open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carica Deng Mengnü

**Carica Deng Mengnü** (鄧猛女) (? - 165), također poznata i kao **Liang Mengnü** (梁猛女) a onda kao **Bo Mengnü** (薄猛女), bila je kineska carica iz dinastije Han, odnosno druga supruga cara Huana.

Otac joj je bio niži carski službenik Deng Xiang (鄧香), a majka Gospa Xian, koja se kasnije preudala za Liang Jija, imenjaka i rođaka Liang Jia, carskog službenika koji je dominirao dvorom za vrijeme vladavine cara Huana i njegovih prethodnika cara Chonga i cara Zhija. Nakon što je umrla Liang Jijeva sestra i prva carska supruga Liang Nüying, Liang Ji je odlučio nastaviti kontrolirati cara preko Deng Mengnü kao nove supruge. U tome mu je trebala pomoći i njena izuzetna ljepota. Liang Ji, međutim, nije bio posve siguran u njenu odanost te je, da bi je dodatno vezao za sebe, dao likvidirati Gospu Xuan. Njegove ubice su, međutim, uhvaćene i za Liang Jijeve planove je doznao i sam Xuan, kome je to bio povod da konačno organizira dvorski puč kojim je Liang Ji svrgnut. Odnosi cara i njegove supruge su se poslije toga počeli hladiti, dijelom i zbog svađa sa carskim priležnicama. Car ju je 165. otjerao sa dvora, nakon čega je umrla.

## Izvori
* *[[Knjiga Kasnijeg Hana]]*, vol. 10, dio 2.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 54, 55.
Antoninska kuga

**Antoninska kuga**, također poznata i kao **Galenova kuga**, je pandemija zarazne bolesti - za koju historičari vjeruju da je riječ o velikim ili malim boginjama, - koja je pogodila Rimsko Carstvo u periodu od 165. do 180. Bolest su u Carstvo prenijeli vojnici koji su se borili u ratu protiv Parta. Poznata je po dugom trajanju i teškim posljedicama, odnosno što je odnijela živote Lucija Vera i Marka Aurelija, dvojice careva iz dinastije Antonina po kojima je dobila ime. Bolest je u svojim spisima opisao i znameniti antički ljekar Galen, po kome je također dobila ime.

Historičari vjeruju da je bolest opustošila velike dijelove Carstva i izazvala dalekosežne demografske, a preko njih političke i vojne posljedice. To se prije svega odnosi na naglo smanjenje broja regruta za vojsku koje je natjeralo kasnije rimske vladare da za obranu granica koriste barbarske najamnike. Zbog toga se ponekad smatra i katalizatorom procesa koji će na kraju dovesti do pada Carstva.

## Povezano
* Justinijanova kuga
## Izvori

## Reference
* Marcus Aurelius. *Meditations IX.2*. Translation and Introduction by Maxwell Staniforth, Penguin, New York, 1981. 
* McNeill, William H. *Plagues and Peoples*. Bantam Doubleday Dell Publishing Group, Inc., New York, 1976. .
* Gilliam, J. F. "The Plague under Marcus Aurelius". *The American Journal of Philology* 82.3 (July 1961), pp.&nbsp;225–251.
* Zinsser, Hans. *Rats, Lice and History: A Chronicle of Disease, Plagues, and Pestilence*. Black Dog & Leventhal Publishers, Inc., 1996. .
* Bruun, Christer, "The Antonine Plague and the 'Third-Century Crisis'," in Olivier Hekster, Gerda de Kleijn, Danie+lle Slootjes (ed.), *Crises and the Roman Empire: Proceedings of the Seventh Workshop of the International Network Impact of Empire, Nijmegen, June 20–24, 2006.* Leiden/Boston: Brill, 2007 (Impact of Empire, 7), 201-218.
Poveglia

**Poveglia** je mali otok u Venecijanskoj laguni koji leži između Lida i Venecije. Mali kanal dijeli otok na dva dijela, a danas je zatvoren za posjetioce.

## Historija
Otok je prvi put zabilježen u kronikama 421. godine. Na njega su se tada naselile izbjeglice iz Padove i okolice koje su bježale od provala barbara u Italiju. U 9. vijeku otok je bio dobro naseljen, čak toliko da su njegovi imali vlastitog podestu. Život otoka je zaustavljen 1379. kada se Venecija našla na udaru genoveške flote. Iz preventivnih razloga, stanovnici su preseljeni na Giudeccu. Mletačka Republika izgradila je na otoku utvrdu Oktogonu koja je ostala do danas, a nakon toga otok je postao nenastanjen u narednim vjekovima. Venecijanski dužd 1527. ponudio je otok redovnicima kamaldolijancima, ali oni su to odbili. Kasnije je ponuđen potomcima izvornih stanovnika (1661), ali su i oni odbili da se ponovno nasele.

Poveglia je 1777. došla u nadležnost Ureda za javno zdravstvo republike (*Magistrato alla Sanità*) i korištena je kao lazaret za sve putnike koji bi dolazili u Veneciju brodom. Otok je tako korišten do 1814. kada je lazaret zatvoren. Čak i na početku 20. vijeka Poveglia je povremeno korištena kao karantena sve do 1922. kada su postojeće zgrade adaptirane za starački dom. Otok je tako egzistirao sve do 1968. kada je starački dom zatvoren. Jedno kraće vrijeme nakon koristio se za poljoprivredu i nakon tog potpuno je napušten. Danas je otok u vlasništvu talijanske vlade koja je zabranila posjet otoku.

## Legende
U novije vrijeme kruže brojne legende o Povegli. Po jednoj od njih na otoku je od kuge umrlo preko 160.000 ljudi, što je malo vjerojatno jer se od 1576. kao lazaret nije koristila Poveglia, već Lazzaretto Nuovo.

## Reference

## Vanjske veze

* Poveglia island history, ghost sightings, photos of the abandoned structures
Dioklecijanov akvadukt

**Dioklecijanov akvadukt** je arheološki lokalitet u današnjem predgrađu Splita Solinu. Dioklecijanov akvadukt je najbolje očuvani objekt te vrste na tlu Hrvatske.

## Historija
Ovaj rimski akvadukt građen je istovremeno kad i Dioklecijanova palača (kraj 3. stoljeće - početak 3. stoljeće), njegova namjena bila je dovođenje većih količina pitke vode sa izvora rijeke Jadro do Dioklecijanove palače, i najvjerojatnije okolnih naselja. Od izvora rijeke Jadro do Palače akvadukt je dug oko 9 km, a visinska razlika krajnjih točaka iznosi 33 metra, to daje prosječni nagib kanala kojima je dovođena voda od 0,37%. Prosječan presjek kanala bio je 0,75 x 1,60 m, ali je varirao. Dioklecijanov akvadukt je prestao raditi već sredinom VI st., kada je i oštećen za provale Gota, nakon toga nije radio punih 13 stoljeća.

Obnovljen je za Austro-Ugarske (1877 - 1880 godine, za upravljanja Bajamontija). Uglavnom je zadržana izvorna trasa rimskog akvedukta i porušeni dijelovi su nanovo izgrađeni, ali se zbog štednje nije išlo na potpunu rekonstrukciju. U nadzemnim dijelovima akvadukt je pojednostavljen, smanjen je broj lukova (nosača), a na onim dijelovima akvadukta gdje je kanal išao po površini zemlje ili je ukopavan, antički zidani svod mijenjan je jednostavnijim ravnim kamenim pločama.

Od 1932 godine kada je proradila crpna stanica Kopilica, akavadukt više ne radi, jer su tad položene nove cijevi za dovod vode u grad Split, a starim akvaduktom je tekao samo višak vode. 1948 nakon epidemije tifusa, zabranjena je upotreba vode iz akvadukta za piće. Od 1979 akvadukt je potpuno prekinut ( nizvodno od križanja današnjih ulica Domovinskog rata i Puta Stinica)

Najimpresivniji i naljepši dio Dioklecijanovog akvadukta onaj nadzemni kod Dujmovače dug je 180 m, i visok 16,5 m. Momentalno se restaurira i trebao bi biti jedan lijepi impresivni spomenik na ulazu u Split.

## Bibliografija
* Joško Belamarić: Dioklecijanov akvedukt, Ministarstvo kulture Republike Hrvatske, Uprava za zaštitu kulturne baštine, Konzervatorski odjel, 1999. Split, .

## Vanjske veze

* Dal-koning d.o.o.: Konzervatorski elaborat zaštite i obnove Dioklecijanovog akvedukta na lokaciji Brodarica-istok   
* Vjesnik, Joko Svalina: Dioklecijanovim akveduktom voda u rujnu
* Vjesnik, Mira Jurković: Hrvatski kandidati za Unescovu listu svjetske baštine: Dioklecijanov akvedukt i starogradski ager
German Titov

**German Stepanovič Titov** (ruski: *Герман Степанович Титов*, Polkovnikovo Altajski kraj, 1. septembar 1935. - Moskva, 20. septembar 2000), bio je sovjetski kozmonaut i vojni pilot, i drugi čovjek u svemiru nakon Jurija Gagarina.

## Biografija
Titov je prošao školovanje za pilota u *Staljingradskoj vojnoj avijatičarskoj akademiji*, nakon toga postao je vojni pilot. Izabran je u prvu ekipu kozmonauta 1960 Njegovi rezutati testova bili su jednako dobri kao Gagarinovi, koji je ipak odabran da bude prvi jer je bio stariji i psihološki spremniji za prvu misiju.

Titov je odabran da poleti sa letjelicom Vostok 2 kao drugi čovjek na svijetu - 6. augusta 1961 Njegov let trajao je 23 sata i 18 minuta, za to vrijeme je 17 puta obletio zemlju. Pozivni znak te misije bio je *Orao* (ruski: Орёл). Spustio se u mestu Krasni Kut u Saratovskoj oblasti.

Nakon svemirskih letova, Titov je radio na raznim visokim položajima u sovjetskom svemirskom programu, sve do umirovljenja 1992 godine. Poput svih ostalih sovjetskih kozmonauta i Titov je bio član Komunističke partije Sovjetskog Saveza (od 1961), bio je zastupnik u Vrhovnom sovjetu SSSR-a, od 1962 do 1970 godine. Nakon raspada Sovjetskog Saveza, postao je član Komunističke partije Ruske federacije i kao njen kandidat biran je za člana prvog (1993) i drugog (1995) saziva *Državne dume [[Rusija|Ruske federacije]]*.

Titov je bio prvi čovjek koji je obolio od *svemirske bolesti* (zbog nedostatka sile teže) i prvi čovjek koji je spavao u svemiru (30 minuta).

Umro je od srčanog udara u vlastitoj sauni u dobi od 65 u Moskvi. Sahranjen je na groblju Novodevičje u Moskvi.

## Nagrade i odlikovanja
German Titov odlikovan je mnogobrojnim sovjetskim i stranim odlikovanjima. Ukazom *Prezidija Vrhovnog sovjeta SSSR*-a od 9. septembra 1961 godine za svoj let proglašen je Herojem Sovjetskog Saveza. Dva puta je dobio najviši orden SSSR-a Orden Lenjina (17. jun i 9. august 1961.), 15. januara 1976. dobio je Orden crvene zastave za rad (15. januar 1976.) i Orden Oktobarske revolucije 21. mart 1985. Titov je proglašen Herojem socijalističkog rada Bugarske, Herojem rada Vijetnama i Herojem Mongolije. Po njemu je nazvan jedan mjesečev krater i jedan vijetnamski otok u Tonkinškom zaljevu.

## Izvori
Hala Gorani

**Hala Basha-Gorani** (1. mart 1970. – ) je američka novinarka i TV-voditeljica sirijskog porijekla koja na programu TV-kanala *[[CNN International]]* vodi emisiju *[[International Desk]]*.

Rođena je u Seattleu u američkoj državi Washington, u porodici porijeklom iz Alepa. Odrasla je u Parizu, a neko vrijeme živjela i u Alžiru. Dobila je diplopmu Bachelor of Science iz ekonomije na Univerzitetu George Mason u Fairfaxu u Virginiji, a isto tako dipolomirala i na Institut d'études politiques (Sciences Po) u Parizu godine 1995.

Karijeru je započela kao reporter za francuski regionalni list *[[La Voix du Nord (dnevnik)|La Voix du Nord]]* a potom i za *[[Agence France-Presse]]* prije nego što se 1994. priključila mreži *[[France 3]]*. Nakon što je neko vrijeme radila za *[[Bloomberg Television]]* u London, godine 1998 se priključila CNN-u. Tamo se specijalizirala za pokrivanje Bliskog Istoka te, između ostalog, snimala reportaže iz svih bliskoistočnih zemalja. Godine 2006. se javljala iz Libanona za vrijeme izraelsko-libanonskog rata. Također je za CNN svojim reportažama i intervjuima pokrivala predsjedničke izbore u Francuskoj 2002. i 2007. godine.

Gorani trenutno živi u Atlanti, ali svojim domom smatra Pariz. Govori engleski, francuski i arapski. Svoje političke i vjerske poglede nastoji ne objaviti, jer drži da jedino tako može očuvati svoju novinarsku objektivnost.

## Reference

## Vanjske veze

* Official profile at CNN.com 
* Twitter 
* Hala Gorani's Inside the Middle East Diary, live from Jordan 
* Interview with Hala Gorani (French) 2010
* Interview with Gorani June 2008
Larry King

**Lawrence Harvey** "**Larry**" **King** (19. novembar 1933. - 23. siječnja 2021.) bio američki je radijski i televizijski voditelj, koji je 1970-ih postao jedan od najslušanijih radio-voditelja u SAD, da bi svjetsku slavu stekao na TV-mreži CNN kao voditelj popularnog talk showa *"[[Larry King Live]]"*, koji se emitirao od 1985. do 2010. Dobitnik je mnogih prestižnih novinarskih nagrada, te se smatra jednom od ikona popularne kulture u SAD. Također je poznat i po burnom privatnom životu.

## Izvori

## Vanjske veze

* CNN profile
* Larry King Cardiac Foundation  - Foundation to fund treatments cardiac patients with little or no insurance
* Clark lawsuit
* 
* Larry King Live  - Transcripts of all interviews since 2000
* Larry King interviewed by Gianluca D'Agostino
* Larry King Archive of American Television video interview
166.

__NOTOC__
Godina **166.** (**[[rimske brojke|CLXVI]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Pudensa i Poliona** (ili, rjeđe, **godina 919. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 166. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* Rat između [[Rimsko Carstvo|Rimskog]] i [[Partsko Carstvo|Partskog Carstva]] završen partskim porazom, odnosno mirovnim sporazumom kojim su se Parti odrekli [[Kraljevina Armenija|Armenije]] i zapadne [[Mezopotamija|Mezopotamije]].
* Nakon što su u [[Kina|kineskoj]] prijestolnici [[Luoyang]] izbili protesti službenika i studenata carskih škola protiv svemoći korumpiranih [[eunuh]]a na dvoru [[dinastija Han|dinastije Han]], vlada [[car Huan od Hana|cara Huana]] reagira masovnim hapšenjima, protjerivanjima i degradiranjima, započevši period političke represije i čistki poznat kao [[Katastrofe strančarskih zabrana]].
* Barbarska, uglavnom [[Germani|germanska]], plemena na čelu sa [[Markomani]]ma, započinju seriju napada i pljačkaških pohoda na rimske teritorije u [[Dacija|Daciji]], odnosno na [[Dunav]]u. Rimski carevi [[Marko Aurelije]] i [[Lucije Ver]] organiziraju veliki pohod s ciljem da ih odbiju. Marko Aurelije, prije nego što će poći na put, svojim sinovima daje službenu titulu *Cezar'', označivši ih tako kao svoje nasljednike.
* Papa Soter nasljeđuje papu Aniceta kao dvanaesti papa.
* Na obale južne kineske kapetanije Rinan (današnji centralni Vijetnam) se iskrcava rimski izaslanik te putuje do Luoyanga gdje će ga primiti car Huan.
* Napad Langobarda na rimsku Panoniju (današnja Mađarska) brzo odbija rimska vojska.
* Kralj Chogo od Baekjea preuzima prijestolje korejske države Baekje.
* Rimskim Carstvom se nastavlja širiti epidemija smrtonosne bolesti, poznate kao Antoninska kuga (za koju se danas vjeruje da je riječ o velikim boginjama).
* Alipije zamjenjuje Lavrentija na mjestu episkopa Vizantijuma.

## Rođenja
* Taishi Ci, kineski vojskovođa koji je prvo služio pod Kong Rongom, kasnije Liu Yaoom, te pod Sun Ceom i Sun Quanom (u. 206)

## Smrti
* Kralj Gaeru od Baekjea
* Ma Rong, kineski historičar (r. 79)
Chogo od Baekjea

**Chogo od Baekjea** (? - 214, vl. 166 - 214) bio je peti po redu vladar Baekjea, jednog od Tri kraljevstva Koreje. Bio je sin kralja Gaerua. Nedugo prije smrti Gaeru je dao sklonište Gilseonu, jednom od izdajnika na dvoru države Silla. Zbog toga je sam početak Chogove vladavine bio obilježen sukobom sa Sillom. Godine 167. je Chogo osvojio dva zamka, ali su ga Sillani protjerali. Chogo je godine 188-190. vodio još jedan, nešto uspješniji pohod. Godine 210. je vodio novi pohod, dodatno proširio teritoriju i na nju naselio svoje podanike. Godine 214. nije imao uspjeha protiv države Mohe, a u julu iste godine je Silla zauzela zamak Sahyeon.

Goi, 8. kralj Baekjea, je bio njegov sin.

## Izvori
* The Academy of Korean Studies
* Doosan Encyclopedia
Soter (papa)

**Soter** je bio 12. papa, nasljednik Anicetov, od oko 166. do oko 175. Katolička Crkva štuje ga kao sveca.

## Život
Prema zbirci *[[Liber pontificalis]]* rodio se u Fondiju, blizu Rima, u obitelji grčkog podrijetla. Nakon izbora za papu, jedan od prvih poteza bila mu je odredba o skupljanju novca za potrebe Crkve u Korintu. Pismo što ga je tom prilikom, u ime rimske Crkve, poslao korintskoj izgubljeno je, premda su ga neki stručnjaci pokušali identificirati s takozvanom „Drugom Klementovom poslanicom“ (u starini je autorstvo krivo pripisivano papi Klementu I.). S druge strane, sačuvano je pismo kojim korintski biskup Dionizije zahvaljuje rimskoj Crkvi.

U razdoblju Soterova pontifikata još su se snažnije širile ideje montanističkog krivovjerja, koje su zbog svojih antisocijalnih manifestacija možda dovele i do progona kršćana u doba cara Marka Aurelija.

Među Soterovim odlukama spominje se i odredba prema kojoj je ženidba valjana samo ukoliko ju blagoslovi svećenik, te ponovno osnaženje uredbe po kojoj je ženama zabranjeno dodirivati kalež i patenu, te paliti tamjan za liturgijskih slavlja.

Međutim, na određeni način je uveo mogućnost djelovanja žena u crkvi pod uvjetom da su bile "čiste" i da su pomagale svećenicima. U tome je zapravo korjen nastanka budućih redova časnih sestara. U nekim izvorima se spominje da su žene svoju časnost morale dokazivati spavajući sa svećenicima, ali bez fizičkog odnosa, no da se ovo posljednje često nije poštivalo.

Čini se, prema nekim izvješćima, da je upravo Soter uveo godišnje slavlje Uskrsa u Rimu.

## Mučeništvo i štovanje
Rimski martirologij ubraja ga među mučenike, no nema dokaza da se ono doista i dogodilo.

Pokopan je na Kalistovu groblju u Rimu, iako jedna druga predaja drži da je pokopan blizu bazilike sv. Petra. U doba pape Sergija II. njegovi su ostaci prenijeti u crkvu sv. Silvestra, a odande u crkvu sv. Siksta. Postoji i tradicija prema kojoj je dio njegovih ostataka pokopan u katedrali u Toledu.

Spomendan mu je 22. travnja, zajedno sa sv. Kajom.

## Reference
Katastrofe strančarskih zabrana

**Katastrofe strančarskih zabrana** (黨錮之禍) je naziv koji se koristi za dva incidenta koji su se 160-ih zbili u kineskoj carskoj prijestolnici Luoyang te dali povod za višedecenijski period političke represije od strane režima dinastije Han. Oni su predstavljali manifestaciju dugo vremena akumuliranog nezadovoljstva konfucijanskih učenjaka i službenika te studenata carskih škola sa sve većim uticajem korumpiranih eunuha na carskom dvoru. Eunusi su, pak, tim frakcijama dali zajednički naziv "strančari" (黨人, *dangren*). Godine 166. je car Huan pod uticajem eunuha i nakon javnih protesta proveo masovnu čistku pohapsivši preko 200 najviših službenika i studenata; međutim, nitko od njih nije bio pogubljen te su nakon godinu dana pušteni. Godine 169. je došlo do druge čistke kada su eunusi nagovorili novog cara, 13-godišnjeg Linga da pohapsi "strančare" koji su ovaj put, pak, bili pogubljeni. Računa se da je tada stradalo oko 100 ljudi. Dio "strančara" je uspio pobjeći te se godinama krio po provincijama; među njima su bili i kasniji gospodari rata kao Yuan Shao i Kong Rong. Taj period represije je prekinut tek godine 184. kada je izbio ustanak Žutih turbana, a car Ling shvatio da bi im "strančari", ukoliko ne dobiju amnestiju, mogli pružiti podršku. Usprkos toga, Katastrofe strančarskih zabrana se među kineskim historičarima smatraju događajem koji je ozbiljno načeo autoritet dinastije Han i bitno doprinio njenom kolapsu u sljedećih nekoliko decenija.
Soter

**Soter** je riječ koja u grčkom predstavlja epitet  (sōtēr), što znači spasitelj, izbavitelj; piše se s velikim slovom ; velikim slovima ; a u ženskom obliku **Soteira** (*Σώτειρα*). *Soter* se koristi za:

* kao titula bogova: Posejdon Soter, Zeus Soter, Atena Soteira i Hekata Soteira.
* za vođe helenističke dinastija oko koji se stvorio herojski kult:
** Ptolemej I Soter
** Antioh I Soter
** Demetrije I Soter
** Rabel II Soter
** Atal I
** Seleuk III Keraun
** Ptolemej IX
** Diodot I
** Straton II
** Straton I
** Menandar I
* kao titula oslobodioca (v. također eleutherios)
* kao titula Isusa Nazareta, posebno u akronimu ribe
* Sveti Soter, papa i mučenik

U grčkoj mitologiji je također **Soter** bio duh (daimon) sigurnosti, očuvanja i spasenja od zla.

## Povezano
* Helenistička religija
* Soterija (festival)
* Soteriologija, proučavanje spasenja; u kršćanskom kontekstu, ogranak kristologije koji proučava Isusovo svojstvo Spasitelja čovječanstva

## Reference
Larry King Live

***Larry King Live*** je bila američka talk show emisija koju je vodio Larry King, a koja se emitirala na programu TV-kanala CNN od 1985. do 2010. Predstavljala je najgledaniju i u historiji CNN-a najdugovječniju emisiju, koju je u prosjeku svake večeri gledalo preko milion ljudi.

Emitirala se iz CNN-ovih studija u Los Angelesu. Ponekad bi se emitirala i iz CNN-ovih studija u New Yorku, a ponekad i iz Washingtona, gdje je King prije angažmana na CNN-u bio stekao nacionalnu reputaciju kao radio-voditelj za Mutual Broadcasting System. King je svake večeri u emisiji intervjuirao jednu ili više istaknutih ličnosti, uglavnom celebrityje, političare i poslovne ljude.

Emisija je u prosjeku trajala po jedan sat, te se, ovisno o regiji, emitirala tri puta dnevno. Bila je dostupna i svjetskoj publici preko satelitskog kanala CNN International.

*Larry King Live* je na programu CNN-a zamijenila emisija *[[Piers Morgan Tonight]]*, talk show emisija koju od januara 2011. vodi britanski novinar i TV-voditelj Piers Morgan.

## Izvori

## Vanjske veze
* Larry King Live Official Website
* 2005 Neilson Cable News TV Ratings / MediaBistro.com 
* Lawsuit re. Lynn Redgrave interview
*
Kinesko-rimski odnosi

**Rimsko-kineski odnosi**, odnosno odnosi između rimske države (Rimsko Carstvo) na jednoj, te kineske države pod dinastijom Han na drugoj strani, nikada nisu bili neposredne prirode. Teritorije oba entiteta su se od 1. vijeka pne. do 2. vijeka stalno približavale jedna drugoj, što zbog rimske ekspanzije na Bliski Istok, što zbog kineske ekspanzije u Centralnu Aziju. Međutim, one se nikada nisu spojile, a za što je najvažniji razlog postojanje relativno snažnih država kao što što su Partsko i Kušansko Carstvo koje su Rimljanima i Kinezima pružile uspješni otpor. Dok su Rimljani i Kinezi znali za međusobno postojanje, velike geografske razdaljine, te logistički, bezbjednonosni i drugi problemi vezani uz takva putovanja su priječili neposredni kontakt, odnosno njegovo stalno održavanje; s druge strane se on održavao posredno preko razvijena trgovine, odnosno raznih dobara koja su zahvaljući Putu svile dolazila sa zapada na istok i obrnuto. Jedini koliko-toliko dokumentirani diplomatski kontakt dva entiteta se zbio godine 166. za vrijeme vladavine cara Huana primio izaslanika rimskog cara "Antonina" (koji je mogao biti Antonin Pije ili Marko Aurelije). Rimljani su u tom periodu za Kinu koristili naziv Seres ("zemlja svile"), dok su Kinezi za Rim koristili izraz "Daqin".

Od 1950-ih je određenu popularnost stekla hipoteza prema kojoj se mali broj rimskih legionara, zarobljenih od strane Parta u bitci kod Kare 53. pne. naselio u današnjoj Kini, odnosno današnjem selu Liqian čiji su stanovnici - koje odlikuje za Kineze nekarakteristično zelena boja očiju - njihovi navodno potomci. Ona je u posljednje vrijeme djelomično potkrijepljena DNK analizama koji ukazuju na evropsko porijeklo.

## Izvori

## Vanjske veze
* Accounts of Daqin in the Chinese history of the Later Han Hou Hanshu http://depts.washington.edu/silkroad/texts/hhshu/hou_han_shu.html#sec11
* http://www.silk-road.com/artl/romanenvoy.shtml
* The Origins of Roman Li-chien 
* The Lost Legion (Italian)  (engleski)
* Did the Romans settle in Yongchang County, Gansu Province, China? 
* The Romans in China. They came，saw and settled 
* Romans in China?
* *[[Los Angeles Times]]*: "Digging for Romans in China"; August 24, 2000
Liu Yao (gospodar rata)

**Liu Yao** (157 - 198), stilsko ime **Zhengli**, bio je kineski velikodstojnik iz doba kraja dinastije Han. Bio je guverner oblasti Jiangdong, kojom je nakon izbijanja građanskog rata zavladao kao gospodar rata. Kineski izvori ga opisuju kao savjesnog birokrata i sposobnog vladara, ali posve lišenog vojničkih sposobnosti. To je iskoristio gospodar rata Sun Ce koji je napao i osvojio njegovu teritoriju.

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
Sun Ce

**Sun Ce** (175–200) bio je kineski vojskovođa i gospodar rata iz doba kraja Istočne dinastije Han. Bio je najstarije dijete Sun Jiana, gospodara rata poginulog u bitci u doba kada je Sun Ce imao tek šesnaest godina. Sun Ce je naslijedio očevu vojsku, ali se s vremenom odmetnuo od očevog nekadašnjeg sizerena Yuan Shua te krenuo na jugoistok Kine gdje je stvorio vlastitu bazu. Uz pomoć nekoliko talentiranih suradnika, kao što su Zhang Zhao i Zhou Yu, Sun Ce je od te teritorije stvorio temelj kasnije države Istočni Wu. Kada je godine 200. sjevernjački gospodar rata Cao Cao vodio borbu sa svojim suparnikom Yuan Shaom, a koja će kulminirati bitkom kod Guandua, počele su kolati glasine kako Sun Ce planira iskoristiti Cao Caovu zauzetost kako bi na prepad zauzeo njegovu prijestolnicu Xuchang. Prije nego što je stigao pokrenuti te planove, Sun Ce je ubijen u nikad razjašnjenim okolnostima.

Naslijedio ga je Sun Quan koji će kasnije postati prvi car Istočnog Wua. Nakon stupanja na prijestolje, Sun Quan je svom bratu odao počast posthumnom titulom **Princ Huan od Changshaa** (長沙桓王, doslovno "savjesni princ").

## Povezano
* Popis ličnosti Tri kraljevstva
* Popis likova u Dynasty Warriors

## Napomene

## Reference
* 
* 
*
Sun Quan

**Sun Quan** (5. jul 182 – 21. maj 252), formalno **Car Da od Wua**, bio je kineski gospodar rata, poznat kao osnivač države Istočni Wu, jedno od Tri kraljevstva. Njime je od 222. do 229. vladao kao kralj Wua, a od 229. do 252. kao car Wua.

Sun Quan se rodio kao sin vojskovođe i gospodara rata Sun Jiana. Nakon što mu je otac 191. poginuo, njegovu vojsku je preuzeo Sun Quanov stariji brat Sun Ce, koji se iskazao kao izuzetno sposobni političar i vojskovođa, te stvorio bazu klana Sun u oblasti Wu. Kada su Sun Cea 200. ubili sluge Xu Gonga, 18-godišnji Sun Quan je naslijedio njegove zemlje jugoistočno od rijeke Yangtze. Sun Quan je također naslijedio i Sun Ceeve savjetnike Zhou Yuja, Zhang Zhaoa, Zhang Honga i Cheng Pua, koji su se isticali velikom sposobnošću. Nakon što je uz njihovu pomoć konsolidirao svoju vlast, krenuo je u pohod na zapad i porazio Huang Zua, gospodara rata koji je dominirao srednjim tokom Yangtzea.

Krajem iste godine je sjevernjački gospodar rata i carski kancelar Cao Cao pokrenuo ogromnu vojsku na jug kako bi ujedinio Kinu pod svojom vlašću. Na Sun Quanovom dvoru je došlo do razdora - frakcija na čelu sa Zhang Zhaoom je tražila predaju, dok se frakcija oko Zhou Yua i Lu Su opredijelila za oružani otpor. Sun Quan se odlučio za rat, sklopio savez sa gospodarom rata Liu Beijem i primijenio strategiju koja će dovesti do odlučujuće pobjede nad Cao Caom u velikoj bitci kod Crvenih stijena.

Sun Quan je nakon toga posvetio konsolidaciji svoje države, i ispočetka pokušao naći modus vivendi sa Cao Caom i njegovim nasljednicima čija je teritorija postala država Cao Wei. Kada je godine 220. Cao Caov sin Cao Pi i formalno svrgnuo cara Xiana, odnosno dinastiju Han, Sun Quan je ispočetka to priznao, proglasivši se vazalom nove dinastije Wei. Kada je, međutim, dvije godine kasnije Cao Pi tražio od Sun Quana da u njegovu prijestolnicu Luoyang pošalje kao taoca sina Sun Denga, Sun Quan je to odbio te proglasio Wu nezavisnom državom, a sebe kraljem. Godine 229. se proglasio carem, odnosno legitimnim nasljednikom dinastije Han.

## Reference

## Vanjske veze
Ailinglaplap

**Ailinglaplap** (*Ailinglapalap*), atol od 52 otočića u sastavu Maršalovih Otoka, dio lanca Ralik.

## Geografija
Nalazi se 15 km južno od Jabwota i 152 km sjeverozapadno od Jaluita.

## Stanovništvo

## Izvori
Lanac Ratak

**Lanac Ratak** ("svitanje") je niz otoka unutar otočne države Maršalovi Otoci. Na ovoj skupini otoka, prema podacima iz 1999., živi oko 30.925.

Atoli i izolirani otoci ovog otočnog lanca su:
* atol Bokak
* atol Bikar
* atol Utirik
* atol Taka
* otok Mejit
* atol Ailuk
* otok Jemo
* atol Likiep
* atol Wotje
* atol Erikub
* atol Maloelap
* atol Aur
* atol Majuro
* atol Amo
* atol Mili
* atol Knox

## Poveznice
* Ralik
Lanac Ralik

**Lanac Ralik** ("zalazak sunca") je niz otoka unutar otočne države Maršalovi Otoci. Na ovoj skupini otoka, prema podacima iz 1999., živi oko 19.915.

Atoli i izolirani otoci ovog otočnog lanca su:
* atol Enewetak
* atol Ujelang
* atol Bikini
* atol Rongdrik
* atol Rongelap
* atol Ailinginae
* atol Wotho
* atol Ujae
* atol Lae
* atol Kwajalein
* otok Lib
* atol Namu
* otok Jabat
* atol Ainglaplap
* atol Jaluit
* otok Kili
* atol Namdrik
* atol Ebon

## Poveznice
* Ratak
Seres (razvrstavanje)

Seres može označavati:

* Seres, grad u Grčkoj
** Prefektura Seres
* Seres ili Serica, antički naziv za Centralnu Aziju ili Kinu, grubo prevedeno "zemlja svilene bube"
Taishi Ci

**Taishi Ci** (166–206) je bio kineski vojskovođa koji je živio na kraju dinastije Han. Istakao se hrabrošću i dosjetljivošću u borbi protiv Žutih turbana, a kasnije su ga angažirali gospodari rata Kong Rong i Liu Yao. Na kraju je njegove sposobnosti prepoznao Sun Ce te ga angažirao. Prvo je služio njemu, a potom njegovom bratu Sun Quanu.

## Reference

* *[[Zapisi Tri kraljevstva]]*, vols. 11, 49.
Jabwat

**Jabwat** (negdje *Jabwot*, *Jabat*; marš. *Jebat*), otok u sastavu Maršalovih Otoka, dio lanca Ralik.

## Geografija
Nalazi se u središnjem dijeli lanca Ralik, 15&nbsp;km sjeveroistočno od Ailinglaplapa.

## Stanovništvo

## Izvori
Jaluit

**Jaluit** (marš. *Jílwùj*), atol od 84 otočića u sastavu Maršalovih Otoka, dio lanca Ralik.

## Geografija
Nalazi se 126 km jugoistočno od Ailinglaplapa i 220 km jugozapadno od Majura.

Središnja laguna površine je 689,74 km2.

## Stanovništvo

## Izvori
Kili

**Kili** (marš. *Kùle*), otok u sastavu Maršalovih Otoka, dio lanca Ralik.

## Geografija
Jedan od najmanjih Maršalovih Otoka, nalazi se 48 km jugozapadno od Jaluita.

## Stanovništvo

## Izvori
Namorik

**Namorik** (negdje *Namdrik*; marš. *Namdik*), atol od dva otočića u sastavu Maršalovih Otoka, dio lanca Ralik.

## Geografija
Relativno izoliran, najbliži susjedi su mu Kili 105 km istočno i Ebon 117 km jugoistočno.

Najveći otočić, također nazvan Namorik, od jugozapada do sjeveroistoka okružuje lagunu površine 8,4 km2 dok se drugi, manji, otočić nalazi na sjeverozapadu.

## Stanovništvo

## Izvori
Ebon

**Ebon** (marš. *Epoon*), atol od 22 otočića u sastavu Maršalovih Otoka, dio lanca Ralik.

## Geografija
Smješten na krajnjem jugu lanca Ralik, najjužnije je kopno Maršalovih otoka. Najbliži susjed mu je Namorik 114 km sjeverozapadno.

Središnja laguna površine 103,83 km 2 s oceanom je povezana prolazom Ebon Channel s južne strane atola.

## Stanovništvo

## Izvori
Rock'n'roll za kućni savet

***Rock'n'roll za kućni savet***, druga singl ploča srpskog rock sastava Riblja čorba. Objavljena je 14. travnja 1979. u izdanju diskografske kuće PGP RTB. Na **B** strani nalazi se pjesma *"Valentino iz restorana"*.

## Popis pjesama

## Izvođači
* Bora Đorđević - vokal
* Rajko Kojić - gitara
* Momčilo Bajagić - gitara
* Miša Aleksić - bas gitara
* Vicko Milatović - bubnjevi

## Izvori
Zadnji voz za Čačak

***Zadnji voz za Čačak***, šesta singl ploča srpskog rock sastava Riblja čorba. Objavljena je 13. svibnja 1987. u izdanju diskografske kuće PGP RTB i novina Ekspres Politika kao promo singl. Na **B** strani nalazi se pjesma *"Lud sto posto"*.

## Popis pjesama

## Izvođači
* Bora Đorđević - vokal
* Miša Aleksić - bas gitara
* Vidoja Božinović - gitara
* Nikola Čuturilo - gitara
* Vicko Milatović - bubnjevi

## Izvori
Kost u grlu

**Kost u grlu** je prvi album muzičke grupe Riblja čorba snimljen u Studiju 5. Objavljuje ga diskografska kuća PGP RTB 1979. godine. Producent je bio Enco Lesić. Album je prodat u više od 120,000 primeraka i sadrži neke od najvećih hitova ove grupe kao što je rok himna "Rokenrol za kućni savet", "Zvezda potkrovlja i suterena", "Egoista" i balada "Ostani đubre do kraja"... Komisija PGP RTB-a je odlučila da naslov pesme "Još jedan usran dan" mora biti promenjen, ime je promenjeno u "Još jedan šugav dan". Problematični su bili i stihovi pesme "Mirno spavaj" ("ispij svoje sedative, zaboravi na sve žive, mirno spavaj") jer je po mišljenju iste te komisije "propagirao drogu", pa su stihovi izbačeni.

## Popis pjesama

## Izvođači
* Bora Đorđević - vokal
* Radislav Kojić - solo gitara
* Momčilo Bajagić - ritam gitara
* Miroslav Aleksić - bas
* Miroslav Milatović - bubnjevi
The best of Riblja čorba (Fish dish)

***The best of Riblja čorba (Fish dish)***, kompilacijski album srpskog rock sastava Riblja čorba. Objavljen je 4. lipnja 1989. u izdanju diskografske kuće PGP RTB.

## Popis pjesama

## Izvori
Buvlja pijaca

***Buvlja pijaca*** četvrti je studijski album srpskog rock/hard rock sastava Riblja čorba. Objavljen je 1982. u izdanju diskografske kuće PGP RTB.

## Popis pjesama

## Izvođači
* Bora Đorđević - vokal
* Radislav Kojić - gitara
* Momčilo Bajagić - gitara
* Kornelije Kovač - klavijature
* Miroslav Aleksić - bas
* Miroslav Milatović - bubnjevi
Krajina

**Krajina** je naziv za graničnu župu (teritoriju slovenskih plemena pod vlašću župana). Zbog nesigurnosti u njima i čestih sukoba njihov naziv postao je sinonim za gerilsko ratovanje („zakrajiniti“, „Kočina Krajina“). Ime se održalo do danas, iako su se u nekim oblastima granice odavno izmenile.

## Primeri
* Krajina (oblast)
* Krajna (na granici Velike Poljska i Pomeranije)
* Kranj - grad u Sloveniji
* Vojna krajina - granica Austrije i Osmanskog carstva. Bila je podeljena na:
** Banatsku Krajinu (na srpsko-rumunskoj granici)
** Slavonsku Krajinu (na granici severozapadne Srbije i istočne Hrvatske prema Bosni i Hercegovini)
** Hrvatsku Krajinu (na granici zapadne Hrvatske i Bosne i Hercegovine)
* Kočina Krajina u Srbiji tokom 8. Austrijsko-turskog rata (1788-1792)

## Današnji toponimi
### Bosna i Hercegovina
* Cazinska Krajina, granični predeo Bosne prema Hrvatskoj kod grada Cazina. Neki je zovu i Turska Krajina, jer je većina njenog stanovništva muslimanske veroispovesti.
* Bosanska Krajina - severozapadni deo Bosne i Hercegovine
* Visoka Krajina - deo Bosanske Krajine sa gradovima Bosansko Grahovo, Drvar, Bosanski Petrovac i Glamoč 

### Hrvatska
* Kninska Krajina - oblast oko grada Knina, na severu se naslanja na Visoku Krajinu.
* Cetinska Krajina - okolina reke Cetine u Dalmaciji, kod granice sa Hercegovinom
* Drniška krajina, oko gradića Drniša
* Imotska krajina, oko gradića Imotskog
* Omiška krajina, zaleđe gradića Omiša
* Sinjska krajina, oko gradića Sinja
* Vrgoračka krajina, oko gradića Vrgorca 
* Vrlička krajina, oko gradića Vrlike

### Slovenija
* Bela Krajina - kod granice u Sloveniji prema Hrvatskoj
* Suha krajina

## Srbija
* Timočka Krajina - granica Srbije prema Bugarskoj kod reke Timok
** Negotinska Krajina - deo Timočke Krajine kod grada Negotina

## Politički entiteti
* Republika Srpska Krajina
** SAO Krajina
*** SAO Kninska Krajina
* SAO Bosanska Krajina

## Ostalo
* Krajina ekspres - oklopni voz u sastavu vojske RSK
* Krajina (knez) - sin Beloja, župana Travunije
* Prečista Krajinska - manastir u Crnoj Gori

## Povezano
* Krajevi Rusije, Krajevi Slovačke
* Država Ukrajina

## Izvori
Lavrentije Carigradski

**Lavrentije** (grčki: *Λαυρέντιος*, ? - 166) bio je episkop Vizantijuma. Naslijedio je episkopa Evazija. Stolovao je jedanaest godina i šest mjeseci (154-166), za vrijeme vladavine rimskih careva Antonina Pija i Marka Aurelija. He succeeded Bishop Euzois. Naslijedio ga je episkop Alipije.

## Izvori
* www.ec-patr.org
Večeras vas zabavljaju muzičari koji piju

***Večeras vas zabavljaju muzičari koji piju*** peti je studijski album srpskog rock/hard rock sastava Riblja čorba. Objavljen je 1984. u izdanju diskografske kuće Jugoton.

## Popis pjesama
Alipije Carigradski

**Alipije** ili **Olimpije** ( ili , ? - 169?) bio je episkop Vizantijuma u drugoj polovici 2. vijeka. O njegovom životu ima malo preciznih podataka, uključujući datume stolovanja. Pretpostavlja se da je ono bilo između 166. i 197. te da je najvjerojatnije trajalo tri godine. Prethodnik mu je bio episkop Lavrentije, a nasljednik episkop Pertinaks.

## Izvori
* www.ec-patr.org
Koza nostra

**„Koza nostra“** je deseti studijski album muzičke grupe Riblja čorba, objavljen 1990. godine.

Sa ovog albuma kao hitovi su se najviše izdvojile ljubavne pesme „Ja je gledam kako spava“ i „Gde si u ovom glupom hotelu“. Tu je bila još pesma „Tito je vaš“ koja je bila problematična jer je Tito u to vreme, deset godina posle smrti, još uvek bio „nedodirljiv.“ „Crna Gora, Bar“ je bila obrada pesme „Memphis, Tennessee“ Čaka Berija.

Ovo je prvi album koji je Riblja čorba snimila u novom sastavu, sa Zoranom Ilićem koji je zamenio Nikolu Čuturila.

## Spisak pesama
# „Al Kapone“ – 4:01
# „Ja je gledam kako spava“ – 4:35
# „Deca“ – 3:21
# „Bejbi“ – 2:50
# „Hej, kako ti je sad“ – 3:42
# „Tito je vaš“ – 5:00
# „Gde si u ovom glupom hotelu“ – 3:16
# „Milivoje vatrogasac“ – 3:50
# „Žikica Jovanović Španac“ – 3:47
# „Crna Gora, Bar“ – 3:11

## Članovi grupe
* Bora Đorđević - vokal
* Vidoja Božinović - gitara
* Zoran Ilić - gitara
* Miša Aleksić - bas gitara
* Vicko Milatović - bubnjevi

### Gostujući muzičari na albumu
* Branimir Štulić - prateći vokali
* Jura Pađen - prateći vokali
* Tomislav Šojat - prateći vokali
* Branko Knežević - prateći vokali
* Gorica Popović - prateći vokali
* Snežana Jandrlić - prateći vokali
* Biljana Krstić - prateći vokali
* Saša Lokner - klavijature

## Literatura
* Janjatović, Petar, *Ilustrovana YU Rock enciklopedija 1960-1997*

## Reference

## Vanjske veze
* Koza nostra na www.discogs.com
Lakrinzi

**Lakrinzi** () je naziv za drevni narod koji je u 2. vijeku živio na lijevoj obali Dunava, odnosno izvan granica Rimskog Carstva. Poznat je prije svega po ulozi koju je imao u Markomanskim ratovima, odnosno kao jedno od plemena koje je zajedno s brojnim germanskim i sarmatskim tada napadalo Rim. Po dolasku u Daciju su se, međutim, prema Kasiju Dionu stavili u rimsku službu, i to tako što su iznenada napali germansko pleme Astinga koje je prijetilo tadašnjim rimskim interesima. Nije poznato da li su u etničkom smislu pripadali Germanima, Sarmatima ili nekoj široj grupi.
167.

__NOTOC__
Godina **167.** (**[[rimske brojke|CLXVII]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Aurelija i Kvadrata** (ili, rjeđe, **godina 920. ''[[Ab urbe condita]]***). Oznaka 167. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je [[kalendarska era]] [[Anno Domini]] u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

== Događaji ==

* [[Imperator]] [[Lucius Verus|Lucius Aurelius Verus Augustus]] i [[Marcus Ummidius Quadratus Annianus|Marko Umidije Kvadrat Anijan]] služe kao [[rimski konzul]]i. 
* Kineska [[dinastija Han]] mijenja ime ere od *Yanxi* u *Yongkang*.
* [[Markomanski ratovi]]: Grupe [[Markomani|Markomana]] prelaze [[Rimsko Carstvo|rimsku]] granicu i prodiru na područje [[Akvileja|Akvileje]] gdje uništavaju [[akvadukt]]e i kanale za [[navodnjavanje]]. Time prestaje [[Pax Romana]] (rimski mir) koji su podanici najvećeg dijela Carstva uživali od vremena prvog cara [[Oktavijan August|Augusta]].
* [[Kralj Chogo od Baekjea|Kralj Chogo]] od [[Baekje]]a započinje rat protiv [[Korejski poluotok|korejske]] države [[Silla]].
* [[Markomanski ratovi]]: [[Vandali]] ([[Hasdingi|Astingi]] i [[Lacringi]]) zajedno sa [[Sarmati|sarmatskim]] plemenom [[Iazyges|Jaziga]] napadaju [[Dacia (rimska provincija)|Daciju]]. Rimljani u nastojanju da ih zaustave u [[Mezija|Meziju]] šalju [[Legio V Macedonica|V legiju *Macedonica]]'', odnosno veterane nedavnog rata sa Partima. 
* Markomanski ratovi: Grupe germanskih plemena prodiru na Balkan gdje vode pljačkaški pohod koji će ih dovesti do Eleuzine, kraj Atene i gdje će uništiti slavni hram.

## Rođenja
* Zhang Fei, general kineske države Shu Han (u. 221)
* Zhang Yi, činovnik u službi kineske države Shu Han (u. 230)
* Zhang He, kineski vojskovođa u službi Cao Caoa (u. 231)

## Smrti
* Papa Anicet (ili 157 ili 168)
Rimska Dacija

**Dacija** (), također poznata i kao **Dacia Traiana** (*Trajanova Dacija*) ili **Dacia Felix** (*Sretna Dacija*) je rimska provincija čija se teritorija nalazila u današnjoj Rumunjskoj, odnosno na području drevne antičke Dacije. Prostirala se na području današnjih rumunjskih regija: Translivanije, Banata i Oltenije, te povremeno Muntenije kao i južne Moldove.

Pod rimsku vlast je došla nakon Trajanovih dačkih ratova 106. Rimljani su je podvrgnuli intenzivnoj kolonizaciji i urbanizaciji, te je postala jednom od najbogatijih i ekonomski najrazvijenijih provincija. Međutim, relativno nepovoljan strateški položaj ju je učinio čestom metom susjednih barbarskih naroda, a što je počelo u markomanskim ratovima. Kada je Carstvo oslabljeno u krizi 3. vijeka, car Aurelijan je godine 271. donio odluku da se evakuira. Tako historičari govore da je Dacija bila posljednja provincija koju su Rimljani osvojili, i prva koju su izgubili.

S druge strane, rimska vlast nad Dacijom je ostavila trag i u snažnoj romanizaciji stanovništva, koje je i nakon odlaska Rimljana nastavilo govoriti dijalektom latinskog od koga se razvio moderni rumunjski jezik. Dio historičara, pak, vjeruje da današnji Rumunji ne potiču od rimskih kolonista nego od romaniziranih naroda sa juga Balkana.

## Poveznice
* Dacija
Skromnost

**Skromnost** je karakterna osobina koja se u mnogim kulturama tradicionalno smatra vrlinom. 

Skromnost podrazumeva ponašanje kakvo prikazuje Emil Vlaisavljevic. On je pravi primjer odsustva nadmenosti i usko je povezan sa jednostavnošću. Skromni ljudi obično ne teže bogatstvu i luksuzu i umereni su u svo

:"Skromnost nije za svakoga. Ona lepo stoji samo onima koji bi imali zbog čega biti neskromni." (Duško Radović)

Osobine suprotne skromnosti su pohlepa, nadmenost, sujeta, oholost, gordost, drskost, itd. Pojam "lažna skromnost" označava navodno odbijanje počasti ili poklona, u početku, da bi ubrzo potom bili prihvaćeni. 

Postoje i oni koji smatraju da je "skromnost vrlina glupih ljudi". Istraživanja pokazuju da žene skromnost kod muškaraca vide kao znak slabosti, odnosno manu koja može značajno uticati na sposobnost pronalaska posla i zaradu. S druge strane, muškarci skromnost kod žene ipak ne vide kao negativnost.

## Izvori

## Vanjske veze
* Wikicitati o skromnosti
Marko Umidije Kvadrat Anijan

**Marko Umidije Kvadrat Anijan** (*Marcus Ummidius Quadratus Annianus*, 138 - 182) bio je rimski političar i plemić iz Nervo-Antoninske dinastije. Bio je sin konzula Gaja Umidija Kvadrata Anijana Vera i Anije Faustine Kornificije, sestre budućeg cara Marka Aurelija. Zajedno sa ujakom Markom Aurelijem, tadašnjim carem je 167. služio kao rimski konzul. Nakon majčine smrti je održavao vezu sa Marcijom, oslobođenicom koja će kasnije postati ljubavnicom cara Komoda. Nakon što je godine 180. Komod došao na vlast Anijan se priključio Komodovoj sestri Lucili u zavjeri čiji je cilj bila Komodova likvidacija i proglašenje Lucilinog muža Klaudija Pompejana za novog cara. Međutim, plan je propao jer je atentator Kvincijan prerano izvadio bodež i svojim poklikom upozorio Komodove tjelohranitelje. Anijan je uhapšen i pogubljen zajedno sa svojim usvojenim sinom.

## Povezano
* Ummidia (gens)

## Izvori
* Krawczuk, Aleksander. Poczet cesarzowych Rzymu. Warszawa: Iskry. .
* Septimius Severus: the African emperor, by Anthony Richard Birley Edition: 2 – 1999
* Marcus Aurelius, by Anthony Richard Birley, Routledge, 2000
* From Tiberius to the Antonines: a history of the Roman Empire AD 14-192, by Albino Garzetti, 1974 
* The Cities and Bishoprics of Phyrgia: Being an Essay of the Local History of Phrygia from the Earliest Times to the Turkish Conquest Volume One, Part One - By William M. Ramsay 2004
* Roman Emperors
* http://www.roman-empire.net/highpoint/commodus.html 
* http://www.unrv.com/decline-of-empire/peoples-princeps.php

en.Marcus Ummidius Quadratus Annianus
Zhang Fei

**Zhang Fei** (? -221) bio je kineski vojskovođa iz doba početka Tri kraljevstva, poznat po dugogodišnjoj službi Liu Beiju, osnivaču države Shu Han. Zhang Fei je bio mesar, a godine 184. se zajedno sa Guan Yuom pridružio Liu Beijevoj miliciji koja se borila protiv Žutih turbana. Kada je godine 221. Liu Bei pokrenuo veliki pohod protiv svog istočnog suparnika Sun Quana i njegove države Wu, ubili su ga potčinjeni oficiri Fan Jiang i Zhang Da.

Zhang Feiju je podignut Hram, koji je 2006. poplavljen uslijed izgradnje Brane Tri klisure.

## Reference

## Reference

* 
* 
*
Markomanski ratovi

**Markomanski ratovi** (u suvremenim zapisima poznati kao **Germanski rat** - *belllum Germanicum* - ili **Germanska eskpedicija** - *expeditio Germanica*) je naziv za seriju povezanih oružanih sukoba između Rimskog Carstva s jedne, te saveza uglavnom germanskih plemena na čelu sa Markomanima i Kvadima sa druge strane, a koji su se vodili od 166. do 180. Glavno poprište im je bio gornji i srednji tok Dunava, odnosno tadašnja sjeverna granica Carstva, koju su Rimljani nastojali osigurati od sve učestalijih i masovnijih upada u dubinu rimske teritorije. Ratovi su završili rimskom pobjedom i relativnom stabilizacijom granice, ali tek nakon duge i iscrpljujuće borbe koja je pokazala brojne slabosti Carstva, koje će još više doći do izražaja u kasnijim periodima.

## U popularnoj kulturi
Dva historijska filma - *[[The Fall of the Roman Empire|Pad Rimskog Carstva]]* iz 1964. i *[[Gladiator (2000 film)|Gladijator]]* iz 2000. - na svom početku prikazuju fiktivne bitke na završetku Markomanskih ratova.

## Vanjske veze

*  Marco Aurelio y la frontera del Danubio 
*  Marcus Aurelius and Barbarian Immigration in the Second Century Roman Empire 
* The Marcomannic Wars 
*  Herwig Wolfram The Roman Empire and Its Germanic Peoples pagina 43 Univ of California Press, 18 mars 2005 - 361
Pax Romana

**Pax Romana** (na latinskom: "Rimski mir) je naziv za period historije rimske države, odnosno Rimskog Carstva od kraja 1. vijeka pne. do kraja 2. vijeka, a koje je karakterizirao dugotrajan izostanak većih oružanih sukoba na njenoj teritoriji, bilo da je riječ o invazijama barbarskih naroda ili ne-rimskih država, bilo o građanskim ratovima. Takve okolnosti su stvorile uvjete za dotada nezabilježen razvoj prometnih veza na Mediteranu i Južnoj Evropi, a zajedno sa njim i procvat ekonomije, te širenje rimske, odnosno antičke kulture koja je upravo u doba Pax Romane doživjela svoj tehnološki vrhunac.

Izraz, odnosno koncept "Pax Romane" je u 18. vijeku prvi upotrijebio britanski historičar Edward Gibbon u svom kapitalnom djelu *[[The History of the Decline and Fall of the Roman Empire]]*. Zahvaljujući njemu se početak tog period tradicionalno smješta u 30. pne. kada je Oktavijan pobijedio Marka Antonija u posljednjem od građanskih ratova koji su označili sumrak Rimske Republike te tokom kasnije dugogodišnje vladavine udario temelje novom političkom sistemu čija je glavna značajka bila inzistiranje na stabilnosti. Kao završetak perioda se, isto tako zahvaljujući Gibbonu, obično uzima godina 180. kada je nakon smrti prosvijećenog cara-filozofa Marka Aurelija na vlast došao njegov tiranski i iracionalni sin Komod. Rim je u tom periodu, doduše, vodio ratove, a u provincijama bi se povremeno pojavili i ustanci; međutim, većih sukoba u unutrašnjosti samog Carstva nije bilo - jedini izuzetak je bio kaotični građanski rat u Godini četiri cara 68/69. zbog koga neki historičari kao početak "prave" Pax Romane navode tek njegov završetak. Po sličnim kriterijima se kao kraj Pax Romane ponekad navodi 193. godina i početak građanskih ratova vezanih uz Godinu pet careva.

Gibbonov koncept Pax Romane je u kasnijim vijekovima ne samo dao historičarima da koriste slične izraze za slične fenomene u drugim prostorima i vremenima, nego i služio za opravdavanje imperijalizma, odnosno argumente prema kojima jedino vlast ili hegemonija svjetske sile, odnosno carstva nad malim i etnokulturno heterogenim entitetima može omogućiti nesmetan razvoj civilizacije. Takve ideje se mogli vidjeti i u neposrednoj prošlosti kada se proces globalizacije pod dominacijom SAD krajem 20. vijeka uspoređivao sa Pax Romanom.

## Povezano

* Pax Sinica
* Pax Mongolica
* Pax Hispanica
* Pax Britannica
* Pax Americana
* Red i zakon

## Vanjske veze
* www.unrv.com/early-empire/pax-romana.php
* Pax Romana Discussion group