open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dmitrij Požarski

**Dimitrije Požarski, Spasitelj domovine** ( 17.10. 1577. - 30.4. 1642. ), ruski general i vojni vladar Rusije 4.11. 1612. - 21.2. 1613.

## Mladost
**Dimitrije Požarski** potiče iz manje značajnog dijela dinastije Rurjikovič. Iz potpune anonimnosti on izlazi prvi put tijekom okupljanja parlamenta koji 1598. godine izabire Boris Godunov za cara Rusije. Smrću Godunova koji mu je dao poziciju na dvoru za Rusiju nastupa crno doba stalnih ratova. Svoje ime uvojnom svijet **Dimitrije** stvara kao uspješni lojalni časnik nesposobnom Vasiliju IV.. Njegovim rušenjem i ubrzo potom okupacijom poljskih trupa novog ruskog cara Ladislava IV. on praktički ostaje bez posla.

## Domoljubni rat
U trenucima kada je do ovog generala stigla vijest o stvaranju prve dobrovoljačke armije Prokopija Ljapunova on donosi odluku da joj se odmah pridruži. Tijekom Moskovske bune u ožujku 1611. godine **Dimitrije** je ranjen zbog čega nema nikakve uloge u propasti pobunjenika tijekom kolovoza 1611. godine. Kako je tada bila propala vojska, a ne želja za slobodom ubrzo dolazi od strane ruskih trgovaca do organiziranja druge dobrovoljačke armije. Ovaj put oni su zapovjedništvo ponudili proslavljenom generalu **Dimitriju Požarskom**. Očekivanja svih da će nova vojska odmah krajem 1611. godine krenuti prema Moskvi su ubrzo bila razočarana pošto on odlučuje da je najprije potrebno vojsku dovesti u vojnu spremnost. Nakon dugog pripremanja tek u ljeto 1612. godine ova vojska je krenula osloboditi Moskvu . U odlučujućoj četverodnevnoj bitci 19 - 23. kolovoz 1612. godine snage **Dimitrija Požarskog** su potukle Poljsku vojsku i osvojile vojne zalihe za okupacioni garnizon u Moskvi . Iako su još neko vrijeme potom neprijateljski vojnici držali ruski glavni grad oni su ostavši bez hrane bili primorani na predaju. Godišnjica ulaska ruskih vojnika u Kremlj se danas još uvijek obilježava svakog 4 studenog koji je proglašen nacionalnim praznikom ruskog jedinstva.

Oslobodivši glavni grad Dimitrije Požarski je postao nacionalni heroj s zadatkom organiziranja okupljanja parlamenta radi biranja novog cara. Zbog tadašnjeg popriličnog državnog rasula nakon 8 godina što građanskog rata, što strane okupacije prošlo je cijelih 6 mjeseci prije izvršenog biranja. Bez obzira na svoj herojski status on nikada nije bio niti u širem popisu kandidata za krunu. Sličnu sudbinu je doživio i Simeon Bekbulatovič još uvijek živi veliki vojvoda Moskve. U tipičnim svevremenskim političkim spletkama za novog cara je 21. veljača 1613. godine izabran šesnaestogodišnji Mihajlo Romanov zbog nade da će se njim radi njegove mladosti moći upravljati bez problema.

## Ostatak života
Nakon oslobođenja život **Dimitrija Požarskog** je krenuo normalnim feudalnim tokom prema dolje. On više nikada nije upravljao niti jednom ruskom vojskom jer se smatralo da kao novopečeni bojar ne smije komandirati plemićima plave krvi. Zbog svojih prijašnjih zasluga od cara on dobiva titulu spasitelja domovine i velike posjede oko Moskve . Smrt ga je dostigla u 20. travnja 1642. godine, samo tridesetak godina prije smrti svojega posljednjeg potomka.
Ruže (porodica)

Familija **ruža** () je jedna od vrstama najbogatijih i geografski najrasprostranjenijih biljnih familija. Postoji oko 3000 - 4000 biljnih vrsta koje spadaju o ovu porodicu. Usled velikog ekonomskog značaja biljaka ove familije, čovek je raširio njihove areale na celu planetu. Ovu familiju čine po mnogim karakteristikama veoma raznovrsne biljke. Njihovu raznolikost možemo uočiti počev od životne forme (prisutne su zeljaste jednogodišnje i višegodišnje biljke, žbunovi i drveće).

Pored velike raznolikosti, skoro je nemoguće definisati ovu familiju i njene razlike od drugih familija. Neke osnovne karakteristike koje je odvajaju su prisustvo zalistaka, često nazubljeni listovi, veliki broj prašnika, nektarije koje su dobro razvijene na hipantijumu i u osnovi tučka i prašnika, postojanje 1-2 krasinucelatna semena zametka po lokuli, prisustvo cijanogenih glikozida kod većeg broja predstavnika... Familija Rosaceae se pokazala kao jasno monofiletska grupa u istraživanjima varijabilnosti sekvenci DNK kod skrivenosemenica.

## Klasifikacija familije

Rosaceae su podeljene na četiri potfamilije: 

* *[[Rosoideae]]*, 
* *[[Spiraeoideae]]*, 
* *[[Amygdaloideae]]* i 
* *[[Maloideae]]*. 

Osnovni taksonomski kriterijum za ovu podelu je tip ploda. Tako, predstavnici potfamilije Rosoideae imaju plod orašicu (aheniju), u potfamiliji Spiraeoideae nalazi se mešak, u Amygdaloideae koštunica, a u Maloideae jabuka (pomum). Kod pojedinih autora nalaze se i dodatni kriterijumi za izdvajanje potfamilija (osnovni broj hromozoma, fitohemijski karakteri). Ovakva, tradicionalna, podela na potfamilije je pretrpela znatne izmene posle biohemijskih i molekularnih filogenetskih i sistematičarskih istraživanja.

## Filogenetski odnosi unutar familije

U okviru familije Rosaceae danas se izdvaja 8 većih grupa (klada), od kojih neke odgovaraju prethodno opisanim potfamilijama. Te grupe su:

* Rosoideae *s. str.*
* Dryadeae
* Kerrieae
* Spiraeeae
* Amygdaloideae *s.l.*
* Adenostomeae
* Neillieae
* Maloideae *s.l.*

Filogenetski odnosi između ovih grupa su samo delimično razjašnjeni. Najprimitivnija grupa je potfamilija Rosoideae (u užem smislu), koja se od ostatka familije razlikuje osnovnim brojem hromozoma x=7, prisustvom tanina elagične kiseline (elagitanina) i odsustvom sorbitola. Jednu od takođe primitivnih grupa čine vrste iz grupe Dryadeae, koje stupaju u simbiozu sa aktinomicetom *Frankia* koja vrši azotofiksaciju. Najizvedenije grupe su Maloideae *s.l.*, Adenostomeae i Neillieae.
Fjodor III, car Rusije

**Fjodor III. Aleksejevič Romanov** (9. lipnja 1661. - 7. svibnja 1682.), car Rusije od 1576 godine

## Car
Fjodor III. je bio najstariji sin cara Alekseja I. koji ga je uspio nadživjeti. U trenutku očeve smrti 26. siječnja 1576. godine kada postaje car on je imao manje od 15 godina. Od trenutka svoga rođenja novi car je bio djelomično paraliziran, tako da se njegovo djetinjstvo razlikovalo od svih ostalih careva ove dinastije. Kako se nije mogao baviti tipičnim prinčevskim zabavama, on gotovo sve svoje vrijeme provodi u sticanju novih znanja tako da već prije stupanja na prijestolje govori osim materinjeg poljski i latinski jezik. 

Kako ga je urođena bolest prikovala cijeli život za krevet, on tu negativnost nadoknađuje velikom psihičkom snagom koju nisu imali niti otac niti djed, tako da ovo kratko carevanje prolazi bez jakih dvorjana koji upravljaju državom. Glavni doprinos **Fjodora III.** budućem razvoju Rusije je ukidanje nasljeđivanja položaja u državi po pitanju krvi i uvođenja sistema njihovog dobivanja po principu sposobnosti. Kako bi ta njegova odluka postala neopoziva, on uređuje javno spaliti matične knjige plemstva. 

U skladu s teorijom važnosti sposobnosti za uspjeh države, on također osniva 1682. godine u Moskvi prvi ruski fakultet kojemu daje ime Slavensko-Grčko-Latinska akademija. 

Tijekom cijelog života **Fjodor** je znao da mu život zbog zdrastvenih problema neće dugo trajati kao i činjenicu o nastanku potencijalnih nereda ako iza njega ne ostane dijete. Njegova prva žena 1680 umire pri porodu ( zajedno s djetetom ) u srpnju 1681. godine. Bez obzira na nužnost žalovanja za ženom on se odlučuje na ubrzanu drugu ženidbu zbog općeg slabljenja svog zdravstvenog stanja. Iako je s drugom ženom proveo određeno vrijeme u braku on ga više nije mogao konzumirati tako da mu je u trenutku smrti 7. svibnja 1682. žena bila djevica.

Njegova smrt kao što se i plašio, rezultirala je neredima i narušavanjem reda nasljeđivanja krune u borbi između njegove braće Ivana V. i Petra Velikog . 

## Ostavština
Odrastajući u prosvijeljenom okruženju **Fjodor** je uvidio nužnost približavanja zaostale Rusije Europi . Koliko god te promjene bile nužne, boljari i crkva su im se protivili. To protivljenje nikada nije prešlo u pobunu što postaje dokaz njegove sposobnosti. Te prvobitne reforme će nastaviti njegova sestra i Petar Veliki koji će ga uzeti za uzor požrtvovanosti. 
Teško dostižan rekord ove kratke vladavine je činjenica kako je on bio jedini ruski punoljetni car u razdoblju dužem od dva stoljeća ( između 1598. i 1801. godine ) koji je taj položaj držao "božjom", a ne ničijom drugom milošću. Svi ostali carevi su do krune došli državnim udarma ili su morali bježati iz Moskve pred "voljenim" narodom. Njegov brat Petar Veliki je kao i Katarina Velika došao na vlast dvorskim pučem. Fjodorov otac je morao bježati iz Moskve pred pobunjenicima, a djed su mu boljari izabrali za cara.
Lisni zalisci

**Zalisci** (*stipulae*) se razvijaju iz osnove lista, najčešće po dva, levo i desno od lisne drške. Kod nekih biljaka su vrlo sitni i slabo primetni (pamuk), a kod drugih jako krupni (grašak) ali uvek manji od pravog lista. Kod ruže i deteline oni obično srastaju sa lisnom drškom, dok su kod drugih vrsta slobodni. Ima biljaka kod kojih zalisci „žure“ u razvoju, kao kod roda *Ficus* (fikus, smokva), pa štite vrh izdanka. Ovakvi zalisci nazivaju se *ohrea*. Kod pojedinih vrsta (*Lathyrus aphaca*) zalisci su glavni fotosintetski organ, jer je list potpuno metamorfoziran u rašljiku.

Veliki broj biljaka ima kožaste zaliske, mrke ili sive boje, koji opadaju odmah posle razvijanja pravih listova. Kod bagrem zalisci metamorfoziraju u trnove.
U familiji Rubiaceae zalisci izrastaju do veličine pravih listova, a kako oni imaju naspraman raspored, dobija se pršljenast izgled mnogobrojnih listova.
Ivan V, car Rusije

**Ivan V.** (6. rujna 1666. - 8. veljače 1696.) je bio car Rusije zajedno s Petrom Velikim od svibnja 1682. godine.

## Državni udari
Smrću **Ivanova** brata Fjodora III. 7. svibnja 1682. godine bez djece on je kao najstariji preživjeli sin Alekseja I. trebao postati automatizmom novi car. U pokušaju da se to spriječi njegova maćeha je izvršila državni udar i na prijestolje postavila svoga sina Petra Velikog. Na tu vijest simpatizeri pokojne Ivanove majke su odlučili izvršiti protuudar uz pomoć vojske i stanovnika Moskve. Vojni garnizon u Moskvi se pod utjecajem lojalista pobunio 25. svibnja 1682. godine, a šest dana poslije je uz narodnu pomoć osvojio Kremlj. Nakon tako izvršenog protuudara **Ivan V.** je proglašen vrhovnim carem dok je Petar degradiran na poziciju mlađeg cara.

## Car
Bez obzira na taj zaverenički uspjeh niti najvatrenije pristalice novoga cara nisu mogle sakriti činjenicu kako je on bio fizički i psihički invalid koji nikada neće biti u stanju direktno upravljati državom. Kako bi se to ispravilo njegova i Petrova sestra **Sofija** je proglašena carskim regentom. Kako su se prvobitno od sadašnjeg dvora organizirane ulične demonstracije svidjele avanturistima jedan od njih je pokušao novim jurišem na Kremlj u jesen 1682. godine osvojiti vlast. Tada su oba cara i regent jedva uspjela pobjeći iz Moskve koja pada u ruke pobunjenika. Tijekom sljedećih mjeseci ova buna je ugušena nakon čega dolazi do uspostave unutrašnjeg mira. **Sofija** je potom tijekom svojih 7 regentskih godina reformama smanjila represivne mjere protiv odbjeglih kmetova, sklopila vječiti mir s Poljskom , nepovoljni mir s Kinom i počela dugotrajni rat protiv Turske .

## Abdikacija
**Ivan V.** ili točnije **Sofija** u ime Rusije objavljuje za sebe nesretni rat Turskoj 1686. godine. Tri godine potom velika ruska vojska od 150 tisuća vojnika je napala Krimski kanat. U bitkama što uslijeđuju postavljeni cilj nije bio postignut što je stvorilo pitanje o uspravljački sposobnima **Sofije** za upravljanje državom. Vidjevši da gubi vlast zbog punoljetnosti Petra Velikog i vojnih neuspjeha ona prvo pokušava organizirati novu narodnu bunu. Kada to propada dolazi do postavljanja pitanju **Ivanu** želi li on da **Sofija** vlada u njegovo ime ili da vrhovnu vlast preuzme Petar. Pošto on izabire brata dolazi do formalne abdikacije i njegovog carskog degradiranja na drugu poziciju u ljeto 1689. godine.

## Kraj života i potomci
Sljedećih sedam godina on živi sa svojom ženom u samoizolaciji na dvoru dok mu zdravlje na očigled svih propada. Tri godine prije smrti strani diplomati u svojim izvještajima ga opisuju kao senilnog, teškog pokretljivog i gotovo slijepog. Ivan je umro u dubokoj biološkoj starosti 8. veljača 1696. bez obzira na svojih niti dovršenih 30 godine.

Bez obzira na činjenicu da je bio i fizički i psihički invalid ovac car je imao 5 kćeri. U trenutku izumreća muških liniji potomaka Petra Velikog **Ivanova** kćer Ana će biti proglašena caricom jer potiče od najstarijeg sina cara Alekseja I. koji je ostavio potomke.
Ivan VI, car Rusije

**Ivan VI.** (23. kolovoza 1740. - 16. srpnja 1764.), car Rusije između 1740. i 1741 godine.

## Car
Kako se zdravlje carice Ane počelo očigledno pogoršavati, ona 5. listopada 1740 godine za svog nasljednika izabire pranećaka **Ivana** koji je tada bio samo 8 tjedana stara beba. Razlog zašto za caricu nije postavila Ivanovu majku Anu nikada nije razjašnjen. Kada je stara carica umrla 28. listopada 1740. umrli su odmah i svi njeni planovi. Njena želja da regent novog cara bude Ernst Biron je onemogućena već 8. studenog iste godine kada ga se u dvorskom udaru ruši kako bi regent postala djetetova majka. Ova nova vlada bi možda i uspjela održati regenstvo sljedećih godina da ne dolazi do drastičnih promjena u centralnoj Europi. U Beču koji je tada tradicionalni saveznik Rusije na prijestolje 1740 godine stupa Marija Terezija što označava početak rata za Austrijsko nasljedstvo.

## Zavjere
U očekivanju da će Rusija pokrenuti rat protiv Prusije ona zajedno s Švedskom i Francuskom sklapa savez radi rušenja **Ivana VI.** državnim udarom. Temelj te zavjere je Elizabeta, kćerka Petra Velikog koja u zamjenu za krunu obećaje mir Prusiji i darovanje nekoliko provincija na Baltiku Švedskoj. U skladu s tako sklopljenim planom Švedska tijekom kolovoza 1741. godine objavljuje rat Rusiji s nadom u nanošenje početnih poraza neprijatelju kako bi došlo do pada tamošnje vlade. Taj prvobitni plan ubrzo propada pošto je napadačka vojska potpuno uništena već u rujnu iste godine. 

Kako je tada postalo očito da se vojno ne može nametnuti novi car Rusije francuski ambasador je odlučio darovati princezi Elizabeti 2000 dukata. Ona je taj novac iskoristila tako da ga podjeli na poklone vojnicima u Moskovskoj kasarni točno u ponoć 6. prosinca 1741. godine i onda ih više pijane nego trijezne nagovori da je postave na vlast pošto je ona kćer Petra Velikog. Ti vojnici su tada provali u Kremlj i uhapsili **Ivana VI.** njegovu majku kao i većinu ministara koji su u to vrijeme bili spavali. Ujutro sljedećeg dana malo tko je u Moskvi, a da se o Rusiji niti ne govori znao da imaju novog gospodara.

## Zatvor
Tijekom prvih nekoliko godina nova carica nije znala što napraviti s malenim oborenim carem. Najprije se nalazio u zatvoru Rige, potom u Oraienburgu i na kraju u Holmogori na Bijelom moru. Ovo zadnje prebivalište cara je postalo njegovo trajno odredište po zamisli nove carice. Taj plan propada kada saznanje o njegovom boravištu u zatvoru ovog grada izlazi u javnost 1756. godine. Tada ga se seli na obalu jezera Ladoga gdje će dočekati svoj kraj. Caričina zabrana davanja ikakvog obrazovanja zbačenom caru nije se poštovala, tako da je on naučio čitati Bibliju. Očekivanja njegove prirodne smrti se bez obzira na životne uvjete nisu ispunila tako da on nadživljava caricu Elizabetu. Dolazak na vlast carice Katarine II. znači za njega kraj života, pošto ona odlučuje pogubiti zbačene careve. U stvarnoj ili od carice namještenoj zavjeri za njegovo oslobađanje čuvari ga ubijaju 16. srpnja 1764. godine.
Petar II, car Rusije

**Petar II.** (Sankt Peterburg, 23. 10. 1715. – Moskva, 29. 1. 1730.), car Rusije od 1727. do 1730. godine.

## Obitelj i prve godine
Petar II. je bio sin ruskog prestolonasljednika Alekseja i Eudoksije od Brunswicka čija sestra je vjenčana za cara Karla VI.. Kako mu se otac žestoko protivio modernizaciji Rusije koju provodi Petar Veliki (djed Petra II.) on polagano pada svojim glupim potezima u njegovu nemilost. Na kraju 1718. godine Alekseja je otac zbog navodne zavjere mučio i osudio na smrt. Prije izvršenja presude on umire u zatvoru.

Život Petra II. tada postaje život malenog princa u očajnoj situaciji pošto mu je još majka umrla pri porodu. Djed Petar Veliki mu je bio dodjelio još u trenutku rođenja titulu velikog kneza, ali nije htio imati nikakva posla s njim i držao ga je gotovo u kućnom pritvoru s loše odabranim osobljem.

## Car
Stupanje na vlast Petrove žene Katarine I. nakon njegove smrti je bilo iznenađenje za većinu stanovnika Rusije pošto su oni priznavali nasljedno prava malenog princa. Njegova sudbina se tada ne mijenja pošto on i dalje živi zapušten u svom "kućnom pritvoru". Prerana smrt carice 17. svibnja 1727. napokon otvara put prema kruni Petru II. iako bi po tradiciji vlast trebala prijeći na njenu djecu ( s vladajućeg cara na njegovu djecu ). Kako bi dodao dozu legalnosti ovoj odluci Vrhovni tajni savjet je krivotvorio oporuku carice kako bi se ispunili zahtjevi stanovništva i cara Svetog Rimskog Carstva.

Za državu se tom promjenom na prijestolje nije ništa promjenilo. Svu vlast je i dalje držao knez Menšikov koji će biti svrgnut tek u rujnu 1727. godine plemićkim udarom. Nakon njega novi carev zaštitnik postaje Vasilije Lukič. S ciljem osiguravanja svoje vlasti nad carem novi regent uređuje njegovo premještanje u Moskvu gdje će i biti okrunjen 1728. godine. Da utjecaj familije Vasilija Jukiča ne bi bio samo privremen on zaručuje svoju nećakinju 1729 godine s tada još niti petnaestogodišnjim carem.

Vjenčanje cara i nećakinje regenta je bilo određeno za 30. siječanj 1730. godine. Nekoliko dana prije određenog datuma Petar II. je obolio od boginja. Kako je postalo očito da on njeće preživjeti bolest tijekom posljednjeg dana života u krevet mu je ubačena supruga kako bi se pokušalo dobiti nasljednika. Po očekivanju doktora car je umro 29. siječnja 1730. godine stvorivši tako ponovni problem nasljeđivanja krune.

Petar II. je bio posljednji car ili veliki knez Rusije koji je pokopan u Moskvi.
Petar III, car Rusije

**Petar III** (1728 - 1762) je bio izabrani kralj Finske 1742 - 43, vojvoda Holsteina od 1739 i ruski car 1762. godine. Bez obzira na ostale titule Petar je napoznatiji na svom carevanju koje je skračeno na samo 162 dana zaverom organiziranom od njegove žene Katarine koja ga obara s vlasti, fizički eliminira i preuzima vlast u Ruskom Carstvu.
Monokotiledone biljke

**Monokotiledoni** ili **jednosupnice** predstavljaju vrlo važnu grupu biljaka cvjetnica koje dominiraju velikim dijelovima Zemlje i koje su ekonomski vrlo važne biljke.

Najveća porodica monokotiledonih biljaka je Orchidaceae (orhideje), kojoj su svojstveni vrlo kompleksni cvjetovi zbog toga što ih insekti vrlo specifično oprašuju.

Druga po veličini porodica, *[[Poaceae]]* ili *Gramineae* (prave trave), je evoluirala u drugom pravcu i postala specijalizirana za oprašivanje preko vjetra. Trave proizvode male cvjetove koji se mogu skupiti u vrlo uočljivim grupama.

## Redovi
# Alismatales
# Arecales
# Asparagales
# Commelinales
# Dasypogonales
# Dioscoreales
# Liliales
# Pandanales
# Petrosaviales
# Poales
# Zingiberales

## Obilježja jednosupnica
* klica sa 1 supkom, 
* nepravilan raspored žila u stabljici, 
* linearnan raspored lisnih žila, 
* cvijet građen na osnovi broja 3 ili njegova umnoška (3, 6, 9, 12...).
Mihail Aleksandrovič

**Mihajlo Aleksandrovič** (5. prosinac 1878. – 12. lipanj 1918.) je bio car Rusije 24 sata između 15 i 16. ožujka 1917. godine.

## Obitelj
**Mihajlo Aleksandrovič** je bio treći po starosti sin cara Aleksandra III. što ga je tada činilo gotovo nevažnim ruskim princem. Smrt starijeg brata 1899. godine, kao i bolest jedinog sina cara Nikole Alekseja ga iznenada postavlja u blizinu centra političke moći. On će tamo konačno i dospjeti kada ga 1912. godine brat Nikola II. javno proglašava regentom prestolonasljednika u slučaju svoje prerane smrti. Bez obzira na to opušteno uživanje u životu ovoga princa se nije prekinulo. Dokaz takvog stila života je njegovo vjenčanje tek u 33 godini života što je opći starosni rekord u stoljećima vladanja dinastije Romanov.

## Car
Suočen s revolucionarima iz veljače 1917. ( po starom računanju godina ) car Nikola II. je 15. ožujka odlučio da podnese abdikaciju u korist svoga sina malodobnog princa Alekseja nakon čega bi **Mihajlo** postao regent. Revolucionarna vlada je taj prijedlog odbila pošto djeca ne mogu abdicirati što je u suprotnosti s njenim željama podijeljenim u dva tabora gdje jedan zahtjeva da se potpuno ukine monarhija, a drugi da novi car postane **Mihajlo**. Pod takvim ultimatumom toga istog dana Nikola potpisuje abdikaciju u korist svoga brata.

Takav razvoj događaja je bio prihvaćen od premijera Grigorija Lavova, ali tada se pobunio budući premijer Aleksandar Kerenski prijeteći revolucijom. Pod njegovim utjecaj je sastavljen dokument kojega je novi car morao potpisati. Po njemu **Mihajlo II** će prihvatiti krunu samo ako mu se ona ponudi od parlamenta. U trenutku kada je potpisao ovaj dokument 16. ožujka 1917. godine to je bilo prihvaćeno kao abdikacija pošto je on u tih 24 sata po ruskom zakonu bio car, a Kerenski nije htio dopustiti glasovanje parlamenta o ovoj tematici.

Pobjedom komunista u Oktobarskoj revoluciji neko vrijeme **Mihajlo** provodi u miru bez želje za bjegom ili bilo kakve druge provodeći svoje dane u hotelu grada Perm. Taj mirni povučeni život naglo završava 12. lipnja 1918. godine kada ga osobe u civilu hapse i ubrzo pogubljuju.

## Zanimljivosti
Carska Rusija je sebe smatrala legalnim nasljednikom starog Rima i Bizanta. Na kraju ako gledamo kroz ovu perspektivu sudbina se našalila s posljednjim vladarima dinastije Romanov. Datum kada Nikola II. potpisuje svoju abdikaciju pred revolucionarnom vladom je identičan onome kada je ubijen Julije Cesar. Slično tome u Rimsko-Bizantskoj tradiciji prvi vladar koji organizira državu i posljednji vladajući moraju imati isto ime. Tako je u Rimu tvorac poslije građanskog rata tamošnjeg carskog sistema bio August, a posljednji car u Italiji Romul August. U Bizantu je to bio Konstantin Veliki prvi i Konstantin zadnji. Tako je u Rusiji ispalo da prvi car nakon Poljske okupacije bude Mihajlo što je identično ime i posljednjem.
Jovan Paču

** Jovan Paču, ** (Aleksandrovo kraj Subotice, 17. III. 1847. - Zagreb, 30. X. 1902), kompozitor i pijanist.

Još za školovanja u Subotici istakao se kao nadareni pijanist, pa je već 1863. godine svirao na javnom koncertu. Paralelno sa studijem medicine u Pragu (koju je studirao i u Pešti) učio privatno kod Bedřicha Smetane. 

Godine 1866. nastupio je na Omladinskoj skupštini u Novom Sadu i od tada, uz liječnički poziv, redovito koncentrirao. Svirao je u Beču, Budimpešti, Kijevu (prvi srpski pijanist u carskoj Rusiji), Beogradu, Osijeku, Kikindi, Pančevu, Vršcu i mnogim mjestima Srbije i Vojvodine. Uz neizbježan salonski virtuozitet isticao se briljantnom tehnikom, a na koncertima je često izvodio djela srpskih kompozitora, svojih savremenika, kao i vlastite kompozicije i aranžmane narodnih melodija. Premda se služio veoma jednostavnom kompozicijskom tehnikom, ta su djela - na narodne teme ili u narodnom duhu - bila toliko omiljena da ih je narod prihvatio kao svoja (npr. *"Brankovo kolo"*, nastalo u povodu prenosa kostiju Branka Radičevića iz Beča na Stražilovo , 1883). Pačuovi koncerti imali su veliko patriotsko značenje, osobito u Ugarskoj, gdje su se Srbi borili za svoja nacionalna prava. U njegovim kompozicijama ogleda se, uz romantičarski patriotski izraz, i bidermajerski salonski stil briljantno virtuoznog karaktera. Mnoge narodne i gradske melodije harmonizirao je za hor i klavir, a napisima o muzici sarađivao je u više časopisa i dnevnih listova (*"Danica"*, *"Javor"*, *"Matica"*).
     
## Glavna djela
* *"Beseda za orkestar"*, 1875.
* *"Bez tebe, draga"* (za klavir)
* *"Brankovo kolo"*
* *"Chansonette serbe"* (za klavir)
* *"Čuj, Dušane"* (za klavir)
* *"Kolo"* za 2 klavira 8-ručno
* *"Onamo, onamo"* (za klavir)
* *"Prag je ovo milog Srpstva"* (za klavir)
* *"Srpska molitva"* za harmonij i 2 klavira
* *"Srpska rapsodija"* za 2 klavira 6-ručno, 1885.
* *"Svetosavska pesma"* (za klavir)
* muzika na kazališnu igru *"Naši seljani"* (M. Popović)

## Izvori
* *"Leksikon jugoslavenske muzike"*, Zagreb, 1984.
* *"Mala enciklopedija Prosveta" (2 K - P)*, Beograd, 1978.
* *"Muzička enciklopedija" (3 Or - Ž)*, Zagreb, 1977.
Jovan Pašti

**Jovan (Janoš) Pašti** (Prigrevica kod Apatina, 23. XII 1924), baletski igrač (plesač). Učestvovao u NOB-u; poslije rata (1946) stupio u Umetnički ansambl JNA u Beogradu i ondje 1949. poslao član baletnog ansambla Narodnog pozorišta, a zatim je od 1951. do odlaska u penziju bio solist i prvi plesač Baleta Makedonskog narodnog teatra u Skoplju. Baletno obrazovanje stekao kod Nine Karsavine na Srednjoj baletnoj školi u Beogradu, a zatim se specijalizirao kod Preobraženske, Jegorove, Mjasina, Dolina i dr. Ostvario je u svojoj karijeri preko 20 glavnih plesnih kreacija u klasičnim i savremenim baletnim djelima. Izvanredno siguran i pouzdan partner, jedan od najboljih u bivšoj Jugoslaviji. Povremeno je gostovao u baletnim ansamblima u Hamburgu i Trieru.

## Glavne uloge
* *"Đavo u selu"* (Fran Lhotka)
* *"Kopelija"* (Leo Delibes)
* *"Labuđe jezero"* (Petar Iljič Čajkovski)
* *"Makedonska povest"* (Gligor Smokvarski)
* "*Ohridska legenda"* (Stevan Hristić) 
* *"Romeo i Julija"* (Sergej Prokofjev)
* *"Petruška"* (Igor Stravinski)
* *"Trnoružica" / "Uspavana ljepotica"* (Petar Iljič Čajkovski)

## Izvori
* *"Leksikon jugoslavenske muzike"*, Zagreb, 1984.
* *"Muzička enciklopedija" (3 Or-Ž)*, Zagreb, 1977.

## Napomene
* U prvom izvoru: *Pašti, Jovan Janoš*, rođen u Prigrevici kod Sombora; u drugom: *Pašti, Jovan*, rođen u Somboru.
Bob Woolmer

**Robert Andrew Woolmer** (14.5. 1948 – 18.3. 2007.) je bio međunarodni kriketaš, profesionalni trener kriketa i profesionalni komentator. Igrao je u 19 *[[Test cricket]]* mečeva i 6 One-day International mečeva za Englesku a kasnije trenio južnoafrićku reprezentaciju, Warwickshire i pakistansku reprezentaciju. 

Woolmer je umro na Jamajci, u okolnostima koje se istražuju kao ubistvo, dok je sudjelovao na Svjetskom kupu u kriketu 2007. godine kao pakistanski trener.
Sidi Ould Cheikh Abdallahi

**Sidi Mohamed Ould Cheikh Abdallahi** () (1938 – 22. novembra 2020) bio je mauritanski političar. Pobijedio je na predsjedničkim izborima u martu 2007. godine i preuzeo dužnost 19. 4.

Abdallahi je diplomirao matematiku, fiziku i kemiju u Dakaru, a magistrirao u Grenobleu. Od 1971. do 1978. je služio kao ministar u vladi predsjednika Moktara Ould Dadaha, a 1979. godine je kraće vrijeme bio pritvoren. Od 1986. do 1987. je služio u vladi predsjednika Maaoye Oulda Sid'Ahmeda Taye kao ministar ribarstva, a smijenjen je zbog navodne korupcije.

U julu 2006. se kandidirao na predsjedničkim izborima kao nezavisni kandidat, iako ga dio mauritanijske opozicije drži kandidatom pučističkog Vijeća za pravdu i demokraciju. U prvom krugu izbora 11. 3. 2007. je osvojio 25 % glasova, a u drugom krugu 25. 3. 2007. je osvojio 52,85 %, porazivši Ahmeda Oulda Daddaha iz opozicijske stranke Okupljanje demokratskih snaga. Svrgnut je u vojnom puču 6. 8. 2008. godine.

## Napomene
Svjetski kup u kriketu

**Svjetski kup u [[kriket]]u** je svjetsko prvenstvo u jednodnevnom kriketu. Održava se, uz iznimke, svake četiri godine.

## Rezultati
Fen-phen

**Fen-phen** je bio lijek protiv gojaznosti (anorektik), koji se sastojao od dva farmaceutska proizvoda: fenfluramina i phentermina. Kasnije je phentermin zamijenjen s dexfenfluraminom. Lijek je proizvodila i prodavala American Home Products, tvrtka koja danas djeluje u sastavu farmaceutske korporacije Wyeth.

Nakon što je Klinika Mayo kod žena koje su se liječile fen-phenom utvrdila povećan broj slučajeva valvuralne srčane bolesti i pulmonarne hipertenzije, američka FDA je u septembru 1997. povukla dozvolu za prodaju lijeka.

Časopis *[[American Lawyer]]* je 2005. godine objavio kako su pacijenti liječeni fen-phenom podigli 50.000 zahtjeva za naknadu štete zbog narušenog zdravlja, u ukupnoj vrijednosti od 14 milijardi dolara.

## Vanjske veze
* U.S. FDA Fen-Phen information
Vražići

**Vražići** mogu biti:

* Vražići (Sokolac), naseljeno mjesto u opštini Sokolac, Republika Srpska, BiH
* Vražići (Čelić), naselje u opštini Čelić, Federacija Bosne i Hercegovine, BiH

## Povezano
* Vražić
Rubeus Hagrid

**Rubeus Hagrid** (r. 6. decembra, o. 1928.) je zamišljeni lik iz serije romana o Harry Potteru. Gotovo je uvijek oslovljavan prezimenom. Hagrid je čuvar ključeva i posjeda u Hogwartsu i profesor Skrbi za magična stvorenja.

Dvaput je viši, i gotovo triput širi od prosječnog čovjeka. Voli 'obične' životinje i magična stvorenja, a pogotovo one neobične i opasne. J. K. Rowling je rekla da se Hagrid ne zanima za pitoma magična stvorenja zato što u tome ne vidi izazov.

U filmovima, koji se temelje na romanima o Harry Potteru, Hagrida glumi škotski glumac Robbie Coltrane, a u nekim scenama gdje bi trebala biti naglašena njegova visina Hagrida glumi bivši engleski igrač ragbija, Martin Bayfield. JKR je izjavila da je zamišljala upravo Coltranea u ulozi Hagrida dok je pisala romane.

## Radna mjesta
* Član Reda Feniksa
* Lovočuvar u Hogwartsu
* Profesor Skrbi za magična stvorenja

## Uloga u priči

## Hagrid i Harry

U Harryju Potteru i Kamenu mudraca Dumbledore je Hagridu dao zadatak da spasi malog Harryja iz ostataka kuće njegovih roditelja nakon što ih je ubio Lord Voldemort, a kasnije (nakon 10 godina) je ponovno dobio zadatak da pronađe Harryja i da mu pomogne kupiti sve potrepštine za školu i uvede ga u čarobnjački svijet.

## Hagridovi kućni ljubimci
### Aragog

### Očnjak

**Očnjak** je veliki lovački pas, i čini se da je uz iznimku svoje veličine sasvim običan pas. I dok je Očnjakov izgled zastrašujuć on je zapravo, Hagridovim riječima - kukavica. Čini se da Očnjak najviše voli Harryja.



### Bundi

### Norbert(a)

### Kljunoslav/Letimir

## Vanjske veze
* Hagrid - Harry Potter Lexicon
* Rubeus Hagrid na vanjskoj Harry Potter Wiki
Quirinus Quirrell

**Profesor Quirinus Quirrell** bio je učitelj Obrane od mračnih sila u Hogwartsu od 1991. do 1992. Prije toga Quirrell je uzeo slobodnu godinu i otišao u Albaniju, gdje se prvi put susreo sa Crnom magijom i samim Lordom Voldemortom. On ga je prihvatio za svog gospodara i postao njegovim slugom koji često nije uspijevao ostvariti Voldemortove planove. Vjerojatno se zbog tog straha od neuspjeha pri povratku promijenilo njegovo ponašanje. Počeo je mucati i postao bojažljiv. Ali Quirrell je zapravo odglumio mucanje kako bi prikrio svoje stvarne planove i pokazao se prividno bezopasnim.Zbog pijenja Jednorog krvi živeo je polu život.

Kad prvi put nije uspio ukrasti Kamen mudraca iz Gringottsa Lord Voldemort odlučio ga je fizički opsjesti kako bi ga držao pod kontrolom. Kako bi sakrio Voldemortovo lice na svom zatiljku nosio je ljubičasti turban (iz turbana je dolazio miris češnjaka). Nakon što je Voldemort poražen napustio je Quirrellovo tijelo i Quirrell je ubrzo umro.

* **Prepoznatljive osobine**: blijed i nervozan, sklon nesvjesticama, obično dršće, jedno lice viška...
* **Značenje imena**: Prezime Quirrell moglo bi dolaziti od "querolous" što znači "plačljiv" ili onaj koji se žali, a možda samo treba zvučati kao squirrel (vjeverica).

## Vanjske veze
* Quirinus Quirrell na vanjskoj Harry Potter Wiki
Hermione Granger

**Hermiona Jean Granger** (rođena 19. rujna 1979.) je izmišljeni lik iz serije romana o Harryju Potteru britanske spisateljice J. K. Rowling.

Porijeklom je bezjakinja. Njezini su roditelji zubari. Harryja i Rona upoznala je u "Hogwarts Expressu" prvog dana tražeći Nevillovu izgubljenu žabu. U početku ni Harryju ni Ronu nije bila simpatična jer je svima zapovijedala i puno pametovala. No to se promijenilo nakon što su Ron i Harry spasili Hermionu od gorskog trola, a ona njih od kazne. Od toga dana oni su postali najbolji prijatelji. Hermione je opsiana kao djevojčica duge smeđe kovrđave kose sa lijepim smeđim očima. Do četvrte godine je imala duže zube nego što je normalno, ali joj je Madame Pomfrey magijom smanjila i dovela u normalnu veličinu.

Hermione je najpametnija učenica na godini i uvijek ima spreman odgovor na profesorovo pitanje (i zato joj svi govore da je sveznalica). To njezino znanje često izvlači Rona i Harryja iz nevolja, bilo da se radilo o njihovim pustolovinama ili o školskim zadaćama. Hermione uvijek za sve ima logično objašnjenje i zato neprestano " spušta na zemlju" Rona i Harryja kad se oni previše zanesu svojim nemogućim i gotovo apsurdnim idejama i teorijama. Često u školi pomaže Nevillu. Također je poznata i kao stručnjak za ljubavne probleme, pa joj se zato i Harry obraća kad ne razumije cure.

Ron i Hermione se neprestano svađaju (uglavnom oko gluposti) i tako dovode do ludila sve oko sebe, a posebice Harryja. Trebalo im je milion godina da shvate ono što su već svi znali - da se sviđaju jedno drugome. No Ron ne bi bio Ron da i to nije uprskao, ali ipak su u zadnje vrijeme stvari krenule nabolje.

Hermione je osnovala Z.B.LJ.U.V. (Zajednica za boljitak ugnjetavanih vilenjaka), čime neprestano gnjavi sve oko sebe, a i od nje je potekla ideja o osnivanju Dambledoreove Armije. Kad se tako uhvati nekog plana, ne odustaje lahko, čak i ako pri tome krši školska pravila (čemu se inače strogo protivi).

Slytherini se uvijek rugaju Hermioni što je bezjačkog porijekla, i nazivaju je raznim pogrdnim imenima, no i Ron i Harry je uvijek brane (i usput tako zarade još jednu kaznu), iako im Hermiona neprestano govori da ih ignorira.

Hermione ima riđeg mačka Krivonju. Mačak je nevjerovatno inteligentan, shvatio je da su Sirius Black i Peter Pettigrew bili animagusi. Skoro cijelu treću godinu su Ron i Hermiona bili posvađani zbog njega.

Hermiona se kasnije pokazuje kao prava prijateljica. U 7. knjizi postaje vjeran suputnik Harryju u njegovoj potrazi za horkruksima koju mu je povjerio Dumbledore. Između nje i Rona frcaju sve jače i jače iskre, što ih naposljetku dovede i do braka. Imaju dvoje djece. Mala Rose sad kreće u prvi razred, dok će mali Hugo tek za dvije godine moći u Hogwarts, a društvo će mu pratiti Lily, Harryjeva i Ginnyna kćer.

U filmu Hermionu glumi Emma Watson.

## Vanjske veze
* Hermione Granger na vanjskoj Harry Potter Wiki
Razredbeni klobuk

**Razredbeni klobuk** je izmišljeni magični predmet iz serije romana o Harry Potteru britanske spisateljice J. K. Rowling.

Razredbeni klobuk je magični klobuk, korišten u Hogwartsu kako bi na magičan način rasporedio učenike u jedan od četiri doma u Hogwartsu : Gryffindore, Hufflepuffe, Ravenclawe ili Slytherine. Tokom banketa, upriličenog za početak školske godine, učenici prve godine, koji su po tradiciji Hogwartsa stigli u čamcima preko jezera, poredaju se u red, te ih profesorica McGonagall proziva po abecednom redoslijedu kako bi bili raspoređeni. Prozvani učenik sjeda na stolicu na sredini Velike dvorane, te stavlja Razredbeni klobuk na glavu. Razredbeni klobuk ima sposobnost da pregleda misli, sposobnosti i budućnost učenika. Tako je rekao Harryju da je pametan, hrabar i odlučan, te da bi se najbolje snašao u Slytherinima, ali je i poštovao Harryjeve želje pa ga je rasporedio u Gryffindore. Nakon što je Klobuk odlučio, glasno izgovori ime doma u koji svrstava učenika. Razredbeni klobuk svake godine pjeva drugačiju pjesmu pred početak ceremonije razvrstavanja i obično pobroji odlike Osnivača Hogwartsa. 

Razredbeni klobuk je pripadao Godric Gryffindoru, osnivaču Hogwartsa i doma Gryffindora. Gryyfindor ga je ostavio u Hogwartsu zajedno sa svojim mačem i od tad živi u ravnateljevom uredu. Nisu poznate njegove druge aktivnosti, osim razvrstavanja učenika.

Razredbeni klobuk, neposredno pred početak ceremonije razvrstavanja novih učenika, recituje pjesmu koju je sam smislio. Tekst te pjesme je svake godine drugačiji i obično opisuje i veliča Osnivače Hogwartsa, iako nerijetko upozorava na neku opasnost, kao u *[[Harry Potter i Red feniksa|Harry Potteru i Redu feniksa]]*.

U *[[Harry Potter i Odaja tajni|Harry Potteru i Odaji tajni]]*, Razredni klobuk je odigrao jednu od nabitnijih uloga. Dumbledoreov feniks, Fawkes, je donio Harryju Razredbeni klobuk u Odaju tajni. Kada je Harry stavio Klobuk na glavu, u njemu je nastao Gryffindorov mač koji je pomogao Harryju da ubije Baziliska. Mač i klobuk su jedina dva poznata predmeta koja su pripadala Gryffindoru.

U filmskim verzijama romana, Lesie Phillips je posudio glas Razredbenom klobuku.

## Vanjske veze
* Razredbeni klobuk na vanjskoj Harry Potter Wiki
Klinika Mayo

**Klinika Mayo** je svjetski poznata medicinska institucija sa sjedištem u Rochesteru u američkoj državi Minnesoti. Prvi i najveći objekti Klinike Mayo su smješteni u Rochesteru, ali postoje dodatne bolnice i ordinacije u Jacksonvilleu na Floridi i Scottsdaleu u Arizoni. Uz to Klinika Mayo vodi brojne manje klinike i bolnice u Minnesoti, Iowi i Wisconsinu, poznate kao "Zdravstveni sistem Mayo". Klinika Mayo se redovno navodi kao druga po kvaliteti bolnica u SAD, iza Johnsa Hopkinsa, u istraživanju *[[U.S. News & World Report]]a*; za 2006. godinu v.http://www.usnews.com/usnews/health/best-hospitals/honorroll.htm.

Izraz "klinika" u nazivu Klinike Mayo bi u normalnim okolnostima značio manji objekt. Klinika Mayo je započela kao takva, ali danas predstavlja sveobuhvatni sistem zdravstevne zaštite u svojoj matičnoj regiji južne Minnesote (Zdravstveni sistem Mayo) koji pruža potpunu bolničku i vanbolničku njegu kroz bolnice i klinike. Također predstavlja organizaciju za medicinsko istraživanje s velikim ugledom unutar SAD i u svijetu.

Primarna vrijednost Klinike Mayo je sažeta u motu "Potrebe pacijenta su najvažnije." Misija klinike je "Mayo će pružiti najbolju moguću njegu svakom pacijentu svaki dan kroz integriranu kliničku praksu, obrazovanje i istraživanje." http://www.mayoclinic.org/about/missionvalues.html

Klinika Mayo je prema prihodima druga najveća besprofitna organizacija u svojoj državi državi, odmah iza zdravstvenog osiguravatelja Blue Cross and Blue Shield u Minnesopti. Godine 2004. organizacija je dobila 5,6 milijardi US$.http://www.startribune.com/stories/535/5788719.html Aktivnosti obrazovanja i istraživanja se djelomično financiraju iz prihoda kliničke prakse.

Statistike za 2004. godine:

* 513.377 pacijenata, 
* 2.271.484 ukupnih posjeta pacijentima van bolnica, 
* 130.093 primljenih pacijenata, i
* 599.002 bolničkih dana i dana njege pacijenata.

Klinika Mayo se razlikuje po načinu na koji se plaćaju ljekari. U većini sistema zdravstvene zaštite, ljekari se plaćaju po broju pacijenata koje su pregledali i liječili. Što su više pacijenata primili, to su bolje plaćeni. U Klinici Mayo, ljekari primaju plaću nezavisno o broju pacijenata. Plaće se određuju po tržištu rada, odnosno po prosjeku plaća ljekara u drugim bolnicama. To omogućava ljekarima da se više posvete svojim pacijentima i ne brinu toliko o vremenu. Ljekari i kirurzi, stoga, nemaju financijske poticaje za povećan broj terapija i postupaka.

## Vanjske veze

* Official site of Mayo Clinic
* Mayo Clinic College of Medicine
* Jobs at Mayo Clinic
* History of Mayo Clinic
Harry Potter and the Philosopher's Stone (razvrstavanje)

Izraz ***Harry Potter and the Philosopher's Stone*** može označavati:
* Harry Potter and the Philosopher's Stone (knjiga)
* Harry Potter and the Philosopher's Stone (film)
* Harry Potter and the Philosopher's Stone (igra)
Dijeta

**Dijeta** je izraz kojim se opisuje praksa uzimanja točno određenih količina i vrste hrane kako bi se postigao određeni cilj. Najčešći cilj je smanjivanje tjelesne mase, iako pojedini sportaši ponekad koriste određenu vrstu ishrane kako bi povećali tjelesnu masu, pogotovo mišiće. Dijeta se provodi kako iz zdravstvenih, tako i iz estetskih razloga.

## Vanjske veze
* Overeaters Anonymous website 
* Video lectures at the Harvard School of public health 
* A PBS Frontline interview with Prof. Walter Willett, Chair of Harvard's nutrition department
* Harvard School of Public Health "Nutrition Source" website
Jazbina (Harry Potter)

**Jazbina** je imaginarna kuća iz serije romana i filmova o Harry Potteru koja pripada obitelji Weasley. Nalazi se u imaginarnom selu, Ottery St. Catchpole, u Devonu, u Ujedinjenom Kraljevstvu. Kuća je visoka - ima otprilike četiri ili pet spratova - i njezino raspadanje sprječava samo magija. U blizini kuće se nalazi dobro skriven teren za igranje metloboja kojeg koriste Weasleyevi.

Jazbina je puna magije, pa su čak i obični, 'bezjački', predmeti začarani kako bi sami obavljali zadatke. Jedan od začaranih premedmeta je i sat kojeg koristi Molly Weasley. Kazaljke na satu predstavljaju članove obitelji, a umjesto brojki na satu stoje oznake o trenutnom stanju i lokaciji članova obitelji. Na tavanu kuće živi gul koji noću drži Rona budnog lupanjem po cijevima.

Kuću okružuje ogroman vrt sa svakojakim životinjama i biljkama u njemu. Također u njemu žive gnomi, mala čarobna stvorenja koje stalno treba istjerivati iz vrta *razgnomljavanjem*.

U Jazbini trenutno žive Molly i Arthur Weasley sa svoje dvoje najmlađe djece, Ronom i Ginny. Njihov stariji sin Bill radi za banku Gringotts i živi sam. Charlie Weasley živi u Rumuniji. Percy Weasley se nakon svađe s roditeljima preselio u London, a blizanci Fred i George žive u stanu iznad svojeg dućana u Zakutnoj ulici.

## Vanjske veze
* Jazbina na vanjskoj Harry Potter Wiki
Colin i Dennis Creevey

**Colin i Dennis Creevey** su fiktivni likovi iz serije romana o Harry Potteru britanske spisateljice J. K. Rowling. Colina smo imali priliku upoznati u Harry Potteru i Odaji tajni, a Dennisa u Harry Potteru i Plamenom Peharu.

Colin i Dennis su bezjačkog porijekla: njihov otac je mljekar. Colin je opisan kao lik koji se lahko uzbudi, bio je oduševljen spoznajom da je čarobnjak, ali je zadržao bezjačku naviku fotografisanja ljudi, predmeta i događaja. Tako je tokom cijele svoje prve godine u Hogwartsu fotografisao ljude, često progoneći upravo Harryja, a snimljene je fotografije slao svojoj obitelji. Harryja je Colinova stalna pažnja počela pomalo iritirati. Colin je na istoj godini kao i Ginny Weasley i na Harryjevoj drugoj godini bio je žrtva baziliska puštenog iz Odaje tajni. Na sreću, spasio ga je njegov fotoaparat: u pokušaju da fotografira zvijer izbjegao je izlaganje baziliskovom smrtonosnom pogledu i pretrpio je samo paralizu, tj. petrifikaciju (izlječivu).

Dennis je od Colina mlađi dvije godine i, kao i Colin, svrstan je među Gryffindore. Kada je Dennis prvi put dolazio u Hogwarts, te plovio u čamcu preko jezera po nevremenu, slučajno je upao u jezero, što je njega nevjerovatno uzbudilo.

Oba Creeveya pridružila su se Harryjevom pokretu nastave Obrane od mračnih sila, ili takozvanoj Dumbledoreovoj Armiji(DA), ali ni jedan od njih dvojice nije sudjelovao u bitci u Odjelu tajni, koja se odvijala dok je Colin pohađao četvrtu, a Dennis drugu godinu u Hogwartsu.

Glumac Hugh Mitchell glumio je Colina Creeveya u Harry Potteru i Odaji tajni (2002.)

Jedna manja zanimljivost koja se tiče braće Creevey je da u Harry Potteru i Redu feniksa Dennis prisustvuje prvom sastanku Dumbledoreove Armije u Veprovoj glavi u Hogsmeadeu, iako učenicima druge godine nije dozvoljeno posjećivati Hogsmeade. Ako se pravila nisu promijenila od Harryjeve treće godine, ovo bi mogla biti manja greška autorice, J. K. Rowling iako je barem jednako toliko vjerovatno da su stariji učenici Dennisa nekako "prokrijumčarili" u Hogsmeade i da u tome nisu uhvaćeni.

## Vanjske veze
* Braća Creevey na vanjskoj Harry Potter Wiki
** Colin Creevey na vanjskoj Harry Potter Wiki
** Dennis Creevey na vanjskoj Harry Potter Wiki
Ginny Weasley

**Ginny Weasley** (rođena 11. augusta 1981.) je najmlađe dijete u porodici Weasley, te ujedno jedino žensko dijete rođeno u toj porodici u posljednjih nekoliko generacija. Kao i svi Weasleyjevi prepoznatljiva je po svojoj vatreno crvenoj kosi i pjegicama.

Dok je bila mlađa, bila je zaljubljena u Harry Pottera, te bi u njegovoj prisutnosti uvijek zanijemila i pocrvenila. Nesretna tako zbog neuzvraćene ljubavi, te zbog zadirkivanja njene braće ona se počinje povjeravati dnevniku koji je pronašla u svojoj rabljenoj zbirci iz preobrazbe, misleći da ga je neko tamo zaboravio, dok joj ga je tamo zapravo podmetnuo Lucius Malfoy. I što mu se ona više povjeravala to je više padala pod uticaj tog dnevnika koji je zapravo bio jedan od Voldemortovim horkruksa, i tako ju je na kraju 16-godišnji Tom Riddle tj. Voldemort na kraju potpuno opsjeo. Na njegov nagovor otvara Odaju tajni te pomoću baziliska napada učenike bezjačkog porijekla. Naposljetku je Voldemort iskorištava kao mamac za Harry Pottera, koji zajedno s Ronom i profesorom Lockhartom dolazi spasiti Ginny, i u tome na kraju uspijeva usput uništivši Riddleov dnevnik.

Nakon *Odaje tajni*, Ginny se još više zaljubljuje u Harryja pošto joj je on ipak spasio život. No zahvaljujući savjetu Hermione Granger, polako se počinje opuštati te izlaziti s drugim dečkima, te ju je tako Harry počeo gledati u sasvim drugom svijetlu i na posljetku se zaljubio u nju. Nažalost, nakon Dumbledoreove smrti prekida s njom bojeći se da bi je Voldemort ponovo mogao iskoristiti kako bi došao do njega, kao što je to već jednom učinio.

Na svojoj četvrtoj godini Ginny postaje dio Gryffindorskog metlobojskog tima kao tragač, pošto je Harryju Umbridgeica doživotno zabranila igranje metloboja, a u petoj godini postaje lovac. Sva njezina braća su bila zapanjena njezinim talentom za metloboj pošto joj oni nikad nisu dopuštali da igra s njim. No ona je, kao što kasnije saznaju, od svoje šeste godine provaljivala u šupu u kojoj su njezina braća držala metle te letjela na njima.

Pametna je i inteligentna vještica, poznata po svom uroku bala šišmišica (kojim je uspjela impresionirati Slughorna) i zbog toga joj se nitko ne usudi zamjeriti. Kao član Dumbledoreove armije sudjelovala je u bitci u Odjelu Tajni zajedno sa Harryjem, Hermionom, Ronom, Nevilleom i Lunom, no srećom prošla je bez nekih težih ozljeda (slomljeni gležanj koji je Madam Pomfrey u tren oka izliječila).

Ginny je inače po naravi prilično temperamentna (te ponekad pomalo zastrašujuće podsjeća na gospođu Weasley) i pričljiva, pa je zbog takvog karaktera vrlo popularna u Hogwartsu. Snalažljiva je i hrabra, pravi Gryffindor. Život sa šestero starije braće naučio je da se izbori za sebe, što joj dobro dolazi u raznim situacijama. Slična je Fredu i Georgeu po daru za pravljenje nevolja, samo na nju nitko nikad ne posumnja.

S braćom (a pogotovo Ronom) se uglavnom svađa jer oni na nju još gledaju kao da ima 5 godina (što nju beskrajno iritira) i smatraju da je premlada da bi imala dečka. Naposljetku ipak bude po njezinom.

U filmu je glumi Bonnie Wright.

## Vanjske veze
* Ginny Weasley na vanjskoj Harry Potter Wiki
Pomona Sprout

**Pomona Sprout** je (rođena 15. maja) fiktivni lik iz serije romana o Harry Potteru autorice J. K. Rowling. Ona je profesorica Travarstva i predstojnica doma Hufflepuffa u Hogwartsu. Ona je zdepasta i vesela vještica koja nosi otrcanu pelerinu prekrivenu zemljom i pohabani šešir.

Profesoricu Sprout je glumila britanska glumica Miriam Margolyes.

Njezino najveće dostignuće u romanima o Harry Potteru je bila priprema soka od mandragore za 'oživljavanje' žrtava baziliska u Harry Potteru i Odaji tajni. Pojavila se i u Harry Potteru i Plamenom peharu kad je napravila veliku količinu sredstva protiv akni, a kasnije iste godine je bila izabrana da tješi Amosa Diggoryja i njegovu suprugu nakon što je njihov sin, pripadnik Hufflepuffa, Cedric Diggory poginuo.

U Harry Potteru i Redu feniksa je podržala priču Harry Pottera o Voldemortovom povratku u svoje tijelo. Kao i mnogi drugi profesori u Hogwartsu, nije podnosila Dolores Umbridge i trudila se ne obazirati se na njene zapovijedi i odredbe. To je potvrdila kad je Gryffindorima dodijelila dvadeset bodova zato što joj je Harry dodao kantu za zalijevanje.

Nakon bitke u Hogwartsu u Harry Potteru i Princu miješane krvi profesorica Sprout je poslala učenike natrag na spavanje i prisustvovala je sastanku s Minervom McGonagall, Filiusom Flitwickom, Horaceom Slughornom i Rubeusom Hagridom na kojem se govorilo o budućnosti Hogwartsa. Profesorica Sprout je jedna od zagovaratelja ideje da Hogwarts ostane otvoren nakon Dumbledoreove smrti. Podržavala je i prijedlog da Dumbledore bude pokopan na zemljištu škole.

## Vanjske veze
* Pomona Sprout na vanjskoj Harry Potter Wiki