Papisa Ivana

**Papisa Ivana** (latinski: *Joanna VII* ili *Joannes Angelicus VII*) je legendarni ženski papa koji je navodno vladao pod titulom - *Ivan VIII.*, nešto više od 25 mjeseci, od 855. do 858., između pontifikata pape Lav IV (847.-855.) i Benedikta III (855-858.).

Kasnije je dokazano da je između Lava IV i Benedikta III postojala praznina od samo nekoliko sedmica, pa je ta priča odbačena kao potpuno apokrifna.

## Historija

Ta legendaa se prvi put pojavila u manuskriptu dominikanskog redovnika i kroničara Jeana de Maillya; *Chronica universalis Mettensis*. 
Jedan od najstarijih dokumenata za tu legendu  je manuskript francuskog dominikanca Stephanusa de Borbona iz 13. vijeka - *De septem donis Spiritu Sancti* (Sedam darova Duha svetoga*) koji smješta Ivanin [[izbori|izbor]] za [[papa|papu]] u [[1100]]. Po njemu se ona uzdigla na taj položaj preodjevena u [[muškarac|muškarca]] i 
zaposlila kao [[pisar]], pa je vremenom zahvaljujući svojoj bistrini dogurala do [[papa|papinog]] [[sekretar]]a, i kao takva [[izbori|izabrana]] za papu. [[Trudnoća|Zatrudnila]] je za vrijeme svog [[Pontifeks|pontifikata]] i [[Rođenje|rodila]] za vrijeme [[procesija|procesije]] prema [[Bazilika sv. Ivana Lateranskog|Lateranu]], nakon čeg je zbačena sa [[tron]]a i [[Kamenovanje|
kamenovana]] do [[smrt]]i.

[[Legenda]] je bila jako rasprostranjena krajem [[13. vijek]]a po [[samostan]]ima, a širili su je [[redovnik|redovnici]] svojim interpolacijama, prepisujući orginalni [[manuskript]] [[poljaci|poljskog]] [[dominikanci|dominikanca]] [[Martin iz Opava|Martina iz Opave]] - *Chronicon pontificum et imperatorum* (Kronika papa i careva - [[13. vijek]]).

Kako su kasnije [[procesija|procesije]] prema [[Bazilika sv. Ivana Lateranskog|Lateranu]] izbjegavale [[ulica|ulice]] u kojima se dogodio taj sramotni događaj, - to je postao dokaz za verziju po kojoj je papisa [[smrt|umrla]] za vrijeme [[Rođenje|porođaja]] pa je i [[sahrana|pokopana]] na licu mjesta.

Sve do [[14. vijek]]a za Papisu su se koristila kojekakva imena (zavisno od zemlje) kao; Giovanna Femina, Jutta, Jutte, Gilberta, Anna, Agnes ili Glancia, tek tad se ustalilo ime *'Joanna** (Ivana).

Prema kasnijim [[legenda]]ma, naročito onoj [[Martin iz Opava|Martina iz Opave]] koji njen [[izbori|izbor]] smješta u [[855]]. i koji ju je nazvao ''Johannes Angelicus'', ona je bila [[englezi|Engleskinja]] [[Rođenje|rođena]] u [[njemačka|njemačkom]] [[Mainz]]u. Tu očiglednu komfuziju u [[biografija|biografiji]] kasniji pisci objašnjavali su jednostavnim preseljenjem koje su obavili njeni roditelji. Po njemu - Joanna se [[ljubav|zaljubila]] u [[englezi|engleskog]] [[benediktinci|benediktinskog]] [[redovnik]]a, pa ga je preodjevena u [[muškarac|muškarca]] pratila na njegovom putu do [[Atena|Atene]]. Tamo je stekla veliko znanje, koje joj je omogućilo da postane [[kardinal]] i [[papa]], kad se preselila u [[Rim]].

Od [[13. vijek]]a nadalje priča o njoj ušla je i u [[literatura|literaturu]], pa su o njoj pisali [[benediktinci|benediktinski]] [[kroničar]] [[Ranulf Higden]] i[[Renesansni humanizam|Talijanski humanisti]] [[Giovanni Boccaccio]] i [[Francesco Petrarca|Petrarca]].

Tokom [[15. vijek]]a postojanje Papise Ivane postala je činjenica, o kojoj se čak raspravljalo i na [[Koncil u Konstanzu|Koncilu u Konstanzu]] [[1415]]. Za razliku od tog u [[16. vijek|16]]. i [[17. vijek]]u priča o njoj korištena je kao argument za ocrnjavanje [[katolička crkva|katoličke crkve]] u polemikama sa [[Protestantizam|protestantima]].
 
Potpuno je razumljivo da su protiv njene vjerodostojnosti pisali [[katolik|katolički]] [[Intelektualac|Intelektualci]] kao što je Enea Silvio Piccolomini (kasniji [[papa]] Pio II.]]) i [[kardinal]] Cesare Baronio; ali je [[mit]] o njoj najviše uništio [[francuzi|francuski]] [[Kalvinizam|kalvinist]] David Blondel, koji je napisao - ''Éclaircissement familier de la question: Si une femme a été assise au siège papal de Rome'' (O poznatom prosvjetiteljstvom pitanju: Da li je žena bila na papinskom tronu u Rimu?

=== Teorije o nastanku legende ===

Prema jednoj od teorija [[legenda|legendu]] o Papisi raširile su za [[saeculum obscurum|mračnih vremena (saeculum obscurum)]] [[Teodora (10. vijek)|Teodora]] i njena [[kćer|kći]] [[Marozia|Marozija]], koje nisu prezale ni od čega pa ni od [[seks]]a da se domognu položaja [[senator]]a i [[Patriciji|patricija]] pozicija koje su dotad bile rezervirane samo za muškarce.

Postoje i puno prozaičnije teorije, po jednoj priča o Papisi nastala je zamjenom starije [[Antički Rim|rimske]] [[Narodna književnost|narodne priče]] vezane uz [[skulptura|spomenik]] [[Junona|Junoni]] sa [[Heraklo]]m (kog nije [[Rođenje|rodila]]) u naručju.

Po drugoj - [[legenda]] je nastala zbog krivo protumačenog [[akronim]]a pronađenog na [[Mitraizam|mitraističkom]] [[skulptura|spomeniku]]. Na njemu je pisalo **P.P.P. – P.P.P.*', što su neki tumačili kao *Publius Pater Pauperum – Propria Pecunia Posuit* (Otac svih siromašnih - postavljeno na vlastiti trošak), dok su drugi to shvatili kao - 
*Papa Pater Pauperum – Peperit Papissa Papellum* (Papa otac siromašnih - onaj koji rodi papisu).

O Papisi Ivani je dosad napisano stotinjak [[roman]]a, od kojih su neki bili poprilično popularni.

== Povezano ==
* [[Antipapa]]

== Reference ==

== Vanjske veze ==


* [http://www.katolik.hr/krscanstvomnu/autoritetcrkvemnu/243-papisa-ivana-stvarnost-ili-legenda/ *Papisa Ivana – stvarnost ili legenda?*]  
* [https://www.britannica.com/topic/Pope-Joan *Pope Joan*] 
* [http://www.newadvent.org/cathen/08407a.htm *Popess Joan'']