open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Narodna čitaonica

**Narodna čitaonica** desetljećima djeluje kao jedna od središnjih točaka kulturnog i društvenog života u gradu Rijeci. Osnovana je 1849. godine pod imenom **Narodna čitaonica riečka** nakon Jelačićeve okupacije Rijeke u jeku jačanja ilirskog pokreta, a kontinuirano djeluje do danas kao odjel Gradske knjižnice Rijeka čime je postala najstarija kontinuirana riječka kulturna usluga. 
 
## Razvoj
Nakon ulaska u Rijeku Jelačićevog pandura Josip Bunjevac sagledao je situaciju u gradu, položaj hrvatskog jezika, pa i položaj Hrvata. Stoga je 14. I. 1849. sazvao istaknutije građane na sastanak u cilju osnovanja „domorodnoga“ hrvatsko-slavenskog društva. Bio je to zametak aktivnosti iz kojih će se razviti Narodna čitaonica riečka.
 
Svrha novonastalog društva opisana je riječima „družtvo Narodne itaonice ima za sverhu narodnu duševnu prosvetu.“ Uz plemiće članovi su bili pripadnici više građanske klase – odvjetnici, brodovlasnici, liječnici, profesori, trgovci, činovnici, svećenici (katolički i pravoslavni). U memoarskim zapisima Moje življenje u kojima Janez Trdina opisuje svoj život u Rijeci, o članstvu Čitaonice kaže: Družili so se tu trgovci, morski kapitani, upokojeni gražanski časniki, profesorji, uradniki, katoliški in pravoslavni popi itd.“ Članovi nisu bili samo Hrvati - posebno je u čitaonici bio omiljen ruski konzul **Leonid V. Berezin** koji je Rijeku napustio 1871. godine. 

Nakon niza lutanja po gradskim prostorima Čitaonica 1890. godine seli u prostor na Korzu gdje djeluje i danas, a selidba je proslavljena sjajnim plesom. Čitaonica nije bila mjesto posvećeno samo čitanju već i žila kucavica samog društvenog života.  

Najvažniji se događaj zbio 2. i 3. X. 1905. godine, kada je u prostorijama Čitaonice održana međustranačka konferencija povjerljive naravi. Tu je, pod vodstvom Ante Trumbića i Frana Supila, izglasana i donesena Riječka rezolucija. Politička dimenzija čitaonice izazvala je demoliranje njenih prostorija od strane talijanaški nastrojenih ardita početkom srpnja 1919. godine. 

I u kasnijem razdoblju odlazak u Narodnu čitaonicu bio je uzbudljivo iskustvo. Na rad Čitaonice je motrila policija, pa jedan izvještaj govori o plesu 1927. godine na kojem je nadzor policije potrajao do 2 sata i 30 minuta u noći.

## Sadašnjost
Narodna čitaonica je danas mjesto na kojem se na temelju tekuće nabave može redovito koristiti 90 naslova:  
*Dnevne novine (u više primjeraka)
*tjednici
*stručno-popularni časopisi
*gradska periodika
*periodika za mlade
*strana periodika

## Budućnost
## Izvori
http://www.gkri.hr/Home.aspx?PageID=1&gohome=true

Gradska knjižnica Rijeka 1849. - 1930. - 1962. - 2000., izdavač Gradska knjižnica Rijeka, 2000.
Krimeja

**Krimeja** je sušački kvart u sastavu Grada Rijeke.

## Geografija

## Historija
Prema povijesnim dokumentima na području sadašnje Krimeje živio je i imao kuće veliki broj pomoraca koji su se u to vrijeme obogatili organizirajući transport za vrijeme Krimskog rata koji se vodio do 1856. godine.

## Mjesna zajednica
Mjesni odbor sastoji se od pet članova s predsjednicom Danijelom Bradamante (SDP).

## Izvori

## Vanjske veze
* Službene stranice
* Interaktivni zemljovid MO
Luka (Rijeka)

**Luka** je mjesni odbor Grada Rijeke

## Geografija

## Stanovništvo

## Vijeće mjesnog odbora
Vijeće mjesnog odbora sastoji se od pet članova s predsjednikom Sašom Pavlovićem (nestranački član liste SDP-a) na čelu.

## Historija

## Gospodarstvo

## Spomenici i znamenitosti
* Gradski toranj
* Hrvatsko narodno kazalište Ivana pl. Zajca
* Palača Modello
* Velika tržnica
* Zgrada Radio Rijeke
* Pravoslavna crkva sv. Nikole
* Zgrada Administracije
* Zgrada Euroherc osiguranja

## Obrazovanje

## Kultura

## Sport

## Izvori
* http://www.rijeka.hr/luka

## Vanjske veze
* Službene stranice
* Interaktivni zemljovid MO
Pašac

**Pašac** je selo Grobničkog polja koje pripada Sušaku pa je s time i mjesna zajednica (odbor) Grada Rijeke.

## Geografija

## Stanovništvo

## Mjesni odbor
Mjesno odbor Pašac sastoji se od četiri člana.

## Historija

## Privreda

## Spomenici i znamenitosti

## Obrazovanje

## Kultura

## Sport

## Izvori
* http://www.rijeka.hr/pasac

## Vanjske veze
* Službene stranice
* Interaktivni zemljovid MO
Pehlin

**Pehlin** je naselje na sjeverozapadu Rijeke po kome je dobila naziv MZ (tzv. odbor) koja obuhvaća i kvartove **Plase**, **Rujevica**, **Hosti**

## Geografija

## Stanovništvo

## Mjesni odbor

## Historija

## Privreda

## Spomenici i znamenitosti

## Obrazovanje

## Kultura

## Sport

## Izvori
* http://www.rijeka.hr/pehlin

## Vanjske veze
* Službene stranice
* Interaktivni zemljovid MO
Srdoči

**Srdoči** je mjesni odbor u zapadnom dijelu Rijeke.

## Geografija

## Stanovništvo

Statistika: 6.522 stanovnika - 228,28 ha

## Vijeće mjesnog odbora

Adresa: Miroslava Krleže 4, Rijeka

## Historija

## Gospodarstvo

## Spomenici i znamenitosti

## Obrazovanje

Osnovna škola Srdoči.
## Kultura

## Sport

Sportsko društvo "Moji Srdoči" koje vodi bivši igrač Rijeke Ðoni Tafra.
## Izvori

## Vanjske veze
* Službene stranice
* Interaktivni zemljovid MO
Podmurvice

**Podmurvice** je kvart u Rijeci, a istoimena MZ (tzv. odbor) obuhvaća šire područje - južni dio ***Plasa.*** i dio ''Banderova'' 

## Geografija

Istočni dio MZ Podmurvice (Gelsi, Tršćanska ulica) spada u središnji dio Rijeke, a ostalo u zapadni dio grada. Nalazi se sjeverno od Mlake i jugozapadno od Banderova.

## Stanovništvo
## Mjesni odbor
## Historija
## Privreda
## Spomenici i znamenitosti
## Obrazovanje

* OŠ Podmurvice 
* Srednja Tehnička škola
* Srednja Kemijska škola
* Tehnički fakultet
* Salezijanska klasična gimnazija

## Kultura

## Sport
## Izvori
* http://www.rijeka.hr/podmurvice

## Vanjske veze
* Službene stranice
* Interaktivni zemljovid MO
Zamet

**Zamet** je mjesni odbor Grada Rijeke.

## Sport
* Sportska dvorana Zamet

## Izvori
* http://www.rijeka.hr/zamet

## Vanjske veze
* Službene stranice
* Interaktivni zemljovid MO
Skulptura Dobro more

**Skulptura Dobro more** rad je riječkog umjetnika Vjekoslava Voje Radoičića. Smještena je na Pavlinskom trgu u Rijeci, a otkrivena uoči Dana zaštitnika grada sv. Vida 14. lipnja 2012. godine. 

## Opis

Skulptura Dobro more izrađena je od metala, oslikana akrilnim bojama i teži oko 500 kilograma. Visoka je oko četiri metra, duga oko dva metra, a širine je oko jedan metar. Voju Radoičića za izradu skulpture angažirao je Grad Rijeka, a umjetnik je u svoje rješenje uklopio i sliku koja se prostire na 170 četvornih metara pročelja zgrade, u pozadini skulpture na Pavlinskom trgu. U realizaciju ovog projekta, Grad Rijeka uložio je oko 940 tisuća kuna. Arhitekt Vladi Bralić sa suradnicima Arhitektonsko-građevinskog atelje-a d.o.o. iz Rijeke predložio je smještaj skulpture u prostoru te oblikovanje njenog postolja.

## Izvori
* http://www.rijeka.hr/PredstavljenaSkulpturaVoje  (preuzeto 25. ožujka 2013.)
KK Kvarner 2010

**KK Kvarner 2010** je hrvatski košarkaški klub iz Rijeke. Nastupa u Prvoj hrvatskoj košarkaškoj ligi.

## Nastanak kluba

Klub je osnovan 2010. godine spajanjem dva riječka košarkaška kluba, *KK Jadran* i *KK Torpedo*. Klub je neizravni nasljednik starog KK Kvarnera koji je u sezoni 2008./2009. ugašen zbog dugova. Želeći da grad Rijeka ponovno ima respektabilni košarkaški klub, *KK Jadran* i *KK Torpedo* se spajaju u jedan klub i tako nastaje **KK Kvarner 2010**.

## Originalni Kvarner

Košarkaški Klub „Kvarner“ osnovan je 1946. godine u Rijeci i kroz povijest je  mijenjao imena zbog sponzorskih ugovora u *Košarkaški Klub „Istravino“*, *Košarkaški Klub „Croatia Line“*, *Košarkaški Klub “Sava osiguranje“*, *Košarkaški Klub „Triglav Osiguranje“*, a do 2009. nastupao je pod imenom *Košarkaški Klub „Kvarner Novi Resort“*.

KK Kvarner bilježi uspjehe kao što su dva finala Jugoslavenskog kupa 1977. i 1981.

Kvarner je sudjelovao u premijernoj sezoni regionalne lige (nastupao pod imenom KK Triglav osiguranje) gdje je završio na 10. mjestu sa omjerom 5-17 te je nažalost napustio ligu nakon jedne sezone.

## KK Kvarner 2010

Sezone 2008./2009. KK Kvarner zbog nagomilanih dugova i loših rezultata (pali su čak u A2 ligu) prestaje s radom te se klub gasi.
2010. godine se *KK Jadran* i *KK Torpedo*, u želji za jakim gradskim klubom, spajaju u jedan klub i tako nastaje KK Kvarner 2010.

Prva sezona novog kluba je bila 2009./2010. Klub se natjecao u A2 ligi. Kvarner postaje prvak A2 lige i zaslužuje promociju u A1 ligu. Prve sezone u prvoligaškom društvu zauzima 6. mjesto s omjerom 9-9. Sezona 2011./2012. je prošla malo gore te Kvarner završava na 10. mjestu s omjerom 8-12. Ta, može se reći katastrofalna sezona, budi igrače i upravu Kvarnera te se klub polako diže i oslanja na vlastite igrače da bi već naredne sezone 2012./2013. osvojio 2. mjesto sa samo jednom pobjedom manje od prvog Zagreba i plasirao se u ligu za prvaka Hrvatske.

U ligi za prvaka Kvarner zauzima 5. mjesto te se neuspijeva kvalificirati u polufinale zbog gore razlike u koševima sa KK Jolly JB iz Šibenika.
Liga za prvaka kreće obećavajuće nakon što je Kvarner u svojoj dvorani držao aktualnog prvaka Cibonu *"u šaci"* te je tek na kraju utakmice Cibona uspjela slomiti otpor Kvarnera i pobjediti rezultatom 84-86.
Marino Fonović

** Marino Fonović ** rođen u Rijeci 1964. godine – hrvatski promatrač promjenljivih zvijezda, astrofotograf i popularizator znanosti.
U sklopu promatračkog programa The American Association of Variable Star Observers (AAVSO) Cambridge, počevši od 1991. godine sa svoje promatračnice u Plominskom Zagorju u Istri izvršio je preko 50.000 fotometrijskih opažanja promjenljivih zvijezda. Teleskopima promjera 20, 25 i 35&nbsp;cm iz noći u noć vizualno i CCD kamerom prati oko 800 promjenljivih zvijezda, uspoređujući njihov sjaj s okolnim poredbenim zvijezdama. Posebno su zapažena njegova promatranja novih i patuljastih novih tipa U Blizanaca (Gem), lacertida, promjenljivica tipa R Sjeverne krune (CrB), Z Andromede (And) i supernova u drugim galaksijama. Sva promatranja uvrštena su u jedinstvenu međunarodnu bazu podataka AAVSO International database. Svojim promatranjima pridonio je izradi dvadesetak AAVSO monografija o promjenljivim zvijezdama. Prema podacima Journal of the AAVSO Vol. 27 i AAVSO Newsletter No. 34.godine 2006. kao jedini promatrač iz Hrvatske izvršio je 14.210 mjerenja, čime je po broju promatranja Hrvatska nadmašila mnogo veće zemlje kao što su Rusija, Japan i mnoge druge.

Pored fotometrijskih opažanja promjenljivih zvijezda, 1990. godine intenzivno se bavi astrofotografijom, posebice snimanjem objekata dubokog neba. Fotografije svemirskih nebula i galaktika predstavio je domaćoj i inozemnoj javnosti na nekoliko samostalnih i grupnih izložbi. Njegove su snimke objavljivane na naslovnim stranicama mnogih časopisa i novina, snimke su objavili i ugledni američki časopisi Astronomy i Sky and Telescope.

Osim promatračkim radom bavi se i popularizacijom astronomije. Autor je prve hrvatske sveobuhvatne astronomske knjige *Svemir - Sunčev sustav, zvijezde, galaksije, život u svemiru*. Objavio je preko stotinu radova i opsežnijih znanstveno-popularnih članaka. Njegovi tematski članci iz astronomije i drugih prirodnih znanosti već petnaestak godina redovito se objavljuju u časopisu *Priroda*, Hrvatskog prirodoslovnog društva u Zagrebu, časopisima *Polaris*, *Čovjek i svemir*, *Urania* i dr.  U inozemstvu redovito objavljuje u slovenskoj reviji za astronomiju *Spika* (Ljubljana), časopisima *Vasiona* (Beograd) i *Astronomija* (Novi Sad). Za svoj dugogodišnji rad dobio je brojna domaća i strana priznanja: Hrvatskog prirodoslovnog društva za doprinos popularizaciji znanosti u Hrvatskoj (2002.), priznanja udruge AAVSO za promatrački rad (1999., 2007.) i dr.

Od 1988. godine profesionalno se bavi novinarstvom. Od 1989. godine je glavni i odgovorni urednik lista Raški rudar glasila Istarskih ugljenokopa. Autor je monografije o rudarenju u Istri *Zadnja smjena*. Na hrvatski je preveo knjigu *Das Problem der Befarhung des Weltraums* iz 1929. pionira astronautike Hermana Potočnika Noordunga, koji je rođen u Puli.

## Vanjske veze
* Astronomska promatračnica Plominsko Zagorje
* knjiga Svemir - Sunčev sustav, zvijezde, galaksije, život u svemiru
* monografija Zadnja smjena
* knjiga Problem vožnje svemirom
Antonio Giacich

**Antonio Felice Giuseppe Giacich** [anˈtɔːnjo feˈliːt͡ʃe dʒuˈzɛppe ˈdʒat͡ʃit͡ʃ] (Lovran, 23. svibnja 1813. – Rijeka, 2. svibnja 1898.), liječnik.

## Biografija

Nakon završenog studija medicine u Padovi 1838. vraća se u domovinu i započinje liječničku praksu u Rijeci. Ubrzo stiče veliki ugled i postaje ravnateljem riječke bolnice "Santo Spirito". Poznat je i kao vrlo plodan i darovit medicinski pisac. U svojim djelima pokazuje prvenstveno interes za tumačenje i suzbijanje zaraznih bolesti, te za pomorsku (brodsku) medicinu.

U svojim pročavanjima zaraznih bolesti istaknuo se u tumačenju i sprečavanju endemskog luesa (sifilisa) među stanovništvom Škrljeva, naselja u istočnoj okolici Rijeke. Prema njegovim opisima ova je bolest ušla u svjetsku medicinsku literaturu onog vremena kao *[[Škrljevska bolest]] (Morbus Scrlievo)*. Istaknuo se i u mjerama liječenja i suzbijanja epidemije kolere koja je u nekoliko navrata pogodila Rijeku u XIX stoljeću.

Godine 1852., temeljem odluke austrijske vlade o uvođenju obaveze nastave brodske higijene u nautičke škole postaje prvim službenim predavačem pomorske medicine u našim krajevima i jedan od prvih u Europi. 1855. izdaje na talijanskom jeziku prvi udžbenik pomorske medicine *Lezioni mediche per naviganti (Medicinska poduka za pomorce)*. U tom udžebniku, koji je uz prerade i dopune doživio pet izdanja, iznosi svoje poglede o očuvanju, uspostavi i pružanju medicinske skrbi na brodovima, a u svijetlu medicinske spoznaje XIX stoljeća. Zanimljivo je da u svom djelu govori i o pružanju hitne pomoći, naročito kod utopljenika, te prikazuje i svoj izum: primitivni uređaj za pružanje umjetnog disanja utopljenicima.

Godine 1872. organizira predavanja za građanstvo, kako bi, po njegovim riječima i "profani mogli pružiti pomoć u slučaju potrebe". Ovim svojim stavom postaje jedan od rijetkih liječnika, ne samo kod nas već i u svijetu, koji su širokom edukacijom stnovništva nastojali pomoći pogođenim u kriznim situacijama. Time ga možemo smatrati jednim od pionira hitne medicine, odnosno "prve pomoći".

Surađivao je s Pomorskom upravom u Rijeci kod raznih pomorsko-medicinskih ekspertiza i donošenja zakonskih propisa.

A. F. Giacich nije bio samo istaknuti liječnik već i istaknuti političar (autonomaš). 1869. izabran je za jednog od četiri izaslanika grada Rijeke u "regnikolarnu deputaciju" za rješavanje riječkog pitanja.
Antonio Grossich

**Antonio Grossich** (Draguć pokraj Buzeta, 7. lipnja 1849. - Rijeka, 1. listopada 1926.), riječki liječnik, kirurg i političar.

## Biografija

Najprije studirao pravo u Grazu, a potom se odlučio za medicinu, koju je 1875. godine diplomirao u Beču.

Nakon diplome djelovao kao liječnik u Kastvu, a od 1879. u Rijeci. Godine 1886. postaje šef kirurgije gradske bolnice. Bavio se i znanstvenim radom te je objavio preko 20 naučnih radova, od kojih je najpoznatiji onaj objavljen 1908. o primjeni "penelacije" jodnom tikturom u dezinfekciji kože operacijskog polja. Ova se metoda i danas primjenjuje u čitavom svijetu.

Grossich se bavio i politikom. Od 28. listopada 1918. do 8. rujna 1920. obnaša dužnost predsjednika talijanskog nacionalnog vijeća u Rijeci koje se zauzima za priključenje Rijeke Italiji. Između protjerivanja D'Annunzija iz grada na 'krvavi Božić' 1920. i prvih demokratskih izbora izbora novostvorene"Slobodne Države Rijeke" dolazi do političkog vakuuma pa Grossich od 31. prosinca 1920. do 27. travnja 1921. obnaša dužnost predsjednika privremene Vlade.

Nakon pripojenja Rijeke Italiji, Grossich gotovo u potpunosti napušta kirurgiju i posvećuje se politici. 19. travnja 1923., zbog svojih zasluga za *talijansku stvar* proglašen je senatorom Kraljevine Italije.
Roberto Haller

**Roberto Haller** (Rijeka, 1965.), hrvatski pijanist i skladatelj.

## Biografija
Roberto Haller je rođen u Rijeci gdje je završio Glazbenu školu glasovira "Ivan Matetić-Ronjgov" u klasi prof. Nine Kovačić te je diplomirao kao pijanist na Državnom glazbenom konzervatoriju "Giuseppe Tartini" u Trstu u klasi prof. Lorenza Baldinija. Usavršavao se na majstorskim tečajevima glasovira u Italiji kod prof. Petrushanskog. Čembalo je usavršavao kod poznatog britanskog čembalista i dirigenta prof. Laurencea Cummingsa u sklopu "Aestas musica" u Varaždinu. Kompoziciju je učio privatno kod skladatelja prof. Josipa Kaplana.

Nastupa kao solist na glasoviru, u «Riječkom klavirskom duu» s pijanisticom Ninom Kovačić, u «Duu Haller» (uz suprugu Ingrid Haller, sopran), kao čembalist u ansamblu za staru glazbu "Collegium musicum Fluminense" i «Riječkom komornom orkestru», kao orguljaš u vokalno-instrumentalnom kvartetu "Vox caelestis" za koji i sklada nova djela, u «Trio da chiesa» (sopran-flauta-orgulje), kao korepetitor brojnim pjevačima i instrumentalistima i kao vjerni pratilac-orguljaš mnogih amaterskih zborova riječke regije, nastupajući širom Hrvatske i u inozemstvu (Italija, Vatikan, Mađarska, Slovenija, Austrija, Njemačka). Često je surađivao s Riječkim oratorijskim zborom.

Dobitnik je brojnih nagrada i priznanja od kojih izdvajamo 1. nagradu za glasovir na natjecanju "Istria nobilissima" 1989. i tri prve nagrade za kompoziciju: "Allegro appassionato" za 2 glasovira 1995., "Fantazija za glasovir i gudače" 1999. i «Messa a tre voci, orchestra ed organo» 2008.

Snimio je 5 nosača zvuka s ansamblima u kojima djeluje, a na njima je zabilježio i vlastita djela. Njegove komorne i duhovne skladbe su se također u više navrata praizvele na koncertima u sklopu Zajčevih dana, Dana sv. Vida i Matetićevih dana u Rijeci.

Već dugi niz godina bavi se pedagoškim radom predajući glasovir u "Centro studi di musica classica – Luigi Dallapiccola» pri Zajednici Talijana u Rijeci, a desetak godina je djelovao kao korepetitor Opere i potom zborovođa u HNK Ivana pl. Zajca u Rijeci. Vodi mješoviti pjevački zbor «Fratellanza» i zbor mladih «Schola Cantorum» iz Rijeke.

Umjetnički je voditelj "Glazbene agencije Haller" koju vodi sa suprugom Ingrid.

## Djela

* *Momento musicale* - 1994.
* *Allegro appassionato za 2 klavira* - 1995.
* *Fantazija za klavir i gudače* - 1999.
* *Introitus za orgulje* - 2002.
* *Messa a tre voci soliste e organo* - 2002.
* *Misa za tri glasa, orkestar i orgulje* - 2003.
* *Gloria za soliste, zbor i orkestar* - 2004.
* *[[Tri pjesme za sopran i klavir - Roberto Haller|Tri pjesme za sopran i klavir]] - Ne mogu, Kamen pjesnika i Biti* - 2006.
* *Jutarnji vapaj progonjena pravednika - Psalam br. 3 za tri glasa i orgulje* - 2006.
* *Pater noster (za sopran i orgulje)* - 2006.

## Poveznice
* Hrvatski skladatelji klasične i folklorne glazbe
Erazmo Barčić

**Erazmo Barčić st.** (Rijeka, 9. lipnja 1830. - Rijeka, 6. travnja 1913.), hrvatski pravnik i političar.

## Biografija

Gimnaziju je završio u Rijeci, a Pravoslovnu (Pravnu) akademiju u Zagrebu, a studirao je i u Padovi. Bio je sudac, a od 1876. do smrti odvjetnik u Rijeci, gdje je zastupao interes hrvatskoga građanstva. Više puta bio je zastupnik u Hrvatskom saboru od 1865. Isprva je bio pravaš (do raspada stranke 1895.), a kao protivnik Austro-Ugarske prihvaća jugoslavensku ideju. Objavio je mnoge političke članke i govore, a 1884. bio je jedan od izdavača lista *Kvarner*. Iste je godine izabran u Sabor kao zastupnik Bakra. Podržavao je Naprednjake, a nakon 1903. djelovao je u sklopu Hrvatsko-srpske koalicije, koju nije bezrezervno podržavao.

Kao najstariji zatupnik u Saboru bio je njegov predsjednik 1906. godine i tada je istaknuo da je "ljevičar, demokrat i sljedbenik Mazzinijevih ideja."

## Literatura
Igor Žic, Kratka povijest grada Rijeke
Šahovski klub Rijeka

**ŠK Rijeka**, šahovski klub iz Rijeke.

Utemeljen 1998. godine. Sjedište ima u *Šahovskom domu* u Rijeci, na adresi Blaža Polića 2/II, a tim se prostorijama služe i gotovo svi ostali riječki klubovi.

2010. godine od strane Svjetske šahovske federacije - FIDE, povjerena mu je organizacija 11. Europskog pojedinačnog prvenstva u šahu za muškarce i žene.

## Rezultati
I u muškoj i u ženskoj kategoriji nastupa u prvoj hrvatskoj ligi. 2009. g. u ženskoj kategoriji klub je zauzeo petu, u muškoj, šestu poziciju, a u brzopoteznom prvenstvu prvo mjesto. Ženska ekipa osvojila je Kup Hrvatske 2001. godine, a muška 2008. godine.

## Poznati igrači
* Mišo Cebalo
* Ognjen Cvitan
* Boris Golubović
* Marijan Mažuran
* Jole Petrov
* Josip Rukavina
* Srđan Zelenika

## Vanjske veze
* Službene stranice ŠK Rijeka
Ivan Devčić (biskup)

Msgr. **Ivan Devčić** (Krasno, 1. siječnja 1948.), riječki nadbiskup i metropolit.

## Biografija

Rođen je 1. siječnja 1948. u Krasnom, od oca Antuna i majke Kate rođene Devčić.

Osnovnu školu završio je u Krasnu, a srednjoškolsko obrazovanje stekao je od 1963. do 1967. u Rijeci i Pazinu te je 1967. maturirao. Studij teologiju je upisao u Rijeci, a nakon trećega semestra se prebacuje na isti studij na Papinskom sveučilištu Gregoriana u Rimu, gdje diplomira 1974., a 29. studenog 1980 doktorira filozofiju.

Po povratku iz Rima intezivnije se bavi znanstvenim i nastavničkim radom, a i danas predaje filozofiju na Visokoj bogoslovnoj školi u Rijeci. Objavio je više znanstvenih članaka i knjiga.

Za svećenika Riječko-senjske nadbiskupije zaređen je 1975. godine.

## Službe u Riječkoj nadbiskupiji

U Riječkoj nadbiskupiji vršio je sljedeće službe: 
* vicerektor Bogoslovnoga sjemeništa od 1980. do 1985.
* rektor i ekonom istoga sjemeništa od 1985. do 2000.; 
* profesor na katedri za filozofiju Teologije u Rijeci – područnoga studija Katoličkoga bogoslovnog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu (od 1995.)
*  predstojnik Teologije u Rijeci (izabran 12. lipnja 2000.)

Bio je članom različitih vijeća Riječke nadbiskupije. Angažirao se također kao član više vijeća Hrvatske biskupske konferencije.

Papa Ivan Pavao II. imenovao ga je 17. studenog 2000. riječkim nadbiskupom i metropolitom. Za biskupa je posvećen 16. prosinca 2000. Glavni zareditelj je bio kardinal Josip Bozanić, a suzareditelji msgr. Ivan Milovan i msgr. Mile Bogović .

## Službe u HBK
Službe u HBK:

* član Stalnoga vijeća HBK 
* predsjednik Odbora HBK za katoličke škole i visoka crkvena učilišta 
* predsjednik Odbora HBK za sredstva društvenih komunikacija

## Napomene

## Vanjske veze
Matea Ferk

**Matea Ferk** (Rijeka, 8. lipnja 1987.), hrvatska alpska skijašica.

## Športska karijera

Počela je skijati s 3 godine. Članica je hrvatske skijaške reprezentacije od 10. godine. U mlađim kategorijama, postizala je dobre rezultate. Osvojila je 3. mjesto na natjecanju "Toppolino", a 2. mjesto u veleslalomu na natjecanju "Trofeo Pinocchio". Više puta bila je prvakinja i vice-prvakinja Hrvatskog skijaškog kupa. Debitirala je u Svjetskom skijaškom kupu u Aspenu, 27. studenog 2004. Nastupila je na Svjetskom skijaškom prvenstvu u Bormiju 2005. Sudjelovala je na Zimskim olimpijskim igrama u Torinu 2006. u slalomu, ali nije završila utrku.

U travnju 2010. čelnici hrvatskog alpskog skijanja isključili su Mateu Ferk iz A reprezentacije zajedno s Nikom Fleiss, Ivanom Ratkićem, Dankom Marinellijem i Sofijom Novoselić. Nakon te odluke Matea Ferk odlučila je pokušati nastaviti sijašku karijeru uz pomoć klubova i sponzora.

### Najzapaženiji rezultati u karijeri
(kraj sezone 2008./09):
* najbolji slalomski FIS bodovi karijere:
4. ožujka 2006. - Mt. St. Anne (QC, CAN) - FIS Junior World Ski Champ. - 5. mjesto (16.17 FIS bodova)
* najbolji veleslalomski FIS bodovi karijere:
28. ožujka 2006. - Innerkrems (AUT) - National Championships - 12th place (24.85 FIS bodova)

## Izvori

## Vanjske veze
* Matea Ferk na stranicama ''croski.hr''
Ženski vaterpolski klub Primorje

**ŽVK Primorje** je ženski vaterpolski klub iz Rijeke. Nadimak kluba je *Rožice*.

Klupsko sjedište:

Osnovan: 2005.

## Historija

## Plasmani po sezonama
(popis nepotpun)

2006.: doprvakinje
2007.: **prvakinje**

## Klupski uspjesi

*prvenstva Hrvatske: 2007.
*hrvatski kup: 2006., 2007.

Postava osvajačica dvostruke krune iz 2007.:

## Poznate igračice
Na EP 2010. kad su hrvatske vaterpolistice nastupile prvi put u povijesti, Primorje je dalo ove igračice: Maju Kalauz, Emmi Miljković i Majdu Zekan.

## Izvori

## Vanjske veze
Emilio Ambrosini

**Emilio Ambrosini** (Trst, 1850. – Beč, 1. prosinca 1912.), talijanski arhitekt koji je djelovao u Rijeci.

## Biografija

U rodnom je gradu završio brodograđevnu školu. Nakon nekoliko godina boravka u ratnoj mornarici odlazi u Graz gdje studira na Visokoj tehničkoj školi, koju završava 1876. godine.

Godine 1884. nastanjuje se u Rijeci gdje pokreće atelijer i vlastito građevno poduzetništvo. Iste godine radi projekt prihvatilišta „Clotide“. Oko 1895. izvodi kompleks zgrada u parku vile Vranyczany.

Iako radi u duhu kasnog historicizma, početkom 20. stoljeća prihvaća secesijske stilske odrednice. U tom duhu početkom 20. stoljeća radi palaču Zmajić (Splitska/Adamićeva) i kuću Jugo (Studentska ulica). Najznačajnija dva Ambrosinijeva ostvarenja u Rijeci su Kuća Rauschel - Hotel Royal (Korzo 9/ Adamićeva 10, 1906.) i Hotel Bristol (Krešimirova 12, 1908.- 1909.) na kojima se očituje duboki utjecaj Otta Wagnera i njegove bečke škole.

Godine 1909. realizira kompleks stambenih objekata Sambalino-Plöech na Potoku. Na tom se projektu Ambrosini dokazao i kao vrstan urbanist.

Umire u Beču u punom naponu stvaralačke snage, ali je pokopan je na Trsatskom groblju na Sušaku.

## Literatura
* Daina Glavočić, ur.: *Arhitektura secesije u Rijeci: arhitektura i urbanizam početka 20. stoljeća = Architecture and town planning at the begining of the 20th century : 1900. - 1925.*, Moderna galerija, Rijeka, 1997.-1998. ()
* Anđelka Galić, Miroslav Gašparović, ur.: *Secesija u Hrvatskoj*, MUO, Zagreb, 2003. ()
 
## Vanjske veze
* Arhitektura secesije u Rijeci 1900.-1925. (slike)
Olja Dešić

**Olja Dešić** (Rijeka, Hrvatska, 22. svibnja 1975.) hrvatski je glazbenik i član Hrvatske zajednice samostalnih umjetnika te od 2010. redovni član Hrvatskog društva skladatelja. Od 2010. do 2017. dopredsjednik Hrvatske glazbene unije.

## Biografija
Dešić je rođen u Rijeci, Hrvatska 1975. Već kao dijete pokazuje izraziti talent za glazbu. Nekoliko godina pohađa tečaj gitare u Rijeci.

S trinaest godina ulazi u "Putokaze", kao najmlađi član "prve" postave.  Od 1988. do 1994. bio je pjevač i autor (aranžer) Putokaza. 1989. je izabran u dječju umjetničku "delegaciju" Grada Rijeke i predstavlja glazbom i plesom (folklor) tadašnju Jugoslaviju u Kawasakiju, Japan. I kasnija putovanja često su vezana uz glazbu (Ukraina, Irska, Austria, Njemačka, Švicarska, Italija i dr).

Godine 1993. bio je pjevač i vokalni aranžer grupe Put, za pjesmu Don't ever cry (Eurosong 1993. u Irskoj) i "Mom zavičaju". S Putokazima stječe neprocjenjivo glazbeno (izvođačko i stvaralačko) i scensko iskustvo u najranijim godinama.

Srednju glazbenu školu završava u dvije godine, teoretsko pedagoški smjer.

Pohađao je studij Muzičke akademije u Zagrebu i Berklee Online, simfonijsku orkestraciju, jazz aranžiranje i drugo.   
Istaknuto:

Od 1990. godine profesionalno djeluje kao skladatelj, producent i aranžer, studijski glazbenik. Ujedno koncertira kao bas-gitarist (između ostalog, više godina festivalskih orkestara - MIK, Zadar fest, Festival dalmatinske šansone Šibenik, i dr) i rjeđe, klavijaturist. Autor je glazbe i stihova raznih usmjerenja. Aranžer je širokog područja interesa (pop-rock, orkestralni, big band, vokalni i drugi aranžmani). Bavi se i pisanjem ozbiljne zborske glazbe. 
Piše obrade (aranžmane) i autorske skladbe za klape, te ima bogat fond obrada koje je pisao za pedesetak hrvatskih klapa.

Uz "Sušak, Sušak", autor je glazbe za pet mjuzikala ili predstave za djecu.

## Izvori

## Vanjske veze
*Olja Dešić - službene stranice
Veslački klub Jadran Rijeka

Veslački klub 'Jadran' je veslački klub iz Rijeke,  osnovan je 1922. godine. 
Klub je član Hrvatskog veslačkog saveza.

## Vanjske veze

* Veslački klub Jadran - Rijeka
Anton Gnamb

**Anton Gnamb** (?. – Rijeka, 1806.), riječki arhitekt i urbanist.

Najznačajniji je barokni graditelj druge polovice XVIII. stoljeća u Rijeci i na Kvarneru. U Rijeku je došao iz Trsta 1773. godine, gdje je dotad radio kao građevinski inspektor pri Tršćanskom namjesništvu.

Od 1777. postao je glavnim inženjerom Riječkog gubernija. Projektirao je mnoge zgrade, te nadzirao gradnje u cijelom Kvarneru. Izradio je prvi plan razvoja Rijeke, koji je obuhvaćao širenje urbaniziranih područja izvan Staroga grada. Prema njegovima je urbanističkim zamislima konfiguriran Korzo, središnja gradska ulica, i njen istočni produžetak Kontrada od Jarka, prema nekadašnjem rovu oko gradskih zidina. Također je prema njegovim planovima izgrađena Pjaca Urmeny (Pjaca Scarpa, Beogradski trg, bana Jelačića) i Kontrada Fiumara te čitavi četvrtovi nazvani *Novi grad*, na nasutom terenu južno od Korza. Gnamb je autor niza infrastrukturnih projekata od izgradnje nove luke na starom ušću Rječine (Mrtvi kanal) u more, do cesta i mostova građenih u Gorskom kotaru radi spajanja Rijeke s unutrašnjošću.

Od njegovih arhitektonskih djela ističe se stara guvernerova palača (1780.), četverokrilno zdanje s unutrašnjim dvorištem s arkadama, koje se do 1896. nalazilo na mjestu današnje palače Adria. Sagradio je niz privatnih kuća, poput palače Vuković iz 1789. godine (Korzo 2), a pripisuju mu se i palača Wohinz (Korzo 8) te palača Adamić na Fiumari(1787.). Gnamb je također sudjelovao u obnovi kaštela u Kraljevici te niza crkava.

U uredu Riječkog gubernija, Gnamb je imao svoje pomoćnike koji su i sami projektirali zgrade. Među njima su se isticali Ignac Hollub, te Andrea Lodovico (Ljudevit) Adamich, kasnije poznati riječki trgovac. Arhitektura Antona Gnamba u mnogome je jednostavna inžinjerska arhitektura, ali pojedine, ambiciozno zamišljene zgrade, imaju stilska obilježja kasnobaroknog klasicizma.

## Literatura
* Ervin Dubrović: "Anton Gnamb modernizacija riječke luke i prometnica“, u: *Zbornik II. kongresa hrvatskih povjesničara umjetnosti*, Institut za povijest umjetnosti, Zagreb, 2007. ()
* Radmila Matejčić: "Barok u Istri i Hrvatskom primorju“, u: *Barok u Hrvatskoj*, Zagreb, 1982.
DJ Ogi

**DJ Ogi** (rodno ime **Dalibor Ogorevac**, Rijeka), hrvatski hard techno DJ i producent.

## Djelovanje

DJ Ogi se u svijet elektronske glazbe uključio 1995. godine. Pokretač je techno scene na riječkom području, a ujedno i jedan od predvodnika današnje hrvatske scene elektronske glazbe. Suradnik je emisije X-Music na Radio Crikvenici te jedan od pokretača emisije "Energetica music" na istoimenom radiju. Član je udruge za promicanje elektronske glazbe "Energetica team" iz Rijeke, koja je organizirala "Exoticu", jedan od najvećih hrvatskih open air festivala. Njegov se stil od početka bazira na tvrđim oblicima techno glazbe, a danas ga se može definirat kao pumpajući žestoki techno s primjesama mračnog techna, izveden energetskim miksanjem na 3 decka.

Njegovi su se setovi mogli čuti na zabavama poput Love Paradea u Berlinu, MTV Valkana Beach Festivala 08 na Grobniku, Citadele i Imperium]] u Brnu, Antistatic u Ostravi, Footworxx u Oostendeu, Teknautike u Landsbergu, Paradoga u Senici te u klubovima Lov.e u Sao Paolu, Zoreksa u Lleidi, Cazin i Tunel u Linzu, Ambasada Gavioli u Izoli, Habitata u Barceloni, Dom In Berg u Grazu, Fabrik u Ostravi, Suburbia u Udinama, Go In u Kemptenu, Ostwerk u Augsburgu, ExExtreme u Bratislavi, Lipa i k4 u Ljubljani, te u hrvatskim klubovima Boogaloo, Colosseum, The Best, Tvornica, Monvi, Q-Vadis itd.

Osim dj-ingom, Ogi se bavi i produkcijom techno glazbe, pa je tako do sada izdao za poznate izdavačke kuće kao što su: Submissions, Compressed, Planet Rhythm, Patterns, Cardiac Arrest, Cannibal Society, GAD X Cell, Arms, Own Stile, Northwest Dynamics, Wired, Giant and Dwarf, Polymeric, Hard Und Trocken, Centerfire, Holzplatten i Compound Records. Neke od njegovih izdanih stvari našle su se i na poznatim cd kompilacijama *"Palazzo Mix"*, *"Hardtechno"*, *"Schranzwerk"* *"Shranz Total"*. Godine 2005. sa svojim partnerom Danielom Gloomyem, Ogi je otvorio vlastitu izdavačku kuću, Beast Music Records, na kojoj će se, između ostalih, naći i stvari vodećih producenata hard techno glazbe.

## Izvori
*http://www.klubskascena.com/content/view/279/53/ 

## Vanjske veze
*Službena stranica
*DJ Ogi diskografija
KK Kvarner Novi Resort

**KK Kvarner Novi Resort** je bivši hrvatski košarkaški klub iz Rijeke.

## Historija
Košarkaški Klub „Kvarner“ osnovan je 1946. godine u Rijeci i u svojoj povijesti mijenjao je imena u Košarkaški Klub „Istravino“, Košarkaški Klub „Croatia Line“, Košarkaški Klub “Sava osiguranje“, Košarkaški Klub „Triglav Osiguranje“, a do 2009. nastupao je pod imenom Košarkaški Klub „Kvarner Novi Resort“. Zbog odustajanja od nastupanja u A2 ligi zbog rezultatskog podbačaja u sezoni 2008./09. i nagomilanih dugovanja objavljeno je gašenje kluba.

## Dvorana
KK Novi Resort igrao je u Dvorani Mladosti koje se nalazi na Trsatu. Vlasnik dvorane je grad Rijeka, a izgrađena je 1973. Osnovna namjena dvorane je za sportove: rukomet, košarku, odbojku, judo, dizanje utega, karate, badminton, biljar. Kapacitet gledališta je 2.960 sjedećih mjesta i 1.000 stajaćih mjesta.

## Poznati igrači
* Andrej Štimac
* Davor Kus
* Matej Mamić
* Aramis Naglić
* Jere Macura
* Siniša Štemberger
* Mario Stojić
* Goran Vrbanc
* Marijan Mance
*  Nikola Radulović

## Poznati treneri
*Faruk Kulenović

## Uspjesi
* Jugoslavenski kup
** finalist: 1977., 1981.

## Međunarodna natjecanja

Utakmice **Kvarnera** )pod različitim nazivima u međunarodnim natjecanjima i ligama
* **podebljano** - rezultati utakmice koje je ***Kvarner*** odigrao kao domaćin
* normalna debljina - rezultati utakmica koje je ***Kvarner*** odigrao kao gost
* *kurziv* - rezultati utakmica na neutralnom terenu

### [[Kup Raymonda Saporte|Kup pobjednika kupova]]

### [[Kup Radivoja Koraća]]

### [[ABA liga|Jadranska liga]]

#### Pregled po sezonama

## Vanjske veze
*Službena stranica  
* profil kluba na eurobasket.com

## Izvori
Pikado klub Romano

*
*'Pikado klub Romano''' iz  Rijeke službeno je pravno registriran 2. veljače 2002. godine, ali se okupljanje svojih članova i aktivnosti oko organizacije lokalnih turnira u pikadu i sudjelovanja na tada rijetko organiziranim regionalnim natjecanjima odvija od 1996. godine. 

Klub je svojim aktivnim sudjelovanjem pridonio razvoju športskog pikada u Rijeci, koja ima jednu od najjačih liga u Hrvatskoj.

Najveći je uspjeh kluba osvajanje titule europskog ekipnog prvaka u disciplini 301 MA u Poreču 2004. godine. 

U sezoni 2001./02., ekipa PK Romano osvojila je 2. mjesto u B ligi, nakon čega nastavlja natjecanja u A ligi do danas.

Novoosnovana C ekipa privukla je i najviše pažnje u klubu, pa je tako sam predsjednik, Neil Turkanović preuzeo vodstvo novaka.

Klub Romano danas ima i žensku ekipu.

Od 2002. godine klub redovito sredinom srpnja, povodom svoje godišnjice, na dan Gospe Karmelske zaštitnice Drenove, organizira veliki otvoreni turnir: KUP ROMANO. Pored ovog turnira, klub često organizira i lokalne turnire.

Članovi treniraju u klupskim prostorijama na 2 elektronička pikada. 

## Izvori
* http://www.pk-romano.hr/
Olivera Baljak

**Olivera Baljak** (Rijeka, 18. siječnja 1956.), je hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija
U rodnome gradu završava osnovno i srednje školovanje, nakon čega studira pravo, na dislociranom studiju pohađa Akademiju dramskih umjetnosti iz Zagreba i potom dvije godine studira solo pjevanje na Glazbenoj akademiji Ino Mirković. Glumom se počela baviti najprije amaterski, a potom i profesionalno te je od 1980. godine angažirana kao stalna članica Hrvatske drame u HNK Ivana pl. Zajca u Rijeci. Danas je prvakinja HNK Ivana pl. Zajca u Rijeci. Poznata je kao karakterna glumica. Podjednako se snalazi  u dramskim i u komičnim ulogama. Do sada je odigrala više od stotinu što glavnih što sporednih uloga, više je uloga odigrala u operama i u musiclima, a nastupila je također i na filmu i u televizijskim serijama te je za svoj rad dobila više priznanja i nagrada. Među njima ističe se Nagrada grada Rijeke koju je 2006. godine dobila za vrhunska glumačka ostvarenja u predstavama Jalta Jalta M. Grgića i A. Kabilja, Galeb A.P. Čehova i Mirisi, zlato i tamjan S. Novaka nezaboravnom ulogom Erminije. Tri je puta bila nominirana za Nagradu hrvatskoga glumišta, više je puta nagrađivana u vlastitome kazalištu za najbolja godišnja glumačka ostvarenja nagradom Zlata Nikolić, a nagrade je dobivala i za svoje komičarske uloge na Danima satire. 
 
Za vrijeme rata osmislila je glazbeno-poetsku večer za djecu izbjeglica, a zajedno s kolegom Slavkom Šestakom priređivala je umjetničke susrete za hrvatske branitelje, ponekad i na prvim crtama bojišnice. Često sudjeluje u poetskim večerima ili promocijama knjiga, a nekoliko se godina okušala i kao radijska urednica i voditeljica priređujući emisije iz područja kulture. Održala je više koncertnih večeri glazbe starih majstora i crkvenih solo arija, a nastupa i kao šansonjerka, posebice na Šansonfestu u Zagrebu i Čansonfestu u Kastvu. Osobito vrijedno iskustvo ima i u pjevanju Kurt Weilovih kompozicija u predstavama B. Brechta Sedam smrtnih grijeha (Ana 1) i Opera za tri groša (gospođa Smith), a nezaboravna je njezina pjevačka uloga majke Regine iz musicla Nunsence D. Goggina, kao i Golde u mjuziklu Guslač na krovu Jerya Bocka. Osim u vlastitome kazalištu, često je angažirana i u HKD teatru iz Rijeke.

## Filmografija
### Televizijske uloge
* "Bibin svijet" kao gđa. Badurina (2010.)
* "Hitna 94" kao gospođa Bašić (2008.)
* "Cimmer fraj" kao Maria Frančeska (2007.)

### Filmske uloge
* "Život sa stricem" (1988.)

## Vanjske veze
*
*Stranica na HNK-Zajc.hr
Sport plus

**Sport plus** su hrvatske dnevne novine iz Rijeke.

Prvi broj je izašao 3. prosinca 2009.. Time su postale drugi športski dnevni list u Hrvatskoj, pored Sportskih novostiju.

List izlazi u ilustriranom izdanju.
Viki Glovacki

**Viki Glovacki** (Rijeka, 11. rujna 1919. - Zagreb, 14. siječnja 1976.), bio je hrvatski zabavni umjetnik, pjevač, redatelj i glumac.

## Biografija
Viki Glovacki rođen je u Rijeci 1919. godine. Završio je gimnaziju u vrijeme izbijanja Drugoga svjetskog rata pa se prijavio u domobransku dočasničku školu. U Zagrebu je tijekom Drugoga svjetskog rata, kao pripadnik Prosvjetne bojne, preuzeo vođenje radio emisije *Hrvat u borbi*. Za tu je emisiju izabirao sugovornike i pisao tekstove, te je bila najslušanija emisija toga doba. Istodobno je sa svojim skečevima i stihovima redovito nastupao na zabavama i čajankama u Hrvatskoj radničkoj komori. Nakon Drugoga svjetskog rata Glovacki je uhićen kao narodni neprijatelj i osuđen na 6 godina tamnice. U kaznionici u Staroj Gradiški bio je od 1945. do 1951. godine. Otpušten s robije, imao je zabranu javnog nastupanja pa je neko vrijeme anonimno pisao tekstove za priredbe Zagrebačkog varijetea, preteče današnjeg Kerempuha. U Varijeteu je Glovacki pokazao da robija nije utjecala na raskoš njegova satiričkog talenta.

Iznimno darovit i poduzetan Glovacki se okrenuo i pisanju pjesama. "Posljednji fijaker" i "Dobro mi došel prijatel" samo su neke od njegovih najpoznatijih pjesama. Vrlo čest gost na Krapinskom i Zagrebačkom festivalu veliku je naklonost publike stekao i organizacijom Prvog pljeska, natjecanja u kojem su karijeru počele mnoge hrvatske glazbene zvijezde.

Jedan od hrvatskih najpoznatijih zabavnih umjetnika Viki Glovacki umro je 14. siječnja 1976. godine u Zagrebu. Pokopan je na zagrebačkome groblju Mirogoju.

## Filmografija
### Filmske uloge
* "Tko pjeva zlo ne misli", (1970.)
* "Ne okreći se, sine", kao vojnik (1956.)
* "Milijuni na otoku", kao frizer (1955.)

## Izvori

## Vanjske veze
*
Silvija Benković Peratova

**Silvija Benković Peratova** (Zagreb, 29. travnja 1964.) profesorica je likovnih umjetnosti, hrvatska slikarica i hrvatska književnica. Piše poeziju i prozu za odrasle i za djecu. Živi, radi i stvara u Rijeci. Napisala je nekoliko zbirka poezije, pjesme za djecu, bajku i roman. Radi kao likovni pedagog.

Članica je Društva hrvatskih književnika i predsjednica Društva hrvatskih književnika - Ogranka u Rijeci od 2011. godine.

Bila je članica Upravnog vijeća Muzeja moderne i suvremene umjetnosti u Rijeci (2001. – 2004.), a trenutno obavlja funkciju predsjednice Upravnog vijeća Muzeja grada Rijeke.

Uredila je i likovno opremila brojne knjige. Skupno je izlagala na stotinjak izložaba, a samostalno je priredila petnaest izložbi slika (ulje, uljni pastel). Sudjelovala je i donirala svoje slike u razne humanitarne svrhe za nezbrinutu djecu i djecu stradalnike Domovinskog rata.

Dobitnica je brojnih međunarodnih, državnih i županijskih nagrada u prosvjetno-pedagoškoj djelatnosti s učenicima. Mentorica je učiteljima-pripravnicima pri polaganju stručnih državnih ispita za Primorsko-goransku, Ličko-senjsku i Istarsku županiju te voditeljica Stručnih županijskih vijeća za likovne pedagoge osnovnih škola.

2010. godine je dobila nagradu Primorsko-goranske županije za najuspješnijeg prosvjetnog djelatnika.

Poezija i proza objavljivani su joj u brojnim zbornicima i časopisima za književnost i kulturu. Nastupala je na nizu književnih tribina i manifestacija te gostovala u brojnim televizijskim i radio emisijama.

Piše i književne recenzije i likovne kritike, a pjesme su joj prevođene na makedonski, bugarski, poljski i talijanski jezik. Članica je uredništva poezije časopisa "Književna Rijeka". Idejna je pokretačica i voditeljica Susreta mladih pisaca i pjesnika u Rijeci te urednica istoimenog zbornika pod nazivom "Riječki zvonik mladosti".

## Dosad objavljeno

* ***Mali veliki ljudi*** (1995.), zbirka poezije;
* ***Zlatak*** (1997.), zbirka pjesama za djecu;
* ***Jedro ljubavi*** (2000.), zbirka poezije;
* ***Slast pelina*** (2004.), roman;
* ***Teta*** (2004.), priče na senjskom čakavskom idiomu;
* ***Boja istine*** (2006.), zbirka poezije;
* ***Zlatak i Zlatica*** (2008.), zbirka pjesama za djecu;
* ***Tetin luštrin*** (2011.), zbirka priča na senjskom čakavskom idiomu *(ušla u finale za [[nagrada Fran Galović|nagradu "Fran Galović"]] 2011.)*;
* ***Čuvari legende*** (2009.; 2011.), knjiga bajki / mitoloških priča ilustriranih od strane same autorice, namijenjena djeci, mladima, ali i odraslima;
* ***Mali veliki ljudi*** (2011.), zbirka poezije, 2. izmijenjeno i dopunjeno izdanje.

## Vanjske veze
* DHK-Ri: Silvija Benković Peratova
Dragutin Ciotti

**Dragutin Ciotti** (Sušak, 19. listopada 1905. - 17. ožujka 1974.), hrvatski i jugoslavenski gimnastičar.

Rodio se u obitelji oca Talijana, učitelja Giuseppea Ciottija i majke Hrvatice Albine Ciotti, rođene Blečić. Bio je sedmo od desetero djece.

Burnih godina u riječkom kraju nakon prvog svjetskog rata kad je bilo upitno kome će dopasti taj kraj, Ciotti je izabrao živjeti u Kraljevini SHS te nastupati za iste.

Bio je velikim ljubiteljem gimnastike. Vježbao je u prostorijama hrvatskog tjelovježbačkog društva, Sokola. Uspio je ući u državnu reprezentaciju u vrijeme kad je bila jednom od triju najjačih na svijetu. Malo je tko od Hrvata u ono vrijeme to uspio (njegov mještanin Rafajlo Ban)

Nastupao je za Kraljevinu Jugoslaviju. Bio je član Sokolskog Društva Sušak-Rijeka. Osvajač je brončane medalje na Olimpijskim igrama u Amsterdamu 1928.

Zbog specifičnih okolnosti pogrješno ga se smatralo slovenskim športašem. Radi se o tome da je jedini Hrvat u izabranoj vrsti gimnastičara među Slovencima, a povrh toga imao je neslavensko prezime.

Poslije športske karijere radio je u poduzećima koji su se bavili drvom: Jugodrvu, Transjugu, Exportdrvu.

Sa športašima je do kraja života ostao u bliskoj svezi. Bio je blizak s roditeljima poznatog hrvatskog športaša Zdravka Ćire Kovačića te sa supruzinim rođakom, hrvatskim vaterpolskim olimpijcem Ivanom Jobom Kurtinijem.

## Izvori
*HOO  Eduard Hemar: Dragutin Ciotti - zaboravljena hrvatska olimpijska medalja
*Sušačka revija Jelena Androić: Zaboravljeni riječki olimpijac

## Vanjske veze
*Dragutin Ciotti
*Trg riječkih olimpijaca na sljedećoj sjednici Gradskog vijeća
*Sportski velikani i medalje koje hrvatska sportska povijest ne smije zaboravljati
Rafajlo Ban

**Rafajlo Ban** je bio hrvatski i jugoslavenski gimnastičar iz Sušaka. Uspio je ući u državnu reprezentaciju u vrijeme kad je bila jednom od triju najjačih na svijetu, što je malo kojem Hrvatu u ono vrijeme uspjelo. Slično je uspjelo samo njegovom mještaninu Dragutinu Ciottiju.

1930. je na svjetskom prvenstvu u Luksemburgu osvojio brončano odličje u momčadskom nastupu. To je odličje bilo prvo odličje na nekom svjetskom prvenstvu koju je osvojio jedan Hrvat.

## Izvori
*HOO  Eduard Hemar: Dragutin Ciotti - zaboravljena hrvatska olimpijska medalja
*Sušačka revija Jelena Androić: Zaboravljeni riječki olimpijac
Športsko društvo Primorje '08

**Športsko društvo Primorje '08** je športsko društvo iz Hrvatske, iz grada Rijeke.

## Historija
Na Sušaku je prva plivačka priredba održana 1912. na kupalištu Strauss na Brajdici. Hrvatski športski klub Victoria 1. srpnja 1914. osnovao je svoju plivačku sekciju, čime su zasnovani temelji budućoj aktivnosti športskog društva Primorja. Prvi je referent sekcije bio Đorđe Banjanin, a Rudolf Reš prvi trener.

Viktorijini članovi, vaterpolist Boris Polić i plivač Zmaj Defilipis, nastupali su na Olimpijskim igrama 1936. godine u Berlinu.

Godine 1945. formirano je športsko društvo "Primorac". Od početka 1948. godine djeluje novostvoreni plivački klub "Primorje" koji je poslije postao plivački i vaterpolo klub Primorje. PVK je reorganiziran 1. siječnja 1991. godine te djeluje kao Športsko društvo "Primorje '08" u koji su danas udruženi: plivački klub Primorje, vaterpolski klub Primorje te klub za sinkronizirano plivanje Primorje.

## Odjeli
*plivanje
*vaterpolo
*sinkronizirano plivanje

## Izvori
ŽKK Pleter

**HKK Pleter** je hrvatski ženski košarkaški klub iz Rijeke. Sjedište je u Rijeci.

## Poznate igračice
*Iva Serdar
*Katarina Mrčela
*Martina Gambiraža

## Domaći uspjesi
* prvakinje Hrvatske:
*: doprvakinje: 
*: prvakinje ligaškog dijela: 
*: doprvakinje ligaškog dijela: 
* osvajačice Kupa Hrvatske:
*: finalistice Kupa Hrvatske:

## Izvori
* Službene stranice
Rada Ciganović

**Rada Ciganović** je hrvatska rukometašica iz Rijeke.

Za seniorsku reprezentaciju igrala je na Mediteranskim igrama 1993. godine.

Igrala je za slavnu postavu hrvatske reprezentacije zajednom sa sugrađankom Ljerkom Krajnović koja je 1993. na Trsatu u kvalifikacijskoj utakmici protiv Španjolske nadoknadila minus devet golova i plasirala se na europsko prvenstvo.

2006. je trenirala rukometašice Zameta.
2010. je bila tajnica ŽRK Zameta.

## Izvori
*Krajnović: Golovi su najbolji lijek za danske kontre; Ciganović: Moramo otpustiti kočnice , Sportcom.hr, Autor Milan Kosanović Srijeda, 21. ožujka 2012.
Đoni Božić

**Đoni Božić** (Zadar, 1960.) je hrvatski književnik iz Rijeke. Piše poeziju, prozu, književne osvrte, eseje. Radi kao zdravstveni djelatnik.

Objavio je zbirke poezije:
* *Žuta kiša*
* *Znamen* (nagrada Hrvatskog književnog i znanstvenog društva Rijeka, 1990.)
* *Anđeli ostaju s nama*
* *U osi mističnog čeznuća*
* *Sjaj*

Objavio je dva romana:
* *Marul Vrški*
* *Suza bijelog Hrobatosa*

Član je Društva hrvatskih književnika. Član je uredništva i suradnik *[[Književna Rijeka|Književne Rijeke]]*, časopisa za književnost i književne prosudbe.

## Izvori
* DHK - ogranak u Rijeci