Vojlovica (Pančevo)

**Vojlovica** (*[[mađarski jezik|mađ.]]*: *Hertelendyfalva*, *[[nemački jezik|nem.]]*: *Wojlowitz*) je danas jedan od gradskih delova grada Pančeva i ima status mesne zajednice. Centar Vojlovice je udaljen 3,32 km od centra Pančeva i nalazi na 44° 50' 46,9" severne geografske širine i 20° 40' 04,95" istočne geografske dužine. Današnja populacija iznosi oko 8.500 stanovnika i to srpske, mađarske i slovačke nacionalnosti.

## Poreklo imena

Vojlovica je osnovana 21. jula 1883. godine pod nazivom Hertelendifalva (*[[mađarski jezik|mađ.]]*:*Hertelendyfalva*) po Jožefu Hertelendiju (*[[mađarski jezik|mađ.]]*:*Hertelendy József*). Svoj današnji naziv je dobila 1922. godine, i to po pravoslavnom Manastiru Vojlovica (osnovanom 1404. godine) u čijem šumovitom zaleđu je selo podignuto.

## Historija

U periodu od 1856. godine do 1869. godine počelo je veliko naseljavanje predela pored Dunava koji se prostirao od Titela preko Pančeva pa do Kovina, tada znanog po imenu Marijina zemlja (*[[mađarski jezik|mađ.]]*:*Máriaföld*) i obuhvatao je 154.790 lanaca zemlje koje je trebalo ukrasti od Dunava.

U tu svrhu su osnovali sedam novih naselja. Između Titela i Pančeva je osnovano Opovo (Kenigsdorf − *[[nemački jezik|nem.]]*:*Königsdorf*), Glogonj (Gizelahajm -*[[nemački jezik|nem.]]*: *Gisellaheim*), Belo Blato (Eišemhajm − *[[nemački jezik|nem.]]*:*Eisemhajm* ) i Knićanin (Rudolfsgnad − *[[nemački jezik|nem.]]*:*Rudolfsgnad*). A između Pančeva i Kovina su osnovani Marienfeld/Hertelendifalva, Ivanovo i Đurđevo. Ukupno je naseljeno sa 8.638 doseljenika. Naseljenici su bili nemačke, mađarske, slovačke i bugarske nacionalnosti.

Međutim velike poplave iz 1869., 1870., 1871. i 1876. godine su potpuno uništile postojeća sela pa se stanovnoštvo preselilo na sigurnija mesta. Stanovnici Marienfelda koji su preživeli sve ove strahote zajedno su sa 200 porodica Sekelja iz Andrašfalve-Bukovina 1883. godine naselili Vojlovičku šumu, koja se nalazila između Pančeva i Starčeva, i osnovali današnju Vojlovicu.

Novoosnovano selo je primilo stanovništvo sastavljeno od tri različite mađarske, slovačke i nemačke nacionalnosti i svakoj je pripala jedna ulica. Ulice su bile široke, ravne i dugačke, zasađene dudovima.

Stanovništvo je u početku preživljavalo leti radom na izgradnji nasipa na Dunavu, a zimi sečom drva a naravno i radom na malom komadu zemlje koju su oteli od Dunava i posle po dogovoru dobili je od države. Prema jednom zapisu iz 1912. godine većina hrane koju je koristilo Pančevo je stizalo iz Vojlovice, tako da je i to bio jedan od izvora prihoda u selu.

24. septembra 1902. je podignuta i reformatska crkva u Vojlovici i prvi sveštenik je bio Tomka Karolj (*[[mađarski jezik|mađ.]]*:*Tomka Károly*). U ovoj novoosnovanoj crkvi se čuvaju svi podaci, crkvene knjige, koje su donete iz Andrašfalve 1883. godine.

## Prezimena prvih naseljenika, Sekelja, u Vojlovici

Balog (*Balog*), Balint (*Bálint*), Biro (*Biró*), Bisak (*Biszák*), Buta (*Buta*), Čeke (*Cseke*), Ereš (*Erős*), Farkaš (*Farkas*), Feher (*Fehér*), Gece (*Gecző*), Đerfi (*Györfi*), Katona (*Katona*), Kantor (*Kántor*), Kelemen (*Kelemen*), Kemenj (*Kemény*), Kerekeš (*Kerekes*), Kiralj (*Király*), Kiš (*Kiss*), Kovač (*Kovács*), Kuruc (*Kuruc*), Lečei (*Löcsei*), Marton (*Márton*), Mate (*Máté*), Nađ (*Nagy*), Nemet (*Német*), Embeli (*Ömböli*), Pap (*Pap*), Puškaš (*Puskás*), Rac (*Rác*), Sakač (*Szakács*), Sekelj (*Székely*) i Varga (*Varga*).

## Kultura i običaji
* Kulturne zajednice slovaka i mađara (*[[mađarski jezik|mađ.]]*:*Tamási Áron*), svake godine održavaju tradicionalne godišnje festivale posvećene žetvi i žetvenim običajima.
* Seoska slava je sveti Mihajlo (*[[mađarski jezik|mađ.]]*:*Szent Mihály Arkangyal*), koji pada na 29. septembar, ali se uvek slavi u nedelju do tog praznika.

## Poznati Vojlovčani
* Julija Bisak
*Katarina Kalmar (Katarína Kalmárová)

## Vanjske veze
* Vojlovica na Vikimapi