open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Franca Rozmana (ulica u Beogradu)

Nekadašnja Ulica Franca Rozmana u Beogradu je promenila ime u ***Sime Igumanova***. Paralelna sa Južnim Bulevarom, počinje u nastavku ulice "Mlade Bosne" upravno na ulicu "Maksima Gorkog" a završava se upravno na "Ustaničku ulicu". Jednosmerna je od "M. Gorkog" do "Mihajla Gavrilovića", a u donjem delu je dvosmerna i slepa.

## Povezano
* Lista ulica u Beogradu
Aleksandar Litvinjenko

**Aleksandar Litvinjenko** (1962. - 23. 11. 2006.) je bio bivši sovjetski i ruski obavještajac, koji je 2002. prebjegao u Veliku Britaniju i postao jedan od vodećih kritičara režima predsjednika Vladimira Putina.

Umro je od trovanja radioaktivnim polonijem 210, a vjeruje se da je namjerno otrovan. Istraga o njegovoj smrti još uvijek traje.
Augusto Pinochet

**Augusto Pinochet Ugarte** ili **Augusto Pinoče** (25. 11. 1915., Valparaiso - 10. 12. 2006) je bio bivši diktator u Čileu. 

Rodio se u Valparaisu, a zbog svoje je vojne službe često putovao po zemlji. Ima petero djece. 

Bio je vođa četveročlane vojne hunte koja je 11. 9. 1973. s vlasti svrgnula socijalističkoga predsjednika Allendea. Njene prve godine su obilježene masovnim hapšenjima, mučenjima i brutalnim likvidacijama ljevičara.

Predsjednik Čilea bio je od 1973. do 1990. godine. Njegov Čile i Argentina Jorgea Videle bile su na rubu otvorenog rata zbog pograničnih otoka. Ipak sukob se smirio razumnim dogovorima. Miru je najviše pridonio izaslanik pape Ivana Pavla II.

Pinochetov režim je, s druge strane, proveo radikalni program neoliberalnih ekonomskih reformi pod pokroviteljstvom Čikaške škole i poznatog ekonomista Miltona Friedmana. Tom programu se pripisuje procvat čileanske ekonomije i prosperitet zbog koga je Čile 1980-ih odudarao od ostalih zemalja Latinske Amerike.

Nakon silaska s vlasti je 1998. godine uhapšen u Londonu pod optužbom za mučenje španskih državljana. Iz zdravstvenih razloga mu je dozvoljen povratak u Čile, gdje su se protiv njega do smrti vodili komplicirani sudski postupci.
Inkunabula

**Inkunabula** (lat. *incunabulum* = "kolevka, početak, poreklo, detinjstvo") naziv je za najstarije štampane knjige, nastale pre 1500. godine, dok je štamparstvo još bilo "u povoju". Sačuvano je oko 450.000 primeraka inkunabula (oko 35.000 izdanja) štampanih u oko 1.100 štamparija u Evropi.

Inkunabule su veoma retki i vredni primerci knjiga. Prva zabeležena upotreba reči "inkunabula" u ovom značenju jeste u jednom spisu Bernarda von Mallinckrodta pod naslovom *De ortu et progressu artis typographicae* ("O nastanku i razvoju štamparske veštine"), koji je štampan u Kelnu 1639, a u kome se nalazi izraz *prima typographicae incunabula* ("najranije detinjstvo štamparstva"). Ovaj je termin od kasnog 17. veka počeo da se upotrebljava i za same štampane knjige.

Postoje dve vrste inkunabule: ksilografske i tipografske. Mnogi smatraju da se naziv *incunabulum* može odnositi samo na drugu vrstu, koju je primenjivao Johann Gutenberg.

Krajnji datum do kojega se knjiga može smatrati inkunabulom je izabran sasvim proizvoljno, s obzirom da se za 1500. godinu ne vezuju nikakvi značajni događaji u razvoju štamparstva. Termin se uglavnom odnosi na najranije štampane knjige, koje su se pojavile u doba kada su mnoge još uvek bile prepisivane rukom.

Postepeno širenje štamparstva obezbedilo je veliku raznolikost tekstova za štampanje i stilova u kojima su se oni pojavljivali. Mnoge rane vrste slova nastale su po uzoru na lokalne rukopisne oblike ili su poticale različitih evropskih oblika gotičkog pisma, ali ima i primera koji su potekli od rukopisa iz dokumenata (takve je, na primer, koritio William Caxton u Engleskoj) te, naročito u Italiji, vrsta slova nastalih po uzoru na humanističke rukopise. Ti humanistički fontovi, s vrlo malo izmena, i danas se često koriste u digitalnom obliku.

Štampari su obično radili u gradskim centrima, koji su bili središte filologa i naučnika, klerika, pravnika, plemića i pripadnika drugih profesionalnih zanimanja koji su bili njihovi glavni klijenti. Najveći deo prvih štampanih knjiga činila su standardna dela na latinskom jeziku nasleđena iz srednjevekovne tradicije, ali kako su knjige postajale sve jeftinije, počela su se pojavljivati i dela na narodnim jezicima i prevodi latinskih dela.

Među poznatim inkunabulama su Gutenbergova *[[Biblija]]* (1455), *Putovanje u svetu zemlju* (*Peregrinatio in terram sanctam*, 1485), obe iz Mainza, te *Nirnberška hronika* Hartmanna Schedela iz 1493.

Naslova knjiga izdatih pre 1500. godine ima na hiljade, a najbolji popis nalazi se u nemačkom *Gesamtkatalog der Wiegendrucke*, koji se još uvek dopunjava u berlinskoj Državnoj biblioteci *(Staatsbibliothek zu Berlin)*. Britanska biblioteka *(the British Library)* sastavila je jedan katalog inkunabula koji sadrži i popis mesta širom sveta na kome se nalaze pojedine inkunabule.

## Vanjske veze

* UIUC Rare Book & Manuscript Library
Sasanidi

Dinastija **[[Sasanidi|Sasanida]]** je naziv za vladare Sasanidske Monarhije od 224. do 651, kada je posljednji sasanidski šah, Jezdegerd III, pretrpio poraz u naletu arapskih osvajanja kalifata Omejida. Sasanidi su svoju državu zvali Iran ili Eranšaher/Iranšaher. Era Sasanida se smatra jednim od najvažnijih perioda u povijesti Irana, a njihovi vladari su koristili titulu šahanšaha tj. *Kralj kraljeva* pošto su guverneri provincija često nosili titulu kralj.

Perzijski vladari iz dinastije Sasanida redom su bili:

* Ardašir I (224. – 240.)
* Šapur I (također *Sapor*, *Sabuhr* itd..) (240. – 270./272.)
* Hormizd I (270./272. – 273.)
* Bahram I (također *Varam*) (273. – 276.)
* Bahram II (276. – 293.)
* Bahram III (293.)
* Narseh (293. – 302.)
* Hormizd II (302. – 309.)
* Šapur II (309. – 379.)
* Ardašir II (379. – 383.)
* Šapur III (383. – 388.)
* Bahram IV (388. – 399.)
* Jezdegerd I (također *Jazdgird*) (399. – 421.)
* Bahram V Gor (421. – 439.)
* Jezdegerd II (439. – 457.)
* Hormizd III (457. – 459.)
* Peroz I (459. – 484.)
* Balaš (484. – 488.)
* Kavad I (488. – 496. i 499. – 531.)
* Zamasp (496. – 499.)
* Hozroje I Anuširvan (531. – 579.)
* Hormizd IV (579. – 590.)
* Bahram Čobin (590. – 591.)
* Hozroje II Parviz (590. – 628.)
* Kavad II (628.)
* Ardašir III (628. – 630.)
* Šahrabaraz (630.)
* Boran Perzijska (630. – 631.)
* Azarmedukt (630./632.)
* Hozroje III (630.); samo u dijelu države
* Hormizd V (631. – 632.)
* Hozroje IV (631. – 633.)
* Jezdegerd III (632. – 651.)

**Primjedba**: Bahram Čobin i Šahrabaraz nisu potjecali iz dinastije Sasanida.

## Vanjske veze

* Umjetnost Sasanida
* Islamic Metalwork Nastavak umjetnosti Sasanida
Narzeh

**Narzes** (također *Narzeh* ili *Narzeus*; perzijski: نرسی *Narsī*) bio je od 293. do 302. Veliki kralj Perzije

Narzes, najmlađi sin Šapura I, ispočetka je bio sasanidski potkralj u Armeniji, dok se na poziv više plemića nije godine 293. pobunio protiv svoga rođaka kralja Bahrama III, pobijedio ga u građanskom ratu i iste godine sam zavladao. Tu svoju pobjedu Narzes je dokumentirao na jednom natpisu kraj Paikula.

Narzes je između 296. i 298. vodio rat protiv Rima. Iako je Bahram II sklopio mir s carem Dioklecijanom, Rimljani su ipak intervenirali u Armeniji što je potaklo Narzesa da ih napadne. To mu je bila dobrodošla prilika da vojnom pobjedom učvrsti svoju vlast. 296. pobijedio je u bitki kod Kalinika na rijeci Eufrat Dioklecijanova suvladara Galerija, ali je 297. ili 298. poražen u bitki kod Satale. Galerijeve trupe su u iznenadnom napadu čak zarobile Narzesov harem. Narzes je bio prisiljen sklopiti mir.

Narzes je prema odredbama toga mirovnog ugovora morao Rimskom Carstvu odstupiti zapadnu Mezopotamiju i pet provincija na gornjoj zapadnoj obali rijeke Tigris (*regiones transtigritanae*). Također je morao priznati vrhovnu rimsku vlast nad Armenijom. Ta su područja Sasanidi vratili tek 363.

Narzes je čini se odbacio strogi kult zoroastrizma koji je predvodio Kartir i olabavio njegovu usku vezu s državom.

## Vanjske veze
* Natpis kod Paikula na engleskom (PDF)
Šiško Menčetić

**Šiško Menčetić** (1457–1527), je bio dubrovački pjesnik vlastelinskog porijekla, koji je ostvario svoj pjesnički opus uglavnom u XV. stoljeću. Poznat je kao plodan pjesnik, koji je ostavio u rukopisu zamašni ljubavni kanconijer od nekoliko stotina pjesama. Opus mu se često uspoređuje s Džorom Držićem. Pisao je u duhu renesansne pustopašnosti, a tako je i živio: neobuzdani gosparski, aristokratski temperament, izvođen je i pred sud zbog izgreda na ulicama i napastovanja ženskog svijeta. Njegova pjesma “Blaženi čas i hip” jedna je od onih pjesama koje reprezentiraju i simboliziraju stil hrvatskog petrarkizma i zato nadživljuju stoljeća.

## Vanjske veze
* Šiško Menčetić: Pjesme
Džore Držić

**Džore Držić** (Dubrovnik, 6.2. 1461. - Dubrovnik, 26.9. 1501.) je bio hrvatski pjesnik, danas poznat kao stric slavnog komediografa Marina Držića.

Rođen je u uglednoj porodici dubrovačkih pučana, a neko vrijeme je bio rektor crkve Svih Svetih u Dubrovniku te kancelar dubrovačkog kaptola. Poznat je po zbirci “Pjesni ljuvene”, koje su u svoje vrijeme uživale veliku popularnost u Dubrovniku.

U novije vrijeme pronađena je i njegova ekloga “Radmio i Ljubmir”, napisana krajem XV. stoljeća, koja se smatra prvim hrvatskim dramskim djelom svjetovnoga karaktera.

## Vanjske veze
* Džore Držić:Pjesme
Nikola Nalješković

**Nikola Nalješković** (Dubrovnik, oko 1500. - Dubrovnik, 1587.) je bio hrvatski pjesnik, dramatik i znanstvenik.

## Vanjske veze
* Nalješković:pjesme
Hanibal Lucić

**Hanibal Lucić** (Hvar, oko 1485. – Venecija, 14. 12. 1553) je bio dalmatinski renesansni pjesnik i dramatičar.

Rodio se na otoku Hvaru, gdje je proveo većinu svog života. Uglavnom je pisao ljubavnu poeziju, pod snažnim utjecajem Francesca Petrarce, ali je također u svoje djelo uvodio i elemente hrvatskog folklora. Napisao je *Robinju*, prvu dramu svjetovnog sadržaja u historiji hrvatske književnosti.

Bio je sklon samokritici te je spalio većinu svojih djela. Ostatak je spasio i kasnije izdao njegov sin Antonij.
Petar Zoranić

**Petar Zoranić** (1508 - prije 1569) je bio hrvatski pisac rodom iz Zadra.

Najpoznatiji je kao autor *Planina*, prvog hrvatskog romana. Po prirodi pastoralan roman, on pokazuje snažan utjecaj Vergilija, Ovidija, Dantea Alighierija, Francesca Petrarce i Giovannija Boccaccia. Roman je napisan godine 1538. i izdan 1569. Zoranić je napisao još dva romana, ali oni nisu sačuvani.
Petar Hektorović

**Petar Hektorović** (Hvar, 1487. – Hvar, 13. ožujka 1572.) je bio renesansni pjesnik i erudit.

Odlikovao se i glazbenim i graditeljskim znanjem, pa je ostavio više notnih zapisa bugaršćica i lirskih pjesama koje su mu pjevali hvarski ribari, a svoj glasoviti ljetnikovac Tvrdalj u Starome Gradu, danas jedinstveni spomenik kulture, sam je i projektirao i gradio po načelu potpune funkcionalnosti svake i najmanje arhitektonske pojedinosti. Njegovo *Ribanje i ribarsko prigovaranje* (Mletci, 1568), vrsno je pjesničko djelo, ribarska ekloga, putopis, dokumentarna reportaža, refleksivnodidaktični spjev, a ujedno i pjesnička poslanica Jeronimu Brtučeviću.

## Vanjske veze

* Poslanica Mavru Vetranoviću Dubrovčaninu
Luka

**Luka** ili **pristanište** je postrojenje za pristajanje  ukrcaj, prekrcaj ili iskrcaj tereta ili putnika s brodova i na njih, te ih dijelimo na putničke i teretne luke. Ako su tereti samo jedne vrste i služe kao odlazna postaja za promet roba i dobara proizvedenih u obližnjoj tvornici, rudniku ili naftnoj rafineriji, onda ih nazivamo terminalima. Obično se nalazi na obali mora, jezera, rijeka ili kanala te ih temeljem tih svojstava dijelimo na morske, riječne ili jezerske luke.

Teretne luke često imaju opremu za prekrcaj tereta kao što su dizalice i viličari, čiji vlasnici mogu biti privatne osobe ili javne ustanove. Često se u blizini luke nalaze skladišta, prostori za konzerviranje, hladnjače, cisterne i druge objekte za obradu i skladištenje robe, a zbog svoje važnosti, i ini građevine podgradnje i nadgradnje bivaju izgrađeni kraj lukâ.

Za funkcioniranje luke važna je dubina mora ili vode u kanalima ili vezovima, zaštita od vjetra, valova i oluja, kao i pristup kopnenim prijevoznim sredstvima kao što su željeznica i cesta. Veće luke imaju i svoje brode za posebne namjene.

Zbog svoje važnosti za svoj privredni okoliš, a radi uređenosti poslovanja i spriječavanja svih zlouporaba, i državna zakonodavstva (svih upravnih razina) imaju posebne skupine zakona i propisa koje se strogo bave lučkim stvarima, a i same luke imaju svoje uprave i pravilnike kojima se svi korisnici lučkih usluga se moraju podrediti.

## Najveće i najprometnije luke po kontinentima
* Afrika: Durban, Južnoafrička Republika
* Australija: Port Hedland, Australija
* Azija: Šangaj, Kina
* Evropa: Rotterdam, Nizozemska
* Južna Amerika: Santos, Brazil
* Sjeverna Amerika: San Pedro/Los Angeles, SAD

## Vanjske veze
* Port rankings from the AAPA
* World Port Rankings 2004, by metric tons and by TEUs, American Association of Port Authorities  (**[[Microsoft Excel|xls]] format**, 26.5kb)
* Information on 1,613 ports in 191 countries from Noonsite.com
;Ostali projekti
Eja

**Eja** ili **Eos** (grč. *Eos*, lat. *Aurora*) je kći Titana Hiperiona i njegove žene Teje, božica praskozorja i jutarnjeg rumenila neba. Sestra joj je Selena, a brat Helios. Prethodi pojavljivanju Heliosa (Sunca).
## Ejine ljubavi
### Ejini muževi
Eja je lijepa kao svitanje, a i voli sve što je lijepo, napose lijepe muškarce te se veoma često i lako zaljubljivala. Njezin je prvi muž bio Titan Astrej, s kojim je rodila mnogo djece, osobito zvijezda i vetrova. Zatim se zaljubila u Melampodova sina Klita, atenskoga junaka Kefala i slavnoga lovca Oriona. Zatim se silno zaljubila u Titona, sina trojanskoga kralja Laomedonta. Za njega se udala i živjela s njim na samom kraju svijeta, gdje je on postao kraljem Etiopljana. Toliko je voljela svoga supruga da je od boga Zeusa izmolila za njega besmrtnost, ali je zaboravila zamoliti i vječnu mladost, tako da je Titon vremenom stario i postao sasušenim i ishlapjelim starcem koji se jedva držao na nogama, i još je sve vrijeme brbljao. Na kraju se toliko skvrčio i smanjio da se pretvorio u cvrčka. 
### Ejina djeca
S Titonom je Eja imala dva sina: Emationa i Memnona. Prvi nije polučio osobitu slavu, ali je zato Memnon postao jednim od najslavnijih junaka trojanskog rata, koji je pritekao u pomoć svome stricu Prijamu. Nakon smrti Prijamova sina Hektora postao je, zbog svoje snage i hrabrosti, vrhovnim zapovjednikom trojanske vojske. Ubrzo nakon toga poginuo je u dvoboju s grčkim junakom Ahilejem. Eos je ostala neutješna zbog sinovljeve smrti: suze koje nad njim prolijeva ljudima se na zemlji svakoga dana pokazuju kao rosa. 
## Prikazivanje
Božica Eja zamišljena je kao lijepa žena odjevena u odjelo šafranove boje, koja svakoga jutra izranja iz oceana da ljudima donese svjetlo novoga dana. Uobičajeni su joj epiteti bili "ružoprsta" ili "jutrorodna", a prikazivana je s velikim krilima, obično na kolima koje vuku bijeli ili ružičasti krilati konji. Osobitih joj počasti Grci nisu iskazivali: jutro se rađa samo, bez ljudske pomoći ili zazivanja, i samo po sebi nije ljudima ni korisno niti štetno.
## Vanjske veze

* Theoi Project, Eja
Gobi

**Gobi** je pustinja u središnjoj Aziji, nalazi se na području sjeverne i sjeverozapadne Kine i južne Mongolije. Svojom površinom od oko 1,295.000&nbsp;km2 Gobi je peta pustinja u svijetu po veličini, a svojim položajem najjsevernija pustinja na svijetu.

Pustinja Gobi je okružena gorjem Altaj i mongolskom ravnicama i stepama na sjeveru, visoki plato Tibeta nalazi se na jugozapadu, a sjevernokineska nizina na jugoistoku pustinje. Gobi je hladna pustinja, te se često na vrhu pustinjski dina nalaze tragovi snijega, čemu pridonosi i nadmorska visina na kojoj se nalazi pustinja od oko 910 do 1520 metara.

Prosječno u pustinju padne oko 194 milimetara kiše godišnje, dodatna količina vlage u pustinju dopire sa sjevera iz sibirskih stepa, hladnim vjetrovima koji donose snijeg i koji spuštaju temperaturu pustinje do –40&nbsp;°C u zimi, za razliku od ljetne od +50&nbsp;°C.

Pustinja Gobi je povijesno značajna kao dio Mongolskog Carstva, a mjesto je i nekih važnih točaka na Putu svile. Gobi je mjesto otkrića mnogih okamina (fosila), a u pustinji su prvi put otkrivna jaja dinosaura.

## Vanjske veze

* Map, from "China the Beautiful"
* Flickr: Photos tagged with gobi
* Gobi Desert in Google Earth Requires Google Earth
Regija Benišangul-Gumuz

**Benišangul-Gumuz**, engleski: *Benishangul-Gumaz*, također poznat pod nazivom **Benshangul/Gumuz**, je jedna od devet etničkih oblasti (*kililoch*) Etiopije. Prije administrativne reorganizacije, oblast je bila poznata kao **Regija 6**. Glavni grad je Asosa. 

## Demografija
Prema podacima Centralne statističke agencije Etiopije (CSA) objavljenima u 2005, Benišangul-Gumuz je imao približno 625.000 stanovnika, od toga 315.000 muškaraca i 310.000 žena. Za 563.000 ili 90,1% stanovništva se pretpostavlja da živi ruralnim, dok 626.000 ili 9,92% živi u urbanim područjima. S procijenjenom površinom od 49.289,46 kvadratnih kilometara, ova regija ima procijenjenu gustoću stanovništva od 12,68 ljudi po kvadratnom kilometru.

Te se procjene temelje na popisu iz 1994. godine, u kome je broj stanovnika iznosio 460.459 od čega 233.013 muškaraca i 227.446 žena. Ruralno stanovništvo je iznosilo 424.432, dok je urbanog stanovništva bilo 36.027.

Domorodačko stanovništvo regije, koje uključuje narode Oromo (52.3%), Amhara (32.6%), Harari (7,1%) i Gurage koji govore (Berta, Gumaz i Shinasha, ima daleko više slučnosti sa susjednim sudanskim nego ostalim etiopskim naordima. Za vrijeme ere Derga mnogi *[[Habesha|Habeshe]]* (ili "brđani," kao Amharci i Tigrajci) su se naselili u oblasti.

## Poljoprivreda
Etiopska CSA je godine 2005. procijenila da seljaci u Benišangul-Gumuz imaju 307.820 krava (oko 0,79% svih etiopskih jrava), 65.800 ovaca (0,38%), 244.570 koza (1,88%), 1.770 mazgi (1.2%), 37.520 magaraca (1,5%), 732.270 svih vrsta peradi (2,37%)i 166.130 košnica (3,82%).

## Predsjednici izvršnih odbora
* Ateyb Ahmed 1990s - 1995
* Yaregal Aysheshum (B-GPDUF) jul 1995 - danas

(Ovaj popis se temelji na informacijama as Worldstatesmen.org.)

## Zone
* Asosa Zone
* Kamashi Zone
* Metekel Zone
* Posebna woreda Pawe (ne uključena u nijednu zonu)

## Povezano
* Popis woreda u regiji Benišangul-Gumuz

## Napomene


## Vanjske veze
* Map of Benishangul-Gumaz Region at UN-OCHA 
* Map of Benishangul-Gumaz Region at DPPA of Ethiopia  
* House of Federation Official Ethiopian Government List of Members
Gambela

**Gambela** (ili Gambella) može značiti
* Gambela (grad), grad u Etiopiji
* Regija Gambela
* Nacionalni park Gambela
* Apostolska prefektura Gambella
Heba

**Heba** (grč. **Ἥβη**, *Hêbê* = "mladost") božica je mladosti; vrčonoša bogovima na Olimpu. Prema Heziodovoj *[[Teogonija|Teogoniji]]* kći je Zeusa i Here. U rimskoj mitologiji joj je pandan Juventas. Po Hebi je nazvan asteroid 6 Heba.
## Opis
Prikazuje ju se kao lijepu mladu ženu, najčešće odjevenu u haljinu bez rukava ili polugolu. Često drži vrč, kao njezin simbol vinotoče. Ponekad ima i krila, kao i Nika i Irida. Hebe je vrčonoša ambrozije i nektara olimpskim bogovima, ali se udala za Herakla, nakon čega ju je zamijenio Ganimed. Zato je njezin drugi naziv *Ganimeda*. Pomagala je i Aresu s kočijama te kupa Heru. Bila je Heraklova žena s kojim je imala dva sina.

## Vanjske veze

* Heba u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Heba u grčkoj mitologiji
Perzefona

**Perzefona** (grč. **Περσεφόνη**, *Persephónē*) ili **Kora** prelijepa je kraljica Hada, grčkog podzemlja, Zeusova i Demetrina kći. Perzefonin je pandan u rimskoj mitologiji Prozerpina.
## Perzefonin život
Perzefonino ime Kora znači "djevojka", a ona je lijepa mlada božica za koju su se neki bogovi otimali, primjerice Hermes, Ares, Apolon i Hefest (koji jedini ima pravu suprugu od navedenih), ali je Demetra odbila sve njihove darove i skrila kćer daleko od društva bogova. Perzefona je živjela mirnim životom, s majkom na poljima i livadama. Jednog dana je Geja rodila cvijeće, a Perzefona ga je brala s nimfama ili s Atenom i Artemidom, božicama djevicama, na polju. Došao je Had (Pluton) i uzeo sa sobom Perzefonu. Odveo ju je u podzemlje gdje je postala kraljica te je sjedila u Hadovoj palači. Demetra je bila shrvana i tužna pa je otišla tražiti kćer. Helije je vidio otmicu, a Hermes je poslan da riješi stvar razgovorom. Postignut je dogovor - Perzefona će neko vrijeme biti s majkom (proljeće i ljeto), a poslije s Hadom, svojim mužem (jesen i zima). U drugoj inačici je Perzefonu spasila čudovišna Hekata.
## Zanimljivosti o Perzefoni
* Perzefona je dopustila Orfeju da povede sa sobom mrtvu Euridiku u svijet živih, ali pod uvjetom da se nijednom ne okrene da je pogleda. Orfej to nije uspio učiniti te je izgubio Euridiku zauvijek. Ubile su ga Menade.
* Perzefona je također pazila na novorođenog Adonisa. Kad se on rodio, Afrodita ga je uzela k sebi i dala ga je Perzefoni na čuvanje. No, Perzefona je također bila očarana njegovom ljepotom te ga je odbila vratiti. Na posljetku je Zeus (ili Kaliopa) riješio prepirku davši Adonisu da provede četiri mjeseca s Afroditom, četiri s Perzefonom, a četiri kako mu volja. U lovu ga je rastrgao vepar.
* Perzefona je pretvorila nimfu Mintu u biljku metvicu, kad je vidjela da se Had u nju zaljubio.
* Tezej i Pirit zavjetovali su se da će oženiti Zeusove kćeri, a Tezej je izabrao Helenu. On i Pirit oteli su je i zadržali sve dok nije bila dovoljno zrela za udaju. Pirit je izabrao Perzefonu. S Tezejevom majkom, Etrom, otišli su u podzemlje. Had se samo pravio gostoljubiv, ali čim su sjeli za gozbeni stol, zmije su ih prikovale za mjesta. Helenu su spasila njezina braća, Kastor i Polideuk i vratila ju u Spartu.

## Vanjske veze

* Perzefona u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Perzefona u grčkoj mitologiji
Tartar

**Tartar** (grč. **Τάρταρος** [*Tártaros*]) ime je podzemnog svijeta - pakla - još niže smještenog od Hada. Tartarom vlada istoimeni bog - Tartar, Eterov i Gejin sin, Tifonov i Ehidnin otac, primordijalno božanstvo.

## Grčka mitologija
### Pakao
Heziod u svojoj *[[Teogonija|Teogoniji]]* govori da bi brončani nakovanj s nebesa (Olimpa) padao devet dana do Zemlje, a potom još devet dana do Tartara. U Homerovoj *[[Ilijada|Ilijadi]]*, Zeus govori da je Tartar onoliko ispod Hada koliko je nebo iznad zemlje.

Tartar je obrubljen trima slojevima noći koji okružuju brončani zid koji potom okružuje Tartar. To je vlažna i bijedna jama obavijena mračnom i sumornom maglicom. Primordijalni je Tartar nastao iz Kaosa, a zajedno s njime, Geja i Eros odaslani su u svemir.

Radamant, Eak i Minos bili su suci podzemlja koji su odlučivali tko će ići u Tartar. Radaman je sudio azijskim dušama, Eak europskim, a Minos je bio sudac Grcima, a imao je i odlučujući glas.

### Stanovnici
Tartar je često služio za zatvaranje "nepodobnih" božanstava i bića. Kada je Kron, vladajući Titan, došao na vlast, zatvorio je sve Kiklope u Tartar. Poslije ih je Zeus oslobodio iz zatvora da mu pomognu u borbi protiv Titana i Giganata. Na posljetku su Titani pobijeđeni, a većina njih odaslana je u Tartar. U nj nisu poslani Atlant, Kron, Epimetej, Metida, Menetije i Prometej.

Zatvorenike su čuvali divovi Hekatonhiri, svaki sa 50 ogromnih glava i 100 snažnih ruku. Poslije, kad je Zeus svladao čudovišnog Tifona, također ih je zatvorio u Tartar.

Isprva je Tartar služio za zatvaranje olimpskih bogova, a poslije je postao mjesto u kojem kazna odgovara zločinu. Ovdje je bio Sizif koji je bio lopov i ubojica te je osuđen da vječno gura kamen do vrha brda koji bi se potom otkotrljao natrag. Također je ovdje bio zatvoren i Iksion, prvi čovjek koji je prolio krv svoga rođaka - zatvorio je svog punca u jamu s gorućim ugljenom da bi izbjegao plaćanje vjenčanja - stoga mora provesti vječnost na gorućem kotaču. Sljedeći zatvorenik je i Tantal koji je ukrao ambroziju bogovima i skuhao svoga sina i pripremio ga kao jelo da bi iskušao bogove. Osuđen je na Tantalove muke - bio je do vrata u hladnoj vodi, a iznad glave bile su mu grane s prekrasnim voćnim plodovima. Kad god bi poželio ubrati plod, grane bi se izmakle. Kad god bi poželio popiti hladne vode, voda bi se povukla.

## Rimska mitologija
U rimskoj mitologiji Tartar je mjesto gdje su slani grešnici - pakao. Vergilije u svojoj *[[Eneida|Eneidi]]* opisuje ga kao ogromno mjesto okruženo plamenom rijekom Flegeton i trostrukim zidovima koji sprečavaju grešnike da pobjegnu. Čuva ga Hidra sa 50 crnih razjapljenih čeljusti koja sjedi kod vrištećih vrata zaštićenih stupovima od čvrstog adamantina, tvardi srodne dijamantu, tako čvrste da je ništa ne može probiti. Unutra je dvorac sa širokim zidovima i visokim željeznim tornjem. Tizifona, jedna od Erinija koja predstavlja osvetu, čuva stražu s bičem na vrhu ovog tornja i nikad ne spava. U sredini je duboka, duboka jama na dnu koje smješteni su Titani i ostali grešnici.

## Vanjske veze
* Tartar u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Ereb

**Ereb** (grč. **Ἔρεϐος**, *Erebos*) praiskonski je bog, personifikacija tame i sjene koja je ispunjavala sve kutove svijeta. Prema Heziodu, Kaosov je sin i Niktin brat s kojom je imao kćer Hemeru i sina Etera. Ujedno je to naziv i za dio podzemnog svijeta.

## [[Etimologija]]
Riječ Ereb vjerojatno dolazi iz praindoeuropskog jezika, **hregwos*, koja ima svoju srodnu riječ u starom nordijskom jeziku *roekkr*, gotskom *riqis* = tama, sanskrt *rajani* = noć, toharskom *orkäm* = tama. Još jedna mogućnost jest da je riječ posuđena iz hebrejskog jezika - *erebh* i akadskog jezika -*erebu* = zalazak sunca, večer (otuda povezanost s tamom). Ista etimologija "zalaska sunca" predložena je i za Europu.

## Mitologija
### [[Had (podzemni svijet)|Had]]
Prema nekim kasnijim legendama, Ereb je bio jedan od dijelova podzemnog svijeta u kojem se nalazila palača boga Hada, gdje je on, zajedno sa svojom ženom Perzefonom vladao bogovima podzemnog svijeta i dušama mrtvih. Ereb je istodobno bio sinonim za Hada, boga podzemnog svijeta, i mračan, sumoran prostor kroz koji su duše ulazile u podzemni svijet. U Erebu su bile dvije rijeke - Leta i Mnemozina. Duše bi pile vodu iz rijeke Lete, rijeke zaborava, da se ne sjećaju prošlog života nakon reinkarnacije. Onaj tko bi pio iz Mnemozine, sjećao bi se svega i postao sveznajućim.

## Vanjske veze
* Ereb u klasičnoj literaturi
Radamant

**Radamant** ili **Radamantis** (grč. **Ραδαμάνθυς**, *Radamánthys*) bio je Zeusov i Europin sin, Minosov i Sarpedonov brat, a odgojio ga je Asterion. Jedan je od tri suca u Hadu, zajedno s Minosom i Eakom.

## Mitologija

Prema legendi, vladao je Kretom prije Minosa te je donio zakone koje su i sami Spartanci preuzeli. Ljubomoran na njegovu slavu, Minos ga je protjerao iz zemlje nakon što je došao na vlast. Tamo je oženio Alkmenu, Heraklovu majku kojoj je umro muž Amfitrion.

Platon u svojem djelu *Gorgija* govori da je Radamantis, zahvaljujući svojoj nepopustljivosti i čvrstini, postao je jedan od tri suca u Hadu i vladar Elizija. Sudio je svim Azijcima, Eak je sudio Europljanima, a Minos je imao odlučujući glas.

## Vanjske veze

* Radamant u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Eak

**Eak** ili **Ajakos** (grč. *Αἴακος*, *Aiakos*) u grčkoj mitologiji bio je kralj Egine. Jedan je od tri suca u Hadu, zajedno s Minosom i Radamantom.
## Mitologija
Eak je bio naširoko poznat kao brižan i pravedan vladar. Toliko je bio poznat po tome da je nakon svoje smrti bio postavljen za jednog od tri suca u podzemlju, skupa s Minosom i Radamantom. Eak sudi Europljanima (Grcima), Radmant istočnjacima, a Minos ima odlučujući glas; kako govori Platon u djelu *Gorgija*. Aleksandar Veliki vukao je po svojoj majci porijeklo od Eaka. Eak je sin Zeusa i nimfe Egine, kćeri riječnog boga Azopa. Kad mu je kraljevstvo poharala kuga, molio se ocu Zeusu za pomoć koji je pretvorio ondašnje mrave u ljude Mirmidonce, kao što govori Ovidije u 7. knjizi svojih *[[Metamorfoze|Metarmorfoza]]*. Jednom je za vrijeme suše molio oca Zeusa za pomoć koji mu je poslao kišu, a on je sagradio hram u Egini Zeusu te je pomogao Posejdonu i Apolonu da sagrade trojanske zidine. Po svojoj ženi Endejidi, bio je Telamonov i Pelejev (Ahilejev otac) otac. Psamati mu je rodila Foka.
## Literatura
* Platon: *[[Gorgija]]*
* Ovidije: *[[Metamorfoze]]*
* Aristofan: *[[Žabe (komedija)|Žabe]]*
* Izokrat: *[[Evagoras]]*
## Vanjske veze
* Eak u klasičnoj literaturi i umjetnosti]
* Eak u grčkoj mitologiji
Hestija

**Hestija** (grč. **Ἑστία**, *Hestía*) grčka je božica srca, ognjišta, vatre i doma. Hestijin je pandan u rimskoj mitologiji Vesta, zaštitnica grada Rima. Prikazuje se kao skromna žena zaogrnuta velom, dok drži procvjetalu granu i kotao, a vezana je uz kućno ognjište - *hestia*.
## Božica djevica
Hestijini su roditelji Kron i Reja, djeca Geje i Urana. Braća su joj Zeus, Posejdon i Had, a sestre Hera i Demetra. Kron je progutao svu svoju djecu. Prvo je progutao Hestiju, koja mu je najstarija kćer. Nju je i posljednju povratio. Hestija je prvo stanovala na planini Olimp s drugim bogovima. Nije se htjela udati, kao ni Atena i Artemida. Posejdon i Apolon, njezin nećak, htjeli su ju za ženu, ali ona "položi tešku prisegu, koja se uistinu ispunila, dodirujući glavu zaštitnika Zeusa, da ostane djevojka čitav život, najplemenitija među božicama. I tako joj otac Zeus darovaše izvanrednu krepost umjesto braka, a ona imaše svoje mjesto u sredini kuće, uzimajući najbolji dio" (stihovi iz Homerske himne). Hestiju su ljudi štovali u svakoj kući izlijevanjem vina na vatru ili stavljanjem sira ili kolača na ognjište. Iako je prvo živjela na Olimpu, poslije je dala svetu vatru Dionizu. Nakon toga je otišla živjeti u Delfe, a oni su bili srce i središte svih Helena (Grka), stoga u oba slučaja ostaje božica srca.

## Vanjske veze

* Hestija u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Hestiaj u grčkoj mitologiji
* Homerska himna Hestiji
Kerber

**Kerber** (grč. **Κέρβερος**, *Kérberos* = demon iz jame) u grčkoj mitologiji troglavi je pas - mitološko biće. Hadov je pas - čuvar ulaza u podzemlje, Had. Njegova sestra bila je Himera, a brat Ort, a potomci Ehidna i Tifon.

## Mitologija
### Junaci
Nekoliko puta svladali su ga različiti junaci:
* Heraklo u svome posljednjem zadatku
* Orfej sa svojim glazbenim vještinama uspavao ga je
* Hermes ga je uspavao vodom iz rijeke Lete
* Psiha ga je uspavala otrovanim medenjacima
* Sibila ga je uspavala otrovanim medenjacima da bi Eneja mogao ući u podzemlje (rimska mitologija)

### Heraklo i Kerber
Heraklov posljednji i najteži zadatak bio je hvatanje Kerbera. Heraklo je morao otići do vrata Hada i tamo se obračunati s tim troglavim psom koji je imao rep zmije, a slina koja je padala na pod stvarala je otrovnu biljku akonitu. Dok je bio u podzemlju, Heraklo je oslobodio Tezeja koji je tamo bio zatvoren jer je pokušao oteti Hadovu Perzefonu.

Heraklo je otišao do Hada i Perzefone i upitao smije li uzeti Kerbera. Bogovi su se složili pod uvjetom da ga ne ozlijedi. Neki kažu da je Perzefona pristala jer je Heraklo bio njezin brat. Heraklo je potom uhvatio Kerbera oko vrata i izvukao na svjetlo dana. Čim je izišao iz sjene, Kerber je počeo bijesno lajati i stenjati. Euristej se uplašio čim je vidio Kerbera pa ga je Heraklo brzo vratio u Had.

## Vanjske veze

* Kerber u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Flegeton

**Flegeton** (grč. *Φλεγέθων*, *Phlegéthôn*) ili **Piriflegeton** (grč. *Πυριφλεγέθων*, *Puriphlegéthôn*) rijeka je vatre u Hadu. Vjerovalo se da Flegeton gori, ali da za to ne koristi nikakvo gorivo, a također se vjerovalo da je on rijeka ključajuće krvi. Flegeton teče paralelno s božicom-rijekom Stiks koja se u njega zaljubila, ali bi ju svaki put gasio njegov plamen. Na posljetku je Zeus učinio da je vatra ne može ugasiti te se ujedinila s Flegetonom.

## Vanjske veze
* Flegeton u klasičnoj literaturi
Kokit

**Kokit** (grč. **Κωκυτός**, *Kôkytós* = jadikovanje, jauk) rijeka je jadikovanja, jauka i leleka u Hadu, ulijeva se u Aheront.

## Grčka mitologija
Kokit je rijeka jadikovanja. Na njegovim obalama ostaju oni koji nemaju čime platiti Haronu da ih preveze preko Aheronta. Njihove su duše osuđene na lutanje cijelu vječnost.

## Božanstvena komedija
U Danteovoj *[[Božanstvena komedija|Božanstvenoj komediji]]*, u *Paklu*, Kokit je deveti i najniži krug pakla te je smrznut mahajućim Luciferovim krilima. U *Paklu* se o Kokitu više govori kao smrznutom jezeru, a ne kao o rijeci.

Dante u ovaj krug smješta izdajnike i varalice, a krug je podijeljen na četiri dijela:
* Kaina - po biblijskome liku Kainu - izdajice krvnih srodnika
* Antenora - po Antenoru iz Homerove *[[Ilijada|Ilijade]]* - izdajice domovine
* Ptolomeja - po Ptolomeju, jerihonskom guverneru koji je ubijao svoje goste - izdajice svojih posjetitelja
* Judeka - po Judi - izdajice svojih gospodara i dobročinitelja

Lucifer je u centru kruga, njegov je donji dio tijela u ledu, a prikazuje se s trima ustima. Jedna usta proždiru Bruta, a druga Kasija, Cezarove izdajice, a treća Judu.

## Vanjske veze
* Kokit u klasičnoj literaturi
Regija Južnih naroda, narodnosti i etničkih grupa

**Regija Južnih naroda, narodnosti i etničkih grupa** (za koju se često koristi engleska skraćenica **SNNPR**) je jedno od devet etničkih područja (*kililocha*) Etiopije. Sadržava bivše regije 7-11.  Glavni grad je Avasa.

SNNPR se graniči s Kenijom na jugu, Trokutom Ilemi (regijom koju prisvajaju Etiopija, Kenija i Sudan) na jugozapadu, Sudanom na zapadu, etiopskim regijama Gambela na sjeveru, i Oromia na sjeveru i istoku. Osim Avase, važniji gradovi regije su Arba Minč, Bonga, Čenča, Dila, Irgalem, Mizan Teferi, Sodo, Vendo i Vorabe.

## Vanjske veze
* People of Southern Nations, Nationalities, and Peoples' Region   
* Map of Southern Nations, Nationalities, and Peoples' Region at UN-OCHA 
* Map of Southern Nations, Nationalities and Peoples' Region at DPPA of Ethiopia
Najade

**Najade** (grč. **Ναιάδες**, *Naiádes*) u grčkoj mitologiji bile su vodene nimfe koje su gospodarile nad potocima, izvorima, rijekama i fontanama.

## Etimologija
Grčko ime Najada složenica je dviju riječi: νάειν = teći i νἃμα = tekuća voda.

## Kult
Najade su štovane kao božice. Mladi su im posvećivali uvojke svoje kose, životinje su ritualno utapljanje u izvorima, a često su kraj izvora prebivale i proročice.

Grci, a poslije njih i Rimljani, štovali su Najade prinoseći im žrtve i gradeći im svetišta, kako u prirodi, tako i u gradovima. Njihov se kult zadržao još i u kršćansko doba. Iz antike je sačuvan velik broj umjetničkih predmeta s njihovim likovima: oslikane vaze, reljefi i mozaici u kupalištima itd. Njihovi su kipovi i danas omiljen ukras fontana, a posebno se ističe Rutelijeva *Fontana Najada* na rimskome trgu Esedri. Imena Najada mogu se uočiti i na pramcima sredozemnih brodova.

## Mitologija
### Podrijetlo
Najade su bile povezivane sa svježom vodom, baš kao što su Okeanide povezivane sa slanom vodom, a Nereide sa Sredozemljem. Kad bi se Najadino vodeno tijelo osušilo, ona bi umrla.

U najširem smislu među njih su se ubrajale Okeanide, kćeri Titana Okeana, kojih je bilo tri tisuće, i Nereide, kćeri morskog boga Nereja, kojih je bilo pedeset ili stotinu. U užem smislu Najade su bile nimfe kopnenih voda. Prema mjestu na kojem su prebivale dijelile su se u riječne, jezerske i izvorske nimfe. Život su većinom provodile u pjesmi i igri. Njihovi najomiljeniji pratioci bili su sileni, satiri i panovi, a od bogova najviše Apolon i Hermes te boginja Artemida.

### Podjela
Najade se dijele na:
* **Krineje** (fontane)
* **Limnade** ili **Limnatide** (jezera)
* **Pegeje** (izvori)
* **Potamide** (rijeke)
* **Elionome** (močvare)

### Dodiri s ljudima

Najade su bile često sklone ljudima, davši vlagu njihovim poljima i plodnost oranicama. Neke su Najade mineralnih izvora znale liječiti. Sudbine Najada razlikovale su se - neke su živjele na Olimpu, a neke su živjele sa smrtnim muževima, najčešće nesretno.
* Hipsej, lapitski kralj oženio je Hlidanopu, Najadu koja mu je rodila kći Kirenu.
* Kad su se Aristejeve pčele utopile, konzultirao se s Najadama. Njegova ujna Aretusa pozvala ga je ispod vodene površine gdje je opran vodom iz vječnog izvora i gdje su ga savjetovale.
* Hilas, argonaut, izgubljen je kad su ga otele Najade fascinirane njegovom ljepotom.
* Teokrit donosi priču da je pastir Dafnis ljubovao s Nomijom, Najadom. Katkad joj je bio nevjeran, a Nomija mu se osvetila oslijepivši ga.

## Vanjske veze

* Najade u klasičnoj literaturi i umjetnosti
Mnemozina

**Mnemozina** (grč. *Mνημοσύνη*, *Mnêmosúnê*; *mnếmê* = "sjećanje") božica je pamćenja i majka Muza; personifikacija pamćenja u grčkoj mitologiji. Pripada Titanidama, Uranova je i Gejina kći. Ujedno je i rijeka u Hadu. Po njoj je nazvan asteroid 57 Mnemozina. 
----
Mnemozina je jedna od Zeusovih žena. Zeus je spavao s Mnemozinom devet uzasopnih noći i tako stvorio devet Muza. To su: Euterpa, Kaliopa, Klio, Erato, Melpomena, Polihimnija, Terpsihora, Talija i Uranija. U podzemlju je rijeka Mnemozina. Njoj je suprotna rijeka Leta. Mrtve duše piju iz Lete da se ne bi sjećale svojih prošlih života nakon reinkarnacije. Tko pije iz Mnemozine, sjeća se svega i sve zna.

## Vanjske veze

* Mnemozina u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Mnemozina u grčkoj mitologiji
Leta (rijeka)

**Leta** (grč. **Λήθη**, *Lếthê* = zaborav, zatajivanje) bila je jedna od nekoliko rijeka koje su tekle Hadom. Pijenje vode iz rijeke Lete stvaralo je potpunu zaboravnost, stoga su Grci vjerovali da su duše onih koji su se trebali reinkarnirati bile tjerane da piju njezinu vodu da bi zaboravile sve iz prijašnjih života.

Leta je također i jedna od Najada, kći Eride ("Svađe" u Heziodovoj *Teogoniji*). Najada Leta je vjerojatno zasebna personifikacija zaborava prije nego antropomorfna predodžba istoimene rijeke.

## Vanjske veze
* Leta u klasičnoj literaturi
Aheront (mitologija)

*Za istoimenu rijeku u [[Grčka|Grčkoj]] vidi članak [[Aheront (rijeka)]]*

**Aheront** (grčki: *Ἀχέρων* / *Akhérôn*) u grčkoj mitologiji je bila **rijeka boli**, jedna od rijeka podzemnog svijeta - Hada  ostalih četiri su Stiks, Kokit, Flegeton i Leta).. Aheront je bilo i ime boga te rijeke.

U vrijeme Antičke Grčke riječ *aheront* bila je sintagma od riječi *ὁ ἄχεα ῥέων* (ho akhea rheōn), a to je značilo *rijeka boli* 
## Karakteristike rijeke boli
Za Grke arhajskog perioda je ta mitska rijeka bio stvarni epirski **[[Aheront (rijeka)|Aheront]]**, koji je za ondašnje Grke bio toliko udaljen, da je to za njih bio kraj ovozemaljskog svijeta i početak nekog drugog svijeta. Kako su o njemu vrlo malo znali, vjerovali su da je on povezan sa podzemnim svijetom. On je za to bio idealan jer je na svom kratkom toku tekao kroz mračne kanjone i nekoliko puta ponirao, a izgleda da je u to vrijeme pored svog ušća imao i veliko močvarno jezero a mitski lađar Haron prevozio je umrle preko *rijeke boli* i močvarnog jezera do Hada. Kad su se u međuvremenu proširili do Epira i bolje upoznali taj kraj i rijeku - onda su *[[mitologija|mitski]] Aheront* pomakli u udaljenije krajeve, pa su tako tokom svoje duge historije imali još nekoliko *Aheronta*.

Ali već Homer u svom epu Odiseja - *Aheront* seli izvan granica vidljiva svijeta, u podzemni - Had, i opisuje ga kao rijeku u koju utječu i druge dvije rijeke tog svijeta Kokit (rijeka jadikovanja) i Flegeton (plamena rijeka). I svi kasniji pisci opisivali su nadalje *Aheront* kao nešto izvan postojećeg svijeta, Tako je Platon u svom Fedonu prikazao *Aheront* kao drugu najveću rijeku na svijetu, prva po njemu je Ocean. Tvrdio je da je Aheront teče u suprotnome smjeru, ispod zemlje i pustinjskih mjesta. I rimski pjesnik Vergilije se dotakao *Aheronta* u šestoj knjizi Eneida u kojoj ga navodi kao jednu od rijeka *Aheront* zajedno s opisima ostalih rijeka Hada.

O *Aherontu* je pisao i Dante Alighieri u *[[Božanstvena komedija|Božanstvenoj komediji]]* (Pakao), po njemu je on granica pakla u takozvanom predpaklu.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Acheron'' na portalu Theoi Project
Admet

**Admet** (grč. **Ἄδμητος**, *Ádmêtos*) je bio kralj Fere u Tesaliji, prema grčkoj mitologiji.
## Admetov život
Zeus je odlučio da godinu dana kod njega služi Apolon da bi se iskupio za ubojstvo Kiklopa. Apolon je učinio da Admetu sve krave donose blizance. Također, pomogao mu je osvoji ruku princeze Alkestide, Pelijine kćeri. Alkestida je imala previše prosaca te je Pelija tražio gotovo nemoguć zahtjev - prosci su morali staviti u jaram lava i vepra. Apolon je upregnuo te dvije životinje, a Admet se dovezao do Pelije i oženio Alkestidu. Admet nije prinio žrtvu Artemidi, Apolonovoj sestri blizanki. Uvrijeđena je božica ispunila bračnu ložnicu zmijama, a Apolon je savjetovao Admetu da prinese žrtvu, što je on i učinio, te su zmije nestale. S Alkestidom je imao djecu, a najpoznatiji mu je sin Eumel. Apolon je također uvjeravao Mojre da poštede Admeta od smrti. Na posljetku ih je napio te su one izrekle da Admet ne mora umrijeti ako umjesto njega netko drugi dobrovoljno ode. Kad mu je došlo vrijeme za smrt, nitko nije htio umrijeti za njega, čak i njegovi roditelji za koje je vjerovao da hoće, osim njegove žene Alkestide. Baš kad je Alkestida umrla, Admetu je u posjet došao Heraklo. Admet je pred njime skrio svoju bol, ali Heraklo je ipak doznao i odlučio vratiti Alkestidu. Svladao je Tanatosa (Smrt) i prisilio ga da vrati Alkestidinu dušu. Kad je Tanatos drugi put došao po njih, zajedno su otišli u podzemlje.

## Djela iste tematike
* Euripid: **Alkestida**, tragedija
Alkestidina smrt:

... Mrijeti moram - to zlo neće doć
Tek sjutra, ani treći u mjesecu dan,
Već za čas ću se brojit ja u nestale.
Oj, zbogom, veseli mi bili! Mužu moj,
Pohvalit ti se smiješ ženom najboljom,
Vi, djeco - da ste porod majke najbolje.


## Vanjske veze

* Euripid: Alkestida, prijevod 
* Admet i Alkestida
Agamemnon

**Agamemnon** (grč. **Ἀγαμέμνων**, *Agamémnôn*) je bio kralj Mikene u grčkoj mitologiji. Izgledao je kao ljudski Zeusov pandan, sa žezlom i dijademom. 

## Braća Agamemnon i Menelaj
Agamemnonov otac je Atrej, a ubiše ga Egist, pa su braća Agamemnon i Menelaj morala pobjeći u Spartu na Peloponezu. Agamemnon se oženio Klitemnestrom, a Menelaj Helenom, zbog koje su Grci imali mnogo nevolja. Agamemnon s Klitemnestrom ima petero djece: Ifigeniju, Elektru, Hrisotemidu, Ifianisu i Oresta. Menelaj je vladao Spartom, a Agamemnon se vratio u očev grad i tamo vladao. Menelaj i Agamenon su zajedno išli u Trojanski rat.
## Trojanski rat
Agamemnon je skupio grčke snage i otplovio prema Troji. Artemida, božica lova i divljih životinja, naljutila se na njih. Poslala je kugu na ljude i nije bilo vjetra da krenu dalje. Vrač Kalhant prorekao je da se Artemidin bijes može izbjeći žrtvovanjem Agamemnonove kćeri Ifigenije, što je on i učinio, ali manje okrutna verzija kaže da se Artemida zadovoljila jelenom pa je povela sa sobom djevojčicu. Agamemnon se sukobio s Ahilejem zbog robinje Briseide. Bijesni se Ahilej povukao iz rata. Agamemnon je u ratu izvršio junačka djela sve dok se ranjen nije povukao u svoj šator. Nakon osvajanja Troje, poveo je Kasandru, Prijamovu kćer, koja je prorekla njegovu smrt.
## Povratak u Grčku
Nakon olujnog putovanja, Agamemnon se s Kasandrom vratio u Argolidu gdje su skrenuli s kursa i došli u Egistovu zemlju. Egist je postao Klitemnestrin ljubavnik. Njih su dvoje odlučili ubiti Agamemnona, a zajedno s njim i Kasandru. Jedna inačica mita govori da su ga pozvali na gozbu gdje je ubijen, a druga da ga je žena ubila na kupanju jer je on ubio njihovu kćer. Orest je ubio svoju majku i ljubavnika, pa su se naljutile Erinije, tri božice osvete koje su ga proganjale.
## Vanjske veze
Andromaha

**Andromaha** (grč. **Ἀνδρομάχη**, *Andromákhê*) je bila Hektorova žena. Hektor je bio trojanski princ.

----
Andromaha je rođena u sicilskoj Tebi u kojoj je vladao njezin otac. Voljela je Hektora i bila mu savršena žena. Imali su sina Astijanaksa kojeg je 
ubio Neoptolem. On je uzeo Andromahu kao priležnicu, a Hektorova brata Helena kao roba. S Neoptolemom je imala sina Molota. Kad je Neoptolem umro, udala se za Helena i postala kraljica Epira, pritom činivši incest.
## Vanjske veze

* Andromaha u grčkoj mitologiji
Andromeda (mitologija)

**Andromeda** (grč. Ανδρομέδη, *Andromedē*), žena iz grčke mitologije, pretvorena u zviježđe.

## Andromeda i Perzej
Kasiopeja je bila kraljica koja se hvalila da je ljepša od morskih nimfa. Posejdon, bog mora, razljutio se na to i poslao čudovište na obale kraljevstva. Kefej, Kasiopejin muž i Andromedin otac, upitao je amonsku proročicu za odgovor. Ona je savjetovala da kralj mora izložiti kćer čudovištu, što je Kefej i učinio, prikovavši svoju kćer za stijenu. Perzej je prolazio i spasio Andromedu. Otišli su u Arg i postala predak obitelji Perzeida, zbog imena svog sina Perza i svog muža Perzeja. Imali su šest sinova: Perz, Alkej, Helej, Mestor, Stenel, Elektrion i kći Gorgofonu, nazvanu po Gorgoni, Meduzi. Njihovi su potomci vladali Mikenom te uključuju i velikog Herakla. Atena je smjestila Andromedu na nebo nakon što je umrla, te se zviježđa Perzej i Kasiopeje nalaze blizu Andromede.

## Vanjske veze
Elektra

**Elektra** (grč. **Ήλέκτρα**, *Êléktra*) **nije** boginja svjetla. Izuzme li se Agamemnonova kći, u mitologiji su postojale dvije Elektre:

# kći Titana Okeana i njegove žene Tetide. Udala se za boga prirodnih pojava na moru Taumanta. S njim je imala 4 kćeri: tri Harpije i Iridu.

# kći Titana Atlanta i okeanide Pleone. Sa Zeusom je imala sina Dardana i Jaziona te kći Harmoniju. Zeus ju je zajedno sa 6 sestara prenio na nebo i pretvorio je u Vlašiće (Plejade). Nakon pada Troje raspustila je kosu i luta nebom kao zvijezda repatica.

## Elektra - Agamemnonova kći

**Elektra** je Agamemnonova i Klitemnestrina kći, Orestova i Ifigenijina sestra.

### Život
Elektra je bila odsutna iz Mikene kad se njezin otac, kralj Agamemnon vratio iz Trojanskog rata i ubrzo biva ubijen od Egista, Klitemnestrina ljubavnika i vlastite žene. Egist i Klitemnestra ubili su i Kasandru, trojansku proročicu koju je Agamemnon doveo sa sobom kao ratni plijen.

Osam godina kasnije, Orest dovodi Elektru u Mikenu iz Atene. Prema Eshilu, susreli su se na očevu grobu gdje su se prepoznali i dogovorili osvetu. Osvetili su smrt svoga oca tako da je Orest s prijateljem Piladom ubio i Klitemnestru i Egista. Poslije toga Orest gubi razum jer ga progone Srde (Erinije ili Furije) kojima je bila dužnost krvna osveta. Ipak, Srde nisu progonile Elektru. Orest se sklonio u hram u Delfima. Premda mu je Apolon naložio da osveti oca, bio je bespomoćan što se tiče posljedica tog događaja. Atena ga je dovela na Akropolu gdje su bogovi držali suđenje, a glasovi na posljetku bivaju izjednačeni budući da je Atena dala posljednji glas za Oresta.

Euripid u svome djelu *Ifigenija u Tauridi* priča drukčiju inačicu. Oresta su Srde dovele do Tauride na Crnome moru gdje je njegova sestra Ifigenija bila držana (pripremala je žrtve Artemidi). Kad su doveli Oresta i Pilada da budu žrtve, prepoznali su se te su pobjegli u domovinu. Pilad je pomogao Orestu i Elektri da ubiju majku i njezina ljubavnika. Egist i Klitemnestra dali su Elektru u brak jednome seljaku, misleći da se tako neće osvetiti. No, seljak, Piladov imenjak, poštovao je Elektru i nije je htio dirati. Na posljetku su se Pilad, Orestov prijatelj i Elektra zaljubili i vjenčali.

## Djela iste tematike
* Eshil: **Orestija** (Agamemnon, Žrtvonoše, Eumenide), tragedije
* Sofoklo: **Elektra**, tragedija
* Euripid: **Elektra**, **Ifigenija u Tauridi**, tragedije
* Eugene O'Neill: **Elektri pristaje crnina**, drama
* Jean-Paul Sartre: **Muhe**, drama
* Richard Strauss: **Elektra**, opera

## Vanjske veze

* Okeanida Elektra u klasičnoj literaturi i umjetnosti] 
* Nimfa Elektra u klasičnoj literaturi i umjetnosti] 
* Agamemnonova Elektra u grčkoj mitologiji]