open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jugoslavenstvo

**Jugoslavenstvo** ili **jugoslovenstvo** predstavlja verovanje o etničkom, jezičnom i kulturnom jedinstvu Južnih Slavena, podrška njihovom ujedinjenju i/ili verovanje da Južni Sloveni jesu, ili da treba da budu jedna nacija. Jugoslavenstvo se kasnije razvilo kao politički pokret među Južnim Slavenima.

Jugoslavenstvo se kao ideologija uobličilo u 19. vijeku kao svojevrsni ogranak panslavenstva.

Jugoslavenstvo u svom ekstremnom obliku je poznato kao **integralno jugoslavenstvo**, odnosno pod time se podrazumijeva negacija postojanja posebnih južnoslavenskih naroda koji se smatraju tek "plemenima" odnosno integralnim dijelovima jedinstvene nacije pod nazivom Jugoslaveni. Ono je bilo karakteristično za Kraljevinu Jugoslaviju za vrijeme šestojanuarske diktature.

Jugoslavenstvo je zadobilo težak udarac kada je početkom 1990-ih došlo do raspada SFRJ, s obzirom na široko uvriježeno mišljenje kako je tim događajima trajno kompromitiran koncept bilo kakve zajedničke države južnoslavenskih naroda. Kao alternativa jugoslavenstvu se od tog perioda spominje i Evropska Unija kao optimalniji državnopravni okvir za zajednički život Južnih Slavena.

## Povezano
* Jugonostalgija
* Jugosfera
* Jugoslavistika
* Jugoslavenski odbor

## Reference
158. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **158. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Lepida i Lenasa** (ili, rjeđe, **godina 596. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 158. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji

* Kapadokijski kralj Arijarat V na zahtjev Rimljana odbija ponudu da se oženi za sestru seleukidskog kralja Demetrija. Uvrijeđeni Demetrije napada Kapadokiju, svrgava Arijarata i na prijestolje postavlja Oroferna Nikefora, navodnog sina prethodnog kralja Arijarata IV. Arijarat V je prisiljen potražiti utočište u Rimu.
* Atal II Filadelf, drugi sin pergamskog kralja Atala I Sotera preuzima prijestolje nakon smrti svog starijeg brata Eumena II.

## Rođenja
* Publije Rucilije Ruf, rimski konzul, državnik, orator i historičar (u. cca. 78. pne.)

## Smrti
* Eumen II, kralj Pergama od godine 197. pne. i član Atalidske dinastije koji je svoju malu državu učinio regionalnom silom i jednim od središta helenističke kulture.
Zapadni Balkan

**Zapadni Balkan** je politički neologizam skovan za označavanje Albanije i teritorije bivše Jugoslavije, izuzimajući Sloveniju, od početka devedesetih godina 20. stoljeća. Zemlje koje pripadaju Zapadnom Balkanu su: Albanija, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Kosovo, Sjeverna Makedonija i Srbija. Hrvatska, koja je smatrana dijelom Zapadnog Balkana, pridružila se Evropskoj uniji u julu 2013.

Institucije Evropske unije generalno upotrebljavaju termin Zapadni Balkan za područje Balkana koje obuhvata zemlje koje nisu članice te organizacije, dok drugi referiraju na geografske aspekte. Zemlje Zapadnog Balkana nastoje da budu dio budućeg proširenja Evropske unije i da postignu rezultate demokratije i transmisije. Snažno su povezane s pred-EU programom CEFTA.

## Povezano
* Jugosfera
* Jugoistočna Evropa

## Reference
Orofern od Kapadokije

**Orofern Nikefor** (na grčkom **Oρoφέρνης Nικηφόρoς**, 2. vijek pne.) bio je kralj Kapadokije u periodu od 158. pne. do 154. pne. Njegovi roditelji nisu poznati, ali ga je zajedno s još jednim dječakom usvojila Antiohida, kapadokijska kraljica koja nije mogla sama začeti djecu, te mužu Arijaratu IV predstavila kao vlastite dijete. Kada je konačno uspjela začeti svoje dijete - budućeg kralja Arijarata V, Orofern je poslan u Joniju.

Godine 158. pne. je Arijarat odbio ponudu seleukidskog kralja Demetrija da se oženi za njegovu sestru. Uvrijeđeni Demetrije je na Kapadokiju poslao vojsku, svrgnuo Arijarata i na prijestolje postavio Oroferna. Arijarat je pobjegao u Rim i tamo tražio vojnu intervenciju. Orofern je, pak, i sam godine 157. pne. poslao u Rim ambasadore koji su isposlovali sporazumno rješenje - Arijarat će se vratiti na prijestolje, ali će ga morati dijeliti s Orofernom.

Aranžman, međutim nije dugo potrajao, prije svega zbog toga što je Orofern, za razliku od Arijarata, bio sklon razvratu i luksuznom načinu života. Nastojeći ga održati je narodu nametao poreze, ubijao podanike kako bi konfiscirao imovinu, a na kraju čak i opljačkao Zeusov hram. Zbog svega toga se protiv Oroferna podigao narod, natjeravši ga na bijeg u Siriju i ostavivši Arijarata kao jedinog vladara. U Antiohiji je Orofern postao dijelom zavjere protiv Demetrija. Kada je ona razotkrivena, Demetrije ga je bacio u lance, ostavivši ga na životu kao sredstvo diplomatskog pritiska protiv Arijarata.

## Izvori
* Appian, *[http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0230 The foreign wars]*, Horace White (translator), New York, (1899)
* Cavafy, Constantine; *Poiemata*, "Orophernes" (1935)
* Head, Barclay; *Historia Numorum*, "Cappadocia", (1911)
* Justin; *[http://www.tertullian.org/fathers/ Epitome of Pompeius Trogus]*, John Selby Watson (translator); London, (1886)
* Smith, William (editor); *[[Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology]]*, "Olophernes" , Boston, (1867)
* De Manzini, O., Rossi, S.: ''Riferimenti numismatici in due poesie di Costantino Kavafis http://www.roth37.it/COINS/Kavafis/index.html
## Napomene

----
Arijarat V od Kapadokije

**Arijarat V Euzeb Filopator** (, Ariaráthēs Eusebḗs Philopátōr; vladao 163–130. pne. ili 126. pne.) bio je kralj Kapadokije.

Rodio se kao sin kralja Arijarata IV i njegove supruge, seleukidske princeze Antiohide. Njegova majka nije dugo vremena nije mogla začeti te je na prevaru dva dječaka proglasila svojim sinovima; kasnije je, međutim, uspjela začeti te je Arijarata proglasila svojim pravim sinom i nasljednikom. Antički izvori navode kako se Arijarat isticao izvrsnim obrazovanjem i besprijekornim karakterom - Livije tvrdi da se obrazovao u Rimu, ali većina historičara smatra kako je barem dio obrazovanja stekao u Ateni, pri čemu je postao blizak prijatelj pergamskog kralja Atala II.

Oca je na prijestolju naslijedio godine 163. pne. a ubrzo nakon toga je dobio ponudu od seleukidskog kralja Demetrija da se oženi za njegovu sestru. Nakon konzultacija s Rimljanima je tu ponudu odbio, na što je uvrijeđeni Demetrije godine 158. pne. pokrenuo vojsku, napao i osvojio Kapadokiju te na prijestolje postavio Arijaratovog lažnog brata Oroferna. Arijarat je utočište pronašao u Rimu, a ubrzo nakon toga se, uz rimsku intervenciju, vratio na prijestolje, pristavši na zajedničku vlast s Orofernom. Ona, međutim, nije potrajala, te je Arijarat 154. pne. vladao sam kada je pomogao Atalu II u ratu protiv Prusije II od Bitinije.

Arijarat je godine 130. pne. pomagao Rimljanima da u Pergamu uguše ustanak pod Aristonikom, a na tom pohodu je poginuo. Njegova supruga Nisa je tada poubijala šestoro vlastite djece kako bi sama preuzela vlast; narod je bio ogorčen na takvu okrutnost te je podigao pobunu, svrgnuo i pogubio Nisu, a jedini preživjeli sin Arijarat VI je postao novi kralj.

## Izvori
* Appian, *[http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0230 The foreign wars]*, Horace White (translator), New York, (1899)
* Hazel, John; *Who's Who in the Greek World*, "Ariarathes V", (1999)
* Head, Barclay; *Historia Numorum*, "Cappadocia", (1911)
* Justin; *[http://www.tertullian.org/fathers/ Epitome of Pompeius Trogus]*, John Selby Watson (translator); London, (1886)
* Livy; *[[Ab urbe condita (knjiga)|Ab urbe condita]]*, Canon Roberts (translator); New York, (1905)
* Polybius; *[http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?lookup=Plb.+1.1 Histories]*, Evelyn S. Shuckburgh (translator); London - New York, (1889)
* Smith, William (editor); *[[Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology]]*, "Ariarathes V" , Boston, (1867)

## Napomene

----
Publije Rutilije Ruf

**Publije Rutilije Ruf** (*Publius Rutilius Rufus*, 158. pne. &ndash; iza 78. pne.) bio je rimski državnik, orator i historičar, poznat kao praujak Gaja Julija Cezara.

## Napomene

## Reference
157. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **157. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Cezara i Oresta** (ili, rjeđe, **godina 597. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 157. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji

* Kartagina, nakon još jednog teritorijalnog spora sa numidijskim kraljem Masinisom, nastoji, u skladu s mirovnim sporazumom s Rimom, izbjeći pokretanje rata te zove Rimljane da posreduju. Rimljani šalju delegaciju na čelu sa cenzorom Markom Porcijem Katonom koja provodi arbitražu. Tom prilikom je Katon duboko impresioniran bogatstvom Kartagine koja se u ekonomskom smislu gotovo potpuno oporavila od poraza u drugom punskom ratu, te postaje zabrinut da bi se to bogatstvo moglo iskoristiti u vojne svrhe, odnosno kao prijetnja Rimu. Otada pa nadalje Katon na kraju svakog govora u Senatu, bez obzira kakva bila tema, koristi frazu "Ceterum censeo Carthaginem esse delendam" ("Na kraju, ponavljam svoje mišljenje da Kartaginu treba razoriti").
* Nakon što je svrgnuti kapadokijski kralj Arijarat V pronašao utočište u Rimu, novopostavljeni kralj Orofern u Rim, zajedno sa svojim saveznikom, seleukidskim kraljem Demetrijem, šalje delegaciju koja bi diplomatskim putem pokušala spriječiti rimsku intervenciju u Arijaratovu korist. Misija je djelomično uspješna; Orofern je priznat za kralja, ali istovremeno prisiljen podijeliti prijestolje sa Arijaratom. 
* Seleukidi priznaju Jonatana Makabejca kao vazalnog kralja Judeje.

## Rođenja
* Gaj Marije, rimski vojskovođa i političar izabran za konzula sedam puta i poznat po opsežnim reformama rimske vojske kojima je ona profesionalizirana (u. 86. pne.)
* Sanatruk (poznat i kao Sinatruk), kralj Partije od 77. pne. (u. cca. 70. pne.) (približan datum)

## Smrti
* Wen od Hana, car Kine iz dinastije Han od 180. pne. (r. 202. pne.)
Sanatruk od Partije

Kralj **Sanatruk od Partije** (također**Sinatruk**, cca. 157 - 70. pne.) je vladao Partskim Carstvom od cca. 77. pne. do 70. pne. Bio je član Arsakidske kuće, koga su, prema djelu koje se pripiusuje Lukijanu, u vrijeme meteža izazvanog smrću Mitridata II na prijestolje doveli Sakaraukejski Skiti ili narod *Saka*, Partima srodno pleme koje je napalo Iran oko godine 77. pne..

Umro je oko godine 70. pne. kada ga je naslijedio sin Fraat III.

## Napomene


## Reference
* Lucian, *Macrobii*, 15;
* Flegon od Trala, *Olimpijade*, sačuvane u Fotije, *Bibliotheca*, 97.
* Appian, *Mithridates*, 104.
* Dio Cassius, xxxvi. 45.
Ceterum censeo Carthaginem esse delendam

**Ceterum censeo Carthaginem esse delendam** (klasičnolat. izg. [ˈkeːtɛrũː ˈkẽːsɛɔ karˈtʰaːgɪnẽː ˈɛssɛ deːˈlɛndãː], kasnolat. izg. [ˈtseːtɛrʊm ˈtseːnsɛɔ karˈtʰaːgɪnɛm ˈɛssɛ deːˈlɛndam], lat.: uostalom mislim da Kartagu treba razoriti), latinska oratorska fraza popularno korištena u Rimskoj Republici tokom posljednjih godina punskih ratova (2. st. pr. n. e.), obično izrečena od strane koja je zagovarala vanjsku politiku kojom se zahtijevala eliminacija ikakve daljnje prijetnje Rimskoj Republici od njezina starog rivala Kartage, koja je dotad bila dvaput poražena i imala tendenciju da nakon svakog poraza brzo obnovi svoju snagu i upusti se u daljnje ratovanje. Katkad se pojavljuje i kao *Ceterum autem censeo Carthaginem esse delendam* (lat.: Uostalom pak mislim da Kartagu treba razoriti), a često se skraćuje samo na *ceterum censeo* (lat.: uostalom mislim), *Carthago delenda est* ili *delenda est Carthago* (lat.: Kartagu treba razoriti). Predstavljala je politiku eliminacije neprijateljâ Rima koji su se upuštali u agresiju i odbacivali mirovni ugovor kao sredstvo okončanja sukoba. Fraza je glasovita po tome što ju je u svojim govorima često koristio Katon Stariji (234–149. pr. n. e.).

Prvi dio ove izreke, *ceterum censeo*, danas se koristi kao zaključak neke misli koja se u toku nekog dokazivanja često ponavlja ili za isticanje stajališta što ga netko uporno zastupa i što se po njegovu uvjerenju mora izvršiti (npr. »To je njegov vječni ceterum censeo«).

## Povezano

* punski ratovi

## Izvori
Aleksandrina Cermanović-Kuzmanović

**Aleksandrina Cermanović-Kuzmanović** (1928–2001) bila je profesorica arheologije na Filozofskom fakultetu u Beogradu, šef Katedre za klasičnu arheologiju.

Rođena je u Beogradu, gde se i školovala. Na Filozofskom fakultetu je diplomirala 1951, a doktorirala 1961. godine s tezom *„[[Trački konjanik]] u kulturi balkanskih naroda“*. Bila je redovni profesor od 1978. i upravnik Centra za arheološka istraživanja Filozofskog fakulteta u periodu od 1984. do 1987. godine.

Autor je mnogih knjiga i naučnih radova, od kojih su najpoznatiji: *„Grčke slikane vaze“*, *„Rimsko staklo“*, sigurno je jedno od njenih najpopularnijih dela, napisano u saradnji s profesorom Dragoslavom Srejovićem, *„Rečnik grčke i rimske mitologije“*, kao i *„Rečnik mitova drevne Evrope“*.

Plod njenog rada na klasičnoj arheologiji Jugoslavije je niz značajnih arheoloških lokaliteta kao što su: antička Duklja, Komini, Kolovrat...
Istraživala je rimska utvrđenja u Tekiji i Mihajlovacu u Đerdapu u periodu od 1969. do 1981. godine.

## Izvori
* *„Ko je ko u Srbiji“*, *Bibliofon* - *Who is Who*, Beograd 1995.
LGBTQ prava u Siriji

**[[LGBT]] osobe u [[Sirija|Siriji]]** nemaju jednaka prava kao ostali građani i građanke. Istopolni odnosi u Siriji su i dalje zabranjeni zakonom. Sirija je jedna od protivnica Deklaracije Ujedinjenih nacija o seksualnoj orijentaciji i rodnom identitetu.

## Zabrana homoseksualnosti
Prema članu 520. sirijskog krivičnog zakona iz 1949. homoseksualnost je kažnjiva zatvorom do tri godine. 

## Transeksualnost
Godine 2004, transžena po imenu Hiba je dobila dozvolu da uradi operaciju korekcije pola

Godine 2007. sud je naložio razvod braka između dve osobe nakon što se saznalo da su obe osobe ženskog pola.

## Uslovi života
Sirijske vlasti, zapravo tajna služba, koristi seksualnu orijentaciju za ucene, maltretiranje i upotrebu članova LGBT zajednice. Policija pokazuje nula tolerancije prema LGBT osobama.
 
## Vidi dalje

* Ljudska prava u Siriji
* Politika u Siriji

## Reference
Amnesty International

**Amnesti internešnal** ( - međunarodna amnestija) je svetska organizacija za zaštitu ljudskih prava. Suprotstavlja se akcijama vlada i grupa koje pokušavaju da osujete ljude u korišćenju njihovih prava. Deluje pod geslom: *Bolje je upaliti sveću, nego proklinjati tamu.*

Organizacija je osnovana 1961. u Londonu i dobitnik je Nobelove nagrade za mir 1977. „Amnesti International“ zahteva oslobođenje političkih zatvorenika (zatvorenih zbog uverenja ili statusa), obezbeđuje pravedna suđenja za njih, zahteva ukidanje smrtne kazne, torture i okrutnog postupanja u zatvorima kao i prestanak političkih ubistava i progona ljudi zbog drugačijeg mišljenja. Deluje nezavisno od vlada i ideologija.

## Napomene

## Vanjske veze

* Amnesty International
* Amnesty International Hrvatske
Mokraćna cijev

**Mokraćna cijev** () je cijev koja spaja mokraćnu bešiku sa vanjskim svijetom. Mokraćna cijev ima funkciju kod oba pola u eliminaciji urina, a kod muških jedinki i odvođenju sperme.

## Anatomija
### Ženska mokraćna cijev
Kod žena, mokraćna cijev je duga oko 3-5 cm i zavšrava u vulvi između klitorisa i otvora vagine. Zbog te kratkoće mokraćne cijevi, ženske jedinke su podložnije urinarnim infekcijama nego muške.

### Muška mokraćna cijev
Kod muškaraca, mokraćna cijev je duga oko 20 cm i završava na vrhu penisa. Unutrašnjost mokraćne cijevi posjeduje spiralne nabore (kao u cijevi pištolja), koji omogućavaju brži protok urina i spreme. Dužina mokraćne cijevi kod muških jedinki otežava kateterizaciju.

## Histologija
Epitel mokraćne cijevi počinje ćelijama prelaznog tipa na izlasku iz mokraćne bešike. Poslije epitel prelazi u višeslojan visokoprizmatičan epitel, a završava kao višeslojan pločast epitel.

U mokraćnoj cijevi se nalaze i uretralne žlijezde koje štite epitel od urina.
156. pr. n. e.

__NOTOC__

Godina **156. pne.** bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao **Godina konzulstva Lupusa i Figula** (ili, rjeđe, **godina 598. ''[[Ab urbe condita]]**''). Oznaka 156. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.

## Događaji
* Rimske snage napadaju teritoriju ilirskog plemena Delmata i prisiljavaju ga da plaća danak.

## Rođenja
* Wu od Hana, sedmi car kineske dinastije Han, čija je duga vladavina, započeta 141. pne. ostala upamćena po teritorijalnoj ekspanziji kineske države i njenom preustrojstvu po konfucijanskim načelima (u. 87. pne+.)

## Smrti
*
Car Wu od Hana

**Car Wu od Hana** (), (156. pne.&ndash;29. mart 87. pne.), osobnim imenom **Liu Che** (劉徹), bio je sedmi car kineske dinastije Han koji je vladao od 141. pne. do 87. pne. Car Wu se najviše pamti po velikom teritorijalnom proširenju Kine pod njegovom vladavinom, kao i po tome što je na konfucijanskim principima organizirao snažnu i centraliziranu državnu upravu. U kineskoj historiji se smatra najvećim vladarom dinastije Han i jednim od najvećih kineskih vladara uopće. Pod efikasnom upravom koju je organizirao Wu, Kina dinastije Han je postala jedna od najmoćnijh, ako ne i najmoćnija država tadašnjeg svijeta.

Car Wu je pokrenuo vojne pohode zaslužne za najširu ekspanziju Kine pod dinastijom Han – granice Carstva su se na njegovom vrhuncu prostirale od suvremenog Kirgistana na zapadu, današnje Sjeverne Koreje na sjevroistoku te sjevernog Vijetnama na jugu. Car Wu je uspješno spriječio nomadske Xiongnue da kao ranije pustoše sjevernu Kinu te je godine 139. pne. Zhang Qiana poslao kao izaslanika da pokuša sklopiti savez s narodom Yuezhi u današnjem Uzbekistanu. To je kasnije dovelo do novih diplomatskih misija u Centralnu Aziju.

Iako je država koju je ustanovio bila autokratska i centralizirana, car Wu je prihvatio konfucijanstvo kao državnu filozofiju i temelj etičkog kodeksa za svoje carstvo, osnivajući konfucijanske škole. Ti su napori imali efekte koji će se osjećati za sve vrijeme trajanja carske Kine, kao i u susjednim civilizacijama. Vladavina Wua je trajala 54 godina – što je rekord koji neće biti premašen sve do vladavina cara Kangxija 1800 godina kasnije.

## Napomene
Sibila

**Sibila** je riječ koja potiče od grčke riječi *sibylla*, a koja je označavala proročicu. U antici su se pod sibilama podrazumijevale žene koje su u proročištima davale odgovore na pitanja o budućnosti.

## Vanjske veze

;Klasične sibile
* John Burnet ''Early Greek Philosophy'', 63., 64. brief analysis, 65. the fragments 
* ''Jewish Encyclopedia'': Sibyl.
* The Sibyls 
;Afrička kulturna historija
* The Lost and Hidden History of the African Sibyl Prophetesses: A Pictorial History 
;Muzika
* El Cant de la Sibil-la / Mallorca / València (1400-1560) - Montserrat Figueras, Jordi Savall - La Capella Reial de Catalunya - Alia Vox 9806
;Srednjovjekovne kršćanske sibile
* Series of twelve etchings of Sibyls: by Master IHS, 1572
* Late Gothic illustrations of twelve sibyls 
;Moderni prikazi sibila
* A sardonic sequence of 'Twelve Sibyls', accompanied by the artist Leonard Baskin's woodcuts, revisits Sibyls and Others (1980). Ruth Fainlight has written dozens of poems about these ambiguous figures, bridging religion, classical and Biblical settings, femininity and modernity. One of them concludes: 'I am no more conscious of the prophecies / than I can understand the language of birds /…let the simple folk praise you, / keep you safe as a caged bird, / and call you a sibyl'.
* Pjetër Bogdani, "The Songs of the Ten Sibyls" modern poetry, translated from Albanian
* The Sibyl Gallery 
* T.S. Eliot's ''The Waste Land'' is prefaced by a quote from Petronius' *Satyricon* (1st Century A.D.) The passage translates roughly as "I saw with my own eyes the Sibyl at Cumae hanging in a jar, and when the boys said to her 'Sibyl, what do you want?' that one replied 'I want to die'.
* Margaret Atwood wrote a poem called "A Sibyl" in The Circle Game (collection).
* In the Harry Potter series by J.K Rowling, the Divination Professor is called Sybill Trelawney.
* In the anime series *[[Simoun (anime)|Simoun]]*, the main characters are priestesses known as *sibyllae*.
* The SIBYLS beamline at the Advanced Light Source in Berkeley, CA.
* The 'sibyls' in Chris D'Lacey's series of novels, *[[The Fire Within]]* series, are described as prophetesses.
* Paul Atreides refers to himself as a sibyl in Dune Messiah.
Ilan Ramon

**Ilan Ramon** (hebrejski: אילן רמון, rođen kao **Ilan Wolferman**; 20. VI. 1954. - 1. II. 2003.) bio je izraelski vojni pilot i prvi izraelski astronaut. Tragično je poginuo u nesreći Space Shuttlea *[[Space Shuttle Columbia|Columbia]]*.

## Vanjske veze

* NASA - Ilan Ramon
Vera Miščević

**Vera Miščević** (1925-1944), partizanka, borac Trećeg bataljona Treća vojvođanske brigade i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija
Rođena je 7. aprila 1925. godine u selu Belegišu, kod Stare Pazove. Posle završene osnovne škole, ostala je kod kuće i bavila se kućnim i poljskim radovima.

Za vreme Drugog svetskog rata, Vera se priključila u rad skojevske organizacije i bila jedna od najistaknutijih skojevki u Belegišu. Kada su joj 1943. godine Nemci streljali oca Špiru, Vera je napustila selo i pristupila u Fruškogorski NOP odred, gde je upućena na kurs za bolničarku

Posle svega nekoliko dana provedenih na kursu, Vera je odlučila da se vrati u četu i bude borac. Zajedno sa velikim brojem, sremskih partizana, prešla je u istočnu Bosnu i tamo učestvovala u nizu borbi. Posebno se istakla u borbi na Čelicama, kada je samoinicijativno povela borce na juriš i iznenadila neprijatelja. U borbi kod Vlasenice, njen bataljon je bio napadnut sa dve strane od strane nemačkih tenkova i artiljerije. Pošto su se borci povukli, na brisanom prostoru ostao je jedan ranjeni partizan. Dok su se ostali borci kolebali ko će se vratiti po ranjenog druga, Vera je istrčala iz zaklona i spasila ranjenika.

U borbama na putu Zvornik-Tuzla, kod Bunarice, njen bataljon je vodio tešku borbu protiv jakih nemačkih snaga. Broj ranjenih boraca se stalno povećavao, a do njih se teško moglo doći, zbog jake nemačke mitraljeske vatre. Vera se ponovo odlučila da spasi ranjenike. Puzeći po zemlji, uz jaku vatru partizanski paljbu, spasila je četrnaest ranjenih boraca i dva puškomitraljeza.

Prešavši, iz Bosne, u Srbiju Treća vojvođanska NOU brigada, u kojoj je bila i Vera Miščević, učestvovala je, u sastavu Dvanaestog vojvođanskog korpusa NOVJ, u operacijama za oslobođenje Beograda. Brigada je prodirala desnom obalom Save ka Beogradu. U teškim borbama prilikom zauzimanja Obrenovca, 10. oktobra 1944. godine, kod sela Zvečka, Vera je poginula od hica iz tenkovskog topa.

Sahranjena je na Groblju oslobodilaca Beograda 1944. Osnovna škola u njenom rodnom selu, Belegišu, nosi njeno ime, a ispred škole joj je 1974. godine podignut spomenik.

Za narodnog heroja proglašena je 27. novembra 1953. godine.

## Literatura
* **Narodni heroji Jugoslavije**, "Mladost", Beograd 1975. godine

## Reference
LGBTQ prava u Omanu

Homoseksualnost u Omanu je zabranjena članom 223 krivičnog zakona, koji je stupio na snagu 1. januara, 1974. godine. 

## HIV / AIDS
Stranci zaraženi HIV-om mogu biti proterani iz Omana.

## Vidi dalje
* Politika Omana

## Reference
Etničke grupe Azerbejdžana

**[[Etnička grupa|Etničke grupe]] [[Azerbejdžan|Azerbajdžana]]**: 9,000,000 (UN Country Population; 2010) blizu 30 naroda. 
* Armenci 120,700	(Gorski Karabah)			
* Avarci	50,900	
* Azeri (Azerbajdžanci)	8,119,000		
* Bjelorusi	4,900		
* Buduhi	1,000
* Cahuri	16,000		
* Darginci 1,000
* Judeo-Tati	17,000	
* Gruzi	20,000	
* Hinalugi, 2,100			
* Krizi,	6,000		
* Kurdi, Sjeverni 13,100			
* Lakci 1,400		
* Lezgini	178,000						
* Rusi 141,700	
* Rutuli	100	
* Tabasarani	300	
* Tališi, Lenkoranski	76,000		
* Tatari	30,000
* Tati	10,900			
* Turci 43,400	
* Udini	4,100		
* Ukrajinci 33,000		
* Židovi (nekoliko skupina, uključujući Dagh-Chufute ili Planinske Židove)
:Ostali pojedinci/neizjašnjeni, 8,900
* Drugi 9,600

## Izvori
ETP

* **ETP** – kratica za **elektrotehnički poslovi** (npr. na željeznici: sekcija ETP);
* **ETP** - kratica za **Elektrotehniško podjetje** *za engineering, trgovino, proizvodnjo [[Kranj]], d.d.*;
* **ETP** – kratica za **Evropska tehnološka platforma** (engl.: *European Technology Platform*);
* **ETP** - engleska kratica za **European Travel Press**.
Matija Bećković

**Matija Bećković** , srpski pisac i pjesnik, rođen je 29. novembra 1939. godine u Senti. Osnovnu školu završio u selu Velje Duboko, pohađao je gimnaziju u Kolašinu i Slavonskom Brodu, a višu gimnaziju sa maturom u Valjevu. Školske 1958/59, godine upisao se na Filološki fakultet u Beogradu na grupu za jugoslovensku i opštu književnost. Sa osamnaest godina objavio je prvu pjesmu u „Mladoj kulturi“. Osim poezije, Bećković piše i pozorišne tekstove, kao i monodrame. U Srpskom narodnom pozorištu u Beogradu je 1978. godine izvedena „Međa Vuka Manitoga“, a potom monodrame „Reče mi jedan čoek“ i „Ne znaš ti njih“. Predstave sa Bećkovićevim tekstovima izvode se i u Zagrebačkom teatru ITD, Teatru mladih, teatru Jazavac, Teatru MM, Srpskom narodnom pozorištu, Klubu M. Dopisni je član SANU od 1983. godine, a za redovnog je člana izabran 1991. godine.

Bećković je blizak prijatelj Vojislava Koštunice i pristaša njegove Demokratske stranke Srbije (DSS).

## Bibliografija
Do sada je objavio sljedeće knjige:
* Vera Pavladoljska (1962),
* Metak lutalica (1963),
* Tako je govorio Matija (1964),
* Dr. Janez Paćuka o medjuvremenu,
* O međuvremenu (1968),
* Če - Tragedija koja traje (1969),
* Reče mi jedan čoek (1970),
* Međa Vuka Manitoga (1976), 
* Lele i kuku (1980),
* Dva sveta,
* Poeme,
* Služba Svetom Savi (1989),
* O Njegošu (1988),
* Kaža,
* Čiji si ti mali?,
* Nadkokot,
* Služba,
* Sabrane pesme,
* Kosovo - najskuplja srpska reč (1989),
* Ćeraćemo se još,
* Kad budem mlađi,
Tula

**Tula** () je grad u Rusiji. Administrativni je centar Tulske oblasti. Broj stanovnika prema popisu iz 2007. godine je 504.000.

Tula je ruski grad sa važnom vojnom industrijom. Nalazi se južno od Moskve, čime se našao na putu nemačkim agresorima, kao strateški cilj. Na njega je pokrenuta ofenziva s ciljem razbijanja sovjetskog otpora u moskovskom području u razdoblju između 24. oktobra i 5. decembra 1941. godine. Teško utvrđeni grad je izdržao, osiguravši time južno krilo tokom obrane Moskve, stvorivši uslove za protivofenzivu.

Nazivom grada heroja odlikovana je, odlukom Prezidijuma Vrhovnog sovjeta SSSR-a, 7. decembra 1976. godine.

## Stanovništvo
U poslednjim popisom stanovnika 2010 god. utvrdjeno da da u njemu zivi 501.129 stanovnika.

## Veze
* Spisak gradova u Rusiji po broju stanovnika
Lista gradova u Rusiji po broju stanovnika

Broj stanovnika u gradovima Rusije sa više od 100.000 stanovnika prema popisu iz 2021. godine.

## Gradovi
Petropavlovsk Kamčatski

**Petropavlovsk Kamčatski** () je grad i administrativni, industrijski, naučni i kulturni centar Kamčatskog kraja, u Rusiji. Po popisu iz 2007. godine je imao 195.116 stanovnika, po popisu iz 2002. 198.028, a po popisu iz 1989. 268.747 stanovnika. Većinu stanovništva predstavljaju Rusi i Ukrajinci. Ovaj grad je po stanovništvu veći od susjedne Magadanske oblasti i autonomnog okruga Čukotke.

## Historija
Grad je osnovao Vitus Bering, koji je stigao do luke Avače godine 1740. i postavio kamen temeljac za luku Petropavlovsk, koja je dobila ime po njegova dva broda – „Sveti Pavle“ i „Sveti Petar“ – sagrađena u Ohotsku za potrebe njegove druge ekspedicije. Tokom Krimskog rata, ova tvrđava je poslužila za uspiješno odbijanje francuskih i britanskih snaga i ni kasnije nikad nije pala u ruke svojih neprijatelja.

## Položaj

Sam grad je smješten na visoravni okruženoj vulkanima; štaviše, iz samog grada se teško može vidjeti horizont iz bilo koje tačke, jer je cjelokupan okružen planinama i vulkanima. Iza luke Avače se nalazi najveća ruska podmornička baza „Ribačij“ koja je osnovana za vrijeme SSSR i koja i dalje pripada aktivnoj ruskoj mornarici.

## Klima
Klima u Petropavlovsku Kamčatskom je subarktička i količina padavina se procjenjuje na oko 860 milimetara, što je oko 3 puta više nego npr. u Sibiru, i pri čemu većinu predstavlja snijeg. Zimi je klima blaža nego u Sibiru – tipična temperatura u januaru je u prosjeku -7,3 stepeni Celzijusa, a ljeti, u julu, maksimalna temperatura je u prosjeku oko 20 Celzijusovih stepeni.

## Ekonomija

U Petropavlovsku Kamčatskom su se za vrijeme Sovjetskog Saveza lovile velike količine ribe (naročito lososa) i kraba za ishranu, ali od pada Sovjetskog Saveza prava na ribolov u ovoj oblasti su prodata stranim proizvođačima.

Grad ima razvijenu infrakstrukturu za turizam. Oko 20 turističkih agencija, koliko ih ima, nudi širok opseg usluga, od lova na medvjede do paraglajdinga. Međutim, ne postoji izgrađen put do Kamčatke, što Petropavlovsk Kamčatski čini drugim najvećim takvim gradom na svijetu, poslije Ikitosa u Peruu. Zbog svega toga, Petropavlovsk Kamčatski je skup za turistički odmor, ali mu popularnost u zadnje vrijeme raste zbog bogate prirode, vulkana, rijetkih životinjskih vrsta, nezagađenosti i drugih turističkih kvaliteta. U gradu se nalazi istoimeni aerodrom, „Petropavlovsk Kamčatski“.

## Povezano
* Poluostrvo Kamčatka

## Reference
Užgorod

**Užgorod** (, , slov. -{*Užhorod*}-) je grad na krajnjem zapadu Ukrajine sa oko 111.000 stanovnika (2006). Glavni je grad Zakarpatske oblasti. Udaljen je 627 kilometara od Kijeva.

Užgorod leži na reci Už.

U gradu živi 78% Ukrajinaca, 10% Rusina, 7% Mađara i 2% Slovaka.

## Historija

Arheološki nalazi pokazuju da su se ovde Sloveni doselili u 8. i 9. veku. Grad je ponikao u Velikoj Moravskoj i prvi put se pominje 903. U periodu 10-11. veka, Užgorod je bio u jugozapadnom delu Kijevske Rusije. Sredinom 11. veka grad su zauzeli Mađari. Od ovog vremena, grad je bio u Mađarskoj, Austriji ili Austro-Ugarskoj sve do 1918-1919.

*Karpato-Ukrajina* je Mirovnim ugovorom u Trijanonu 1919. dodeljena Čehoslovačkoj. Bečkim dogovorom od 2. novembra 1938, Užgorod i njegova oblast je pripala Mađarskoj.

Crvena armija je zauzela Užgorod 27. oktobra 1944. Do 1946. Zakarpatska Ukrajina je administrativno pripojena sovjetskoj Ukrajini.

## Vanjske veze

* Informacije o gradu
Ivano-Frankivska oblast

**Ivano-Frankivska oblast** (ukrajinski:*Івано-Франківська область*) je administrativna oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajini. Upravno središte oblasti je grad Ivano-Frankivsk.

## Geografija
Ivano-Frankivska oblast ima ukupnu površinu 13.900 km2 i nalazi se na obroncima Karpata u zapadnoj Ukrajini.
    
Oblast se može podijeliti u tri regije: planinski, brežuljkasti i ravničarski. Karpati se nalaze u južnim i zapadnim dijelovima oblasti, oni zauzimati gotovo polovicu površine cijele oblasti i podijeljene su u Gorgany sa najvišim vrhom Syvulya (1818m) i Chornohory sa najvišim vrhom Goverla (2061m)

Najveća rijeka oblasti je Dnjestar, od ostalih rijeka tu su i Prut, Cheremosh, Bystrytsya i druge.

Jedna trećina oblast je prekrivena šumama. Karpatsko područje posjeduje 10% svih nacionalnih šumskih resoursa.

Klima je blago-kontinentalna sa hladnom i vlažnom ljetima i blagim zimama. Prosječna mjesečna temperatura u lipnju je 18&nbsp;°C sa 12-16&nbsp;°C u planinama. Prosječna mjesečna temperatura u siječnju je -4&nbsp;°C sa -6&nbsp;°C u planinama. Prosječna količina oborina varira godišnje oko 650&nbsp;mm do 1.550&nbsp;mm u planinama.

## Administrativna podjela
Ivano-Frankivska oblast dijeli sa na 14 rajona, i 15 gradova od kojih njih pet ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 15 malih gradova i 765 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze

* Službena stranica oblasti
Lavovska oblast

**Lavovska oblast** (ukrajinski:*Львівська область*, *L’vivs’ka oblast’*, *L’vivshchyna*) je oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajine na granici sa Poljskom. Upravno središte oblasti je grad Lavov.

## Geografija
Lavovska oblast ima ukupnu površinu 21.833 km2 te je 17 oblast po veličini, u njoj živi 2.626.500 stanovnika te je prema broju stanovnika druga oblast po veličini u Ukrajini. 1.558.700 (59,3%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 1.067.800 (40,7%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Lavovska oblast graniči na jugu sa Ivano-Frankivskom i Zakarpatskom oblasti, na istoku graniči sa Ternopiljskom oblasti, na sjeveru sa Volinjskom i Rivanjskom oblasti, dok je na zapadu državna granica sa Poljskom.

## Stanovništvo

Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 2.471.000 što je 94,8% od ukupnoga stanovništva oblasti
* Ukrajinci: 94,8%
* Rusi: 3,6%
* Poljaci: 0,7%
* Židovi: 0,2%
* Bjelorusi: 0,1%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 95,3% stanovništva , dok ruskim jezikom kao materinjim govori 3,8% stanovništva.

## Administrativna podjela
Lavovska oblast dijeli sa na 20 rajona, i 44 gradova od kojih njih devet imaju viši administrativni stupanj, također oblast ima i 34 mala grada i 1.849 naselja.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica oblasti
Volinska oblast

**Volinska oblast** (ukrajinski:*Волинська область*, *Volyns’ka oblast’*, *Volyn’*) je oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajine na granici sa Poljskom i Bjelorusijom. Upravno središte oblasti je grad Luck.

## Geografija
Volinska oblast ima ukupnu površinu 20.144 km2 te je 20 oblast po veličini, u njoj živi 1.060.700 stanovnika te je prema broju stanovnika 24 oblast po veličini u Ukrajini. 533.200 (50,3%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 527.500 (49,7%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Volinska oblast graniči na jugu sa Lavovskom oblasti, na istoku graniči sa Rivanjskom oblasti, na sjeveru sa Bjelorusijom, a na zapadu sa Poljskom.

## Stanovništvo

Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.025.000 što je 96,9% od ukupnoga stanovništva oblasti

* Ukrajinci: 96,9%
* Rusi: 2,4%
* Bjelorusi: 0,3%
* Poljaci: 0,1%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 97,3% stanovništva , dok ruskim jezikom kao materinjim govori 2,5% stanovništva.

## Administrativna podjela
Volinska oblast dijeli sa na 16 rajona, i 11 gradova od kojih njih četiri imaju viši administrativni stupanj, također oblast ima i 22 mala grada i 1.053 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica oblasti

### Ostali projekti
Armavir

**Armavir** se može odnositi na:

## [[Jermenija]]
* Armavir (drevni grad) – istorijska prestonica Jermenije
* Armavir (Jermenija) (stari nazivi Sardarabad i Oktemberjan) – grad u Jermeniji, centar istoimene provincije. Grad je smješten na istom mjestu na kojem se nalazio i drevni jermenski grad Armavir.
* Armavir (provincija) – provincija (marz) u Jermeniji
* Armavir (selo) – selo u Jermeniji
* Nor-Armavir – selo u Jermeniji

## [[Rusija]]
* Armavir (Rusija) – grad u Rusiji, u Krasnodarskom kraju, nazvan u čast drevnog jermenskog grada Armavira.
Armavir (Rusija)

**Armavir** () je grad u Rusiji, smješten na lijevoj obali rijeke Kubanj, u Krasnodarskom kraju, 220 kilometara jugoistočno od Krasnodara. Armavir je važna željeznička tačka, kroz koju prolaze pruge Sjeverno-kavkaskih željeznica do Tuapinskog i Rostovskog rejona. Trenutno je u izgradnji novi radar, koji će biti moćniji od Gabalinskog radara u Azerbejdžanu, što će dodatno povećati važnost Armavira kao grada.

## Naseljenost
U 2007. godini u Armaviru je živjelo oko 208.400 ljudi. Slijedi tabela sa brojevima stanovnika i godinama popisa počev od 1897. godine:

## Historija
Godine 1839. osnovano je selo **Jermenski [[aul]]**, na obali rijeke Kubanj, preko puta ruske tvrđave Pročnog Okopa. Tu je, po nalogu generala Grigorija Hristoforoviča Zasa preseljeno oko 800 jermenskih porodica iz čerkeskih sela (čerkesogaja). Početkom 19. vijeka, kada je završena islamizacija Adigejaca i u ratnim uslovima na Kavkazu, položaj Jermena je postao kritičan.

1848. godine naselje je, na inicijativu jermenskog sveštenika Petrosa Patkanjana dobilo ime Armavirski aul, u čast drevne jermenske prestonice, Armavira. Godine 1875. kroz Armavir je puštena Vladikavkaska željeznička pruga, da bi već sljedeće godine ovaj aul dobio status sela.

1908. godine započeta je gradnja željezničke pruge Armavir-Tuapinski, a 6 godina kasnije, 23. marta 1914, po nalogu cara Nikolaja -{II}-, Armavir je dobio status grada.

## Ekonomija
U Armaviru postoje mliječna, uljna i mesna industrija. Od mašinske i metalne industrije, tu su elektromehanički i elektrotehnički zavod, željeznička industrija i teška metalurgija. U gradu još postoje i hemijska i petrohemijska industrija (Armavirski zavod za proizvodnju gumenih predmeta, *-{AZRI}-*), laka industrija, proizvodnja konzervi itd.

## Gradski prevoz
U Armaviru se za gradski prevoz koriste trolejbusi od 1973. godine. U februaru 2007. godine su postojala 44 trolejbusa na pet trasa.

## Kultura
U Armaviru se nalazi 262 istorijska i kulturna spomenika, 13 nalazišta iz ranog gvozdenog i ranog i srednjeg bronzanog doba. Tu su još i istorijski muzej iz 1904. godine, dvije škole za muziku i slikarstvo, četrnaest biblioteka, gradski dvorac kulture, osam klubova, dva bioskopa i dramsko i humorističko pozorište.

## Reference

## Vanjske veze
Rivnenska oblast

**Rivanjska oblast** (ukrajinski:*Рівненська область*, *Rivnens’ka oblast’*, *Rivnenshchyna*) je oblast koja se nalazi se u sjeverozapadnoj Ukrajine. Upravno središte oblasti je grad Rivne.

## Geografija
Rivanjska oblast ima ukupnu površinu 20.047 km2 te je 22 oblast po veličini, u njoj živi 1.173.300 stanovnika te je prema broju stanovnika 20 oblast po veličini u Ukrajini. 549.700 (47%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 623.600 (53%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Rivanjska oblast graniči na jugu sa Ternopiljskom, Hmeljničkom i Lavovskom oblasti, na zapadu sa Volinjska oblasti, na istoku graniči sa Žitomirskom oblasti, dok je na sjeveru državna granica sa Bjelorusijom

## Stanovništvo

Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.123.400 što je 95,90% od ukupnoga stanovništva oblasti

* Ukrajinci: 95,90%
* Rusi: 2,57%
* Poljaci: 0,17%
* Bjelorusi: 1,01%
* Židovi: 0,4%
* ostali: 0,31%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 97% stanovništva , dok ruskim jezikom kao materinjim govori 2,7%% stanovništva.

## Administrativna podjela
Rivanjska oblast dijeli sa na 16 rajona, i 11 gradova od kojih njih četiri ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 16 mali gradova i 1.003 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica oblasti 

### Ostali projekti
Ternopiljska oblast

**Ternopiljska oblast** (ukrajinski:*Тернопільська область *, *Ternopil’s’ka oblast’*, *Ternopilshchyna*) je oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajine. Upravno središte oblasti je grad Ternopilj.

## Geografija
Ternopiljska oblast ima ukupnu površinu 13.823 km2 te je 22 oblast po veličini, u njoj živi 1.142.400 stanovnika te je prema broju stanovnika 23 oblast po veličini u Ukrajini. 485.600 (42,5%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 656.800 (57,5%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Ternopiljska oblast graniči na jugu sa Černivačkom oblasti, na zapadu sa Ivano-Frankivskom i Lavovskom oblasti, na sjeveru sa Rivanjskom oblasti i na istoku graniči sa Hmeljničkom oblasti.

## Stanovništvo

Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.113.500 što je 97,8% od ukupnoga stanovništva oblasti

* Ukrajinci: 97,8%
* Rusi: 1,2%
* Poljaci: 0,3%
* Bjelorusi: 0,1%
* ostali: 0,6%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 98,3% stanovništva , dok ruskim jezikom kao materinjim govori 1,2% stanovništva.

## Administrativna podjela
Ternopiljska oblast dijeli sa na 17 rajona, i 14 gradova od kojih njih jedan ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 17 mali gradova i 1.019 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica oblasti 

### Ostali projekti
Černivecka oblast

**Černivačka oblast** (ukrajinski:*Чернівецька область*, *Chernivets’ka oblast’*) je administrativna oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajine na granici sa Rumunjskom i Moldovom. Upravno središte oblasti je grad Černovci.

## Geografija
Černivačka oblast ima ukupnu površinu 26.513 km2 te je 25 oblast po veličini, u njoj živi 922.800 stanovnika te je prema broju stanovnika 26 oblast po veličini u Ukrajini. 373.500 (40,5%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 490.700 (53,2%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Černivačka oblast graniči na sa Ivano-Frankivskom, Ternopiljskom i Viničkom oblasti te sa Moldovom i Rumunjskom.

## Stanovništvo

Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 689.100 što je 75% od ukupnoga stanovništva oblasti

* Ukrajinci: 75%
* Rumunji: 12,5%
* Moldavci: 7,3%
* Rusi: 4,1%
* Poljaci: 0,4%
* Bjelorusi: 0,2%
* Židovi: 0,2% 
* ostali: 0,4%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 75,6% stanovništva , dok ruskim jezikom kao materinjim govori 5,3% stanovništva.

## Administrativna podjela
Černivačka oblast dijeli sa na 11 rajona, i 11 gradova od kojih njih dva ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 8 mali gradova i 398 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica oblasti 

### Ostali projekti
Hmeljnička oblast

**Hmeljnička oblast** (ukrajinski:*Хмельницька область*, *Khmel’nyts’ka oblast*, *Khmelnytchyna*) je oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajine. Upravno središte oblasti je grad Hmeljnicki.

## Geografija
Hmeljnička oblast ima ukupnu površinu 20.645 km2 te je 19 oblast po veličini, u njoj živi 1.430.800 stanovnika te je prema broju stanovnika 14 oblast po veličini u Ukrajini. 729.600 (51%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 701.200 (49%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Hmeljnička oblast graniči na jugu sa Černivačkom, na zapadu sa Ternopiljskom oblasti, na istoku graniči sa Viničkom i Žitomirskom oblasti, dok je na sjeveru graniči sa Rivanjskom oblasti

## Stanovništvo
Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 95,2% stanovništva što je za 3,9% više nego prema popisu iz 1989. godine, dok ruskim jezikom kao materinjim govori 4,1% stanovništva.

## Administrativna podjela
Hmeljnička oblast dijeli sa na 20 rajona, i 13 gradova od kojih njih četiri ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 24 mali gradova i 1.416 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze

* Službena stranica oblasti
Vinička oblast

**Vinička oblast** (ukrajinski:*Вінницька область*, *Vinnyts’ka oblast’* ,*Vinnychchyna*) je administrativna oblast koja se nalazi se u zapadnome dijelu središnje Ukrajine na granici sa Rumunjskom. Upravno središte oblasti je grad Vinica.

## Geografija

Vinička oblast ima ukupnu površinu 26.513 km2 te je 12 oblast po veličini, u njoj živi 1.772.400 stanovnika te je prema broju stanovnika 11 oblast po veličini u Ukrajini. 818.900 (46%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 953.500 (54%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Vinička oblast graniči na sjeveru sa Žitomirskom oblasti, na istoku sa Kijevskom, Kirovogradskom i Čerkaškom oblast na jugu sa Odeškom oblasti i na zapadu sa Hmeljničkom i Černivačkom oblasti

## Stanovništvo
Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.674.100 što je 94,9% od ukupnoga stanovništva oblasti

* Ukrajinci: 94,9%
* Rusi: 3,8%
* Poljaci: 0,2%
* Bjelorusi: 0,2%
* Židovi: 0,2%
* Moldavci: 0,1%
* Armenci: 0,1%
* ostali: 0,3%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 94,8%, stanovništva , dok ruskim jezikom kao materinjim govori 4,7% stanovništva.

## Administrativna podjela
Vinička oblast dijeli sa na 27 rajona, i 13 gradova od kojih njih šest ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 29 mali gradova i 1.466 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica oblasti 

### Ostali projekti
Kijevska oblast

**Kijevska oblast** (ukrajinski:*Київська область*, *Kyivs’ka oblast’*, *Kyivshchyna *) je administrativna oblast koja se nalazi se u središnjoj Ukrajini. Upravno središte oblasti je grad Kijev koji je ujedno i glavni grad Ukrajine.

## Geografija
Kijevska oblast ima ukupnu površinu 28.131 km2 te je osma oblast po veličini, u njoj prema popisu stanovništva iz 2001. godine živi 1.827.900, te je prema broju stanovnika deseta oblast po veličini u Ukrajini. 1.053.500 (57,6%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 774.400 (42,4%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Kijevska oblast graniči na zapadu sa Žitomirskom oblasti, na jugozapadu sa Viničkom oblasti, na jugu sa Černivačkom oblasti, na jugoistoku sa Poltavskom oblasti te na sjeveru i sjeveroistoku sa Čerkaškom oblasti u Ukrajini i Gomelskom oblasti u Bjelorusiji.

## Stanovništvo
Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.684.800 što je 92,5% od ukupnoga stanovništva oblasti
* Ukrajinci:
* Rusi: 6%
* Bjelorusi: 0,5%
* Poljaci: 0,2%
* Moldavci, Židovi i Armenci svaki po 0,1%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 92,3% stanovništva što je za 4% više nego prema popisu iz 1989. godine, dok ruskim jezikom kao materinjim govori 7,2 % stanovništva.
 
## Administrativna podjela
Kijevska oblast dijeli sa na 25 rajona, i 26 gradova od kojih njih 12 ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 30 malih grad i 1.127 naselja.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica oblasti
Poltavska oblast

**Poltavska oblast** (ukrajinski:*Полтавська область*, *Poltavs’ka oblast’*, *Poltavshchyna*) je administrativna oblast koja se nalazi se u središnjoj Ukrajini. Upravno središte oblasti je grad Poltava.

## Geografija
Poltavska oblast ima ukupnu površinu 28.748 km2 te je šesta oblast po veličini, u njoj prema popisu stanovništva iz 2001. godine živi 1.630.100 stanovnika, te je prema broju stanovnika 12 oblast po veličini u Ukrajini. 956.800 stanovnika živi u urbanim područjima, dok 673.300 stanovnika živi u ruralnim područjima.

Poltavska oblast graniči na zapadu sa Kijevskom i Čerkaškom oblasti, na sjeveru graniči sa Sumskom i Černigivskom oblast, a sa Krivigradskom oblasti graniči na jugozapadu.

## Stanovništvo
Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.481.100 što je 91,4% od ukupnoga stanovništva oblasti

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 90% stanovništva što je za 4,1% više nego prema popisu iz 1989. godine, dok ruskim jezikom kao materinjim govori 4,1 % stanovništva.
 
## Administrativna podjela
Poltavska oblast dijeli sa na 25 rajona, i 15 gradova od kojih njih pet ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 21 mali grad i 1.831 naselje.

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica oblasti 

### Ostali projekti
Černigivska oblast

**Černigivska oblast** (ukrajinski:*Чернігівська область*, ) je oblast koja se nalazi se u sjeveroistočnoj Ukrajini. Upravno središte oblasti je grad Černigiv.

## Geografija
Černigivska oblast ima ukupnu površinu 31.865 km2 te je treća oblast po veličini, u njoj živi 1.245.300 stanovnika te je prema broju stanovnika 21 oblast po veličini u Ukrajini. 727.200 stanovnika živi u urbanim područjima, dok 518.100 stanovnika živi u ruralnim područjima.

Černigivska oblast graniči na zapadu sa Kijevskom oblast, na istoku graniči sa Sumskom oblasti, a na jugu sa Poltavska oblasti. Sa Rusijom graniči na sjeveru, a sa Bjelorusijom na sjeveru i sjeverozapadu

## Stanovništvo
Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.155.400 što je 93,5% od ukupnoga stanovništva oblasti

* Ukrajinci: 93,5%
* Rusi: 5%
* Bjelorusi: 0,6%
* Židovi: 0,1%
* ostali: 0,6%

## Administrativna podjela
Černigivska oblast dijeli sa na 22 rajona, i 24 gradova od kojih njih tri ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 44 mali grad i 1.494 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica oblasti

### Ostali projekti