open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Izbor za papu 1086.

**Izbor za papu 1086. godine** održan je 24. maja 1086. u rimskoj crkvi S. Lucia di Septisolio. Do njega je došlo nakon gotovo jednogodišnje sedisvakancije izazvana smrću pape Grgura VII, ali i u jeku borbe za investituru između Grgura i njegovih crkveno-reformatorskih sljedbenika s jedne, te pristaša rimsko-njemačkog cara Heinricha IV s druge strane. Zbog borbe je bio podijeljen i sam Rim, gdje je 1084. Heinrich uspio kao antipapu nametnuti svog pristašu Klementa III; Grgur je zbog pustošenja i pljačke koje su u Rimu počinili njegovi normanski saveznici izazvao toliko nezadovoljstvo među građanima, da je morao bježati te je i umro u izgnanstvu u Salernu.

Grgur je pred smrt iz izgnanstva svojim sljedbenicima predložio trojicu kandidata koji bi ga trebali naslijediti - kardinala-biskupa Ostije Odona de Lageryja; biskupa Anselma od Lucce i nadbiskupa Huga od Lyona. Nakon što je Grgur 25. maja 1085. umro, do izbora nije došlo jer su Rimom tada dominirali Klementovi pristaše. Tek je osvajanje Rima od strane Normana u maju 1086. omogućilo "gregorijanskim" kardinalima da se okupe i izaberu novog papu u skladu s bulom *[[In nomine Domini]]*, po kojoj su izabrani Grgur i njegov prethodnik Aleksandar II.

Među kardinalima je najizgledniji kandidat bio Odo de Lagery, koga je predložio rimski konzul Cencije. Međutim, ubrzo je iznesena primjedba da bi taj izbor bio suprotan kanonskom pravu. Kao kandidat se umjesto toga nametnuo Deziderije, opat samostana Montecassino, koji je uživao ogroman ugled kako zbog besprijekornog vođenja samostana, tako i zbog zalaganja za mirno rješenje spora s carem. Deziderije je, međutim, slično kao i njegov prethodnik, odbio prihvatiti izbor i postati papa. Slično kao i Grgura, kardinali su ga na silu obukli u papinsku odjeću te mu dali ime Viktor III.

Novi papa je, međutim, iskoristio dolazak carske vojske da nakon samo četiri dana pobjegne iz grada i nađe utočište u svom samostanu. Nekoliko mjeseci je odbijao preuzeti papinsku dužnost sve dok konačno nije popustio nagovaranju princa Jordana I od Kapue te došao u Kapuu na tamo sazvani crkveni sinod. Tamo je konačno pristao preuzeti mjesto pape te je došao u Rim gdje je svečano ustoličen 9. maja. Njegov pontifikat je kratko trajao, jer je umro 16. septembra. Sljedeće godine je održan novi izbor za papu na kome je Odo de Lagery postao novi papa pod imenom Urban II.

## Literatura
* http://www.fiu.edu/~mirandas/conclave-xi.htm#1086 
* http://www.newadvent.org/cathen/15410a.htm
* Ian Stuart Robinson, *The Papacy, 1073-1198: Continuity and Innovation*, Cambridge 1990
* Hans Walter Klewitz, *Reformpapsttum und Kardinalkolleg*, Darmstadt 1957
* Rudolf Hüls, *Kardinäle, Klerus und Kirchen Roms: 1049-1130*, Tybinga 1977
Izbor za papu 1088.

**Izbor za papu 1088. godine** održan je 12. marta 1088. u mjestu Terracina u široj okolici Rima. Do njega je došlo nakon višemjesečne sedisvakancije izazvane smrću pape Viktora III, ali i u jeku Borbe za investituru tokom koje je Rim učestalo prelazio iz ruku pristaša rimsko-njemačkog cara Heinricha IV i njegovog antipape Klementa III u ruke pristaša papinske crkveno-reformatorske stranke i obrnuto. U trenutku izbora je Klement držao vlast u Rimu, te su sljedbenici papinske stranke izbor održali pod zaštitom grofice Matilde od Toskane i normanskih trupa.

Do okupljanja je došlo 9. marta u crkvi SS. Pietro e Cesareo u Terracini; uz biskupe je bilo prisutno i niže svećenstvo, Matilda i rimski prefekt Benedetto. Nakon tri dana posta i molitvi je održan konačni skup na kome je za papu izabranu Odo de Lagery, kardinal-biskup Ostije, koji je prije tri godine bio jedan od favorita Grgura VII. Izbor je proglasio Petar Igneus. Odo je isti dan ustoličen i uzeo ime Urban II. U Rim je, međutim, stigao tek u novembru.

## Literatura
* I. S. Robinson, *The Papacy, 1073-1198: Continuity and Innovation*, Cambridge University Press, 1990
* H.W. Klewitz, *Reformpapsttum und Kardinalskolleg*, Darmstadt 1957
Izbor za papu 1099.

**Izbor za papu 1099. godine** održan je 13. augusta 1099. u Rimu. Do njega je došlo nakon što je prethodni papa Urban II umro 29. jula iste godine. Izbor je također koincidirao sa vijestima o križarskom oslobađanju Jeruzalema, ali i nastavku Borbe za investituru, tako da su se u Rimu još uvijek nalazile područja gdje su nadzor držali pristaše antipape Klementa III. Izbor je održan uz prisustvo nižeg svećenstva i predtsavnika građana Rima. Na njemu je jednoglasno izabran Rainiero, kardinal-biskup S. Clementea i opat clunyjevskog samostana S. Lorenzo fouri da mora. Rainiero se ispočetka odbio prihvatiti mjesto pape tvrdeći da je "jednostavni redovnik koji se ne razumije u politiku", ali je na kraju isti dan ustoličen i posvećen od strane kardinala Odona de Chatillona. Preuzeo je ime Paskal II.

## Literatura
* Hans Walter Klewitz, *Reformpapsttum und Kardinalkolleg*, Darmstadt 1957
* Rudolf Hüls, *Kardinäle, Klerus und Kirchen Roms: 1049-1130*, Tybinga 1977
* Loughlin J. F. *Pope Paschal II*, Catholic Encyclopedia, http://www.newadvent.org/cathen/11514b.htm (ostatni dostęp 21.12.2007)
* Kazimierz Dopierała "Księga papieży", Wyd. Pallotinum, Poznań 1996, s. 160
* Miranda S. *Election of August 10 to 14, 1099 (Paschal II)*, Florida International University: Miami's Public Research University, http://www.fiu.edu/~mirandas/conclave-xi.htm#1099  (ostatni dostęp 21.12.2007)
* I.S. Robinson, *The Papacy 1073-1198. Continuity and Innovations*, Cambridge University Press 1990
Ranokršćanski i bizantski spomenici u Solunu

**Ranokršćanski i bizantski spomenici u Solunu** je zajednički naziv za skupinu građevina izgrađenih od 4. do 15. stoljeća u Solunu, koje su zbog svoje arhitekture i slikarskih ukrasa, pod ovim imenom, upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi 1988. godine.

## Odlike

Solun (*Thessalonika*), koji je osnovan 315. pr. Kr. kao provincijska prijestolnica i važna morska luka, je postao veoma važan tijekom širenja kršćanstva. Neke od solunskih crkava su izgrađene u tlocrtu upisanog grčkog križa, a ostale kao longitudinalne trobrodne bazilike. Građene su tijekom dugog razdoblja od 4. do 15. stoljeća i predstavljaju razvitak stila koji je snažno utjecao na razvoj bizantske arhitekture. Mozaici iz Galijeve rotunde, sv. Dimitrija i sv. Davida se smatraju jednima od najvažnijih djela ranokršćanske umjetnosti.

## Popis spomenika

## Vanjske veze
* Spomenici na stranicama Grčkog ministarstva kulture i turizma
Grbavi kit

**Grbavi kit** (lat. *Megaptera novaeangliae*) je vrsta kita koja pripada u porodicu brazdenih kitova. Poznati su po svojim pjesmama i po neobično dugim prsnim perajama. Rašireni su u gotovo svim morima svijeta.

## Osobine
Odrasle jedinke dugačke su 12-16 metara i teže oko 36 tona. Ljeti se hrane u polarnim morima i skupljaju zalihe masti za zimu, tijekom koje migriraju u tropske vode kako bi se razmnožavali. Spolnu zrelost ženke dosežu s 5, a mužjaci sa 7 godina. Vjeruje se da im je životni vijek od 40 do 80 godina.

Izgled grbavih kitova je prepoznatljiv. Tamne su boje, a na leđima imaju grbu i malenu leđnu peraju. Bijele šare na repu jedinstvene su za svaku jedinku, što znanstvenicima pomaže u identifikaciji. Imaju najdulje prsne peraje u porodici kitova.

Hrane se krilom i manjim ribama. Love tako da jato ošamute udarcima repom o površinu vode, ili radeći zid od mjehurića oko jata kako ono ne bi moglo pobjeći. Kao i svi kitovi usani, potom ustima zagrabe veliku količinu vode i ribe i filtriraju je usima.

## Odnos s ljudima
U prošlosti su bili žestoko izlovljavani, no 1966. godine su zaštićeni. Te godine postojalo je oko 5.000 jedinki, dok ih danas ima oko 80.000. Danas su popularna turistička atrakcija zbog svoje znatiželje zbog koje se približavaju brodovima i spektakularnih skokova iz vode.

## Pjesme
Grbavi kitovi poznati su po svojim pjesmama koje pjevaju mužjaci. Tijekom nekoliko sati izmjenjuju pjesme koje pojedinačno traju oko 20 minuta. Iz godine u godinu nastaju nove melodije. Razlog zbog kojeg pjevaju nije poznat.

Pjesma snimljena na Aljasci 1999. godine: 

## Vanjske veze

* Fotografije i informacije o kitovima 
* Kitovi u zaljevu Hervey
* Grbavi kit  na institutu za dupine
Salem, Oregon

**Sejlem** () je glavni grad američke savezne države Oregon i sedište okruga Marion. Grad je smešten u središtu doline Vilamet duž istoimene reke koja teče severno od grada. Po popisu iz 2000. grad je imao 136.924 stanovnika, dok po zvaničnoj proceni od 1. jula 2008. taj broj iznosi 154.510.

## Historija
Prvi belci su se naselili u periodu od 1840. do 1841. u misiji koju je osnovao Džejson Li. Godine 1842. misionari su osnovali institut Oregon koji je prerastao u današnji univerzitet Vilamet. Misija je ukinuta dve godine kasnije i na njenom mestu je osnovano naselje Sejlem, a pri tome je nejasno ko je izabrao ime: da li je to bio Dejvid Lesli iz Salema ili urbanista V. H. Vilson.

U Sejlem je 1851. godine iz Oregon sitija preneseno sedište teritorije Oregon, a 1857. godine je dobio status grada.

Godine 1876. bila je sagrađena nova upravna zgrada („-{Capitol}-“) na mestu gde je izgorela prethodna zgrada. Ova je 1935. takođe ponovo iz istog razloga zamenjena današnjom.

Sejlem je ostao glavni grad i kada je Oregon 1859. postao savezna država SAD.

## Demografija
Prema popisu iz 2006. Sejlem je imao ukupno 150.254 stanovnika i preko 50.676 domaćinstava. Gustina naseljenosti je 1156,1 stanovnika po kvadratnom kilometru. 83,57 odsto stanovništva su bili belci, 1,28 odsto su bili Afroamerikanci, 1,51 % potomci domorodačkog stanovništva, 2,41 odsto Azijati, ostatak se odnosi na druge etničke grupe.

Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 154.637, što je 17.713 (12,9 %) stanovnika više nego 2000. godine.

## Gradovi pobratimi
Sejlem ima četiri grada pobratima:

*  Simferopolj, Ukrajina
*  Kavagoe, Japan
*  Gimhaje, Južna Koreja
*  Salem, Indija

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* United States Census Bureau
* Grad Sejlem 
* Onlajn istorija Sejlema
* Zvaničan turistički sajt Sejlema
Povisilica

\sharp **Povisilica** (, , , ) potpada u grupu znakova koji se jednim imenom zovu '''''predznaci'''''.

Zavisno od upotrebe, predznaci mogu biti:

:1. ***Slučajni*** ili ***akcidentali*** (, , ,  ili - slučaj). Oni se pišu *samo ispred note*, na istoj liniji ili praznini i odnose se samo na istoimene note u tom taktu  .

:2. '''''Stalni predznaci''''' ili '''''predznaci uz ključ''''' ili '''''armatura'''''. Ovi predznaci se pišu samo *iza notnog kluča* i važe *stalno* za sve istoimene note u kompoziciji. Predstavljaju tonalitet kompozicije  .

:3. ***Podsetnički***. Ovi predznaci stoje ispred note *u zagradi* i podsećaju izvođača da neki znak još *važi*:  ili *više ne važi*: .

## Definicija povisilice
*Povisilica* (ili *krst* \sharp ) je znak koji povišava notu za polustepen. Beleži se ispred note, na istoj *liniji* ili *praznini* &nbsp; . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak ***is*** (npr. ***f*** - ***is*** = ***fis***; ***c*** - ***is*** = ***cis***; ***g*** - ***is*** = ***gis*** itd).

## Dvostruka povisilica
U muzičkoj notaciji upotrebljava se i dvostruka povisilica (). Ona povišava notu za dva polustepena (tj. za celi stepen). Beleži se ispred note  . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak ***isis*** (npr. ***c*** - ***isis*** = ***cisis***; ***f*** - ***isis*** = ***fisis***; ***g*** - ***isis*** = ***gisis***).

## Čime se poništava važnost povisilice?
* Važnost prethodno napisane *povisilice* se poništava (razrešava) *[[razrešnica|razrešnicom]]* ( \natural ) , te se nota vraća u prvobitni, osnovni oblik. Razrešnica se beleži ispred note  .

U sledećem notnom primeru druga četvrtina je povišena (***f*** u ***fis***). Kod četvrte četvrtine razrešnicom je poništena važnost povisilice, te je nota vraćena u svoj osnovni oblik, u notu ***f*** .

* Važnost prethodno napisane *dvostruke povisilice* () se poništava (razrešava) ''dvostrukom razrešnicom'' ( \natural \natural ) , koja se piše ispred note  koju želimo da vratimo u prvobitni, osnovni oblik.
## Povezano
* Predznaci
* Snizilica
* Dvostruka povisilica
* Dvostruka snizilica
* Dvostruka razrešnica

## Reference
Leonard Nimoy

**Leonard Nimoy** (Boston, 26. ožujka 1931. - Bel Air, 27. veljače 2015. ) bio je američki filmski i tv glumac i redatelj, najpoznatiji po ulozi Spocka u TV-seriji i seriji filmova *[[Zvjezdane staze]]*.

## Biografija

Rodio se u Bostonu u obitelji židovskih imigranata iz bivšeg Sovjetskog saveza. Prvi glumački nastup imao je sa devet godina, a nakon kratkog studiranja na Boston College-u odlazi u Kaliforniju u želji da postane glumac.

Filmski debi ostvario je u filmu "Queen for a day" iz 1951. godine, dok je popularnost stekao tijekom 1960-ih godina ulogom Spocka u tv seriji Zvjezdane staze (1966.-1969.). Istu ulogu ponovio je više puta u filmskim adaptacijama znanstveno-fantastične franšize, a zadnji put odigrao je danas već legendarnu ulogu u posljednjem filmu u nizu, Zvjezdane Staze XI. iz 2009. godine.

## Redatelj

Kao redatelj okušao se u režiranju filmova iz serijala koji ga je proslavio (Zvjezdane staze 3: Potraga za Spockom (1984.) i Zvjezdane staze 4: Povratak kući (1986.), a režirao je i popularnu komediju Tri muškarca i dijete (1987.).

## Napomene


## Literatura

* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. XIV, Zagreb, 2007.* 

## Vanjske veze

* IMDb - Leonard Nimoy
* Stranice službenog fan kluba 
* Biografija
Hillsboro, Oregon

**Hillsboro** je grad u državi Oregon, na sjeverozapadu Sjedinjenih Američkih Država od 91 611 stanovnika.

## Geografija
*Hillsboro* leži u dolini rijeke Willamette, udaljen 40 km zapadno od puno većeg Portlanda sa kojim je danas praktički spojen u konurbaciju.

## Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 91.611, što je 21.425 (30,5 %) stanovnika više nego 2000. godine.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada
Orlando, Florida

**Orlando** je grad u državi Florida, na jugu Sjedinjenih Američkih Država od 238 300 stanovnika, ali metropolitanski Orlando ima čak 2 134 411 stanovnika.

## Geografija
*Orlando* leži u sredini Floride, na ravnom terenu punom jezera i močvara.

## Historija
Prvo naselje *Jernigan* počelo je nicati 1843. pored vojne utvrde Fort Gatlin. Ono je 1857. prezvano u *Orlando* u čast vojnika Orlanda Reevesa koji je poginuo u ratu sa Seminolama. Željeznica je stigla do *Orlanda* 1880. godine.
Za Orlando je bila važna 1950. kad je izgrađen kozmodrom Cape Canaveral 80&nbsp;km od centra grada, koji je privukao mnoge ljude i poduzeća u grad. Slijedeća važna godina je bila 1971. kad je Walt Disney izgradio svoj drugi zabavni centar Disneyland, upravo u *Orlandu* bojivši se snažnih tornada u obalnim gradovima Floride.

## Privreda i kultura
*Orlando* je sjedište *[[Univerzitet]]a centralne Floride* koji je osnovan 1963.

## Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 238.300 stanovnika, što je 52.349 (28,2%) stanovnika više nego 2000. godine.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''Orlando'' na portalu Encyclopædia Britannica
Willamette (rijeka)

**Willamette** (engleski: *Willamette River*) je najveća pritoka rijeke Columbia u američkoj saveznoj državi Oregon duga 301 km.

## Hidrografija
Willamette se formira spojem dvaju manjih vodotoka Middle Fork i Coast Fork, između Oregonskih obalnih planina i Kaskadskih planina na jugu Oregona, kod grada Eugene na nadmorskoj visini od 134 m. 

Od izvora rijeka teče prema sjeveru, prolazi grad Salem i zatim se kod Portlanda ulijeva u Rijeku Columbiju.

Willamette sa svojim pritokama ima sliv velik oko 29 730 km², koje obuhvaća centralni dio države Oregon.

Na rijeci Willamette i njenim pritokama podignuto je 11 hidroelektrana.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Physical Character'' na portalu Willamette Riverkeeper
Eugene, Oregon

**Judžin** () je univerzitetski grad na zapadu savezne američke države Oregon. Grad je 2007. imao 153.690 stanovnika. Površina Judžina je 105,0&nbsp;km². Pripada okrugu Lejn. Nalazi se u dolini Vilamet, na ušću reke Mekenzi u reku Vilamet.

U Judžinu je 1972. osnovana kompanija Najki (*-{Nike}-*).

## Geografija
*Eugene* leži u dolini rijeke Willamette, na ušću rijeke McKenzie u Willamette.

## Privreda i kultura
*Eugene* je sjedište kompanije Nike koja je osnovana u gradu 1978. i sjedište *[[Univerzitet]]a Oregon* koji je osnovan 1876.

## Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 156.185, što je 18.292 (13,3 %) stanovnika više nego 2000. godine.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada
Saint Petersburg, Florida

**Saint Petersburg** je grad u državi Florida, na jugu Sjedinjenih Američkih Država od 244 769 stanovnika, ali metropolitanska zona grada u kojoj su spojeni gradovi Saint Petersburg - Tampa i Clearwater ima čak 2 783 243 stanovnika.

## Geografija
*Saint Petersburg* leži na vrhu poluotoka, između Zaljeva Tampa i Meksičkog zaljeva, sa gradom Clearwater koji također leži na poluotoku se odavno stopio u jednu cjelinu, a sa Tampom je povezan mostovima, pa ta tri grada formiraju najveće urbano područje na Floridi.

## Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 244.769 stanovnika, što je 3.463 (1,4%) stanovnika manje nego 2000. godine.

## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada
1106.

Godina **1106.** (**[[Rimski brojevi|MCVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* 2. 2. &ndash; Prvi put opažena Velika kometa 1106.
* 28. 9. &ndash; Bitka kod Tinchenbraija u kojoj kralj Henry I od Engleske nanosi poraz svom starijem bratu Robertu Curthoseu, vojvodi Normandije, koji je potom zarobljen u Zamak Devizes; također su zarobljeni Edgar Atheling i William Clito.
* U Poljskoj kralj Boleslav III počinje rat protiv svog brata Zbigniewa.
* U Španiji grof od Urgella osvaja grad Balaguer od Maura.

## Rođenja

* 12. 4. &ndash; Rikissa od Poljske, kraljica Švedske i velika kneginja Minska
* Minamoto no Yorimasa, japanski vođa vojske klana Minamoto u Genpei ratu (u. 1180)
* Papa Celestin III (približni datum; u. 1198)

## Smrti

* 7. 8. &ndash; Heinrich IV, svetorimski car (r. 1050)
* 23. 7. &ndash; Magnus, vojvoda Saksonije
* Robert Malet, engleski baron
* Ali ibn Tahir al-Sulami, sirijski pravnik i lingvist
* Yusuf ibn Tashfin, vladar Španije i Sjeverne Afrike

## Izvori
Tampa (zaljev)

**Zaljev Tampa** (engleski: *Tampa Bay*) je veliki prirodni zaljev u Meksičkom zaljevu, na zapadnoj obali Floride. 

## Geografija
Zaljev Tampa ima površinu od 1000 km², dubok je nekih 65 km u smjeru sjever-jug, ugrubo ima oblik polumjeseca, sa zapada ga zatvara poluotok Pinellas. U zaljev utječe brojne rijeke (Alafia, Manatee i Little Manatee) od kojih je najveća Hillsborough, koja ima ušće kod grada Tampa. Zaljev je gusto naseljen i pretvoren u ogromni ladanjski grad, jer u se gradovi duž njegove obale Tampa, Saint Petersburg i Clearwater spojili u jednu cjelinu koja ima 2,783.243 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Tampa Bay'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ali ibn Tahir al-Sulami

**Ali ibn Tahir al-Sulami** (? -1106) bio je sirijski pravnik i filolog rodom iz Damaska, poznat po svom zalaganju za *[[džihad]]* protiv križara koji su osvojili Svetu Zemlju. Svoje je zamisli propovijedao u Velikoj džamiji u Damasku, ali i napisao u traktatu *Kitab al-Jihad* ("Knjiga svetog rata"). U njemu je tvrdio da kršćanski napadači predstavljaju opasnost po islamski svijet i povezao križarske pohode i muslimanski gubitak Jeruzalema sa gubitkom muslimanskih teritorija u Španiji i Siciliji u prethodnim decenijama. Al-Sulami je smatrao kako muslimani imaju obavezu prakticirati džihad, odnosno voditi rat protiv kršćana barem jednom godišnje; tadašnji kalifi su, pak zanemarili taj običaj, te je Bog zbog toga kaznio muslimane. Al-Sulamijeve zamisll ispočetka nisu bile prihvaćene, jer su muslimanski vladari suparnike u vlastitim redovima smatrali većom opasnošću nego križare, ali će ih kasnije prihvatiti Nur ad-Din Zangi i Saladin te koristiti u uspješnim pohodima protiv križarskih država.

## Vanjske veze
* Extracts from the ''Kitab al-Jihad''
Robert Malet

**Robert Malet** () bio je anglo-normanski baron poznat kao bliski savjetnik engleskog kralja Henryja I. 

Rodio se kao sin normanskog velmože William Malet, od koga je 1071. naslijedio velike posjede u Eyeu (današnji Suffolk). Prema Domesday Booku je bio jedan od najbogatijih feudalaca Engleske , a od 1070. do 1080. je služio visoki šerif Norfolka i Suffolka te je na tom ugušio ustanak Ralpha Wadera. Nakon dolaska Williama Rufusa na englesko prijestolje je pao u nemilost, izgubio sve engleske posjede te bio prisiljen utočište tražiti u Normandiji kod Williamovog brata i suparnika, vojvode Roberta Curthosea. Međutim, već 1100. se vratio u Englesku i bio prisutan na krunidbi Henryja I. Što se s njime dalje dogodilo, ne može se precizno rekonstruirati - dio historičara vjeruje da je opet izgubio naklonost kralja i zemlju, dio da je poginuo u bitci kod Tinchenbraija, a dio da je još uvijek bio živ 1107. Dio historičara vjeruje da je kasniji William Malet, koji je od Henryja I izgubio zemlju u Eyeu, bio njegov sin ili bliski srodnik.

## Literatura

* Ancestral Roots of Certain American Colonists Who Came to America Before 1700 by Frederick Lewis Weis, Line 234A-25
* C. Warren Hollister, "Henry I and Robert Malet", *Viator*, Vol. 4, 1973, pp. 115-22
* Cyril Hurt, "William Malet and His Family", *Anglo-Norman Studies XIX: Proceedings of the Battle Conference 1996*, ed. Christopher Harper-Bill, Boydell & Brewer Ltd, 1997, pp. 123-66
* C. P. Lewis, "The King and Eye: A Study in Anglo-Norman Politics", *English Historical Review*, vol. 104, 1989, pp. 569-87
Dejan Manaskov

**Dejan Manaskov** (makedonski: **Дејан Манасков**; Créteil, 26. kolovoza 1992.) je makedonski rukometaš i reprezentativac koji trenutno igra za Telekom Veszprém na poziciji lijevog krila.

On je stariji sin bivšeg rukometaša Pepija Manaskova.

## Napomene
Tampa, Florida

**Tampa** je grad u državi Florida, na jugu Sjedinjenih Američkih Država od 335 709 stanovnika, ali metropolitanski grad Tampa ima čak 2 783 243 stanovnika.
## Geografija
*Tampa* leži u na sjevernoj obali Zaljeva Tampa na ušću rijeke Hillsborough na zapadnoj obali Floride. Tampa je mostovima spojena sa gradovima Saint Petersburg i Clearwater na drugoj strani zaljeva, pa ta tri grada formiraju najveće urbano područje na Floridi.

*Tampa* i njena okolica su poznati u Americi kao **[[Penzija|penzionerski]] [[raj]]**, jer ih ima jako puno u brojnim kućama i apartmanima izgrađenim za njih.
## Historija
Prvo naselje na području današnjeg grada je bila vojna utvrda Fort Brooke podignuta 1824. da se istisnu indijanci Seminole. Za vrijeme Američkog građanskog rata, utvrda se predala snagama Unije nakon bombardiranja topovnjačama sa mora.
Željeznica je stigla do *Tampe* 1884., pa je to potaknulo rast grada izgradnju prvih industrijskih pogona i uređenje luke. Od 1891. počela je izgradnja hotela, u španjolsko-maurskom stilu koji su se koncentrirali u Latinskom kvartu. U to vrijeme Tampa je bila poznata po proizvodnji cigara, koje je počeo proizvoditi *Vicente Martinez Ybor* 1886., one se i danas proizvode u predgrađu Ybor, koje je danas uglavnom turistička atrakcija.
## Znamenitosti i atrakcije
Najveća atrakcija grada je veliki zoološki vrt i zabavni park Busch Gardens Tampa Bay, sa brojnim afričkim životinjama, Veliki akvarij, Muzej nauke i industrije i Muzej cigara Ybor.
## Privreda i obrazovanje
*Tampa* ima vrlo razvijenu i raznovrsnu privredu, od velikih banaka i osiguravajućih kuća do raznih industrijskih pogona koji proizvode medicinske instrumente, gnojiva, elektroniku, odjeću i vrhunske tehnološke proizvode. Turizam je također važan za ekonomiju grada, kao i obližnja baza Američke avijacije - MacDill na južnom kraju poluotoka.

*Tampa* je i centar bogatog poljoprivrednog stočarskog kraja u kom se uzgajaju citrusi, jagode, paradajz, goveda i perad.

*Tampa* je i važan obrazovni centar, sjedište Univerziteta Južne Floride koji je osnovan 1956., Metropolitanskog univerziteta Tampa, koji je izrastao iz Koledža Tampa (osnovan 1890.) i Koledža Hillsborough (1968.) 
## Reference

## Literatura

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjske veze

* Službene stranice grada 
* ''Tampa'' na portalu Encyclopædia Britannica
Magnus od Saksonije

**Magnus** ( – 23 August 1106) bio je vojvoda Saksonije od 1072. do smrti, poznat kao posljedni izdanak Kuće Billung.

Bio je najstariji sin vojvode Ordulfa i norveške princeze Wulfhild. Još prije nego što je postao vojvoda, priključio se 1070. ustanku bavarskog vojvode Otta od Nordheima protiv cara Heinricha IV. Ustanak je 1071. ugušen, a Magnus zarobljen i bačen u tamnicu u zloglasnoj tvrđavi Harzburg. Iz nje je pušten, te je poslije sudjelovao u još jednom ustanku, koji je ugušen u Prvoj bitci protiv Langesalze 1075. Magnus je i tada zarobljen, ali je ponovno pušten. Nakon početka Borbe za investituru se priključio protivkralju Rudolfu od Rheinfeledena, te mu je u bitci kod Melrichstadta 1078. spasio život. Magnus se, međutim, nakon Rudolfove pogibije pomirio s Heinrichom, pa je čak sudjelovao u pohodima carske vojske protiv Slavena na istočnim granicama. Njegovo neprijateljstvo sa bremenskim nadbiskupom Adalbertom bilo je dugotrajnije. Nakon smrti mu je vojvodstvo podijeljeno između kćeri - Sophije, koja je bila udana za mađarskog princa Belu; i Wulfhilde, udane za bavarskog vojvodu Heinricha IX.

## Preci

**Preci Magnusa, vojvode Saksonije**
Balaguer

**Balaguer** (, ) je grad koji predstavlja sjedište *[[Katalonija/Comarques|comarce]]* Noguera u španskoj/katalonskoj provinciji Lleida. Smješten je na desnoj obali rijeke Segre, pritoci Ebra.

Balaguer je za vrijeme Reconquiste godine 1106. od Maura preoteo Ermengol VI od Urgella. Od njega je učinio svoje sjedište, u kome su stolovali svi kasniji grofovi Urgella. Za vrijeme građanskog rata 1938. godine su se u i oko grada vodile žestoke borbe, koje su rezultirale prodorom frankističkih pobunjenika u Kataloniju. Grad je tada razoren, ali je kasnije obnovljen.

## Značajne osobe
* Gaspar de Portolà, osnivač današnjih gradova San Diego i Monterrey u Kaliforniji
* Kralj Petar IV od Aragona

## Povezano
* Lord of Balaguer
* Balaguer Offensive

## Vanjske veze
* Official municipal web site 
* Information about Balaguer from the Generalitat de Catalunya  
* Statistical information - (*[[Institut d'Estadística de Catalunya]]*) 
* Palomero, Aaron Gutiérrez, ["Planificación urbana y vivienda obrera en Balaguer (1939 – 1962). Ocupación del margen izquierdo"](http://www.ub.es/geocrit/sn/sn-146(025).htm) *Scripta Nova: Revista Electrónica de Geografía y Ciencias Sociales*, Vol. VII, núm. 146(025), 1 de agosto de 2003.
Snizilica

**Snizilica** (, , , ) potpada u grupu znakova koji se jednim imenom zovu '''''predznaci'''''.

Zavisno od upotrebe, predznaci mogu biti:

:1. ***Slučajni*** ili ***akcidentali*** (, , ,  ili  = slučaj). Oni se pišu *samo ispred note*, na istoj liniji ili praznini i odnose se samo na istoimene note u tom taktu  .

:2. '''''Stalni predznaci''''' ili '''''predznaci uz ključ''''' ili '''''armatura'''''. Ovi predznaci se pišu samo *iza notnog ključa* i važe *stalno* za sve istoimene note u kompoziciji. Oni predstavljaju tonalitet kompozicije  .

:3. ***Podsetnički*** (***sigurnosni***). Ovi predznaci stoje *u zagradi* ispred note i podsećaju izvođača da neki znak još *važi*:  ili *više ne važi*: .

## Definicija snizilice
Snizilica (*be* &nbsp;\flat ) je znak koji snižava notu za polustepen. Beleži se ispred note, na istoj *liniji* ili *praznini* &nbsp;  . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak ***es*** (npr. ***c*** - ***es*** = ***ces***; ***d*** - ***es*** = ***des***; ***g*** - ***es*** = ***ges*** itd). Sniženo ***h***, čita se ***hes*** ili ***b*** (***b*** je češće u upotrebi). Sniženo ***e*** zove se ***es***, sniženo ***a*** - ***as***, a sniženo ***f*** - ***fes***.

## Dvostruka snizilica
U muzičkoj notaciji upotrebljava se i dvostruka snizilica ( \flat\flat ). Ona snizižava notu za dva polustepena (tj. za celi stepen). Beleži se ispred note  . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak ***eses*** (npr. ***c*** - ***eses*** = ***ceses***; ali ***e*** - ***eses*** = ***eses***; ***ha*** - ***eses*** = ***heses***, a ne ***beses***).
## Čime se poništava važnost snizilice?
* Važnost prethodno napisane *snizilice* se poništava (razrešava) *[[razrešnica|razrešnicom]]* ( \natural ) , te se nota vraća u prvobitni, osnovni oblik. Razrešnica se beleži ispred note  .

U sledećem notnom primeru druga četvrtina je snižena (nota ***hes*** ili ***b***). Kod četvrte četvrtine razrešnicom je poništena važnost snizilice, te je to sada nota ***h*** .

* Važnost prethodno napisane *dvostruke snizilice* ( \flat\flat ) se poništava (razrešava) ''dvostrukom razrešnicom'' ( \natural \natural ) , koja se piše ispred note  koju želimo da vratimo u prvobitni, osnovni oblik.

## Primer sa snizilicom
* Ako je poslednji taktov deo snižen i lukom povezan za istu notu, predznak se ne piše ponovo ispred note, kao što pokazuje sledeći primer:  .

## Povezano
* Predznaci
* Povisilica
* Razrešnica
* Dvostruka povisilica
* Dvostruka snizilica
* Dvostruka razrešnica

## Reference
Urgell

Suvremeni **Urgell** (, ), također poznat i kao *Baix Urgell* ("*baix*" znači "donji"), je comarca (okrug) u Kataloniji (Španija), koji se danas sastoji samo od dijela nekadašnje historijske oblasti Urgell, jedne od katalonskih grofovija.

## Općine
Stanovništvo prema podacima iz 2001.

* Agramunt - st. 4759
* Anglesola - st. 1219
* Belianes - st. 586
* Bellpuig - st. 4088
* Castellserà - st. 1103
* Ciutadilla - st. 220
* La Fuliola - st. 1230
* Guimerà - st. 365
* Maldà - st. 271
* Nalec - st. 101
* Els Omells de na Gaia - st. 152
* Ossó de Sió - st. 239
* Preixana - st. 423
* Puigverd d'Agramunt - st. 253
* Sant Martí de Riucorb - st. 699
* Tornabous - st. 796
* Tàrrega - st. 12848
* Vallbona de les Monges - st. 268
* Verdú - st. 1,004
* Vilagrassa - st. 402

## Vanjske veze

* Official comarcal site (in Catalan) 
* IDESCAT: statistical information about Urgell (in Catalan)
X/1106 C1

**X/1106 C1**, također poznata i kao **Velika kometa 1106**, bila je velika kometa koja se pojavila na noćnom nebu 2. februara 1106. te bila promatrana širom svijeta od februara do sredine marta. Njeno postojanje su zabilježili astronomi u Walesu, Engleskoj, Japanu, Koreji, Kini i Evropi.

## Literatura
* Thomas Jones, *Brut y Tywysogion, or, the Chronicle of the Princes: [[Red Book of Hergest]] version*, University of Wales Press, Cardiff, 1955.
* Comet X/1106 C1: Publication der Sternwarte in Kiel, No. 6, pp.&nbsp;1–66, and AN 238 (1930 Jun 5), pp.&nbsp;403–4
* Historic astronomical observations in Wales 
* SOHO-620: A Comet on the Right(hand) Track 
* http://cometography.com/lcomets/1106c1.html
Hillsborough (rijeka)

**Hillsborough** (engleski: *Hillsborough River*) je najveća rijeka u američkoj saveznoj državi Floridi duga 95&nbsp;km.
## Geografija
*Hillsborough* izvire iz *Zelene Močvare* (Green Swamp) u sredini Floride od izvora rijeka teče prema zapadu, do svog ušća u Zaljev Tampa kod grada Tampa.
*Hillsborough* sa svojim pritokama ima sliv velik oko 1 917 km², koje obuhvaća centralni dio države Florida.

Na rijeci *Hillsborough* u njenom donjem toku kod grada Tampa, podignuto je veliko akumulaciono jezero za potrebe gradova Tampa - Saint Petersburg i Clearwater.
## Izvori

## Vanjske veze

* ''Hillsborough River watershed'' na portalu Hillsborough water atlas
Zbigniew od Poljske

**Zbigniew** (o. 1073 – 8. jul 1113?) bio je knez Poljske (u Velikoj Poljskoj, Kujaviji i Mazoviji) od 1102. do 1107.

Zbigniew se rodio kao sin kneza Vladislava I Hermana i izvjesne Przeclawe; smatran je nezakonitim djetetom, bilo zbog toga što je rođen izvan braka, bilo zato što su se Vladislav i Przecslawa vjenčali po poganskim običajem što nije priznavala Rimokatolička crkva. U svakom slučaju, Vladislav je 1079. preuzeo prijestolje svrgnuvši svog starijeg brata Boleslava II Smjelog; nedugo potom se oženio za češku princezu Judith, a Przeceslawa je otpuštena s dvora, prema nekim izvorima, u samostan. S obzirom da sa Judith nije imao djece, Vladislav je prihvatio Zbigniewa kao svog nasljednika, i, za svaki slučaj, pozvao svog nećaka Mieszka Boleslalowica iz progonstva. Međutim, 1086. je Judith nenadano rodila sina Boleslava, koji se nametnuo kao prvi prijestonasljednik.

1089. je Zbigniew poslan u Saksoniju, ali se vratio zahvaljujući spletkama uticajnog i ambicioznog plemića Sieciecha, protiv koga se okrenuo i sam kralj. Nakon kraćih borbi sa Sieciechovim pristašama je 1098. pristao priznati Zbigniewa kao jednog od svojih nasljednika, te je podijelio Poljsku na područja koje će podijeliti Zbigniew i Boleslav. Nakon očeve smrti 1102. je ta podjela dovela do podjele Poljske na dvije de facto nezavisne države, od kojih se Boleslavova oslanjala na Kijevsku Rusiju, a Zbigniewova na Češku. Razmirice među braćom su eskalirale u otvoreni sukob, riješen 1106. kada je Zbigniew lišen kraljevskog naslova; ostalo mu je tek leno u Mazoviji.

Zbigniew se nakon toga sklonio kod rimsko-njemačkog kralja Heinricha V, koji je 1109. otpočeo rat s namjerom da Poljskoj nametne Zbigniewa kao vazalnog vladara. Godine 1111. rat s Češkom završen sporazumom kojim je Vladislav I od Češke predao Boleslavu Zbigniewa. Poljski kralj je tada kralja dao oslijepiti. Taj je čin zgrozio Poljake, a nadbiskup Gniezna Martin I je Boleslava ekskomunicirao.

Što se poslije dogodilo sa Zbigniewom, nije u potpunosti poznato. Dio historičara pretpostavlja da je umro u samostanu Tiniec 8. jula 1113.

## Preci



## Izvori

## Literatura
* 
* 
*
Bitka kod Tinchenbraya

**Bitka kod Tinchebraya** (alternativni nazivi **Tinchebrai** ili **Tenchebrai**) se odigrala u Normandiji, kraj mjesta Tinchebray u današnjem francuskom departmanu Orne, između snaga pod vodstvom engleskog kralja Henryja I na jednoj, te snaga pod vodstvom Henryjevog brata, normandijskog vojvode Roberta Curthosea na drugoj strani. Predstavljao je kulminaciju višedecenijskog sukoba Roberta sa svojom mlađom braćom - Williamom i Henryjem, koji su od Williama Osvajača naslijedili englesko prijestolje, a koje je Robert htio za sebe, te u tu svrhu podržavao niz pobuna među anglo-normanskim baronima. Sukob je bio privremeno riješen Sporazumom u Altonu 1101. godine nakon Robertovog neuspjelog pokušaja da Henryju preoteme krunu. Henry je nakon nekoliko godina odlučio trajno eliminirati prijetnju po svoju vlast, te je 1105. pokrenuo invaziju Normandije. Henry je relativno brzo osvojio najveći dio Normandije, ali se nakratko morao vratiti u Englesku da rješava probleme vezane uz spor o investituri. Do konačnog okršaja je došlo kraj zamka na jugozapadu Normandije, kojim je vladao grof Guillaume od Mortaina, jedan od posljednjih Robertovih pristaša. Zamak je stavljen pod opsadu, ali ga je Robert sa svojim pristašama došao deblokirati. Bitka je otpočela nakon neuspjelih pregovora o primirju. Trajala je sat vremena i u njoj su se Henry i njegovi vitezovi, što je bilo neuobičajeno za njih, borili pješke. Završila je smrću ili zarobljavanjem cijele Robertove vojske. Henry je sve zarobljenike pustio osim Guillaumea de Mortaina i svog brata, koji je ostatak života proveo u tamnici. Nakon toga je Henry preuzeo Normandiju, te su tako Engleska i Normandija ponovno ušle u personalnu uniju koja će potrajati do 1204. i značajno komplicirati odnose engleskih i francuskih kraljeva.

## Literatura

* Burgess, Glynn S., Warfare between Henry I and Robert Curthose, according to Wace, http://www.deremilitari.org/resources/sources/wace.htm 
* David, Charles Wendell. *Robert Curthose, Duke of Normandy*. Cambridge, Mass. : Harvard University, 1920. pp.&nbsp;171–176, pp.&nbsp;245–248
* H. W. C. Davis, *A Contemporary Account of the Battle of Tinchebrai*, *The English Historical Review*, Vol. 24, No. 96 (Oct., 1909), pp.&nbsp;728–732; Correction, *The English Historical Review*, Vol. 25, No. 98 (Apr., 1910), pp.&nbsp;295–296
Minamoto (klan)

je originalno bilo jedno od prezimena koje su carevi Japana davali članovima carske porodice kada bi se degradirale u redove nižeg plemstva. Praksa je bila najčeša u vrijeme Heian perioda (794–1185), iako se posljednji put navodi u Sengoku eri. Jedan od takvih ogranaka carske dinastije je bio i klan Taira. Klan Minamoto je također bio poznat i kao , pri čemu se koristio sino-japanski izgovor kineskih slova za Minamoto (*gen*) i porodicu (*ji*).

Minamoto je bio jedan od četiri velika klana koji je dominirao japanskom politikom u Heian periodu - uz klanove Fujiwara, Taira i Tachibana.

Klan Minamoto, a prije svega njegov pod-ogranak Seiwa Genji, je u 12. vijeku vodio žestoku borbu za vlast sa klanom Taira, koja će kulminirati u Genpei ratom, koji je završio pobjedom Minamotoa. Čelnik klana Minamoto no Yoritomo je nakon toga postao prvi šogun i uspostavio Kamakura šogunat. Od klana Seiwa Genji će kasnije nastati klanovi Ashikaga, Nitta i Takeda.

## Izvori

* Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press.*

## Vanjske veze
Genpei rat

(1180&ndash;1185) bio je građanski rat u Japanu koji se krajem Heian perioda, od 1180. do 1185. godine, vodio između feudalnih klanova Taira i Minamoto. U Japanu je također poznat i kao , Do njega je došlo zbog spora oko nasljeđivanja japanskog carskog prijestolja, pri čemu su dva klana podržavala različite kandidate. Otpočeo je nedaleko od Kjota s bitkom na Ujiju 1180. Klan Taira je prvih godina dominirao, djelomično i zbog unutrašnjeg sukoba u klanu Minamoto. Međutim, na kraju je, u velikoj pomorskoj bitci kod Dan-no-ure 1185. klan Minamoto je odnio pobjedu, a klan Taira je uništen. To je omogućilo da Minamoto Yoritomo godine 1192. uspostavi Kamakura šogunat.

## Izvori

## Vanjske veze
* Genpei War Map
* http://www.totalwar.com/shogun2/rise-of-the-samurai
Milan Blažeković

**Milan Blažeković** (Zagreb, 1940.), hrvatski je redatelj, animator, glavni crtač crtanih filmova.

## Životopis i stvaranje

Milan Blažeković završio je gimnaziju u Zagrebu. Tokom srednjoškolskih dana surađuje na listu *[[Kerempuh]]*. Nakon završene srednje škole, 1958. godine počinje raditi u Zagreb filmu kao fazer, te tokom godina napreduje do glavnog crtača i glavnog animatora. Radi na više filmova iz serije *[[Slučajevi]]* i u seriji *[[Inspektor Maska]]*.

Tokom godina režira impresivan niz animiranih, reklamnih i dječjih filmova. *Ples gorila* njegov je debitantski film iz 1968. godine. Uslijedili su *Vergl* (1969.), *Jabuka* (1969.), *Circulos vitiosus* (1969.), *!* (1969.), *NO 412-676* (1969.), *Ikar* (1969.), *Largo* (1970.), *Čovjek koji je morao pjevati* (1970.), *Ribe* (1970.), *Stolica* (1970.), *Kišobran* (1971.), *Bazen* (1971.), *Kolekcionar* (1971.), *Overture 2012* (1976.), *Palčić* (1980.) i *Guernica Croatica* (1991.). 

Godine (1986.) režira svoj prvi dugometražni animirani film *[[Čudesna šuma|Čudesnu šumu]]*, a (1989.) i njegov nastavak *[[Čarobnjakov šešir (1990)|Čarobnjakov šešir]]*. (1997.) godine režira cjelovečernji animirani film za djecu *Čudnovate zgode šegrta Hlapića*, prema romanu Ivane Brlić-Mažuranić, koji postaje najgledaniji hrvatski film u kinima. *Čestit Božić*, animiranu božićnu razglednicu režira (1998.) godine.

Milan Blažeković tokom godina na filmu sudjeluje i kao scenarist. (1970.) godine potpisuje scenarij animiranog filma *Largo*. Slijede filmovi *Bonifacije i toranj*, *Bonifacije i rupa*, *Bonifacije i drvo*, *Kolekcionar*, *Kasa* i *Guernica Croatica*, kratki animirani film o Domovinskom ratu u Hrvatskoj.
Radio je i kao scenograf u dječjim emisijama. 2005. godine režira kratki animirani film *Sjene sjećanja* prema scenariju Arsena Dedića.

## Nagrade

*The End*, nagrađen brončanom medaljom 1970. godine u Atlanti i nagrađen u Londonu;
*Čovjek koji je morao pjevati*, nagrađen u Londonu 1971.

1997. je dobio godišnju nagradu Vladimir Nazor za filmsku umjetnost.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Milan Blažeković'' na Internet Movie Databaseu
1107.

Godina **1107.** (**[[Rimski brojevi|MCVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak po julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Car Toba dolazi na japansko prijestolje.
* Kineski novac se počinje štampati u tri boje kako bi se pokušalo zaustaviti falsificiranje.
* Kineski car Huizong piše svoj *[[Traktat o čaju]]*.
* William Warelwast postaje biskup Exetera.
* Norveški kralj Sigurd kreće na veliki pohod kome je cilj pomoći križarima u Palestini. Put ga vodi preko Engleske i Iberijskog poluotoka; kraj ušća rijeke Tejo odbija muslimansku flotu, a potom napada muslimanska uporišta Sintra, Lisabon i Alcácer do Sal prije nego što će još dalje na jugu razbiti još jednu muslimansku flotu.
* Grad Firenca počinje širiti svoju vlast nad okolicom i preuzima grad Monte Orlandi.
* Saracenski pirati pljačkaju benediktinski samostan Saint Honorat na Otocima Lerins .
* oktobar &ndash; Normanski vojskovođa i križarski knez Antiohije Bohemond od Taranta se iskrcava u Draču započevši novu kampanju s ciljem da osvoji Bizantsko Carstvo.

## Rođenja

* 12. 6. &ndash; car Gaozong od Kine (u. 1187)
* Heinrich II od Austrije (u. 1177)

## Smrti

* 8. 1. &ndash; Kralj Edgar od Škotske (r. 1074)
* 9. 8. &ndash; Car Horikawa od Japana (b. 1079)
* Robert Fitzhamon, lord Gloucestera
* Kilidž Arslan I, rumski sultan
* Roger Bigod, 1st Earl of Norfolk
* Cheng Yi, kineski neokonfucijanski filozof iz doba dinastije Song (r. 1033)
* Mi Fu, kineski pjesnik, slikar i kaligraf (r. 1051)

## Izvori
Razrešilica

**Razrešnica** ili **razrešilica** (ek.) odn. **razrješnica** ili **razrješilica** (ijek.) (takođe **povratilica**; , , , ) potpada u grupu znakova koji se jednim imenom zovu '''''predznaci'''''.

Zavisno od upotrebe, predznaci mogu biti:

:1. ***Slučajni*** ili ***akcidentali*** (, , ,  ili  = slučaj). Oni se pišu *samo ispred note*, na istoj liniji ili praznini i odnose se samo na istoimene note u tom taktu  .

:2. '''''Stalni predznaci''''' ili '''''predznaci uz ključ''''' ili '''''armatura'''''. Ovi predznaci se pišu samo *iza notnog ključa* i važe *stalno* za sve istoimene note u kompoziciji. Predstavljaju tonalitet kompozicije .

:3. ***Podsetnički*** (***sigurnosni***). Ovi predznaci stoje *u zagradi* ispred note i podsećaju izvođača da neki znak:

a) *još važi*  ili

b) *više ne važi*: .

## Definicija razrešnice
*Razrešnica* ( \natural ) je znak koji poništava (razrešava) važnost prethodno napisane povisilice ili snizilice, te se nota vraća u prvobitni, osnovni oblik. Beleži se ispred note, na istoj *liniji* ili *praznini* &nbsp; .

## Dvostruka razrešnica
U muzičkoj notaciji upotrebljava se i dvostruka razrešnica ( \natural \natural ). Ovaj muzički znak *poništava (razrešava)* važnost prethodno napisane dvostruke snizilice ( \flat\flat ) ili dvostruke povisilice () i time noti vraća osnovno ime.

Piše se ispred note koju želimo da vratimo u prvobitni, osnovni oblik u vidu dve razrešnice ( \natural \natural ) .

## Primeri sa razrešnicama
* U sledećem notnom primeru druga četvrtina je povišena (***f*** u ***fis***). Kod četvrte četvrtine razrešnicom je poništena važnost povisilice, te je nota vraćena u svoj osnovni oblik, u notu ***f*** .
* U ovom primeru razrešnica u zagradi ispred treće note ukazuje da se povisilica ispred prve note ***g<sup>1</sup>*** ne odnosi na nju (***g*** jeste istoimena nota, ali se nalazi za oktavu više, u drugoj oktavi) , dok povisilica u zagradi podseća da je nota ***g<sup>1</sup>*** i dalje povišena u ***gis<sup>1</sup>***.

## Povezano
* Predznaci
* Povisilica
* Snizilica
* Dvostruka povisilica
* Dvostruka snizilica
* Dvostruka razrešnica

## Reference
Lérins

**Otočje Lérins** (francuski: *Îles de Lérins*) čine četiri otoka koji se nalaze nedaleko od Cannesa, te su upravno dio departmana Alpes-Maritimes u Francuskoj.

## Geografija

Otočje se sastoji od :

* otoka Sainte-Marguerite, koji je najveći otok u otočju;
* otočića de la Tradelière, nenaseljenog;
* otoka Saint-Honorat na kojem se nalazi samostan i nekoliko crkava iz 5. stoljeća;
* otočića Saint-Ferréol, nenaseljenog.

Na otocima vlada mediteranska klima s vegetacijom koju većinom sačinjavaju igličaste biljke.

## Historija

Samostan na otoku Saint-Honorat osnovao je između 400. i 410. godine sv. Honorat iz Arlesa. Ovdje su živjeli mnogi poznati biskupi kao Sveti Patrik i Evherij Lyonski. Ovo otočje je također poznato po zatvoru u kojem je bio zatočen čovjek pod željeznom maskom.

Tijekom Tridesetogodišnjeg rata, Španjolci su zauzeli otoke u rujnu 1635. i nisu ih napustili sve do svibnja 1637. godine. Za vrijeme revolucije otočje su zvali "otoci Marat i Lepeletier", po slavnim ličnostima revolucije.

## Vanjske veze

* geologija i botanika
* Stranica o otočju Lérins
Richeza od Poljske, kraljica Švedske

**Richeza od Poljske** (, ; 12. april 1116 – iza 25. decembar 1156), bila je poljska princeza iz dinastije Pjastovića, koja je zahvaljujući svoja tri braka bila velika kneginja Minska i dva puta kraljica Švedske. 

Rodila se kao kćer poljskog kneza Boleslava III Krivoustog i njegove druge supruge Salomee od Berga. Prema tradiciji je bila neuobičajeno lijepa. 

Boleslav je, nakon što je zaratio sa pomeranskim vojvodom Wartislavom I, odlučio sklopiti savez sa danskim kraljem Nielsom. U tu je svrhu Richezu dao udati za Nielsovog sina i prijestonasljednika Magnusa Jakog. Richeza je svom mužu rodila dva sina - Knuda 1129. i Nielsa (Sveti Niels) 1130. Nakon smrti švedskog kralja Ingea Mlađeg se Magnus, kao njegov unuk, proglasio 1129. švedskim kraljem te je Richeza tako postala švedska kraljica. Muža je kao kralj, međutim, priznat samo u Västergötlandu; u Östergötlandu se pojavio novi pretendent po imenu Sverker, koji je Magnusove pristaše 1130. uspio protjerati iz Švedske. Magnus i Richeza su se vratili u Dansku, gdje je izbio građanski rat između kralja Nielsa i pristaša Knuta Lavarde, u koji se na kraju upetljao i rimsko-njemački car Lotar III. U bitci kod Fontevika 4. juna 1134. je Magnus poginuo. Obudovjela Richeza se vratila u Poljsku, ostavivši svoja dva sina u Danskoj.

Nakon povratka je Boleslav uredio drugi brak, ovog puta s minskim knezom Volodarom Gljebovičem iz dinastije Rjurikovića. Povod je bila zajednička suradnja protiv aspiracija kijevskog kneza Vladimira II Monomaha. Richeza je svom mužu rodila dva sina - budućeg kneza Vladimira, kneza Vasilka od Lahojska - te kćer Sofiju. Nakon što je Monomah umro, brak je izgubio svoju političku svrhu, te je 1145. okončan razvodom; nakon njega se Richeza vratila u Poljsku sa Sofijom, ostavivši sinove kod muža (koji će umrijeti 1186. godine).

Godine 1148. se Richeza udala po treći put, za Sverkera koji je postao švedski kralj. S njime je imala sina po imenu Burislev. Godine 1150. se u Švedsku iz Danske sklonio njen sin Knud, koji je u međuvremenu postao kralj, ali i bio svrgnut od Svenda III. Godine 1154. se Knud uspio vratiti u Dansku i osvojiti prijestolje; Sverker je tada uredio brak svoje kćeri Helene za Knuda.

Vjeruje se da je Richeza nadživjela svog trećeg muža, ubijenog na Božić 1156. Sljedeće godine se njena kćer Sofija udala za danskog su-kralja Valdemara I. Što se sa Richezom dalje dogodilo, nije poznato.

## Preci



## Izvori

## Sukcesija
Minamoto no Yorimasa

**** (1106–1180) bio je istaknuti japanski pjesnik iz kasnog Heian perioda čije su pjesme ušle u brojne službene antologije, ali je najpoznatiji po tome što je vodio vojske klana Minamoto na samom početku Genpei rata.

Imao je dugu karijeru u državnoj službi, služeći čak osmoricu careva i došavši do mjesta *hyōgo no kami* (načelnika arsenala). Međutim, uglavnom je izbjegavao frakcijske sukobe koji su se počeli javljati između klanova Minamoto i Taira. Neko vrijeme je čak postao blizak prijatelj Taira no Kiyomoriju, a 1160. pridonio pobjedi klana Taira u Heiji ustanku. Međutim, oko godine 1179. se sada već ostarjeli Yorimasa počeo vraćati vlastitom klanu; napustio je carsku službu i postao budistički redovnik, ali je i sa tog mjesta u maju 1180. organizirao ustanak protiv Kiyomorija.

Iste godine se na čelu trupa klana Minamoto i pobunjenih budističkih redovnika borio u bitci na Ujiju, nastojeći od Taira obraniti hram Byōdō-in. Bitka je završila porazom, a Yorimasa se povukao u hram gdje je izvršio sepukku; taj je događaj jedan od prvih zabilježenih slučajeva da japanski ratnici vrše samoubistvo nakon poraza.

## Reference

* Sansom, George (1958). *A History of Japan to 1334.* Stanford, California: Stanford University Press. pp 278–9.