open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lucidni san

**Lucidni snovi** su oni snovi kada je osoba svjesna da sanja, čega obično postaje svjesna kada sanja neku nemoguću ili nevjerojatnu pojavu, ili bez ikakvog jasnog razloga jednostavno shvati da sanja. 

U takvim snovima moguće je biti lucidan i imati malo kontrole nad sadržajem snova i obratno, imati mnogo kontrole bez čiste svjesnosti da sanjamo. Ako smo lucidni i imamo dobru kontrolu, onda možemo birati neku aktivnost koja je moguća samo u snovima, postići ono što u budnom stanju ne bismo nikada mogli ostvariti.
Iako se takvi snovi tokom života spontano događaju, moguće ih je posebnim metodama i vježbama (pisanje dnevnika snova isl.) potaknuti, te isto tako i pojačati stanje lucidnosti i time dobiti veću kontrolu nad vlastitim lucidnim snovima.

## Znanstvena potvrda
Celia Green prva je prepoznala znanstveni potencijal lucidnog sanjanja u studiji Lucid Dreams iz 1968.godine. Green je analizirala glavne značajke takvih snova oslanjajući se na prethodno objavljene radove na temu, uz dopunu sa vlastitim istraživanjima. Zaključuje da  su lucidni snovi iskustvena kategorija posve različita od uobičanjeih snova i predviđa povezivanje lucidnosti u snu i REM faza sna. Također, Green je prva povezala fenomen lucidnog sna sa fenomenom lažnog buđenja.

Filozof Norman Malcolm 1959.godine u tekstu Dreaming zastupa teze protiv mogućnosti točne provjere zapisa snova. Ipak, shvaćanje da pomicanje očiju u snovima može utjecati na pomicanje sanjačevih očiju u fizičkom svijetu je pružilo mogućnost dokazivanja da akcije dogovorene u vrijeme budnosti mogu biti prizvane i izvedene u lucidnom snu. Prvi dokaz navedene pretpostavke pružio je krajem 1970-ih britanski parapsiholog Keith Hearne uz pomoć volontera, Alan Worsley. Worsley je pomicanjem očiju davao signale iz lucidnog sna koji su zabilježeni polisomnografom.

Hearnovi rezultati nisu bili distribuirani u širokoj javnosti i prvu stručnu recenziju objavio je tek nekoliko godina kasnije Stephen LaBerge sa sveučilišta Stanford. LaBerge je neovisno, za potrebe doktorske disertacije, razvio  tehnike induciranja lucidnih snova koje se i danas masovno koriste i osnova su lucidnog sanjanja. Tijekom 1980-ih istraživanja u području lucidnih snova postaju sve brojnija i rezultati istraživačkih eksperimenata sve više izlaze u javnost.

## Izvori

# Frederik van Eeden (1913). "A study of Dreams ". Proceedings of the Society for Psychical Research 26.
# Lucid Dreaming FAQ  LaBerge, S. & Levitan, L. (2004). Version 2.3
# Lucid Dreaming  Lucid Dreaming Guide, Rose,E. (2009).
Mora (mitologija)

**Mora** je zli duh iz slovenske mitologije koji luta noću, sedi na grudima zaspalih i siše im krv. Verovalo se da postaje od ženskog deteta rođenog u krvavoj košuljici ili od devojke koja se povezala s đavolom. Pojavljuje se i u vidu različitih predmeta, na primer dlake i slamke, a može se provući kroz ključaonicu.

## Napomena

## Povezano
* Košmar
* Morana

## Reference

## Literatura

* Bjordvand, Harald and Lindeman, Fredrik Otto (2007). *Våre arveord*. Novus. .
* 
* Pickett, Joseph P. et al. (eds.) (2000). *[http://www.bartleby.com/61/ The American Heritage Dictionary of the English Language]*, 4th ed. Boston: Houghton Mifflin. .
* Paul Devereux, *Haunted Land: Investigations into Ancient Mysteries and Modern Day Phenomena*, Piatkus Publishers, London, 2001
* Skandinavskaя mifologiя: Эnciklopediя. – M.: Izd-vo Эksmo; SPb.: Midgard, 2005. – 592s., il. }-

## Vanjske veze
Noćna mora

**Noćna mora**, neugodan san u kojem osoba doživljava događaja uz osjećaj straha, a ponekad i tjeskobe, žalosti ili očaja. Tradicionalno se vjerovalo da se radi o noćnoj prikazi, zlom duhu nastanjenom u djevojci, koji noću luta, napada ljude, muči ih i pije im krv. To mitološko biće opisivalo se na razne načine, kao duha umrle osobe ili demona koji zna zasjesti na grudni koš i time uzrokovati paralizu sna.

San može sadržavati situacije kao što su razne opasnosti, nelagoda te psihički ili fizički teror. Pokazalo se kako noćne more mogu isto tako imati fizičke uzroke kao što su spavanje u neudobnom položaju. Zatim kod osoba koje su bolesne odnosno kod osoba koje imaju povišenu tjelesnu temperaturu. Razlozi mogu biti i različiti psihološki uzroci kao što su stres ili anksioznost.

## Etimologija

To opasno i zlonamjerno biće se nazivalo mora, a pojavljuje se i u gotovo svim europskim kulturama (engleski: *mare*, njemački: *Mahr*, švedski i norveški: *mara*, danski: *mare*, što vjerojatno dolazi od indoeuropskoga korijena *mer- "umrijeti".

## Napomene

## Literatura

* *Iolar, Paganizam u teoriji i praksi, Knjiga druga, Magija i vještičarstvo, Despot Infinitus, Zagreb, 2013.* 

## Vanjske veze

* Noćne more, dio našeg života - Sanjarica.hr
Sukub

**Sukub** (lat. *succubus*) je, prema pučkom vjerovanju, mitološki ženski demon koji spolno opći sa muškarcima u snu, pojavljujući se u obliku lijepe žene. Njen muški pandan je inkub koji u snu opći sa ženama. Sukladno tradiciji još iz srednjega vijeka, vjerovalo se da višestruki odnosi sa sukubom mogu prouzročiti bolest ili čak smrt napadnutog muškarca.

Kraljica svih sukuba je Nahemah za koju se vjerovalo da ljudima krade duše, zbog čega su u srednjem vijeku koristili molitve i obrede kako bi se zaštitili od nje. Poznata sukuba je i Adamova prva žena Lilit, koja je s arkanđelom Samaelom izrodila mnogobrojne demone.

## Povezano

* Mora (mitologija)

## Napomene

## Vanjske veze

* Succubus - Paranormal Encyclopedia
Obični dikobraz

**Obični dikobraz** (lat. *Hystrix cristata*) je sisavac iz reda glodavaca i porodice *[[Hystricidae]]*. Ova vrsta nije ugrožena, i navedena je kao posljednja briga jer ima široko rasprostranjenje. Staništa vrste su šume, savane i grmolika vegetacija do 2,550 metara nadmorske visine. Stanište ove vrste je većinom u Africi. Prisustvo je nepotvrđeno u DR Kongu i Srednjoafričkoj Republici. Vrsta je možda izumrla u Egiptu.

## Način života

Ova vrsta je pretežito aktivna noću. Kao dnevna skloništa koristi razne kamene pukotine, špilje, napuštene jazbine i sl. Hrani se voćem, korijenjem, gomoljima, lukovicom i sličnom hranom. Glavni predatori običnog dikobraza su lav, leopard, hijena i ptice grabljivice. Kada su napadnuti skupe se i zgrče.

## Prisutnost

### Izvorno
* Alžir, Angola, Benin, Burkina Faso, Kamerun, Čad, Sijera Leone, Somalija, JAR, Sudan, Tanzanija, Togo, Tunis, Uganda i Zambija

### Vjerojatno izumrla
* Egipat

### Nepotvrđena prisutnost
* Srednjoafrička Republika, DR Kongo, Portugal (*uvezena*), Albanija (*uvezena*)

## Izvori
Cebidae

**Cebidae** su porodica primata iz skupine majmuna Novog svijeta (*Platyrrhini*) uvrštene u podred suhonosaca.

## Rasprostranjenost
Ova porodica primata živi na američkom kontinentu. Unutar kontinenta, područje se kreće od Srednje Amerike (Honduras) pa do središnjeg dijela Južne Amerike (Bolivija, središnji Brazil).

## Opis
Cebidae majmuni imaju dugačke udove, a na prstima imaju nokte. Krzno im je gusto, uglavnom crno, smeđe ili sivo, a brojne vrste imaju i šare. Dužina tijela kreće im se između 25 i 55 centimetara. Rep im je jednako toliko dug, a teški su od 0,7 do 1,3 kilograma.

## Način života
To su dnevne životinje. Izvrsni su penjači i jako dobro skaču. No, iako su živahni, kreću se uglavnom promišljenije od još živahnijih pandžaša.

## Hrana
Ovi majmuni su svežderi. Hrane se prije svega voćem i kukcima.

## Sistematika
Ranije su se svi majmuni Novog svijeta koji nisu bili u skupinu pandžaša svrstavali u ovu porodicu. No, rezultati pobližih istraživanja pokazali su, da je to zapravo parafilijska skupina. Hvataši (Atelidae), noćni majmuni (Aotidae) i sakiji (Pitheciidae) smatraju se danas zasebnim porodicama, dok su u porodici Cebidae još samo tri potporodice, Callitrichinae, Cebinae i Saimiriinae, razvrstane u šest rodova.

* **Porodica Cebidae**: marmozeti, tamarini, kapucini i vjeveričji majmuni
** Potporodica Callitrichinae
*** Rod *[[Callithrix]]*
*** Rod *[[Leontopithecus]]*
*** Rod *[[Saguinus]]*
*** Rod *[[Callimico]]*
** Potporodica Cebinae 
*** Rod *[[Cebus]]*
** Potporodica Saimiriinae
*** Rod *[[Vjeveričji majmuni|Saimiri]]*

## Referenca

* Groves, Colin (16. november 2005.) u Wilson, D. E., and Reeder, D. M. (eds): Mammal Species of the World , treća edicija, Johns Hopkins University Press, 129-139 

## Vanjske veze
### Ostali projekti
Peta Francuska Republika

**Peta Francuska Republika** (francuski: *Cinquième République*) je naziv za aktualno republikansko uređenje Francuske, koje je na snazi od donošenja aktualnog ustava 1958. godine. Peta Republika nastaje kao direktna nasljednica politički nestabilne Četvrte Republike, što je prvi slučaj u historiji Francuske da su se dva republikanska režima izmijenila jedan za drugim (dotad je republiku uvijek mijenjala monarhija, ili obrnuto, odnosno nacistička okupacia tokom Drugog svjetskog rata). 

Prvo desetljeće Pete Republike obilježile su politička dominacija i državnička karizma Charlesa de Gaullea, koji ostaje jedna od najznačajnijih francuskih ličnosti XX. vijeka. Ipak, krajem 60-ih, unutarnja kriza i neuspjele reforme dovode do de Gaulleove ostavke 1969. godine. Nakon što su se na predsjedničkom mjestu izmijenili Georges Pompidou i Valéry Giscard d'Estaing, na izborima 1981. pobjeđuje socijalist François Mitterrand, koji će na mjestu predsjednika biti sve do 1995., kada ga je zamijenio bivši premijer i gradonačelnik Pariza, Jacques Chirac. Konzervativni UMP zadržao je vlast i tokom mandata Nicolasa Sarkozyja, kojega je na izborima 2012. godine tijesno pobijedio socijalist François Hollande. Pozicija predsjednika zadržala je dominantnu ulogu u francuskoj politici, dok je premijer ostao u podređenom položaju u hijerarhiji egzekutivne vlasti. Parlament je uređen dvodomno - Senat kao gornji dom te Narodna skupština kao donji dom. 

Peta Republika je obilježena i dovršavanjem procesa dekolonizacije, odnosno konačnog kraha Francuskog kolonijalnog imperija, što se najviše očitovalo tokom Alžirskog rata, koji je bio jedno od najznačajnijih pitanja francuske vanjske politike. Isto tako, Francuska je uspješno obnovila odnose sa Njemačkom te je postala, uz potonju, najznačajnija sila Europske unije. Godine 1999., dugogodišnja valuta, francuski franak, zamijenjen je eurom na cijelom teritoriju Francuske (uz tri izminke u prekomorskim posjedima).
Bjeloobrazni majmun pauk

**Bjeloobrazni majmun pauk** (lat. *Ateles marginatus*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Endem je Brazila,  živi u kišnim šumama.

## Izgled
Krzno bjeloobraznog majmuna pauka u potpunosti je crno, osim obraza i čela, koji su bijele boje. Tijelo je mršavo, a udovi su dugi i tanki. Ruke su savijene kao kuke, te nemaju palca. Rep je dulji od tijela, te na krajnjem dijelu nema nikakvih dlaka.

## Način života
O njegovu načinu života nije poznato baš previše podataka, ali pretpostavlja se da je sličan kao i kod drugih majmuna pauka. Prema tome, dnevna je i arborealna životinja. Živi u skupinama sastavljenim od dvadesetak jedinki, koje se pri potrazi za hranom dijele u manje podskupine. Prehrana mu se uglavnom sastoji od plodova, ali i drugih biljnih dijelova.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .

## Vanjske veze
*IUCN Crveni popis
Alexander II od Škotske

**Alexander II** (Haddington, 24. august 1198.  - Otok Kerrera, 8. jul 1249.), bio je 
škotski kralj od 1214. do 1249.

Za svoje vladavine održavao je mir s Engleskom i dosta osnažio Kraljevinu Škotsku.
## Biografija
Alexander se uspeo na prijestolje nakon smrti svoga oca Williama I (vladao 1165. - 1214.). Kad su se 1215. 
engleski baruni pobunili protiv kralja Ivana Bez Zemlje (vladao 1199. - 1216.) , Alexander je stao 
na stranu pobunjenika u nadi da će povratiti svoje nasljedne feude na sjeveru Engleske.

Kad je buna propala 1217., on je okrenuo ploču i ugostio engleskog kralja Henrya III 
(vladao 1216. - 1272.), a nakon tog se - 1221. i oženio sa njegovom sestrom Joan (umrla 1238.). U finalu tog procesa izmirenja 1237. 
Alexander  i Henry III zaključili su mir u Yorku.

Tim sporazumom Alexander se odrekao zahtjeva na sporne teritorije po sjevernoj Engleskoj, u zamjenu za nekoliko engleskih feuda. Na taj 
način formirana je škotsko - engleska granica, koja otprilike odgovara  današnjoj.

U međuvremenu je Alexander krenuo gušiti pobune svojih osionih škotskih feudalnih velmoža i učvrstiti vlast po onim dijelovima Škotske koji su 
do tada samo formalno priznavali vlast kralja. U sklopu tog je 1222. zazeo Argyll. Umro je u fazi priprema za osvajanje otoka duž 
zapadne obale Škotske kojima su vladali Norvežani. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Alexander II'' na portalu Encyclopædia Britannica
Hvataši

**Hvataši** (*Atelidae*) su porodica primata iz grupe majmuna Novog svijeta (*Plattyrrhini*). Ime su dobili po svom repu kojim se hvataju za grane i njime se služe kao petim ekstremitetom koji može sam nositi svu težinu tijela. 

## Općenito
Ova porodica majmuna živi na američkom kontinentu, od južnog Meksika pa do središnjih dijelova Brazila i Bolivije. Dnevne su životinje i borave u šumama. Vrlo su spretni, i akrobatski se kreću kroz krošnje pomažući si repom kojim se hvataju za grane. Osobitost njihovih repova je što s donje strane nije prekriven krznom, pa može, bez opasnosti da sklizne, obuhvatiti granu ili drugo hvatište. Taj dio kože na repu je, osim toga, pun vrlo osjetljivih živaca, tako da je osjetljiv kao jagodice na vrhovima prstiju kod ljudi.

Žive u grupama i svežderi su, no težište u prehrani im je ipak na voću, sjemenju i lišću. Poznati su po svom vrlo sporom razmnožavanju. Ženka rađa jedno mladunče svakih dvije do četiri godine. Mnoge vrste iz ove porodice indijanci love zbog mesa. Osim toga, uništavanje šuma u područjima gdje žive je velika prijetnja njihovom opstanku.

To su najveći primati u grupi majmuna Novog svijeta.

## Rodovi
Ova porodica ima pet rodova:

* *Ateles*, majmuni pauci, su izuzetno spretni penjači.
* *Brachyteles*, vunasti majmuni pauci žive u jugoistočnom Brazilu, i smatra ih se najugroženijim vrstama primata.
* *Lagothrix*, vunasti majmuni, imaju tamno, vunasto krzno po kojem su dobili ima.
* *Oreonax flavicauda*, žutorepi vunasti majmun, živi samo na sjeveru Perua.
* *Alouatta*, urlikavci, poznati su po svojim glasnim krikovima.
Alexander III od Škotske

**Alexander III** (?, 4. septembar 1241.  - pored Kinghorna, 18. / 19. mart 1286.), bio je škotski kralj od 1249. do 1286.

Posljednji veliki vladar koji potječe od Malcolma III (vladao 1058. - 1093., koji je uspio učvrstiti kraljevsku vlast u Škotskoj. Kad je umro, ostavio je Škotsku nezavisnu, ujedinjenu i prosperitetnu, tako da se na period njegove vladavine gleda kao na zlatno doba, jer je nakon njegove smrti Škotska ušla u dugotrajni, krvavi sukob s Kraljevinom Engleskom.
Engleska nakon njegove smrti.

## Biografija
Alexander je bio sin jedinac kralja Alexandera II koji je vladao od 1214. do 1249. Imao je samo sedam godina, kad je formalno stupio na tron, a deset kad su ga 1251. oženili za jedanaestogodišnju kćer engleskog kralja Henrya III. 
- Margaret (umrla 1275.).

Njegov punac Henry III se tim brakom htio dočepati vlasti nad Škotskom, pa je odmah počeo sa komplotima na škotskom dvoru. Njegovi simpatizeri zatvorili su 1255. Alexandera, ali su oni nakon dvije godine vladanja, morali napustiti dvor, jer su ih nadvladali škotski nacionalisti, koji su brižno čuvali Alexandera da odrasne i preuzme vlast -1262.

Alexander je 1263. uspio odbiti invaziju norveškog kralja Haakona IV, koji je vladao otocima uz zapadnu obalu Škotske. Nakon tog je Haakonov sin kralj Magnus VI - 1266. prepustio Alexanderu Hebride i 
Otok Man.

Alexander III poginuo je 1286. kad mu je konj pao s litice, kako su mu djeca već prije toga umrla, na tronu ga je naslijedila njegova unuka Margaret, zvana *Norveška djevica* koja je već 1290. umrla. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Alexander III'' na portalu Encyclopædia Britannica
Margaret od Škotske

**Margaret** zvana **Maid of Norway** - Norveška djevica (?, 1282. / 1283.  - Orkneyski otoci, 1290 1290.), bila je *upitna*
škotska kraljica od 1286. do 1290.

Margaret je bila posljednja u liniji škotskih vladara iz loze kralja Malcolma III (vladao 1058. - 1093.
## Biografija
Margaretin otac bio je norveški kralj Eric II, a njezina majka Margaret (umrla 1283.), kći škotskog 
kralja Alexandra III koji je vladao od 1249. do 1286. Kad je on umro u martu 1286..nitko od njegove djece 
nije bio više živ pa su škotski lordovi proglasili infantkinju Margaret kraljicom.

Njezin prastric engleski kralj Edward I - 1290. dogovorio je njen brak sa svojim sinom Edwardom, 
kasnijim kraljem Edwardom II. Nesretna Margaret se na putu iz Norveške u Englesku razbolila i 
umrla.

Iako je bračnom ugovoru bilo navedeno da će Škotska zadržati svoju nezavisnost od Engleske, Edward II se proglasio 
škotskim monarhom; što Škoti nisu prihvatli. Tako je počelo razdoblje dugo 20 godina u kojoj je Škotske 
trpila građanski rat i stranu dominaciju. 
## Reference

## Vanjske veze

* ''Margaret Queen of Scotland'' na portalu Encyclopædia Britannica
Bolivijski crveni urlikavac

**Bolivijski crveni urlikavac** (lat. *Alouatta sara*) je vrsta primata iz porodice hvataša, endem je Bolivije. Nastanjuje kišne šume do 1000 metara nadmorske visine.

## Izgled
Bolivijski crvenoruki urlikavac dosta je sličan venezuelanskom crvenom urlikavcu, koji mu je srodan. Krzno mu je smećkasto-crvene boje, dok su udovi i glava nešto tamniji i crvenkastiji. Tijelo mu je poprilično zdepasto građeno, noge i ruke su velike. Rep je uvijen, na donjem dijelu nema dlaka.

## Ponašanje
Arborealna je životinja, i aktivan je tijekom dana. Živi u društvenim skupinama koje su sastavljene od četiri do deset životinja. Te skupine najčešće sadrže jednog (rijetko dva) odraslog mužjaka, nekoliko ženki i mladih majmuna. Biljojed je, hrani se uglavnom listovima, plodovima i cvjetovima.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u.&nbsp;a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *[http://www.bucknell.edu/msw3/ Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.]* 3. Auflage. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
Crni urlikavac

**Crni urlikavac** (lat. *Alouatta caraya*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u sjeveroistočnoj Argentini, istočnoj Boliviji, istočnom i južnom Brazilu i Paragvaju

## Izgled
Crni urlikavac je relativno velik i zdepasto građen majmun. Mužjaci su dugi 50-66 centimetara, a prosječno teški 6,7 kilograma. Ženke su duge oko 48 centimetara i teške otprilike 4,4 kilograma. Samo su odrasli mužjaci crne boje, dok je ženkama i mladuncima oba spola krzno zlatno do smećkasto-žuto.

## Ponašanje
Dnevna je životinja, a najveći dio dana provodi odmarajući na granama drveća. Rijetko skače i sporo se kreće. Živi u u društvenim skupinama sastavljenim od 5 do 8 (ponekad čak i 19) jedinki. Biljojed je, najčešće jede lišće. Ovisno o godišnjem dobu, ponekad jede i plodove i pupoljke.

## Razmnožavanje
Nakon oko 190 dana gestacije, ženka obično rodi jedno mladunče, koje je teško oko 125 grama, a boja krzna mu je zlatno-žuta. Majka o njemu brine otprilike godinu dana. Ako je mužjak, tada napušta rodnu skupinu, dok ženke u njoj ostaju tijekom cijelog života.

## Izvori
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
Crnoglavi majmun pauk

**Crnoglavi majmun pauk** (lat. *Ateles fusciceps*) je vrsta primata iz porodice hvataša koji živi u Središnjoj i Južnoj Americi. Živi u vlažnim tropskim i subtropskim šumama na nadmorskoj visini do 2500 metara u Kolumbiji, Nikaragvi i Panami. Kritično je ugrožena vrsta, jedan je od najugroženijih primata uopće.

## Izgled
Kao i svi majmuni pauci ima dosta mršavo tijelo s dugim, tankim nogama i dugim repom. Tijelo je dugo 40-55 centimetara, dok je rep dug 60-85 centimetara. Prosječna težina je oko devet kilograma, a mužjaci su nešto veći i teži od ženki. Ruke su duge i kukaste, nemaju palca. Krzno mu je smeđe ili crne boje.

## Način života
Dnevna je životinja. Također je i arborealna; živi na drvetu, pa je vrlo vješt penjač. Živi u skupinama sastavljenim od 20 do 30 životinja, koje se u potrazi za hranom dijele u manje podskupine. Biljojed je, uglavnom se hrani plodovima i listovima.

Gestacija traje sedam ili osam mjeseci, a rezultat je obično jedna novorođena jedinka, koju majka doji oko 20 mjeseci. Spolno sazrijeva nakon četiri ili pet godina. Prosječan životni vijek ovog majmuna je 24 godine.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *[http://www.bucknell.edu/msw3/ Mammal Species of the World.] A taxonomic and geographic Reference.* 3. Auflage. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .

## Vanjske veze

* Ateles fusciceps
Amazonski crni urlikavac

**Amazonski crni urlikavac** (lat. *Alouatta nigerrima*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Endem je Amazonske prašume u Brazilu. Sve do 2001. smatran je podvrstom crvenorukog urlikavca.

## Opis
Krzno mu je obojeno crnom bojom, a tijelo mu je kao i kod svih hvataša relativno čvrsto. Rep mu je uvijen, te na njegovom krajnjem dijelu nema nikakvih dlaka. Udovi su mu dugi i jaki.

Dnevna je životinja, te živi u skupini. Vrijeme najčešće provodi na granama drveća. Biljojed je, hrani se lišćem, plodovima i cvjetovima. Najveća prijetnja mu je uništavanje staništa, te lov u manjoj mjeri.

## Reference

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *[http://www.bucknell.edu/msw3/ Mammal Species of the World.] A taxonomic and geographic Reference.* 3. Auflage. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
Dugodlaki majmun pauk

**Dugodlaki majmun pauk** (lat. *Ateles belzebuth*) je vrsta primata iz porodice hvataša koji živi u Ekvadoru, Venezueli, Brazilu, Kolumbiji i Peruu. Staništa su mu tropske, nizinske i planinske šume do 1800 metara nadmorske visine.

## Izgled
Dugodlaki majmun pauk ima vrlo mršavo tijelo, te su mu udovi dugi i tanki. Tijelo je dugo 34-58 centimetara, a rep je znatno dulji od tijela sa svojih 61-88 centimetara. Rep mu često pomaže i kod hvatanja za grane drveća, te na vrhu nema nikakvih dlaka. Masa tijela varira između 7 i 10 kilograma, s tim da su mužjaci nešto teži od ženki. Krno je crne ili smeđe boje, dok su trbuh i unutrašnji dio nogu svjetlije obojeni.

## Način života
Dnevna je i arborealna životinja. Brzo i okretno se penje po granama drveća. Živi u skupinama koje se sastoje od 20 do 40 životinja, te se u potrazi za hranom dijele u manje podskupine. Glasnim krikovima komuniciraju jedni s drugima. Prehrana mu je najčešće sastavljena od zrelih plodova različitih biljaka, a u manjoj mjeri hrani se listovima i drugim biljnim dijelovima.

Parenje se može događati u bilo koje godišnje doba. Gestacija traje oko sedam mjeseci, a njezin rezultat je obično jedno mladunče, kojega majka doji okom godinu dana. Spolno zrelo postaje nakon četiri do pet godina. Ženka najčešće rađa novo mladunče svake dvije ili četiri godine.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Ronald M. Nowak: *Walker's Mammals of the World.* 6th edition. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 1999, .
BUtterfield 8

***BUtterfield 8***  je američki igrani film snimljen 1960. u režiji Daniela Manna. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Johna O'Hare iz 1935. godine. Protagonistica, čiji lik tumači Elizabeth Taylor, je Gloria Wandrous, je lijepa manekenka koja svoj luksuzni životni stil dodatno financira kratkim ljubavnim vezama sa bogatim "sponzorima". Radnja prikazuje komplikacije koje nastanu kada se jedan od njih, Weston Liggett (čiji lik tumači Laurence Harvey), u nju zaljubi te razmišlja o tome da zbog toga napusti vlastitu ženu i djecu.

Taylor je, slično kao i njen tadašnji muž Eddie Fisher, koji je sa njom bio nastupio u ulozi najboljeg prijatelja, duboko prezirala film. Oboje su smatrali kako njen lik i dijelovi zapleta imaju prevelike sličnosti sa stvarnim životom, odnosno time da je Fisher radi Taylor nedugo prije bio napustio suprugu Debbie Reynolds, izazvavši negativne reakcije u dijelu američke javnosti. Taylor je na snimanje pristala isključivo zato da što prije ispuni ugovorne obaveze prema studiju MGM, a kako bi mogla početi snimati *[[Cleopatra (film, 1963)|Kleopatru]]*. Ironijom sudbine, upravo joj je ta uloga, nakon četiri prethodne nominacije, donijela Oscara za najbolju glumicu. Taylor je i nakon toga nastavila izražavati nezadovoljstvo filmom.

## Uloge
* Elizabeth Taylor ... Gloria Wandrous
* Laurence Harvey ... Weston Liggett
* Eddie Fisher ... Steve Carpenter
* Dina Merrill ... Emily Liggett
* Mildred Dunnock ... Mrs. Wandrous
* Betty Field ... Fanny Thurber
* Jeffrey Lynn ... Bingham Smith
* Kay Medford ... Happy
* Susan Oliver ... Norma
* George Voskovec ... Dr. Tredman

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Falbalas

***Falbalas*** () je francuski crno-bijeli film snimljen 1945. u režiji Jacquesa Beckera. Po žanru je drama. Protagonistica, čiji lik tumači Micheline Presle je djevojka iz provincije koja dolazi u Pariz kako bi se udala za bogatog proizvođača svile (koga tumači Jean Chevrier). Radnja prikazuje kako se pri tome zaljubi u njegovog najboljeg prijatelja, modnog dizajnera (čiji lik tumači Raymond Rouleau), koji poput Don Juana zavodi žene kako bi dobio inspiraciju za svoje kreacije.

## Vanjske veze
* 
* Géraldine Dormoy, Falbalas (1945), film bien sapé, *[[L'Express]]*
* Falbalas - Becker
Crvenoliki majmun pauk

**Crvenoliki majmun pauk** (lat. *Ateles paniscus*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Rasprostranjen je u kišnim šumama sjevernog dijela Južne Amerike.

## Izgled
Crvenoliki majmun pauk je među većim predstavnicima svog roda. Tijelo mu je dugo do 63 centimetra, a rep je duži od tijela sa svojih 80 centimetara. Mužjak je težak oko 11 kilograma, dok je ženka nešto lakša sa svojih 9,5 kilograma. Tijelo je mršavo, udovi u dugi i tanki, što dosta pomaže u okretnosti među gustim granama drveća. Krzno je crne boje, dok mu je lice crveno ili ružičasto.

## Način života
Arborealna je i dnevna životinja, te se brzo i okretno penje po drvećima. Živi u skupinama sastavljenim od 20 do 30 životinja, koje se uglavnom u potrazi za hranom dijele u manje podskupine. Hrani se uglavnom plodovima različitih biljaka, a u manjoj mjeri jede i druge biljne dijelove, kao što su listovi i cvjetovi.

Gestacija traje 226-232 dana, a rezultat obično bude jedna nova jedinka koju majka doji oko godinu dana. Mladi majmun spolnu zrelost dosegne sa četiri ili pet godina.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
* Cawthon Lang, K. A.
Rendez-vous de juillet

***Rendez-vous de juillet*** () je francuska crno-bijela filmska komedija snimljena 1949. u režiji Jacquesa Beckera. Radnja, djelomično inspirirana stvarnim događajima, prati grupu mladih umjetnika i muzičara koja se priprema za veliku ekspediciju u Afriku, te koja slobodno vrijeme provodi u kabareima i jazz klubovima. Rendez-vous je iste godine osvojio nagradu Louis Delluc. Kasnijim kritičarima i historičarima je postao zanimljiv zbog autentičnog prikaza jazz supkulture u poratnoj Francuskoj, kao i po određenim tehničkim detaljima i zapletu koji će se kasnije povezivati sa Novim valom.

## Cast
* Daniel Gélin ... Lucien
* Brigitte Auber ... Thérèse
* Nicole Courcel ... Christine Courcel
* Pierre Trabaud ... Pierrot
* Maurice Ronet ... Roger
* Philippe Mareuil ... François
* Henri Belly
* Jacques Fabbri
* Michel Barbey
* Francis Maziére ... Frédéric
* Robert Lombard
* Jean Pommier
* María Riquelme
* Annie Noël
* Claude Luter ... Chef orchestre

## Reference

## Vanjske veze
*
Elmer Gantry

***Elmer Gantry*** je satirični roman američkog pisca Elmera Gantryja objavljen 1927. godine. Naslovni protagonist je mladić ogrezao u alkoholizam i nemoral zbog koga je morao napustiti studij prava, ali kome život krene u sasvim drugom smjeru nakon što sticajem okolnosti bude zaređen za baptističkog svećenika i otkrije propovjednički talent. Radnja prikazuje kako mu vatrene propovijedi omogućavaju da stekne slavu, bogatstvo, utjecaj i gomilu sljedbenika nesvjesnih kako Elmer Gantry u privatnom životu upražnjava piće i žene. Lewis je inspiraciju pronašao u tada  popularnim i uticajnim protestantskim propovjednicima kao što su Billy Sunday i Aimee Semple McPherson, čije je konzervativne stavove smatrao nespojivim s modernim svijetom. Njegov je roman izazvao žestoke reakcije upravo iz tih krugova, te, između ostalog, bio zabranjen u Bostonu.
 
Godine 1960. je po motivima romana snimljen istoimeni film. Godine 1970. je na Broadwayu postavljen mjuzikl Gantry, a 2007. je praizvedena istoimena opera.
Les Aventures d'Arsène Lupin

***Les Aventures d'Arsène Lupin*** () je francusko-italijanski kriminalistički film snimljen 1957. u režiji Jacquesa Beckera. Temelji se na popularnim romanima Mauricea Leblanca o džentlmenu lopovu Arseneu Lupinu. Radnja je smještena na kraj 19. vijeka i prikazuje kako naslovni protagonist (čiji lik tumači Robert Lamoureux), koristeći lukavstvo i talent za prerušavanje, uspješno krade dragulje od niza političara i drugih uglednika, uključujući i njemačkog cara. Nije doživio neki veliki uspjeh kod kritike, ali je imao dovoljno uspjeha kod publike da potakne snimanje nastavka pod naslovom *[[Signé Arsène Lupin]]*.

## Uloge
* Robert Lamoureux ... André Larouche / Arsène Lupin / Aldo Parolini
* Liselotte Pulver ... Mina von Kraft
* O. E. Hasse ... Kaiser Wilhelm II
* Daniel Ceccaldi ... Jacques Gauthier
* Georges Chamarat ... Inspecteur Dufour
* Huguette Hue ... Léontine Chanu
* Renaud Mary ... Paul Desfontaines
* Sandra Milo ... Mathilde Duchamp
* Paul Muller ... Rudolf von Kraft
* Henri Rollan ... Le Président du Conseil Emile Duchamp
* Margaret Rung ... Engleskinja
* Charles Bouillaud ... Otto
* Hubert de Lapparent ... Prodavač dragulja
* Pierre Stéphen ... Clérissy
* Jacques Becker ... Krunski princ

## Reference

## Vanjske veze
*
Ustav Francuske

**Ustav Francuske iz 1958.** godine donesen je 4. listopada 1958. kao ustav Pete Republike. Ustav iz 1958. i danas je na snazi kao najviša pravna norma u Francuskoj, a ako se u obzir uzme ustavna povijest te zemlje, radi se o jednom od najstabilnijih francuskih ustava.

Kao pravni temelj Pete Republike, ustav iz 1958. je zamišljen kao norma koja će dokinuti krizu izazvanu nestabilnim vladama i ratom u Alžiru; njegova temeljna odlika bila je povratak snažne egzekutive u Francusku politiku. Idejni tvorci ustava bili su premijer Michel Debré, koji je bio pod utjecajem britanskog premijerskog sustava, te predsjednik Charles de Gaulle, koji je smatrao da predsjednik treba biti garancija stabilnosti. Ustav Pete Republike uvelike je inspiriran idejama što ih je de Gaulle iznio u svom govoru u Bayeuxu 1946. godine.

Preambula Ustava referira se na dva važna teksta - *[[Deklaracija o pravima čovjeka i građanina|Deklaraciju o pravima čovjeka i građanina]]* iz 1789. godine i preambulu Ustava iz 1946. godine. Istima je kasnije prirodana i *Poveljao o okolišu* iz 1946. godine.

Prema ustavu, za apriornu kontrolu ustavnosti zakona zadužen je *[[Conseil constitutionnel]]*.
Elmer Gantry (film)

***Elmer Gantry*** je američki igrani film snimljen 1960. u režiji Richarda Brooksa. Temelji se na istoimenom romanu Sinclaira Lewisa. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Burt Lancaster, je trgovački putnik na Srednjem zapadu 1920-ih koji započinje novu karijeru kao fundamentalistički protestantski propovjednik pod okriljem Sestre Sharon Falconer (koju tumači Jean Simmons). Radnja prikazuje kako postiže uspjeh, slavu i bogatstvo, usprkos toga što je u privatnom životu sklon grijesima kao što su alkohol i žene, ali i kako ga prošlost sustiže u obliku ucjene koju pokrene njegova bivša znanica, prostitutka  Lulu (čiji lik tumači Shirley Jones). Elmer Gantry je u velikoj mjeri otupio satiričku oštricu originalnog romana, te je scenario Richarda Brooksa radnju i opći ton usmjerio prema "ozbiljnoj" drami. Usprkos toga je postigao veliki uspjeh, pri čemu su Lancaster i Jones dobili "Oscare" za svoje uloge, a Brooks za najbolji adaptirani scenario.

## Uloge
*Burt Lancaster ... Elmer Gantry
*Jean Simmons ... Sestra Sharon Falconer
*Arthur Kennedy ... Jim Lefferts
*Dean Jagger ... William L. Morgan
*Shirley Jones ... Lulu Bains
*Patti Page ... Sestra Rachel
*Edward Andrews ... George F. Babbitt
*John McIntire ... Vlč. John Pengilly
*Hugh Marlowe ... Vlč. Philip Garrison
*Joe Maross ... Pete
*Dayton Lummis ... Eddington, novinski izdavač
*Harry Antrim ... prodavač u speakeasyju
*Barbara Luna ... prostitutka (van špice)
*Jean Willes ... prostitutka

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Édouard et Caroline

***Édouard et Caroline*** () je francuska crno-bijela filmska komedija snimljena 1951. u režiji Jacquesa Beckera. Naslovni protagonisti, čije likove tumače
Daniel Gélin i Anne Vernon, su siromašni pijanist i njegova supruga koji odlaze na porodičnu večeru kod ženine bogate i snobovske porodice. Radnja prikazuje kako tom prigodom nastane niz nesporazuma i svađa među supružnicima, zbog kojih će se naći na rubu razvoda-

## Uloge
* Daniel Gélin ... Edouard Mortier
* Anne Vernon ... Caroline Mortier
* Elina Labourdette ... Florence Borch de Martelie
* Jacques François ... Alain Beauchamp
* Betty Stockfeld ... Lucy Barville
* Jean Galland ... Claude Beauchamp
* Jean Marsac ... gost
* William Tubbs ... Spencer Borch
* Jean Toulout ... Herbert Barville
* Yette Lucas ... Mme Leroy, la concierge
* Jean Riveyre ... Julien, le valet de chambre
* Hélène Duc ... L'invitée mélomane
* Micheline Rolla ... gost
* Edmond Ardisson ... Le coiffeur
* Grégoire Gromoff ... Igor

## Reference

## Vanjske veze
*
Hukbald

**Hukbald od sv. Amanda** (), rođen 840, umro 930. ili 932) bio je franački teoretičar muzike, kompozitor, učitelj, latinski pisac i benediktinski monah. Pod uticajem Boetijevog *Muzičkog obrazovanja* *(De institutione musica)* napisao je prvo sistematsko delo o teoriji muzike na zapadu s ciljem da pomiri mnoge notirane primere starogrčke teorije muzike sa savremenom praksom "gregorijanskih napeva".

## Život
Prema jednima, mesto njegovog rođenja nije poznato, dok drugi drže da se rodio kod masnatira sv. Amanda blizu Turne. U svakom slučaju, učio je škole u tom manastiru, gde je njegov ujak Milon *(Milo)* zauzimao važnu poziciju, i brzo napredovao učenju, uključujući i na području muzike, pa je još kao mlad sastavio jednu himnu za blagdan sv. Andrije, koja je postigla takav uspeh da je izazvala veliku ljubomoru kod njegovog ujaka; zbog toga je navodno Hukbald morao napusttiti sv. Amanda i potom osnovao nezavisnu školu muzike i drugih umetnosti u Neversu. No, 860. nalazi se u opatiji sv. Germaina u Auxerreu, gde je dovršio svoje studije, a 872. ponovo je u sv. Amandu, gde kao naslednik svoga ujaka, s kojim se u međuvremenu pomirio, vodi manastirsku školu. Godine 883. nalazi se u manastiru sv. Bertina. Između 883. i 900. išao je na više misija s ciljem reforme i obnove različitih škola muzike, pa je tako, na primer, s Remigijem od Osera 892. na području nadbiskupije u Reimsu obnovio stare škole crkvenog pevanja. Godine 900. vratio se u sv. Amand i tu ostao sve do svoje smrti 25. juna 930, odnosno, prema drugima, 20. juna 932.

## Delo
Hukbald je uspešno radio na poboljšanju neumatske notacije koja se koristila u to vreme, koja je označavala ritam melodije, ali je za intervale muzičar zavisio od tradicije. Nakon pokušaja da oživi grčku notaciju, izumio je svoje oznake, *[[dasia]]*, koje i beleže intervale melodije i označavaju karakter različitih crkvenih moda. No, ovi znaci, budući da su bili nespretni i nezgrapni, nisu stekli popularnost kao notni sistem. Hukbald je kasnije koristio linije i prva slova latinske abecede kao sredstvo za fiksiranje intervala na skali i tako je postao važan preteča Guida od Arezza. Međutim, glavno Hukbaldovo postignuće jeste u tome što je postavio teorijske osnove praksi da se crkvenom napevu doda druga melodija (praksi koju je on nazvao *organum* ili *diaphonia*), čime je izgradio temelje polifonije  koja će se  iz te prakse razviti.

Hukbaldu se pripisuju spisi *Uvod u harmoniju* *(De harmonica institutione)*, *[[Musica enchiriadis]]*, *[[Scholia enchiriadis]]* i *Kratak podsetnik o merenju tonova i psalama* *(Commemoratio brevis de tonis et psalmis modulandis)*, no samo se za prvi spis može sa sigurnošću reći da je Hukbaldov. Osim toga, Hukbald je napisao i mnogobrojne životopise svetaca (npr. *Vita Lebuini*, *Vita Rictrudis*), a pisao je i pesme, među kojima i *Eklogu o ćelavcima* *(Ecloga de calvis)*, neobičnu pesmu od 144 heksametra u pohvalu ćelavosti i slavnih ćelavosti, gde se aliteracija dovodi do apsurda, budući da sve reči u pesmi počinju slovom *c*.

## Reference

## Literatura
*
*
*
*
Dikobrazi Starog svijeta

**Dikobrazi Starog svijeta** (*Hystricidae*), porodica glodavaca iz Staroga svijeta rasprostranjena na području Europe, Azije, Afrike, Indije i jugoistočne Azije. Kao i kod dikobraza Novog svijeta (*Erethizontidae*), glavna im je karakteristika tijelo prekriveno veoma dugim bodljama, koje uspješno koriste u obrani od grabežljivaca. Bodlje su građene su od keratina.

Dikobrazi su noćni sisavci, danju spavaju skrivajući se u rupama koje sami iskopaju. Biljožderi su i hrane se lišćem i grančicama, spore su i nenasrtljive životinje, ali veoma opasne ako im se neprijatelj približi, pa je zabilježen i slučaj da se dikobraz obranio i od napada čak 17 lavova.

Njihov životni vijek iznosi oko 15 godina. U Keniji su neka plemena njegovo meso koristili za ishranu, a njegove bodlje koristili za izradu nakita.

## Podporodice
* *[[Atherurinae]]* Lyon, 1907 
** *[[Atherurus]]* F. Cuvier, 1829 
** Sivacanthion Colbert, 1933 † 
** *[[Trichys]]* Günther, 1876 
* *[[Hystricinae]]* Fischer de Waldheim, 1817 
** *[[Hystrix]]* Linnaeus, 1758 
** *[[Xenohystrix]]* Greenwood, 1955 † 
## Povezano
*Dikobrazi Novog svijeta

## Izvori
Crvenoruki urlikavac

**Crvenoruki urlikavac** (lat. *Alouatta belzebul*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Endem je Brazila, gdje se može naći na jugoistoku Amazonske prašume, te u Atlantskoj šumi između država Rio Grande de Norte i Sergipe.

## Opis
Pretežno je crne boje, sa crvenkasto-smeđim mrljama na rukama, nogama i na vrhu repa. Kao i svi urlikavci, relativno je velika, zdepasto građena životinja. Mužjaci imaju 6,5 do 8 kilograma, dok su ženke lakše sa svojih 4,9-6,2 kilograma.

Dnevna je i arborealna životinja. Živi u društvenim skupinama sastavljenih od 7 do 12 ženki. Hrani se lišćem, zrelim i nezrelim plodovima, drvenastim dijelovima biljaka, a ponekad i gljivama

## Izvori
*IUCN Crveni popis 
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
*Pinto L.P., Setz E.Z.F. (2004.). Diet of *Alouatta belzebul* discolor in an Amazonian Rain Forest of Northern Mato Grosso State, Brazil.
Geoffroyev majmun pauk

**Geoffroyev majmun pauk** (lat. *Ateles geoffroyi*) je vrsta primata iz porodice hvataša koji živi u Srednjoj Americi. Rasprostranjen je na području od južnog Meksika do istočne Paname. Najveća mu je prijetnja uništavanje staništa.

## Izgled
Kao i svi majmuni pauci ima dosta mršavo tijelo s dugim, tankim nogama i dugim repom. Tijelo je dugo 31-63 centimetara, dok je rep dug 64-86 centimetara. Mužjaci su nešto veći i teži od ženki sa svojih 7,5 do 9 kilograma, dok ženke teže 6-8 kilograma. Ruke su duge i kukaste, nemaju palca. Krzno mu je crvenkasto smeđe do crne boje. Trbuh i unutrašnjost nogu nešto su svjetliji od ostatka tijela. Ruke i noge su tamni, baš kao i lice.

## Način života
Dnevna je životinja. Također je i arborealna; živi na drvetu, pa je vrlo vješt penjač. Živi u skupinama sastavljenim od 30 do 100 životinja, koje se svakodnevno u potrazi za hranom dijele u manje podskupine. Biljojed je, hrani se prvenstveno plodovima, ali ponekad i listovima te drugim biljnim dijelovima.

Gestacija traje oko 230 dana, a rezultat je obično jedna novorođena jedinka, koju majka doji oko 20 mjeseci. Spolno sazrijeva nakon četiri ili pet godina.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .

## Vanjske veze

* Informationen bei Animal Diversity Web
* Podaci i fotografije
Gvajanski crveni urlikavac

**Gvajanski crveni urlikavac** (lat. *Alouatta macconnelli*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u Surinamu, Gvajani, Trinidadu, Francuskoj Gvajani i Brazilu. Staništa su mu kišne i suhe širokolisne šume tropskih i suptropskih predjela.

## Opis
Kao i većina primata, dosta je zdepasto građen. Dugi rep je uvijen, na  njegovom dnu nema nikakvih dlaka. Na tamnom licu također nema nikakvih dlaka, dok je krzno tijela crvenkasto-smeđe boje. Mužjaci su sa svojih 5,2 do 7,1 kilograma teži od ženki, čija prosječna težina iznosi između 4,1 i 5 kilograma.

## Reference

## Vanjske veze
;Ostali projekti
Gvatemalski crni urlikavac

**Gvatemalski crni urlikavac** (lat. *Alouatta pigra*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Živi u Belizeu, Gvatemali i Meksiku, te blizu poluotoka Yucatana. Živi u zimzelenim, polulistopadnim i nizinskim kišnim šumama.

## Opis
Gvatemalski urlikavac je navjeći majmun roda *[[Alouatta]]*, te je jedan od najvećih majmuna Novog svijeta. U prosjeku su mužjaci teški 11.4 kilograma, dok je prosječna masa ženki 6.4 kilograma. Tijelo je dugo između 521 i 639 milimetara, ne uzimajući u obzir rep, koji je dug 590-690 milimetara. Krzno je dugo i mekano, a boja mu je crna. Kod mladih životinja krzno je smeđe boje. Udovi su dugi i snažni, a rep je uvijen. Mužjaci stari preko četiri mjeseca imaju bijele mošnje.

## Ponašanje
Ovaj majmun je dnevna arborealna životinja. Živi u grupama sastavljenim od 2 do 10 životinja, najčešće jedan ili dva mužjaka, te nekoliko ženki. Ipak, zabilježene su i neke grupe s većim brojem jedinki. Ishrana uglavnom uključuje lišće i plodove. Najveći dio dana provodi odmarajući se. U aktivnom dijelu dana najviše traži hranu, rijetko se kreće, dok najmanje vremena provodi družeći se sa članovima svoje skupine. Gestacija traje šest mjeseci i obično se rodi jedan mladi majmun.

## Literatura
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .

## Reference
Juruanski crveni urlikavac

**Juruanski crveni urlikavac** (lat. *Alouatta juara*) je vrsta primata iz porodice hvataša. Rasprostranjen je u Peruu, Brazilu, Venezueli, te možda u Kolumbiji. Staništa su mu zimzelene kišne šume i planine, prisutan je uz rijeku Juruú, po kojoj je i dobio ime. 

Kao i ostali pripadnici njegova roda, hrani se lišćem, folivoran je, a kutnjaci su prilagođeni takvom načinu prehrane. Glavni dio dana provodi odmarajući na granama drveća. Živi u skupinama sastavljenim najčešće od 4 do 11 jedinki, dok je najveći broj zabilježen do sad četrnaest.

## Izvori
*IUCN Red List
Kolumbijski vunasti majmun

**Kolumbijski vunasti majmun**  (lat. *Lagothrix lugens*) je kritično ugrožena vrsta primata iz roda vunastih majmuna. Živi u Kolumbiji, a možda i u Venecueli. Staništa su mu kišne šume na nadmorskoj visini do 3000 metara. Najveća prijetnja mu je prekomjerna količina lova.

## Opis
Kolumbijski vunasti majmun je dug otprilike 51-69 centimetara, a prehenzilni rep pomoću kojega se lakše kreće po stablima je dug 60-72 centimetra, dakle vrlo često duži od tijela. Težak je 5.5 do 11 kilograma. Krzno mu je vunasto i gusto, a boja mu je tamno smeđa do sivkasta. Glava je velika i zaobljena, a uši su malene. Tijelo mu je zdepasto, s istaknutim trbuhom.

## Način života
Dnevna je životinja i živi na drvetu, rijetko je na tlu. Najčešće je aktivan u rano jutro ili kasno popodne. Živi u skupinama od 14 do 33 jedinke različite dobi i spola, koje se dijele u manje skupine pri potrazi za hranom. Najčešće se hrani plodovima i sjemekama.

Mužjaci imaju više partnerica; dominantan mužjak pari se sa svim ženkama. Svake dvije ili tri godine ženka rađa jednog malog majmuna. Dijete uz majku prianja šest do osam mjeseci; prvo uz njezin trbuh, potom leđa i bokove. Briga za dijete traje i do dvadeset mjeseci. Mladi mužjaci ostaju u svom rodnom staništu, a ženke odlaze pridružiti se drugim mužjacima.

## Izvori
*Lagothrix lugens
* Thomas Geissmann: *Vergleichende Primatologie.* Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
* Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (Hrsg.): *Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 2005, .
Maj 1968.

U **svibnju [[1968.]]** godine, Francuskoj je došlo do serije građanskih nemira koji su se manifestirali kao demonstracije i opći štrajkovi, odnosno okupacija tvornica i sveučilišta. Na svom vrhuncu, prosvjedi su praktički blokirali cjelokupno napredno kapitalističko gospodarstvo Francuske. Prosvjedi su u jednom trenutku dosegli takvu fazu da su se politički lideri bojali građanskog rata ili revolucije, a nacionalna vlada je u jednom trenutku prestala funkcionirati nakon što je predsjednik de Gaulle tajno napustio zemlju na nekoliko sati. Iako ponekad nasilni, događaji tokom demonstracija su imali svoj artistički i festivalski aspekt s cijelom serijom kvaziimproviziranih debata i skupova, pjesama, grafita, postera i slogana.

**Svibanj '68.** će izvršiti snažan utjecaj na francusko društvo, utjecaj koji će se osjećati tokom nekoliko narednih desetljeća. Danas se on smatra kulturnom, socijalnom i moralnom točkom zaokreta u historiji te zemlje. Kako je Alain Geismar, jedan od ondašnjih vođa, naglasio kako je pokret uspio "kao socijalna, a ne politička revolucija".

Cijeli događaj započeo je valom studentskih prosvjeda protiv kapitalizma, konzumerizma i tradicionalnih instirucija, vrijednosti i poretka. Prosvjedi su se ubrzo proširili na tvornice tako da je u jednom trenutku 11,000,000 ljudi #tada više od 22% ukupne populacije Francuske# bilo u štrajku koji je kontinuirao trajao dva tjedna. Pokret je bio izrazito decentraliziran i spontan, što je često dovodilo do kontradiktornih situacija i oblika organiziranja. Bio je to najveći ikad pokušani štrajk u historiji Francuske te prvi "divlji" opći štrajk u toj zemlji.

Studentski i radnički prosvjedi diljem zemlje su dočekani s velikim otporom od strane uprava sveučilišta, ali i policije. Pokušaj de Gaulleove vlade da prosvjede uguši silom samo je izazvao suprotni učinak, što je dovelo do uličnih borbi studenata i policije u Latinskoj četvrti, nakon kojih je uslijedilo širenje štrajkova i prosvjeda na cijelu zemlju. De Gaulle je kratko napustio zemlju i otišao u francusku vojnu bazu u Njemačkoj, a nakon povratka je raspustio Narodnu skupštinu i sazvao nove izbore u lipnju. Nasilje je isparilo gotovo jednako brzo kako je i nastalo. Radnici su se vratili svojim poslovima, a kada su izbori konačno održani, golisti su samo učvrstili svoj položaj u francuskoj politici.