Egregor

**Egregor** (fr. *égrégore*, od starogrč. *egrḗgoros*, što znači 'budan') je okultni koncept koji predstavlja zasebnu nefizičku cjelinu koja proizlazi iz kolektivne svijesti jedne (ili više) skupine ljudi. Povijesno gledano, koncept se odnosio na anđeoska bića ili promatrače te na posebne rituale i prakse povezane s njima, naime na one istražiteljske (i autorske) poglede iznijete o (ili unutar) enohijskoj tradiciji.

Suvremenije, koncept se odnosi na psihičku (duhovnu) manifestaciju ili misaoni oblik koji se javlja kada bilo koja skupina ljudi dijeli zajedničku motivaciju - koja se sastoji od određene vrste misli stanovite grupe ljudi i utječe na nju. Simbiotski odnos egregora i njegove skupine uspoređivan je s novijim neokultnim konceptima korporacije (kao pravne ili fizičke osobe) i mema.

## Historija
*Manuscrit trouvé à Saragosse*, ili „Rukopis pronađen u Saragosi“, koji je napisao poljski autor grof Jan Potocki (1761.–1815.) početkom 1800-ih, sadrži pojam *Egregores*, koji se odnosi na „najslavnijeg palog anđela.“ Međutim, važno je uzeti na znanje težak orijentalistički i fantastični prizvuk brojnih iznijetih tema romana.

Čini se da je drugi autor koji je adaptirao "egregore" u suvremeni jezik francuski pjesnik Victor Hugo u *La Légende des siècles* ("Legenda o vijekovima"), Prva serija, 1859., gdje prvo koristi riječ "égrégore" kao pridjev, zatim kao imenicu, a značenje ipak ostavlja nejasnim. Čini se da je autoru trebala riječ koja se rimuje s riječima koje se završavaju glasom "ili". To ne bi bio jedini primjer stvaranja riječi Victora Hugoa. Međutim, riječ je normalni oblik koji bi grčka riječ ἑγρήγορος (Promatrač) imala na francuskom. To je izraz korišten u Enohovoj knjizi za velike duhove slične anđelima.

Eliphas Lévi u *Le Grand Arcane* ("Velika tajna", 1868.) identificira "egregore" s tradicijom koja se odnosi na "Čuvare", očeve nefila, opisujući ih kao "strašna bića" koja nas "sažaljevaju bez istinskog suosjećanja jer nisu svjesna našeg postojanja." 

Koncept egregora kao grupne misaone forme razvijen je u djelima Hermetičkog reda Zlatne zore i Rozenkrojcera , a na njega se pozivaju pisci poput Valentina Tomberga, posebno u njegovoj knjizi „Meditacije o tarotu s anonimnim pisanjem.“   Taj koncept spomenut je i u knjizi *El maravilloso universo de la magia*, čileanskog autora Enriquea Barriosa.

Poznati koncept egregora je *GOTOS Fraternitas Saturni*.

## Suvremena upotreba
Gaetan Delaforge, u časopisu *Gnosis* iz 1987. godine, definira egregora kao vrstu grupnog uma (svojevrsne misaone matrice neke skupine) koji se stvara kada se ljudi svjesno okupljaju u zajedničku svrhu.

Koncept je predstavljen u seriji članaka Paco Xandera Nathana o korporativnom metabolizmu, koji su objavljeni 2001. godine.

Pojam "egregor" pojavljuje se i u Rozi Mira Danila Andrejeva, gdje predstavlja blistav duh nalik oblaku povezan s Crkvom.

Egregore se također koristi u odnosu na Montrealske nadrealiste, najpoznatije kao „Les Automatistes“, u Egregoreu Raya Ellenwooda: povijest automatiziranog pokreta iz Montreala.

Egregor je također izraz za duhovnu personifikaciju svake nacije u britanskoj LRP igri „Empire“, koju vode Profound Decisions.

Gary Lachman identificira Pepea-žabu kao egregora u svojoj knjizi Dark Star Rising.

## Izvori