open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pierre Barthes

**Pierre Barthes** (Béziers, 13. septembar 1941 - ) je bivši francuski teniser koji je profesionalno igrao 1960-ih i 1970-ih. Godine 1968. je prihvatio ponudu Lamara Hunta da postane članom grupe profesionalnih tenisera poznatih kao Zgodna osmorica - prvih od kojih je nastao World Championship Tennis, preteča današnjeg ATP Toura. Tokom karijere je osvojio jednu pojedinačnu i šest titula u parovima, uključujući US Open 1970. sa Nikolom Pilićem.

## Vanjske veze
* 
* 
*  Pierre Barthes na stranici Davis Cupa
Jørgen Ulrich

**Jørgen Ulrich** (Hellerup, 21. august 1935 - Grčka, 22. jul 2010.) je bio danski pravnik i profesionalni teniser. Rodio se kao sin poznatog tenisera Einera Ulricha, a isto kao i njegov stariji brat Torben Ulrich, je od 1953. do 1972. godine nastupao za dansku Davis Cup reprezentaciju, i to rekordnih 232 puta. Poslije završetka je radio kao pravnik u raznim poduzećima, ali i upravi fudbalskog kluba Hellerup IK. Umro je iznenada za vrijeme odmora u Grčkoj.
Graham Stilwell

**Graham Stilwell** (Denham, Buckinghamshire, 15. novembar 1945 -) je bivši britanski profesionalni teniser. Najveće je uspjehe imao početkom 1970-ih igrajući u parovima, kada je osvojio dva naslova - u Kölnu 1973. sa Markom Coxom i Columbusu 1974. sa Geraldom Battrickom. 

## Vanjske veze
* 
*
William Bowrey

**William "Bill" Bowrey** (Sydney, 25. decembar 1943 -) je bivši australijski teniser. Najpoznatiji je kao posljednji amater koji je osvojio prvenstvo Australije u tenisu 1968. godine, prije nego što je postalo otvoreno za profesionalce. Iste se godine oženio za profesionalnu teniserku Lesley Turner. Godine 1972. se povukao iz igre te postao teniski trener.

## Reference
Francisco Guzmán

**Francisco "Pancho" Guzmán** (Guayaquil, 24. maj 1945 -) je bivši ekvadorski teniser. Najveći uspjeh karijere mu je bilo polufinale turnira u Cincinnatiju 1969.

## Izvori

## Vanjske veze
*
GlaxoSmithKline

** GlaxoSmithKline plc** ( ), često skraćivan kao **GSK**, je globalna farmaceutska, kompanija za istraživanje biologije i zdravstvene usluge sa sjedištem u Londonu. Prema prihodima je treća po veličini farmaceutska kompanija u svijetu (iza Johnson & Johnsona i Pfizera). Među proizvodima ima širok asortiman lijekova za sve važnije bolesti kao što su astma, rak, virusne bolesti, infektivne bolesti, duševni poremećaji, dijabetes i probavni poremećaju. Također posjeduje veliko odjeljenje za pružanje komercijalnih zdravstvenih usluga, kao i asortiman proizvoda oralne medicine, pića za ishranu, te lijekova bez recepta kao što su Sensodyne, Horlicks and Gaviscon.

Njenim akcijama se primarno trguje na londonskoj burzi te predstavlja dio Indeksa FTSE 100. Sekundarno se njenim akcijama trguje na njujorškoj burzi.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Financial Times Quote, profile & news
* London Stock Exchange Quote, regulatory filings & news 
* GlaxoSmithKline will overtake Pfizer to become world's largest pharmaceutical company by 2012 URCH Publishing (Press Release)
* New York Stock Exchange Quote, profile, regulatory filings & news 
* Profajl
Rijeka bez imena

***Rijeka bez imena*** pjesma je koja je predstavljala Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu 2007. u Helsinkiju, a izvodila ju je Marija Šestić. Tekst je napisala Aleksandra Milutinović, a uglazbio ju je Goran Kovačić. Pjesma se na engleskom jeziku zove *Never wake me up*. Pjesma je snimljena i na ruskom jeziku kao ***Безымянная река***.

## Vanjske veze

* Službena web stranica BH Eurosonga
I love you mi vida

***I love you mi vida*** pjesma je koju izvodi španjolski boy-band *[[D'NASH]]*, a predstavljala je Španjolsku na Eurosongu 2007. Tu čast zaslužila je kao pobjednička pjesma na španjolskom natjecanju Misión Eurovisión.

Prvobitno je cijela pjesma bila na španjolskome, osim riječi *"I love you"* (hrv. *volim te*) koje su bila na engleskom, no, službeni tekst, koji je poslan u Helsinki, sadrži puno više engleskih riječi.

## Vanjske veze
* Video ai tekst, D’NASH - ''I Love You Mi Vida''
* Tekst, "I Love You Mi Vida" 
* "I Love You Mi VIda" uživo na Misión Eurovisión 2007. na youtube
* "I Love You Mi Vida" - spot na youtube
Lejla (pjesma, Hari Mata Hari)

**"Lejla"** je pjesma koju izvodi bosanskohercegovačka grupa Hari Mata Hari, a predstavljala je Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu 2006.godine. Skladao ju je drugoplasirani sa Eurosonga 2004. Željko Joksimović, a tekst su napisali Fahrudin Pecikoza i Dejan Ivanović.

Pjesma je premijerno izvedena u polufinalu Eurosonga jer BiH nije završila među privih 10 na Eurosongu 2005. Tamo je izvedena 22., poslije Estonske pjesme i prije Islanda. U polufinalu je dobila 267 bodova koji su joj donijeli 2. mjesto i plasman u finale.

U finalu je izvedena 13., poslije Rumunjske i prije Litve. U vrlo napetom i neizvjesnom glasovanju, *Lejla* je nagrađena sa 229 bodova i 3. mjestom, što je Bosni i Hercegovini omogućilo automatsku kvalifikaciju u finale na Eurosongu 2007.

*Lejla* je ljubavna balada sa karakterističnim elementima bosanske sevdalinke, u kojoj u potpunosti do izražaja dolaze glasovne sposobnosti vokala grupe Harija Varešanovića.

Izvedba pjesme prikazala je sve članove grupe odjevene u bijela odijela, dok su se u zadnjem dijelu pjesme svi uhvatili za ruke i prošli kraju pozornice. Mnogi fanovi i komentatori bili su zapanjeni emocionalnom snagom posljednjih riječi pjesme (*Što voljeh tebe, Lejla*), koje je Hari Varešanović pjevao poprilično dugo.

Prednatjecateljska predviđanja uvelike su favorizirala pjesmu, posebno zato što se vjerovalo da će balada pobjediti. Iako nije ostvarila očekivanu poziciju, 3. mjesto 2006. godine je najbolji plasman BiH kao samostalne države.

## Vanjske veze
* Riječi pjesme na diggiloo.net
* Tekt pjesme 
* ''Lejla'' na Eurosongu 2006. - snimka ''live'' nastupa
Torcida (razvrstavanje)

**Torcida** je izraz koji potiče iz portugalskog izraza **[[torcida organizada]]** kojim se opisuju grupe fudbalskih navijača u Brazilu. Naziv je nakon drugog svjetskog rata postao popularan u Evropi gdje postoji nekoliko navijačkih grupa

* Torcida Split, koja okuplja navijače kluba HNK Hajduk u Hrvatskoj;
* Torcida Sandžak, koja okuplja navijače kluba FK Novi Pazar u Srbiji;
* Torcida Górnik, koja okuplja navijače kluba Górnik Zabrze u Poljskoj.
Pjesma Eurovizije 1989.

**Eurosong 1989.** je bilo 34. izdanje Eurovizije održano u Lausanneu, Švicarska, 6. svibnja 1989. Švicarska je dobila domaćinstvo tako što je Céline Dion, koja je predstavljala Švicarsku, pobjedila 1988. godine u Dublinu, Irska. Voditelji su bili Lolita Morena i Jacques Deshenaux. Hrvatska grupa Riva, koja je predstavljala Jugoslaviju, pobijedila je na ovom Eurosongu sa pjesmom "Rock Me", koja je dobila 137 bodova, 7 više od drugoplasirane Velike Britanije. To je bila prva, ali i jedina pobjeda Jugoslavije.

Ray Caruana, glavni vokal Live Reporta, bio je vrlo otvoren u izražavanju bijesa zbog poraza od, što je on smatrao, drugorazredne pjesme. Razlika je bila samo 7 bodova.

Dvoje natjecatelja, Nathalie Pâque (Francuska) i Gili Natanael (Izrael), imali su 11 i 12 godina kada su nastupali. To je dovelo do negativnog publiciteta, tako da je EBU je donijelo novo pravilo da nijedan natjecatelj ubuduće ne smije biti mlađi od 16 godina.

Prošlogodišnja pobjednica, Celine Dion, show je otvorila izvedbom svoje pobjedničke pjesme i svog prvog engleskog singla, "Where Does My Heart Beat Now". Sljedeće godine, ta je pjesma postala TOP 10 hit u SAD-u, čime je započela njezina međunarodna popularnost.

Ovo je bilo prvo natjecanje, nakon 1970., da nije bilo povratnika među natjecateljima.

## Komentatori
*  - Gabriella Carlucci
*  - Bez komentatora
*  - Ronan Collins i Michelle Rocca
*  - Willem van Beusekom 
*  - Bülend Özveren
*  - Luc Appermont (BRTN), Jacques Mercier (RTBF)
*  - Terry Wogan (BBC TV), Ken Bruce (BBC Radio 2)
*  – John Andreassen
*  - Ana Zanatti
*  - Jacob Dahlin
*  - Valérie Sarn
*  - Jørgen de Mylius
*  - Ernst Grissemann
*  - Heikki Harma
*  - Lionel Cassan
*  - Tomás Fernando Flores
*  - Neophytos Taliotis
*  - Theodor Haller (DRS), Serge Moisson (SSR), Carlo Bonomi (TSI)
*  - Dafni Bokota
*  - Arthúr Björgvin Bollason
*  - Thomas Gottschalk
*  - Oliver Mlakar

## Predstavnici
*  - Peppi Franzelin
*  - Yitzhak Shim'oni
*  - Eileen Dunne
*  - Joop van Os
*  - Canan Kumbasar
*  - An Ploegaerts
*  - Colin Berry
*  – Sverre Kristoffersen
*  - Margarida Mercês de Mello
*  - Agneta Bolme-Börjefors
*  - Jean-Luc Bertrand
*  - Bent Henius
*  - Tilia Herold
*  - Solveig Herlin
*  - Marie Myriam
*  - Matilde Jarrín
*  - Anna Partelidou
*  - TBC
*  - Fotini Yiannoulatou
*  - Sigríður Pétursdóttir
*  - Sabine Sauer
*  - Dina Čolić

## Poredak

## Tablica glasovanja

### "Dvanaestice"
Ovdje je popis podjele "dvanaestica" u natjecanju:

## Reference
Jim Osborne (tenis)

**Jim Osborne** (Honolulu, 1. februar 1945 -) je bivši američki teniser. Vrhunac uspjeha u karijeri je imao igrajući parove početkom 1970-ih. U parovima je osvojio 5 titula, od toga 3 zajedno sa Jimom McManusom.

## Vanjske veze
* 
*
Honolulu, Hawaii

**Honolulu** () je glavni i najveći grad u američkoj saveznoj državi Havaji. Broj stanovnika po popisu iz 2006. godine je 377.357.

Leži na južnoj obali otoka Oahu. Grad se pruža oko 16&nbsp;km duž morske obale. Postoji sveučilište iz 1907.

U zaleđu su goleme plantaže šećerne trske i ananasa.

Istočno od grada nalazi se kupališni i turistički centar Waikiki, a oko 11&nbsp;km zapadno nalazi se ratna luka Pearl Harbor.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

* Popis gradova u SAD po broju stanovnika
* John Owen Dominis

## Vanjske veze
Roger Taylor (tenis)

**Roger Taylor** (Sheffield, South Yorkshire, 14. oktobar 1941 -) je bivši britanski teniser. Za vrijeme svoje karijere je osvojio 6 pojedinačnih i 10 titula u parovima. Na Grand Slam turnirima je bio relativno uspješan, došavši do polufinala na Roland Garrosu 1973. i polufiunala na Wimbledonu iste godine; u muškim parovima je osvojio titule na US Openu 1971. i 1972. Također je došao i do polufinala na Wimbledonu, porazivši branitelja titule Rod Lavera te u polufinale Australian Opena. Prije toga je došao u polufinale Wimbledona 1967.

Bio je poznat i kao jedini Britanac među Zgodnom osmoricom - grupom tenisera koje je okupio menadžer Lamar Hunt kako bi promovirao svoju novu profesionalnu organizaciju World Championship Tennis.

Uživa i reputaciju jednog od posljednjih velikih džentlmena među teniserima, a koju je stekao u četvrtfinalu Wimbledona 1973. kada je u četvrtfinalnom meču protiv 17-godišnjeg Björna Borga nakon već dobijene meč-lopte, vidjevši da Borg protestira zbog krivo dosuđenog auta, ponudio da se lopta još jednom odigra. Sudac je na to pristao i novu meč-loptu je Taylor dobio.

Poslije povlačenja iz aktivne igre je neko vrijeme bio kapetan britanske Davis Cup reprezentacije.

## Izvori
Charlie Pasarell

**Charles Manuel "Charlie" Pasarell, Jr.** (San Juan, 12. februar 1944 - ), također poznat po nadimku **Charlito** ("Mali Charlie"), je bivši portorikanski teniser, koji je od 1966. do 1974. u nekoliko navrata igrao za američku Davis Cup reprezentaciju. Najpoznatiji je po meču koga je 1969. igrao na Wimbledonu protiv Pancha Gonzalesa, i koga je izgubio sa 24-22 6-1 14-16 3-6 9-11; meč koji je trajao pet sata i 12 minuta te po svojoj dužini postavio rekord koji neće biti oboren do 2010. i znamenitog meča Isner-Mahut. Pasarell je trenutno direktor turnira BNP Paribas Open u Indian Wellsu i komentator na The Tennis Channelu.

## Vanjske veze
* Profile of Charlie Pasarell on ATP Board 
* Davis Cup statistics 
* Tennis Channel profile 
* Interview of Charlie Pasarell, 2003 
* BBC News article on Pasarell/Gonzales match
* SCTA Hall of Fame profile
Vjerujem u ljubav

***Vjerujem u ljubav*** je pjesma koju izvodi grupa Dragonfly i Dado Topić, a koja je predstavljala Hrvatsku na Eurosongu 2007. u Helsinkiju. To je petnaesta pjesma s kojom Hrvatska samostalno nastupa na Eurosongu. Autor pjesme, kao i uglazbljivač, je Dado Topić.

Izabrana je tijesnom pobjedom od samo jednog boda na hrvatskom izlučnom natjecanju za pjesmu Eurovizije, Dori, ispred "Pjesme za novčić" u izvedbi Kraljeva ulice i Sandre Bagarić. Pjesma je dobila 30 bodova (maksimalnih 16 od žirija i 14 od publike). Na Euroviziji će biti izvedena na hrvatskom jeziku, a zbog prošlogodišnjeg lošeg plasmana Severinine pjesme "Moja štikla" sudjelovala je u polu-finalu, gdje nije uspjela ući u finale Eurosonga 2007.g. Ostati će tako upamćena kao prva pjesma odkad Hrvatska samostalno nastupa, koja nije sudjelovala u finalu Eurosonga.

## Vanjske veze
* Riječi, "Vjerujem u ljubav" na diggiloo.net
San Juan

**San Huan** () je glavni grad, najveća luka i najstariji grad Portorika. Prema popisu iz 2000. godine usko područje grada ima 433.733 stanovnika. Zajedno s okolnim opštinama (Bajamon, Guaunabo, Katanjo, Kanovanas, Kaguas, Toa Alta, Toa Baha, Karolina i Truhiljo Alto) grad ima oko 2.000.000 stanovnika.

## Historija
San Huan su osnovali španski kolonizatori 1521. godine. U periodu izmedu 15. i 19. veka je oko grada izgrađen El Moro (San Felipe del Moro) - niz odbrambenih zidova i strateški bitnih struktura kako bi se zaštitio zaliv San Huana. Po njima se stari grad San Huan još naziva *-{La Ciudad Amurallada}-* (Grad okružen zidinama), a građevine su deo Svetske baštine Uneska.

## Zanimljivosti
Veliki španski muzički majstor Pablo Kasals se 1950. doselio u San Huan. Bio je dirigent Sinfonijskog orkestra Portorika i voditelj muzičkog konzervatorijuma u San Huanu. Danas se u San Huanu može posetiti Muzej Pabla Kasalsa.

Bakardi je najveća, svetski poznata, privatna kompanija - proizvođač alkoholnih pića. Nakon dolaska Fidel Kastra na vlast u Kubi, vlasnik Bakardija je preselio fabriku u San Huan. Fabrika se može posetiti i u njoj se može pratiti proces stvaranja ruma.

Poznata pop zvezda Riki Martin je rođen i odrastao u San Huanu. Veliki filmski glumci Raul Hulija i Benisio del Toro su rođeni i odrasli u glavnom gradu Portorika.

## Luka San Huan
Luka San Huan je najveća svetska tranzitna luka za početni ukrcaj i zadnji iskrcaj putnika za brodove za krstarenje.

## Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 395.326, što je 39.048 (-9,0 %) stanovnika manje nego 2000. godine.

## Gradovi prijatelji
*  Madrid (Španija)
*  Mastriht (Holandija)
*  Honolulu (SAD)
*  Kartahena (Kolumbija)
*  Tokio (Japan)
*  La Paz (Bolivija)

## Galerija


Datoteka:San_Juan_Port_with_Cargo.jpg|Luka San Huan
Datoteka:Calle del Cristo, San Juan 01.jpg|Ulica u Starom gradu
Datoteka:Old San Juan aerial view.jpg|Tvrđava El Moro



## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* San Huan
* Službene stranice grada
Pjesma Eurovizije 1990.

**Eurosong 1990.** je 35. izdanje Eurovizije. Održalo se je 5. svibnja 1990. u Zagrebu, Hrvatskoj povodom pobjede na prošlogodišnjem izdanju za ondašnju Jugoslaviju. Voditelji natjecanja bili su Helga Vlahović i Oliver Mlakar. Toto Cutugno je pobijedio na natjecanju sa svojom pjesmom *""*. Ovo je bila druga pobjeda Italije na ovom natjecanju. Prva pobjeda bila je ona pjesme *"[[Non ho l'età]]"*, koju je izvela Gigliola Cinquetti 1964.

Tekstovi mnogih pjesma slavili su demokratizaciju zemalja Istočnog bloka koja se u to vrijeme vrlo brzo događala, a pogotovo ikonski događaj rušenja Berlinskog zida u studenom 1989. No pobjednička pjesma je od svih najviše zagovarala europsko jedinstvo, jer je iskazivala želju za završetkom projekta jednog europskog tržišta 1992.

No, tijekom jedne probe, neki novinari su uvrijedili Olivera Mlakara i Helgu Vlahović zbog njihovih godina, zbog čega su njih dvoje dali otkaz. Zamijenili su ih Rene Medvešek i Dubravka Marković. No, nesporazum je brzo riješen, pa su se Helga i Oliver vratili da vode natjecanje.

Zloglasna greška se dogodila tijekom izvođenja prve pjesme. Usred prvih taktova pjesme se je dogodila duga stanka zbog problema sa trakom za playback pjesme španjolskih izvođača. Pjesma nije započela od početka, pa su se španjolski izvođači izgubili u pjevanju te su napustili pozornicu, ostavivši publiku zbunjenu. Međutim, pjesma nedugo nakon toga započeta od početka i natjecanje je nastavljeno bez problema.

Na ovom natjecanju je prvi put predstavljena i službena maskota, nazvana *[[Eurocat]]*, a dizajnirao ju je Joško Marušić.

## Komentatori
*  - Luis Cobos
*  - Dafni Bokota
*  - Claude Delacroix (RTBF), Luc Appermont (BRT)
*  - Başak Doğru
*  - Willem van Beusekom 
*  - Valérie Sarn
*  - Terry Wogan (BBC TV), Ken Bruce (BBC Radio 2)
*  – Arthúr Björgvin Bollason
*  - Leif Erik Forberg
*  - No commentator
*  - Jørgen de Mylius
*  - Theodor Haller (DRS), Lolita Morena (SSR), Carlo Bonomi (TSI)
*  - Fritz Egner
*  - Richard Adaridi
*  - Branko Uvodić
*  - Ana do Carmo
*  - Jimmy Greeley & Cliona Ni Bhuachalla
*  - Jan Jingryd
*  - Peppi Franzelin
*  - Barbara Stöckl
*  - Neophytos Taliotis
*  - Erkki Pohjanheimo & Ossi Runne

## Predstavnici
*  - Matilde Jarrín
*  - Fotini Yiannoulatou
*  - Luc Beyer
*  - Korhan Abay
*  - Joop van Os
*  - Jean-Luc Bertrand
*  - Colin Berry
*  – Árni Snævarr
*  - Sverre Kristoffersen
*  - Yitzhak Shim'oni
*  - Bent Henius
*  - TBC
*  - Sabine Sauer
*  - Marie Myriam
*  - TBC
*  - TBC
*  - Eileen Dunne
*  - Jan Ellerås
*  - Paolo Frajese
*  - Tilia Herold
*  - Anna Partelidou
*  - Solveig Herlin

## Pjesme

## Bodovna tablica

### "Dvanaestice"
Ovdje je popis podjele "dvanaestica" u natjecanju:

## Izvođači povratnici

## Izvori
Oro (pjesma)

***Oro*** je pjesma koja je predstavljala Srbiju na Eurosongu 2008. u Beogradu. Pjesma je na Beoviziji 2008. osvijila maksimalan broj bodova (24) dobivši 12 bodova i od publike i od žirija. Pjesmu izvodi Jelena Tomašević. Glazbu za pjesmu je napisao Željko Joksimović, a tekst Dejan Ivanović.

Pijesma *Oro* sadrži etnološke motive srpskih običaja. Stih *„Na Vidovdan probudi me da ga opet pogledam“*, ima etnološko značenje. On ukazuje na običaj po kojem su neudate djevojke na vidovdansko jutro gledale u nebo, nebi li vidjele odraz budućeg supruga, no podsjeća i na bitku na Kosovu polju iz 1389. koja se vodila baš na Vidovdan. Neki su to shvatili kao političku provokaciju, no to je kasnije negirano i utvrđeno je da se tekstovi pjesme odnose na gore spomenuti običaj.
Ove Bengtson

**Ove Nils Bengtson** (Daneryd, 5. april 1945 -) je bivši švedski teniser. Njegov je otac bio Torsten Bengtson, novinar i zastupnik Partije centra u Riksdagu. Kao izuzetno visok igrač (200 cm) bio je poznat po snažnom servisu, ali se nije istakao kao pojedinačni, nego igrač parova, gdje je osvojio pet titula, od toga tri sa Björnom Borgom. Za švedsku Davis Cup reprezentaciju je nastupio 50 puta. Nakon povlačenja iz tenisa je radio kao konzultant za General Motors, SAS i Saab.

## Vanjske veze
* Profil na stranici Davis Cupa 
* Profil na stranici ATP World Tour
Bistra voda

***Bistra voda*** je balada sarajevske rock grupe Regina koja je predstavljala Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu 2009. u Moskvi.

Pjesmu je skladao i napisao sam član grupe, Aleksandar Čović. Pjesma je službeno izabrana 12. siječnja 2009., među konkurencijom u kojoj su bili Irina Kapetanović, Storm i Hari Mata Hari, a službeno je predstavljena 1. ožujka 2009.

Izvučena je za nastup u prvom polufinalu i to kao posljednja, 18., pjesma večeri. Nakon prvog polufinala ušla je, sa još 9 zemalja, u veliko finale gdje su nastupali 12. Nakon zbrajanja glasova, pjesma je zauzela izvrsno 9., od 25. mjesta, sa ukupno 106 bodova. Ovim je mjestom Regina postala najbolje plarisana pjesma s područja bivše Jugoslavije na ovogodišnjem Eurosongu. Iza nje, ujedno i jedina koja je prošla finale, bila je Hrvatska koja je zauzela tek 18. mjesto. Bosna i Hercegovina trebala je, kako je Čović rekao u emisiji *[[3 pa 1 za Oslo]]*, završiti natjecanje na 8. mjestu, ispred Francuske, no problem se dogodio nakon otkazivanja telekomunikacijskog sustava u Norveškoj. Bosna i Hercegovina je od Norveške trebala dobiti 10 bodova, a ne 0, te bi na taj način prestigli Francusku.

Regina je s ovom pjesmom ujedno ostvarila i četvrti najbolji plasman BiH u povijesti (iza Hari Mata Harija i Dine Merlina), dok je nakon uvođenja polufinala ovo treći najbolji rezultat Bosne i Hercegovine na Eurosongu (iza Hari Mata Harija i Dine Merlina).

Pjesma je također nagrađena Nagradom Marcel Bezençon za najbolju skladbu na Eurosongu 2009. Nagradu je, kao skladatelj, primio član grupe Aleksandar Čović koji je napisao i riječi i glazbu za pjesmu *Bistra voda*.

## Reference

## Vanjske veze
* Spot pjesme ''Bistra voda''
* Snimak premijerne izvedbe pjesme 1. ožujka 2009.
* Snimak izvedbe pjesme s Beovizije 2009.
* Snimak izvedbe pjesme s prvog polufinala Eurosonga 2009.
* Snikam izvedbe pjesme s finala Eurosonga 2009.
Rändajad

**"Rändajad"** (estonski: ***Putnici***) je estonska pjesma grupe Urban Symphony koja predstavlja Estoniju na Eurosongu 2009.. Tekst pjesme, kao i glazbu, napisao je Sven Lõhmus.

Pjesma se natjecala u drugom polufinalu 14. svibnja i uspijela je, prvi put nakon uvođenja polufinala, izboriti mjesto u finalu 16. svibnja gdje će nastupati 15.

Pjesma, koja sadži i dozu orijentalnih elemenata, govori o beskrajnim putovanjima kroz pustinju i rizicima samog puta.

Autor pjesme, Sven Lõhmus, napisao je i pjesmu *[[Let's Get Loud]]* koju je na Eurosongu 2005. izvodila grupa Suntribe, ali pjesma nije postigla veći uspjeh.

U finalu je Estonija izborila izvrsno 6. mjesto u vrlo jakoj konkurenciji dobivši od ostalih europskih zemalja ukupno 129 bodova.

;**Uspjeh na ljestvicama:**

## Izvori

## Vanjske veze
* Snimak izvedbe s estonskog nacionalnog natjecanja
* Snimak izvedbe s drugog polufinala Eurosonga 2009.
* Snimak izedbe s finala Eurosonga 2009.
Vladimir Viktorovič Korotkov

**Vladimir Viktorovič Korotkov** (, Moskva, 23. april 1948 - ) je bivši sovjetski teniser. Tri puta je osvajao prvenstvo SSSR-a u tenisu, a osvojio je i juniorske titule na Roland Garrosu i Wimbledonu. Osvojio je zlatnu medalju u miješanim parovima na Olimpijadi u Ciudad de Mexicu, a od 1969. do 1974. nastupio 21 put za sovjetsku Davis Cup reprezentaciju. Nakon završetka aktivne igračke karijere je radio kao trener.

## Vanjske veze
* Коротков Владимир Викторович в Энциклопедии «Российский теннис»
* Profil  na stranici ITF
Manuel Santana

**Manuel Martínez Santana**, poznat i kao **Manolo Santana**, (Madrid, 10. maj 1938 - 2021) je bivši španski teniser poznat po osvajanju Grand slam turnira 1960-ih, zahvaljujući čemu je postao jedan od najvećih sportskih heroja svoje domovine, i koji se smatra jednim od najzaslužnijih za populariziranje u Španiji dotle relativno nepoznatog tenisa.

Odrastao je u siromašnoj porodici, i kao dijete je zarađivao sakupljajući loptice u teniskom klubu Velazquez. Jedan od članova kluba je prepoznao njegov talent te mu omogućio školovanje i treniranje. Santani je prvi uspjeh bilo osvajanje prvenstva Španije, a nakon toga je slijedila sjajna karijera u kojoj je do povlačenja 1970. osvojio preko 72 titula. Zahvaljujući njemu je Španija 1965. pobijedila SAD u Davis Cupu, zbog čega ga je osobno pohvalio tadašnji španski vođa Francisco Franco.

Poznat je kao prvi tenisač koji je izjavio da je "trava za krave", aludirajući na travnati teniski teren Wimbledona, i to neposredno prije nego što je tamo 1966. osvojio titulu.

Bio je oženjen i razveden tri puta, a ima tri kćeri i jednog sina.

## Vanjske veze

* International Tennis Hall of Fame
* Manolo Santana Racquets club 
* Sport Center Manolo Santana
Zauvijek moja

**"Zauvijek moja"** je pop pjesma crnogorskog glazbenog sastava No Name koja je predstavljala Srbiju i Crnu Goru na Eurosongu 2005. godine u Kijevu.

Nakon što je Željko Joksimović sa svojom pjesmom "Lane moje" prethodne godine u Istanbulu osvojio drugo mjesto, No Name su imali direktan plasman u finale Eurosonga. U finalu su nastupali 12., prije Danske i poslije Izraela. Nakon *tele-votinga*, pjesma je dobila ukupno 137 bodova, dobivši maksimalnih 12 bodova od Hrvatske, Austrije i Švicarske, čime je osvojila 7. mjesto i Srbiji i Crnoj Gori ponovo osigurala direktan nastup u finalu.

Sljedeće je godine skupina No Name ponovo pobijedila u nacionalnom finalu s pjesmom "Moja ljubavi", no došlo je do internog konflikta jer crnogorski žiri nije dao niti boda srpskim izvođačima tako da je Srbija i Crna Gora povukla svog predstavnika s natjecanja te godine. Njihovo mjesto u finalu je zauzela Hrvatska.
Alex Olmedo

**Alejandro "Alex" Rodríguez Olmedo** (Arequipa, 24. mart 1936 - Los Angeles, 9. decembar 2020) je bivši peruanski teniser, poznat po tome što je kao amater osvojio 1959. osvojiti Australian Champsionship i Wimbledon, a prije toga U.S. Championships u igri parova zajedno sa Hamom Richardsonom. 

Prije toga je zahvaljujući svom velikom teniskom talentu dobio stipendiju za Univerzitet Južne Kalifornije (USC) koga je zastupao u američkim univerzitetskim natjecanjima. Tih je godina, usprkos peruanskog državljanstva, nastupao za američku Davis Cup reprezentaciju, što je izazvalo kontroverze. 1960. je započeo profesionalnu karijeru, a kasnije je uzeo i američko državljanstvo.

## Vanjske veze
* International Tennis Hall of Fame
Cliff Drysdale

**Cliff Drysdale** (Nelspruit, 26. maj 1941 -) je bivši južnoafrički teniser koji je igrao 1960-ih i početkom 1970-ih, a kasnije postao poznati teniski komentator. Bio je član Zgodne osmorice - grupe tenisera koja je na poziv osnovala prvi profesionalnu turneju World Championship Tennis 1968. Za vrijeme karijere je osvojio pet pojedinačnih i osam naslova u parovima, uključujući US Open 1972. Danas radi kao komentator na ESPN-u.

## Vanjske veze

* 
* 
* ''Grand Slam Sports'' with a profile of Drysdale 
* Biography and images of Cliff on the ''Cliff Drysdale'' site 
* Legends of Tennis:Cliff Drysdale 
* Red Ledges  Cliff Drysdale Tennis Academy in Utah
* ESPN's Cliff Drysdale to emcee "Legends Ball"
* In action photo 
* Cliff Drysdale ESPN Bio
John Newcombe

**John David Newcombe**, AO, OBE (Sydney, 23. maj 1944 -) je bivši australijski teniser poznat po kao igrač br. 1 na ATP-ovoj listi 1974. Tokom karijere je osvojio 68 pojedinačnih i 33 titule u parovima. To uključuje 8 pojedinačnih Grand Slam titula i 17 titula u parovima, od kojih je mnoge osvojio zajedno sa svojim sunarodnjakom Tonyjem Rocheom. Profesionalcem je postao godine 1968. pridruživši se grupi Zgodne osmorice; uz Roda Lavera je jedini igrač koji je osvojio pojedinačne titule Wimbledona i US Opena i kao amater i kao profesionalac.

4. septembra 1976. se natjecao u piću sa budućim američkim predsjednikom Georgeom W. Bushom, a što je za posljedicu imalo Bushovo pijanstvo, odnosno hapšenje zbog vožnje u pijanom stanju - biografski detalj izbačen u javnost neposredno pred izbore 2000. godine.

Newcombe je poznat kao jedan od australijskih republikanaca.

## Vanjske veze
* International Tennis Hall of Fame
* Official Wimbledon website profile
* [[Wikinfo] article on John Newcombe]
* Enough Rope's John Newcombe interview
* John Newcombe Estate & Country Club 
* 
* Sunday Times article 24 January 2010
Tom Okker

**Thomas S. Okker** (Amsterdam, 22. februar 1944), poznat po nadimcima *Leteći Holandez* ("The Flying Dutchman") i *Tom Trzaj* ("Tom the Twitch"), je bivši nizozemski teniser. U periodu 1968–74 je bio među najbolje rangiranim igračima svijetima, a godine 1969. bio prvorangirani u igri parova. Tokom karijere je osvojio 31 pojedinačni i 69 naslovima u parovima, uključujući Roland Garros 1973. i US Open 1976. Osvojio je i zlatnu medalju na Makabijadi 1965. Poznat je i kao prvi teniser Open ere koji je igrajući zaradio milion dolara.

## Vanjske veze

* Davis Cup record
* Jews in Sports bio
Butch Buchholz

**Earl "Butch" Buchholz, Jr.**(St. Louis, Missouri, 16. septembar 1940 -) je bivši američki teniser koji je vrhunac karijere imao krajem 1950-ih i početkom 1960-ih. Nakon osvajanja juniorskih titula na Wimbledonu i Roland Garros u1958, odnosno Australian Championshipsu 1959. se posvetio profesionalnoj karijeri zbog koje mu je sve do 1968. bio zapriječen pristup na Grand Slam turnire. Nakon povlačenja iz igre je radio u upravi World Team Tennisa, a potom bio i izvršni direktor ATP-a, te 1985. osnovao turnir danas poznat kao Miami Masters.

## Vanjske veze
* International Tennis Hall of Fame
Clark Graebner

**Clark Graebner** (Cleveland, 4. novembar 1943 -) je bivši američki teniser. Njegovo najveće dostignuće - uz 4 pojedinačna i 10 naslova u parovima - bilo je osvajanje titule na Roland Garrosu 1966. u parovima, kada je u finalu zajedno sa Dennisom Ralstonom porazio rumunjski par Nastase-Tiriac. Godine 1968. je na US Openu izgubio polufinalni meč sa Arthurom Asheom; taj je meč inspirirao novinara Johna McPheeja da mu posveti knjigu *[[Levels of the Game]]* (1969).

Oženio se za profesionalnu teniserku Carole Caldwell (1943 - 2008) sa kojom je imao dvoje djece - sinove Camerona i Clarka.

## Vanjske veze
* International Tennis Federation - Clark Graebner
Tony Roche

**Anthony "Tony" Dalton Roche** (Waga Waga, Novi Južni Vels, 17. maj 1945 -) je bivši australijski teniser koji je igrao 1960-ih i početkom 1970-ih.- Osvojio je jednu pojedinačnu i dvanaest Grand Slam titula u parovima, od toga mnoge igrajući sa svojim prijateljem Johnom Newcombeom. Poslije igračke karijere se posvetio treniranju, a među teniserima koje je trenirao su bili Ivan Lendl, Patrick Rafter, Roger Federer, Lleyton Hewitt i Jelena Dokić.

## Vanjske veze
* ATP Official Profile
* International Tennis Hall of Fame
* Roche's page at Sporting-heroes.net
Lane moje

***Lane moje*** (srpski: ***Лане моје***) je pjesma Željka Joksimovića iz 2004. godine s kojom je predstavljao Srbiju i Crnu Goru na Eurosongu 2004. u Istanbulu. Glazbu za pjesmu napisao je sam Joksimović, a tekst je napisala Leontina Vukomanović. Joksimović je ovu pjesmu na Eurosongu izveo zajedno sa Ad Hoc orkestrom. 

Pjesma obiluje snažnim narodnim motivima i tipičan je primjer jedne snažne balade, zbog čega je i bila proglašena za favorita natjecanja. Svemu tome doprinijela je izvrsna izvedba Željka Joksimovića, koji je svojim izvrsnim glasovnim sposobnostima uvelike doprinio kvaliteti pjesme. 

U polufinalu je pjesma opravdala status favorita, te je, sa 263 boda, osvojila prvo mjesto i tako izborila plasman u finale. U finalu je pjesma ipak završila na drugom mjestu, ponovo sa 263 boda, i to iza ukrajinske predstavnice Ruslane i njezine pjesme *[[Wild Dances]]*. Zanimljivo je kako je upravo ta pjesma završila na drugom mjestu u polufinalu sa 256 bodova. 

Kako je 2004. još uvijek vrijedlo pravilo da prvih 10 zemalja iz finala imaju direktan plasman u finale sljedeće godine, Joskimović je drugim mjestom osigurao direktan nastup u finalu za Srbiju i Crnu Goru. Joksimovića je naslijedila grupa No Name sa pjesmom *[[Zauvijek moja]]*, s kojom je osvojila 7. mjesto. Ovo je bio prvi nastup Srbije i Crne Gore na Eurosongu. Od 2007. posebno će se natjacati Srbija, a posebno Crna Gora.
Dennis Ralston

**Dennis Ralston** (Bakersfield, Kalifornija, 27. jul 1942 - 6. decembar 2020.) je bivši američki teniser. Kao student Univerziteta Južne Kalifornije je osvojio prvenstvo NCAA u tenisu. Godine 1966. je izgubio finale Wimbledona od Manuela Santane. Dvije godine kasnije se priključio grupi Zgodne osmorice, igračima koji su postali pioniri modernog profesionalnog tenisa. Tokom karijere je osvojio 27 titula - pojedinačnih i u parovima, uključujući pet Grand Slam titula u parovima.

## Vanjske veze
* International Tennis Hall of Fame
Ovo je Balkan

***Ovo je Balkan*** je pjesma Milana Stankovića iz 2010. godine s kojom predstavlja Srbiju na Eurosongu 2010. Tekst pjesme napisao je proslavljeni glazbenik Goran Bregović, a glazbu je napisala Marina Tucaković.

Pjesma i autor su izabrani u konkurenciji od 10 prijavljenih pjevača za izlučno natjecanje *[[3 pa 1 za Oslo]]*. Izbor pjevača napravio je sam Bregović. Nakon toga je Stanković, uz Eminu Jahović i Olivera Katića, izveo svoju pjesmu na nacionalnom finalu i odnio uvjerljivu pobjedu. Pjesma je odnijela ukupno 58 428 glasova od ukupnih 129 105, što iznosi 45,25% ukupnih glasova. Stanković je pjesmu izvodio na srpskome, nastupao je kao sedmi u prvom polufinalu, održanom 25. svibnja 2010. Nakon održanog polufinala, Milan Stanković je dobio 79 bodova i tako završio na 5. mjestu, što je bilo dovoljno za finale.

U finalu je nastupao osmi, a nakon glasovanja je završio na 13. mjestu sa 72 bodova. Srbija je 12 bodova dobila od Bosne i Hercegovine.
Rock Me

***Rock Me*** je pjesma grupe Riva iz 1989. godine. Tekst pjesme napisao je Stevo Cvikić, a glazbu Rajko Dujmić. Riva je s ovom pjesmom predstavljala Jugoslaviju na Eurosongu 1989. u Lausannei i, s ukupno 137 bodova, osvojila prvo mjesto i donijela pobjedu toj zemlji. Ovo je bila prva i posljednja pobjeda Jugoslavije na Eurosongu.

Pjesmu je Emilija Kokić izvodila na hrvatskome, a govori o vrsnom pijanistu (*Svirao je 'ko pijanista, [[Mozart]]a, [[Chopin]]a, [[Liszt]]a*) koji je zamoljen da odsvira nešto plesno.

Postojao je izvorni apel da se Eurosong održi u Zadru, mjestu gdje je Riva osnovana, no ipak je domaćinstvo dobio Zagreb i Koncertna dvorana "Vatroslav Lisinski". Pjesma je uvelike popularizirala jugoslavenski rock u svijetu i pokazala kako jugoslavenska rock scena nije patila od monopola velikih gradova (zbog činjenice da je Riva osnovana u Zadru).

Rivu je na mjestu jugoslavenskog predstavnika nasljedila Tajči s pjesmom *[[Hajde da ludujemo]]*, a na pobjedničkom postolju nasljedio ju je Toto Cutugno s pjesmom **.

## Reference
Giovanni d'Alemagna

**Giovanni d'Alemagna** (* 1399. - † Padova, april 1450.), bio je venecijanski slikar njemačkog porijekla bliski suradnik Antonija Vivarinija.

## Biografija
I danas se nezna gdje je rođen *Johannes*, - koji je postao poznat u talijanskoj historiji umjetnosti kao *Giovanni d'Alemagna*, niti puno toga o njegovoj mladosti. Najnovija istraživanja historičara E. Merkel (Venezia, 1430-1450) i M. Lucco (Padova) iz 1989. otkrila su da se rodio 1399., kao i to da se oženio 1423. za Maddalenu i da je postao građanin Padove 1431.

Između 1430. i 1435. naslikao je ciklus *Priče o Kristu*, koji se danas nalazi u Galeriji Franchetti - Ca 'd'Oro.

*Giovanni d'Alemagna* oženio je sestru Antonija Vivarinija i postao njegov najbliži suradnik u njegovoj muranskoj slikarskoj bottegi, koja je izvela puno poliptiha i fresaka po Veneciji i Venetu. Tako da je vrlo je teško odrediti što je tko naslikao. 

Prvi njihov zajednički rad bio je *Triptih sv. Jeronim* iz 1441., za venecijansku crkvu Santo Stefano, na kojem se potpisao kao 
'Johannes' (danas u Kunsthistorisches Museum Beč). 
Kod tog rada vidi se da je *Giovanni* slikao puno plošnije likove, i imao puno dekorativniji stil od svog partnera Antonija.
*Giovanni* i Antonio su zajedno oslikali poliptih za crkvu San Zaccaria (*sv. Sabina*) i oslikali freskama *Žalosnu kapelu* 1443. - 1444. Zajedno su radili na poliptihu za crkvu San Pantalon *Krunidba svete Marije*) 1444. i na poliptihu *Madona na prijestolju među svecima* (1446.), koji se danas čuva u Galeriji venecijanske Akademije. Njihov zajednički rad je su i poliptih za *[[Benediktinci|benediktinski]] [[manastir|samostan]] Praglia* 1448 (okolica Padove), danas u Pinacoteca di Brera u Milanu. 
### Rad u Kapeli Ovetari
Između 1448. - 1450. *Giovanni* i Antonio rade u Padovi, gdje su zajedno sa Mantegnom i Pizzolom, oslikavali freskama Kapelu Ovetari u Eremitanskoj crkvi (Chiesa degli Eremitani) koja je potpuno uništena za Drugog svjetskog rata. 
U Padovi je *Giovanni d'Alemagna* nenadano umro u aprilu 1450., nakon tog je Antonio prekinuo rad na freskama i vratio se u Veneciju.

## Povezano
* Antonio Vivarini
* Bartolomeo Vivarini
* Alvise Vivarini

## Izvori

## Vanjske veze
* Giovanni d'Alemagna, na portalu answers.com 
* ''Giovanni d'Alemagna'', na portalu Treccani.it
Thunder and Lightning

**"Munja i grom"** je pjesma kojom Vukašin Brajić predstavlja Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu 2010. u Oslu u Norveškoj. Tekst i glazbu za pjesmu napisao je Edin-Dino Šaran.

Pjesma je snažna ljubavna rock balada i govori o prekidu jedne ljubavi.

Pjesma je izabrana interno od strane posebne komisije BHRT-a u konkurenciji u kojoj je bilo između 80 i 100 pjesama. Jedna od članica žirija kasnije je rekla kako je ova pjesma bila najkompletnija od svih prijavljenih. Vukašin je kao predstavnik prezentiran 11. siječnja, a pjesma je predstavljena 14. ožujka u posebnoj emisiji BHRT-a. U toj je emisiji Vukašin otpjevao originalnu verziju pjesme na bosanskom jeziku te na engleskom jeziku na kojem nosi naziv **"Thunder and lightning"**. Upravo je engleska verzija pjesme izabrana kao ona kojom će se Vukašin predstaviti u Oslu na prvoj polufinalnoj večeri. Nakon što je kao osma odradila svoj nastup, BiH je izborila plasman u finale Eurosonga (te je bila prva zemlja koja je proglašena finalistom prilikom predstavljanja plasiranih). U polufinalu je sa 59 završila na 8. mjestu, dok je u finalu završila na 17. mjestu s 51 bodom. BiH je 12 bodova u finalu dobila od Srbije.
Lako je sve (pjesma)

***Lako je sve*** je osmi singl s istoimenog albuma sastava Feminnem. Pjesma je predstavljala Hrvatsku na Pjesmi Eurovizije 2010. godine u Oslu.

Pjesma je prijavljena na Doru 2010. gdje je nastupala u polufinalnoj večeri kao prva pjesma po redu. Nakon glasovanja, pjesma je dobila ukupno 1.137 telefonskih glasova i time zauzela 4. mjesto, što joj je osiguralo prolazak u finale. U finalu je pjesma dobila 16. mjesto po redu te je nastupila posljednja nakon pjesme *Jobrni je jobrni*. Nakon finalnog glasovanja, pjesma je dobila 16 bodova od glasova stručnog žirija, maksimalnih 16 bodova od glasova publike te je tako sa uvjerljiva 32 boda osvojila prvo mjesto i nastup u Oslu.

Nakon preliminarnog ždrijeba, odlučeno je da će pjesma nastupati 15. tijekom druge polufinalne večeri 27. svibnja 2010. Nakon održanog polufinala, Hrvatska je bila među 7 zemalja koje nisu izborile nastup u finalu Eurosonga. Ukupno je dobila 33 boda, što je bilo dovoljno za 13. mjesto.

## Popis pjesama
Lost and Forgotten

***Lost and Forgotten*** (engleski: *Izgubljeni i zaboravljeni*) je pjesma Petra Naliča iz 2010. s kojom je, zajedno sa svojom glazbenom družinom, predstavljao Rusiju na Eurosongu 2010. u Oslu. Tekst i glazbu za pjesmu napisao je sam Nalič.

Pjesma je nastupala u prvom polufinalu kao druga pjesma večeri, nakon Moldavije, te prije Estonije. Nakon glasovanja, Nalič je sa svojom družinom završio na 7. mjestu, skupivši 74 boda, što je bilo dovoljno za plasman u finale. U finalu su nastupili 20., a nakon glasovanja su završili na 11. mjestu sa ukupno 90 bodova.
Milim

***Milim*** (hebrejski ***מילים***; sh. ***Riječi***) je pjesma Harela Skaata iz 2010. godine koja je predstavljala Izrael na Eurosongu 2010. u Oslu. Tekst pjesme napisao je Noam Horev, a glazbu Tomer Hadadi.

Dana 25. 12. 2009. godine objavljeno je kako će, nakon internog izbora izraelske televizije, mladi pjevač Harel Skaat predstavljati svoju zemlju na Eurosongu. No, izbor pjesme ipak nije bio interni. Na godišnjem izraelskom natjecanju *[[Kdam Eurovision]]*, Skaat je dobio 4 pjesme koje je izveo u finalu. To su pjesme *Le'an? (Daleko)*, *Ela'yih (Prema tebi)*, *Le'hitkarev (Bliže)* i *Milim (Riječi)*. Ustrojen je žiri i podijeljen u 5 skupina. Žiri je, nakon poslušane sve četiri pjesme, davao bodove 0, 8, 10 i 12 osivno o njihovoj procjeni kvalitete pjesme. Finale je održano 15. 3. 2010.

Nakon glasovanja žirija, pjesma *Milim* je uvjerljivo odnijela pobjedu dobivši 12 bodova od svih 5 žirija, ostavivši iza sebe pjesmu *Le'an?* sa 88 bodova. U izboru je sudjelovala i publika koja je preko telefonskog glasovanja birala svog favorita. Pjesma *Milim* je i preko glasova pobjede odnijela uvjerljivo pobjedu, te sa ukupnih 240 bodova postala pjesma koju će Skaat izvoditi na Eurosongu u Oslu. Izrael će nastupiti 3. u drugom polufinalu, nakon Armenije i prije Danske.

Dana 27. 4. 2010. izdana je konačna verzija pjesme snimana u suradnji sa filharmonijskim orkestrom, a nedugo nakon toga najavljena je i francuska verzija pjesme.

Nakon polufinalnog nastupa, Izrael je izborio nastup u finalu gdje nastupa kao 24., odnosno pretposljednja, pjesma večeri. Prije Izraela nastupa Portugal, a nakon njega Danska. U polufinalu je sa 71 bodom izborio 8. mjesto, dok je nakon finalnog nastupa, s istim brojem bodova, završio na 14. mjestu.

No, Harel je sa ovom pjesmom uspio osvojiti Nagradu Marcel Bezençon i to u sve tri kategorije (umjetnička nagrada, nagrada za skladatelja, nagrada novinara), što je prvi put u povijesti otkada se ta nagrada dodjeljuje.
Everybody (pjesma, Tanel Padar, Dave Benton & 2XL)

***Everybody*** je pjesma iz 2001. kojom su Tanel Padar, Dave Benton i 2XL predstavljali Estoniju na Eurosongu u Danskoj. Teks pjesme napisala je Maian-Anna Kärmas, a glazbu Ivar Must. Pjesma je izvedena 20. po redu, nakon njemačke predstavnice Michelle s pjesmom *[[Wer Liebe lebt]]*, a prije malteškog predstavnika Fabrizia Fainella s pjesmom *[[Another Summer Night]]*. Na kraju glasovanja, pjesma je osvojila 198 bodoova i prvo mjesto, čime je obilježila prvu estonsku pobjedu na Eurosongu.

Tekst pjesme je poprilično jednostavan i zapravo je običan poziv na tulum. No, unatoč tome, pjesma je poznata po dvije stvari. Prva od njih je ta da je Dave Benton bio najstariji pobjednik Eurovizije ikada, a druga da je taj isti pjevač bio prvi crnac koji je pobijedio na Eurosongu. 

Estonija je ovom pobjedom postala prva zemlja s područja bivšeg Sovjetskog Saveza koja je osvojila Eurosong (Latvija i Ukrajina će ubrzo postati druga i treća, a nakon njih još i Rusija te Azerbejdžan). Pjevač Tanel Padar nastupio je i na Eurosongu 2000., ali kao jedan od back-vokala Edi-Ines Etti, koja mu je bila tadašnja djevojka.

Tanela i Davea je pratila skupina od četiri pjevača (Lauri Pihlap, Kaido Põldma, Sergej Morgun i Rene Soom) poznata kao 2XL.

Pjesmu je na poziciji estonskog predstavnika nasljedila Sahlene s pjesmom *[[Runaway (Sahlenina pjesma)|Runaway]]*, a na pobjedničkoj poziciji pjesma *[[I Wanna]]* koju je, kao latvijska predstavnica izvodila Marie N.
Refrain (pjesma, Lys Assia)

***Refrain*** je pjesma Lys Assie iz 1956. godine s kojom je nastupila na Eurosongu 1956. u Luganu. Tekst pjesme napisao je Émile Gardaz, a glazbu Géo Voumard. Ovo je bila prva švicarska pobjeda na Eurosongu (ujedno i prva pobjednička pjesma u povijesti Eurosonga), ali ne i prvi nastup te zemlje. Ta činjenica leži u pravilu, koje se primijenilo samo te godine i nikada više, da svaka zemlja mora imati po dvije pjesme koje ju predstavljaju, a ne jednu. Lys Assia izvela je obje švicarske pjesme (jedna od dvoje izvođača koja je izvela obe pjesme svoje zemlje), od kojih je prva bila *[[Das alte Karussell]]* na njemačkom, a pjesmu *Refrain* izvela je na francuskom.

Pjesma je tipičan primjer šansone, a govori o izgubljnim ljubavima iz mladosti. Pjesma je izvedena deveta po redu, nakon nizozemske pjesme *[[Voorgoed voorbij]]* koju je izvodila Corry Brokken, te prije belgijske predstavnice Mony Marc s pjesmom *[[Le plus beau jour de ma vie]]*. Pjesma *Refrain* je na koncu završila na prvom mjestu, no bodovi i plasman ostalih pjesama nikada nisu objavljeni.

Na Eurosongu 1957., Lys Assia je ponovo predstavljala Švicarsku, ovaj put s pjesmom *[[L'enfant que j'étais]]*, no te je godine pobjedu odnijela nizozemska predstavnica Corry Brokken s pjesmom *[[Net als toen]]*.
Francesco Squarcione

**Francesco Squarcione** (* 1397. - † Padova, 1468.), bio je padovanski slikar na prijelazu gotike u renesansu, pasionirani zaljubljenik u antiku i veliki kolekcionar antiknih umjetnina.

*Squarcione* je bio neobično značajan za razvoj padovanske renesanse, ne toliko kao slikar već kao učitelj u svojoj bottegi gdje su se mladi umjetnici mogli upoznati sa djelima antike i studirati ih. Njegovi najslavniji učenici bili su; Andrea Mantegna, Cosimo Tura i Carlo Crivelli.

## Biografija
O *Squarcione* se nezna puno, zna se da je zapravo bio *krojač* (latinski: *sartor et recamator*), koji se poput ostalih svojih suvremenika zanio proučavanjem i skupljanjem antičkih umjetnina, tako da je zbog tog proputovao cijelu Italiju, a pretpostavlja se da je 1420 posjetio i Grčku. Od 1426 u službenim dokumentima se navodi kao slikar (*pictor*). 

Od 1431 kad je osnovao svoju slikarsku bottegu, kroz nju je prošlo 137 mladih slikara i umjetnika, između ostalih i Giorgio Schiavone (Juraj Ćulinović), Dario da Treviso, Marco Zoppo.
## Djela
Od njegovih slikarskih djela nije ostalo puno *Poliptih De Lazara*, (1449. - 1452.), koji se danas čuva u Museo Civico u Padovi, *Madona i djetešce* (oko 1455.) danas u Gemäldegalerie u Berlinu i ciklus fresaka u Palazzo Troyer (Serravalle Vittorio Veneto).

## Bibliografija
* Carlo Ridolfi: *Le maraviglie dell’arte*, Venezia, 1648, str. 67-68 
* Pierluigi De Vecchi i Elda Cerchiari, *I tempi dell'arte*, volume 2, Bompiani, Milano 1999.  

## Povezano
* Andrea Mantegna
* Giorgio Schiavone
* Cosimo Tura

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Squarcióne, Francesco'', na portalu Treccani.it
Santo Stefano (Venecija)

**Chiesa di Santo Stefano** (hrvatskosrpski jezik: **Crkva svetog Stjepana**) je gotička venecijanska crkva u sestieru San Marco na istoimenom trgu (Campo Santo Stefano), blizu mosta Ponte dell'Accademia.

## Historija
Prvu crkvu na tom mjestu izgradili su augustinci heremiti u 13. vijeku, potom je kompletno obnovljena u gotičkom stilu u 14. vijeku, a potpuno dovršena tek u 15. vijeku kad joj je Bartolomeo Bon isklesao mramorni portal 1442. i rozetu na glavnoj fasadi. Pored crkve stoji orginalni romanički zvonik sa oktogonalnim tamburom.

## Arhitektura

Crkva Santo Stefano je veća trobrodna crkva, podjeljena masivnim stupovima koji nose drveni strop.
Unutar sakristije čuvaju se dragocjena renesansna djela, uključujući tri velika platna Tintoretta (*Posljednja večera, Pranje nogu i Agonija u vrtu*), jedno Raspelo Paola Veneziana, poliptih Bartolomeja Vivarinija i oltarna slika *Sveta obitelj* Palme Starijeg. Unutrašnjošću crkve dominira velika grobnica dužda Francesca Morosinija koju su 1694. isklesali Antonio Gaspari i Filippo Parodi. U jednoj od bočnih kapela nalazi se nadgrobni spomenik Antonija Canove za senatora Giovannija Faliera (1808).

## Izvori

## Vanjske veze

* Santo Stefano, na portalu Paradoxplace Italy, Spain, Portugal, France, Britain Photo Galleries
Wimbledon 1968. – ženski singl

Pobjednica Wimbledonskog turnira u pojedinačnoj ženskoj kategoriji 1968. je bila braniteljica naslova Billie Jean King. Ona je u finalu porazila australijsku teniserku Judy Tegart sa 9–7 7–5. Billie Jean King je to bio treći uzastopno osvojeni wimbledonski trofej.

Turnir je bio prvi u Open eri, odnosno otvoren i amaterima i profesionalcima.

## Nositeljice
#  *'[[Billie Jean King]] (Prvak)
#  [[Margaret Court]] *(Četvrtfinale)
#  Nancy Richey *(Polufinale)
#  [[Ann Haydon-Jones|Ann Jones]] *(Polufinale)
#  Virginia Wade *(Prva runda)
#  [[Maria Bueno]] *(Četvrtfinale)
#  Judy Tegart *(Finale)
#  [[Lesley Bowrey]] *(Četvrtfinale)

## Ždrijeb

### Posljednjih osam

### Ranije runde
#### Sekcija 1

#### Sekcija 2

#### Sekcija 3

#### Sekcija 4

#### Sekcija 5

#### Sekcija 6

#### Sekcija 7

#### Sekcija 8

## Vanjske veze
* 1968 Wimbledon Championships on ITFtennis.com , the source for this draw
Kathleen Harter

**Kathleen "Kathy" Harter** (27. oktobar 1946 -), poznata i kao **Kathleen Marcus** i **Kathleen Shubin**, je bivša američka teniserka koja je profesionalno nastupala početkom 1970-ih. Tokom karijere je osvojila dva pojedinačna i dva naslova u parovima. Godine 1976. je na Roland Garrosu u igri parova zajedno sa Helgom Niessen došla do finala (koga je izgubila od para Bonicelli - Sheriff Lovera). 

## Vanjske veze
* 
* 
*
Alice Tym

**Alice Luthy Tym** (22. novembar 1942 -.), rođena kao **Alice Luthy**, je bivša američka teniserka koja je sredinom 1960-ih nastupala na studentskim i amaterskim natjecanjima. Poznata je po tome što je osnovala teniski tim na Univerzitetu Floride, a nakon završetka igračke karijere je bila teniski trener te pisac za časopis *[[World Tennis]]*. Živi u Brentwoodu u državi Tennessee sa svojim suprugom William A. Tymom koji je također nastupao za Univerzitet Floride.

## Literatura
Smith, Phillip S., *From Club Court to Center Court*, Western Southern Financial Masters Women's Open, Cincinnati, Ohio (2008 ed.). .
Lidy Venneboer

**Lidy Venneboer** (17. august 1946 -) je bivša nizozemska teniserka. Nastupala je za nizozemsku Fed Cup reprezentaciju sa kojom je 1968. došla do finala, ali je izgubila od australijske teniserke Margaret Smith.

## Vanjske veze
* 
*