open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Varadinci

**Varadinci** su bivše naselje na području današnjeg Novog Sada. Postojali su od srednjeg veka do osmanskog perioda.

## Nazivi
Varadinci su poznati pod raznim nazivima - na srpskom: Varadinci, Varad, Petrovaradin, Stari Petrovaradin, Vašaroš Varad, Petro de Varadino, Petur Varad; na latinskom: -{Warad}-; na mađarskom: -{Vásárosvárad}-. Za naselje je ukupno upotrebljavano oko dvadesetak naziva.

## Lokacija
Postojanje ovog naselja je arheološki potvrđeno. Ono se nalazilo na području severne periferije današnje Klise i Temerinske petlje. Bilo je locirano uz stari tok Dunava.

## Historija
Ovo naselje se prvi put pominje u istorijskim izvorima tokom ugarske uprave 1213. godine pod nazivom Petro de Varadino. Međutim, arheološka istraživanja su potvrdila kontinuitet naseljavanja od 10. veka. Prema povelji ugarskog kralja Bele IV iz 1237. naselje je dodeljeno manastiru Cistercita. U njemu su se prikupljale dažbine iz susednih naselja i predavale manastiru.

Naselje je stradalo u vreme mongolske najezde 1242. godine. Ubrzo nakon toga je obnovljeno. 1522. godine se pominje kao Vašaroš Varad. Izvori iz 16. veka opisuju ovo naselje kao važno trgovačko središte.

U 16. veku, naselje ulazi u sastav Osmanskog carstva. Po turskim tefterima, naselje Varadinci je pripadalo Bačkoj nahiji. Tada se prvi put javlja i naziv Varadinci. Naselje se pominje i 1665. godine.

## Demografija
Nema podataka o stanovništvu ovog naselja iz prvog perioda njegovog postojanja. Iz perioda pred sam kraj ugarske vladavine postoji poreski spisak iz 1522. koji pominje imena stanovnika naselja. Među ovim imenima ima kako mađarskih tako i slovenskih (Božo, Radovan). U vreme osmanske vlasti, svi popisani stanovnici naselja bili su Srbi. 1590. godine je u Varadincima popisano 18 kuća. Turske poreske knjige su popisivale samo hrišćanske porodice koje su plaćale porez. Turci (odnosno muslimani), kao i Srbi koji su bili u turskoj službi, nisu imali obavezu plaćanja poreza.

## Karakteristike naselja
Arheološka iskopavanja otkrila su na ovoj lokaciji ostatke crkve i groblja. Stambeni objekti su bili male veličine. Naselje je sa Petrovaradinom na sremskoj obali Dunava povezivala skela. Ono je verovatno delom bilo utvrđeno.

Stanovnici naselja bavili su se ribarstvom, trgovinom i zanatstvom, posebno proizvodnjom čamaca i skela za prevoz žita i vina.

## Literatura
*Predrag Medović, Novi Sad od neandertalaca do Turaka, Novi Sad, 2014.
*Melhior Erdujhelji, Istorija Novog Sada, Veternik, 2002.
*Milan Paroški, Novi Sad - stara varoš 7000 godina, Novi Sad, 2008.
*Đorđe Randelj, Novi Sad - slobodan grad, Novi Sad, 1997.
*Agneš Ozer, Život i istorija u Novom Sadu, Novi Sad, 2005.
*Branko Ćurčin, Slana Bara - nekad i sad, Novi Sad, 2002.
*Pavle Stanojević, Pre Novog Sada srpska Bistrica, Sveske za istoriju Novog Sada - 2, Avgust 1992.
*Đorđe M. Srbulović, Kratka istorija Novog Sada, Novi Sad, 2011.
*Dr Slobodan Ćurčić, Naselja Bačke - geografske karakteristike, Novi Sad, 2007.
Vojna generalna uprava u Crnoj Gori

**Vojna generalna uprava u Crnoj Gori** () je naziv za austro-ugarsku vojnu upravu na području okupirane Kraljevine Crne Gore u Prvom svetskom ratu. Ova uprava je uspostavljena 1916. godine, nakon poraza crnogorske vojske, i trajala je do oslobođenja Crne Gore 1918. godine. Austro-ugarski okupatori su sličnu vojnu upravu zaveli i na području Kraljevine Srbije (videti: Vojna generalna uprava u Srbiji).

## Povezano
* Kraljevina Crna Gora
* Istorija Crne Gore 
* Vojna generalna uprava u Srbiji

## Vanjske veze
* Administrative Gliederung der Generalgouvernements Serbien und Montenegro
Austrougarska okupacija Srbije

**Vojna generalna uprava u Srbiji** () bila je austrougarska vojna uprava na području okupirane Kraljevine Srbije u Prvom svetskom ratu. Ova uprava je uspostavljena 1915. godine, nakon evakuacije srpske vojske sa teritorije Srbije, i trajala je do oslobođenja Srbije 1918. godine. Vojna generalna uprava u Srbiji je obuhvatala severo-zapadni deo okupirane Kraljevine Srbije, dok su se južni i istočni delovi zemlje nalazili pod okupacijom Bugarske i uključeni su u bugarske Moravsku vojno-inspekcijsku oblast i Makedonsku vojno-inspekcionu oblast. Austro-ugarski okupatori su sličnu vojnu upravu zaveli i na području Kraljevine Crne Gore (videti: Vojna generalna uprava u Crnoj Gori).

## Povezano
* Srbija u Prvom svetskom ratu
* Moravska vojno-inspekciona oblast
* Makedonska vojno-inspekciona oblast
* Vojna generalna uprava u Crnoj Gori
* Vojna uprava u Srbiji (Drugi svetski rat)

## Vanjske veze
* Administrative Gliederung der Generalgouvernements Serbien und Montenegro
* Srbija u Prvom svetskom ratu 1914-1918. godine
Ilha da Queimada Grande

**Ilha da Queimada Grande**, poznat i kao **Otok zmija**, je 430,000m2 velik otok koji se nalazi nedaleko od obale federalne države São Paulo u Brazilu. Otok je dom enemske vrste roda *[[Bothrops]]*, zlatne zmije (*Bothrops insularis*), koja spada među najotrovnije zmije na svijetu. 

Iako je zlatna zmija jedina vrsta zmije na otoku, prijeti joj izumiranje jer nema nijedno drugo prirodno stanište i zbog mogućnosti šumskih požara. Ipak, broj zmija na otoku je prilično velik te se pretpostavlja da na određenim mjestima na otoku živi po jedna zmija za svaki kvadratni metar.

Postojali su planovi da se na otoku izgradi plantaža banana, međutim spaljivanje tla je propalo, mada je otok vjerojatno dobio ime po tome jer termin *queimada* na portugalskom označava agrarnu tehniku "posijeci i spali". Na otoku se nalazi svjetionik, kojega je dugo održavao stalno naseljeni svjetioničar, no danas taj posao obavlja brazilska vojska. Otok je nenastanjen, a civilima je pristup strogo zabranjen. Brazilska vojska tek povremeno izdaje dozvole znantvenicima, koji su jedini koji povremeno dobiju pristup otoku.
Lycalopex vetulus

**Brazilska srebrna lisica** (latinski: *Lycalopex vetulus*), znana i kao **raposinha-do-campo** je endemska vrsta iz roda *[[Lycalopex]]* koja obitava samo u Brazilu. Brazilska srebrna lisica je noćna životinja koja se, za razliku od ostalih lisica, uglavnom hrani sitnim beskralješnjacima poput kukaca. Radi se o sitnoj vrsti, prosječne mase do 4kg, dužine tijela do 72cm te dužine repa do 36cm. 

Iako je danas endemska vrsta u Brazilu, fosilni ostaci pokazuju njezinu prisutnost u Argentini. Ženke uglavnom okote dva mladunca u kolovozu i rujnu, nakon trudnoće u trajanju od oko 50 dana.
Kvazinevladina organizacija

**Kvazinevladina organizacija**, također poznata i kao **quango** ili **QUANGO** (engleska skraćenica za *quasi nonogovernmental organisation)* je izraz kojim se, prije svega u zemljama engleskog govornog područja, opisuju specifične organizacije koje obavljaju javne funkcije te su financirane državnim novcem, ali su formalno nezavisne od države ili državne uprave, odnosno po strukturi i načinu djelovanja slične nevladinim organizacijama.

## Povezano
*Nevladina organizacija
*Obmbudsman

## Vanjske veze
* Read Before Burning: Arm's length government for a new administration – report by the Institute for Government about the quango landscape
* Civil Service – Government Departments and Accredited NDPBs 
* Economic Research Council – online database of all UK quangos 1998–2006 
* The Sunday Times Article on Quangos – Sept 2006 
* Richard Allen and Dimitar Radev, "Managing and Controlling Extrabudgetary Funds", OECD Journal of Budgeting, Vol. 6, No. 4, 2006 
* Carsten Greve, Matthew Flinders, Sandra Van Thiel (1999), Quangos—What's in a Name? Defining Quangos from a Comparative Perspective, Governance 12 (2), 129–146 
* UK government site about the process of making public appointments 
* Quango name 'source of ridicule', files from 1980 show
Bothrops insularis

**Zlatna zmija** (latinski: *Bothrops insularis*) je otrovna endemska vrsta jamičarke koja obitava isključivo na otoku Ilha da Queimada Grande u Brazilu. Zmija je dobila ime po smeđo-žutoj boji kože te po glavi koja ima oblik roda *[[Bothrops]]*. Zlatna zmija je jedna od najotrovnijih zmija na svijetu, višestruko otrovnija od ijednog pripadnika svoje vrste. Pretpostavlja se da je tako snažan otrov, koji može rastopiti ljudsko meso, posljedica evolucijske prilagodne životu na izoliranom otoku - sporo djelujući otrov omogućio bi njivom plijenu (uglavnom ptice) da pobjegne, zbog čega su morale razviti otrov koji djeluje odmah. 

Kako žive na nenastanjenom području, nikada nije bilo službenog izvještaja o ugrizu čovjeka. Izuzev hemotoksičnosti, njihov otrov je i neurotoksičan. Simptomi trovanja uključuju oticanje i lokaliziranu bol, mučninu i povraćanje (krvi), krv u urinu, unutarnje krvarenje, otkazivanje bubrega, krvarenje u mozgu i, ako se ne liječi, smrt. 

Zbog ograničenog staništa i mogućnosti ekološke katastrofe, zlatne zmije spadaju među ugrožene vrste.

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Brazilski karneval

**Brazilski karneval** (portugalski: *Carnaval*) je tradicionalni pokladni festival, koji se održava 40 dana uoči Uskrsa, prije početka korizmenog posta. U Brazilu postoje brojne regionalne inačice karnevala.

## Karneval u Rio de Janeiru

 

Glavni događaj karnevalskih proslava u Rio de Janeiru su parade škola sambe. Škole sambe su skupine građana, obično stanovnika gradske četvrti, koji zajednički pripremaju nastup.

Dvanaest najboljih škola paradira na Sambodromu u dva dana (nedjelja i ponedjeljak). Svaka škola ima oko 3,000-5,000 sudionika u paradi. Sudionici su bogato kostimirani te imaju svoju temu nastupa, pjesmu za tu godinu, kao i određen broj pokretnih scenografija - alegorija. Poseban žiri ocjenjuje nastupe u više kategorija i priopćava svoje rezultate u srijedu, poslije karnevala. Najboljih šest škola paradira i u subotu na paradi prvaka.

Sličan sustav škola sambe i parada na Sambodromu postoji i u São Paulu.

Manje neformalne grupe sudionika karnevala se nazivaju *blokos*. Oni paradiraju gradskim ulicama i također imaju temu nastupa. Njihovi nastupi nisu natjecateljskog karaktera. U Riju postoji oko 30 *blokosa*. Glazbene grupe koje sviraju ulicama grada nazivaju se *bandas*.

## Karneval u Salvadoru

Za karnevalske proslave u Salvadoru da Bahiji karakteristični su veliki kamioni, pod imenom *"trio-elétrico"*, na kojima je jako ozvučenje i pozornica. Tu nastupaju glazbenici svirajući lokalne glazbene žanrove poput: akse, samba-reggae i pagode glazbe, ali i suvremeni pop. Kamioni kruže gradskim ulicama, dok ih prate mase veselih i raspjevanih ljudi, uglavnom mladih. Ovaj koncept proslave započeli su glazbenici tokom 1950-ih.

## Karneval u Pernambucu

Najznačajnija proslava karnevala u brazilskoj državi Pernambuco je u gradu Recife i obližnjem povijesnom gradu Olinda. Karakteristična glazba ovog dijela Brazila su: frevo i marakatu. Velike karnevalske grupe se vesele i plešu jedna pored druge. Za razliku od Rija i Salvadora, ovdje ne postoji natjecanje.

## Karneval u Minas Geraisu

U brazilskoj državi Minas Gerais najpoznatije karnevalske proslave su u povijesnim baroknim gradovima: Ouro Preto, Mariana i Diamantina. Njihove parade se sastoje iz karnevalskih blokova (*blocos carnavalescos*) koji reprezentiraju različite teme, a po pravilu su praćeni glazbom fanfara.

U posljednje vrijeme, vidljiv je utjecaj karnevala u Riju kroz osnivanje škola sambe, kao i glazbeni utjecaj karnevala u Salvadoru.
Brazilski real

**Brazilski real**, ISO 4217: **BRL** (od "real" = kraljevski), je naziv za valutu koja se koristila u Brazilu od 1690. do 1942. i koja se od 1994. koristi i danas. Dijeli se na 100 centava. Simbol koji se u Brazilu koristi za ovu valutu je R$. Novčanice i kovanice izdaje Središnja banka Brazila, i to: kovanice od 1, 5, 10, 25 i 50 centava i 1 reala, te novčanice od 1, 2, 5, 10, 20, 50 i 100 reala.

Prvo izdanje današnjeg reala predstavljeno je 1. srpnja 1994. za vrijeme predsjednika Itamara Franca, a zamijenio je, dotad kratkovažeću, valutu cruzeiro real.

## Vanjske veze

* Središnja brazilska banka
1964. na televiziji

## Globalni televizijski događaji
*9 - 23. februar - Članovi britanske rock grupe The Beatles tri tjedna zaredom gostuju u američkoj TV-emisiji *[[The Ed Sullivan Show]]*; njihov nastup značajno pridonosi fenomenu beatlemanije i kasnije britanske invazije. 
* 20. april - Sa redovnim emitiranjem započinje BBC Two. 
* jul - Na programu britanske Associated Television prikazana epizoda medicinske sapunice *[[Emergency – Ward 10]]* u kojoj lik crne ljekarke (koji tumači Joan Hooley) ljubi bijelog kolegu (koga tumači John White); ta scena predstavlja prvi slučaj međurasnog poljupca u historiji televizije u zapadnim zemljama, te izaziva veliku pažnju, ali i kontroverze u tadašnjoj britanskoj javnosti.
* 10. oktobar - Započinju Olimpijske igre u Tokiju, prve koje će zahvaljujući satelitskoj tehnologiji u direktnom prijenosu moći gledati publika na različitim kontinentima. 
* 26. novembar - U Lahoreu sa radom započinje Pakistan Television Corporation, prva TV-stanica u Pakistanu.

## Premijere TV-serija i redovnih emisija
* 1. januar – *[[Top of the Pops]]* (BBC, 1964–2006)
* 4. maj -  *[[Another World (TV serija)|Another World]]* (NBC, 1964 - 1969)
* 1. septembar - *[[Spokojnoj noč, maljšči]]* (Centralna sovjetska televizija, 1964 - )
* 14. septembar - *[[Voyage to the Bottom of the Sea]]* (ABC, 1964–1968)
* 15. septembar - *[[Peyton Place (TV serija)|Peyton Place]]*  (ABC, 1964–1969)
* 17. septembar - *[[Bewitched]]*  (ABC, 1964–1972)
* 18. septembar - *[[The Addams Family (TV serija, 1964)|The Addams Family]]*  (ABC, 1964–1966)
* 19. septembar - *[[Flipper (TV serija, 1964)|Flipper]]*  (NBC, 1964–1967)
* 22. septembar - *[[The Man from U.N.C.L.E.]]* (NBC, 1964–1968)
* 24. septembar - *[[The Munsters]]*  (CBS, 1964–1966)

## TV-serije i redovne emisije prestale s emitiranjem
* 19. jun - *[[The Twilight Zone (TV serija, 1959)|The Twilight Zone]]* (1959)
* 19. jun - *[[Zoo Quest]]* (1954)

## Reference
Enköping (općina)

**Općina Enköping** (švedski: *Enköpings kommun*) čita se **Komuna Enčeping** je jedna od 
švedskih općina od 39,759 stanovnika na istoku Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Enköping od 21,121 stanovnika.

## Geografija
Općina Enköping prostire se po Grofoviji Uppsala, od Jezera Mälaren prema sjeveru, na površini od 1,184.05 km².
## Historija
Općina Enköping formirana je 1971. ujedinjenjem grada Enköpinga, sa okolnim naseljima.

Enköping je bio naseljen još u 2. mileniju pne. o tome svjedoče brojni petroglifi, od koji je najslavniji - *Brandskogsskeppet*, koji se nalazi u neposrednoj okolici Enköpinga.

Iz vikinškog razdoblja ostalo je 170 kamenih spomenika sa runskim natpisima.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Enköping''
Eugene Merle Shoemaker

**Eugene Merle Shoemaker** (28.4. 1928., Los Angeles, Kalifornija - 18.7. 1997., Alice Springs, Australija) bio je američki astronom. Poznata je po tome što je 1993. zajedno sa suprugom Carolyn otkrio kometa Shoemaker-Levy 9 koji se iduće godine srušio na Jupiter.

## Vanjske veze
*USGS - Gene Shoemaker
*NASA - Gene Shoemaker
Fi veza

U hemiji, **fi veze** (**φ veze**) su kovalentne hemijske veze, kod kojih se četiri režnja jedne atomske orbitale preklapaju sa četiri režnja druge atomske orbitale. Ovo preklapanje dovodi do formiranja vezujuće molekulske orbitale sa dve čvorne ravni koja sadrži internuklearnu osu i prolazi kroz oba atoma.

Grčko slovo **φ** u imenu se odnosi na ''f'' orbitale, pošto je orbitalna simetrija delta veze ista kao i kod *f* orbitale kad se gleda duž ose veze.

## Reference

* F. Albert Cotton and Geoffrey Wilkinson, "Advanced Inorganic Chemistry" (5th edn, John Wiley 1988), p.&nbsp;1087–1091
* B. Douglas, D.H. McDaniel and J.J. Alexander, "Concepts and Models of Inorganic Chemistry" (2nd edn, Wiley 1983), p.&nbsp;137
* J.E. Huheey, "Inorganic Chemistry" (3d edn, Harper and Row 1983). p.&nbsp;743-744
* G.L. Miessler and D.A. Tarr, "Inorganic Chemistry" (2nd edn, Prentice-Hall 1999), p.&nbsp;123-124
 

## Povezano
* Molekulska geometrija
Bombardovanje Niša kasetnim bombama

**Bombardovanje [[Niš]]a [[Kasetna bomba|kasetnim bombama]]** odigralo se 7.5. 1999. za vrijeme NATO bombardovanja SR Jugoslavije, odnosno u toku šireg sukoba u sklopu rata za odcjepljenje Kosova. Potvrđeno je sedam, a sumnja se na još dodatnih pet incidenata u kojim su ubijeni civili zbog upotrebe kasetnih bomba tijekom agresije NATO pakta na SRJ. Najozbiljniji od tih incidenata odigrao u Nišu usred dana, kada je NATO napao aerodrom koji se nalazio unutar urbanog područja.

Poginulo je 14-15 civila, a ranjeno 28. Ostaci kasetnih bombi pali su na tri široko udaljena područja: kraj zgrade za patologiju niškog medicinskog centra; središte grada kraj ureda sveučilišta i u blizini gradske pijace te autobusnu stanicu kraj Niške utvrde te parkiralište "Niš Expressa" preko rijeke od utvrde. Ostaci kasetnih bombi našli su se tako i po dvorištima stanovnika grada. Jedna kuća je uništena u požaru, tucet drugih imale su razbijene prozore, nekoliko automobila je uništeno dok su krhotine prekrile područje. 

NATO je prije već napao grad: deponij goriva koji je pogođen je eksplodirao. Glavni tajnik NATO-pakta, Javier Solana potvrdio je odgovornost NATO-ovih snaga za napad, te se ispričao jer su borbeni avioni promašili svoju metu. Human Rights Watch (HRW) osudio je napad i upozorio da se kasetne bombe ne smiju koristiti prilikom napada na urbane mete zbog guste naseljenosti područja.

Nakon ovoga, po američkoj propagandi je navodno od sredine maja stupila na snagu zabrana korištenja kasetnih bombi u daljnjoj ratnoj kampanji NATO pakta, što je navodno imalo učinak na smanjenje ubojstva civila do kraja rata, a činjenica je da britansk ratna avijacija nastavila koristiti kasetnu municiju u još četiri navrata (17.5., 31.5., 3.6. i 4.6.).

Amnesty International je zapisao:

2015., oko Niša je očišćena površina od 10.830.927 metara kvadratnih zagađena kasetnim minama, dok je najavljeno čišćenje još 6.000.000.
## Izvori
Näsnaren

**Näsnaren** je jezero u sredini Švedske, koje leži u Grofoviji Södermanland.
## Geografija
Jezero Näsnaren pokriva površinu od 678 hektara, i vrlo je plitko, između 1- 2 metra. Sastoji se od dva dijela od većeg Näsnarena i Malog Näsnarena (Lilla Näsnaren) povezanih sa 200 metara dugim kanalom.

Istočno od jezera leži grad Katrineholm.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Karta över Näsnaren'' na portalu Svenskgeografi
Katrineholm (općina)

**Općina Katrineholm** (švedski: *Katrineholms kommun*) čita se **Komuna Katrineholm** je jedna od 
švedskih općina od 32,428 stanovnika u sredini južne Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Katrineholm od 21,993 stanovnika.

## Geografija
Općina Katrineholm prostire se po Grofoviji Södermanland, u kraju brojnih jezera, na površini od 1,025.38 km².
## Historija
Općina Katrineholm osnovana je 1971. udruživanjem dotadašnjih općina; Björkvik, Floda, Julita, Sköldinge i Stora Malm. Prije toga su se dotadašnje parohije Östra Vingåker i Stora Malm udružile u Općinu Sköldinge.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Katrineholm''
Nyköpingsån

**Nyköpingsån** je rijeka južno od Stockholma u Švedskoj duga 157 km.

## Geografija
Nyköpingsån izvire iz jezera Tisaren, od tamo teče prema istoku preko brojnih jezera i grada Katrineholm do ušća u Baltičko more kod grada Nyköpinga.

Sliv rijeke velik je 3 632 km² i proteže se preko grofovija Örebro i Södermanland.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Karta över Nyköpingsån'' na portalu Svenskgeografi
Danderyd (općina)

**Općina Danderyd** (švedski: *Danderyds kommun*) čita se **Komuna Danderjud** je jedna od 
švedskih općina od 31,330 stanovnika na istoku Švedske.

Administrativni centar općine je grad - Djursholm od 8 819 stanovnika.

## Geografija
Općina Danderyd prostire se po Grofoviji Stockholm, sjeverno od grada Stockholma na površini od 26.51 km².
## Historija
Općina Danderyd formirana je 1971. ponovnim ujedinjenjem gradova Djursholm i Stocksund (danas jedan od kvartova Stockholma).
Ona je površinom jedna od najmanjih švedskih općina.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Danderyd''
Airbus A330neo

**Airbus A330neo** je širokotrupni putnički avion koji trenutno razvija kompanija Airbus. Radi se o novoj generaciji postojećeg Airbusa A330, a *"neo"* u nazivu označava "New Engine Option". Osim novih motora ovaj avion će imati i druga poboljšanja poput novih završetaka krila (winglet), veći raspon krila(64 metra) i nove nosače motora. Jedini motor koji će se ugrađivati je Rolls-Royce Trent 7000.
Airbus tvrdi da će ta poboljšanja smanjiti potrošnju goriva za 14% po sjedalu, čineći ga najekonomičnijim zrakoplovom srednjeg doleta na tržištu.

## Varijante
Airbus će A330neo ponuditi u dvije varijante. A330-800neo (koji će direktno zamijeniti Airbus A330-200) i A330-900neo (koji će direktno zamijeniti Airbus A330-300). A330-800neo će ponuditi prijevoz 252 putnika u uobičajenoj konfiguraciji s dvije klase (6 više od prethodnika), a A330-900neo će ponuditi prijevoz 310 putnika u konfiguraciji s dvije klase (10 više od prethodnika). Obe izvedbe će imati nešto veći dolet od prethodnika.

## Narudžbe

;Bilješke

## Specifikacije

## Izvori
Katrineholm

**Katrineholm** je grad od 21,993 stanovnika u sredini Švedske, on je i administrativni centar Općine Katrineholm od 32,428 stanovnika.

## Geografija
Katrineholm leži u Grofoviji Södermanland, na rijeci Nyköpingsån, u kraju okruženom brojnim jezerima, udaljen oko 144 km jugoistočno od glavnog grada Stockholma.

## Historija
Katrineholm je noviji grad koji je povelju o statusu grada dobio tek 1917. Taj kraj bio je naseljen najmanje 6000 godina, ali je sve do polovice 19. vijeka bio ruralan kraj.

Katrineholm je dobio svoje ime - 1600. i to po feudu **Cathrineholm** koji leži pored jezera Näsnaren, on se dotad zvao *Fulbonäs*, ali ga je njen vlasnik Jacob von der Linde tako prezvao u čast svoje nevjeste *Catharine Gyllenhorn*.

Velika promjena za dotadašnje ruralno naselje bio je dolazak željezničke pruge Stockholm- Göteborg 1862., i nakon toga izgradnja kraka za Norrköping 1866. tako je Katrineholm postao važna raskrsnica, što je privuklo investitore.

Tako je *Carl Fredriksson* osnovao pilanu - 1876. a *Gustaf Robert Grönkvis*t kovačnicu 1886., a nakon tog i još nekoliko pogona koji su preživjeli do damašnjeg dana. Vrlo brzo se Katrineholm razvio kao industrijski grad tako da je 1917. kad je dobio status grada imao nekih 6615 stanovnika.

## Privreda
I danas je Katrineholm industrijski grad, sve donedavno u njemu su pogone imale i multinacionalne kompanije kao Ericsson i Scania, ali su one zbog krize zatvorile svoje pogone 1990-ih.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Katrineholms historia''
Ernesto Nazareth

**Ernesto Júlio de Nazareth** (Rio de Janeiro, 20. ožujka 1863. – Jacarepaguá, 5. veljače 1934.) je bio brazilski kompozitor i pijanist, najpoznatiji po svojim *[[Maxixe (ples)|maxixe]]* i *[[choro]]* kompozicijama. Pod utjecajem afričkih i latinoameričkih ritmova, Nazareth je odbijao davati popularna imena svojim kompozicijama, koje je nazivao "brazilskim tango" kompozicijama, s obzirom da su argentinski tango i polka bili popularni u tom periodu. Njegove klavirske kompozicije su danas dio i klasičnog i popularnog repertoara, što je važno jer je Nazareth svojedobno služio kao spoj tih dvaju svjetova. 

U svojim je kompozicijama kombinirao brojne utjecaje, od onih narodnih preko tada popularnog ragtimea. Iza sebe je ostavio ukupno 211 dovršenih kompozicija. 

Godine 1933., nakon perioda mentalne nestabilnosti uzrokovanog smrću supruge i kćeri, Nazareth, kojemu je dijagnosticiran sifilis i čiji je sluh sve više slabio, odveden ja na liječenje u Azilij Juliano Moreira. Dana 5. veljače 1934. bježi iz azilija, a pronađen je tri dana kasnije u obližnjoj šumi, mrtav od utapanja.
Teodor II Carigradski

**Teodor II Eirenikos** (; ? - 31. januar 1216), također poznat i kao **Teodor Kopas** ili  **Koupas** (Κωπάς/Κουπάς), bio je bizantski državni i crkveni velikodostojnik, koji je služio kao glavni ministar tokom najvećeg dijela vladavine cara Aleksija III Anđela (1195 - 1203), te koji je  nakon pada Carigrada u Četvrtom križarskom ratu stolovao kao vaseljenski patrijarh u nikejskom egzilu od 1214. do smrti.

## Reference

## Literatura
*
* 
*
Maksim II Carigradski

**Maxim II Carigradski** (; ? - decembar 1216) bio je carigradski patrijarh koji je stolovao u Nikeji tokom nekoliko mjeseci.

Bio je iguman manastira *Akoimetoi* i ispovjednik nikejskog cara Teodora Laskarisa. Na mjesto patrijarha je imenovan 3. juna 1216. godine, nekoliko mjeseci nakon smrti svog prethodnika.. Kasniji bizantski historičari Georgije Akropolit i  Nikifor Kalist Ksantopulos sugeriraju da je bio "neobrazovan", i da je na mjesto došao jedino zahvaljujući spletkama žena na dvoru. Umro je nekoliko mjeseci nakon postavljanja.

## Reference

## Literatura
* Vitalien Laurent, « La chronologie des patriarches de Constantinople au XIIIe s. (1208-1309) », dans *Revue des études byzantines*, tome 27, 1969, p.&nbsp;129-150.
* Nicolas Viton de Saint-Allais,  * L'art de vérifier les dates*, tome premier, Paris, 1818, p.&nbsp;487.
Scaphognathus

***Scaphognathus*** je bio pterosaur koji je tokom kasne jure nastanjivao područje današnje Njemačke. Imao je raspon krila od 0,9 m.

## Opis

*Scaphognathus* je do sada poznat na osnovu tri primjerka, od kojih svi potiču iz kimmeridgijskog solnhofenskog krečnjaka. Fizički je veoma sličan *Rhamphorhynchusu*, izuzevši znatne razlike u građi lubanje.

Prije svega, *Scaphognathus* je imao proporcionalno kraću lubanju (11,4&nbsp;cm) sa tupljim vrhom i većim antorbitalnim otvorima. Zubi su mu bili usmjereni vertikalno, a ne horizontalno. Tradicionalni stav bio je da ih je u gornjoj čeljusti bilo osamnaest, a u donjoj deset. S. Christopher Bennett je 2004. godine, istražujući novi treći primjerak, SMNS 59395, ustvrdio da se u gornjoj čeljusti nalazilo samo šesnaest zuba, te da je prethodni (viši) broj nastao zbog neispravnog dodavanja zamjenskih zuba.

Usporedbe bjeloočnih prstenova kod *Scaphognathusa* i modernih ptica i gmazova ukazuju na to da je on možda bio dnevna životinja. To možda također ukazuje na podjelu niša sa pterosaurima iz tog vremena koji su bili noćne životinje, kao što su *[[Ctenochasma]]* i *[[Rhamphorhynchus]]*.

## Naziv

Prvi poznati primjerak *Scaphognathusa* 1831. je opisao August Goldfuss, koji ga je pobrkao taj bezrepi primjerak sa novom vrstom roda *Pterodactylus*: *P. crassirostris*. Naziv vrste znači "ravna njuška" na latinskom jeziku. Taj nepotpuni primjerak pripadao je odrasloj jedinci iz solnhofenskih slojeva kod Eichstätta sa rasponom krila od 0,9 m. Johann Wagner je 1858. priključio tu vrstu rodu *[[Rhamphorhynchus]]*. Nakon što je prepoznao fundamentalno različit oblik njuške, Wagner je 1861. godine, poslije prethodnih neuspjelih pokušaja Leopolda Fitzingera i Christopha Gottfrieda Andreasa Giebela, koji su koristili zauzete nazive, stvorio zaseban rod: *Scaphognathus*, od grčkog *skaphe*, "čamac" ili "kada" i *gnathos*, "čeljust", što se odnosi na tup oblik donje čeljusti.

Tokom ranog dvadesetog vijeka, "ramforinkoidska" priroda *S. crassirostris* prepoznata je nakon otkrića drugog primjerka u Mühlheimu, čiji je dugi rep očuvan. Drugi primjerak *Scaphognathusa* bio je potpuniji od svog prethodnika, ali je imao samo pola njegove veličine (raspon krila od oko 50&nbsp;cm) i sa djelimično okoštalim kostima. Te osobine ukazuju na to da je drugi primjerak pripadao mladuncu.

### Sinonimi

* *[[Pterodactylus]] crassirostris* Goldfuss 1830
* *[[Pachyrhamphus]] crassirostris* Fitzinger 1843 zauzet
* *[[Ornithocephalus]] crassirostris* Wagner 1851
* *[[Brachytrachelus]] crassirostris* Giebel 1852 zauzet
* *[[Rhamphorhynchus]] crassirostris* Wagner 1858

## Klasifikacija
*Kladogram* (porodično stablo) ramforinkida dolje rezultat je velike filogenetske analize koju su Andres i Myers objavili 2013. godine.

## Povezano
* Popis pterosaura

## Izvori


## Literatura
* Fantastic Facts About Dinosaurs ()

## Vanjske veze
* The Pterosaur Database (pdf)
Albert Botteri

**Albert Botteri** (Split, 4. listopada 1879. – Zagreb 20. veljače 1955.), austrougarski i jugoslavenski oftalmolog. Za dopisnog člana JAZU bio je izabran 1930. Osnovao je Kliniku za očne bolesti u Zagrebu. Bio je brat liječnika Ivana Huga Botterija.

## Biografija

Rodio se u Splitu. Gimnaziju je pohađao u Zadru. U Beču je studirao medicinu. Liječnički rad počeo je u Zadru. Prvi znanstveni rad objavio je 1906. zajedno s Karlom Landsteinerom, dobitnikom Nobelove nagrade za medicinu ili fiziologiju 1930. za otkriće krvnih grupa u čovjeka. Botteri je specijalizirao oftalmologiju kod glavnog predstavnika bečke oftalmološke škole Ernsta Fuchsa. Nakon specijalizacije otišao je raditi u očnu kliniku u Innsbrucku gdje je bio I. asistent.

Godine 1909. napisao je djelo važno u svjetskim okvirima, prvi je na svijetu dokazao ultrafiltrabilnost virusa uložne blenoreje. Godine 1911. otišao je u Trst gdje je radio u privatnoj ordinaciji do 1915. U Prvom svjetskom ratu bio je mobiliziran u vojsku. Za vrijeme rata radio je kao liječnik u Puli, glavnoj ratnoj luci. Godine 1917. otišao je u Ljubljanu gdje je vodio odjel za očne bolesti Zemaljske bolnice. Godine 1919. u Ljubljani je bio osnovan Medicinski fakultet. U međuvremenu Botteri je habilitirao u Pragu. U habilitacijskom radu dokazao je da su ulošci (inkluzije) kod uložne blenoreje i ulošci kod trahoma biološki sasvim različiti, premda morfološki jednaki. Dokaz je izveo opsežnim kliničkim, bakteriološkim i eksperimentalnim istraživanjima.

Nakon habilitacije, 1920. bio je izabran za redovitog profesora ljubljanskog Medicinskog fakulteta. Fakultet je imao samo teorijske predmete, što nije zadovoljavalo Botterijeve ambicije te je nakon mjesec dana otišao u Zagreb na Medicinski fakultet, također mladi fakultet kojem je trebao oftalmološki stručnjak. U Zagrebu je predavao od 1920. do 1951., uz dvije godine prekida, a dekan je bio na istom fakultetu akademske godine 1928./1929. Godine 1923. osnovao je zagrebačku Kliniku za očne bolesti. Godine 1930. postao je dopisni član JAZU. Predsjedavao je Jugoslavenskim oto-neuro-oftalmološkim društvom. Bio je član brojnih uglednih inozemnih društava.

Godine 1943. umirovljen je bio zajedno s bratom. Oba su 1945. bila vraćena na položaj, a od 1946. radila su na Rebru. Godine 1951. obojica su zbog starosti umirovljena.

Na području trahoma Albert Botteri bio je stručnjak velika ugleda u međunarodnim okvirima. Ispitivao je eksperimentalno različite metode liječenja te proučavao plazmom kao metatrahomsko oboljenje. Botterijev habilitacijski rad o kliničkom eksperimentalnim i mikroskopskom istraživanju trahoma, uložne blenoreje i proljetnog konjunktivitisa često je citiran u svjetskoj oftalmološkoj literaturi, a izašao je na tri jezika.

## Reference

## Vanjske veze

* galerija velikana Medicinskog fakulteta 
* prof. dr. sc. Albert Botteri
Marie od Courtenaya

**Marija od Courtenaya** (*Marie de Courtenay*) (o. 1204. – rujan 1228.) bila je bizantska carica.

Njezin je otac bio Petar II. od Courtenaya. Marijina majka je bila Jolanda Flandrijska, kći Margarete I. Flandrijske.

Marijin je brat Filip bio markiz Namura, a bila je teta Jolande Viandenske. 

O Mariji se također zna da je bila žena bizantskog cara Teodora I. Laskarisa. Bila mu je treća supruga, ali nisu imali djece.

## Izvori
German II Carigradski

**German II Nauplije** (; ? - jun 1240) bio je vaseljenski patrijarh Carigrada koji je stolovao u Nikeji od 1223. do smrti. 

Rođen je u Anaplu, selu u blizini Carigrada (današnji Arnavutköy u Istanbulu). Za vrijeme Četvrtog križarskog rata, odnosno pada Carigrada je služio kao đakon u Aja Sofiji.

Na mjesto patrijarha ga je imenovao nikejski car Jovan III Duka Vatac.  Iskazao se kao izuzetno sposoban administrator i državnik, odnosno koristan saveznik cara. Prije svega je nastojao uspostaviti jedinstvo među pravoslavnim svećenstvom, koje se podijelilo na pristaše raznih država-nasljednica Bizantskog Carstva. Najdugotrajniji je spor imao sa epirskim svećenicima koji su podržavali Epirsku Despotovinu, a posebno ohridskim arhiepiskopom Dimitrijem Homatijanom, koji je okrunio Teodora Komnena Duku za cara u Solunu. Poraz Epiraca u bitke kod Klokotnice 1230. je, međutim, omogućio Germanu da ponovno uspostavi svoj autoritet, pri čemu je i lično pohodio zapadne oblasti.

German se pokazao izuzetno pragmatičnim u odnosu prema Bugarskoj, kojoj je 1235. priznao autokefalnost tamošnje crkve i tako okončao njenu dotadašnju podređenost rimskom papi. 

German je prije toga nastojao postići pomirenje i sa samim papom, odnosno okončati Veliku šizmu. Godine 1232. je papi kao posrednike poslao grupu franjevaca, predloživši sazivanje ekumenskog sabora koji bi doveo do ponovno ujedinjena katolika i pravoslavaca. Godine 1234. je u Nikeju došla delegacija dominikanaca, ali se morala povući nakon što su njihovi stavovi izazvali burnu reakciju među lokalnim pravoslavnim svećenstvom. 

## Izvori

## Literatura
* 
* 

## Vanjske veze
* Biography at the website of the Ecumenical Patriarchate of Constantinople   
*
Carlos Chagas

**Carlos Justiniano Ribeiro Chagas** (Oliveira, 9. srpnja 1879. – Rio de Janeiro, 8. studenog 1934.) je bio brazilski liječnik, naučnik i bakteriolog koji je radio kao kliničar i naučnik. Dok je radio na Institutu Oswaldo Cruz, Chagas je 1909. godine otkrio novu bolest koja je po njemu nazvana Chagasova bolest, a poznata je i kao *američka tripanosomijaza*. Chagasova bolest je parazitskog porijekla, a izaziva simptome kroz dvije faze, onu akutnu i kroničnu. Bolest je uglavnom endemska u karakteru, no zna se pojaviti i u neendemskim krajevima izvan Latinske Amerike.

Chagas zauzima posebno mjesto u historiji medicine. Radeći u izrazito primitivnim uvjetima, Chagas je detaljno opisao potpuno novu infektivnu bolest - njezin patogen, vektor, domaćina, kliničku manifestaciju i epidemiologiju. Chagas je također bio prvi koji je otkrio i prikazao parazitski rod gljiva *[[Pneumocystis]]*, koji će kasnije postati poznat po PSP-u. Dva je puta bio nominiran za Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu (1913. i 1921. godine), no nikada ju nije dobio. Njegov glavni oponent bio je dr. Júlio Afrânio Peixoto, predvodnik brazilskog programa eugenike, koji je, koristeći svoje akademske titule i utjecaj, uspješno lobirao protiv Chagasa. Godine 1921. Chagas je bio jedini pravi kandidat, no Akademija te godine nikome nije dodijelila nagradu.

Umro je u Riju de Janeiru od srčanog udara, 8. studenog 1934. godine.
Masakr u Senigalliji

**Masakr u Senigaliji** () je naziv kojim se u italijanskoj istoriografiji opisuje čistka koju je krajem 1502. godine proveo Čezare Bordžija, zapovednik papinske vojske te tako likvidirao zaveru koju su bili skovali njegovi potčinjeni.

Do nje je došlo kada su Senigaliju na Jadranu. Grad se predao, ali je guverner izjavio da će se predati samo Čezaru Bordžiji lično. Nakon što je Čezare stigao u Senigaliju, on je vrlo srdačno pozdravio zaverenike. To su bili Viteloco Viteli, Paolo i Frančesko Orsini i Oliveroto. Poziva ih da se sa njim sastanu u guvernerovoj palati. Kada su došli, Čezare naređuje njihovo hapšenje. Iste noći, 31. decembra 1502, naredio je da se Viteli i Oliveroto zadave. Paolo i Frančesko Orsini su zadržani u tamnici sve do 18. januara 1503, kada su pogubljeni i oni.

Paolo Đovio, biskup i letopisac je ovo pogubljenje četvorice nazvao  najlepšom majstorijom (*belissimo inaganno*).

Luj XII je rekao da je ovo podvig dostojan slavnih dana Rima.
Manojlo I Carigradski

**Manojlo I** (Manuel), kome se kao prezime navodi **Sarantenos** oli  **Charitopoulos** (), bio je patrijarh Carigrada koji je stolovao u Nikeji od kraja 1216. (iil početka 1217.) do 1222. 

Georgije Akropolit navodi da je bio filozof, odnosno da je pod tim nadimkom bio poznat među narodom. U Carigradu je služio kao đakon i and *[[hypatos ton philosophon]]*. Nakon pada Carigrada u Četvrtom križarskom ratu je otišao u Nikeju gdje je stvoreno Nikejsko Carstvo kao nasljednik bizantske države, dok je u samom Carigradu od strane križara osnovano Latinsko Carstvo i postavljen katolički latinski patrijarh Carigrada.

Manojlovo stolovanje je zabilježeno po diplomatskoj aktivnosti. Između ostalog, u tom periodu je Sveti Sava uspio ishodi autokefalnost Srpske pravoslavne crkve.

Manojlo je imao važnu ulogu i u odnosima između nikejskog cara Teodora I Laskarisa i latinskog cara Roberta Courtnayskog. Godine 1222. je Robert pokušao sklopiti mirovni sporazum sa Teodorom kroz brak svoje kćeri Jevdokije. Međutim, prema navodima Georgija Akropolita, Manojlo je spriječio brak, s obzirom da je Teodor već ranije, odnosno 1217. godine, sklopio brak sa Robertovom sestrom Marijom Courtenayskom. To je, prema, Manojlovom mišljenju, predstavljalo  incest.

## Izvori
Robert od Courtenaya

**Robert Kurtne** ili **Kurtnejski** (; ? – 1228) latinski car (1221–1228). Bio je sin Petra II Kurtne i Jolande Kurtne.

## Život
Otac mu je umro dok je bio dete pa je Robertov brat Filip Kurtne preuzeo kontrolu nad Namirskom grofovijom. Filip se 1219. odrekao titule latinskog cara u korist brata. Za latinskog cara je ovenčan 1221. godine. Nije hteo da putuje kroz Albaniji i Makedoniji da nebi nastraadao kao svoj otac nego je putovao kroz Srbiju i njihovom kralju Stefanu Prvovenčanom poturio svoju lepu, bogatu i nezakonitu sestru od strica, seržanu Lila za ženu. Godine 1225. sklopio je savez sa Bugarima protiv Teodora Anđela Duke Komnina. Robertu je ponekad dolazila pomoć sa zapada, a najgore je to što se sukobio sa moćnim Nikejskim Carem Jovanom Dukom Vatcem, tako što je umesto da svoju kćerku uda za njega udao ju je za nekog burgondijskog viteza. Pošto je gubio u ratu, pobegao je u Rim, gde ga je papa ubedio da se vrati. Sam Robert je ubijen na Moreji 1228. godine.
Uppsala (općina)

**Općina Uppsala** (švedski: *Uppsala kommun*) je općina na istoku Švedske od 197.787 stanovnika. Administrativni centar općine je grad Uppsala od 140.454 stanovnika.

## Geografija
Općina Uppsala prostire se po Grofoviji Uppsala, na površini od 2189.1 km². Proteže se od jezera Mälaren na jugu do rijeke Dalälven na sjeveru. To je kraj plodnih ravnica, gustih šuma prošaran industrijskim naseljima sa brojnim historijskim spomenicima.

## Historija
Općina Uppsala nastala je ujedinjavanjem manjih općina tokom kasnih 1960-ih i početkom 1970-ih. Finale tog procesa bilo je odvajanje Općine Knivsta 2003. godine.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Uppsala''
Stockholm (općina)

**Općina Stockholm** (švedski: *Stockholms kommun*) čita se **Komuna Štokholm** je jedna od 
švedskih općina od 847,073 stanovnika na istoku Švedske.

Iako je službeno općina - ipak se preferira naziv *Stockholms stad* (Grad Stockholm), Brojem stanovnika je najveća, dok je po površini jedna od najmanjih švedskih općina.

Administrativni centar općine je glavni grad  države - Stockholm od 1,372,565 stanovnika.

## Geografija
Općina Stockholm prostire se po Grofoviji Stockholm, na
površini od 187.74 km².
I to po najužem centru grada (Innerstaden), kao i po južnom (Söderort) i zapadnom (Västerort) predgrađu. 
## Historija
Za prve moderne administrativne podjele zemlje prevedene 1863. - Stockholm je bio jedan od tadašnjih 89 gradova. Prvo Gradsko vijeće izabrano je na.području koje otprilike odgovara današnjem 
historijskom centru grada. Nakon tog je uslijedio period anektiranja velikih površina u okolici; 1913., 1916. i 1949. tako da se grad uvelike prostirao izvan Grofovije Stockholm i imao vlastitog guvernera
sve do 1968.

Nakon reforme - lokalne državne uprave provedene 1971. i Stockholm je organiziran kao jedinstvena općina kao i sve ostale u zemlji.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Općine Stockholm''
Sapere aude

**Sapere aude** je latinski izraz koji znači *usudi se znati* (tj. "imaj hrabrosti koristiti svoj vlastiti um, bez tuđeg vodstva"). 

Frazu je prvi koristio rimski pjesnik Horacije u *Pismima* (20. pne.), mada se ova fraza poistovjećuje s Kantom koji ju je uzeo kao moto za prosvjetiteljstvo u svom eseju “Što je Prosvjetiteljstvo?” (1784). Kao filozof, Kant je tvrdio da je fraza *Sapere aude* krilatica za cijeli period prosvjetiteljsva, i koristio ju je da bi razvio svoje teorije za primjenu razuma u javnim sferama ljudskog života.

U 20. vijeku u eseju “Što je Prosvjetiteljstvo?” (1984.), Michel Foucault uzima Kantovu formulaciju “usudi se znati” da bi pronašao mjesto za pojedinog čovjeka i ženu u post-strukturalnoj filozofiji, i tako je došao u dodir s problematičnim nasljeđem ovog pojma iz doba prosvjetiteljstva. Osim toga u eseju *Epistémè baroque: le mot et la chose* (sh. *Znanje baroka: Riječ i stvar*) (2013.), Jean-Claude Vuillemin je predložio da *Sapere aude* bude krilatica baroknog *epistemea* (znanja).

Veliki broj univerziteta, a i druge obrazovne institucije koriste ovu frazu kao svoju krilaticu.

## Izvori
Površinski pritisak

Pojam **površinski pritisak** ima dvije različite definicije, zavisno od konteksta.

## Nauka o atmosferi
**Površinski pritisak** često upućuje na atmosferski pritisak na lokaciji na zemljinoj površini. Direktno je proporcionalan masi zraka na toj lokaciji.

Zbog numeričkih razloga, atmosferski modeli kao što su opći modeli cirkulacije (GCM-ovi) obično predviđaju bezdimenzioni *[[logaritam]] površinskog pritiska*.

Prosječna vrijednost površinskog pritiska na Zemlji je 985hPa. Ovo je u suprotnosti sa srednjim pritiskom na nivou mora, koji uključuje ekstrapolaciju pritiska za morski nivo lokacije iznad ili ispod nivoa mora. Prosječni pritisak srednjeg nivoa mora (MSL) u International Standard Atmosphere (ISA) je 1013,25hPa, ili 1 atmosfera (Atm), ili 29,92 inča živinog stuba. 

Pritisak (P), masa (m), i gravitaciono ubrzanje (g) su međuzavisni formulom P = F/A = (m*g)/A, gdje je A - površina. Atmosferski pritisak je proporcionalan jediničnoj masi površine atmosferske mase iznade te lokacije.

## Fizikalna hemija
**Površinski pritisak** može se također odnositi na promjenu površinskog napona kao funkcije površine vodene povšine dostupne za svaku molekulu u jednačini. Mjerenje površinskog pritiska je ključ u određivanju monoslojnih osobina.

Površinski pritisak opisuje depresiju površinskog napona ispod vrijednosti za nezagađenog sučeljavanja.

## Reference
Balkanska forsitija

**Balkanska ili evropska [[forsitija]]** () je endemična vrsta iz roda forsitija, čiji areal rasprostranjenja obuhvata severnu Albaniju i Metohiju.

## Opis biljke
**[[Koren]]** je veoma dobro razvijen i po tipu žiličast.

**[[Stablo]]** je praktično drvenasto, veoma razgranato sa svetlosivosmeđom korom, mada su mlađe grane još uvek žutozelene. Po sebi imaju ovalne, bradavičaste lenticele.

**[[List]]** je prost i potpun (ima lisnu osnovu, dršku i lisku). Po obliku je elipsast ili jajast, a po obodu može biti nazubljen. Na vrhu je zašiljen, svetlozelene boje i bez dlačica. Dužina iznosi 4–8&nbsp;cm, a širina 2–3&nbsp;cm. Nervatura je mrežasta.

**[[Cvet]]** je pojedinačan, ili je ih je po dva, tri na kratkim izdancima. Čašicu i krunicu čine po četiri srasla listića (simpetalija). Krunica je tamnožuta i razdeljena na četiri dela, znatno duža od početne cevi koja čini krunicu. Ima dva relativno velika prašnika. Tučak se sastoji od dva oplodna listića, sinkarpan je i nadcvetan. Biljka je jednodoma, a prisutna je heterostilija. Obično cveta u aprilu pre nego što olista.

**[[Plod]]** je izdužena čahura, sa više semena, koji puca po dva uzdužna šava. Osim iz semena, ova biljka se razmnožava i vegetativno.

## Stanište
Ovo je termofilna i heliofilna vrsta, što znači da traži svetlost i toplotu. Naseljava najčešće ogoljene terene na serpentinu do visine od 1.000m.

## Areal
Balkanska forsitija je tercijarni relikt i endemit Balkanskog poluostrva, što znači da naseljava područja Albanije i bivših država Jugoslavije.

## Zaštita
Balkanska forsitija je zakonom zaštićena kao prirodna retkost. Stručnjaci Botaničke bašte „Jevremovac“ u Beogradu su uspešno rasadili ovu vrstu na nekoliko lokacija i na taj način dali svoj doprinos da se ova lepa vrsta sačuva.

## Reference
Rudolf Breuss

**Rudolf Breuss** (1899&ndash;1990) bio je Austrijanac koji je tvrdio da rak (bolest) živi na čvrstoj hrani unesenoj u tijelo, te da kancerozne čestice umiru ako pacijent pije samo sok od povrća i čaj u roku od 42 dana.

Breuss je tvrdio da je više od 45.000 ljudi izliječeno prateći njegovu metodu. Napisao je knjigu sa nazivom *Breussov lijek protiv raka: Savjet za prevenciju i prirodni tretman raka, leukemije i ostalih prividno neizlječivih bolesti*; prema 1995. engleskim prijevodima, *Cancer Cure* je preveden u sedam jezika i prodat u više od 1 milion kopija.

VMS za Cancer Research UK tvrdi da oni ne podržavaju alternativne terapije koje nisu, navodno, poduprte naučnim dokazima, te da navedena ograničena dijeta kao što je Breussova može uzrokovati pothranjenost.

Recenzija iz 2012. vezana za dijete protiv raka nazivaju Breussovu dijetu kao jednu od najviše spominjanih, ali upozoravaju da ne postoji evidencija za podržavanje uzimanja ovih "rak-dijeta" i da one mogu biti štetne.

## Reference

## Vanjske veze
*
This War of Mine

***This War of Mine*** (*Ovaj moj rat*) jeste ratna videoigra preživljavanja koju je napravila firma 11 bit studios, zasnovana na opsadi Sarajeva.

## ''Gameplay''
*This War of Mine* je mračna igra preživljavanja u kojoj igrač upravlja timom civila u opkoljenom gradu. Glavni cilj igre je preživjeti rat s alatima i materijalima koje igrač može steći s likom kojim upravlja. Igrač mora voditi brigu o potrebama svakog lika da bi radili najbolje što mogu, tako da mogu praviti alate, sredstva za spašavanje, kuhati hranu i ostati živi. Tokom dana igrač kontrolira civile unutar kuće kako bi napravili sklonište da prebrode rat. Tokom noći igrač ima mogućnost hodati vani i naći novu opremu i resurse za svakodnevno preživljavanje.

## Razvoj
Igra je nadahnuta stvarnim događajima stanjima siromašnog dnevnog života i zvjerstvima koje su civili morali trpjeti tokom opsade Sarajeva, najduže opsade nekog grada u historiji modernog ratovanja. U novembru 2014. piratske kopije igrice objavljene su na internetu. Odgovor kompanije bio je postavljanje izvjesnog broja serijskih brojeva koji rade, podstičući "preuzimače" da ih dijele s prijateljima te kupe igru ako im to dozvoljava finansijska situacija.

## Prihvatanje
Igra je vratila troškove razvoja u prva dva dana prodaje.

## Reference

## Vanjske veze
* Službena stranica
Burhan Šaban

**Burhan Šaban** (Skoplje, 8. oktobar 1970.) је bosanskohercegovački izvođač ilahija i duhovnih pjesama.

Sa nepunih četrnaest godina postaje hafiz Kur’ana. Sa petnaest godina dolazi u Sarajevo, gdje dobiva nadimak "Mali Hafiz". 1987. godine postaje solista hora Gazi Husrev-begove Medrese gdje interpretira izvorne turske ilahije, a kasnije interpretira i prepjeve istih.

Prvi albumi ilahija i kasida izdati na bh. prostorima prepoznatljivi su po Burhanovim solističkim interpretacijama. Prvi solistički album sa ilahijama na turskom jeziku objavljuje 1990. godine.

1991. upisuje orijentalistiku na Filozofskom fakultetu u Sarajevu.

1993. sa svojim prijateljima u Zagrebu izdaje ratni album na kojem interpretira Latićev tekst *Puhnuće behar*, album kojem poseban utjecaj daje autorski rad Zeleta Lipovače.

Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini, odlazi u Tursku, gdje ima priliku, kao nativni govornik turskog jezika koji poznaje bosanski jezik i prilike u Bosni i Hercegovini, raditi u turskim medijima gdje informira javnost o situaciji u Bosni i Hercegovini.

Visoku poziciju u vanjsko-političkoj redakciji televizije TGRT stječe, između ostalog, poznavanjem više jezika. Paralelno je radio i u muzičkoj redakciji, gdje snima tri solistička albuma u različitim muzičkim žanrovima: ilahija, umjetnička muzika i arabeska.

1996. učestvuje u projektu koji je vodio Yusuf Islam - "I Have No Cannons That Roar" () objavljenom u Londonu.

Nakon objavljivanja albuma *Ja sam vjetar zaljubljeni*, slijede koncerti *[[Dođi najdraži]]*, *San o Bosni*, *Pogledaj nas ja Rabbi*, *Poruka*, *[[Mošus Pejgamberov]]*, koji osvajaju publiku.

## Privatni život
Oženjen je Šejmom Pašanović. U jesen 2008. dobija kćer Iman. Uglavnom je nastanjen u Sarajevu, a živi i radi na relaciji: Sarajevo-Skoplje-Istanbul-Kopenhagen. Radi i kao predstavnik auto-industrijske privatne danske kompanije.

## Diskografija
* 1998 - "Ja sam vjetar zaljubljeni"
* 2002 - "Draga moja Džemila"
* 2005 - "Rodiš se i umreš" (*Kišna dova*, *Strah me* i *Moja Zulejha*, među poznatijim)
* 2011 - "Tebe trebam" (16 kompozicija) 

## Reference