Indijska svemirska istraživačka organizacija

**Indijska svemirska istraživačka organizacija** ili **ISRO** (engl. *Indian Space Research Organisation*) je osnovana 1969., radi objedinjavanja svih svemirskih aktivnosti u Indiji, još uvijek pod nadzorom Ministarstva za atomsku energiju. Iste, godine, prof. Vikram Sarabhai, otac indijskog raketnog programa, formirao je tim znanstvenika sa zadaćom razvoja indijskog lansirnog vozila za lansiranje satelita - SLV (engl. *Satellite Launch Vehicle*). Kasnije je voditelj tog projekta postao dr. Abdul Kalam (bivši predsjednik Indije). Istodobno, u tu je svrhu započeta izgradnja novog glavnog lansirnog centra Sriharikota, blizu grada Madrasa, na jugoistočnoj obali Indije.

## Historija

Indijske svemirske aktivnosti prvi su se put pojavile početkom 1960-tih godina, kada je, pod kontrolom Ministarstva za atomsku energiju, osnovana Nacionalna komisija za istraživanje svemira ili INCOSPAR (engl. *Indian Comittee for Space Research*). INCOSPAR je 1962., u Thumbi, na samom jugu Indije, vrlo blizu zemljinog magnetskog ekvatora, odlučio izgraditi bazu za lansiranje atmosferskih i suborbitalnih (sounding) raketa - TERLS (engl. *Thumba Equatorial Rocket Station*). U tu je svrhu u SAD, na 6-mjesečnu obuku, poslan indijski raketni tim, pa je prva sounding raketa lansirana iz TERLS-a bila američka raketa Nike-Apache. Prva sounding raketa razvijena i proizvedena u Indiji bila je jednostupanjska sounding raketa Rohini (RSR), lansirana 1967. godine na visinu od oko 10 km (koristan teret 7&nbsp;kg), te potom dvostupanjska RSR raketa visinskog dometa od 320&nbsp;km (koristan teret 100&nbsp;kg).

U TERLS-u su u sklopu međunarodne suradnje lansirane i brojne inozemne sounding rakete (magnetski ekvator Zemlje - studije donje i gornje atmosfere i ionosfere). Stečeno iskustvo dovelo je 1965. do utemeljenja svemirskog znanstveno-tehnološkog centra u Thumbi. Četiri godine kasnije (1969.), INCOSPAR je reformiran i radi objedinjavanja svih svemirskih aktivnosti stvoren je **Indijska svemirska istraživačka organizacija** ili **ISRO** (engl. *Indian Space Research Organisation*), još uvijek pod nadzorom Ministarstva za atomsku energiju. Iste, godine, prof. Vikram Sarabhai, otac indijskog raketnog programa, formirao je tim znanstvenika sa zadaćom razvoja indijskog lansirnog vozila za lansiranje satelita - SLV (Satellite Launch Vehicle). Kasnije je voditelj tog projekta postao dr. Abdul Kalam (bivši predsjednik Indije). Istodobno, u tu je svrhu
započeta izgradnja novog glavnog lansirnog centra Sriharikota, blizu grada Madrasa, na jugoistočnoj obali Indije.

### Prvi indijski umjetni satelit
Tri godine kasnije (1972.), kreiranjem Indijske svemirske komisije i Ministarstva za svemir (direktno suboordinirane predsjedniku Vlade), svemirskim su aktivnostima dani novi organizacijski temelji, te su od Ministarstva za atomsku energiju preuzele nadzor nad ISRO-om. Prvi indijski satelit Aryabhata lansiran je 1975., uz pomoć sovjetskog boostera, dok je prvo uspješno domaće lansiranje Indija izvela uz pomoć SLV rakete, 18. srpnja 1980. U sklopu sovjetske misije, 1984., u svemir je lansiran i prvi indijski astronaut.

SLV je četverostupanjska raketa (slična američkoj Scout raketi), u potpunosti pogonjena krutim gorivom. Prvo lansiranje izvedeno je 1979., a prvo uspješno lansiranje 1980., iz svemirskog centra Sriharikota, pri čemu je u zemljinu orbitu postavljen mali eksperimentalni satelit Rohini (35&nbsp;kg). Posljednje lansiranje izvedeno je 1983. godine, nakon čega je SLV zamijenjen novim lansirnim vozilom (ASLV). ASLV (engl. *Augmented Satellite Launch Vehicle*) je peterostupanjska raketa na kruto gorivo, sposobna u nisku zemljinu orbitu (LEO) lansirati satelit od 150&nbsp;kg. Prvo lansiranje izvedeno je 1987., a posljednje 1994. godine.

PSLV (engl. *Polar Satellite Launch Vehicle*) je prvo veliko indijsko lansirno vozilo, razvijeno sa namjerom lansiranja, u sunčevo-sinhronu (polarnu) orbitu, IRS (engl. *Indian Remote Sensing*) satelita za promatranje Zemlje (do tada lansiranih u Rusiji), te postavljanja manjih satelita u geostacionarnu orbitu. Vozilo se sastoji od prvog i trećeg stupnja na kruto gorivo, te drugog i četvrtog stupnja na tekuće gorivo, te je potpomognuto boosterima na kruto gorivo. Prvo uspješno lansiranje izvedeno je 1996. Nedostatak PSLV rakete je u njenoj velikoj težini (dva i pol puta većoj od konkurencije), u kompleksnosti rukovanja i u tome što se može proizvesti samo jedan primjerak godišnje.

GSLV (enl. *Geosynchronous Satellite Launch Vehicle*) je najsnažnije indijsko lansirno vozilo, razvijeno radi lansiranja INSAT (ranije lansiranih uz pomoć Europe) i drugih satelita u geostacionarnu orbitu. Dijelom temeljeno na poboljšanim elementima PSLV rakete (prva dva stupnja), GSLV je trostupanjsko lansirno vozilo koje prvi put u indijskoj historiji koristi (rusku) kriogeničku tehnologiju (treći stupanj) i pomoćne boostere na tekuće gorivo. Prvi potpuno uspješni let obavljen je 2003. Kako bi se omogućilo lansiranje budućih indijskih satelita i povećale šanse za komercijalizaciju na tržištu, dosadašnji kapacitet od 2 tone korisnog tereta u GTO (engl. *Geostationary Transfer Orbit*) prijelaznu orbitu planira se do 2006. povećati na 4 do 5 tona, a potom i na 7 tona tereta.

Službeno, Indija vodi u potpunosti civilni svemirski program, usmjeren pretežito na znanstveno-tehnološki razvoj zemlje, te na kvalitetan nadzor i upravljanje golemim indijskim prostranstvima i resursima. Izgradnju know-howa u lansirnom području pokrenula je uz pomoć široke međunarodne suradnje. Iako koristi široki spektar tehnologije iz Rusije, SAD-a i Europe, indijski se lansirni program postepeno kreće ka vlastitoj autonomnosti. Prve svemirske letjelice koje je Indija samostalno lansirala bili su mali eksperimentalni sateliti. Do uvođenja svojih velikih lansirnih vozila (PSLV i GSLV), indijske veće promatračke (IRS), telekomunikacijske (INSAT) i meteorološke satelite lansirala su pretežno ruska i evropska lansirna vozila.

Od budućih misija posebno je zanimljiva Chandrayaan Astrosat misija na Mjesec, u planu za 2008. i dijelom opremljena NASA-inim i ESA-inim znanstvenim instrumentima. Biti će to prva indijska misija u dalji svemirski prostor, a ukoliko bude uspješna, Indija će postati 5. zemlja u svijetu koja je poslala svoju letjelicu prema Mjesecu. Kada bude dovršena izvedenica GSLV rakete kapaciteta od 7 tona tereta, Indija (ISRO) će za Europu i Rusiju lansirati različite satelite, uključujući Agile i GLONASS seriju navigacijskih satelita.

## Izvori