi se u austrijskoj saveznoj državi Niederostereich.

## Geografija

Nalazi se na nadmorskoj visino od 950 metara i ima površinu od oko 8,7 kilometara kvadratnih.
U blizini se nalazi i Semmeringbahn, dio željezničke pruge izmimne ljepote koji je uvršten na UNESCOV popis svjetske baštine.

## Turizam

Od 19. stoljeća grad je popularno odredište za bečko "visoko društvo", pa su tu vrijeme provodili mnogi plemići ,uključujući austrijskog cara i hrvatsko-ugarskog kralja, Karlo I. Austrijski i njegov sin Otto von Habsburg, ali i umjetnici kao što je npr. Oskar Kokoschka.

Turizmu je pridonijela gradnja željezničke pruge 1854. koja je ovaj mali gradić od 80&nbsp;km od Beča učinila vrlo pristupačnim.

## Stanovništvo

Veliki problem ovoga malog gradića je mortalitet jer je u toku zadnjih 85 godina osjetan znatni pad broja stanovnika sa 1816 na današnjih 570 stanovnika.

U gradu su većina stanovnika rimokatolici čak 75,2 %, protestanti zauzimaju 3,1 %, pravoslavci 1,1 %, a čak 11,8 % stanovnika se izjašnjava kako nisu pripadnici nijedne vjere.

## Povezano

* Semmeringbahn, mjesto pod UNESCO-vom zaštitom
Azijati

**Azijci** ili **Azijati** je izraz koji u najširem smislu označava cjelokupno stanovništvo Azije. U užem smislu se pod time podrazumijevaju svi autohtoni azijski narodi i etničke grupe, odnosno njihovi potomci u drugim dijelovima svijeta. U još užem smislu se pod time podrazumijevaju narodi i etničke grupe koje potiču iz drugih, odnosno "užih" oblasti Azije; takve definicije često imaju rasnu komponentu i vrlo često se koriste se za podjelu i klasifikaciju stanovništva, odnosno označavanje azijskih doseljenika i njihovih potomaka u ne-azijskim zemljama. Najčešća je ona koja pod Azijatima podrazumijeva sve pripadnike mongoloidne rase, odnosno pripadnike i potomke etničkih grupa iz Istočne i Jugoistočne Azije. Rjeđe se toj grupi pripajaju i pripadnici i potomci etničkih grupa iz Južne Azije. U tu grupu gotovo nikad ne ulaze narodi i etničke grupe iz Jugozapadne Azije kao što su današnji Arapi, Jevreji, Turci, Perzijanci ili potomci kavkaskih naroda.

Pojam "Azijat" ponekad može biti i pežorativan, pogotovo kada se njime nastoji označiti "primitivnost" i "zaostalost" ne-evropskih naroda.
Kirgiski jezik

**Kirgiski jezik** je zvanični jezik Kirgistana. Osim Kirgistana, koristi se u okolnim zemljama, koje su ranije bile u sastavu SSSR, i Kini.

Kirgiskim jezikom govori oko 5.1 miliona ljudi, koji većim delom žive u Kirgiziji i koji su etnički Kirgizi. Do 1928. godine, pismo koje se koristilo u kirgiskom jeziku u SSSR bilo je arapsko, zatim do 1940. latinica, a od tada modifikovana ćirilica. Kirgizi u Kini i danas koriste arapsko pismo.

## Historija
Kirgiski jezik ima dosta sličnosti sa gornjealtajskim jezicima, i verovatno je po poreklu istočnoturkijski jezik. Po svojoj savremenoj leksici bliži je kipčakskim jezicima, u koje se po potrebi ponekad svrstava (u sklopu kirgizo-kipčakske podgrupe).

Pisani izvori srednjeazijskih mongolskih vladara se prvi put javljaju u XIV veku. Njihov jezik je bio čagatajski (starouzbečki), a iz lokalnih dijalekata se kasnije razvija kirgiski jezik. Iz ovog perioda postoji veliki broj narodnih tekstova koji se još uvek obrađuje.

Od XVII do XVIII veka, kada su Kirgizi živeli unutar Džunargskog kanata, završava se proces formiranja nacionalne svesti u Kirgiza. Tada nastaje i epska pesma Manas, a kirgiski jezik je pod velikim uticajem zapadno-mongolskih odnosno ojratskih jezika.

Do XIX veka Kirgizi žive u predelima Kokandskog kanata, koristeći se poznim čagajtskim jezikom sa lokalnim osobenostima.

U drugoj polovini XIX veka Kirgizi ulaze u sastav Ruske Imperije, a njihov jezik je pod snažnim uticajem ruskog.

Po mišljenju nekih filologa, u današnje vreme kirgiski jezik prolazi kroz aktivni period formiranja jezičkih normi kao i oslobađanja od ruskog uticaja.

## Pismo
Kirgiska ćirilica, usvojena 1940. sadrži 36 slova. Slova ф, ц, в, ъ, ь se koriste samo u rečima ruskog proekla.

Odnos između ćirilice i arapske verzije koja se koristi u Kini.

* К + *а*, *о*, *у*, *ы*  => 
* Г + *а*, *о*, *у*, *ы*  => 

## Gramatika
;Padeži

;Zamenice

## Primer
Član 1. Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima i srpski prevod:

## Reference

## Vanjske veze

* Novine na kirgiskom jeziku
* Kirgisko-ruski rečnik
* Literatura na kirgiskom jeziku
Jusuf Has Hadžib

**Jusuf Has Hadžib** (; ; oko 1019. - poslije 1077.) bio je turkijski pisac, filozof i teolog iz 11. vijeka.

## Biografija
Rođen je u Balasagunu, tadašnjoj prijestolnici Karahanidskog Kanata, danas arheološko nalazište pokraj Tokmoka u sjevernom Kirgistanu. Njegova godina rođenja je moguće 1018. ili 1019. Otac mu je bio jedan od istaknutih i bogatih ljudi toga doba, a mladić je odrastao i obrazovao se u rodnom Balasagunu. Glavni utjecaji bili su mu Ibn Sina, Al-Farabi i Firdusi.

Najpoznatiji je kao autor knjige *[[Kutadgu Bilig]]*, napisana na turkijskom karahandijskom, koja predstavlja i glavni izvor podataka o njegovom životu. Nju je počeo u dobi od 15 godina. a okončao u 54-oj (oko 1069. ili 1070.). Djelo je ubrzo steklo veliku popularnost te je Jusuf imenovan »kancelarom« (*Has Hajip*) od strane kašgarskog princa.

Umro je u dobi od 66 godina, nešto poslije 1077. Pokopan je u Kašgaru gdje se danas nalazi njegov mauzolej.

## Djela

## Povezano
* Zlatno doba islama

## Literatura
*  
*
Kutadgu Bilig

***Kutadgu Bilig*** ili ***Qutadğu Bilig*** (naslov najčešće prevođen kao » Mudrost koja donosi dobru sreću «) je filozofsko-religijski traktat koga je godine 1069/70. 

Karahanidski učenjak Jusuf Has Hadžib iz grada Balasagun ga je napisao za tadašnjeg kašgarskog princa Tavgač Bugra Kana te za to bio nagrađen titulom *komornika* ili *kancelara*. Tekst, čiji je uvod u prozi, a ostatak u stihovima, je napisao na ujgursko-karlučkom ili srednjeturkijskom jeziku, uz brojne posuđenice iz arapskog i perzijskog. Tekst, koji je, pogotovo na početku, nadahnut islamom, čitatelju daje savjete za moralno ispravan život, ali je kasnijim historičarima postao važan zbog detaljnog prikaza prilika i svakodnevnog života u tadašnjem Karahanidski carstvu. Dio autora špekulira kako je tekst zapravo bio *[[speculum principis]]* (vladarsko ogledalo tj. uzorak za vladara), odnosno svojevrsni priručnik za tadašnje vladare. U svakom slučaju, tekst je bio prilično popularan te se često citirao u timuridskoj eri. Do modernog doba su se, međutim, očuvala samo tri primjerka - jedan porijeklom iz Carigrada napisan ujgurskim i koji je došao do Beča u 16. vijeku ; jedan iz mamelučke biblioteke u Kairu pronađen 1897. ; te kopija pronađena 1943. u današnjem uzbekistanskom gradu Namangan.

Iako nije napisan na današnjem turskom jeziku, često se navodi kao jedno od prvih djela turske književnosti.

## Vanjske veze
*  Tekst ''Kutadgu Biliga'' na staro–turskom i u prijevodu na turskom

**[https://tr.wikisource.org/wiki/Kutadgu_Bilig Kutadgu_Bilig]** na turskom Wikisource projektu (Vikikaynak)

## Reference

## Literatura
* Yusuf Khass Hajib, *Wisdom of Royal Glory (Kutadgu Bilig): A Turko-Islamic Mirror for Princes*, translated, with an introduction and notes, by Robert Dankoff. University of Chicago Press, 1983. Pp.&nbsp;281
Anund Gårdske

**Anund Gårdske** ili **Anund od Gårdarikea** () bio je kralj Švedske, koji je prema navodima Adama Bremenskog u *[[Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum]]* vladao oko 1070. godine. Prema tom izvoru, Anund je bio rodom iz Kijevske Rusije, vjerojatno iz Aldeigjuborga. *Gårdske* označava *[[Gardariki]]*, jedno od skandinavskih imena za Kijevsku Rusiju. Bio je kršćanin te je stoga odbio prinositi ritualne žrtve nordijskim bogovima u Hramu u Uppsali; zbog toga je iste godine svrgnut.

Dio historičara špekulira da su Anund i Inge Stariji bila jedna te ista ličnost; to se temelji na navodima više izvora prema kojima je Inge bio gorljivi kršćanin, a *[[Hervarar saga]]* opisuje kako je odbio sudjelovati u blótu i zbog toga bio prognan u Västergötland.

## Izvori
Håkan Crveni

**Håkan Crveni** (; ? - 1079?) je bio kralj Švedske koji je, najčešće zajedno sa drugim ličnostima, vladao u periodu od oko 1070. do 1079. O njegovom životu i vladavini ima izuzetno malo podataka. Nadimak Crveni je dobio u popisu kraljeva navedenom u Westrogotskom zakonu iz 13. vijeka. Isti izvor navodi da je bio rodom iz mjesta Levene u Västergötland.

Na temelju oskudnih podataka, historičari pretpostavljaju da je na vlast došao nakon smrti kralja Stenkila 1066. godine, odnosno da je vladao cijelom ili dijelovima Švedske nakon svrgavanja Stenkilovog sina Halstena. Prije njega ili u dijelu Švedske vladao i Anund Gårdske, koji je također odbačen.

Dio historičara špekulira da je Håkan bio poganin, odnosno ista ličnost kao poganski kralj Blot-Sweyn, ubijen oko 1080. godine. Također se smatra da je Upplandski runski natpis 11 napravljen tokom njegove vladavine.

Oko godine 1079. su na vlast došli Stenkilovi sinovi Halsten i Inge Stariji.

## Izvori i literatura
Hram literature

**Hram literature** (, ) je hram Konfucija smješten u vijetnamskom glavnom gradu Hanoi. U njemu je smještena "Carska akademija" (, ), prvi državni univerzitet Vijetnama. Hram je sagrađen 1070. pod vladavinom cara Lý Nhân Tônga. Predstavlja jedan od nekoliko vijetnamskih hramova posvećenih kineskom učenjaku Konfuciju. Nalazi se južno od Citadele Thang Long. Sadrži brojne paviljone, dvorane, statue i stele posvećenbe učenjacima; u njemu su se za vrijeme stare vijetnamske države održavale ceremonije, nastava kao i državni ispiti. Hram je prikazan na današnjoj novčanici od 100.000 vijetnamskih donga. Prije tradicionalne proslave vijetnamske Novbe godine (Tết) su se oko Hrama okupljali kaligrafi kako na pismu Hán tự pisali želje; tada se i dijele darovi. 

## Literatura
* Forbes, Andrew, and Henley, David: *Vietnam Past and Present: The North* (Chapter on history of Hanoi's Temple of Literature). Chiang Mai. Cognoscenti Books, 2012. ASIN: B006DCCM9Q.
* 

## Vanjske veze
1070.

Godina **1070.** (**[[Rimski brojevi|MLXX]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Norveški kralj Olav Kyrre osniva grad Bergen, koji će služiti kao prijestolnica sve do 1314. kada će ga zamijeniti Oslo.
* U Švedskoj svrgnut kralj Halsten, a nakon čega Håkan Crveni postaje kralj Gothenlanda a Anund Gårdske je izabran za kralja Svealanda.
* Abu Bakr Ibn-Umar osniva Marakeš.
* Kineski kancelar Wang Anshi započinje Xining reforme (koje će trajati do 1085).
* Italijanski redovnik i advokat Lanfranc od strane engleskog kralja William I Osvajača imenovan za nadbiskupa Canterburyja.
* U Fensu, oblasti na istoku Engleske, Hereward Budni počinje saksonski ustanak protiv normanske vlasti.
* U Vijetnamu postavljen Hram literature.
* Centralno-azijski pjesnik Yusuf Balasagun dovršava svoju knjigu *[[Kutadgu Bilig]]*.
* Bizantinci izvode uspješan protivnapad na Turke Seldžuke koji su privremeno protjerani preko Eufrata.
* Su Song, kineski astronom, inženjer i službenik dinastije Song dovršava knjigu *Ben Cao Tu Jing*, farmaceutski traktat koji se također bavi botanikom, zoologijom, mineralogijom i metalurgijom.

## Rođenja

## Smrti
* 17. 7. &ndash; Balduin VI od Flandrije (r. 1030)

## Reference
1070-e

**1070-e** su decenija koja je počela 1. januara 1070. i završila 31. decembra 1079. 

## Događaji i trendovi
* 15. 4. 1071 &ndash; Normanski vođa Robert Guiscard nakon opsade zauzima Bari čime prestaje posljednji trag bizantske vlasti nad Južnom Italijom.
* 26. 8. &ndash; Bitka kod Mancikerta u kojoj Turci Seldžuci pod Alp Arslanom nanose katastrofalan poraz Bizantincima i poslije koje osvajaju gotovo cjelokupnu Malu Aziju.
* april &ndash; Papa Grgur VII donosi ukaz *[[Dictatus papae]]* u kome tvrdi da Katolička crkva ima autoritet ne samo nad duhovnim, nego i svjetovnim pitanjima; time eskalira spor o investituri.
* 14. 2. 1076 &ndash; Papa Grgur VII ekskomunicira rimsko-njemačkog cara Heinricha IV.
* 28. 1. 1077 &ndash; Tokom Puta u Canossu Heinrich IV dobija oprost od pape.
* 1079 - Perzijski astronom Omar Hajam pravi izračunava da godina traje 365,24219858156 što je najprecizniji izračun godine prije modernog doba.

## Izvori
Visite sous-marine du Maine

***Visite sous-marine du Maine*** (), poznat i pod naslovom *Ronioci rade na olupini Mainea* (Divers At Work on the Wreck of the Maine) je francuska kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1898. u režiji Georgesa Meliesa. Sastoji se od jednog kadra, a inspiriran je stvarnim događajem - eksplozijom koja je iste godine potopila američki bojni brod *[[USS Maine (ACR-1)|USS Maine]]* u havanskoj luci i dala povod za izbijanje špansko-američkog rata. Film nastoji rekonstruirati radove ronilaca na olupini; uz pomoć kazališne scenografije i snimajući kroz akvarij kojim plivaju ribice Melies stvara iluziju da je film snimljen na samom dnu mora; kadar od 50-ak sekundi prikazuje ronioce sa skafandrima kako iz rupe u trupu broda izvlače tijelo poginulog američkog mornara.

## Vanjske veze
* 
* ''Divers At Work on the Wreck of The Maine'' on Youtube
Panorama pris d'un train en marche

***Panorama pris d'un train en marche*** () je francuski kratki crno-bijeli nijemi dokumentarni film snimljen 1898. u režiji Georgesa Meliesa. Traje oko minut i pol i sastoji se od jednog kadra; u njemu se Melies zabilježio vožnju vlakom postavivši kameru na vrh vagona. Film je važan za historiju filma jer je njime Melies, iako mu kamera nije bila pokretna, prvi put koristio tehniku snimanja poznatu kao vožnja.

## Vanjske veze
* 
* ''Panorama From Top of a Moving Train'' on Youtube
Guillaume Tell et le Clown

***Guillaume Tell et le Clown*** (), ponekad navođen i kao *Avanture Wilhelma Tella* je francuska kratka crno-bijela nijema fantastična filmska komedija snimljena 1898. u režiji Georgesa Meliesa. Traje oko minutu i sastoji se od jednog kadra koji prikazuje skeč; u njemu se klaun igra sa modnom lutkom u liku Wilhelma Tella, ali lutka "oživi" te počne zlostavljati i tući klauna.

## Vanjske veze
* 
* ''Guillaume Tell et le Clwon'' on Youtube
Problem pakla

**Problem pakla** je etički problem koji je povezan sa svim religijama kod kojih je pakao predstavljen kao surovo mesto. To se ne uklapa sa konceptom da je Bog pravedan i moralan. Problem pakla se vrti oko četiri ključne tačke:samo postojanje pakla, neki ljudi idu u pakao, iz pakla ne može da se pobegne i pakao je kazna za vršenje ili nevršenje nekih radnji na Zemlji.

Koncept po kojem se nevrnici u određenoj religiji suočavaju sa prokletstvom se naziva spasenje. Koncept po kome su svi spašeni, bez obzira na veru i religiju se naziva univerzalno izmirenje. Manji deo hrišćanskog učenja po kojem su nevernici uništeni, umesto osuđeni na večno prokletstvo se naziva analitionizam.

Postoji više pitanja koja su vezana za problem pakla. Prvo je da li je postojanje pakla kompatibilno sa pravdom. Drugo je, da li je komaptibilno sa Božjom milošću, koje je posebno naglašeno u hrišćanstvu. Treće pitanje je da li je pakao zaista i naseljen, ili će Bog da sve večne duše da vrati u budući bolji svet. Tom prilikom se može misliti i na raj. Neki aspekti koji se odnose na problem pakla se mogu odnositi i na problem zla. Prevashodno se misli na to da je patnja koja se doživljava u paklu, mogla biti sprečena od strane Boga. Rasprava koja se vodi oko problema zla se takođe može preneti i na problem pakla.
Russellov čajnik

**Russellov čajnik**, poznat i kao **"nebeski"** ili **"kozmički čajnik"** je analogija filozofa Bertranda Russella koja ima za cilj slikovito objasniti stav da teret filozofskog dokaza uvijek leži na osobi koja iznosi znanstveno neopovrgljivu tvrdnju, a ne na osobi koja istu tvrdnju niječe. Russell je, naime, objasnio da ako on iznese tvrdnju da se negdje u svemiru nalazi porculanski čajnik u orbiti oko Sunca, bilo bi apsurdno očekivati od drugih osoba da mu vjeruju samo zato jer nitko ne može dokazati da je on u krivu. Na njemu je teret da iznese dokaze glede postojanja tog čajnika. Ovu analogiju često koriste skeptici glede religijskih tvrdnji. Ateisti smatraju da je teret dokaza postojanja Boga uvijek na teisti, nikako na osobi koja odbija povjerovati usljed nedostatka argumenata u prilog.

## Russellov argument
Ovu je analogiju Russell naveo u članku "Ima li Boga?" ("*Is there a God?*"), kojeg je predao časopisu *Illustrated* 1952., ali članak nikad nije objavljen:

Russell je dodatno elaborirao analogiju čajnika 1958. kao razlog vlastitog ateizma:

## Parodije
Ideja Russellovog čajnika preuzeta je u eksplicitnijem obliku parodijskih religija kao što su Nevidljivi ružičasti jednorog i Leteće Špagetno Čudovište.

## Reference

## Veze
* Okamova britva
Essequibo (rijeka)

**Essequibo** (španjolski: *Río Esequibo*) je najveća rijeka u Gvajani duga oko 1010 km

## Hidrografija
Essequibo izvire na obroncima Masiva Acarai na jugu Gvajane kod granice sa Brazilom. Od tamo rijeka teče gotovo pravolinijski prema sjeveru preko cijele središnje Gvajane, da se nakraju sa estuarijem širokim 32&nbsp;km, ulije u Atlanski ocean 21&nbsp;km sjeverozapadno od glavnog grada Georgetowna.

Esequibo ima sliv velik oko 61,100 km² koji se proteže preko polovice Gvajane a preko pritoke Cuyuni i preko istočne Venecuele.

Rijeka je dobila ime po istoimenoj koloniji Esequibo koju su osnovali Holanđani 1616. godine.

Esequibo je plovan oko 80&nbsp;km od ušća, sve do slapova koji onemogućuju daljnju plovidbu uzvodno.

## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Essequibo River'' na portalu Encyclopædia Britannica
L'Affaire Dreyfus (film, 1899)

***L'Affaire Dreyfus*** je francuski crno-bijeli nijemi film u nastavcima koga je 1899. godine režirao i producirao Georges Méliès. Sastojao se od 11 kratkih filmova (u trajanju oko 1 minute) kojima je Melies nastojao rekonstruirati neke od ključnih događaja Dreyfusove afere, skandala koji je u to vrijeme duboko podijelio francusku javnost. Meliesu je to predstavljao jedan od najambicioznijih projekata, u kome je, kao zagovornik teze o Dreyfusovoj nedužnosti, nastojao francuskog kapetana prikazati sa simpatijama, uključujući scene njegovog utamničenja na Vražjem otoku. Film je, pak, među publikom izazivao različite reakcije, uključujući tučnjave između pro-dreyfusovskih i anti-dreyfusovskih gledatelja. Zbog toga su ga francuske vlasti zabranile. Danas je očuvano devet od 11 dijelova u ukupnom trajanju od 13 minuta.

## Vanjske veze
* 
*