open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lavoslav Glesinger

**Lavoslav Glesinger** (Zagreb, 6. 2. 1901 &ndash; Zagreb, 29. 3. 1986), jugoslavenski neuropsihijatar i povjesničar medicine.

## Biografija
Prof. dr. Lavoslav Glesinger je rođen 6. 2. 1901 u zagrebačkoj židovskoj porodici. Medicinski fakultet je pohađao i završio 1925 u Beču. Između Prvog i Drugog svjetskog rata radio je kao kao privatni neuropsihijatar u Zagrebu. Do Drugog svjetskog rata pisao je i objavio je dosta članaka o povijesti Židova u cionističkom zagrebačkom časopisu "Židov". Po raspadu Kraljevske jugoslavenske vojske u aprilskom ratu 1941 bio je odveden u zarobljeništvo u nacističku Njemačku. Vratio se u Jugoslaviju krajem aprila 1945 kada je pristupio Narodnooslobodilačkoj vojsci Jugoslavije (NOVJ). U NOVJ-u je bio doktor pokretne poljske bolnice Druge jugoslovenske armije. Od 1946 predavao je povijest medicine na Medicinskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, i to od 1960 kao sveučilišni profesor. Od 1960 do 1975 bio je pročelnik odjela za povijest medicine Instituta za povijest prirodnih, matematičkih i medicinskih znanosti Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti (JAZU). Dao je velik doprinos povijesti psihijatrije, isticao je ulogu Jugoslavije kao posrednika između medicine Istoka i Zapada, objasnio je ulogu Židova u povijesti hrvatske medicine, osvijetlio je čehoslovačko-jugoslavenske medicinske veze u prošlosti. 1981 dodijeljena mu nagradu za životno djelo. Prof. dr. Lavoslav Glesinger je umro 29. 3. 1986 u Zagreb, te je pokopan na židovskom dijelu zagrebačkog groblja Mirogoj.

## Djela
* *Medicina kroz vekove*, 1954
* *Medicina u Hrvatskoj od god. 1874. do danas*, 1954
* *Liječnici i čudotvorci: iz starih medicinskih kronika*, 1955
* *Povijest medicine*, 1978

## Reference

## Literatura

* 
* 
*
Krafna (film)

***Krafna*** ()  je sovjetski crno-bijeli nijemi film snimljen 1934. u režiji Mihaila Roma, kome je to predstavljao režijski debi. Predstavlja adaptaciju istoimene novele francuskog pisca Guya de Maupassanta. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Galina Sergejeva, je prostituka iz francuskog grada Rouena koja za vrijeme francusko-pruskog rata zajedno sa nekoliko svojih "uglednih" i "pristojnih" sugrađana nastoji pobjeći poštanskom kočijom. Radnja prikazuje kako oni zaglave kod pruske patrole, te kako je sugrađani preklinju da spava sa njenim zapovjednikom i tako otkupi njihovu slobodu. Film je 1955. "ozvučen" uz pomoć naknadno komponirane muzike i dodane naracije.

Godine 1989. je u SSSR-u snimljen muzički TV-film pod naslovom *[[Runskaja djeva po prozvišu Pjiška]]*.

## Vanjske veze
*
* ПЫШКА на сайте «Мегаэнциклопедия Кирилла и Мефодия»
* Пышка на сайте «рускино»
* Пышка на сайте «Афиша»
Mezzotinta

**Mezzotinta** (franc. *manière noire*, njem. *schabkunst*, engl. *mezzotint*), grafički postupak dubokog tiska pri kojem se matrica izrađuje mehaničkim putem.

## Historija

Izum mezzotinte se pripisuje Ludwigu von Siegenu (1609. – 1680.) sredinom 17. stoljeća.

## Princip

Tehnika se zasniva na granuliranju metalne ploče s pomoću njihalice (kolijevke), specijalnog alata koji ima kanaliranu oštru reznu površinu, pokretima u četiri smjera. S ovako ravnomjerno granulirane površine preciznim se mjestimičnim uklanjanjem zrna postižu tamniji ili svjetliji tonovi. Ploča se boji i briše kao kod dubokog tiska i tiska na tijesku za duboki tisak.

Ova spora tehnika koja zahtijeva preciznost i strpljivost grafičara danas se rijetko koristi.

## Galerija


Image:Ludwig von Siegen - Portrait of Amelie Elisabeth von Hessen.jpg|Prva poznata mezzotinta, Ludwig von Siegen, 1642.
Image:6409 bassenge2vaillerant.jpg|Rana mezzotinta Vailleranta, Siegenova pomoćnika ili tutora. Mladić koji čita, s Kupidovim kipom.


## Literatura

* Dževad Hozo, *Umjetnost multioriginala,* Prva književna komuna Mostar, 1988.

## Vanjske veze

* The early history of mezzotint and the prints of Richard Tompson and Alexander Browne, from the National Portrait Gallery, London – Good feature on the early history
* The Printed image in the West:Mezzotint – from the Metropolitan Museum of Art timeline of Art History – fuller description & history, with images
* Edukativna interaktivna prezentacija koja objašnjava principe grafičkih tehnika i proces izrade grafičkog lista (Muzej moderne umjetnosti u New Yorku)
Kilbrannan

**Kanal Kilbrannan** (engleski: *Kilbrannan Sound*) je morski tjesnac koji razdvaja poluotok Kintyre od otoka Arran u Škotskoj.

## Geografija
Kanal Kilbrannan je zapadni dio zaljeva Firth of Clyde, odnosno dio većeg tjesnaca Sjevernog prolaza.

## Izvori
Bernardino Campi

**Bernardino Campi** (Reggio nell'Emilia, Italija, 1522. – Reggio nell'Emilia, 1591.) bio je talijanski renesansni slikar iz Reggio nell'Emilia, koji je radio u Cremoni. Poznat je kao jedan od učitelja Sofonisbe Anguissole i Giovannija Battiste Trottija (*il Malosso*).

## Biografija

U Cremoni je njegova šira obitelj imala glavne umjetničke studije. Giulio Campi i Antonio Campi, polubraća, bili su daleki Bernardinovi rođaci; posljednji se općenito smatra najtalentiranijim u čitavoj obitelji. Svi su lokalno bili aktivni i istaknuti slikari. Utjecaji su na Bernardinova djela vjerojatno raznoliki te uključuju od lokalnog Kremonca kao što je Camillo Boccaccino do umjetnika iz susjednih krajeva kao što su Correggio, Parmigianino i Giulio Romano.

Među njegovim učenicima bili su Giovanni Antonio Morandi i Pietro Martire Pesenti, obojica aktivni u Palazzo di Guastalla.

## Bibliografija

* R. Miller, in (*I Campi. 500 Years of Cremonese Artistic Culture* (*I Campi. Cultura artistica cremonese del 500*), a cura di M. Gregori, Milan, 1985, str. 154.-170.
* 
* M. Tanzi, *I Campi*, Milan, 2005.

## Izvori

### Vanjske veze

*
Sjeverni prolaz

**Sjeverni prolaz** (engleski: *North Channel*, irski: *Sruth na Maoile*) je morski tjesnac između Škotske i Sjeverne Irske, odnosno između Irskog mora i Atlanskog oceana.

## Geografija
Sjeverni prolaz je na svom najužem dijelu između rta Mull of Kintyre na poluotoku Kintyre (Škotska) i rta Torr Head u Irskoj širok 21 km, a na najširem dijelu 40 km. Dug je nekih 170 km, vrlo je dubok i ima snažne plime i oseke tako da njegovi valovi dostižu brzinu od 12 km/h.

Obale Sjevernog prolaza vrlo su razvedene, naročito sa škotske strane gdje se nalaze brojni tjesnaci, zaljevi i estuariji kao Kanal Jura, Kilbrannan, Firth of Clyde, uz otoke Arran, Gigha i Ailsa Craig, dok je s irske strane to veliki Belfast Lough.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''North Channel'' na portalu Encyclopædia Britannica
Karton (slikarstvo)

**Karton** (u umjetnosti) je model, pripremna studija za sliku. Karton se najčešće ostvaruje u odnosu 1:1, znači istih dimenzija završne slike.

## Historija

Pripremni karton se uglavnom počeo koristiti od renesanse na dalje, za izredu fresaka. Ta je metoda omogućavala reproduciranje istih slika na različitim freskama. U nekim slučajevima možemo primijetiti da se u različitim građevinama koristio isti pripremni karton.

## Kartoni za freske

Metoda koja se je najčešće koristila za prenošenje crteža s kartona na svježu žbuku koju je trebalo oslikati bila je ta da se crnom kredom ili ugljenom zacrnila stražnja strana kartona i potom postavljala na zid.

Drugi način je bila tehnika zaprašivanja (tal.: *a spolvero*), koja se sastoji u tome da se na kartonu načine rupice i nakon postavljanja na zid kroz njih nanosi ugljeni prah. Kada se karton makne, na zidu dakle ostaje trag crteža.

Još jedna metoda je direktno urezivanje glavnih linija kartona koje ostaju vidljive na zidu.

## Kartoni za tapiserije

U ovom se slučaju karton (skoro uvijek već obojan) postavlja ispod platna i tapiserija se šiva iznad njega. To se odnosi na metodu horizontalne tapiserije dok se za onu vertikalnu karton postavlja iza umjetnika koji ga kopira gledajući njegov odraz u zrcalu.

## Poznati kartoni

Često su kartoni velikih umjetnika isto toliko zanimljivi koliko i same slike, u nekim slučajevima slike nisu nikad ostvarene pa od njh imamo samo studije na kartonu. Među najpoznatijim kartonima imamo Raffaellovu Atensku školu u pinakoteci Ambrosiani ili seriju kartona za tapiserije također od Raffaella u Victoria & Albert Museumu.

Jedan poznati karton nedovršene slike je Michelangelova Bitka u Cascini (tal.: *Battaglia di Cascina*), namjenjena salonu "dei Cinquecento" u firentinskoj gradskoj vijećnici (*Palazzo Vecchio*) i ukraden tijekom nereda iz 1527. Dospio je u vlasništvo umjetnika Baccija Bandenellija, koji je po Vasarijevom svjedočenju uništio kartone u ljutnji zbog neuspjeha kod reprodukcije djela.
Mull of Kintyre

**Mull of Kintyre** (škotsko-gelski: *Maol Chinn Tìre*) je jugozapadni rt poluotoka Kintyree u Škotskoj. 
## Karakteristike
Po vedru danu kad nema vjetra sa rta se vidi obala Grofovije Antrima u Sjevernoj Irskoj.
 
Svjetionik na rtu izgrađen je 1788. kao drugi u Škotskoj, on i danas služi svrsi i pomaže brodovima u Sjevernom prolazu da se ne nasuču. 
Mull of Kintyre je stekao svjetsku slavu - 1977. kad ga je opjevao Paul McCartney sa svojim Wingsima u istoimenom hitu 
Mull of Kintyre.
### Etimologija
Riječ *mull* kako Škoti zovu - rt, izvedena je iz gelskog *maol*, od nordijskog muli'', koja je 
značila izbočena litica, ali i njuška, nos.
## Izvori

## Vanjske veze
*Fotografije svjetionika
Gigha

**Gigha** (škotsko-gelski: *Giogh*) je mali otok pored poluotoka Kintyree na zapadu Škotske.

Otok administrativno podpada pod Područno vijeće (council area) - Argyll i Bute.
## Karakteristike
Otok Gigha je najužniji otok Unutrašnjih Hebrida u Sjevernom prolazu koji je dio Atlantika.
Gigha je duga oko 9 km, širok 2,5 km i ima površinu od 14 km², na kojoj živi 160 stalnih stanovnika.
Otok je vrlo nizak najviši vrh Creag Bhàn ima samo 100 metara.

Otok je poznat  vrtovima Achamore koji se prostiru na 20 hektara, sa kopnom je povezan trajektom koji vozi 20 minuta.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Welcome to the Isle of Gigha''
Superflat

**Superflat** je postmodernistički umjetnički pokret koji je osnovao umjetnik Takashi Murakami, a pod utjecajem je *[[manga|mange]]* i *[[anime]]a*. Isto se zove i umjetnička izložba iz 2001. godine koju je postavio Murakami u West Hollywoodu, Minneapolisu i Seattleu.

## Opis

Murakami koristi "superflat" da označi razne spljoštene forme u japanskoj grafičkoj umjetnosti, animaciji, pop-kulturi i lijepim umjetnostima, no isto tako i "plitku ispraznost japanske potrošačke kulture." Ovaj samoproglašeni umjetnički pokret bio je uspješan komad tržišne niše, brendirani umjetnički fenomen dizajniran za zapadnjačke publike. Superflat su prihvatili američki umjetnici, koji su stvorili hibrid zvan “SoFlo Superflat”.

Umjetnici čiji se rad ocjenjuje kao "superflat" jesu Chiho Aoshima, Mahomi Kunikata, Sayuri Michima, Yoshitomo Nara, Aya Takano i Takashi Murakami. Osim navedenih umjetnika, neki animatori u *[[anime]]ima* i neki umjetnici mangâ izlagali su ili izlažu svoj rad na izložbama superflata, naročito Koji Morimoto, a takav je i rad Hitoshija Tomizawe, autora *[[Alien Nine|Alien 9]]* i *[[Milk Closet]]*. No to ih nužno ne opisuje kao "umjetnike superflata", već se može shvatiti kao suradnja između dvaju različitih entiteta.

Murakami definira *superflat* u širokim pojmovima, pa je predmetna stvar vrlo raznolika. Radovi često istražuju konzumerizam i seksualni fetišizam koji prevladava u poslijeratnoj japanskoj kulturi. To često uključuje *[[lolicon|lolikonsku]]* umjetnost, koju parodiraju radovi poput onih Henmarua Machina. Ovi su radovi istraživanje seksualnosti *otakua* kroz groteskne i/ili izobličene slike. Ostali su radovi više zaokupljeni strahom od odrastanja. Na primjer, rad Yoshimota Nare često prikazuje zaigrane grafite na starim japanskim *[[ukiyo-e]]ima* izvedenima na dječji način. A neki se radovi fokusiraju na strukturu i podležeće želje koje obuhvaćaju *otaku* i sveukupnu poslijeratnu japansku kulturu.

Murakami je pod utjecajem redatelja kao što je Hideaki Anno.

## Referencije

## Bibliografija

*
*
*
*

## Vanjske veze
* Kaikai Kiki Co., Ltd. službeno mrežno mjesto Takashija Murakamija s prikazom umjetnika superflata, pristupljeno 7. srpnja 2014.
* Superflat Japanese postmodernity by Hiroki Azuma - na blog.emilkerie.com , pristupljeno 7. srpnja 2014.
* Plumbing the Depths of Superflatness, pristupljeno 7. srpnja 2014.
* Inspired works from Superflat, pristupljeno 7. srpnja 2014.
* Overthinking Superflat, pristupljeno 7. srpnja 2014.
Lanarkshire

**Lanarkshire** zvan i **County of Lanark** (škotsko-gelski: *Siorrachd Lannraig*, škotski: *Lanrikshire*) bio je jedan 
od tradicionalnih historijskih škotskih countya nastao oko grada Lanarka.

Lanarkshire je kao county postojao od 12. vijeka i kralja Davida I. do 1970-ih kad je ukinut. On danas služi samo u statističke i ceremonijalne svrhe kao Namjesništvo (lieutenancy area) i nema nikakvu administrativnu funkciju.
## Geografija
Lanarkshire se prostirao po Central Lowlandsu, odnosno po bazenu rijeke Clyde, svojvremeno je bio najmnogoljudniji škotski county.

Danas je njegov teritorij, podjeljen između područnih vijeća; Južni Lanarkshire, Sjeverni Lanarkshire, Istočni Dunbartonshire i Glasgow. 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Lanarkshire'' na portalu Encyclopædia Britannica
Lanark

**Lanark** (škotsko-gelski: *Lannraig*, škotski: *Lanrik*) je drevni 
kraljevski grad na jugoistoku Škotske od 8,855 stanovnika.

Lanark administrativno podpada pod Područno vijeće (council area) - 
Južni Lanarkshire, a nekada je bio administrativni centar historijskog countya Lanarkshire.

## Geografija
Lanark leži duž desne obale rijeke Clyde, udaljen 50 km jugoistočnono od Glasgowa. 
## Historija
Lanark se razvio oko zamka kojeg je podigao škotski kralj David I 
(vladao 1124. - 1153.). On ga je i proglasio kraljevskim gradom.
Današnji Lanark je trgovački centar poljoprivrednog kraja, poznat po svom stočnom sajmu.
## Znamenitosti
David Dale je uz pomoć partnera Richarda Arkwrighta 1785. podigao predionicu pamuka udaljenu 1.6 km od Lanarka. Ona je postala poznata kao **[[New Lanark]]** eksperimentalna tvornica i komunaa vođena od Roberta Owena 
socijalista utopista koji je primjenio humane uvjete rada i života u toj zajednici. 
Od 2001. tvornica i naselje New Lanark uvršteni su na UNESCO-vu 
Listu mjesta svjetske baštine u Evropi. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Lanark'' na portalu Encyclopædia Britannica
COBISS

**COBISS** ( — Zadružni internetski bibliografski sistem i usluge; izgovor *kobis*) organizacioni je model koji se koristi da pridruži biblioteke u jedinstven bibliotečko-informacioni sistem sa uzajamnom katalogizacijom. Ovaj sistem ima mnogo funkcija virtuelne biblioteke. Trenutno je u upotrebi u Sloveniji (COBISS.SI), Bosni i Hercegovini (COBISS.BH), Makedoniji (COBISS.MK), Srbiji (COBISS.SR) i Crnoj Gori (COBISS.CG). Ovi informacioni sistemi su autonomni, ali dele platformu. Preko 350 biblioteka koristi COBISS za automatizaciju svog poslovanja. COBISS.Net je naziv mreže koja povezuje COBISS kooperativne bibliografske sisteme različitih zemalja.

COBISS je razvijen od strane slovenačkog Instituta za informatiku () iz Maribora. Marta 2011. godine, rukovodstvo IZUM-a odlučilo je da se povuče sa položaja. Kao razlog naveli su prezriv stav (slovenačkog) Ministarstva za visoko obrazovanje, nauku i tehnologiju (koji je vodio Gregor Golobič) ka IZUM-u.

## Povezano
* Virtuelna biblioteka Srbije

## Reference

## Vanjske veze
* Kobisova zvanična prezentacija 
* Virtuelna biblioteka Srbije
Tom Hiddleston

**Tom Hidlston** (; 9. februar 1981) je britanski glumac poznat po ulozi Lokija u Marvelovim filmovima *[[Tor (film)|Tor]]*, ** i *[[Osvetnici (film)|Osvetnici]]*. U njegove zapaženije projekte ubrajaju se *[[Ratni konj (film)|Ratni konj]]* Stivena Spilberga, *[[Ponoć u Parizu]]* Vudija Alena i *[[Samo ljubavnici opstaju]]* Džima Džarmuša.

## Filmografija

## Reference

## Vanjske veze

* 
*
Shailene Woodley

**Šejlin Vudli** (; rođena 15. novembra 1991) američka je glumica.

Glumačku karijeru započela je 2000-ih nastupajući u televizijskim serijama, i postala je poznata zahvaljujući seriji *[[The Secret Life of the American Teenager]]* u kojoj je igrala glavnu ulogu od 2008. do 2013.

Godine 2011. nastupila je u filmu *[[Potomci (film iz 2011)|Potomci]]* sa Džordžom Klunijem u glavnoj ulozi, koji joj je doneo Nagradu Spirit za najbolju glumicu u sporednoj ulozi, kao i nominaciju za Zlatni globus u istoj kategoriji. Film *[[Spektakularna sadašnjica]]* iz 2013. doneo joj je još jednu nominaciju za Nagradu Spirit i specijalnu nagradu žirija na Filmskom festivalu Sandens 2013.

Godine 2014. igrala je glavne uloge u adaptacijama *[[Drugačija (film)|Drugačija]]* po knjizi Veronike Rot i *[[Krive su zvezde (film)|Krive su zvezde]]* snimljene po romanu Džona Grina.

### Filmografija

## Reference

## Vanjske veze

* 
*
The Avengers (film, 2012)

**Osvetnici** () je američki film iz 2012. o timu superheroja baziran na Marvelovim stripovima istog naziva. Režiju filma potpisuje Džos Vidon, producirao ga je Studio Marvel, a za distribuciju bio je zadužen Filmski studio Volt Dizni. Ovo je šesti nastavak u seriji filmova iz Marvelovog filmskog univerzuma u kojima su glavni junaci bili superheroji Ajron Men, Halk, Kapetan Amerika i Tor.

Film je naišao na dobar prijem kod kritičara i osvojio je razne nagrade, a bio je nominovan za Oskara i BAFTU za najbolje specijalne efekte. Kada je zarada u pitanju, oborio je brojne rekorde  i postao treći najprofitabilniji film svih vremena posle *[[Avatar (film)|Avatara]]* i *[[Titanik (film iz 1997)|Titanika]]* Džejmsa Kamerona.

## Radnja

Nik Fjuri (Samjuel L. Džekson) je na čelu međunarnodne organizacije ŠILD čiji je zadatak održavanje mira na Zemlji. Kada se pojavi novi neprijatelj, Torov (Kris Hemsvort) brat Loki (Tom Hidlston), Fjuri okuplja ekipu superheroja čiji je zadatak da se suprotstave Lokiju i svojim moćima spasu svet od katastrofe.

## Uloge
* Robert Dauni Mlađi kao Ajron Men/Toni Stark
* Kris Evans kao Kapetan Amerika/Stiv Rodžers
* Mark Rafalo kao Halk/Brus Baner
* Kris Hemsvort kao Tor
* Skarlet Džohanson kao Crna udovica/Nataša Romanova
* Džeremi Rener kao Hokaj/Klint Barton
* Tom Hidlston kao Loki
* Klark Greg kao Fil Kolson
* Kobi Smalders kao Maria Hil
* Stelan Skarsgord kao Erik Selvig
* Samjuel L. Džekson kao Nik Fjuri

## Reference

## Vanjske veze
*
Hrabrost (film, 1939)

***Hrabrost*** () je sovjetski crno-bijeli igrani film snimljen 1939. u režiji Mihaila Kalatozova. Po žanru je mješavina drame, pustolovnog i propagandnog filma, a temelji se na motivima pripovjetke Georgija Kubanskog, koji je napisao i scenario. Protagonist, čiji lik tumači Oleg Žakov, je civilni pilot kojega put dovede na aerodrom u blizini granice sa Afganistanom. Radnja prikazuje kako je prilikom dostavljanja pošte prisiljen prinudno sletjeti te sreće grupu stranih diverzanata.

## Vanjske veze

* 
* «Мужество»  Аннотированный каталог фильмов киностудии «Ленфильм» 1918—2003.
* .
* 
* 
* 
*
Kinross-shire

**Kinross-shire** zvan i **County of Kinross** bio je jedan od tradicionalnih historijskih škotskih 
countya nastao oko grada Kinrossa.

Kinross-shire je kao county postojao od 13. vijeka sve do 1970-ih kad je ukinut. On danas služi samo u statističke i nema nikakvu administrativnu funkciju.
## Geografija
Kinross-shire se prostirao po bazenu jezera Loch Leven, i okolnim brdima. Svojevremeno je bio drugi najmanji škotski county.

Danas je njegov teritorij uklopljen u Područno vijeće Perth i Kinross.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Kinross-shire'' na portalu Encyclopædia Britannica
Valerij Čkalov

**Valerij Pavlovič Čkalov** (; 2. februar 1904 - 15. decembar 1938) bio je sovjetski vojni i probni pilot, koji je zahvaljujući svojim pothvatima stekao slavu i popularnost te oko koga je Staljinov režim stvorio propagandni kult.

Rodio se kao sin skromnog proizvođača kotlova. Neko vrijeme je pohađao tehničku školu u Čerepovcu, prije nego što se pridružio ocu u njegovom zanatu. Za vrijeme ruskog građanskog rata 1919. godine je prvi put vidio avion, te se zbog toga priključio Crvenoj armiji kako bi dobio priliku pilotirati jednim od njih. Školovanje za pilota je završio 1924. godine. Sa vremenom je izgradio reputaciju po hrabrosti, ali i razvijanju inovativnih tehnika, posebno u oblasti aerobatike. Svjetsku slavu je stekao 1936. i 1937. godine kada je sudjelovao u nekim od rekordno dugih letova. Najpoznatiji od njih se zbio od 18. do 20. juna 1937. godine, kada je sa avionom Tupoljev ANT-25 za 63 sata neprekidnog leta došao iz Moskve u Vancouver u američkoj državi Washington; taj je let bio važan jer je dokazao praktičnost korištenja Sjevernog pola za skraćivanje letova iz Evrope u Sjevernu Ameriku. Čkalov je za svoja dostignuća čak dva puta odlikovan odrednom heroja Sovjestkog Saveza. Poginuo je prilikom probnog leta lovačkog aparata Polikarpov I-180; njegova je smrt označila de facto kraj karijere poznatog aviokonstruktora Nikolaja Polikarpova.

Čkalov je i nakon smrti dobio niz priznanja. Grad Orenburg je od 1938. do 1957. nosio njegovo ime, a godine 1941. je o njemu snimljen biografski film.

## Vanjske veze
* Сайт, посвящённый В. П. Чкалову
* Валерий Чкалов под мостом не летал?  // Петербургский дневник, № 34(144) от 3 сентября 2007 г.
Kinross

**Kinross** (škotsko-gelski: *Ceann Rois*) je drevni 
kraljevski grad na istoku Škotske od 4,891 stanovnika.

Kinross administrativno podpada pod Područno vijeće (council area) - 
Perth i Kinross, a nekada je bio administrativni centar historijskog countya Kinross-shire.

## Geografija
Kinross leži na zapadnoj obali jezera Loch Leven, udaljen 50 km sjeverno od Edinburgha na autoputu 
za Perth. 
## Historija
Kinross se razvio pored srednjovjekovnog zamka Lochleven, poznatog po tome što je u njemu od 1567. do 
1568. bila zatvorena škotska kraljica Mary.
## Znamenitosti
Pored zamka Lochleven, atrakcija je gradska vijećnica, koju je od 1685. do 1692. podigao arhitekt
William Bruce.

## Privreda
Današnji Kinross je trgovački centar poljoprivrednog kraja, poznat po predionici 
kašmira. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Kinross'' na portalu Encyclopædia Britannica
Loch Leven (Kinross)

**Loch Leven** prevedeno **Jezero Leven** (škotsko-gelski: *Loch Lìobhann*) je slatkovodno jezero u sredini Škotske. 
## Geografija
Jezero Loch Leven leži na teritoriju današnjeg područnog vijeća Perth i Kinross, odnosno historijskog countya Kinross-shire.

Loch Leven ima gotovo kružni oblik sa dijametrom od nekih 5 km. Ono je jedno od najplićih jezera Škotske prosječne dubine od samo 4,5 metara. Zbog tog je stanište brojnih pataka i gusaka koje se tu gnijezde i prezimljuju.

Jezero se hrani vodama brojnih kratkih vodotoka sa okolnih brda, a otječe rijekom Leven u estuarij Firth of Forth u Sjeverno more.

Jezero je poznato među ribolovcima po svojim potočnim pastrvama (*Salmo trutta*), koje su poslužile za poribljavanje brojnih voda širom svijeta
## Zanimljivosti
Na najvećem od 7 otoka - St. Serf’s nalaze se ruševine samostana kojeg su osnovali 1150. augustinci doselivši se iz St Andrewsa. Na otoku Castle leže ostatci zamka Lochleven, s kraja 14. vijeka, poznatog po tome što su u njemu bile zatvorene brojne poznate ličnosti iz škotske historije među njima i kraljica Mary koja je tu 1567. potpisala svoju abdikaciju.

Za vrijeme njezina bijega - 1568. ključevi zamka pali su u jezero, pronađeni su 300 godina kasnije.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Loch Leven'' na portalu Encyclopædia Britannica
Valerij Čkalov (film)

***Valerij Čkalov*** () je sovjetski crno-bijeli biografski film snimljen 1941. u režiji Mihaila Kalatozova. Naslovni lik, koga tumači Vladimir Belokurov, je Valerij Čkalov, sovjetski vojni i probni pilot koji se proslavio non-stop letom od Moskve do SAD kojim je 1937. postavljen svjetski rekord. Radnja prikazuje njegov život i karijeru, odnosno kako mu u njoj i pomaže i odmaže sklonost da sluša instinkt umjesto instrukcija.

Valerij Čkalov je, kao i mnogi filmovi iz tog doba, imao snažnu propagandnu notu te se u njemu, između ostalih, pojavljuje i lik Staljina koji tumači Miheil Gelovani. Iz istih razloga je 1950-ih u doba destaljinizacije cenzuriran, odnosno izbačeni su "problematični" dijelovi sa bivšim sovjetskim vođom u trajanju od nekih 14 minuta. Originalna je verzija postala ponovno dostupna tek zahvaljujući DVD izdanju iz 2007. godine.

## Uloge
* Vladimir Belokurov ... *[[Valerij Čkalov]]*
* Miheil Gelovani ... *[[Josif Staljin]]*
* Semjon Mežinski ... *[[Grigorij Ordžonikidze|Sergo Ordžonikidze]]*
* Ksenija Tarasova ... *Olga Čkalova*
* Vasilij Vanjin ... *Paša Palik*
* Serafima Birman
* Pjotr Berezov ... *[[Georgij Bajdukov]]*
* Boris Žukovski ... *Komandant Aljošin*
* Fjodor Bogdanov ... *Djed*
* Irina Zarubina
* Sergei Jarov ... *[[Aleksandar Vasiljevič Beljakov|Aleksandar Beljakov]]*
* I. Smislovski
* Mihail Kalatozov
* Boris Andrejev
* Arkadij Raikin ... *američki novinar*

## Vanjske veze
* 
*
Mean Girls

**Opasne devojke** () je američka tinejdžerska komedija iz 2004. u režiji Marka Votersa. Scenario za film koji je napisala Tina Fej delimično je baziran na knjizi *Queen Bees and Wannabes* autorke Rozalind Vajzman koja se bavi načinom na koji funkcionišu "klanovi" u srednjim školama, kao i negativnim efektima koje mogu imati na devojke.

Pored Lindsi Loan koja tumači glavnu ulogu, u filmu se pojavljuju Tina Fej, Rejčel Makadams, Lejsi Šaber, Lizi Kaplan i Amanda Sajfrid (kojoj je ovo ujedno bio i filmski debi). Producent filma je Lorn Majkls, kreator popularne televizijske skeč komedije *[[Saturday Night Live]]*. Pored Tine Fej, koja je bila dugogodišnja članica ekipe u toj emisiji, u filmu se takođe pojavljuju i Ejmi Poler, Tim Medous i Ana Gastajer.

Film je naišao na generalno pozitivan prijem kod kritičara i ostvario je dobru zaradu na bioskopskim blagajnama, a vremenom je stekao veliku bazu fanova i smatra se jednim od kultnih tinejdžerskih klasika sa početka 21. veka. U velikoj je meri učinio Lindsi Loan jednom od najvećih mladih zvezda Holivuda.

Godine 2011. je snimljen nastavak u obliku televizijskog filma pod naslovom *[[Mean Girls 2]]*.

## Uloge
* Lindsi Loan kao Kejdi Heron
* Rejčel Makadams kao Redžina Džordž
* Lizi Kaplan kao Dženis Ian
* Lejsi Šaber kao Grečen Viners
* Amanda Sajfrid kao Karen Smit
* Tina Fej kao Šeron Norberi
* Tim Medous kao Ron Duval
* Džonatan Benet kao Aron Samjuels
* Daniel Franzejsi kao Dejmijan
* Ejmi Poler kao gospođa Džordž
* Ana Gastajer kao Betsi Heron
* Nil Flin kao Čip Heron

## Reference

## Vanjske veze
* 
* 
* 
* 
*
Neprijateljski vihori

**Neprijateljski vihori** ( ) je sovjetski biografsko-historijski film snimljen 1953. u režiji Mihaila Kalatozova. Radnja filma prikazuje prvih nekoliko godina postojanja sovjetske države, prije svega iskušenja vezana uz unutrašnjeg neprijatelja (ustanak lijevih esera), kriminal, obnovu i izgradnju željezničke mreže i borbu protiv "revizionističkih" frakcija u Partiji. Protagonist, koga tumači Vladimir Jemeljanov, je Feliks Dzeržinski, revolucionarni vođa koji će postati poznat kao osnivač sovjetske tajne policije Čeke. Kao i kod mnogih filmova na tu temu, godine 1956. su tokom procesa destaljinizacije isječene scene u kojima se pojavljuje Staljin (koga glumi Miheil Gelovani).

## Uloge
* Mihail Kondratjev ... *[[Vladimir Lenjin]]*
* Vladimir Jemeljanov ... *[[Feliks Dzeržinski]]*
* Leonid Ljubaševski ... *[[Jakov Sverdlov]]*
* Vladimir Solovjov ... *[[Mihail Kalinjin]]*
* Ivan Ljubeznov
* Ala Larionova
* Viktor Avdjuško
* Georgij Jumatov
* Vladimir Boriskin
* Oleg Žakov
* Nikolaj Gricenko
* Andrej Popov
* Miheil Gelovani ... *[[Josif Staljin]]* (scene naknadno izbrisane)
* Klara Lučko

## Izvori

## Vanjske veze
*
Zavjera prokletih

***Zavjera prokletih*** (}) je sovjetski igrani film snimljen 1950. u režiji Mihaila Kalatozova.  Predstavlja kombinaciju političke drame i propagandnog filma, a temelji se na istoimenoj drami Nikolaja Virte. Radnja se događa u neimenovanoj istočnoevropskoj zemlji koju američke vlasti nakon Drugog svjetskog rata po svaku cijenu žele pridobiti u Zapadni blok, te su u tu svrhu spremni organizirati ne samo široku koaliciju kojoj pripadaju nacionalisti, socijaldemokrati i Katolička crkva, nego i puč i vojnu intervenciju iz susjedne Jugoslavije, ali kako se zavjerenicima na kraju, uz pomoć radničkih i seljačkih masa, uspješno suprotstave lokalni komunisti, organizirajući narodnu frontu i uspostavljajući pro-sovjetsku vlast. *Zavjera prokletih* je bila napravljena u  jeku Hladnog rata, ali i sovjetsko-jugoslavenskog raskola te su predstavnici tadašnje Jugoslavije, u skladu sa službenim sovjetskim stavom, prikazani kao fašistički zlikovci.

## Reference

## Vanjske veze
*
* [Рецензия [Fjidorov, Aleksandr Viktorovič|А. В. Фёдорова] ]
Oscar Isaac

**Oskar Ajzak** () američki je glumac i pevač najpoznatiji po ulozi u filmu *[[U glavi Luina Dejvisa]]* braće Koen koji mu je doneo nominaciju za nagradu Zlatni globus u kategoriji Najbolji glavni glumac u igranom filmu - mjuzikl ili komedija.

Takođe je imao manje uloge u filmovima *[[Krug laži]]*, *[[Robin Hud (film iz 2010)|Robin Hud]]*, *[[W.E.]]* i *[[Vozač (film)|Vozač]]*.

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Oscar Isaac Q&A 2006 interview at BroadwayWorld.com
Star Wars: Episode VII – The Force Awakens

***Ratovi zvijezda: Sila se budi*** (poznat i pod nazivom ***Ratovi zvijezda - Epizoda VII: Sila se budi***; eng. *Star Wars - Episode VII: The Force Awakens* odnosno *Star Wars: The Force Awakens*) je američki epski SF film kojeg je režirao J. J. Abrams. To je sveukupno sedmi nastavak franšize Zvjezdanih ratova u kojem su glavne uloge ostvarili John Boyega, Daisy Ridley, Adam Driver, Oscar Isaac, Andy Serkis, Domhnall Gleeson i Max von Sydow uz Harrisona Forda, Carrie Fisher, Marka Hamilla, Anthonyja Danielsa, Petera Mayhewa i Kennyja Bakera koji repriziraju svoje uloge iz prijašnjih nastavaka. Priča filma odvija se 30 godina nakon događaja opisanih u filmu Povratak Jedija (iz 1983. godine).

Nakon što je 2012. godine kompanija Walt Disney Pictures otkupila prava na franšizu od Lucasfilma, objavljeni su planovi za novu trilogiju *Zvjezdanih ratova*. Film *Sila se budi* prvi je snimljeni film iz nove trilogije nakon otkupa prava kojeg su producirali Kathleen Kennedy, J. J. Abrams i njegov dugogodišnji suradnik Bryan Burk. Kreator cijele franšize, George Lucas, na ovom filmu radio je kao kreativni savjetnik, a to će također biti i na sljedećim filmovima iz planirane trilogije. Abrams je režirao film prema scenariju kojeg je napisao skupa s Lawrenceom Kasdanom, jednim od scenarista filmova iz originalne trilogije Carstvo uzvraća udarac (iz 1980. godine) i *Povratak Jedija*. Abrams i Kasdan prepravili su originalnu ideju za priču autora Michaela Arndta, koji je također osmislio kostur radnje filma.

Film *Sila se budi* producirale su kompanije Walt Disney Pictures, Lucasfilm i Bad Robot Productions, a službeni svjetski distributer filma biti će Walt Disney Studios. Snimanje filma započelo je u travnju 2014. godine u Abu Dhabiju i Islandu, a završilo u studenom iste godine u Abu Dhabiju i u studijima Pinewood u Engleskoj. Film *Sila se budi* sa svojom službenom kino distribucijom u kinima diljem svijeta krenula je 18. XII 2015. godine.

## Radnja
Radnjom smješten otprilike 30 godina nakon događaja opisanih u filmu Povratak Jedija, u filmu *Sila se budi* glavni likovi biti će troje novih glumaca kojima će se pridružiti neki stariji likovi iz prethodnih nastavaka.

## Glumačka postava
* John Boyega



## Vanjske veze
*
Jon Hamm

**Džon Ham** (; rođen 10. marta 1971) američki je glumac i televizijski režiser najpoznatiji po ulozi Dona Drepjera u TV seriji *[[Ljudi sa Menhetna]]* za koju je dobio Zlatni globus 2008. godine. Ham je nakon toga bio nominovan za ovu nagradu još četiri puta, a ima i 9 nominacija za Emi - 6 za ulogu Dona Drejpera i 3 za gostovanje u seriji 30 Rock.

Imao je manje uloge u filmovima *[[Samac (film)|Samac]]*, *[[Grad lopova]]* i *[[Deveruše (film iz 2011)|Deveruše]]*.

## Reference

## Vanjske veze

*
* Jon Hamm at Emmys.com
True Detective

***Pravi detektiv*** () je američka kriminalistička serija koju je kreirao Nik Picolato za televizijsku mrežu Ejč-Bi-Ou.

Planirano je da se serija snima u antologijskom formatu, što znači da će svaka sezona imati nove likove, priču i glumačku postavu.

Prva sezona u režiji Kerija Fukunage naišla je na odličan prijem kod kritičara, a glavne uloge su tumačili Metju Makonahej i Vudi Harelson. Druga sezona, emitovana 2015. godine, doživela je veliki neuspeh kod kritike.

## Radnja

### Sezona 1

Radnja prati dvojicu policijskih detektiva iz Luizijane i istražuje njihov lični i profesionalni odnos tokom 17-godišnjeg lova na svirepog ritualnog ubicu. Misterija traje kroz vreme, menjajući njihove živote i kvareći njihovo partnerstvo, terajući svakog čoveka da nauči kolika je cena obmane i odmazde.

Godine 2012. policijski detektivi iz Luizijane, Rast Kol (Makonahej) i Martin Hart (Harelson), ponovo dobijaju slučaj na kome su radili 1995. godine. Dok se ispitivanje odvija u današnjem vremenu, dva bivša detektiva pričaju priču o svojoj istrazi, dirajući nezalečene rane i dovodeći u pitanje svoje navodno rešenje bizarnog ritualnog ubistva iz 1995. Događaji se isprepliću i 2012. svaki od njih biva odvučen u svet za koji veruje da ga je ostavio iza sebe.

## Uloge

### Prva sezona
* Metju Makonahej kao Rast Kol
* Vudi Harelson kao Martin Hart
* Mišel Monahan kao Megi Hart
* Majkl Pots kao Mejnard Gilbo
* Tori Kitls kao Tomas Papanja

### Druga sezona
* Kolin Farel kao Rej Velkoro
* Vins Von kao Frenk Semjon
* Rejčel Makadams kao Ani Bezerajds
* Tejlor Kič kao Pol Vudru
* Keli Rajli kao Džordan Semjon

## Reference

## Vanjske veze

*
Jules Dupré

**Jules Dupré** (Nantes, 5. travnja 1811. – L'Isle-Adam, 6. rujna 1889.) bio je francuski slikar pejzaža, jedan od najistaknutijih pripadnika Barbizonske škole.

## Biografija
Jules Dupré rođen je 5. travnja 1811. u Nantesu. Njegov je otac bio proizvođač porculana i mladi Dupré je od svoje jedanaeste godine života zajedno s ocem izučavao zanat dekoratora porculana. U slobodno vrijeme okušao se u slikanju pejzaža, a kasnije se seli u Pariz gdje dobiva formalnu naobrazbu u slikarskim tehnikama. U kasnim 1820-im putuje zajedno s ocem u Limonges, gdje započinje slikati pejzaže onog kraja.

Godine1831., u svojoj dvadesetoj godini života, prvi put izlaže na izložbi *[[Salon (izložba)|Salon]]* u Parizu, s nekoliko prikaza pejzaža, te sporadično nastavlja izlagati slijedećih nekoliko godina. Tri godine kasnije na istoj je izložbi nagrađen medaljom drugog reda kao tematski slikar.

Iste godine putuje u Englesku, te upoznaje Johna Constablea koji je na njega imao vrlo velik utjecaj. Smatra se, naime, da je Dupré prenio engleski stil slikanja pejzaža u Francusku i spojio ga kasnije sa stilom Barbizonske škole. U tom razdoblju upoznaje Théodorea Rousseaua, jednog od najvažnijih predstavnika Barbizonske škole, s kojim će ostati blizak prijatelj tijekom cijelog života. Često su zajedno putovali Francuskom u potrazi za pogodnim mjestima za pejzažno slikarstvo, a imali su i zajednički studio.

Jules Dupré je imenovan časnikom Legije časti 1848. godine. Od 1852. prestaje izlagati u *[[Salon (izložba)|Salonu]]*, da bi ponovo prikazao svoje radove na toj izložbi tek 1867. Od 1870-ih Dupré se seli u primorski gradić Cayeux-sur-Mer, gdje slika prizore mora i morske obale, tipične za njegovo kasno razdoblje. Postupno se izolira od javnog života i u konačnici prestaje izlagati svoje radove na izložbama od 1883. Jules Dupré umire 6. rujna 1889. Danas se smatra jednim od najznačajnijih i najutjecajnijih francuskih slikara pejzaža 19. stoljeća.

## Galerija slika

Datoteka:The Old Oak by Jules Dupré, c1870.jpg|Stari hrast,ulje na platnu oko 1870., Nacionalna galerija umjetnosti, New York, SAD
Datoteka:Jules Dupré - Landscape with Cows - WGA6877.jpg|Pejzaž s kravama, ulje na platnu oko 1870., Ermitaž, St. Petersburg, Rusija
Datoteka:Jules Dupré - Paysage avec du bétail au Limousin (1837).jpg|Pejzaž s kravama u Limousinu, ulje na platnu oko 1837., Metropolitan, New York, SAD
Datoteka:Jules Dupré 002.jpg|Farma, ulje na platnu 1850., Muzej likovnih umjetnosti, Budimpešta, Mađarska


## Izvori

## Vanjske veze

*  Jules Dupré na Artcyclopediji,  pristupljeno 2. rujna 2014.
Deambulatorij

**Deambulatorij** je u romanici čest dio samostana, crkava i građevina. To je nastavak bočnih bridova odnosno bočno-kružno kretanje u glavnoj apsidi na koga se dodaju obično 3 manje apside .

Pojam dolazi iz latinske riječi *deambulare*, što znači "hodati". Izvorni pojam *ambulacrum* je u Starom Rimu najčešće označavao natkriveni prolaz ili stazu kojom su građani Rima šetali, ili rimski naziv za prostor u grčkom hramu između naosa i vanjskog reda stupova.

Ovaj je arhitektonski element karakterističan za bazilike izgrađene na mjestima hodočašća u 11. i 12. stoljeću, duž Puta Svetog Jakova prema Santiagu de Composteli, te u južnoj Francuskoj i sjevernoj Španjolskoj. Deambulatorij je omogućavao hodočasnicima polukružno hodanje oko glavnog oltara, na kojem se nalazila relikvija sveca, i molitvu pred manjim radijalno postavljenim apsidama, bez da ometaju misu koja se održava pred središnjim oltarom.

Među najznačajnijim primjerima deambulatorija tog doba je Bazilika Saint-Sernina u Toulouseu i sama Katedrala svetog Jakova u Santiagu de Composteli.

## Izvori
Christina Hendricks

**Kristina Hendriks** (; rođena 3. maja 1975) američka je glumica najpoznatija po ulozi Džoun Halovej u TV seriji *[[Ljudi sa Menhetna]]* koja joj je donela 4 nominacije za nagradu Emi. Zbog te je uloge u niz anketa proglašavana najlepšom ženom sveta, ali i tvrdnje da je njome ponovno promovisan "puniji" model ženske figure karakterističan za ranije generacije.

Hendriks je od 2009. u braku sa glumcem Džefrijem Arendom. Sa njim je godine 2011. zajedno nastupila u *[[Dead Man Walking (Body of Proof)|Dead Man Walking]]*, epizodi TV-serije *[[Body of Proof|Telo kao dokaz]]*. Glumila je i u TV seriji ''Metalna zvezda''.

## Reference

## Vanjske veze

*
Crvenooka patka

**Crvenooka patka** (lat. *Netta  erythrophthalma*) je patka iz potporodice ronilica koja živi u slatkim vodama bogatim vegetacijom. Dijeli se na dvije podvrste: 
*južnoamerička crvenooka patka (lat. *Netta  erythrophthalma erythrophthalma*)  
*afrička crvenooka patka (lat. *Netta  erythrophthalma brunnea*).
 

## Podvrste
**Južnoamerička  crvenooka patka** nalazi se u Kolumbiji,  Venecueli, Brazilu, Ekvadoru, Peruu, Boliviji,  Argentini i Čileu. Živi u plitkim slatkim vodama  na nadmorskoj visini do 3.700 metara.

**Afrička crvenooka patka** prostire se do Etiopske  visoravni. 
## Opis
Crvenooka patka dosegne dužinu tijela od 48 do 51 cm. Zapanjujuće je da su joj u letu krila postavljena relativno daleko iza tijela. 

Ima jako izražen spolni dimorfizam. Uzgojno perje kod mužjaka je crno s ljubičastom. Glava i vrat kod mužjaka su ljubičastocrni. Prsa su sjajno crna, a ostatak tijela je tamnosmeđe ili mahagoni boje. Leđno perje je maslinastosmeđe, dok je stražnja strana trbuha riđa. 

Ženke su pretežito crvenkastosmeđe boje. Leđno perje joj je puno tamnije nego kod mužjaka, a bokovi su crvenkasti. Lice je u osnovi kljuna bijelo. Od kraja kljuna do vrha perjanice proteže se velika smeđa pruga. Šarenica je smeđa, a kljun je siv.

Pačići nalikuju odraslim ženkama. Kod njih su, međutim, bijele pjege na licu manje izražene. Glava i leđa su maslinastosmeđe boje. Čelo, vrat i lice su slamastožute boje. Lice je usko, a na uhu nalazi se maslinastosmeđa pruga.

## Prehrana
Crvenooka patka u potrazi za hranom najaktivnija je ujutro i navečer. Između jutra i večeri odmara se na obali ili na vodi. Hranu traži ronjenjem. Prehrana je najčešće biljna. Hrani se uglavnom sjemenkama vodenih biljaka, i u manjoj mjeri, njihovim zelenim dijelovima. Čak i riža čini dio prehrane. 

## Razmnožavanje
Ova patka gnijezdi se tijekom cijele godine. Tijekom kiše broj jaja povećava se. Gnijezdo ima promjer od 17.5  do 28 centimetara, i dubinu 10 do 23 centimetra. Napravljeno je od biljnih materijala i obično se nalazi na obalnom području. 

Jaja su kremastobijele do svjetlosmeđe boje. U gnijezdu ih se nalazi 6-15. Inkubiraju ih samo ženke, a inkubacija traje 23-26 dana. Pačići dobivaju sposobnost leta za oko sedam tjedana, a spono sazrijevaju za godinu dana.
Madagaskarska patka

**Madagaskarska patka** (lat. *Aythya innotata*) je vrsta patke iz potporodice ronilica. 

Endem je Madagaskara i kritično ugrožena vrsta. Prije ponovnog otkrića populacije 2006. zadnji put je viđena na jezeru Alaotra u madagaskarskoj pokrajini Toamasina. Tada je jedan mužjak bio zatočen u botaničkom  vrtu u Antanarivu.

## Opis
Duga je oko 46 cm. U oba spola kljun je siv s crnim vrhom, dok su noge i stopala sivi. Perje je tamnosmeđe, a na trbušnom dijelu je bijele boje. Glava i vrat su tamnosmeđi s blagim zelenim ili ljubičastim sjajem, prsa su crvenkasto-smeđa. Krila su svjetlija od ostatka tijela i na njima se nalaze okomite pruge. Mužjak ima bijelu šarenicu, a, za razliku od njega, ženka ima smeđu šarenicu. Pačići nalikuju ženkama. Muški pačići imaju sivu šarenicu, koja im kasnije postaje bijela.

## Izvori
Elisabeth Moss

**Elizabet Mos** (; rođena 24. jula 1982) američka je glumica najpoznatija po ulozi Pegi Olson u TV seriji *[[Ljudi sa Menhetna]]*. Druge zapažene uloge ostvarila je u serijama *[[Zapadno krilo]]*  i *[[Top of the Lake|Na površini jezera]]* koja joj je donela nagradu Zlatni globus u kategoriji Najbolja glumica u mini-seriji ili TV filmu., kao i nagradu Satelit. Godine 2014. tumačila je glavne uloge u dramama nezavisne produkcije  *[[The One I Love (film)|Onaj koga volim]]* i *[[Listen Up Philip|Slušaj, Filipe]]* koje su naišle na pozitivne reakcije kritičara.

## Reference

## Vanjske veze

*
Constant Troyon

**Constant Troyon** (Sèvres, 28. kolovoza 1810. - Pariz, 21. veljače 1865.) bio je francuski slikar, pripadnik Barbizonske škole.

## Biografija
Constant Troyon je rođen Sèvresu, gradiću u blizini Pariza kao sin dekoratora porculana Jeana-Marie-Dominiquea (1780. - 1817.). U početku je oslikavao dekoracije na porculanu u svom rodnom mjestu nastavljajući obiteljsku tradiciju, potom se posvetio slikarstvu. Njegovi prvi učitelji slikanja bili su Denis-Desiré Riocreux, konzervator muzeja u Sèvresu i Camille Roqueplan.

Godine 1830. surađivao je sa slikarom Paulom Huetom, da bi se od 1840. pridružio Barbizonskoj školi pejzažnog slikarstva. Troyon je značajan po tome što je realističko shvaćanje te škole primijenio na prikazivanje životinja kao npr. stada krava i ovaca na paši, volova i konja na pojilištu, te prizora lova. Zajedno s drugim pripadnicima Barbizonske škole, postiže velik uspjeh na tradicionalnoj izložbi  *[[Salon (izložba)|Salon]]* u Parizu 1855. godine. Tijekom svog života dobio je još četiri nagrade na istoj izložbi, a dodijeljeno mu je i odlikovanje Legije časti. Među njegovim obožavateljima bili su i Napoleon III. i Théophile Gautier.

Troyon umire 1865. u Parizu, nakon teške psihijatrijske bolesti. Pokopan je na groblju Montmartre. Pošto nije imao potomaka, njegova je majka uspostavila novčanu nagradu "*Prix Troyon*", namijenjenu slikarima koji se ističu u slikanju životinja. Nagradu dodjeljuje jednom godišnje Škola likovnih umjetnosti u Parizu.

## Galerija slika

Datoteka:Constant Troyon 003.jpg|Potok u šumi, oko 1860., Muzej Louvre, Pariz, Francuska
Datoteka:Constant Troyon 002.jpg|Pastoralna scena, oko 1860., Muzej likovnih umjetnosti, Budimpešta, Mađarska
Datoteka:Constant Troyon 001.jpg|Pastir,  oko 1860., Muzej likovnih umjetnosti, Budimpešta, Mađarska
Datoteka:Constant Troyon - Cattle Drinking - Walters 3759.jpg|Krave na pojilištu, 1851., Muzej umjetnosti Walters, Baltimore, SAD
Datoteka:Troyon, Constant - On the Way to the Market.jpg|Odlazak na sajam, Ermitaž, St. Petersburg, Rusija 

## Izvori

## Vanjske veze

* Constant Troynon na ''Artcyclopediji'', pristupljeno 31. kolovoza 2014.
* Slike Constanta Troyona u francuskim muzejima, pristupljeno 31. kolovoza 2014.
*''Lovočuvar'' i ''Guščarica'' Constanta Troyona u Muzeju Orsay, Pariz , pristupljeno 31. kolovoza 2014.
Novozelandska patka

**Novozelandska patka** (lat. *Aythya novaeseelandiae*) je vrsta patke iz potporodice ronilica. Endem je Novog Zelanda, a tu je zovu papango, također matapouri, titiporangi i raipo .

Tamnosmeđe je boje. Mužjak ima upečatljivu žutu šarenicu i tamno obojenu (zelenkastu) glavu. Ženka je slična mužjaku, samo ima svjetliju glavu i nema žute oči.

## Izvori
Mala crnika

**Mala crnika** (lat. *Aythya affinis*) je mala sjevernoamerička patka ronilica koja zimi seli prema jugu sve do Srednje Amerike. Navodno je vrlo blizak srodnik patki crniki, s kojom tvori supervrstu. 1838. opisao ju je Thomas Campbell Eyton, engleski prirodoslovac. Jako je popularna u SAD-u i Kanadi za lov i streljaštvo. Od 1988. lov ove patke ograničen je zakonom. 

## Opis
Odrasle jedinke su 38-48 cm duge, u prosjeku 42-43 cm. Mužjak je težak 790-850 grama, ili 820 grama u prosjeku, dok su ženke nešto manje i pritom im je težina manja, 730 grama u prosjeku. Dužina krila kod mužjaka i ženki je skoro isti, oko 19-20 cm. Kljun je dug 3.6-4.3 cm.

Kod mužjaka glava, vrat, gornji dio leđa i prsa su crne boje. Glava ima ljubičasti sjaj. Leđa su bijela, pokrivena tankom, crnom, valovitom crtom. Trbuh je bijele boje. Bokovi su bijeli, s tamnim, tankim prugama. Rep i dio ispod repa su crni. Kljun je tamnosive boje, s crnim vrhom. Noge i stopala su sivi. Šarenica je žuta.  

Kod ženke oko kljuna nalazi se bijelo područje. Glava i vrat su tamnosmeđi, sa svjetlim pjegama. Leđa su također tamnosmeđa, s bijelim pjegama. Prsa su smeđa. Trbuh je bjelkast. Bokovi su smeđi. Rep je tamnosmeđe boje. Kljun je sličan onome kod mužjaka, samo je malo tuplji.  

Pačići su slični ženkama. 

## Razmnožavanje i životni vijek
Mala crnika ima jedan od najvećih raspona gniježdenja u Sjevernoj Americi, a najveći je u sjevernim šumama Kanade. Ova ptica gnijezdi se u jezerima, barama i močvarama. Preferira vlažna staništa s bujnom vegetacijom. 

Gniježdenje počinje u svibnju. Ženka polaže 6-14 jaja. Gnijezdo se nalazi na zaštićenom području blizu vode. Često se događa da nekoliko ženki u istom gnijezdu polaže jaja. Rekordan broj jaja u gnijezdu je 26, ali tada je isto gnijezdo koristilo više ženki. Dok traje inkubacija, mužjak se sklanja od gnijezda i mitari se. Inkubacija traje samo tri tjedna. Težina pačića pri izleganju iz jajeta je 30.8 grama. Pačići dobivaju perje nakon 45-50 dana, obično na kraju kolovoza ili početku rujna. Postaju spolno zreli u prvoj godini života.

Maksimalni životni vijek male crnike je 18.3 godine. 

## Prehrana
Ova ptica često roni, a najaktivnija je kad traži hranu. Uglavnom se hrani mekušcima, kao što su školjkaši. Također hrani se i sjemenkama, te drugim dijelovima vodenih biljaka, npr. šaš, trave oštrice, divlja riža... Zimi, ali ljeti manje, hrani se malim ribama, rakovima, kukcima i njihovim ličinkama. U jezeru Erie 1980-ih slučajno se pojavila zebrasta školjka (*Dreissena polymorpha*). To može uzrokovati rizik za malu crniku, jer ta školjka zagađuje okoliš, ova ptica je na to jako osjetljiva zbog toga što se hrani filtriranjem vode. Zbog toga je mala crnika promijenila migracijski put.

## Izvori
Netta

***Netta*** je rod ronilica koje, za razliku od drugih vrsta ove potporodice, nerado rone i hrane se kao prave patke.  

## Način života

Jako su druželjubive i uglavnom žive u slatkoj vodi. Jaki su letači. Njihova krila su široka i imaju tup vrh. Zbog toga jako brzo lete.

Ne hodaju na kopnu kao prave patke, jer su im noge postavljene daleko iza leđa, što im pomaže u kretanju pod vodom.

## Sistematika
Vjerojatno izumrla ružičastoglava patka prije je bila smještena u rod *Rhodonessa*. Filogeneznom analizom pokazano je da je usko vezana uz patku gogoljicu, pa je sad privremeno smještena u ovaj rod. Međutim, to je i dalje predmet raznih rasprava. DNK analiza, koja bi vjerojatno riješila ovo pitanje još nije provedena zbog nedostatka odgovarajućih materijala. 

## Izvori
Prstenastovrata patka

**Prstenastovrata patka** (lat. *Aythya collaris*) je vrsta patke iz potporodice ronilica. 

## Opis

Veličinom je dosta malena. Mužjak jako sliči mužjaku krunaste patke, s kojom je ova vrsta jako blisko povezana. Ima sivi kljun s bijelim kolutom, sjajno ljubičastu glavu, bijela prsa, žutu šarenicu i tamnosiva leđa. Ženka ima blijedo smeđu glavu i tijelo s tamnosmeđim leđima. Kljun joj je taman, a kolut na njemu je suptilno svjetliji nego kod mužjaka. Šarenica kod ženki je smeđa.

Za vrijeme sezone parenja ovoj ptici staništa su šumovita jezera i lokve na sjeveru SAD-a i Kanade. 

Hrani se uglavnom ronjenjem. Prehrana uključuje vodene biljke, mekušce, vodene kukce i male ribe.

## Izvori