open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elegija iz Osake

je japanski crno-bijeli film snimljen 1936. u režiji Kenjija Mizoguchija. Protagonistica filma, koju tumači Isuzu Yamada, je Ayako Murai, lijepa ali siromašna telefonistica iz Osake koja, uhvaćena u pronevjeri novca, pristaje spavati sa svojim poslodavcem, a kasnije i sa drugim obožavateljima s radnog mjesta, kako bi platila očeve dugove i skupila novac za brak sa svojim dečkom. Elegija se smatra prvim "ozbiljnim" filmom u Mizoguchijevoj filmografiji, odnosno prvim koji je doživio uspjeh kod publike i kritike. Mizoguchi je iste godine snimio *[[Sestre Giona]]* koji je sa *Elegijom* dijelio glumačku postavu i temu radnje.

## Uloge
* Ayako Murai... Isuzu Yamada
* Sumiko Asai... Yoko Umemura
* Sachiko Murai... Chiyoko Okura
* Hiroshi Murai... Shinpachiro Asaka
* Sonosuke Asai... Benkei Shiganoya
* Yoshizo Fujino... Eitarō Shindō
* Dr. Yoko... Kunio Tamura
* Junzo Murai... Seiichii Takekawa
* Nishimura... Kensaku Hara
* Inspektor... Takashi Shimura

## Reference

## Vanjske veze
* 
*  *[http://www.jmdb.ne.jp/1936/bl002030.htm Osaka Elegy]* at the Japanese Movie Database
Sestre iz Giona

je japanski crno-bijeli film snimljen 1936. u režiji Kenjija Mizoguchija. Naslovne protagonistice - koje tumače Isuzu Yamada i Yōko Umemura - su dvije dvije sestre koje za život zarađuju kao gejše u Gionu, "četvrti zadooljstva" u gradu Kyoto. Radnja prikazuju kako svom poslu i odnosu sa klijentima pristupaju na različit način - starija se drži tradicionalnog profesionalizma, dok mlađa preferira zapadnu odjeću i pohlepno iskorištava muškarce - ali na kraju obje završe tragično. Sestre su godine 1937. dobile nagradu japanskog časopisa *[[Kinema Jumpo]]*. Kasnije je stekao veliku popularnost u feminističkim krugovima, s obzirom da je u njima shvaćen kao alegorija na trajno podređen odnos žena u japanskom i, općenito svakom patrijarhalnom, društvu.

Godine 1956. je snimljen istoimeni remake u režiji Hiromase Nomure.

## Uloge
* Isuzu Yamada ... mlađa sestra Omocha
* Yōko Umemura ... starija sestra Umekichi
* Benkei Shiganoya ... bankrotirani poslovni čovjek Shimbei Furusawa
* Fumio Okura ... Jurakudo
* Eitarō Shindō ... Kudo
* Taizō Fukami ... Kimura
* Sakurako Iwama ... Omasa Kudō
* Namiko Kawajima
* Reiko Aoi
* Shizuko Takizawa

## Reference

## Vanjske veze
* official page  at Shochiku website
* http://movies.nytimes.com/movie/44923/Sisters-of-the-Gion/overview 
* http://www.filmref.com/directors/dirpages/mizoguchi.html 
* http://www.answers.com/topic/sisters-of-the-gion?cat=entertainment
* http://www.talkingpix.co.uk/ReviewsSisterofG.html
*
August der Starke

***August der Starke*** je njemačko-poljski crno-bijeli historijski film snimljen 1936. u režiji Paula Wegenera, poznat kao jedno od rijetkih koprodukcijskih ostvarenja predratne Poljske i Trećeg rajha. Napravljen u periodu diplomatskog *[[reapprochement]]a* dvije države, kao temu je imao život kralja Augusta II od Saksonije (čiji lik tumači Michael Bohnen, koji je u 18. vijeku istovremeno bio i kralj Poljske, a koga i Nijemci i Poljaci smatraju jednim od svojih velikih nacionalnih vladara. Kao predložak je poslužio istoimeni roman popularnog pisca Alfreda Schirokauera.

## Uloge
* Michael Bohnen - August der Starke
* Lil Dagover - Gräfin Aurore Königsmark
* Marieluise Claudius - Gräfin Anna Constanze Cosel
* Günther Hadank - Karl XII
* Franz Schafheitlin - Flemming
* Ernst Legal - Graf Saumagen
* Walther Süssenguth - Fürstenberg
* Maria Krahn - Eberhardine
* Karl Hannemann - Patkul
* Paul Mederow - Pöppelmann
* Hans Kettler - Schulenburg
* Curt Lucas - Graf Hoym
* Rose Borgh - Hofdame Ballett 2
* Eva Wegener - Hofdame Ballett 1
* Ernst Rotmund - Wirt in Warschau
* Hans Rudolf Waldburg - Bischof von Gnesen
* Ewald Schindler - Leibmedikus
* Franz Weilhammer - Permoser
* Carl Heinz Charrell - Dinglinger
* Paul Hildebrandt - Leibbursche bei Karl XII
* Ferdinand Asper - Ballettmeister
* Wolfgang von Schwindt - Zeremonienmeister
* Dieter Horn - Brühl
* Franz Stein - Superintendent
* Armin Schweizer - Hoffriseur
* Kai Möller - General Piper
* Maria Loja - Ballettmeisterin
* Hamala - Eine Tänzerin
* Maria Balcerkiewiczówna - Fürstin Jablonska
* Maria Wieke - Ihre Begleiterin
* Tamara Wiszniewska - Jasia
* Franciszek Brodniewicz - Adelsmarschall
* Wanda Jarszewska - Eine polnische Wirtin
* Harry Muratov - Ein polnischer Wirt
* Loda Halama - Junge Verlobte
* Wilhelm Mewes - Sächsischer Kutscher
* Aleksander Suchcicki - Hofmarschall

## Izvori

## Literatura
* Bergfelder, Tim & Bock, Hans-Michael. *The Concise Cinegraph: Encyclopedia of German. Berghahn Books, 2009.
* Kreimeier, Klaus. *The Ufa story: a history of Germany's greatest film company, 1918-1945*. University of California Press, 1999.
* Skaff, Sheila. *The Law of the Looking Glass: Cinema in Poland, 1896-1939''. Ohio University Press, 2008.

## Vanjske veze
*
Požari u Australiji 2013.

**Požari u [[Australija|Australiji]] 2013.** pogodili su područje Novog Južnog Walesa 17. listopada 2013. te doveli do jedne od najtežih elementarnih nepogoda u zadnjih 40 godina tog područja. Novi Južni Wales je proglasio izvanredno stanje te naznačio da su Modre planine u epicentru katastrofe. Do 20. listopada, uništeno je 200 kuća i oko 37.000 hektara šume. Pojedini policajci su ostali čuvati evakuirane kuće od mogućih provala. Do 21. listopada, uništeno je 109.000 hektara površine u 56 različita požara.

Iznimni visoke temperature i nedostatak kiše pogoršali su stanje na terenu. 21. listopada najavljena je i istraga da li je nedavna vojna vježba u okolici, koja je uključivala eksplozive, možda nenamjerno izazvala požar. Istodobno, policija je uhitila dva dječaka - jedan sa 11 a drugi sa 15 godina - zbog sumnje da su namjerno izazvali požare u blizini Newcastlea.

Vatrogasci su objavili da je vatrena fronta duga 305 kilometara te da ulaže ogromne napore kako bi ju suzbila. Jedan čovjek je umro dok je pokušao spasiti svoju kuću od vatre. Medicinski zvaničnici Sydneya objavili su upozorenje da je disanje otežano s obzirom na to da je nebo iznad grada puno dima i pepela. Aerodrom u Newcastelu, 160 kilometara sjeverno od Sydneya, zatvoren je kao i autoceste, a škole i cijele četvrti su evakuirane.


Datoteka:Fire in Lithgow.jpg|Požari u Lithgowu
Datoteka:Heatherbrae smoke 20131017.jpg|Dim iznad Heatherbraea 
Datoteka:Campvale homes 20131020.jpg|Kuće koje su preživjele plamen 
Datoteka:Springwood - State Mine Fire Smoke over Sydney.JPG|Zatamnjeno nebo iznad Springwooda


## Izvori

## Vanjske veze

* Pregled vijesti o požarima na Guardianu
* Drama u Australiji: Vatrogasci žele izbjeći mega požar, 200 kuća uništeno  na Dalje.com
Alfred Schirokauer

**Alfred Schirokauer** (Breslau, 13. jul 1880 - Beč, 27. oktobar 1934) bio je njemački književnik i filmski scenarist, najpoznatiji kao autor popularnih biografskih romana. Pisanjem se počeo baviti nakon studija prava, a relativno rano se povezao sa filmskom industrijom te napisao scenarije za brojne filmove, od kojih je neke i režirao. Nakon dolaska nacista na vlast je 1933. zbog svog jevrejskog porijekla emigrirao u Beč, gdje je i umro godinu dana kasnije.

## Romani

* 1906: *Junges Volk.* Fontane, Berlin. 
* 1908: *Marta Riel. Eine Geschichte vom Glück.* Fontane, Berlin. 
* ca. 1910: *Messalina.* A. Weichert, Berlin 1927. 
* 1910: *Die graue Macht.* (Kriminalroman)
* 1911: *Einsame Frauen.* Fontane, Berlin.
* 1912: *Das Lied der Parzen.* Bong, Berlin. 
* 1912: *Einige Jugendsünde.* Bong, Berlin.
* 1912: *Ferdinand Lassalle. Ein Leben für Freiheit u. Liebe.* Bong, Berlin.
* 1914: *Die siebente Großmacht.* Oesterheld, Berlin. 
* 1914: *Satan.* Kronen-Verlag, Berlin. 
* 1916: *August der Starke.* Bong, Berlin.
* 1919: *Die Stürmer.* Borngräber, Berlin. 
* 1920: *Irrwege der Liebe.*Uhlmann, Siegmar-Chemnitz.
* 1921: *Mirabeau.* Bong, Berlin.
* 1922: *Die kleinen Fürsten. Diplomatie u. Liebe am Balkan.* Eysler, Berlin. 
* 1922: *Die lieben jungen Frauen.* A. Weichert, Berlin.
* 1923: *Napoleons erste Ehe.* Hachmeister & Thal, Leipzig. 
* 1924: *Ilse Isensee.* Eysler, Berlin.
* 1925: *Lord Byron. Der Roman einer leidenschaftlichen Jugend.* Oestergaard, Berlin. 
* 1925: *Lukrezia Borgia. Historischer Roman.* R. Bong, Berlin.
* 1926: *Hinter der Welt.* Engelhorns, Stuttgart.	 
* 1927: *Die Bunten Schleier.* Rhein-Elbe-Verlag, Hamburg. 
* 1927: *Der Tanz auf der Weltkugel.* Spiegel, Wien/ Berlin. 
* 1928: *Gegen Mensch und Schicksal.* Arbeitsgemeinschaft für Kultur und Aufbau, München. 
* 1928: *Die Frau von gestern und morgen.* Ullstein, Berlin.
* 1929: *Hat's Hoff getan?* Buchwelt, Berlin. 
* 1929: *Die unmögliche Liebe.* Ullstein, Berlin. 
* 1929: *Der Tanz auf der Erdkugel* (= *Glöckner-Bücher.* Bd. 35). Glöckner-Verlag, Berlin/ Wien.
* 1930: *Kleopatra.* Roman, Berlin Richard Bong
* 1930: *Alarm.* Goldmann, Leipzig (Kriminalroman).
* 1930: *Acht im Urwald. Schicksale unter Auswanderern.* Ullstein, Berlin.
* 1931: *Die einen weinen, die anderen wandern.* Ullstein, Berlin.
* 1932: *Don Juan auf der Flucht.* Ullstein, Berlin.
* 1932: *Der erste Mann. Roman einer Primanerin.* Ullstein, Berlin.	
* 1932: *Schüsse in Shanghai.* (Kriminalroman)

## Filmografija

## Vanjske veze

* 
*
Modre planine

**Modre planine** (engleski: *Blue Mountains*) je planinsko područje u New South Walesu, Australija, površine od 11.400&nbsp;km². Ono čini sjevernu granicu šireg gradskog područja Sydneya, od čijeg središta je udaljeno oko 50&nbsp;km. Modre planine se protežu zapadno od rijeke Nepean, sve do rijeke Coxs.

Modre planine svoje ime duguju šumi eukaliptusa koja ga prekriva. Naime, kada se temperatura digne, eterična ulja plavog eukaliptusa (*Eucalyptus saligna*) isparavaju i raspršuju se u zraku tako da ne dopuštaju prodor vidljive svjetlosti, osim plavog spektra koja je najprodornija jer ima najnižu frekvenciju. Zbog toga promatračima krajolik Modrih planina izgleda okupan u plavoj boji.

Modre planine se uglavnom sastoje od pješčane visoravni koja je ispresjecana klancima dubokim i do 760 metara. Prosječna visina planina je od 100 do 1300 metara nadmorske visine. U ovom području obitava oko 160.000 stanovnika, a sjedište lokalne uprave se nalazi u gradovima City of Blue Mountains, City of Hawkesbury, City of Lithgow i Oberonu.

Veći dio ovog područja je uklopljen u "Velike modre planine" u kojem se, na 10.300&nbsp;km², nalazi sedam zaštićenih nacionalnih parkova i jedan park prirode. Velike modre planine su upisane na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Australiji i Oceaniji 2000. godine kao jedinstven primjer evolucijske prilagodbe šume eukaliptusa nakon što se Australijski kontinent odvojio od Gonvane. Velika ekološka raznolikost Australije se odražava i u velikom broju vrsta eukaliptusa koji rastu na ovom području, njih 99. To čini 10% viših biljaka na kontinentu, među kojima je i veliki broj ugroženih (120 vrsta), endemskih (114 vrsta) i evolucijskih relikta, kao što je Australski stribor koji raste na nekoliko mikrolokacija.


file:Red Hands Cave.jpg|Otisci ruku Aboridžina kod Glenbrooka
file:(1)Ruins at Yerranderie.jpg|Napušteni rudarski grad srebra, Yerranderie 
file:Jamison Valley, Blue Mountains, Australia - Nov 2008.jpg|Plavi odsjaj doline Jamison
file:Wind erosion cave, blue mountains.jpg|Špilja nastala erozijom vjetra
file:Upper Wentworth Falls, NSW, Australia 2 - Nov 2008.jpg|Slap Wentworth


## Reference

## Vanjske veze

* Virtualni obilazak Modrih planina   
* Službene stranice nacionalnog parka Modre planine
Yidl mitn Fidl

***Yidl Mitn Fidl*** (, , , ; doslovno: *Yidl sa svojom violinom*) je poljsko-američki filmski mjuzikl snimljen 1936. godine u režiji Josepha Greena, najpoznatiji kao prvi zvučni film originalno napravljen na jidišu. Radnja prikazuje kako se osiromašeni poljski Jevrej, u potrazi za koricom kruha, zajedno sa svojom kćeri priključuje družini putujućih muzičara (*[[klezmer|klezmorima]]*), kao i komplikacije koje nastaju kada se kćer, koju tumači Molly Picon, preruši u muškarca. Green je film snimio nakon uspjeha svog projekta *[[Joseph in the Land of Egypt]]* - nijemog italijanskog filma naknadno sinkroniziranog na jidiš, a koji ga je uvjerio da u SAD i drugdje postoji tržište za filmove na jidišu. Film je sniman u Kazimierz Dolny, a kao statisti i glumci su poslužili stanovnici lokalnog štetla. *Yidl mitn Fidl* je postigao veliki uspjeh, te se danas smatra najboljim filmom Greenove filmografije. Potakao je snimanje niza filmova na jidišu, odnosno trend koji će brutalno prekinuti drugi svjetski rat i Holokaust.

## Literatura
* Sylvia Paskin (Hrsg.): *When Joseph Met Molly: A Reader on Yiddish Film*. Five Leaves Publications, Nottingham 1999 

## Vanjske veze
* 
* Yidl mitn Fidl . Fritz Bauer Institut, Cinematographie des Holocaust
* Steven Lasky: ''Movie Review: "Yidl mitn Fidl" (1936)''. Museum of Family History 
* David Lugowski: ''“Pintele” Queer: The Performance of Jewish Male Heterosexuality in Yiddish American Cinema of the Great Depression''. In: Sean Griffin (Hrsg.): *Hetero: Queering Representations of Straightness*. State University of New York Press, Albany 2009, S. 53-70  
* Chantal Catherine Michel: ''Das Jiddische Kino in Polen''. The Yiddish Cinema
* Sarah Schulman: ''Yidl Mitn Fidl. Yiddish fictional cinema. Jump Cut, A Review of Contemporary Media, no. 31, March 1986, p.&nbsp;42 
* Eve Sicular: ''“A yingl mit a yingl hot epes a tam”: The Celluloid Closet of Yiddish Film''. In: *Jewish folklore and ethnology review*, Band 16, 1994, S. 40-45 

### Video-inserti iz filma
** YIVO: Audio: Music aus dem Film ''Yidl mitn fidl'' Text: Itsik Manger, Musik: Abe Ellstein. Gesang: Molly Picon und Simcha Fostel, Orchester dirigiert von Abe Ellstein
** Molly Picon und Simcha Fostel: Yidl Mitn Fidl
** Molly Picon: Shpil di Fidl Shpil
** Molly Picon: Oy, Mama, bin ich farliebt
** Klezmer Band
** Szene vor der Hochzeit
** Hochzeit
Klezmer

**Klezmer** (Jidiš: כּלי־זמיר) je glazbena tradicija istočnoeuropskih Židova Aškenaza. Klezmer izvode profesionalni glazbenici zvani *klezmorim*, a sastoji se velikim dijelom od plesnih melodija i zabavnih instrumentalnih skladbi za vjenčanja i druge proslave. Iako potječe iz Istočne Europe, oblik danas poznat kao "klezmer" razvio se u Sjedinjenim Državama u zajednicama židovskih doseljenika, govornika jidiša koji su se tamo doselili između 1880. i 1924.

U usporedbi s ostalim stilovima europske narodne glazbe o povijesti klezmera jako je malo poznato, i dobar dio onoga što se o njemu tvrdi treba prihvatiti kao hipotezu.

## Pojam "klezmer"
Riječ "klezmer" dolazi iz kombinacije hebrejskih riječi "kley", tj. "glazbalo" i "zemer", tj. "pjesma" iz čega dolazi "k'li zemer" (כְּלִי זֶמֶר), što doslovno znači "alat za pjesmu" tj. glazbeni instrument.
Isprva je taj pojam označavao glazbene instrumente, a tek kasnije ga se postupno počelo koristiti za same glazbenike. Tek je sredinom i drugom polovicom 20. stoljeća počeo označavati glazbeni žanr. Snimke iz ranog 20. stoljeća zovu ga "Jidiš glazbom", a ponekad i "freilech glazbom" što u prijevodu znači "vesela glazba".

## Stil
Klezmer je prepoznatljiv po karakterističnim, izražajnim melodijama nalik na ljudski glas, zajedno sa smijanjem i plakanjem. To nije slučajno, budući da stil imitira hazon i paraliturgijske napjeve. Stil koristi glazbene ukrase kao što su *dreydlekh* (jidiš: glazbeni ukras), i *krekht* (jecaj).

Od svih glazbenih stilova koji su utjecali na tradicionale klezmer glazbenike najsnažniji je rumunjski, koji su oni čuli, prihvatili i prilagodili svom stilu. Ovu činjenicu odražavaju plesni oblici koji se susreću u preživjelom repertoaru, kao npr. plesni oblici "hora", "doina", "sirba" i "bulgar".

## Izvori
Reefer Madness

***Reefer Madness*** () je američki crno-bijeli kriminalistički film snimljen 1936. godine u režiji Louisa J. Gasniera, koji danas uživa status jednog od najpoznatijih eksploatacijskih ostvarenja svih vremena. Originalno je zamišljen kao obrazovni film pod naslovom ***Tell Your Children*** () i produciran od strane jedne konzervativne vjerske grupe u svrhu upozoravanja djece i roditelja na opasnost od konzumacije kanabisa. Tokom produkcije je film preuzeo nezavisni producent Dwain Esper koji je sadržaj namjerno "začinio" za tadašnje standarde neuobičajeno velikim količinama nasilja i raznih oblika društvene patologije. Protagonisti, koje glume Dorothy Short i Kenneth Craig su Mary i Bill, mladi i "pristojni" bračni par kojima prijatelj ponudi džoint, a nakon čega oboje postaju ovisni o marihuani, te gube potpunu kontrolu nad svojim ponašanjem, a što će na kraju dovesti do tragedije. *Reefer Madness*, napravljen s niskim budžetom, i van etablirane hollywoodske produkcije, je bio brzo zaboravljen i gotovo nepoznat sve do 1972. kada su ga slučajno otkrili studenti UCLA, te je zbog svog karikaturalnog prikaza efekata marihuane na ljude stekao popularnost kao svojevrsna crna propaganda rata protiv droge, a s vremenom i kult status. Godine 2001. je na Broadwayu postavljen istoimeni mjuzikl, a 2005. po njemu snimljen TV-film. Riječ "reefer madness" je u engleskom i drugim jezicima postala sinonim za moralne panike vezane uz drogu.

## Uloge
* Dorothy Short ... Mary Lane
* Kenneth Craig ... Bill Harper
* Lillian Miles ... Blanche
* Dave O'Brien ... Ralph Wiley
* Thelma White ... Mae Coleman
* Carleton Young ... Jack Perry
* Warren McCollum ... Jimmy Lane
* Pat Royale ... Agnes
* Josef Forte ... Dr. Alfred Carroll
* James Ard ... Officer Chuckman
* Harry Harvey Jr. ... Junior Harper

## Vanjske veze

* 
* 
* ''Reefer Madness'' 1936 screenplay (reconstructed)
* Reefer Madness!  - slideshow by *[[Life magazine]]*
Samuel Kuffour

**Samuel Osei Kuffour** (Kumasi, 3. rujna 1976.), umirovljeni ganski nogometaš koji je igrao na poziciji braniča. 

Poznat po svojoj iznimnoj fizičkoj snazi, Kuffour je većinu svoje karijere (više od desetljeća) proveo u Bayern Münchenu, s kojim je osvojio 17 velikih natjecanja i odigrao više od 250 službenih utakmica u svim natjecanjima. 

Od 1993. godine igrao je i za reprezentaciju, a povukao se nakon Svjetskog prvenstva 2006. godine. Sudjelovao je i na četiri Kupa nacija.
Stephen Appiah

**Stephen Leroy Appiah** (Achimota, 24. prosinca 1980.), umirovljeni ganski nogometaš i reprezentativac koji je igrao kao defenzivni vezni. Od 1997. godine, igrao je u brojnim europskim klubovima, odakle je došao iz kluba Hearts of Oak. Nacionalnu reprezentaciju predstavljao je na juniorskim i seniorskim razinama. Godine 2006., bio je kapetan reprezentacije na Svjetskom prvenstvu, a sudjelovao je i na prvenstvu 2010. godine.
Kevin-Prince Boateng

**Kevin-Prince Boateng** (Berlin, 6. ožujka 1987.), gansko-njemački nogometaš koji trenutno igra za Fiorentinu; do 2014. godine je igrao za nogometnu reprezentaciju Gane. Iako je igrač veznoga reda, Boateng je nerijetko igrao i na krilu, a ponekad i u napadu. Početak karijere obilježila mu je Hertha BSC, a kasnije je igrao u nekoliko europskih kluba, najznačajniji od kojih je svakako A.C. Milan. Na reprezentativnom nivou, u mlađim je uzrastima nastupao za Njemačku, ali je od 2010. godine član seniorske reprezentacije Gane. Dva je puta bio u užem izboru za Afričkog nogometaša godine.

Njegov je brat Jérôme Boateng, igrač Bayerna.
Patmos

**Patmos** (grčki: *Πάτμος*, talijanski: *Patmo*) je najmanji i najsjeverniji otok arhipelaga Dodekanez u Grčkoj od 3 044 stanovnika.

## Geografija
Sam otok Patmos ima površinu od 28 km², ali *Općina Patmos* u kojoj su i manji susjednji otoci; Arkoi (54 stanovnika), Marathi (6 stanovnika) i nekoliko nenaseljenih otoka, ima 45 km². On je vrlo razveden otok, koji se sastoji od tri duga rta, između kojih su dva zaljeva. Najviši vrh otoka je brdo sv. Ilija (Ayios Ilias) visoko 269 metara, koje leži u sredini otoka. Oblik otoka, kao i manjih otočića koju ga okružuju upućuju na to da je njegov današnji oblik posljedica vulkanske erupcije koja je raznijela otok i dala mu sadašnji oblik.

administrativni centar otoka je Patmos (zvan i *Hora*, glavni grad) koji leži na jugu, veće naselje je luka Skala, na sredini otoka, ostala naselja su Grikou i Kampos na sjeveru otoka.

Historijski centar Hora Patmosa, je 1999. zajedno sa Manastirom Jovana Bogoslova i Spiljom Apokalipse, uvršten na listu Svjetske baštine UNESCA.

## Historija

Najstariji ostatci ljudske prisutnosti su iz Brončanog doba iz sredine 2. milenija pne., oni su otkriveni na lokalitetu Kastelli. Zna se da su otok kolonizirali Dorani i Jonjani. Tokom 3. vijeka za vrijeme helenizma, antički Patmos dobio je svoju akropolu i bolju odbranu, zbog jačih bedema i tornjeva. Za rimske vladavine Patmos je postao otok na koji su protjerivani protivnici režima, po kršćanskoj tradiciji na otok je oko 95. prognan i Apostol Ivan, on je tu napisao posljednju knjigu Novog zavjeta Apokalipsu.

Nakon legalizacije kršćanstva izgrađen je velik broj ranokršćanskih crkava, jedna od njih bila je i Velika kraljevska bazilika, podignuta sredinom 4. vijeka u slavu Apostola Ivana, na tom mjestu se danas nalazi Manastir Jovana Bogoslova. 
Tokom ranog srednjeg vijeka, otok je skoro potpuno opustio zbog učestalih Saracenskih provala, tad je razorena i Velika bazilika. Bizantski car Aleksije I Komnen 1088. darovao je otok monahu Kristodolosu, koji je osnovao manastir posvećen Ivanu Apostolu i počeo ga graditi 1101.

Od 1207. do 1537. otokom vlada Venecija, i za njene vladavine manastir je bio oslobođen plaćanja poreza.
Stanovništvo otoka se povećalo nakon Pada Konstatinopolisa - 1453., a onda i nakon dolaska brojnih izbjeglica sa Krete 1669. godine. Patmosom je od 1537. do 1912. vladalo - Osmansko carstvo, tad su i monasi morali plaćati porez.

Nakon Italijansko-turskog rata za Libiju - 1912., Kraljevina Italija okupirala je cijeli Dodekanez zajedno sa Patmosom. Talijani su držali otak pod okupacijom sve do 1943., kad su kapitulirali, nakon njih kratko je vladao Treći Rajh, a od 1945. do 1948. otokom vlada Ujedinjeno Kraljevstvo, nakon tog je otok kao i arhipelaga - Dodekanez vraćen Kraljevini Grčkoj.

## Privreda i znamenitosti
Glavna ekonomska aktivnost otočana vezana je uz turizam i poljoprivredu, uzgaja se grožđe, žitarice i povrće. Između Patmosa i Skale nalazi se veliki manastir posvećen Manastirom Jovana Bogoslova u kojem je smještena i bogoslovija.

## Povezano
* Dodekanez

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice otoka  
* ''Pátmos'' na portalu Encyclopædia Britannica
Novšaher

**Novšaher** (perz. نوشهر, dosl. *Novi grad*) je lučki grad u pokrajini Mazandaran na sjeveru Irana. Prema popisu stanovništva iz 2011. godine u Novšaheru je živjelo 43.378 ljudi.

## Veze
* Mazandaran

## Izvori

## Vanjske veze
*  Službene stranice grada Novšahera
;Ostali projekti
Jesetre

**Jesetre** (lat. *Acipenseridae*) su porodica riba iz reda *[[Acipenseriformes]]* odnosno razreda *[[Actinopterygii]]*. Porodica se sastoji se od 4 roda sa 26 vrsta.
Tijela su im prekrivena koštanim pločama a kostur je od hrskavice. Životni vijek im je dugačak a spolno veoma sporo sazrijevaju, deset i više godina.

Oči jesetre slabo su razvijeni i važnu olugu u traženju hrane čine njezini brkovi.

Jesetre žive na sjevernoj hemisferi po velikim rijekama i jezerima, a neke zalaze i u oceane, a mogu narasti i preko 8 metra dužine (*[[Huso huso]]*). Meso im je na cijeni kao i ikra koja se prerađuje u kavijar. Danas su zbog svoje kvalitete ugrožene.

U jadranu živi jadranska (Acipenser naccarii) i atlantska jesetra ili štirjun (*Acipenser sturio*), a u Savi, Dravi i Dunavu kečiga (*Acipenser ruthenus*).

Najveća jesetra ulovljena u Sjvernoj Americi u rijeci Fraser kod Chilliwacka, 2012 godina težila je oko 500 kilograma, i starosti oko 100 godina

## Rodovi
# Rod Acipenser, 18 vrsta.
# Rod Huso, dvije vrste
# Rod Pseudoscaphirhynchus, tri vrste
# Rod Scaphirhynchus, tri vrste

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Dugouha lisica

**Dugouha lisica** ili **šišmišouha lisica** (, ) je sisar iz reda zveri i porodice Canidae. 

## Ugroženost
Ova vrsta nije ugrožena, i navedena je kao poslednja briga jer ima široko rasprostranjenje. 

## Rasprostranjenje
Vrsta je prisutna u Angoli, Bocvani, Etiopiji, Zambiji, Zimbabveu, Južnoafričkoj Republici, Keniji, Mozambiku, Namibiji, Somaliji, Sudanu i Tanzaniji. 

## Populacioni trend
Populacioni trend je za ovu vrstu nepoznat. 

## Stanište
Vrsta Otocyon megalotis ima stanište na kopnu. 

## Literatura
* -{IUCN}- crvena lista ugroženih vrsta, detaljniji podaci o vrsti 

## Reference
Emmanuel Frimpong

**Emmanuel Yaw Frimpong** (Kumasi, 10. siječnja 1992.), gansko-engleski nogometaš koji trenutno igra za Barnsley F.C.. Iako je u mlađim uzrastima predstavljao Englesku, od 2013. godine nastupa za seniorsku reprezentaciju Gane. Ima britansko i gansko državljanstvo.
Aarón Díaz

**Aarón Díaz Spencer** (7. mart 1982 - ) je meksički glumac, pjevač i maneken. Postao je poznat zahvaljujući debitantskoj ulozi Enriquea *Kikea" Goznaleza u TV-seriji *Clase 406*.

== Filmografija ==

* *Clase 406* (2002-2003) ...Enrique 'Kike' González
* *Corazones al límite* (2004) ...Braulio Vallardes Stone
* *Barrera de amor* (2005) ...Andrés Romero
* *Amor xtremo* (2006) ...Sebastián
* *Plaza Sésamo* (2007) ...Doctor
* *Lola...Érase una vez* (2007) ...Alexander Von Ferdinand
* *Terminales* (2008) ...Sebastián
* *Teresa (2010-2011) ...Mariano Sánchez Suárez	
* *[[Pan Am (TV serija)|Pan Am]]* (2011) ...Miguel Ortiz
* *[[El Talismán]]* (2012) ...Antonio Negrete
* *[[Rosario (2013 telenovela)|Rosario]]* (2013) ...Esteban Martinez
* *[[Santa Diabla]]* (2013-2014) ...Santiago Cano

## Diskografija
* 2009: Enamórate de mí
* 2011: Aaron Diaz

## Vanjske veze

* Sitio oficial de Aarón Díaz 
* Biografía Aarón Díaz  (en esmas.com) 
* Biografía de Aarón Díaz en Alma Latina (en inglés)
*
After the Thin Man

***After the Thin Man*** () je američki crno-bijela filmska kriminalistička komedija snimljena 1936. u režiji W. S. Van Dykea. Predstavlja nastavak filma The Thin Man ("Mršavko"), odnosno drugi film iz istoimene serije. William Powell i Myrna Loy ponavljaju uloge bračnog para Nicka i Nore Charles, a radnja je smještena u San Francisco, gdje bivši detektiv Nick zajedno sa Norom dolazi posjetiti njenu bogatu rodbinu i, sticajem okolnosti, bude prisiljen ponovno koristiti svoje detektivske vještine kako bi riješio slučaj ubistva. Dashiell Hammett, autor originalnog romana, napisao je sinopsis, a scenaristi Albert Hackett i Frances Goodrich su sljedeće godine bili nominirani za Oscar za najbolji adaptirani scenario. Često se navodi kako je *After the Thin Man* najbolji film serije.

U Jugoslaviji je bio distribuiran pod naslovom ***Velika ljubav***.

## Uloge
* William Powell ... Nick Charles
* Myrna Loy ... Nora Charles
* Skippy ... Asta, njihov pas
* James Stewart ... David Graham
* Elissa Landi ... Selma Landis
* Joseph Calleia ... "Dancer"
* Jessie Ralph ... Katherine Forrest
* Alan Marshal ... Robert Landis
* Teddy Hart ... Floyd Casper
* Sam Levene ... Poručnik Abrams
* Penny Singleton (navedena kao Dorothy McNulty) ... Polly Byrnes
* William Law ... Lum Kee
* George Zucco ... Dr. Adolph Kammer
* Paul Fix ... Phil Byrnes
* Eadie Adams ... "pjevač na dobrodošlici"

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Plot overview
*
Der Tunnel (film)

***Der Tunnel*** (; ) je njemačko-francuski science fiction film snimljen 1933. u režiji Kurta Bernhardta. Predstavlja adaptaciju romana *[[Der Tunnel]]* njemačkog književnika Bernharda Kellermanna. Radnja prikazuje izgradnju monumentalnog podvodnog tunela koji bi trebao pružiti kopnenu vezu između dviju obala Atlantika, pri čemu graditeljima na čelu sa inženjerom Macom Allanom osim tehničkih problema poteškoće zadaju i bezobzirni bankari i burzovni špekulanti koji nastoje sabotirati projekt. Kao i mnogi filmovi iz tog doba napravljen je u dvije jezične verzije - na njemačkom, u kojoj glavnu ulogu tumači Paul Hartmann, i na francuskom jeziku, gdje glavnu ulogu tumači Jean Gabin. U obje verzije ulogu glavnog negativca tumači njemački glumac Gustaf Gründgens, koji je od strane kritike dobio pohvale za svoj nastup.

Godine 1935. je u Britaniji snimljena remake pod naslovom *[[The Tunnel (film, 1935)|The Tunnel]]*.

## Vanjske veze
* 
*
Der Tunnel

***Der Tunnel*** () je science fiction roman njemačkog književnika Bernharda Kellermanna objavljen 1913. godine. Protagonist je Mac Allan, američki inženjer i pronalazač fiktivnog kemijskog elementa "alanita" koji omogućava bušenje najtvrđih prepreka, i zahvaljujući kome započinje svoj životni projekt gradnje monumentalnog podmorskog tunela koji bi trebao spojiti dvije obale Atlantika. Radnja, podijeljena na šest dijelova i pedeset poglavlja, prikazuje gradnju tunela koja će se odužiti na dvadeset šest godina, i tokom koje će se zbiti niz katastrofalnih nesreća, ekonomskih kriza, štrajkova i radničkih pobuna; kada se tunel na kraju dovrši, već je zastario, jer su se kao daleko brže, isplativije i sigurnije sredstvo prekooceanskog prijevoza nametnuli cepelini.

*Der Tunnel* je doživio ogroman uspjeh, te je predstavljao jedan od najvećih hitova ugledne njemačke izdavačke kuće S. Fischer Verlag, odnosno jednu od najčitanijih knjiga njemačke književnosti na početku 20. vijeka. Preveden je na 25 jezika. Kasniji kritičari su hvalili Kellermanna zbog toga što je uložio veliki trud da pokaže u književnosti dotada uglavnom zanemarivane ekonomske, socijalne i psihološke posljedice tehnološkog razvoja, kao i zbog toga što je predvidio veliku ekonomsku krizu (mada ne i prvi svjetski rat, koji je izbio samo godinu dana kasnije). Dio kritičara je, međutim, roman optužio zbog potpirivanja antisemitizma jer je glavni negativac u romanu, Woolf, pohlepni i seksualno izopačeni bankar jevrejskog porijekla.

Der Tunnel je bio ekraniziran četiri puta: u Njemačkoj godine 1915. kao istoimeni nijemi film u režiji Williama Wauera; te 1933. kao francusko-njemački višejezični film *[[Der Tunnel (film)|De Tunnel]]* (Le Tunnel u francuskoj verziji), i, konačno, kao britanski film *The Tunnel* iz 1935. godine.

## Povezano
* Transatlantski tunel

## Vanjske veze
* Ausgabe des Buches von 1925 als E-Book bei archive.org (PDF; 15,8&nbsp;MB) 
* Illustrierter Filmkurier zur deutschen Verfilmung von 1933 bei archive.org (PDF; 9,6&nbsp;MB)
Arthur Wharton

**Arthur Wharton** (Jamestown, 28. listopada 1865. - Edlington, 13. prosinca 1930.) je bio ganski nogometni golman koji se danas smatra prvim crnim profesionalnim nogometašem na svijetu. Iako nije prvi crni nogometaš u povijesti - deset godina ranije, amaterski je igrao škotski reprezentativac Andrew Watson - Wharton je bio prvi crni profesionalni igrač koji je igrao u engleskoj ligi. Tokom karijere je promijenio ukupno sedam klubova, a većinski je igrao kao golman, mada je pred kraj karijere igrao i na krilu. Nikada nije ostvario nastup za reprezentaciju.
The Tunnel (film, 1935)

***The Tunnel*** (), također poznat i pod naslovom ***A Transatlantic Tunnel*** () je britanski crno-bijeli science fiction film snimljen 1935. u režiji Mauricea Elveya. Predstavlja adaptaciju romana *[[Der Tunnel]]* njemačkog pisca Bernharda Kellermanna. Radnja je smještena u blisku budućnost, i prikazuje izgradnju monumentalnog podvodnog tunela koji bi trebao spojiti dvije obale Atlantika, odnosno kako bogati proizvođači oružja, zabrinuti da bi to dovelo do trajnog svjetskog mira, nastoje sabotirati projekt. *The Tunnel* je historičarima danas zanimljiv zbog toga što su u njemu autori uspješno predvidjeli neke tehnološke izume i trendove (kao sveopće korištenje televizije), ali ne i drugi svjetski rat, ali i zbog prilično zanimljivog futurističkog dizajna temeljenog na Art Decou. Režiser Elvey je upravo zbog dizajna bio oduševljen čehoslovačkim automobilima Tatra 75 te ih je koristio za film. U *The Tunnel* se pojavljuju Richard Arliss i Walter Huston kao britanski premijer i američki predsjednik, ulogama koji su im prethodnim godinama značajno obilježili karijere.

## Uloge

* Richard Dix ... *Richard "Mack" McAllan*
* Leslie Banks ... *Frederick "Robbie" Robbins*
* Madge Evans ... *Ruth McAllan*
* Helen Vinson ... *Varlia Lloyd*
* C. Aubrey Smith ... *Lloyd*
* Basil Sydney ... *Mostyn*
* Henry Oscar ... *Grellier*
* Hilda Trevelyan ... *Mary*
* Walter Huston ... *predsjednik SAD*
* Cyril Raymond ... *Harriman*
* George Arliss ... *premijer Velike Britanije*
* Jimmy Hanley ... *Geoffrey McAllan*

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* ''The Tunnel'' at RichardDix.org
Cirk (film, 1936)

***Cirkus*** () je sovjetski crno-bijeli filmski mjuzikl snimljen 1936. u režiji Grigorija Aleksandrova. Protagonistica, čiji lik tumači Ljubov Orlova, je Marion Dixon, američka glumica i cirkuska zabavljačica koja je rodila crno dijete te je zbog rasističkih predrasuda prisiljena nastupati u inozemstvu. Radnja prikazuje kako u SSSR-u pronalazi utočište u tamošnjem cirkusu, odnosno državi koja je lišena rasizma. Cirkus je bio izuzetno popularan film. Za njega je komponirana pjesma *[[Široka je zemlja moja domovina]]*, koja će kasnije postati jedna od najpopularnijih patriotskih pjesama u SSSR-u i Rusiji.

Usprkos popularnosti, *Cirkus* je tokom godina bio izložen cenzuri odnosno distribuiranju u skraćenim verzijama, uglavnom motiviranim time da su pojedini glumci i članovi ekipe bili stradali u Velikoj čistki i Staljinovim progonima. Jedan od tih detalja je pjesma na jidišu koju izvodi Solomon Mihoeljs, izbačena nakon Mihoeljsove smrti 1948. godine, a vraćena tokom procesa destaljinizacije.

## Uloge
* Ljubov Orlova ... Marion Dixon, američka glumica i artistica
* James Patterson ... Jimmy, Marionino dijete
* Sergej Stoljarov ... Ivan Petrovič Martinov, sovjetski režiser predstave
* Pavel Masalski ... Franz von Kneishitz, korumpirani teatarski agent
* Vladimir Volodin ... Ludvig, sovjetski direktor cirkusa
* Jevgenija Meljnikova ... Raječka, kćer direktora
* Aleksandr Komisarov ... Šamejkin
* Nikolaj Oto ... Charlie Chaplin
* Solomon Mihoels ... cameo

## Vanjske veze
*  in black and white.
* 
* Site-museum of Lyubov Orlova Orlova
* 
* «'''Под куполом цирка'''» ''в библиотеке Максима Мошкова''
Tony Yeboah

**Anthony "Tony" Yeboah** (Kumasi, 6. lipnja 1966.), umirovljeni ganski nogometaš i reprezentativac koji je, kao napadač, igrao od 1981. do 2002. godine. 

Yeboah se smatra jednim od najboljih ganskih i afričkih napadača, a njegovu su golovi često nagrađivani kao golovi mjeseca ili sezone. Njegova standarda proslava uključivala je upereni kažiprst prema publici. Vrhunac svoje karijere doživio je tokom 90-ih, igrajući u europskim klubovima - 1. FC Saarbrücken, Eintracht Frankfurt, Leeds United i Hamburger SV. Za Ganu je igrao 59 puta i postigao 29 golova. Danas vodi međunarodnu sportsku agenciju i vlasnik je lanaca hotela u Gani.
Široka strana moja rodnaja

***Široka je zemlja moja domovina*** (), također poznata i kao ***Pjesma o domovini*** () je znamenita ruska i bivša sovjetska patriotska pjesma. Muziku za nju je komponirao Isak Dunajevski, a tekst napisao Vasilij Lebedev-Kumač; napisana je 1936. za potrebe filmskog mjuzikla *[[Cirk (film, 1936)|Cirk]]* (Cirkus). Melodija tokom filma služi lajtmotiv, sve do završne scene u kojoj je likovi pjevaju na prvomajskoj paradi na Crvenom trgu. Tekst izražava ponos i oduševljenje život u "prostranoj" domovini, lišenoj etničkih, rasnih i klasnih predrasuda. 

Pjesma je dosegla toliku popularnost da je njen odlomak na vibrafonu 1939. godine postao službeni džingl sovjetskog državnog radija. 

Pesma je bila veoma popularna među jugoslovenskim partizanima tokom narodnooslobodilačke borbe, i izvodili su je partizanski horovi još od početka ustanka i Užičke republike 1941. godine.

Tokom procesa destaljinizacije u SSSR-u 1950-ih je iz nje izbačen dio u kome se slavi Staljin.

## Vanjske veze
* Mention on the Russian National Anthems site 
* Sheet music
Moravske Toplice

**Moravske Toplice** (mađarski:*Alsómarác*) je naselje i središte istoimene općina u sjevernoj Sloveniji. Moravske Toplice se nalaze 7&nbsp;km sjeverno od Murske Sobote na cesti prema Mađarskoj.

## Stanovištvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine Moravske Toplice su imale od 600 do 800 stanovnika.

## Vanjske veze
* Satelitska snimka naselja, plan naselja
Andrejci

**Andrejci** (mađarski: *Andorhegy*) je naselje u slovenskoj Općini Moravskim Toplicama. Andrejci se nalazi u pokrajini Prekomurju i statističkoj regiji Pomurju. 

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 222 stanovnika.

## Izvor
Moravske Toplice (općina)

**Općina Moravske Toplice** (slo.:**Občina Moravske Toplice**) je općina u sjeveroistočnoj Sloveniji u pokrajini Prekmurje i statističkoj regiji Pomurje. Središte općine je naselje Moravske Toplice sa oko 700 stanovnika.

## Geografija
Općina Moravske Toplice nalazi se u sjeveroistočnom dijelu Slovenije na granici sa Mađarskom. 
Općina se prostire u središnjem dijelu pokrajne Prekomurje, na mjestu gdje ravničarski dio na jugu pokrajine prelazi u brdovito područje Goričko na sjeveru.

U općini vlada umjereno kontinentalna klima.

Riječica Lendava je najvažniji vodotok na području općine i čini njenu južnu granicu. Svi ostali vodotoci su mali i njeni su pritoci.

## Naselja u općini
Andrejci, Berkovci, Bogojina, Bukovnica, Čikečka vas, Filovci, Fokovci, Ivanci, Ivanjševci, Ivanovci, Kančevci, Krnci, Lončarovci, Lukačevci, Martjanci, Mlajtinci, **[[Moravske Toplice]]**, Motvarjevci, Noršinci, Pordašinci, Prosenjakovci, Ratkovci, Sebeborci, Selo, Središče, Suhi Vrh, Tešanovci, Vučja Gomila

## Izvor

## Vanjske veze
* Službena stranica općine
Ivanci

**Ivanci** može značiti:

* Ivanci (Prozor-Rama, BiH), naselje u BiH
* Ivanci (Moravske Toplice, Slovenija), naselje u Sloveniji
Abedi Pele

**Abedi Pele**, rođen kao **Abedi Ayew** (Kibi, 5. studenog 1964.), umirovljeni ganski nogometaš i reprezentativac, jedan od najboljih afričkih nogometaša u historiji. Nadimak "Pelé" dobio je zbog vještina koje su bile slične onima brazilca Peléa, a slavu je ostvario u francuskim klubovima Lilleu i Marseilleu. Pele se danas smatra najboljim ganskim nogometašem u historiji, a u prilog tomu idu mjesto na popisu FIFA 100 i trostruko imenovanje za najboljeg igrača Afrike. Za reprezentaciju je igrao 67 puta, zabio 33 gola i bio prvak Afrike 1982. godine. 

Njegova tri sina, Ibrahim, André i Jordan, također su profesionalni nogometaši.
Ivanjševci

**Ivanjševci** može značiti:

Naselja u **[[Slovenija|Sloveniji]]**
* Ivanjševci (Moravske Toplice, Slovenija), naselje u općini Moravske Toplice
* Ivanjševci ob Ščavnici, naselje u općini Gornja Radgona
Ivanovci (razvrstavanje)

**Ivanovci** može značiti:

* Ivanovci, **Malteški Red**, rimokatolički viteški red

**Naselja u [[Hrvatska|Hrvatskoj]]**:
* Ivanovci (Čaglin), naselje u općini Čaglin, Požeško-slavonska županija
* Ivanovci (Valpovo), gradsko naselje Valpova, Osječko-baranjska županija
* Ivanovci Gorjanski, gradsko naselje Đakova, Osječko-baranjska županija

**Naselja u [[Slovenija|Sloveniji]]**:
* Ivanovci (Moravske Toplice, Slovenija), naselje u općini Moravske Toplice, Slovenija

**Naselja u [[Srbija|Srbiji]]**:
* Ivanovci (Ljig), naseljeno mesto u opštini Ljig, Kolubarski okrug, Republika Srbija
Jožef Borovnjak

**Jožef Borovnjak** (mađ.: *Borovnják* ili *Borovnyák József*) (Ivanovci ili *Ivanócz/Alsószentbenedek,* Mađarska, danas Slovenija, oko 9. veljače 1826. – Cankova, ili *Vashidegkút,* 19. rujna 1909.) Bio je slovenski, te rimokatolički svećenik i pisac. Njegov je otac bio protiv njegove vjere. 

Rodio se u kraju Prekomurje ''(Prekmurje)'' u Ivanovcima. Borovnjak je u početku učio u Ivanovcima, a zatim u Tišinom (Csendlak). U Dobrovniku je naučio mađarski jezik. Pohađao je gimnaziju u Kisegu (Kőszeg) i Sambotelu (Szombathely). Bio je posvećen 1851. godine u Ivanovcima. Postao je svećenik u mjestu Števanovci (Apátistvánfalva) kod Monoštra (Szentgotthárd) (1851.-1852.) u jednoj crkvi izgrađenoj 1785. godine. Ta je crkva jedan od najljepših spomenika kulture u Slovenskom Porabju koji je danas dio Mađarske.

1852.-1858. bio je kapelan u Prekomurju, zatim ponovno svećenik u Cankovu (Vashidegkút). 1860. godine je napisao djelo **Mali politicsni vodnik.** U ovome djelu analizirao je stanje mađarskih Sloveneca.
Također je ponovno napisao Evanđelje, koje je u originalu izradio Mikloš Küzmič 1780. godine. Održavao je i čuvao prekomursko narječje.

Jožef Borovnjak umro je 1909. godine u Cankovu, gdje je bio svećenik od 1872. do 1909. godine.

## Djela
* "Isuse, moja žudnjo" *(Jezuš moje pošelenje, [[1860.]] [[Gornja Radgona]])*
* "Veliki katekizam" *(Veliki katekizmuš, [[1864.]] [[Gornja Radgona]])*
* "Prekomurskih slovenska molitvenik" *(Stara slovenska molitvena kniga, [[1864.]] [[Gornja Radgona]])*
* "Mali politični vodnik" *(Mali politični vodnik, [[1868.]] [[Graz]])*
* "Sveti Anđeo Čuvar" *(Sveti Angel Čuvar, [[Gornja Radgona]], [[1875.]])*

### Pozivanje

## Literatura
* Anton Trstenjak: Slovenci na Ogrskem, Maribor 2006.
Aleksander Terplan

**Aleksander Terplan** (mađarski *Terplán Sándor,* prekomurski *Šandor Terplan*) (Ivanovci, 1. svibnja, 1816. – Puconci, 18. ožujka, 1858.) slovenski je pisac, prevodilac i luteranski svećenik u Ugarskoj.

## Biografija
Rođen je kod Kančevca (Prekmurje) u braku Ivana Terplana i Žužane (rođ. Berke). Terplanova majka je bila iz plemićke rodbine i srodnica pisca Ivana Berkeja i križevačkog svećenika. Otac je bio vinogradar, krojač i upravitelj posjedi barona Szaller-ja u Ivanovcima.

Terplan je hodio u osnovnu školu u Domanjševce i Szentgyörgyvölgy. U Szentgyörgyvölgyu je učio latinski. Visoke studije je studirao u Kisegu i Sambotelu, zatim u Beču.

Završio je studije 1838. godine i bio je kapelan u Puconcima kod Ferenca Berkeja, malo vrijeme u Sambotelu. 1843. godine se vrati u Slovensku krajinu. 1844. godine je svećenik u Puconcima. Umro je u dobi 42 godina, pokopan je po svećeniku i piscu Rudolfu Cipotu. Grob ima u groblju Puconci.

## Djelo
Glavno djelo Aleksandra Terplana je prerađeno izdanje Nouvog Zákona Števana Küzmiča i prijevod Psalma na prekomurskom jeziku. Terplan je prepisao u prijevodu Novog Zavjeta diftonge *ou* i *ej* sa slovima *ô, ê.* Stvorio je i nove riječi te preuzeo iz štajerskog slovenskog jezika. Pisao je i abecedare, rukopisne molitvenike i pjesme. Djelo Aleksandra Terplana je mnogo činilo za novi prekomurski književni jezik u 19. stoljeću.

## Djela
:**Knjige**
* Dvakrat 52 Bibliszke Historie *(Dvaput pedeset i dva biblijskih storija)* 1847.
* Knige 'zoltárszke *(Knjiga Psalma),* 1848.
* Peszmi i réd *(Pjesme i red),* 1856.
* Kní'zicze dáni áldovov na orgone vu evang. czérkvi püczonszkoj *(Knjižica danih blagoslova za orgulje u puconskoj luteranskoj crkvi),* 1857.
* Krszcsánsztva Ábéczé *(Početnica kršćanstva),* 1869.
:**Rukopisi**
* Agenda *(Obred),* rukopis 1838.
* Molitvi na rázlocsne potrebcsine *(Molitve za raznovrstne potrebe),* rukopis 1838.
* Molitvi pri Szprevájanyi i pokápanyi Mrtveczov *(Molitve kod pratnje i pogreba mrtvaca),* rukopis 1838.
* Szpoved Betecznikov *(Ispovijed bolesnika),* rukopis 1849.
* Betegek gyóntatása *(Ispovijed bolesnika),* mađarski rukopis 1849.
* Kranken-Communion *(Ispovijed bolesnika),* njemački rukopis 1849.
* Temetéskorra való imádságok *(Molitve za pogrebe),* mađarski rukopis 1849.)

## Literatura
* Anton Trstenjak: Slovenci na Ogrskem, Objava Arhivskih Virov, Maribor 2006.
Štefan Selmar

**Štefan Selmar** mađarski: *Szelmár István,* izvorno *Slamar/Szlámár* (Grad ili *Felsőlendva* oko 23. listopada 1820. – Ivanovci ili *Ivanócz/Alsószentbenedek* 15. veljače 1877.) je bio slovenski rimokatolički svećenik, pisac i prevoditelj u Prekmurju, u Mađarskoj.

Od 1845. do 1860. godine bio je kapelan u Črenšovcima *(Cserensócz/Cserföld)* i Turnišću *(Bántornya).* Od 1860. do 1876. godine služio je u Kančevcima. Umro je 1877. godine u Ivanovcima.
Selmar je preveo mađarsku knjigu *Bibliai történetek (Povijesti Staroga i Novoga Zavjeta)* na prekomurski jezik za prekomursku mladež: *Zgodbe Sztaroga i Nóvoga Zákona, za s'olszko detczo poleg knige Roder Alajosa na sztari szlovenszki jezik prenesene.*

## Literatura
* **Anton Trstenjak:** *Slovenci na Ogrskem,* Narodopisna in književna črtica, OBJAVA ARHIVSKIH VIROV, Maribor 2006.
Ivanjševci (Moravske Toplice)

**Ivanjševci** (mađarski: *Alsójánosfa*) je naselje u slovenskoj Općini Moravskim Toplicama. Ivanjševci se nalazi u pokrajini Prekomurju i statističkoj regiji Pomurju. 

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 46 stanovnika.

## Izvor
Ivanci (Prozor-Rama)

**Ivanci** su naselje u općini Prozor-Rama, Federacija BiH, BiH.

## Stanovništvo

Nacionalni sastav stanovništva 1991. godine, bio je sljedeći:

ukupno: 116

* Hrvati - 112
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 4
Kančevci

**Kančevci** (mađ.: *Felsőszentbenedek,* prek.: *Kančovci*) naselje je u slovenskoj Općini Moravskim Toplicama. Kančevci se nalaze u pokrajini Prekomurju i statističkoj regiji Pomurju, 6 km od mađarske granice. U Kančevcima je živio i radio Mikloš Küzmič, pisac i prevoditelj.

Župna crkva nalazi se na istoku naselja i posvećena je svetom Benediktu.

## Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 55 stanovnika.

## Izvor
Dolores Lambaša

**Dolores Lambaša** (Šibenik, 29. ožujka 1981. - Slavonski Brod, 23. listopada 2013.) je bila hrvatska televizijska, filmska i kazališna glumica.

## Smrt

Dolores Lambaša umrla je u bolnici Dr. Josip Benčević u Slavonskom Brodu 23. listopada 2013. zbog teških ozljeda nakon prometne nesreće na dionici autoceste A3 kod Sredanaca. U trenutku nesreće je bila suvozačica u vozilu kojim je upravljao njen kolega Stojan Matavulj.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Ruža vjetrova" kao Tamara Marin (2012.-2013.)
* "Najbolje godine" kao Vanja Brezjak (2010.)
* "Zakon ljubavi" kao Lucija Nardelli (2008.)
* "Zauvijek susjedi" kao Dolores Lambaša (2008.)
* "Dobre namjere" kao Željka Ljubas (2007.-2008.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao Ruža *(san)* (2006.)

### Filmske uloge
* "Tumor" kao Lena Brajković (2010.)
* "Vjerujem u anđele" kao Dea (2009.)
* "Pravo čudo" kao predsjednikova žena (2007.)

### Kazališne uloge
* 2006. Federico García Lorca: **Dom Bernarde Albe**, režija: Božidar Violić, HNK Zagreb

## Izvori

## Vanjske veze
*
Noršinci

**Noršinci** može značiti:

**Naselja u [[Slovenija|Sloveniji]]**:

* Noršinci pri Ljutomeru, naselje u općini Ljutomer
* Noršinci (Moravske Toplice, Slovenija), naselje u općini Moravske Toplice
Ratkovci (razvrstavanje)

**Ratkovci** mogu označavati:
* Ratkovci, Zeničko-dobojski kanton, BiH
* Ratkovci (Moravske Toplice), naselje u općini Moravske Toplice, Slovenija
Peter Kolar

**Peter Kolar** (mađarski: *Kollár Péter*) (Ratkovci, 18. lipnja 1855. – Beltinci, 31. prosinca 1908.) slovenski je pisac i rimokatolički svećenik.

Rođen je bio u današnjom Prekmurju od oca Petra Kolara i majke Judite Železen. Posvetili su ga 13. lipnja, 1882. Nekoliko mjeseci u Črenšovcima je bio kapelan. Od studenog 1882, do sprnja 1885 kapelan i administrator u Bogojini, zatim kapelan u Murskoj Soboti dvije godine. Jedno-jedno godine u Beltincima i u Turnišču je bio kapelan, napokon u Beltincima svećenik.

Pisao je školsku bibliju i udžbenik o krizmi na prekomurskom jeziku.

## Djela
* Mála biblia z-kejpami ali zgodba zvelicsanya za málo decsiczo : za I-II razréd normálszke sôle piszana po Gerely Józsefi ; z-27 z-leszá pritisznyenimi kejpmi od G. Morelli. – Budapest, Szent István Társulat, 1897.
* Mála biblia z-kejpami ali zgodba zvelicsanya za málo decsiczo : za I-II razréd normálszke sôle piszana po Gerely Józsefi ; z-27 z-leszá pritisznyenimi kejpmi od G. Morelli. - 2. natiszk. Budapest, Szent István Társulat, 1898.
* Návuk odpotrdjenyá ali férme. Z-vogrszkoga velikoga katekizmusa na sztári szlovenszki jezik obernyeni po Kollár Petri beltinszkom plebánusi 1902.

## Vanjske veze
* Géfin Gyula: A szombathelyi egyházmegye története III. kötet, 1935 Szombathely
Krog (razvrstavanje)

**Krog** može označavati:

* Krog, naselje u gradskoj općini Murska Sobota, Slovenija
* *[[Krog (almanah)|Krog]]*, književni almanah (1933)

## Ličnosti
* Antjie Krog (1952 -), južnoafrička spisateljica
* Cecilie Thoresen Krog (1858–1911), norveška aktivistica za ženska prava
* Eli Krog (1891–1970), norveški prevodilac
* Frank Krog (1954–2008), norveški glumac
* Georg Krog (1915–1991), norveški brzi klizač
* Gina Krog (1847–1916), norveška aktivistica za ženska prava
* Helge Krog (1889–1962), norveška spisateljica
* Hildur Krog (born 1922), norveški botaničar
* Jason Krog (born 1975), profesionalni hokejaš
* Jørn Aksel Krog (1948 -), norveški službenik
* Karin Krog (1937 -), norveški jazz pjevač
* Nicolai Johan Lohmann Krog (1787–1856), norveški političar
* Peder Krog (1654–1731), dansko-norveški biskup