open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Catacáo

**Catacáo** (Katakao), stari indijanski narod koji je živio na područu današnjeg okruga Piura na sjevernom primorju Perua. Glavno središte bilo im je selo Catacaos  (danas gradić Catacaos). Jezično pripadaju istoimenoj samostalnoj porodici catacaoan.

## Izvori
Poya

**Poya**, pleme američkih Indijanaca porodice Chon nastanjeno nekada u području oko Jezera Nahuel Huapi, odnosno u čileanskim provincijama Llanquihue i Palena i istočno i južno od Jezera Nahuel Huapi u argentinskim provincijama Chubut i Rio Negro. 

Poye čine dio Sjevernih Tehuelcha (Gennakenk) i kao i njihovi susjedi Puelche bili izvrsni lovci, uglavnom na gvanaka, pticu nandu i andskog huemul jelena (Hippocamelus bisulcus). Ovaj kraj oni nastavaju tisućama godina, žive kao nomadi a temeljna jedinica socijalne organizacije je obitelj. Opise života ovih ljudi dao je Juan Fernandez koji 1620. prelazi planine i dolazi na Nahuel Huapi. Pedeset godina kasnije (1670.) Nicolás Mascardi započet će sa pokrštavanjem Indijanaca ali proučava i njihove jezike, te ustanovljava da poya jezik ima dva dijalekta. Pojavom konja u 17. stoljeću oni će nestati u miješanju sa Mapuche Indijancima. 

## Vanjske veze
* Poyas
Tehuelche

**Tehuelche** (Chon, Patagones, Choanik, Choonke, Tsonke, Tsoneca), indijanski narod ili grupa plemena nastanjena u južnoameričkoj Patagoniji. Patagonci (velika noga) ili Tehuelche (jugoistočni ljudi) zauzimaju golemo područje Patagonije u Argentini i dijelu Čilea, a sastoje se od 4 glavne grupe, to su: 
:A) Sjeverni Tehuelche {Künün-a-Güna, Gününa-kena, gününa-künna, gününa-këna, Gennakenk, Günün-A-Küna, Günnuna Kena ili Künün-a-Güna, gununa'kena, Günnuna kenna), pä'änki-känk (peenkenke), payniken}, Tehuelches del norte (Tehuelches septentrionales, Northern Tehuelche ili Sjeverni Tehuelči), u provincijama Buenos Aires i La Pampa. Među njima po govoru razlikuju se 
::a1. Payniken (Pä'änkün'k, Penkenke, Péeneken). Svoj jezik nazivaju gününa yáxëč, a sami sebe Gününa-kün(n)a. Druga grupa živjela je upravo zapadno od njih u području Čilea, to su 
::a2 Küwach-a-Güna ili Tehuelches de la Cordillera ili Chüwach a künna (“gente del borde de la cordillera” ili Planinski Tehuelči; Mountain Tehuelche; Serrano), u andskom podnožju, Neuquén, Río Negro i Chubut. Njima valjda pripada i grupa u području Nahuel Huapi koja se naziva Poya.

Dvije južne grupe poznate su kao 
:B) **[[Inaquen|Južni Tehuelče]]** ili Inaken (Inaquen; &quot;gente del Sur&quot;),{Tehuelche, Tsoneka, ili Patagones, Hongote, Patagón, nazivani i Aonek'enk, Aoni-kenk:
::b1. Mecharnúekenk ili Tehuelches meridionales boreales s Río Chico i Santa Cruza i 
::b2. Aónikenk ili Tehuelches del sur, južno od río Santa Cruz pa prema prolazu Estrecho de Magallanes. Istoj ovoj rasi ljudi veoma visokog staza pripadaju i Ona i Manekenk ili Haush Indijanci sa otoka Tierra del Fuego. Ova grupa nazivana je i imenima Inaken, Ao'nükün'k, Aónikenk, Aoniken, Ahonikenk, Aonnikenk, Chonqui, Haveniken, Tsoneca, Tä'nüs'kn. Među njima spominju se i nestali Tehuesh}

Sjeverno od Tehuelcha živio je narod Puelche ili Guennakin.

## Jezik
Među Tehuelchima postoje najmanje 4 jezika koja se klasificiraju porodici Chon, to su: inaquen, payniquen, poya i teuex. Ovamo bi vjerojatno trebalo pridodati i jezike Ona Indijanaca, to su sjeverni i južni ona nazivani i Ona-Šelk'nám ili južni Onasi i na sjeveru Onakojuká; drugu grupu čine Indijanci Manekenk ili Haush s jezikom haux ili haush.

## Kultura
Tehuelche su u literaturi opisani kao ljudi veoma visokog stasa, preko 1,90 m., a njihova kultura slična je onoj sjevernoameričkih prerijskih Indijanaca, uključujući konja i nomadski lov, samo što ovdje bizona mijenja gvanako, a najvažnije oružje je bola koja je na Patagoniji u upotrebi od prije nekih 10,000 godina. Odjeća, obuća i nastambe Tehuelcha su kožne.

## Vanjske veze
* El Pueblo Tehuelche 
* El Poblamiento De La Patagonia
* George Weber, The Fuegian-Patagonian Languages 
* The Tehuelche People (Argentina)
Tehuesh

**Tehuesh** (Téhuesh, Tehues, Teuex, Téushenkenk, Teushen), ime za jednu skupinu Južnih Tehuelche Indijanaca nastanjenih južno od rijeke río Chubut i sjeverno od río Santa Cruz u provinciji Santa Cruz na jugu Argentine. Tehueshi su srodni Aonikenk ili Inaken Indijancima, a nestali negdje u ranom 20. stoljeću.

Tehueshi su bili nomadi. Njiohova populacija iznosila je između 500 i 600 prije 1850. godine, ali su istrebljeni ua vrijeme genocidnog rata u atagoniji koji je protiv Indijanaca povela Argentina, tako da ih je 1925. preostalo 10 ili 12.

O jeziku gotovo ništa nije poznato, a klasificira se porodici chon.
## Vanjske veze
* Comodoro Rivadavia - Chubut Argentina: Kóshkil, el viento patagónico 
* Kóshkil, el viento patagónico 
* Origen y uso del fuego
Omurano

**Omurano** (Mainan, Humurano) je nezavisna jezična porodica američkih Indijanaca, tako nazvana po plemenu Mainas. Porodica nastava područje u sjeveroistočnom Peruu na sjevernoj strani Marañóna, između donje Pastaze i Tigre, pa na jug do Samirie i donje Huallage. Mainan Indijanci su sjedilačko agrikulturno stanovništvo, dobri lončari i tekstilci, ali poznati i po uzimanju trofeja glave, kao što su to radili Jívarosi. Od njihove izvorne kulture malo se sačuvalo. 
Porodica Mainan obuhvaća jezike i plemena Zapa, Pinche (Taushiro; vode se ponekad samostalno) i Roamaina ili kao dio porodice Zaparoan. 

## Vanjske veze
* Maina Indians
Roamaina

**Roamaina**, jedno od nestalih plemena američkih Indijanaca koje je u 17. stoljeću obitavalo na području današnjeg sjevernog Perua uz sjevernu obalu gornjeg Marañóna, a porijeklom su sa rijeke Pastaza u Ekvadoru. Jezično se klasificiraju porodici Mainan ili Omurano. Brinton ih zajedno sa plemenima Cahuapana, Chapa, Chayavita (Chayahuita), Coronado, Humurano (Omurano) i Maina vodi kao jedno od 6 plemena porodice Mainan , od kojih neki ovdje navedeni pripadaju porodici Cahuapanan. Hervas njihov istoimeni dijalekt (uz chapo, coronado, humurano i maina) vodi kao jedan od dijalekata jezika maina, a priključuje porodici Mainan i dijalekte cahuapano i paranapuro.
 
Sa jezuitskim misonarima, kao i Zapa Indijanci, dolaze u kontakt 1641., nakon čega su oba plemena pokrštena, ukupno oko 8,000.

Roamaine su izvorno porijeklom od Kandosha ali su kao i Andoe zaparoizirani. Uzgoj manioke,  kukuruza, voća kao i chonta-palme, glavni su im izvor prihoda. Populacija im je sa Zapama iznosila izmeđi 8,000 i 10,000. 
## Izvori

## Vanjske veze
*Al Este de Los Andes
Taushiro

**Taushiro** (Pinche, Pinchi), pleme Indijanaca iz peruanskog departmana Loreto jezično klasificirani porodici Mainan, ili samostalno. Dvije grupe Taushira su *Atontu’tua*, nastanjeni na Quebrada Aucayacu (pritoci rijeke río Ahuaruna) i *Einonto’tua* na Quebrada de Lejía, pritoci rijeke río Tigre . Sami sebe nazivaju Ite'chi ‘ljudi’. 

Zbog bolesti koje je donijela [kolonizacija preostala ih je šačica (dvadesetak). Neki se još služe vlastitim jezikom, a dio nešto oh govori španjolski . Prema Ruhlenu, po jeziku su srodni Candoshima.

## Izvori
Quechumaran

**Quechumaran** (Quechu-Maran) je velika porodica nastala spajanjem sumnjivo bliskih jezičnih porodica Aymaran i Quechuan. Broj govornika ove Velike porodice iznosi preko 1.000.000 za Aymara Indijance i 7,000,000 za Quechua. Njihovo područje prostire se od sjevernog Čilea i Argentine do južne Kolumbije i nekih predjela Ekvadora. Mnogi članovi danas su dijelom hispanizirani, odnosno postali su bilingualni u španjolskom jeziku. -Skupine Jaqaru i Kawki ili Cauqui iz peruanskog departmana Lima srodne su Aymara-govornicima.

O porodici quechu-maran govori Charles A. Zisa (1970) kao ogranku [andski jezici|andskih] jezika.

## Izvori

## Vanjske veze
* Quechumaran
Zapa

**Zapa**, jedno od plemena američkih Indijanaca porodice Mainan koje zajedno sa Roamainama jezuitski misionari kontaktiraju još 1641. u kraju između rijeka Pastaza i Tigre. Zapa i Roamaina pripadali su istoj narodnosnoj skupini. Njihova populacija iznosila je 1654. između 9,000 i 10,000. Ovo pleme kao i susjedni Andoe odvođeni su sa svojih rijeka kao robovi na encomiende. Jezuitski misionari koji su među Indijancima djelovali u 17. stoljeću do 1686. pokrstili su blizu 8,000 Zapa i Roamaina. Srodnost zapa sa Roamainama je upitna. Steward i Metraux smatraju ih Zaparoima, ali njihova teorija počiva više na geografskoj nego jezičnoj osnovi. Postojanje obrazaca kao što su lov na glave i štitovi kojih nije bilo kod Zaparosa, Roamaine povezuju sa Kandoshima, koji su poput Andoa akulturirani u Zaparose. Kulturno Roamaina su srodni Mainama, bave se uzgojem kukuruza, manioke i chonta-palme. odjeću nose, a izrađuju je od vlakana. Za razliku od Roamaina, Zapa Indijanci hodali su goli i spavali u hamacima (visećim ležaljkama) .

## Izvori
Cabana-Condes

**Cabana-Condes**, pleme ili plemena Aymara iz vremena carstva Inka, koje je obitavalo na području tadašnje provincije Cavana (Cabana, Cauana), često nazivane i Cavana Conde, kakao bi se razlikovala od Cavana Colla (Cavana u području Collasuyu), a nalazila se u dijelu cartva nazivanog Contisuyu (Contisuyo ili Quntisuyu). U kolonijalno doba Cavana-Conde je uključena u zajedničku provinciju sa Collagua. Stanovnici su vršili deformaciju lubanja i govorili sa nekoliko svojih vlastitih jezika, te iskvarenim quechua-jezikom. Živjeli su na jugu Perua zapadno od jezera Titicaca u susjedstvu plemena Colla i Collagua.
Caranga

**Caranga**, jedno od starih plemena Aymara Indijanaca koji su u vrijeme dolaska Španjolaca dominirali u kraju koji danas zauzima nacionalni park Sajama u Boliviji, departman Oruro, odnosno između jezera Poopó i Anda Occidental, uključujući i područje Cochabambe, Chuquisake (sada Sucre). 

Provincija što su je nastanjivali imala je oko 35 000 stanovnika, preko tri puta manje od Lupaca sa zapadne obale Titicace, kojih je bilo oko 100 000.

## Izvori
Colla

**Colla** (pl. Collas) je pleme Aymaran Indijanaca dominantno u vremenima Inka u područjima južne obale jezera Titicaca u Peruu i Boliviji. Iza Colla su ostali kameni funeralni tornjevi poznati kao chullpas, podizani njihovim vođama. Colla Indijanci svoju civilizaciju razvijaju nakon civilizacije Tiahuanaco, odnosno oko 1150.

Zajedno sa Lupacama oni više-manje kontroliraju cijeli region Titicace. Nakon pobjede Ince Pachacuteca nad plemenom Chanca, on sa velikom vojskom kreće prema jezeru da zarati sa Collama i njihovim vođom Chuchi Capacom. Bitka je bila strašna, nakon koje su vođe naroda Colla ipak zarobljeni. Pachacuti se zatim vrati u Qosqo (Cuzco) i povede sa sobom zarobljene vođe Colla u zarobljeništvo. Chuchi Capacu tada odrubiše glavu u hramu Coricancha, a Hatuncolla i zemlja naroda Colla postadoše provincija inca poznata kao Collasuyu.

Padom naroda Colla Pachacutecov sin Tupac (Topa) Yupanqui, nastavio je daljnja osvajanja Inca do potupunog poraza nad Collama i tada se okrenuo osvajanjima dalje na jug, u Čile i Argentinu.
## Izvori

## Vanjske veze
* Photo Tour: Around Puno
Quechuan

**Quechuan**, jedna od najznačajnijih etno-lingvističkih porodica južnoameričkih indijanskih jezika i naroda sa andskog područja Perua, kao i susjednih država, gdje su se kroz povijest naseljavali ekspanzivnom politikom Inka. 

Quechúa Indijanci nastali su širenjem carstva Inka i jezičnom i kulturnom asimilacijom domorodačkih plemena što su živjela u tim krajevima. Mnoge skupine Indijanaca su kečuanizirane, kao što su bili stari Tallánes (Atalán), Chimú, dijelovi Aymará, Culli, Cañari, i drugi, plemena sjeverno, južno i istočno od njihovog glavnog staništa, i u džunglama podno planina Anda. Ova kečuanizacija se nastavlja i danas nad plemenima Zaparo, Puquinan i drugima. Pleme koje je širilo kulturu-ayllua i jezik quechua, danas nazivaju Quechua, ali oni se nisu tako zvali, ali znamo imena njihovih vladara, on je nosio titulu 'inca' i smatran je sinom sunca. Bog Sunce svog je sina Manco Capaca i njegovu ženu-sestru Mama Occlo (ili Mama Ocllo) postavio na otoku u jezeru Titicaca da osnuju i poduče ljude civilizaciji. Otada, a to je po pričanju današnjih Quechua bilo u 11. stoljeću, izvorni pripadnici Quechua nesmiljeno se šire andskim područjem i gutaju domorodačke populacije. Trinaest se Inca izredalo nakon pojave Manco Capaca, i kroz to su vrijeme izvršili prisilne seobe i akulturaciju domaćeg življa. Na govornom tlu Quechua samo na području Perua danas se govori čak 33 različita jezika koja nose ime quechua; 9 u Ekvadoru; 2 u Boliviji; 1 u Kolumbiji; 3 u Argentini; 1 u Čileu. Ovo nisu svi Quechua jezici. Neki od Quechua jezika nose imena po svojim plemenima, koja su uglavnom bila kečuanizirana, i danas ih vode pod Quechua. 

Planinsko poljodjelstvo, mnogobrojne vrste krumpira, quinoe, kukuruza, etc., i danas se uzgajaju kod planinskih Quechua. Njihovi preci umjetno su natapali svoja polja i gnojili ih guanom. Ljame i alpake Ajmare i Quechue i dan-danas drže, kao i njihovi preci.

## Etničke zajednice i plemena
Glavne etničke zajednice i plemena Quechua su: 
* Canelos
* Chachapoya
* Conchucos
* Inga
* Ingano
* Kayambi (Cayambe)
* Lamista (Lama, Lamaño)
* Otavalo
* Quijo
* Salasaca
* Saraguro

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* Tree for Quechuan
Chachapoya

**Chachapoya** (kečua ‘Oblačni narod; Narod oblaka’). Indijanski narod nastanjen u Peruu u planinama uz rijeku Marañon. Ime Chachapoyas (oblačni narod) dali su im Inke jer su živjeli na nepristupačnim planinskim predjelima. Iza njih ostale su ruševine od utvrđenih kamenih gradova čije su kružne kuće poznate kao sunderhuasi. Dublje u džungli znanstvenici još uvijek otkrivaju nalazišta ovog naroda.

Negdje 800. Chachapoyasi kultivairaju svoja polja po obroncima planina, žive u u dobro utvđenim gradovima na planinskim vrhuncima zaštičeni džunglom. Monumentalne građevine i ekstenzivna poljoprivreda ukazuju da su bili napredan narod.

1400-tih. započinje ekspanzija Inca koja progoni omrznute Chanca Indijance a put ih vodi u zemlju Chachapoyasa. Opsada Inka dugo je trajala i tek je Inca Tupac Yupanqi oko 1475. porazio Oblačni narod.

Uskoro međutim i Inke i Chachapoyasi dobivaju novog neprijatelja. Prvi koji ih je ugledao bio je Hernando de Soto, on putuje ovom zemljom 1532.

Španjolci pomažu Chachapoyasima u njihovoj borbi protiv Inka sve dok obje civilizacije nisu propale. Europski najpoznatiji uvoz u Ameriku, boginje, kao i uvijek bile su i ovdje smrtonosni saveznik Španjolaca.

Chachapoyasi su u kronikama opisani kao visok svjetloputi narod, suprotnost tamnoputim i niskim Quechuama. Njihovo rasno porijeklo još je enigma. Od 1600. iza Chachapoyasa ostale su samo ruševine gradove sakrivenih u oblacima visokih planina i džungli. 
Jezik chachapoya klasificira se u porodicu Quechuan.

## Poveznice
* Kuelap

## Vanjske veze

* CHACHAPOYAS et la Forteresse de KUELAP
Chilque

**Chilque** (Chilqui, Chillque), indijanski jezik i grupa malenih plemena Masca, Aco, Papre (Papri, Pabre), Cuyo, i možda još neki, naseljenih u predhispansko doba u istoimenoj provinciji Chilque na području današnjeg Perua. Oni su po svoj prilici osvojeni od Inka u vrijeme kada su pokorena i plemena Aimara, Umasuyu i Cotapampa. Za njih se kaže da su imali privilegije naroda Inka /&quot;Inca de Privelegio&quot; / i da su govorili quechua (Sefiores, 1904, p. 200; Poma, 1936, pp. 84, 85, 337; Pachacuti, 1879, p. 318.). U provinciji Chilque, preci Quechua su prema predaji, izašli iz zemlje na površinu.
Kayambi

**Kayambi**, indijanski narod naseljen u krajevima oko vulkana Cayámbe u sjevernom Ekvadoru. Njihovo porijeklo nije kečuansko, nego su pos vlast Inka došli za dvadesetgodišnjeg osvajanja Inke Huayna Capaca (oko 1498), nakon čega su primili i kečuanski jezik. Oko 20.000 ratnika iz plemena kayambi i karanki bilo je tada pobijeno, a njihova tijela bačena u jezero Yawar Cocha ,sjeverno od današnjeg grada Ibarra. Osvajanjem ovih zemalja inka je oženio djevojku Quilago Túpac Palla, iz čije se veze rodio Atahualpa.

Kayambi danas žive od poljodjelstva i uzgoja muznih krava.
## Izvori
Canelo

**Canelo** (Alama; pl. Canelos, Alamas), pleme američkih Indijanaca porodice kečua, koje živi na području andskog podnožja od ekvadorskog grada Puyo, pa na istok do peruanske granice. Populacija im iznosi oko 10 000 od čega 8 000 u Ekvadoru, i 2 000 u Peruu. Kraj koji nastanjuju su džungle uz rijeke Bobonaza, Conambo i Tigre.

Ekonomija se temelji na ratarstvu, uzgoj manioke i drugih kultura. žene su zadužene za sve korjenaste biljkke, a muškarci za kukuruz, duhan i banane. I muškarci i žene bave se i ribolovom. Lov je posao muškarca, dok žene i djeca odlaze u sakupljanje divljeg voća, sjemenja, i sitnijih životinja, među kojima i kornjače, rakove i drugo

Jezik Canelosa, nazivan među lingvistima sjeverni pastaza quichua pripada kečuanskoj porodici i označen je identifikatorom [qvz], i ima 10 000 gvornika, a prema nekim podacima oko 20% njih govori kao drugim jezikom achuar, jednim od članova porodice jivaroan, kao i španjolskim kao drugim ili trećim jezikom.
## Izvori
Lamista

**Lamista** (Lama, Lamaño, Lamanyo; vlastiti naziv Llacuash), indijanski narod iz grupe Quechua nastanjen u peruanskim regijama Amazonas i San Martín (peruanska regija) (pokrajine Lamas, El Dorado i Moyobamba{{newdsm}, poglavito uz rijeke Huallaga, Cainarachi, Mayo, Shanusi i Sisa.

## Historija
Godine 1538. Španjolci osvajaju Moyobambu i utemeljuju grad Lamas, izvorno nazvan Santa Cruz de los Motilones de Lamas. U to vrijeme tada su u tom kraju živjela plemena Lamas, Tabalosos, Amasifuynes, Cascabosoas, Jaumuncos i Payonos, podijeljenih po encomiendama, a uz njih spominju se i Muniche i Suichichis. Do nametanja kečuanskog jezika dolazi u vrijeme jezuitskog režima, da bi u 17. stoljeću počela da se formira posebna teritorijalna jedinica. Kao posebna nacija već su formirani u 19. stoljeću, sa vlastitim karakteristikama po kojima se razlikuju od ostalih Kečua. Organizirani su po aylluima, a ženidba unutar ayllua je zabranjena.

## Ekonomija
Ekonomija Lamista počiva još uz hortikulturu (posijeci-i-spali) na lovu i ribolovu, dok je sakupljanje odavno zanemareno. Temeljni agrukulturni proizvodi su kasava, kukuruz i grah. Drže nešto stoke i peradi.

## Jezik
Jezik lamista član je jezične porodice Quechuan, nazivan i lama, ucayali, lamista, lamisto, lamanyo, motilón i san martín quechua, a postoji nekoliko minornijih dijalekata.

## Populacija
Populacija Lamista razni autori razno procjenjuju, a prema posljednjem popisu bilo ih je 22. 513, od čega 11. 956 muškaraca i 10. 557 žena. Prema (WCD; 2000) 43,982 etničkih.

## Vanjske veze
* Quechua Lamista
Lare

**Lare** (Lari), stari indijanski narod koji je u vrijeme carstva Inka živio u dolini Lares u Peruu, sjeveroistočno od grada Cuzco. Njihov jezik klasificira se porodici kečua. Spominje ih Poma (1936, pp. 85, 337.). 

U Inke su pripadali 'po privilegijama'.

## Izvori
Quechua del Pastaza y del Tigre

**Quechua del Pastaza y del Tigre**.- Indijanski narodi iz grupe Kečua nastanjeni u pordučjima rijeka Tigre, Pastaza, Marañón, Huallaga i Corrientes u departmanu Loreto, točnije u provincijama Alto Amazonas (distrikti Barranca i Pastaza) i Loreto (distrikti Tigre i Trompeteros). Cijela grupa u 19 naselja 1997. broji 2,175 pripadnika u Peruu (peruanski podaci), među kojima 1,051 žena i 1,124 muškaraca.
Ekonomija Alama i Inga temelji se na hortikulturi, lovu i ribolovu. Obitelj je ekstenzivna sa očuvanom starom institucijom ayllu. Uzgaja se yuca, kukuruz, banana i drugo.

Naziv Quechua del Pastaza y del Tigre obuhvaća dvije grupe Indijanaca koje govore dva narječja kečuanskog jezika to su Inga, nastanjeni u džunglama rijeke Pastaza i Huasaga, te uz jezera Anatico i Urituyacu. Njihov jezik *južni pastaza quechua* razlikuje se od *sjevernog pastaza quechua*, nazivanog i *tigre quechua*. Druga grupa su Alama, koji žive u na rijeci Tigre, i broje oko 2,000 u Peruu (SIL, 1976) i 4,000 u Ekvadoru (SIL, 1976), također u tropskoj šumi.

## Vanjske veze
* Quechua del Pastaza y del Tigre
Saraguro

**Saraguro**, indijanski narod u ekvadorskim Andama na jugu provincije Loja , kanton Saraguro.

Jezično (jezik loja quichua, saraguro quichua; [qvj]) pripadaju porodici quechua; populacija 30.500 (2000).

## Vanjske veze
Saraguro , Ecuador beadwork 

## Izvori
Quichua de Imbabura

**Quichua de Imbabura**.- Kolektivni naziv indijanskim plemenima porodice Quechuan nastanjenih u ekvadorskoj provinciji Imbabura. Ime danas uglavnom označava Indijance Otavalo, u stvari obuhvaća uz Otavale i skupine Caranquis (Karankis) i Natabuelas, svih skupa ima ih oko 300,000 (SIL, 1977) ; 70,000 (ekvadorski izvori). Kečue iz Imbabure očuvali su još stari način života koji se temelji na planinskoj agrikulturi.

## Vanjske veze
* żConocía usted?
Sihuas Ancash Quechua

**Sihuas Ancash Quechua** (Ancash Sihu, Sihu, Sihuas), skupina Quechua nastanjena zapadno od rijeke Sihuas i sjeverno od rio Rupaca u peruanskom departmanu Ancash, provincija Sihuas. Govore jezikom Quechua ancashino (anqash rimay), članom porodice Quechuan. Oko 6,500 pripadnika. Žive na visinama između 2,000 i 3,000 metara.

## Vabjske poveznice
* Indigenous Communities from Peru
Yanahuara

**Yanahuara** (Yanaguara) /dolazi od quechua yanawara =“black breechclout”), indijansko pleme koje je živjelo na području stare istoimene provincije, zapadno od Cuzca, danas je to distrikt u regiji Arequipa a domoroci ga nazivuju Kjanachuara. Njihov jezik klasificira se porodici quechua

Yanahuare su imali privilegije Inka (Poma 1936, str. 85, 337) nakon što je njihovu zemlju osvojio Capac Yupanqui. Jezik je pripadao porodici quechua.

## izvori
Mima

**Mima**, lokalna skupina Huaorani Indijanaca, porodica Sabelan, nastanjena na srednjem toku rijeke Cononaco u ekvadorskom kantonu Aguarico u provinciji Napo. Prema Lauri Rival (1996) njihovo brojno stanje iznosilo je 1990. svega 19 osoba .

## Izvori
Sabelan

**Sabelan** (Ssabela), porodica indijanskih jezika i plemena nastanjenih u prašumama Ekvadora, provincija Napo, poznatih pod kolektivnim imenom Huaorani, Waorani ili Auca. Huaorani su podijeljeni na niz lokalnih grupa između rijeke Napo na sjeveru , i na jugu do Curaraya, kao i duž pritoka Yasuni, Shiripuno, Cononaco, Villano, i nekih manjih. Predstavnici su: Caruhue, kanton Aguarico, río Cononaco, (Cononaco River); Damuintaro, pritoke Curaraya, provincija Pastaza; Dayuno, na río Nushiño, kanton Tena; Garzacocha, kanton Aguarico (Yasuni River; Huamuno, río Nushiño, provincija Pastaza; Mima, kanton Aguarico, srednji tok río Cononaco; Quehueruno, na rijeci Shiripuno i pritokama u kantonu Tena, provincija Napo; Quemperi, na río Nashiño i Cononaco, kanton Aguarico; Quenahueno, provincija Pastaza; Quihuaro, provincija Pastaza; Tagaeri, provincija Pastaza; Tigüino, kod Huamonoa, provincija Napo, kanton Tena; Tihueno, gornji Tihueno, pritok Curaraya, provincija Pastaza; Tonanpare ili Toñampari, gornji Curaray, provincija Pastaza; i Zapino, na rijeci Nushiño pritoci Curaraya, provincija Pastaza.

## Vanjske veze
* Waorani
* La Nacionalidad Waorani
Oñamenane

**Oñamenane**, jedna od lokalnih skupina Huaorani Indijanaca sa područja južnog dijela nacionalnog parka Yasuni u istočnom Ekvadoru. Danas kao i srodne skupine Tagaeri i Taromenane (Taromenani,), žive u izolirano od doticaja sa civilizacijom. Lovci i sakupljači
## Izvori
Huaorani

**Huaorani** (Waorani, Wao, Auca), ratoborna skupina američkih Indijanaca nastanjena u bazenu Amazone na istoku Ekvadora u provincijama Napo i Pastaza. Teritorij Huaorana prostire se na oko 20,000 četvornih kilometara kišne šume  gdje se bave poglavito lovom na majmune i ptice. Njihov jezik, huao terero, nesrodan je svim ostalim jezicima pa su klasificirani u samostalnu porodicu sabelan. Na glasu su kao neustrašivi ratnici koji su živjeli u konstantnim ratovima, i koje su Inke nazivali Auca, * 'stanovnici džungle, divljaci' *. Sami sebe oni nazivaju Huaorani, riječ koja označava ljude ili ljudska bića, a sve ostale zovu *cowode*, ili *ne-ljudi*.

## Lokalne skupine i populacija
*Provincija Napo, na rijekama Shiripuno (pritoka rijeke Cononaco) i gornja Tigüino, južna granica provincije Napo (populacija prema Laura Rival za 1990. godinu:
**a) Kanton Tena.
***(a) Ñihuari, Quehuere Ono, Shiripuno i pritoke, 105. 
***(b) Tigüino, na istoimenom gornjem toku.
***(c) Dayuno, gornja río Nushiño,  91.
**b) kanton Aguarico, sjeverno od rijeke Cononaco i južno od rijeka Yasuni (pritok Napoa), Nushiño (pritok Coconacoa), 
***(a) Gazarcocha, zapadno od  río Yasuní, 65., 
***(b) Quemperi, između rijeka Nashiño i Cononaco 16.
***(c) Mima, srednji tok rijeke Cononaco. 19
***(d) Carahue, trijeka Cononaco, istočno od ušća rijeka Shiripuno i Tigüino 23;
*Provincija Pastaza, u istoimenom kantonu:
**Toñampari, gornji Curaray. 242
**Quenahueno, uzvodno od skupine Toñampari,78
**Zapino, istoimena rijeka, nešto prije njenog ušća u Curaray i srednji i donji tok rijeke Nushiño, 72.
**Tihueno, gornji tok istoimene rijeke, južno od skupine Quenahueno. 66.
**Damuintaro, istočno od skupine Huamono. 62
**Quihuaro, na istoimenoj rijeci, jugozapadno od skupine Huamono. 131
**Bocaro, zapadno od skupine Quihuaro. 38.
**Huamono, na rijeci Nushiño, 52.
**Tigüino, gornja Tigüino, sjeverno od skupine Huamono.
**Tagaeri, između rijeka Cachiyacu (pritoka Cononano) i Curaraya. 50.

## Kultura
Huaorani su otkriveni prije kojih pedesetak godina, a njihova kultura bila je lovačko-sakupljačka. Bili su organizirani po malenim skupinama koje su lutale između rijeka Napo i  Curaray, a njihov teritorij bio je 3 puta veći nego danas . odjeća Huaorana sastoji se tek od svežnja ogrlica i uskog pojasa oko donjeg dijela trbuha. Kao lovci koriste se serbatanom, puhaljkom i kopljima dugima 2,5-3 metra, učinjenih od drveta chonta.

## Izvori

## Vanjske veze
*Huaorani
*The Waorani Nation
Taromenane

**Taromenane** (Taromenani), jedna od nekontakotranih skupina Huaorani Indijanaca nasetanjena na području nacionalnog parka Yasuni u istočnom Ekvadoru. Populacija im iznosi između 150 i 300. 

Godine 2008. nekoliko ih je možda pobijeno prilikom napada ilegalnih drvosjeća na njih i Tagaere.

## Izvori
Quemperi

**Quemperi**, jedna od lokalnih skupina Huaorani Indijanaca, porodica Sabelan, nastanjena u kišnoj šumi sjeverno od srednjg toka rijeke río Nashiño i južno od rio Cononaco u kantonu Aguarico u Ekvadoru. Nomadski lovci, poglavito na majmune i ptice. Brojno stanje im je 1990. iznislo 16. Susjedne su im skupine u kantonu Aguarico Gazarcocha, Mima i Carahue .

## Izvori

## Vanjske veze
* The Huaorani
Tagaeri

**Tagaeri** /Dolazi od *Taga*, ime vođe ove skupine/, jedna od lokalnih skupina Huaorani Indijanaca naseljena između rijeka između rijeka Cachiyacu (pritoka Cononano) i Curaraya na istoku Ekvadora. nastali su odcijepljenejm od ostalih Huaorana. Godine 1990. imali su oko 50 pripadnika, a u novije vrijeme broj im je nešto manji. 

Tagaeri i Taromenane na području nacionalnog parka Yasuni napali ih je ilegalna skupina drvosjeća koji su pobili točno neutvrđen broj Indijanaca. U susjedstvu žive i njima srodne nekontaktirane skupine Oñamenane i Huiñatare.

## Izvori
Ñihuari

**Ñihuari**, ime za skupinu Huaorani Indijanaca koja se pod vodstvom čovjeka koji se zvao Ñame, odvojila 1989. od ostatka skupine iz sela Dayuno koje je kao i selo Toñampare bilo pod utjecajem misije, i naselili se na rijeci Shiripuno osnovavši naselje Quehueire Ono. Do odvanjanja dolazi zbog povratka plemena tradicionalnom načinu života plemena Huaorani.

Ni ova skupina nije dugo ostala be utjecaja sa strane, pa se u naselju uskoro podigla škola, a 1993. broj stanovnika sela narastao je na 223.

## Izvori
Zaparoan

**Zaparoan**.- jezična porodica iz Perua i Ekvadora koja obuhvaća jezike Indijanaca Záparo (záparo [zro] ili Zápara), po kojima je dobila ime, ostali su: Oa (na rijeci Bobonaza), Andoa [anb] (na rijekama Pastaza i Morona), Arabela [arl] (sebe zovu Tapweyokwaka. U peruanskom departmanu Loreto), Aushiri [avs], Iquito ili Ikito [iqu] (na rijeci Tigre), Coronado (na rijeci Bobonaza), Asaruntoa, Auve, Gaye (Gae, na rijekama Tigre i Bobonaza), Shimigaye (na rijeci Curaray), Guallpayo, Guasaga, Maracana (Cahuarano [cah], potomci starih Moracano Indijanaca), Konambo, Murato (možda pripadaju Kandoshima). Ponekad joj se pridodaju i jezici Indijanaca Omurano [omu] i Sabelan. 

I Grupa Coronado

* A Coronado (Ipapiza, Hichachapa, Kilinina)
** 1. Chudavina
** 2. Miscuara 
** 3. Tarokeo
* B Oa (Oaki, Deguaca, Santa Rosina)

II Grupa Andoan
* A Andoa 
** 1. Guallpayo
** 2. Guasaga
** 3. Murato. Primili jezik Candoshija.
* B Gaye ili Gae (Siaviri)
* C Semigaye (Semigae)
** 1. Aracohor
** 2. Comacor 
** 3. Ichocomohor
** 4. Itoromohor
** 5. Maithiore
** 6. Mocosiohor
** 7. Usicohor 
* D Ikito ili Iquito (Amacarora, Kiturran, Puca-uma)
** 1. Iquito
** 2. Maracana (Cahuarano)
** 3. Auwe
* E Asaruntoa 

III Grupa Záparo
Zápara:
* 1. Curaray (rijeka)
* 2. Manta
* 3. Matagen
* 4. Muegano
* 5. Nushino (rijeka)
* 6. Rotuno
* 7. Supinu
* 8. Yasuni (rijeka)

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* Tree for Zaparoan
Andoa

**Andoa**, Kolektivno ime za grupu indijanskih plemena, šire grupe Andoan, koja po njima dobiva ime, a jezično klasificiranih porodici Zaparoan. Plemena Andoa naseljena su na sjeveru Perua u departmanu Loreto duž rijeka Pastaza i Morona. Etnički ostalo ih je najviše oko 150, ali su jezično asimilirani od Indijanaca sada nazivanih Quechua del Pastaza y del Tigre. Andoe su 1975. prema SIL-u imali tek pet govornika, a 1993. potpuno je izumro. U prave Andoa Indijance pripadaju Guallpayo, Guasaga i Murato (?) koji su prihvatili jezik Candoshi Indijanaca.

Andoe su u prekonkvistadorsko doba živjeli između Pastaze i Morone, a središte im je bilo na rijeci Huasaga. Još u rano hispansko doba sa područja Huasage odvođeni kao robovi na Marañón, gdje su 1582. uklopljeni u encomiende koje su pripadale građanima Santiago de las Montañasa. U 17. stoljeću nalaze se na San Francisco de Borji. Murato Indijanci koji su živjeli uz Huasagu, zajedno su sa plemenima Gae i Semigae pripisivani Andoama, za koje Steward i Metraux ustanovljuju srodnost s Zaparosima. Kulturno su Murato srodniji Jívarosima, a suvremeni lingvisti njihovu srodnost vide sa Kandoshima. Kulturnu srodnost između Andoa i Murata uočavaju jezuitski misionari, a ona je moguća posljedica zaparoizacije.

Brojno stanje Andoan plemena, uključujući ovdje i plemena Guasaga, Guallpayo ili Toquereo i možda Asaruntoa iznosila je oko 10,000 .

## Izvori

## Vanjske veze
* Los Andoas
Andoan

**Andoan**, grupa plemena i jezika američkih Indijanaca porodice Zaparoan nastanjenih u graničnom području Perua i Ekvadora. Cijela skupina dobiva ime po glavnom plemenu Andoa u sjevernom Peruu. ostale grupe koje se služe srodnim jezicima ili dijalektima su Asaruntoa, Auve, Guallpayo, Guasaga, Iquito ili Ikito, Maracana i Murato (?, vidi) iz Perua i Gae ili Gaye i Semigae iz južnog Ekvadora. 

Stark (1985) kaže da su im jezici nestali pod pritiskom kečuanskog
## Izvori
Arabela

**Arabela** (Chiripuno, Tapweyokwaka, Tapueyocuaca).- Pleme američkih Indijanaca porodice Zaparoan nastanjeno u peruanskom departmanu Loreto, u provinciji Maynas (distrikt Napo), na rijeci Arabela. Arabela sami sebe nazivaju Tapueyocuaca. U ovim krajevima prije su obitavala i sada nestale Záparo grupe Oa, Gaye ili Gae i Shimigae. Godine 1993. bilo ih je 302. Pleme je agrikulturno, uzgajaju juku (yuca), kukuruz, papaju i drugo, a bave se i klasičnim zanimanjima za tropsku kišnu šumu, lovom, ribolovom i sakupljanjem. 
Tihuacuno i Chiripuno podgrupe su Sabela.

## Jezik
Jezik arabela ili chiripuno član je porodice Zaparoan, a od njekih 300 etničkih Arabela govori ga oko 150 duša (1989. SIL), a ostali se služe sa španjolskim ili quechua.

## Agrikultura, lov i ribolov
Agrikultura je je najvažniija aktivnost Arabela (posijeci-i-spali). Glavne kulture su yucca, banane, kukuruz, sachapapa, papaya i citrusi. Lov i ribolov također je zastupljen. Sakupljaju i voće palmi pijuayo, sitne životinjice, poput larvi, račića i puževa, koji također ulaze u njihovu prehranu.

## Historija
Regija na kojoj danas žive Arabele, originalno je pripadala plemenima Oa, Gaye i Semigaye ili Shimigaye, a njihovo porijeklo je od Oa Indijanaca. Prvi misionarski kontakt sa njima imao je Agustino Samuel Barrio. Njima pripada i jedna manja gupa koja se prije nekih stotinu godina odcijepila od matice Arabela ali nije poznato njihova kasnija sudbina, ni dali su nestali. Ova Arabela skupina poznata je pod imenom Pananuyuri.

## Vanjske veze
* Arabela
Asaruntoa

**Asaruntoa**, pleme američkih Indijanaca porodice Zaparoan nastanjeno nekada u sjevernim predjelima Perua. Asaruntoe su srodni skupinama Andoa, Gae, Semigae i Ikito sa kojima se vode kao jedna od pet glavnih grana Andoan-govornika. I pleme i jezik su vjerojatno nestali u populaciji Quechua, proces kojim polako preko jezične kečuanizacije nestaju Zaparoan plemena. 

Rana populacija uključujući plemena Guasaga, Guallpayo i još neke iznosila je oko 10.000
## Izvori
Aushiri

**Aushiri** (Auxira), pleme američkih Indijanaca porodice zaparoan naseljeno na pritokama desne obale Napoa u Peruu. Jezik im je nestao a najsrodniji su Arabelama . Ne smiju se brkati sa Indijancima Auishiri ili Abishira sa jezera Vacacocha.

## Izvori
Gaye

**Gaye** (Gae), pleme američkih Indijanaca iz grupe Andoan, porodice Zaparoan, nastanjenih u Ekvadoru uz rijeke Tigre i Bobonaza. Gae i srodne Zaparoan grupe iz Ekvadora jezično i kulturno asimilirani su od Kečua. Jezik gae ili gaye naziva se i siaviri.
Chudavina

**Chudavina**, jedna od tri podgrupe pravih Coronado Indijanaca, jezične porodica zaparoan, sa ušća rijeke Bobonaza u graničnom području Perua i Ekvadora. Skupinu Coronado čine sa podgrupama Taroqueo i Miscuara.

Rana populacija Chudavina iznosila je oko 1.000 na gornjoj Bobonazi, i za njih se kaže da su bili prijatelji Coronado indijanaca
## Izvori
Coronado

**Coronado** (Ipapizas, Hichachapa), grupa plemena i njihovih jezika klasificirana porodici Zaparoan, i nastanjenih na rijekama Bobonaza i Pastaza u Peruu i Ekvadoru. Coronado Indijanci čine uz Andoa i Zaparo, jednu od tri glavnih grana porodice Zaparoan. Coronado se dijele na Prave Coronado ili Ipapiza Indijance među kojima postoji više lokalnih skupina i dijalekata (Chudavinas, Miscuara i Tarokeo) sa rijeke Pastaze i Oa Indijance sa donjeg toka rijeke Bobonaza. Ne smije ih se brkati sa Coronadima koji su u 17. stoljeću otkriveni na rijeci Coca.
Ikito

**Ikito** (Iquito), pleme američkih Indijanaca porodice Zaparoan nastanjeno na rijeci Alto Nanay u peruanskom departmanu Loreto u provinciji Maynas. Popualcija Ikitosa nije velika. Prema Wiseu (1972.) bilo ih je 600, a popisom iz 1993., svega 150. 
Izvorno oni su nastanjivali Alto Nanay i njezine pritoke, rijeku Blanco i Chambira, a otuda su se proširili sve do rijeka Tigre i Napo. Njihova 3 potplemena bila su Ikitos vlastiti, Maracanos i Auve. U kontakt sa misionarima dolaze još u prvoj polovici 18. stoljeća koji za njih osnivaju *reducciones*, iz kojih će se kasnije početi povlačiti, a 1925. nekoliko stotina ih se nastanilo na srednjem i donjem Nanayu. 
Njihova socijalna organizacija nije poznata, a tradicionalni sistem nestat će akulturacijom Ikitosa. 
Temeljne ekonomske aktivnosti su agrikultura, te ribolov i lov, a u procesu je i odlazak mlađih Ikitosa u grad.
Itoromohor

**Itoromohor**, jedna od lokalnih skupina Semigae ili Semigaye Indijanaca iz južnog Ekvadora, negdje u krajevima između rijeka Bobonaza i Tigre. Jezično se klasificiraju široj skupini Andoan, porodica Zaparoan, a govorili su dijalektom jezika semigae.

## Vanjske veze
* Záparo
Maracana

**Maracana** (Moracano; danas Cahuarano).- Pleme američkih Indijanaca sa srednjeg toka rijeke Nanay, današnje područje departmana Loreto, provincija Maynas, u Peruu. Njihovi današnji potomci nazivani su imenom Cahuarano ili Kawarano, i prema Alainu Fabreu govore dijalektom jezika ikito (svega 5 govornika 1976., SIL), porodica Zaparoan. Prema Tessmanu (1930.) populacija im je (1925) iznosila 1,000.

## Literatura
* *Tessmann, Günter* 1930. Die Indianer Nordost-Perus. Hamburg
* *Solís Fonseca, Gustavo* 1987. Multilingüismo y extinción de lenguas. AI 47/4

## Vanjske veze
* Zaparo
Oa

**Oa** (Plural: Oas).- Pleme američkih Indijanaca iz grupe Coronado koji su obitavali na donjem toku rijeke río Bobonaza u zoni gdje se sastaje sa río Pastaza, u peruanskom graničnom području sa Ekvadorom. Grupe pravih Coronado Indijanaca življahu u istom kraju u Peruu. Jezik oa (oaki, deguaca, Santa Rosina) i srodni coronado pripadali su porodici Zaparoan. -Njihovi današnji potomci poznati su pod imenom Arabela. 

## Literatura

* **Steward, John H. - Alfred Métraux** 1948. Tribes of the Peruvian and Ecuadorian Montaña. Zaparoan tribes. HSAI 3: 628-651.
* Wise, Mary Ruth 1999. Small language families and isolates in Peru. En: R.M.W. Dixon &amp; Alexandra Y. Aikhen-vald (eds.), The Amazonian languages: 307-340. Cambridge: CUP. 

## Vanjeske poveznice
*
Semigae

**Semigae** (Semigaye, Shimigaya, Shimigae), pleme ili grupa srodnih plemena američkih Indijanaca porodice Zaparoan nastanjenih na jugu Ekvadora uz rijeku Curaray, gdje su moguće kao i njima srodni Gaye asimilirani od Kečua. U Semigaye pripadaju skupine koje govore nekoliko srodnih dijalekata, a predstavljaju ih: Aracohor, Comacor, Ichocomohor, Itoromohor, Maithiore, Mocosiohor i Usicohor. Jezično ono su najsrodniji s Gaye i Andoa Indijancima, i zajedno sa njima pripadaju grupi poznatoj kao Andoan.

Gae ili Gaye i Semigae su po opisima bili dosta različiti od Zapara, prema nekima i njihovi neprijatelji, a prema drugima, bili su saveznici. Njihov kraj prostirao se između Bobonaze i Tigre. Njihovo ime dolazi po riječi *shimi* u značenju *jezik*, tako da bi shimigae označavalo onoga koji govori jezikom gae. Semigae i Gae stradali su od strane Španjolaca nakon uspostava reductiona i encomienda u drugoj polovici 17. stoljeća. gdje su bili izvrgnuti mučnom radu sve do smrti. Najkasnije do 1768. ove obje skupine su nestale, ali potomaka bi mogli imati među Andoa Indijancima, za koje Catherine Peeke (1954) kaže &lt;small&gt;* 'all the women in the mission spoke Semigae, except their chief and most of the men, who were Saparas' *&lt;/small&gt;, odnosno *da sve žene u misiji govore semigae jezikom, osim njihovog poglavice i većine muškaraca, koji su bili Zapari* .

## Literatura
* Peeke, Catherine. (1962). Structural Summary of Záparo. En Benjamin Elson (Ed),

## Izvori

## Vanjske veze
* Sápara: Los aritiakus, hijos e hijas del mono colorado
Guallpayo

**Guallpayo** (Andoa Guallpayo), jedna od nekoliko ranih skupina Andoa Indijanaca, jezične porodice zaparoan. Guallpayosi su 1670. živjeli u kraju istočno od plemena Gae u smjeru gornjeg toka rijeke Tigre, nizvodnije od ušća Conamba. Ponekad se označavaju i imenom Tucureos, Toqueoreo i Toquereo.

Guallpayosi se spominju 1582 na encomijendama kod Santiago de las Montañas na rijeci Santiago, odakle su pred strahom od lovaca na robove odselili sve do rijeke Tigre u susjedstvo plemena Gaye (Maroni, 1889-92), a prema jednoj karti tamo se nalaze i 1670. godine.

Prema ocu Figueroi (1904) i *Rel. geogr. Indias* (1881) Guallpayo su izvorno možda bili andoanska enklava među Jívarosima na rijeci Santiago, ili vjerojatnije da su ih doveli lovci na robove koji su u 16. i 17. stoljeću napadali na Indijance Maina i Gaye. Neki od njih naselili su se na misiju San Xavier koja je osnovana 1672, a drugi se spominju 1684. da guasare po rijeci Asaruntoa i ratuju proootiv plemena Asaruntoa. Posljednji puta spominju se 1708. kada nekoilicina njih učestvuje sa stotinu Guasaga u izgradnji misije na rijeci Pastaza na koju su smješteni Gaye, Semigaye i Andoa sa kojima su se možda pomiješali i nestali iz povijesti.

## Izvori
Guasaga

**Guasaga** (Andoa Guasaga), pleme američkih Indijanaca porodice Zaparoan koje je obitavalo u drugoj polovici 16. stoljeća uz srednji i donji tok desne obale Guasage, pritoke Pastaze u Ekvadoru. Bili su jedna od skupina Andoa .

## Izvori
Murato

**Murato**, indijanska plemena, jezik i jezična porodica iz sjevernog Perua koja obuhvaća grupe Murato, Candoshi (Kandoshi) i Shapra. Neki lingvisti povezuju ih bliže sa porodicom Jivaroan i u Veliku porodicu Equatorial (Ecuatorial). Druga klasifikacija povezuje ih sa porodicom Zaparoan. U rano hispansko vrijeme Murato Indijanci živjeli su u susjedstvu Andoa uz rijeku Huasaga.

Zajedno sa plemenima Gae i Semigae vode se kao pleme šire skupine Andoan, koje Steward i Metraux klasificiraju porodici zaparoan. Kulturno su srodni Jívarosima, ali su kao i Andoe zaparoizirani .

## Reference

## Vanjske veze
* Candoshi Indian Language (Murato, Shapra)
Ekvatorijalni Indijanci

**Ekvatorijani Idijanci**, grana indijanskih jezika i plemena Velike porodice Andean Equatorial, čiji se jezici govore, ili su se govorili, na ogromnom području Južne Amerike, naročito u unutrašnjosti u područjima tropskih kišnih šuma, sve od Antilske Amerike pa na jug do južnog Brazila i Bolivije, i od Atlantske obale na zapad do planinskog lanca Kordiljera. 

Porodice koje ulaze u njezin sastav su: Arawakan, Arauan, Chapacuran, Tupian, Timotean, Caririan, Zamucoan, Mocoa (Koche, Coche), Salivan, Guahiban, Trumaian, Otomacan, Yuracaré i Cayuvava. Greenberg 1987 uključuje uz ostale i Jivaroan .

## Izvori
Cayuvava

**Cayuvava** (Cayubaba) je naziv za pleme, jezik i jezičnu porodicu američkih Indijanaca nastanjenih u bolivijskom departmanu Beni, tradicionalno uz zapadnu obalu río Mamoré. Danas žive od agrikulture i uzgoja peradi .

Prema procjeni (2006.) ima ih oko 1,000, ali tek 25 govornika (1959 SIL). Sela im se nalaze u provinciji Yacuma u općini Exaltación, viz.: Exaltación, Las Peñas, Pto. Santiago, Cooperativa, Peñitas de Nazareth, Bocorondo, Campo Ana Maria, Maravilla, Libertad de Carmen, Nueva Esperanza, Coquinal, San Carlos, Piraquinal i El Triunfo.

## Reference

## Vanjske veze
* Cayubaba
* Kayuvava
Trumaí

**Trumaí**, pleme američkih Indijanaca u bazenu gornjega Xingúa u brazilskoj državi Mato Grosso. Jezično nesrodni ostalim narodima čine samostalnu porodicu trumaian . Imaju tri ili četiri sela: Terra Preta, Boa Esperança, Steinen  i Terra Nova. Najvažnija privredna aktivnost je uzgoj manioke i drugih kultura. U ribolovu se koriste lukom i strijelom. Poznatiji pripadnik plemena je njihov slikar Karuwaya . Populacija: 78 (1995); 147 (Funasa - 2006).

## Izvori
Yuracaré

**Yuracaré** (Yurucare, Yuruyure).- Bolivijsko sjedilačko pleme lovaca i ratara nastanjeno u šumovitim predjelima između Río Beni i Rio Marmoré na rijekama Chaparé, Chimoré i Isibore (departmani Cochabamba i Beni). Ovi Indijanci opisani su kao visoki ljudi, svijetle puti, gotovo poput Španjolaca i tamnih očiju. Lica su im ovalnog oblika s orlovskim nosom, žene veoma lijepe. 
Yuracaré su izvrsni lovci i ratnici i uzgajivači kukuruza i manioke.  Bili su organizirani po obiteljima bez ikakvog oblika uprave, poligamije nije bilo. Djeci su davali potpunu slobodu i nikada ih nisu kažnjavali, ali su ih ponekad ubijali da ih se oslobode. Odijeća Yuracara rađena je od kore drveta, nalik ponču i oslikanim geometrijskim uzorcima. Populacija 3,700 (2005.). Yuracaré Jezik član je i jedini predstavnik porodice Yuracarean. Dijalektima mansinyo, oromo i soloto govorile su istoime grupe Yuaracara, Mansiño, Soloto i Oromo. Skupinu Oromo istrijebili su Mansiño Indijanci.

## Sela
Sela u kojima žive nalaze se na područjima općina Villa Tunari, Chimoré i Puerto Villarroel u provincijama Chapare, Carrasco i Moxos, to su. viz.: Ibare, Nueva Cotoca, Galilea, La Misión, La Boca, Santa María, Puerto Cochabamba, Nueva Esperanza i druga .

## Mitologija
Šuma je dom Yuracaré Indijancima. Ona ih hrani pa su i mnogi mitovi vezani uz nju. Svi plodovi do kojih oni dolaze u šumi, zahvaljuju jednom preživjelom čovjeku, koji je izašao iz jame, ispod zemlje, nakon što je jedan zao duh zapalio svu šumu, ljude i životinje. Kada se izvukao van, zao duh se smilovao nad preživjelim i pretvorio se u dobročinitelja. Dade preživjelom šaku sjemenja. Ovaj to zasadi i niknu 'prekrasna šuma'.

## Reference

## Vanjske veze
*Bolivia: El Pueblo Indígena Yuracaré Bolivia: El Pueblo Indígena Yuracaré; 
*Yuracare Yuracare
Kariri (jezična porodica)

**Caririan**, porodica indijanskih jezika iz istočnog Brazila koja svoje ime dobiva po istoimenom plemenu i jeziku Cariri Indijanaca (Kariri, Cariry) i Abacatiára iz Bahije, Ceare, i Piauíja. Ostali članovi porodice su Camuru ili Kamurú-Karirí (Kamarú-Kariri) iz Bahije; Dzubukua (Pernambuco); Kipéa-Karirí (Paraíba), Kipeá ili Kiriri (Bahia), Sabujá (Sapuya; Bahia); Kariri-Xocó (Cariri-Chocó, Xokó-Kariri) iz Alagoasa i Sergipea. Ova plemena međusobno su se miješala i danas su uglavnom asimilirani u brazilsko društvo. Godine 1818. u selu Vila de Pedra Branca, Karl Friedrich Philipp von Martius i Johann Baptist von Spix navode broj od 600 Karitija. 

Eduardo Ribeiro (2002) drži da bi mogli biti srodni jezicima gé.

## Vanjske veze
* Tudo sobre Cariris 
* Kariri
Dzubukuá

**Dzubukuá** (Dzubucua, Dzubukua), jedno od plemena Caririan Indijanaca koji u 18. stoljeću žive na raznim kapucinskim misijama na otocima rijeke São Francisco između Petroline i Paulo Afonsa u Pernambucu i Bahiji. O njima i njihovim običajima pisali su Bernardo de Nantes i Martinho de Nantes. Govorili su istoimenim danas izumrlim jezikom ili dijalektom porodice cariri.

## Vanjske veze
* Tudo sobre Cariris
Kariri-Sapuyá

**Kariri-Sapuyá** (Sapuia, Sapuya, Sabuja), indijansko pleme iz brazilske države Bahia, porodica caririan. Njihovim raspadom na dva glavna sela, Pedra Branca i Caranguejo nastale su dvije plemenske skupine poznate kao Sapuiá da Pedra Branca ili Kamurú-Karirí (Kamarú-Kariri) sa selom Pedra Branca, kasnije prozvani imenom Kariri. Drugi su Sapuyá ili Sabuja koji su osnovali selo Caranguejo . Jezik sapuia i njegovi dijalekti su nesatali, a njihovi potomci danas govore portugalski.

## Izvori
Kariri –Xocó

**Kariri –Xocó** (Cariri-Chocó, Xokó-Kariri).- pleme Caririan Indijanaca iz Brazila danas nastanjeni na obalama rijeke Sao Francisco blizu grada Porto Real do Colegio u državi Alagoas. U okolnim područjima koji okružuju njihovu zemlju nalaze se sela Indijanaca iz drugih plemena tako da nemaju loših odnosa sa susjedima. Pleme je do danas sačuvalo svoje stare obrede, među kojima i "Filhos da Jurema" i svete obrede Toré, plesovi i pjesme koji se ritualno izvode uz glazbalo 'maraca', veoma rašireno među Tupí plemenima. Napravljena je od šuplje tikvice ispunjene sjemenkama ili kamenčićima. Prema podacima za 2006. godinu ima ih oko 2,500, ali su tu možda uvrštena i plemena, Xukuru, Xoko i drugi koje SIL ne razlikuje a plemenska imena navodi kao alternativne nazive, praveći još veću zbrku među ovim imenima. Ova plemena ipak su različita i nekada su pripadala raznim jezičnim porodicama, dok se danas služe portugalskim jezikom.

## Vanjske veze
* Identité des Nations et Traditions Indigènes
* História dos Karirí-Xocó