open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cerovnik

**Cerovnik** je selo u općini Josipdol, u Karlovačkoj županiji.
 
Nalazi se u kotlini ispod padina planine Kapele. Svojim položajem podsjeća na većinu planinskih sela u Hrvatskoj. Čine ga centralno selo sa zaseocima kao što su:Vratarići, Pavlići, Prodanovići, itd.

Do početka rata 1991. godine činilo ga je pravoslavno i katoličko stanovništvo. Od 1991. čini ga uglavnom katoličko stanovništvo jer su sela, kao što su Prodanovići, spaljena i nisu razminirana.

Selo Cervnik je tijekom 1991. godine pretrpilo velika razaranja, i nalazilo se na liniji fronte. Stanovništvo se uglavnom bavi sitnom poljoprivredom i sitnim stočarstvom, a zbog udaljenosti centara život je veoma otežan i uglavnom se mladi odlučuju za odlazak u veće centre. Školovanje djece je također otežano i djeca se prevoze do škole u Josipdolu.

## Stanovništvo

* 2001. - 167
* 1991. - 228 (Hrvati - 168, Srbi - 53, Jugoslaveni - 4, ostali - 3)
* 1981. - 255 (Hrvati - 178, Srbi - 62, Jugoslaveni - 13, ostali - 2)
* 1971. - 365 (Hrvati - 278, Srbi - 84, ostali - 3)

## Značajne osobe
*Martin Davorin Krmpotić, hrv. svećenik, preporoditelj, misionar, esejist, službovao je kao kapelan u Cerovniku

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.
Carevo Polje (Josipdol)

**Carevo Polje**, maleno mjestašce kod Josipdola podno brda Treskavac i u blizini obližnjrg toka rječice Munjave, općina Josipdol, Karlovačka županija. U prošlosti su ovaj kraj naseljavali Japodi, a ima i ostataka rimske kulture. U novije doba naselje se raseljava a zbog malog broja učenika zatvara se i škola u Carevom Polju i obližnjoj Modruškoj Munjavi. Iseljavanje mlađeg stanovništva pokušava se spriječiti novim ulaganjima, pa se 2007. na mjestu stare škole otvara dom Svetog Antona.

## Stanovništvo

* 2001. - 172
* 1991. - 208 (Hrvati - 204, Srbi - 1, Jugoslaveni - 1, ostali - 2)
* 1981. - 261 (Hrvati - 251, Jugoslaveni - 6, Srbi - 1, ostali - 3)
* 1971. - 285 (Hrvati - 284, Srbi - 1)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Porijeklo stanovništva
Porijeklo Hrvata Carevog Polja moglo bi biti veoma srodno sa onim iz Šušnjevog Sela, između Oštarija i Josipdola, gdje je 1948. popisano 213 ljudi sa prezimenom Bokulić. Za njih se čuje prvi put 1699, četiri muškarca u Oštarijama, ali već 1755. zemljišne knjige spominju po 6 njihovih zajednica u Carevom Polju i Oštarijama i jedna u Skradniku. –Bokulići su bili dio vala migracije iz ovog područja za SAD od 1890. do 1914. gdje su osnovali koloniju u gradovima , zatim Weirton, West Virginia, te Amherst, Ohio.

Prema popisu stanovništva 2001. god. Carevo Polje je imalo 172 stanovnika.

## Vanjske veze
*Carevo Polje
Šaški

**Šaški**, selo u općini Jesenje u Krapinsko-zagorskoj županiji. U naselju postoji trasiran put pripremljen za polaganje drenaže u pravcu Malogorski - Šaški - Jesenje preko Turmeka i preko Cerine.

## Zempljopis

Selo Šaške okružuju sela (na susjednim brjegovima) Bistrovići, Šumigi, Malogorski i Cerinski. 

Brdo Jesenjsko se proteže se od Gornjeg Jesenja do granice Krapinsko-zagorske županije (Općine Golubovec) s jedne strane te Općine Bednja i Radoboj s drugih strana. Selo Šaški smješteno je na tromeđi između tih triju općina. 

## Stanovništvo
Udaljenosti do najbližih središta (trgovina i slično) iznose 5-6 kilometara. U Novi Golubovec djeca iz Šaške odlaze u školu, koriste se usluge pošte i dr. U Krapinu se odlazi samo po potrebne dokumente. 

Selo Šaški dijeli se na Gornje Šaške, Srednje Šaške i Donje Šaške.

U dijelu Gornji Šaški žive 4 stanovnika staračke dobi. Srednji Šaški su nešto brojniji i imaju oko 15 stanovnika, dok su Donji Šaški najbrojniji (imaju oko 16 stanovnika) iako se radi o samo 5 domaćinstava. 

Zbog nepovoljnih uvjeta za moderan život ljudi su se odselili u Australiju, Sjevernu Ameriku i Europu. 

## Gospodarstvo

Poljoprivreda je osnovna djelatnost sela. Radilo se ručno i uz uporabu najosnovnijih alata. Nedostatak bilo kakve mehanizacije imao je za posljedicu niske prinose tako da su domaćinstva poljoprivredom zadovoljavala uglavnom vlastite potrebe. Svako je domaćinstvo imalo nekoliko vinograda, s uglavnom divljim sortama grožđa, dok su se njive brađivale uz pomoć volova. 

Domaći bijeli kukuruz (koji je bio osnovna sirovina za domaći kukuruzni kruh), krumpir i mnoge druge kulture sadile su se ručno.

Očekuje se asfaltna cesta iz pravca Gornje Jesenje-Šaški, pravac Golubovec-Šaški ostaje dijelom neasfaltiran. Asfaltna cesta vodi do zaseoka Malogorski i Bistrovići.
Mišljenovac

**Mišljenovac** je selo u blizini Donjeg Lapca, 11&nbsp;km od centra. Prilikom dolaska u samo selo razdvaja ga put koji vodi u Bušević lijevo, a desni krak spušta se u samo selo Mišljenovac.

Do početka Domovinskog rata, u njemu su živjele obitelji Radmanović, Mileusnić, Obradović, Opačić, Divjak, Ljiljak, ukupno oko 25 ljudi.

Trenutačno u selu žive 2 stanovnika.

Svojevremeno je u ovom selu bila osmogodišnja osnovna škola koja je prestala sa radom 1988. godine.

## Stanovništvo

* 2001. - 2
* 1991. - 62 (Srbi - 61, Jugoslaveni - 1)
* 1981. - 122 (Srbi - 114, Hrvati - 3, Jugoslaveni - 1, ostali - 4)
* 1971. - 245 (Srbi - 243, Hrvati - 1, ostali - 1)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.
Lužani Zagorski

**Lužani Zagorski** su selo koje se nalazi u satavu općine Jesenje u Krapinsko-zagorskoj županiji, Republika Hrvatska. Zemljopisno se može podijeliti na Gornji (zapadniji) i Donji (istočniji) Lužan, a dijeli ih potok. 

Službeno broji 139 stanovnika premda ih ima oko 100 (2007. g.). Najveći problem Lužana je demografske prirode jer godišnje umire u prosjeku petero ljudi dok je u posljednjih desetak godina rođeno najviše 10-ero djece. Po narodnom sastavu stanovništvo Lužana je isključivo hrvatsko tj. svi stanovnici su Hrvati. 

Jezik kojim se služi je neka vrsta starohrvatskog (staroslavenskog) govora. Prevladavaju prezimena: Forjan, Košanski, Mrzlečki, Cerovečki, Zagoršak, Jagušić, Gorup, Kotaršak, Živičnjak, Hlevnjak, Ledinski.
Glibodol

**Glibodol** je naselje u Ličko-senjskoj županiji s oko 41 stanovnika.

## Geografija
Selo Glibodol nalazi se na području današnje općine Brinje, u blizini Lipica  na sjeveru Like.

Glibodolsko polje ima oko 46&nbsp;km².

## Stanovništvo

* 2001. - 41
* 1991. - 141 (Hrvati - 103, Srbi - 34, ostali - 4)
* 1981. - 151 (Hrvati - 96, Srbi - 55)
* 1971. - 221 (Hrvati - 137, Srbi - 79, Jugoslaveni - 2, ostali - 3) 

## Historija
Spominje se prvi put u povijesnim dokumentima 1645., dosta je stradalo u Domovinskom ratu, a danas je obnovljeno. Prema Popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje Glibodol broji 41 stanovnika.

## Prezimena
Popis čestih prezimena u Glibodolu:

Krznarić, Ljuština, Šebalj, Perković, Lolić

## Značajne osobe
* Duško Ljuština  (Glibodol, 1947.) - član zagrebačkog Gradskog poglavarstva, ravnatelj Kazališta (Kerempuh), kulturni menadžer
* Danko Ljuština - glumac

## Izvori

## Vanjske veze
*Portal zavičajnog kluba Brinje
*Portal zavičajnog kluba Stajnica
Cesarica

**Cesarica** je ribarsko selo i ljetovalište u općini Karlobag u Ličko senjskoj županiji

## Geografija
Cesarica je smještena u predivnoj uvali podno Velebita u istoimenom kanalu, 7&nbsp;km sjeverozapadno od Karlobaga i 55&nbsp;km jugoistočno od Senja, pored Jadranske turističke ceste.

## Historija
Malo će tko danas znati za ovaj biser na Hrvatskoj obali, ali ovo je selo do II. svjetskog rata i pogroma Hrvata nakon njega imalo i školu i crkvu i samostan... i bilo je prava Hrvatska „utvrda“ marljivih i poštenih ljudi.

## Gospodarstvo
Gospodarstvo u Cesarici se zasniva na turizmu, poljodjelstvu i ribarstvu.

Današnja Cesarica više je vikend naselje nego mjesto gdje se živi.
Razvoj turizma i u ovom nekada „zabranjenom“ kraju sve više privlači ljude željne mirnog odmora daleko od buke kafića i gradske vreve.

## Stanovništvo
U Cesarici prema popisu stanovništva iz 2001. godine živi 144 stanovnika većinom Hrvata katoličke vjeroispovjesti.

* 2001. - 144
* 1991. - 115 (Hrvati - 113, ostali - 2)
* 1981. - 143 (Hrvati - 125, Jugoslaveni - 15, ostali - 3)
* 1971. - 245 (Hrvati - 237, ostali - 8)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Vanjske veze
* Fotografije Cesarice
Raduč (Lovinac)

**Raduč** je naselje je u općini Lovinac, (Ličko-senjska županija, Hrvatska). Do novog teritorijalnog ustrojstva Hrvatske mjesto je pripadalo ranijoj velikoj općini Gospić.

## Stanovništvo

* 2001. - 11
* 1991. - 336 (Srbi - 300, ostali - 36)
* 1981. - 407 (Srbi - 373, Jugoslaveni - 29, Hrvati - 2, ostali - 3)
* 1971. - 523 (Srbi - 512, Hrvati - 4, Jugoslaveni - 2, ostali - 5)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Značajne osobe
* Rodom iz Raduča je baka po majci Borisa Tadića, aktualnog predsjednika Srbije.
Kurjak

**Kurjak** je naselje u Hrvatskoj, Ličko-senjska županija, općina Udbina (mikroregija Krbava). Ime naselja potječe od srednjovjekovne hrvatske velikaške obitelji Kurjak koja je držala u svom posjedu ovaj dio Krbave.
## Geografija
Selo se nalazi na Krbavi, 8&nbsp;km jugozapadno od Udbine.

## Stanovništvo

* 2001. - 6
* 1991. - 134 (Srbi - 131, Hrvati - 1, ostali - 2)
* 1981. - 414 (Srbi - 367, Jugoslaveni - 37, Hrvati - 2, ostali - 8)
* 1971. - 540 (Srbi - 516, Jugoslaveni - 15, Hrvati - 3, ostali - 6)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.
Prijeboj (Plitvička jezera)

**Prijeboj** je selo u općini Plitvička Jezera, u Ličko-senjskoj županiji.

## Geografija
Nalazi se na 44° 50' 27" sjeverne zemljopisne širine i 15° 40' 33"  istočne zemljopisne dužine, zapadno od Željave, južno od Ličkog Petrovog Sela i Zaklopače i istočno od Jezerca, uz granicu sa BiH.

## Stanovništvo
* 2001. - 3
* 1991. - 28 (Hrvati - 13, Jugoslaveni - 10, Srbi - 2, ostali - 3)
* 1981. - 26 (Hrvati - 15, Jugoslaveni - 9, Srbi - 2)
* 1971. - 37 (Hrvati - 23, Srbi - 6, Jugoslaveni - 4, ostali - 4)

### Izvor
* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Historija

## Gospodarstvo

## Povezano

## Napomene

## Vanjske veze
*HKV Što se događalo u Lici prije akcije Medački džep
*Prijeboj na fallingrain.com
*http://gospic.hbk.hr/content/view/1935/2/ Misa preživjelih Hrvata na Prijeboju
Jablanac

**Jablanac** je naselje  u Hrvatskoj, u Ličko-senjskoj županiji. Upravno pripada gradu Senju.

Naselje se nalazi u maloj lučici u kojoj pristaju trajekti za otok Rab. U neposrednoj blizini nalazi se zaštićeni krajolik Zavratnica.
 
## Geografija
Nalazi se na 44°43' sjeverne zemljopisne širine i 14°53' istočne zemljopisne dužine, na mjestu gdje se kontinentska Hrvatska najviše približila otoku Rabu, a podno Velebita.

## Stanovništvo
* 2014.    - 44  ( Hrvata ))
* 2001. - 118 ( Hrvata )
* 1991. - 158 (Hrvati - 150, Jugoslaveni - 3, Srbi - 2, ostali - 3)
* 1981. - 219 (Hrvati - 202, Srbi - 10, Jugoslaveni - 4, ostali - 3)
* 1971. - 330 (Hrvati - 312, Jugoslaveni - 12, Srbi - 2, ostali - 4)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Historija
Prvi put se spominje 27. listopada 1179.. Romansko ime *Ablana* pod kojim se javlja u dokumentima je zapravo talijanizirani oblik hrvatskog imena Jablanac.

Kroz povijest su se za vlast nad Jablancem otimali knezovi Frankapani, rapski knezovi, buški župani i Šubići.

1251. je ban Stjepan Gut-Keled odlučio podignuti o svom trošku u Jablancu "*na brdu Jablaniću*" utvrđeni grad i da će njegovi stanovnici imati sloboštine kao što ih ima Šibenik, Trogir i ini kraljevski gradovi na moru. U to vrijeme je Jablanac bio pod nadležnošću rapske biskupije. Stanovnici su, sudeći prema tekstovima iz povijesnih dokumenata pisanih glagoljicom, bili čakavci, iz iste skupine kojoj su pripadali lički, krbavski, pounjski i čakavci koji su živili uz rijeku Sanu.

Martolozi su kao prethodnica turskih osvajanja opustošili Podgorje (posebice Karlobag na poklade 1525.), što je za posljedicu imalo raseljavanje domicilnog stanovništva. Jedno vrijeme se držala posada u Jablancu, koja je raspuštena nakon pogibije Petra Kružića. Potom se napustilo cijeli podgorski kraj zbog izloženosti prema turskim položajima.

Nakon oslobađanja od Turaka sredinom 17. stoljeća, vlasti su odlučile repopulirati ovaj kraj, a za nove naseljenike se izabralo bunjevačke Hrvate. Doselilo ih se u nekoliko valova. Prvi val iz 1645. (iz Jasenice i Pozrmanja) nije uspio, jer je nasilno ponašanje senjskog kapetana prouzročilo da su ti doseljenici produžili dalje na Pag, Rab i okolicu Ražanca i Vinjerca. 1655. dolaze Bunjevci iz okolice Obrovca, Zelengrada i Karina. Iako doseljavanje nije bilo potpuno uspješno, potaklo je Bunjevce iz Liča, Krmpota i Krivog Puta na preseljavanje u Podgorje, među ostalim i u Jablanac, tako da su do 1690. stanovnici jablanačkog kraja bili Bunjevci iz iz Liča i oni iz Pozrmanja, Ražanca i Posedarja.

## Kultura
* ruševine slobodnog kraljevskog grada Jablanića iz 1251.

## Značajne osobe
* Miljenko Bilen, hrv. redovni profesor Ekonomskog fakulteta u Zagrebu
* Šime Balen, hrv. novinar, direktor Tanjuga, hrv. i jug. političar i diplomat
* Josip Jurjević-Jurčić de Tuol, jedan od prvih hrvatskih stručnjaka za rudno pravo i statistiku

## Izvori
* Šime Balen: "*Jablanac (1179.-1979.). Povijesna skica prigodom 800. obljetnice *", 1979.

## Vanjske veze
*Jablanac 
*Jablanac na fallingrain.com
Josipdol (Josipdol)

**Josipdol** /ime prema caru Josipu II po kojem je nazvana i "Jozefinska cesta"/, naselje na krajnjem sjeveru Like u istoimenoj općini, smješten u Ogulinsko-plašćanskoj dolini. Zbog gravitiranja prema gradu Ogulinu od kojeg je udaljen svega desetak kilometara pripojen je današnjoj Karlovačkoj županiji. U novije vrijeme Josipdol se spojio sa obližnjom Munjavom u kojoj je podignut novi hotel 'Josipdol' i nova pošta, dok je stara pošta u blizini željezničke postaje u Josipdolu srušena. Crkva sv. Josipa u klasicističkom stilu izgrađena je 1785. U okolini dominiraju Treskavac i Veljun, a na manjem, ribolovno uzgojnom potoku Munjavi, koji ga dijeli od Carevog Polja, Josipdol je imao dva mlina u kojima je mlinar svoje uslugu naplačivao u dijelu brašna (ujam). Stanovništvo živi od poljoprivrede i stočarstva. Cestom i prugom spojen je dalje prema sjeveru i jugu zemlje.
Ribarica

**Ribarica** je naselje i ljetovalište u općini Karlobag u Ličko senjskoj županiji.

## Geografija
Ribarica je smještena ispod Jadranske magistrale podno Velebita u Velebitskom kanalu. Nalazi se 5&nbsp;km sjeverozapadno od Karlobaga i 60&nbsp;km jugoistočno od Senja.

## Historija
Ovo mlado mjesto nastalo je u svega pedesetak godina i do sada se zahvaljujući svojoj poziciji razvilo u jedno od turističkih središta Ličko-senjske županije.

## Gospodarstvo
Gospodarstvo u Ribarici zasniva na turizmu i to osobito kroz iznajmljivanje privatnih apartmana ali i u nekoliko manjih privatnih hotela.

## Stanovništvo
Zanemarivi je broj stalnih stanovnika u ovom mjestu, dok tijeko turističke sezone broj turista poraste i do 3000.

## Vanjske veze
* Fotografije Ribarice na ShareYourIdea.net
Brajdić Selo

**Brajdić Selo** je naselje u općini Rakovica, u Karlovačkoj županiji.

Nalazi se oko kilometar udaljeno od Rakovice u smjeru Plitvica, a ima oko 40 kuća i stotinjak stalnih stanovnika; Brajdića, Klanfara, Sabljaka i dr.

Selo je nastalo prije 280 godina naseljavanjem graničara Ogulinske pukovnije uglavnom sa područja Ogulina, Josipdola i Modruša skupa sa njihovim obiteljima. Naseljavanje je provođeno dekretima na ovo, do tada pusto, područje.

Na područje kasnijeg sela prvi su doselili Filip Brajdić, Nikola Klanfar i Petar Vidoš sa obiteljima.

Brajdić selo  se prvi put spominje 1789. godine u izvješću zapovjedništva Ogulinske kumpanije iz Rakovice u kojem su nabrojeni položaji  deset kumpanija prilikom oslobođenja drežničkog kraja od Turaka. U Brajdić selu je bila smještena kumpanija pod zapovjedništvom kapetana Mamule.

Nakon što je stradalo u Domovinskom ratu potpuno spaljeno od strane pobunjenih Srba, selo je poslije 1995. godine u narednim godinama u cjelosti obnovljeno, a sagrađeno je i više novih kuća pa je danas jedno od najnaprednijh u općini Rakovica.

## Stanovništvo

Brajdić Selo kao samostalno naselje postoji od popisa 2001. godine.

* 2001. - 95

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.
Vojnovac

**Vojnovac** je malo mjesto u općini Josipdol, smješteno između Plaškog i Josipdola.

## Stanovništvo

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.
Gupčeva lipa

**Gupčeva lipa** nalazi se neposredno do mjesne crkve Sv. Jurja u Gornjoj Stubici i jedini je živi svjedok seljačke bune iz 1573. godine.

Ispod njezinih grana je prema narodnoj predaji seljački vođa Matija Gubec okupljao svoje istomišljenike i ustanike.

* Danas (2008.), *Gupčeva lipa* ima visinu od 9 m, opseg njezina debla iznosi 4,90 m, a prsni promjer 1,57 m. Starošću i dimenzijama, karakterističnim izgledom, impozantnim granama i izbojcima, lipa predstavlja prirodnu rijetkost. 
* Lipa je značajna i kao povijesni spomenik, tako da je 1957. godine proglašena spomenikom prirode, i stavljena pod zaštitu države te je zaštićeni spomenik kulture.

## Zanimljivosti
* Godine 2007. s ciljem osnivanja genofonda Gupčeve lipe sa stabla je odrezano pedesetak grančica za daljnje razmnožavanje i osiguranje potomstva a 2011. godine zasađeno je 57 sadnica Gupčeve lipe i zasnovan prvi Živi arhiv te vrste u Hrvatskoj.

## Izvori

## Vanjske veze
* O Gupčevoj lipi na portalu Zagorje
Crkva sv. Jurja u Gornjoj Stubici

**Župna crkva Svetog Jurja Mučenika**, u Gornjoj Stubici, prvi put se spominje u povelji kralja Andrije II. Arpadovića iz 1209. godine.  

Današnji oblik, crkva je dobila u XVIII st. kada je poput mnogih crkava u Hrvatskom zagorju barokizirana. U njoj se ističu se ranobarokni ciborij, tri barokna oltara, propovjedaonica i orgulje iz 1806. godine. Oko crkve nalazi se lijepo uređeni park sa više od 50 vrsta ukrasnih sadnica (ima i sekvoja) u kojem je nedavno podignut spomenik *Hrvatskoj majci domovini*, klesan u bijelom kamenu, autora; *Mirjane Drempetić Hanžić* i Krešimira Rode. 

Neposredno uz crkvu uzdiže se jedini živi svjedok seljačke bune iz 1573. godine 430 godina star spomenik prirode Gupčeva lipa pod kojom je prema narodnoj predaji seljački vođa Matija Gubec okupljao svoje ustanike.
Gornje Dubrave

**Gornje Dubrave** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Ogulina, Karlovačka županija. Nalaze se oko 10&nbsp;km od Jozefinske ceste koja povezuje Dugu Resu sa Senjom. Kroz mjesto prolazi željeznička pruga koja spaja Zagreb i Rijeku. Najbliži grad je Ogulin koji je udaljen oko 20&nbsp;km, dok do Karlovca ima oko 40&nbsp;km.

U mjestu se nalazi osnovna škola koja je zatvorena krajem 60-tih godina 20. st. Također se u mjestu nalazi i pravoslavna crkva Sv. Petke koja je sagrađena 1730.g. a obnovljena 70-tih godina prošlog stoljeća.

Zaseoci Gornjih Dubrava su Višnjić Brdo, Perići, Janjani, Mikašinovići, Kaluđerovići, Jusići, Tutorovići, Karapandže, Šepelji, Panjići, Kukići, Vucelići, Škerići, Rebić Glavica, Barići i Mišćevići. Željeznička stanica je u zaseoku Višnjić Brdo, a odmorište „Dobra“ na autocesti A1 pored zaseoka Karapandže.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 119 stanovnika te 55 obiteljskih kućanstava.


:

## Historija
Prostor koji je bio pust, naseljen je kroz 17. i 18. stoljeće pravoslavnim stanovništvom pretežno iz Bosne koja je tada bila pod turskom okupacijom. 1641. dolaze prve skupine sa turske strane Korane, a 1658. Vuk Mandić dovodi doseljenike sa Usore. Ispočetka, svi su bili kmetovi Frankopana do 1672.  kada posredovanjem grofa Herbersteina postaju slobodnjaci sa povlasticama carskih vojnika kakve su dobili raniji uskoci. Muškarci su većinom bili vojnici. U vrijeme Vojne Krajine u G.D. nalazilo se sjedište 12. Dubravske kumpanije.

## Znamenitosti i zanimljivosti
Kroz Gornje Dubrave protječu rijeke Dobra i Bistrica. Bistrica se ulijeva u Dobru na Sastavcima. Sastavci su također i atrakcija za raftere koji se spuštaju niz Dobru.
Sa druge strane je potok Globornica koji dijeli Gornje od Donjih Dubrava.
U kanjonu Bistraca je spilja Zala ili Mikašinovića pećina, ovdje je 1977. prvi put otkrivena  jedinstvena i endemična ogulinska spužvica *(Eunapius subterraneus)*, a spilja se pokazala i kao nalazište najstarijih kamenodobnih artefakata u Karlovačkoj  županiji datiranih u zadnje ledeno doba.

## Reference
Oltari

**Oltari**, maleno planinsko selo na sjevernom Velebitu u Ličko-senjskoj županiji. Nalazi se na nadmorskoj visini od 940 metara, na putu što spaja Sveti Juraj i Krasno. Naselje je poznato kao ishodište za pohode na sjeverni Velebit. Blizina Zavižana. U selu se nalazi planinarska kuća Oltari. 18 kilometara udaljeni su od Svetog Jurja i deset od svetišta Krasno.
Lipje (Karlovac)

**Lipje** je naselje u Karlovačkoj županiji  smješteno na uzvisini uz cestu Karlovac - Lasinja, na desnoj obali rijeke Kupe, petnaest kilometara od Karlovca.
Administrativno pripada pod grad Karlovac a crkveno župi sv. Roka u Skakavcu. Mjesto je bilo okupirano u Domovinskom ratu , pretrpjelo je velike štete na kućama i gospodarskim objektima a hrvatsko stanovništvo bilo je protjerano. Lipje je  oslobođeno  u operaciji Oluja.

Prema popisu stanovništva RH iz 2001. godine Lipje je imalo 72 stanovnika.
Selo je poznato po uspješnim poljoprivrednicima, vrsnim stočarima i voćarima.

Do 1991. godine u Lipju je djelovala područna osnovna škola. Zgrada škole je devastirana u ratu od strane lokalnih pobunjenih Srba i JNA i čeka svoju obnovu i vjerojatno prenamjenu.

## Stanovništvo
* 2001. - 72
* 1991. - 89
* 1981. - 95
* 1971. - 110
* 1961. - 151
* 1953. - 175
* 1931. - 203
* 1900. - 223 
* 1857. - 306

## Izvor
* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.
Metajna

**Metajna** je naselje na sjevernom dijelu otoka Paga u Hrvatskoj. Ekonomija se bazira na turizmu, ovčarstvu, ribarstvu i vinogradarstvu. 
Najveća plaža u uvali je plaža "Ručica".

Klima je blaga, mediteranska. Sezona kupanja počinje u svibnju, a završava u listopadu.

## Historija

Metajna pripada skupu sela koje otočani zovu Barbati. Iako postoje mnogi dokazi o postojanju naselja i prije dolaska Hrvata na otok Pag, današnja Metajna je nastala negdje krajem 17. ili početkom 18. stoljeća doseljenjem obitelji Kurilić i Dapković(danas Datković) iz grada Paga radi izlova tune i druge ribe. Metajna se još nazivala i Južno Selo, a pretpostavlja se da je ime Metajna dobila po meti, kako otočani nazivaju metvu.

## Stanovništvo

## Izvori

## Vanjske veze
*Privatna stranica
Gubaševo

**Gubaševo** je mjesto u Krapinsko-zagorskoj Županiji, 4,5 kilometara udaljeno od Zaboka.

## O mjestu
Mjesto je u povijesti zabilježeno prije više stotina godina, točnije u 16. stoljeću pojavljuju se zemljišne knjige u kojima su grofovi Gubašoci prodali zemljište plemenitaškoj obitelji Babić (obitelj Ljubomil Tito Josip Franjo Babić- odnosno Ksavera Šandora Gjalskog)  te su Babići prema prvim stanovnicima dali mjestu ime- Gubaševo. Ipak razvoj mjesta nije počeo u tim davnim danima nego za vrijeme, te posebice nakon Drugog Svjetskog rata. Kroz povijest Gubaševo je bilo sastavni dio općine Veliko Trgovišće do preustroja županija i općina Republike Hrvatske početkom '90.-tih godina prošlog stoljeća,  no danas s još nekim okolnim mjestima čini strukturu grada Zaboka. Mjesto ima oko 250-300 stanovnika, od kojih su ponajzastupljenije osobe u starijim dobnim skupinama.

## Obrazovanje
Većina djece pohađa područnu školu u Martinišću, no samo do IV razreda osnovne škole, a kasnije pohađaju Osnovnu školu Ksaver Šandor Đalski u Zaboku.

## Gospodarstvo
Osim mnogih istaknutih obrtnika koji svoje proizvode i usluge pružaju na razini Republike Hrvatske pa i šire, Gubaševo kao malo mjesto u razvoju može se istaknuti i aerodromom koji je u izgradnji a u planu je za 2011.  te bi trebao podržavati manje sportske letjelice i čarter letove. Poljoprivredne djelatnosi su se također održale kako u cijelom kraju, tako i u Gubaševu, pa kao sekundarna djelatnost mnogih ljudi je poljoprivreda, ratarstvo, vinogradarstvo, stočarstvo i slično,  međutim svi proizvođači rade na tradicionalan zagorski način proizvodnje za osobne potrebe, te mjesto nema istaknutog proizvođača pojedinih poljoprivrednih proizvoda.

## Sport i rekreacija
Osim dobrovoljnog vatrogasnog društva  (DVD Gubaševo)  koje ima najdužu povijest, uz Gubaševo je i usko povezan Nogometni Klub Đalski, a oba društva su rekreacijski sadržaj za stare i mlade naraštaje iz sela a i šire okolice.

## Vanjske veze
*Službene stranice NK Đalski iz Gubaševa 
*Službene stranice grada Zaboka
Podbilo

**Podbilo** je neveliko selo u blizini Krivoga Puta u Ličko Senjskoj županiji, Hrvatska. Stanovništvo je bunjevačkog porijekla, a živi od zemljoradnje i stočarstva. 

## Stanovništvo

* 2001. - 46
* 1991. - 60 (Hrvati - 51, ostali - 9)
* 1981. - 70 (Hrvati - 69, ostali - 1)
* 1971. - 181 (Hrvati - 179, ostali - 2)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.
Jezerane

**Jezerane** su mjesto u Ličko-senjskoj županiji s oko 375 stanovnika i pripada općini Brinje.

## Stanovništvo

* 2001. - 375
* 1991. - 547 (Hrvati - 530, Srbi - 2, ostali - 15)
* 1981. - 566 (Hrvati - 558, Jugoslaveni - 5, Srbi - 1, ostali - 2)
* 1971. - 811 (Hrvati - 804, Srbi - 4, ostali - 3)

### Izvor

* CD-rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Kultura

Crkva u Jezeranama sv. Jurja mučenika izgrađena je 1821. i obnovljena 1961. u istoimenoj župi koja je osnovana 1790. godine. Proslava zaštitnika župe Sv. Jurja slavi se u travnju kao i blagdan Imena Marijina na drugu nedjelju u rujnu.

## Gospodarstvo
Sadašnje stanovništvo uglavnom se bavi poljoprivrednom proizvodnjom i stočarstvom te drvnom industrijom (dvije pilane).

## Historija
Selo Jezerane prvi se put spominje godine 1476., pod imenom Jezerin.

## Značajne osobe

* Janko Vuković Podkapelski - hrv. kontraadmiral
* Ivan Krznarić - hrvatski novinar
* Ljubica Gerovac – partizanka i narodni heroj SFRJ
Popovići (Munjava)

**Popovići** su malo selo u Karlovačkoj Županiji. Pripada općini Josipdol.

## Stanovništvo
U Popovićima živi stanovništvo srpske nacionalne manjine i pravoslavne vjeroispovijesti. Tokom godina mlado stanovništvo se sve više i više iseljava u veće gradove zbog manjka radnih mjesta. Danas u selu živi 20-ak stanovnika od čega je samo 5-ero djece u dobi od 8 do 16 godina.

## Općenito
U središtu sela se nalazi pravoslavna crkva Svetog Arhangela Gavrila i Mihaila te uz istu je i groblje. Crkva je  sredinom 18. stoljeća prebačena iz obližnjeg sela Kokani. Trebala je biti izgrađena u Josipdolu lijevo od križanja na Staroj cesti, no pri prijevozu u Popovićima je na kolima koja su prevozila zvono puknuo kotač. Crkveni vrh u Plaškom je to smatrano božjim znakom da crkva treba ostati u Popovićima gdje stoji još i danas. Od tada je u nekoliko navrata obnovljena. Posljednja obnova započeta je 2010. godine izmjenom krova na tornju, a završena je 2013. obnovom unutrašnjeg prostora kada ju je svečano blagoslovio episkop Gornjokarlovački gospodin Gerasim. Stanovništvo sela se ponajviše bavi ratarskom i poljodjelskom djelatnošću.

## Historija
Prema narodnoj predaji Popovići su na ovo područje došli iz Crne gore da bi pomogli u borbi sa Turcima to jest u obrani grada Modruša i utvrde Tržan.
Tičan (naselje)

**Tičan**, (Tićan, Mt. Tizzán) naselje na istoimenom brdu,  360 m nadmorske visine, katastarska općina Sv. Vital, okruženo šumom i njivama. Tlo je na tom području najtipičnija "*[[terra rossa]]*" (crvenica).  Povremeno u Tičan dolaze radio amateri koji su sa zapadne strane postavili kompleks antena koje koriste tijekom radio amaterskih natjecanja. S istočne strane naselja gradi se astronomska osmatračnica Tičan, dok se na sjevernoj strani priprema prostor za geofizičku stanicu.

Parcijalno obnovljena crkva Sv. Pantaleona koristi se samo jednom u godini za Sv. Marka, kad iz nje kreće procesija po okolnim poljima.

## Historija
Dosad dostupna povijest prikazuje Tičan kao bogato seosko imanje, kasnije i ladanjsko imanje okruženo njivama, voćnjacima i japanskim vrtom (parkom) s južne strane. Ispod samog brda, postojalo je do početka dvadesetog stoljeća i jezero, koje je nestalo nakon miniranja za postavljanje pumpne stanice.

Financijskim kolapsima, udajama i agrarnom reformom mijenjalo je mnoge vlasnike da bi 2002. u starom dijelu izgubilo i posljednjeg žitelja.
Na više mjesta izražena i prepisivana hipoteza da je Tičan bio prethistorijsko naselje, gradina, za sad ne nalazi na materijalne potvrde tijekom iskopa na tom prostoru.
Ti isto vrijedi i za hipotezu o nastanku imena Tičan iz imena fundusa kojeg je dobio rimski legionar po imenu Ticius.
Medak

**Medak** (lat. *[[Ausancalio]]*)  je naselje u Hrvatskoj, u Ličko-senjskoj županiji. U sastavu je grada Gospića.

## Geografija
Medak je naselje na rubu Ličkog polja jugoistočno od Gospića.

## Historija

## Stanovništvo

Pravoslavni Srbi naseljeni iz Srbije, Crne Gore; Acketa, Capitlaka, Crnokrak, Čokeš, Didulica, Dragičević, Drobnjak, Glumac, Jađovul, Kalinica, Korać, Ljuština, Maoduša, Popović, Samotaka, Starčević, Škorić, Tarbuk, Vlajinić, Ugarak, Žegarac

Popis sela iz 1712. godine, spominje u njemu:

1.   Ackete, 
2.   Brujiće, 
3.   Capitalke, 
4.   Ctnokrake, 
5.   Čaliće, 
6.   Čokeše, 
7.   Didulice, 
8.   Došenoviće, 
9.   Dragičeviće, 
10.   Drobnjake, 
11.   Đuraševiće, 
12.   Glumce, 
13.   Gojčinoviće, 
14.   Grbiće, 
15.   Grubiće, 
16.   Gvozdiće, 
17.   Jađove, 
18.   Jemiće, 
19.   Jovičiće, 
20.   Kalinice, 
21.   Koraće, 
22.   Košutice, 
23.   Kovačiće, 
24.   Krekoviće, 
25.   Kuprešane, 
26.   Lončareviće, 
27.   Ljeskovce, 
28.   Ljuštine, 
29.   Marduše, 
30.   Martinoviće, 
31.   Maruniće, 
32.   Mečane, 
33.   Mihajloviće, 
33.a   Mihiće
34.   Mijaliće, 
35.   Milniće, 
36.   Mučiće, 
37.   Musalje, 
38.   Odiće, 
39.   Panjeviće, 
40.   Paviće, 
41.   Petroviće, 
42.   Pocrnje, 
43.   Popoviće, 
44.   Pribiće, 
45.   Radiće, 
46.   Radinoviće, 
47.   Rađeviće, 
48.   Samotake, 
49.   Selenkoviće, 
50.   Starčeviće, 
51.   Stranjine, 
52.   Suknaji
53.   Škoriće, 
54.   Tarbuke, 
55.   Tesliće, 
56.   Travice, 
57.   Trbojeviće, 
58.   Ugarke, 
59.   Uzelce, 
60.   Vlajiniće, 
61.   Vlajisavljeviće, 
62.   Vračare, 
63.   Vuletiće, 
64.   Zagorce i 
65.   Žegarce.

Neke od spomenutih obitelji naseljavale su u selu po više kuća.

## Crkva
Hram Rođenja  Sv. Jovan Preteče ( 1688. godine, 1724. godine i 1867. godine, obnovljen 1990. godine), hram Sv. Jovana Preteče na Velebitu, kapela Sv. velikomučenika Georgija.
Črečan (Nedelišće)

**Črečan** (mađ.: *Cseresnyés*) je mjesto u Međimurskoj županiji, u sastavu općine Nedelišće.

Mjesto Črečan, prema popisu iz 2001. godine, ima 450 stanovnika. Broj stanovnika do kraja prošlog stoljeća, u odnosu na početak devedesetih, nešto je porastao.
Črečan je rodno mjesto uglednog hrvatskog skladatelja Josipa Vrhovskog, na čijoj je rodnoj kući postavljena spomen ploča. Po njemu je nazvan i vrlo uspješan pjevački zbor Josip Vrhovski , osnovan u Nedeličću 1998. godine, koji čuva glazbenu ostavštinu i spomen na ovog skladatelja.
U Črečanu je 1919. g. rođen Jakob Ladić, svećenik i hrvatski domoljub, koji je ubijen na robiji u Beogradu 1949. godine. Povodom 50. obljetnice njegove smrti u prosincu 1999. g. njemu u čast u Črečanu je Matica hrvatska Čakovec postavila spomen ploču.

## Sport
U Črečanu djeluje Odbojkaški klub "Međimurje Centrometal". Klub je osnovan 1971. godine. Do 1995. se natjecao u nižim rangovima takmičenja, a te godine ulazi u 2. hrvatsku ligu. Tamo napreduje pa 2002. ulazi i u 1. A hrvatsku ligu koje je i danas član. Od strane sportskih novinara proglašeni su za najbolju međimursku momčad u 2012. godini. Klub je dobitnik vrijednih županijskih nagrada "Zrinski" i "Franjo Punčec".
Peklenica

**Peklenica** (mađarski *Bányavár*) je naselje koje administrativno pripada gradu  Mursko Središće, u Međimurskoj županiji. Prema popisu stanovništva iz 2001. godine naselje ima 1347 stanovnika.

Peklenica se nalazi uz rijeku Muru, a od Murskog Središća udaljena je 3.1 km, dok od susjednih naselja Križovec 1.5&nbsp;km i Vratišinec 2.4&nbsp;km.  Od Čakovca je udaljena 11 kilometara. Kroz naselje prolazi regionalna cesta, “murska magistrala”, Mursko Središće – Podturen – Sv. Juraj u Trnju, gdje se spaja s cestom D 20.

Topografski smještaj Peklenice osigurao je niz ambijentalnih vrijednosti koje pružaju mogućnosti za kvalitetno stanovanje. Naselje se razvija u podnožju dvaju brežuljaka, a kroz njegovo središte protječe kanalizirani vodotok Brodec, koji također pridonosi pejsažnom ugođaju centralnog dijela naselja.

U Peklenici su osnovane udruge: NK Plavi Peklenica, ŠRD "Karas", Skijaški klub "Jeti", DVD Peklenica, Udruga solidarne pogrebne pomoći, Društvo žena, Udruga mladih, Udruga "Josip Broz Tito" (ogranak Peklenica), Odbojkaški klub "Plavi".

Poznata je kao prvo nalazište nafte u Hrvatskoj i svijetu. Nafta se u Peklenici eksploatirala četiri godine prije nego u Pensilvaniji (SAD), odakle potječu prvi podaci o nafti na svijetu. Prvo korištenje nafte zbilo se 1856., a prvo bušenje 1886. godine. Od 1932. do 1940. proizvodnja nafte u cijeloj Jugoslaviji iznosi 5 884 tona, od čega je samo u Peklenici izvađeno 4 098 tona. Peklenica je dobila naziv po »peklu«, kako je narod nazivao naftu koja je tu pronađena. Koristila se još u doba Zrinskih za podmazivanje osovina zaprežnih kola. Vađenje nafte prestalo je 1967. godine. Danas se u Peklenici gradi Muzej peklarstva/nafte i rudarstva kako bi se sačuvala uspomena na te dane. Ispod Pekleničkog tla nalazi se još prirodni plin, termalna voda te ugljen.

## Vanjske veze
*Mursko Središće
Vodice (Lanišće)

**Vodice**  su naselje na Ćićariji, u općini Lanišće, na 661 m nadmorske visine. Smještene su na raskrižju cesta Buzet–Obrov i Jelovice–Mune, pa su vrlo važna prometna točka toga dijela Ćićarije. Do kraja XIX.st. glavna gospodarska grana bila je stočarstvo, a potom se stanovništvo bavilo proizvodnjom drvenog ugljena ( krbunice), koji se prodavao u obližnjem Trstu. Hranu je mjesno stanovništvo proizvodilo na širokom plodnom polju.

## Znamenitosti

* Zvonik (na slici)

* Crkva sv. Martina izgrađena je u XIX.st., a obnovljena 1939. i 1999. Stara crkva istoga titulara nalazi se na groblju poviše sela, a prema mjesnoj tradiciji, na tom je mjestu bilo staro selo. 
* Vodice su spaljene 10.VIII.1944., kad je cjelokupno zatečeno stanovništvo odvedeno u logore.

## Historija
Područje je bilo naseljeno već u neolitiku, a na obližnjim brdima bile su željeznodobne gradine. Tek se u ranom srednjem vijeku može govoriti o seoskom naselju, koje se u pisanim vrelima javlja nakon X.st., kad su Vodice dio tršćanske općine. Naselje je zatim pripadalo akvilejskom patrijarhu, knezovima Goričkim, a 1394. kao dio Rašporske gospoštije došlo je pod vlast Venecije. Stradale su od osmanskih upada potkraj XV.st., a 1523. prešle su u vlast Habsburgovaca, koji su ih povjerili tršćanskom kapetanu Rauberu. Od tada je granica austrijskog i mletačkog područja u tom dijelu Ćićarije išla između Vodica i Dana.
Jelovice

**Jelovice** su naselje na Ćićariji, u općina Lanišće a nalazi se na 672 metara nadmorske visine. Smješteno je na južnoj padini gorja Vrhovnik, poviše malenog ali plodnoga krškog polja nedaleko od hrvatsko-slovenske granice, uz lokalnu cestu Vodice–Podgorje (Slovenija).

Mjesto se prvi put spominje 1323. godine .

Po popisu iz 2001., u selu je živjelo 19 stanovnika.

## Historija
Malobrojno stanovništvo bavi se isključivo poljodjelstvom i stočarstvom, u nedavnoj prošlosti šumarstvom i proizvodnjom drvenog ugljena. Zajedno s okolnim selima spominje se od IX.st., a područje je pripadalo tršćanskoj općini, nakon toga različitim feudalcima i naposljetku Habsburgovcima i njihovim vazalima. Iako je imalo krize već u XVI.st. (upadi Osmanlija), naselje je gotovo potpuno napušteno tijekom XX.st. Crkva, izgrađena u XVII.st. na mjestu starije, posvećena je Duhu Svetomu. Župa pripada Riječkoj nadbiskupiji.

## Znamenitosti
* Spomenik žrtvama NOB-a
* Lokalno groblje sa kapelicom iz 17. stoljeća
* Krško polje uz čiji rub vodi cesta do Vodica

## Reference

## Vanjske veze
Trstenik (Lanišće)

**Trstenik** je naselje na Ćićariji , u općini Lanišće, na 697 m nadmorske visine, 8&nbsp;km sjeverozapadno od općinskoga središta Lanišća. Smješteno je na cesti koja od Lanišća vodi za Dane (Lanišće) I Vodice (Lanišće), u blizini raskrižja za Brest (Lanišće) i Buzet, na maloj uzvisini između dviju uzdužnih dolina. Stanovnici se tradicionalno bave stočarstvom i poljodjelstvom, a živjeli su najviše od prodaje mlijeka i drva. Prema popisima stanovništva potkraj XIX. st. Trstenik je brojio 223 stanovnika, a nakon toga stalno gubi stanovništvo, te polagano izumire.

## Historija
Području Trstenika bilo je dio Rašporske gospoštije, pa je s njom pripalo i Veneciji (1394). Dobro su sačuvani struktura naselja, stambena i gospodarska arhitektura s početka XX. st., izvorna organizacija prostora, te tipična zatvorena dvorišta s visokim zidovima i širokim ulaznim vratima. Na najvišoj je koti groblje s crkvom sv. Lucije, koja ima maleni četvrtasti zvonik na pročelju pokraj ulaznih vrata.

## Stanovništvo
Po popisu iz 2001. http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/Census2001/Popis/H01_01_01/h01_01_01_zup18-2232.html , u selu su živjela samo 4 stanovnika.

## Znamenitosti
* Crkva sv. Lucije (prvi put se spominje 1580. godine)
Željava

**Željava** je naselje u Hrvatskoj na samoj granici Hrvatske i Bosne i Hercegovine u blizini Bihaća, u općini Plitvička Jezera.

## Stanovništvo

* 2001. - 51
* 1991. - 150 (Srbi - 125, Hrvati - 12, Jugoslaveni - 4, ostali - 9)
* 1981. - 175 (Srbi - 141, Jugoslaveni - 18, Hrvati - 15, ostali - 1)
* 1971. - 245 (Srbi - 209, Hrvati - 31, ostali - 5)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Zračna luka Željava

Naselje je poznato po nekadašnjoj vojnoj zrakoplovnoj bazi i vojarni JNA. Lokacija je izabrana nakon opsežnih studija pri čemu se vodilo najviše računa o njegovom geostrateškom značaju. Osnovni zahtjev je bio da se mora nalaziti unutar geostrateške osnovice; dovoljno daleko u dubini teritorija koji se može dugotrajno i uspješno braniti. Podzemni objekti su građeni za potrebe klasičnog i nuklearnog ratovanja, kako bi mogli izdržati izravan udar nuklearnog oružja od oko 20kt. Baza je građena do 1968. godine kada je ubrzano, zbog češke krize, puštena u rad.

## Vanjske veze

* Satelitska snimka
Slum (Lanišće)

**Slum**  je naselje na Ćićariji, sjeveroistočno od Buzeta u općini Lanišće, na 502 m nadmorske visine.. Nalazi se na odvojku ceste Buzet–Brest (Lanišće), na rubu stepenaste visoravni. Malobrojni stanovnici bave se tradicijskim poljodjelstvom i stočarstvom. Arhitektura sela primjer je dobro očuvane ruralne tradicije, raspršenih kuća sa širokim okućnicama i velikim stablima. Naselje je pripadalo Rašporskoj gospoštiji. 
U selu je jednobrodna romanička crkvica sv. Mateja sa zvonikom na pročelju i poligonalnom apsidom. Na svodu prezbiterija nalaze se zidne slike iz XVI. st. koje prikazuju Navještenje, Raspeće, Uskrsnuće, sv. Jurja koji pobjeđuje zmaja i druge crkvene motive. Na konzoli kamenoga rebrastog svoda uklesana je glagoljskim slovima 1555. godina.

## Znamenitosti i spomenici
* S obzirom da postoje zapisi da je spomenuta crkva sv. Mateja bila podignuta uz veliku lipu, a uz crkvu i danas postoji razgranata lipa šupljeg debla, može se zaključiti da je ta lipa jedno od najstarijih stabala u Istri.
* U selu je servis za automobile i poštanski ured za područje gotovo cijele Ćićarije, do Trstenika i Jelovica.

## Stanovnistvo
Po popisu iz 2001., u selu je živio 31 stanovnik. Popis iz 1890. navodi 390 žitelja.

## Značajne osobe
* Slavko Zlatić, hrvatski skladatelj, etnomuzikolog, dirigent, glazbeni pedagog, melograf i glazbeni pisac

## Vanjske veze
* Satelitka snimka 
* buzet.hr: Na Ćićariji
Imbriovec

**Imbriovec** je selo u općini Đelekovec, u Podravini. Srednjovjekovni posjed Imbriovec se prvi put spominje 1495. godine posjedovao, kada je tamošnji župnik posjedovao 1 dim poreza. Idući spomen župe Imbriovec je u popisu iz 1501. godine kada je bio spomenut župnik Pavao.

Do 1500. godine vlasnica Emrihovca (tj. Imbriovca) je bila Lucija, udova pokojnog Ladislava de Zempche (Bijela Stijena), a te godine ona svoja imanja ostavlja zagrebačkom kaptolu. Godine 1507. godine vlasnici Emrihovca su Juraj Pučić i Andrija od Brestovca, te Margareta, Petar Bogačov i Juraj Horvat.
Peroj

**Peroj** (talijanski **Peroi** [peˈroj]), selo u općini Vodnjan, ranije u sastavu općine Pula, Hrvatska.

U povijesnim ispravama ga se nalazi od 1197. godine.

## Stanovništvo
Selo je zanimljivost po starinskoj crnogorskoj zajednici, jedinoj takve vrste u Hrvatskoj.

Isti su dobili pravo naseljavanja u Peroj kao nagradu za sudjelovanje u ratu na mletačkoj strani, a radi sprječavanja osvete turskih vlastiju nad tamošnjim Crnogorcima.
Tako su 21. srpnja 1657. Mlečani dopustili naseljavanje skupini crnogorskih obitelji iz Crmnice na svoj teritorij, u selo Peroj.

### Nacionalni sastav naseljenog mjesta Peroj

Među "ostalima" je najviše onih koji su se izjasnili kao Crnogorci. Prema popisu iz 2001. godine http://www.dzs.hr/hrv/censuses/Census2001/Popis/H01_02_02/H01_02_02_zup18.html , u cijeloj općini Vodnjan žive 81 Crnogorac, a većina ih je upravo u Peroju.
Najznačajnije povijesno svjedočanstvo o Peroju se nalazi u knjizi Frana Barbalića "Peroj - srpsko selo u Istri, bilješke i uspomene", koje je prvi put objavljeno u zagrebačkim "Narodnim novinama" (br. 48. - 55. i 59.) 1933. godine.
Kao svećenik u ovom je selu službovao Jovan Sundečić.

## Povezano
*Crnogorci u Hrvatskoj
*Crkva sv. Foške, srednjovjekovna crkva

## Izvori
* *Narodnosni sastav stanovništva Hrvatske po naseljima od 1880. do 1991.*, Državni zavoda za statistiku RH

## Vanjske veze
* Društvo Perojskih Crnogoraca 'Peroj 1657'
Gologorica

**Gologorica** je naselje u općini Cerovlje. Prema popisu iz 2001. ima 274 stanovnika. Poznate znamenitosti u Gologorici su crkva Sv. Petra i Pavla apostola sa tri prekrasna renesansna oltara i oslikanom krstionicom iz 17. stoljeća, crkvica Sv. Marije zgor Lokve na ulazu u naselje sa freskama nepoznatog autora, te ostaci gradskih zidina - sjeverni ulaz u grad "vela vrata".

Gologorica je također više puta spomenuta i u Istarskom razvodu, čak je i sam sastavljač istarskog razvoda podrijetlom ili službom vezan uz Gologoricu - notar Mikula Gologorički. Samim tim spomenom Gologorice dokazuje se i njeno postojanje davne 1325. godine. a također se dokazuje i postojanje ranije manje crkvice na mjestu današnje župne crkve Sv. Petra i Pavla.
Račja Vas

**Račja Vas** je naselje na Ćićariji, u općini Lanišće, na 692 m nadmorske visine, 4&nbsp;km sjeverozapadno od općinskoga središta Lanišća, na cesti Lanišće–Trstenik (Lanišće). Stanovnici se bave poljoprivredom, a u prošlosti osobito stočarstvom i proizvodnjom drvenog ugljena. Seoska zajednica do danas je očuvala osebujan oblik zajedničkoga vlasništva nad pašnjacima, kako se čestice ne bi dijelile ili prodavale stanovnicima drugih sela.

## Historija
Naselje je pripadalo Rašporskoj gospoštiji, s kojom je dijelilo sudbinu, kao i sva druga naselja toga dijela Ćićarije. Prvi se put spominje 1358. u Rašporskom urbaru (fragment), s imenom u obliku Ratsdorf, a poslije dolaska pod vlast Mlečana u izvorima se javljaju oblici Racauas i Razavas. Stradalo je u osmanskim upadima i Uskočkom ratu, te u II.svj. ratu, kad je spaljeno i opljačkano, a dio stanovnika odveden je u nacističke logore (10.VIII.1944). Crkva Blažene Djevice Marije spominje se 1580., a zvonik je izgrađen 1586.

## Stanovništvo
Po popisu iz 2001, u selu su živjela 34 stanovnika.

## Znamenitosti
* U središtu sela se nalazi uređeni izvor pitke vode 
* U selu je crkva Blažene Djevice Marije, koja se spominje 1580. god., a uz nju je 10 m visok zvonik.
* Nedaleko sela se nalazi 1106 m visoki Orljak, zbog čega je ovo selo tradicionalno planinarsko odmorište prije uspona na taj vrh.

## Napomene
Sveti Rok (Lovinac)

**Sveti Rok** je naselje je u općini Lovinac (Ličko-senjska županija, Hrvatska). Mjesto ima rimokatoličku župnu crkvu i središte je župe Sv. Roka.

Naselje je poznato i po punionici izvorne pitke vode (Punionica Sveti Rok).

## Geografija
Mjesto Sveti Rok administarativno pripada Ličko-senjskoj županiji. Sveti Rok je najveće je naselje u općini Lovinac, koja se nalazi nalazi se u južnom dijelu Like, u mikroregiji Otuča. Nalazi se na sjevernoj strani južnog Velebita ispod najviših vrhova Vaganskog vrha (1757 m/n.v) i Svetog brda.

Klima je predplaninska u nižim predjelima i planinska u višim planinskim predjelima.

## Stanovništvo
Naselje sa pripadajućim zaseocima ima do 400 stanovnika. Po nacionalnoj strukturi, Hrvati su apsolutna većina.

* 2001. - 292
* 1991. - 654 (Hrvati - 629, Srbi - 6, Jugoslaveni - 2, ostali - 17)
* 1981. - 727 (Hrvati - 679, Jugoslaveni - 21, Srbi - 13, ostali - 14)
* 1971. - 997 (Hrvati - 951, Srbi - 21, Jugoslaveni - 11, ostali - 14)

### Izvor
* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

## Promet
Kroz Sveti Rok prolazi autocesta Zagreb-Split, a u blizini naselja nalazi se poznati Tunel "Sveti Rok", koji prolazi kroz Velebitski masiv povezujući kontinentalni i primorski prostor hrvatske.

## Značajne osobe
* Mile Budak
Dragoslavec Breg

**Dragoslavec Breg** (mađarski *Újhegy*) je jedno od dvanaest naselja u općini Gornji Mihaljevec, koja se nalazi petnaestak kilometara sjeverozapadno od Čakovca, središta Međimurske županije.

## Geografija

Dragoslavec Breg se nalazi petnaestak kilometara sjeverozapadno od Čakovca i graniči sa naseljima Dragoslavec Selo, Dragoslavec, Vukanovec i Gornji Mihaljevec, od kojih je jedino Dragoslavec dio druge općine i to Sveti Juraj na Bregu.

## Historija

Prema podacima iz Muzeja Međimurja naselje Dragoslavec Breg prvi se put spominje 1718. kao Dragoslavecz i jedno od naselja IV. Briježnog kotara. U 18. stoljeću vinograde na Dragoslavec Bregu imale su brojne plemićke obitelji (Czindery, Fallusy, Vinković). Ovo naselje karakterizira različitost njegova imena kroz povijest, koja je vezana uz povijesne prilike i različite gospodare koji su se smjenjivali u gospodarenju Međimurjem.  Sve do 1842. godine za ovo se naselje koristi ime Dragoslavecz. Od 1856. godine selo je nosilo ime Dragoslavec mons.

## Stanovništvo

Prema popisu iz 2001. Dragoslavec Breg je brojio 144 stanovnika. 
Prema posljednjem popisu iz 2011. godine, broj se smanjio na 130.

## Sport

U Dragoslavec Bregu djeluje Udruga sportske rekreacije *"Sport za sve"* Dragoslavec Breg.

## Izvori

*A. Škvorc, *Antroponimija Dragoslavec Brega*, Diplomski rad, Zagreb, 2005.

## Vanjske veze

*Službena stranica Općine Gornji Mihaljevec
*Državni zavod za statistiku - Općina Gornji Mihaljevec
Krajcar Breg

**Krajcar breg** službeni je naziv naselja koje se nalazi na krajnjem zapadu općine u Žminj. Naselje je poznato i pod nazivom Krajcarov brig i Krajcar brijeg. Naselje se sastoji od podnaselja Vitulići i Krajcari.

## Geografija
Naselje je udaljeno 5&nbsp;km od Žminja na zapad, 3&nbsp;km od Sv. Petar u Šumi na jug i 5&nbsp;km od Kanfanara na sjever. (45 st. i 9 min N; 13 st. 55 min E; 230 m nm). Smješten je na vapnenačkom brdu iznad Drage koja povezuje Limski kanal i Pazinsku jamu

## Stanovništvo
Godine 2007. Krajcar breg je imao 42 stanovnika.