Srđan Srdić

**Srđan Srdić** (rođen 03.11.1977. u Kikindi) je srpski romanopisac, autor kratkih priča, esejista, urednik, izdavač i predavač kreativnog pisanja. Objavio je tri romana, dve zbirke priča i knjigu eseja, a kao autor ili urednik objavljivao je tekstove u nekoliko antologija kratkih priča i mnogobrojnim književnim časopisima.

## Obrazovanje
Nakon završene srednje muzičke škole, Srdić je dilpomirao na katedri za opštu književnost i teoriju književnosti na Filološkom fakultetu Univerziteta u Beogradu, gde je odbranio i doktorsku tezu *Odnos stvarnosti i fikcije u prozi Džonatana Svifta*.

## Karijera
2007, dok je radio kao gimnazijski profesor, Srdić je osvojio prvu nagradu za kratku priču na konkursu časopisa *Ulaznica*, dok je u 2009 osvojio nagradu Laza Lazarević. Sledeće godine mu je dodeljena stipendija Fondacije Borislav Pekić (Pekić je, sasvim slučajno, jedan od Srdićevih literarnih uzora) za sinopsis zbirke priča.
Od 2008. do 2011. Srdić se nalazio na mestu glavnog urednika međunarodnog festivala kratke priče *Kikinda Short*, a na to mesto se vratio u septembru 2015.
U decembru 2015. osnovao je izdavačku kuću *Partizanska knjiga*.

### ''Mrtvo polje''
Srdić je 2010. objavio svoju prvu knjigu, road horror roman  *Mrtvo polje*, koji dobija niz pozitivnih kritika, i koji se našao u nekoliko užih izbora za prestižne literarne nagrade u Srbiji (NIN, Vital, Borisav Stanković) a nominovan je i za regionalnu nagradu Meša Selimović. Roman je hvaljen zbog specifične upotrebe jezika i zbog iznalaženja stilističkih i formalnih sredstava neophodnih za bavljenje odabranom tematikom, upotrebom kako modernističkih (neretka su bila poređenja s romanom *Uliks* Džejmsa Džojsa), tako i postmodernističkih tehnika, čestih izmena perspektive i registra.

Radnja romana smeštena je u vreme građanskog rata, 1993. godinu u Srbiji, i prati nekoliko isprepletenih linija priče, Pablo i Paolo putuju iz Beograda u Kikindu u nameri da izbegnu mobilizaciju, prvi pod uticajem aktuelnih nasilnih ideologija, dok ga drugi besciljno prati. Stela se nalazi na istom putu, ali kreće iz suprotnog smera, praćena kvazi-psihopatskim kapetanom, kroz čiji lik je moguće ustanoviti uticaj Kormaka Makartija. Po rečima Srdića roman je zasnovan na principima antičke tragedije, što je očevidno nakon raspleta koji obeležavaju neizbežna smrt i incest. Tragično se nalazi "unutar konteksta, a ne u likovima."

Kao i svi Srdićevi tekstovi, roman se zasniva na obimnoj intertekstualnosti, uljučujući, pored već pomenutih, veze s autorima kao što su Ježi Kosinski, Vilijam Fokner, Žorž Bataj, Godflesh, Khanate, itd. Takođe, roman sadrži izdvojenu diskografiju i videografiju.

### ''Espirando''

Knjiga *Espirando: 'Pesme na smrt* sastoji se od devet priča koje, svaka na svoj način, tretiraju temu smrti. (umiranje, posledice smrti... Štampana 2011, knjiga je dobila nagradu Biljana Jovanović i međunarodnu nagradu Edo Budiša, kao i izuzetno pozitivne kritike, koje ističu eliptičan i formalno difuzan pristup jeziku, s opsegom pripovedačkih glasova koji se kreće od konvencionalnog prvog lica do razuzdane polifonije, i uspele jezičke re-prezentacije graničnih situacija u kojima se likovi nalaze-oplakivanja, nasilja, bolesti, seksualne čežnje, samoubistva, "zastrašujuće banalnosti".

Zbirka sadrži brojne intertekstualne veze, snažan uticaj Semjuela Beketa u likovima "u potpunosti suprotstavljenim svetu",, pastiširanu Foknerovu priču *Ruža za Emiliju*, citate Perija Farela, priču *Zozobra* čije ime Srdić preuzima od američkog avangardnog muzičkog sastava Old Man Gloom, priču *Medicine* inspirisanu pesmom benda Jesu, reference na dela Tomasa Mana, Anrija Mišoa, Mišela Uelbeka.

Svih devet priča ranije je objavljeno u književnim časopisima u Srbiji i Hrvatskoj. Ukrajinski prevod knjige objavljen je 2013. Engleski prevod priče *Sivo, sumorno nešto* objavljen je u časopisu The Ofi Press Magazine iz Meksiko Sitija, dok su *Komarci* prevedeni na albanski i štampani u antologiji kratke priče *Iz Beograda, s ljubavlju* (*Nga Beogradi, me dashuri* ). Srdićeve priče takođe su prevođene na rumunski, mađarski i poljski jezik.

### ''Satori''

Srdićev drugi roman, *Satori*, štampan je 2013. To je prva Srdićeva knjiga koju je objavila izdavačka kuća KrR (Književna radionica Rašić). Srdić je završio tekst romana u januaru 2013, tokom rezidencijalnog boravka u Kući za pisce u Pazinu. Boravak je podrazumevala nagrada *Edo Budiša*, koju je Srdić dobio za zbirku priča *Espirando*. Kritika je radnju romana smestila u post-svet, uzimajući u obzir uvodne citate iz poststrukturalističkih tekstova Rolana Barta, Žana Fransoa Liotara, ali i škotskog post-rock benda Mogwai. narator u romanu, Vozač, radio-voditelj koji nikada nije imao vozačku dozvolu, napušta sopstvenu porodicu i pešice kreće na putovanje svojstveno junacima bildungsromana. Vozač izlazi iz grada, sećajući se i susrećući s ljudima s oboda društva, pružajući iščašenu, naizgled neusklađenu pripovest, obeleženu osećanjem solipsističkog užasa koje je izloženo kroz jezik likova. "Ovo nije knjiga ni o čemu, već knjiga o ničemu", Roman se takođe bavi pitanjima banalnosti i strahom od slobode, uz fokus na Vozačev kontakt s vojskom, posredno ukazujući na posledince ratnih zločina, (“postojanje PTSP sindroma kod onih koji nisu direktno učestvovali u ratu”
.

U romanu se javljaju stranice citata iz Gončarovljevog romana *Oblomov*, Floberovog *Sentimentalnog vaspitanja* kao i intervju s liderom benda Kayo Dot, stihove kompozicije The Dead Flag Blues kanadskog post-rock sastava Godspeed You! Black Emperor i navode iz animiranog filma *Stripy*. iako ima elemente bildungsromana i road romana, Srdić je o knjizi govorio kao o anti-bildungsromanu, s centralnim junakom koji ne saznaje ništa i ne stiže nigde.

*Satori* je hvaljen kao tekst Srdićevog daljeg napredovanja, posebno uočljivog u ironijskoj distanci nedovoljno izraženoj u njegovim ranijim delima, kao i zbog pružanja novih mogućnosti čitanja kroz citate, kako Srdićevog teksta, tako i citiranih tekstova. Nešto dvosmisleniji kritičari, i pored isticanja Srdićevih pripovedačkih vrlina i značaja, iznosili su određenu skepsu prema namernoj nehotičnosti i nedovoljnom prisustvu značenja.

Roman *Satori* je 2015. objavljen u Ukrajini u prevodu Ale Tatarenko. Roman je objavljen u prevodu na makedonski jezik 2016. godine.

### ''Sagorevanja''

*Sagorevanja*, druga zbirka Srdićevih priča, štampana je u maju 2014. I ovu knjigu objavila je izdavačka kuća KrR (Književna radionica Rašić). U knjizi se ponovo nalazi devet priča, koje na različite narativne načine tretiraju problem identiteta. Za sinopsis *Sagorevanja* Srdić je nagrađen stipendijom Fondacije Borislav Pekić.

Književni kritičar Vladimir Arsenić, svrstavajući Srdića u red najznačajnijih postjugoslovenskih pisaca, naglašava jezičku brižljivost, kao i nove domete Srdićevog postupka, primetne u priči *O vratima*, koju smatra genijalnom. Mirnes Sokolović se kritički odnosi prema knjizi, ne dovodeći u pitanje Srdićev značaj, on pojedine priče ocenjuje kao neuverljive, dok priču *Summertime* smatra najboljim momentom zbirke. Srđan Vidrić opisuje *Sagorevanja* kao radikalnu i beskompromisnu knjigu namenjenu kompetentnijim čitaocima, koja "predstavlja značajan doprinos srpskoj pripovedačkoj umetnosti".

Pet priča iz *Sagorevanja* objavljeno je u američkim i škotskim književnim časopisima u prevodu Nataše Miljković.

### ''Zapisi iz čitanja''

Prva Srdićeva zbirka eseja objavljena je 2014. pod nazivom *Zapisi iz čitanja*. Srdićev urednik Ivan Radosavljević u pogovoru za ovu knjigu navodi kako će sedam u njoj štampanih eseja "s jedne strane, privući čitaoce koje zanimaju teme kojima se Srdić ovde bavi, a s druge strane, privući će one čitaoce koje ovaj autor zanima kao pripovedač i romanopisac, zahvaljujući tome što pruža osobene uvide u njegov intelektualni i umetnički habitus."

*Zapisi iz čitanja* naišli su na odličnu recepciju." U izrazito pozitivnom prikazu knjige Dragan Babić iznosi stav da je Srdić "više od poštovaoca" autora o kojima piše, te da je njihov "odličan tumač".

Fotografiju za korice *Zapisa iz čitanja* namenski je uradio američki avangardni muzičar Alan Dubin, čije je stihove Srdić navodio u *Sagorevanjima* i *Mrtvom polju*.

## Ostali uticaji

Srdić takođe ističe kako su Dejvid Foster Volas, Don Delilo, Ivo Andrić, Jukio Mišima, roman *Korekcije* Džonatana Frenzena, Roberto Bolanjo, Luj Ferdinand Selin, Tomas Bernhard, Milan Oklopdžić i Mihail Bulgakov izuzetno značajni za njegovo čitalačko i spisateljsko iskustvo.

## Bibliografija

### Romani

* *Mrtvo polje*, Beograd, Stubovi kulture. 2010. str. 287. 
* *Satori,* Beograd, Književna radionica Rašić. 2013. str. 215 
**Srebrna magla pada*, Beograd, Partizanska knjiga, 2018. str 259. 

### Zbirke priča

* *Espirando*. Beograd: Stubovi kulture. 2011. str. 181. 
* *Sagorevanja*. Beograd: Književna radionica Rašić. 2014. str. 169. 

### Zbirke eseja
* *Zapisi iz čitanja*. Novi Sad: Kulturni centar Novog Sada. 2014. str. 162. .

### Antologije

* *Da sam Šejn*. Zagreb: Konzor. 2007. str. 229-234. 
* *Kikinda Short 3.0*. Kikinda: Narodna biblioteka "Jovan Popović". 2009.- kao urednik 
* *Kikinda Short 04*. Kikinda: Narodna biblioteka "Jovan Popović". 2010. - kao urednik 
* *Kikinda Short 05* Kikinda: Narodna biblioteka "Jovan Popović".2011. - kao urednik 
* *Nga Beogradi, me dashuri*. Priština: MM. 2011. str. 155-172. 
* *Izvan koridora*. Zagreb: V.B.Z. d.o.o. 2011. str. 151-159. 
* *U znaku vampira: muške priče o krvopijama*. Beograd: Paladin. 2012. str. 96-105. 
* *Pucanja: izbor iz mlade srpske proze*. Beograd: Službeni glasnik. 2012. 
* *Putnik sa dalekog neba: Miloš Crnjanski u priči*. Beograd: Laguna. 2013. str. 339-348. 
* *Nova srpska pripovetka*. Beograd: Paladin. 2013. str. 462-470. 
* *Gavrilov princip: priče o sarajevskom atentatu*. Beograd: Laguna. 2014. str. 115-129. 

## Vanjske veze
* Srđan Srdić Goodreads
* "Priča o tome kako su se pomirili I.I. i I.N." prevod na engleski jezik
* "Summertime" prevod na engleski jezik 
* "Laku noć, kapetane" prevod na engleski jezik
* "Sivo, sumorno nešto" prevod na engleski jezik 
* "Zvanična stranica izdavačke kuće Književna radionica Rašić" 
* "Zvanična stranica izdavačke kuće Stubovi kulture" 

## Reference