open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jag är nyfiken – en film i blått

***Jag är nyfiken – en film i blått*** ( ), poznat i po skraćenom nazivima ***Jag är nyfiken – blå*** ili ***Jag är nyfiken blå***, je švedski crno-bijeli igrani film snimljen 1968. u režiji Vilgota Sjömana i Bertila Sandgrena. Predstavlja nastavak znamenitog i kontroverznog filma *[[Jag är nyfiken – en film i gult]]* iz prethodne godine. U njemu Lena Nyman ponavlja ulogu radikalno lijeve aktivistice/novinarke koja putuje Švedskom i postavlja svojim sunarodnjancima pitanja vezana uz aktualne političke prilike. Radnja se odvija prije i poslije onih prikazanih u prethodnom, te se film velikim dijelom sastoji od materijala koji nije bio ranije korišten. Kritičari su, međutim, primijetili da se djelomično razlikuje u tonu, s obzirom da se uglavnom odvija u ruralnim dijelovima Švedske i ima mnogo blagonakloniji pristup prema tradicionalnom načinu života.

## Uloge
*Lena Nyman – Lena, teaterelev
*Börje Ahlstedt – Börje, hennes pojkvän
*Sonja Lindgren – expedit i färghandel
*Hans Hellberg – Hasse, journalist, Lenas före detta älskare
*Bim Warne – Hasses väninna
*Vilgot Sjöman – Vilgot Sjöman, regissör
*Bertil Wikström – Bertil Wikström, läkare
*Peter Lindgren – Lenas pappa
*Gudrun Östbye – Lenas mamma
*Gunnel Broström – kvinnan på ön
*Hanne Sandemose – kvinnans på ön väninna 
*Frej Lindqvist – väninnans man
*Marie Göranzon – Marie, Börjes fru
*Maj Hultén – sexualpsykolog
*Pierre Nyblom – mannen med skabb
*Gun Jönsson – hans väninna
*Bo Holmström – reportern
*Hagge Geigert – konferencier på Gröna Lund
*Henning Sjöström – advokat

## Napomene

## Vanjske veze
*
*
Simfonijski orkestar Hrvatske radiotelevizije

**Simfonijski orkestar Hrvatske radiotelevizije** stasao je postupnim povećavanjem prvog radijskog orke­stra osnovanog 1929. godine, samo tri godine nakon početka emitiranja tadašnjega Radio-Zagreba. Od godine 1957. počinje djelovati pod imenom Simfonijski orkestar Radio-televizije Zagreb, od 1975. do 1990. naziv mu je Zagrebački simfoničari RTZ, a od 1991. nosi današnji naziv. 

U diskograf­skom opusu ističu se autorski albumi hrvatskih sklada­telja Stjepana Šuleka, Milka Kelemena i Mira Belamarića, serija CD-a posvećenih šefovima dirigentima Orkestra, *Alpska simfonija* Richarda Straussa, te album s djelima talijanskoga skladatelja Gina Marinuzzija starijega. 

## Orkestar
Na čelu toga orkestra stajali su mnogi ugledni dirigenti: Pavle Dešpalj, Krešimir Šipuš, Josef Daniel, Oskar Danon, Milan Horvat, Uroš Lajovic, Vladimir Kranjčević i Nikša Bareza. Među mnogim dirigentima i solistima s kojima je taj an­sambl surađivao bili su i Lovro von Matačić, Igor Markevič, Franz Konwitschny, Claudio Abbado, Lorin Maazel, Zubin Mehta, Ernst Bour, Stjepan Šulek, Krzysztof Penderecki, Antonio Janigro, André Navarra, Leonid Ko­gan, Henryk Szeryng, Aldo Ciccolini, Ruža Pospiš-Baldani, Dunja Vejzović, Dubravka Tomšič-Srebotnjak, Rudolf Kle­pač, Ivo Pogorelić, Mstislav Rostropovič, Maksim Fedotov, Edita Gruberova, José Carreras, Ruggero Raimondi, Bar­bara Hendricks i Luciano Pavarotti.

## Historija
Simfonijski orkestar HRT-a osnovan je 1931. godine. Početkom Domovinsko­ga rata glazbenici Simfonijskoga orkestra HRT–a, služeći domovini, održali su desetke koncerata  od Osijeka, Pakraca, Lipika, Đakova, Gospića, Vinkovaca i Bošnjaka do Šibenika, Zadra, Karlovca, pa i Sarajeva. 

Uz klasični i suvremeni repertoar te snimanja za potrebe Hrvatske radiotelevizije i diskografskih tvrtki, Orkestar se skrbi i za hrvatsku glazbenu baštinu i suvremeno hrvatsko stvaralaštvo. U sezoni 2010/2011. Orkestar je obilježio 80. obljetnicu postojanja te je tom prigodom objavljena monografija o njegovu djelovanju uz dvostruki album na koji su uvrštene snimke šefova dirigenata orkestra: Milana Horvata, Krešimira Šipuša, Josefa Daniela, Pavla Dešpalja, Vladimira Kranjčevića, Oskara Danona, Uroša Lajovica i Nikše Bareze.

## Povezano
* Hrvatska radiotelevizija

## Izvori

## Vanjske veze
* Službene stranice Hrvatske radiotelevizije
Daljinski upravljač

**Daljinski upravljač** je elektronski uređaj, uglavnom za televizor, DVD plejer i druge kućne sisteme koji se koristi za bežično upravljanje na kratkim distancama. Daljinski upravljač postepeno je napradovao i poslednjih godina podrazumeva i blutut, moušn senzor i glasovnu kontrolu.

Najznačajnija tehnologija koja se koristi kod kućnih daljinskih upravljača je infracrveno svetlo. Signal između daljinskog upravljača i uređaja kojim se upravlja jesu pulsevi infracrvenog svetla, koje je nevidljivo za ljudsko oko.

## Historija
Najraniji primer daljinskog upravljača radio talasima je razvio Nikola Tesla 1898, a patentiran je u SAD pod imenom *Metoda aparata za kontrolu mehanizma pokretanja jednog ili više vozila* . Javna demonstracija radio kontrolisanog broda izvršena je 1898. na Medison skver gardenu, a Tesla je brod nazvao *teleautonoman*.

Leonardo Tores Kuevedo je 1903. godine predstavio *Telekino* na pariskoj akademiji nauke uz eksperimentalnu demostraciju. U isto vreme odobren mu je patent u Francuskoj, Španiji, Velikoj Britaniji i SAD. Telekino se sastoji od robota koji je izvršavao komande prenete elektromagnetnim talasima. Sa Telekinom Tores je utvrdio osnovne principe modernih vežičnih operacija. i bio je pionir u oblasti daljinskog upravljanja. Godine 1906, u prisustvu kralja, Tores je uspešno demonstrirao u Bilbau, brod vođen sa kopna. Kasnije je pokušavao da Telekino primeni na projektile i torpeda, ali je projekat obustavio zbog nedostatka sredstava.

Prvi daljinski upravljani avion poleteo je 1932, a na ovoj tehnologiji se intenzivno radilo tokom Drugog svetskog rata, a jedan od rezultata je bio nemačka raketa Vaserfal.

Do kraja tridesetih godina dvadesetog veka, nekoliko proizvođača radia ponudilo je daljinske upravljače kao dodatke svojim modelima. Uglavnom se radilo o daljinskim upravljačima na žicu, a Filko Misteri Kontrol (1939) je napravila prvi radio na nisko frekfentni radio prenosnik kojeg je napajala baterija, čime je to postao prvi bežični daljinski upravljač kod električnih uređaja namenjenih širokoj potrošnji.

### Televizijski daljinski upravljač

Prvi daljinski upravljač za kontrolu televizora razvola je Zenit radio korporacija 1950. godine. Daljinski upravljač je sa televizorom bio povezan žicom. Bežični daljinski upravljač je razvijen 1955. Radio je na principu isijavanja svetlosnog snopa fotoelektrične ćelije, ali je rad bio dosta otežan jer je svaka jača svetlost sa drugog izvora mogla da pokrene komande na televizoru.

Robert Adler je 1956. razvio Zenitov spejs komand - bežični daljinski upravljač. Bio je to mehanički uređaj i koristio je ultrazvuk za promenu kanala i tona.

## Reference

## Literatura
* 

## Vanjske veze
* Opis infracrvenog daljinskog protokola 
* Teorija infracrvene daljinske kontrole 
* New Remote's History of the Remote Control
* Budućnost daljinskog upravljanja 
* Reciklaža daljinskih upravljača 
* Analizator IC protokola
Dilatometar

**Dilatometar** (lat. *dilatare*: rastezati) je mjerni instrument za mjerenje promjene volumena tvari zbog zagrijavanja ili nekih drugih fizičkih ili kemijskih procesa. Najjednostavnijim dilatometrima mjeri se promjena visine tekućine u kapilari (na primjer živin termometar), složenijima dilatometrima mjeri se promjena električnoga kapaciteta kondenzatora zbog razmicanja kondenzatorskih ploča, a najtočnija mjerenja izvode se laserskim dilatometrima. 

## Toplinsko istezanje

**Toplinsko istezanje** ili **toplinska dilatacija** je svojstvo materije da mijenja obujam, u ovisnosti od temperature. Kada se materijal grije, čestice se počinju kretati sa međusobno većim razmakom između njih. Materijali koji se sa povećanjem temperature skupljaju su rijetki i to samo za određene temperature. Stupanj širenja materijala podijeljenim sa promjerom temperature, naziva se **koeficijent toplinskog istezanja** i uglavnom se mijenja s temperaturom.

Jedan dio materijala se skuplja, u određenom području rasta temperature, i to se naziva **negativno toplinsko istezanje**. Ako se voda ohladi na 0 ºC, pa zatim grije na 4 ºC, onda se ona u tom području skuplja, a nakon 4 ºC, gdje ima najveću gustoću, se širi (anomalija vode). Isto silicij ima negativno toplinsko istezanje između 18 i 120 Kelvina. 

Za razliku od plinova i tekućina, krute tvari nastoje zadržati svoj oblik sa toplinskim istezanjem. Toplinsko istezanje uglavnom je manje, ako je energija kovalentnih veza veća, koja utječe isto na tvrdoću materijala, tako da tvrdi materijali imaju manje toplinsko istezanje. Tekućine se više toplinski šire od krutih tvari. Toplinsko istezanje stakla je veće od kristala. 

### Koeficijent toplinskog istezanja
Koeficijent toplinskog istezanja opisuje kako se veličina tijela mijenja sa promjenom temperature. Postoje linijski, površinski i obujamski koeficijent toplinskog istezanja, a koji će se uzeti, ovisi o primjeni. Obujamski koeficijent toplinskog istezanja je osnovni, jer sa promjenom temperature, tijela mijenjaju obujam. Materijali koji se šire podjednako u svim smjerovima se nazivaju **izotropni materijali**. 

U slučaju plinova, tekućina i krutih tvari, obujamski koeficijent toplinskog istezanja se može opisati kao: 

:
\alpha_V = \frac{1}{V}\,\left(\frac{\partial V}{\partial T}\right)_p


indeks *p* pokazuje da je za vrijeme širenja tlak konstantan, a indeks *V* govori da se radi o toplinskom istezanju volumena.

### Toplinsko istezanje krutih tvari
Uobičajene inženjerske krute tvari imaju koeficijent toplinskog istezanja, koji se ne mijenja znatno sa promjenom temperature, a i tlak ne utječe znatno na promjene dimenzija. 

#### Linijsko istezanje krutih tvari
Koeficijent toplinskog istezanja za linijsko istezanje se može opisati kao:

:
\alpha_L=\frac{1}{L}\,\frac{dL}{dT}


gdje je *L* dužina, a *dL/dT* je odnos promjena linijskih dimenzija u ovisnosti od promjene temperature. Promjena dužine se može vrlo dobro procijeniti kao:

:
\frac{\Delta L}{L} = \alpha_L\Delta T


## Izvori
Tračnica

**Tračnice** su oblikovani čelični proizvod. Postoji više oblika, ali *T*, *U* i *H* oblik su najčešči.

## Željezničke tračnice
U željezničkom prometu se koriste kao vodilje, po kojima prometuju željeznička vozila. Tračnice izrađene za željeznicu obično imaju utisnute i dodatne podatke, kako bi se svaka mogla kasnije identificirati.

Tračnice se spajaju u željezničku prugu spojnicama ili varenjem (obavezno za željeznice velike brzine).

## Tramvajske tračnice
Pošto su tramvaji redovito lakši od željeznice punog profila i koriste se i u gradovima, za tramvaje se češće primjenjuje tip tračnica, koji ima zaštitu od iskakanje sa unutarnje gornje strane.

## Tračnice za vođenje autobusa
Autobus ili trolejbus se može odvojiti od drugog prometa, ako prometuje trakom, koji je projektiran upravo za njega.
Pri tome tako modificirano vozilo ima posebne vodilice sa strane, koje upravljaju smjerom kretanja.
Vozač više nije obavezan skretati vozilo, jer je ono vođeno uzduž posebno građene tračničke konstrukcije.
Djelomično se tračnice *L* oblika, djelomično čelične, a djelomično čak i armiranobetonske.
Ovaj način prometovanja omogućuje veće brzine, jer je specijalna trasa posvećena samo autobusima.
Kada napuste vođenu trasu, autobusi mogu nastaviti vožnju normalnim prometnim tracima, posebno posvećenim njima ili okolnim ulicama.

## Tračnice za vođenje hibrida
Pojavio se i tip masovnog javnog prijevoza, koji je zapravo hibrid autobusnog i tramvajskog prijevoza. Tu se opet koriste tračnice za vođenje vozila u posebnim izvedbama.
Poneki od hibrida autobusa i tramvaja mogu napustiti vođenje na za topredviđenim mjestima, te nastaviti vožnju po okolnim ulicama, a neki su vezani uz tračnice.

## Veze

* tramvaj
* željeznica
* vlak
* vlak velike brzine
Konstanta

**Konstanta** (od lat. *constans*, genitiv *constantis*: nepromjenljiv, postojan) ili **stalnica** je veličina koja zadržava istu vrijednost tijekom nekog procesa, promjenâ drugih veličina ili okolnosti.

**Apsolutna konstanta** ne mijenja se pri bilo kakvoj promjeni uvjeta, nego ima stalnu vrijednost, na primjer gravitacijska konstanta, Planckova konstanta, plinska konstanta, brzina svjetlosti.

**Relativna konstanta** ovisi o promjeni veličina koje na nju utječu, dok je o svima ostalima neovisna (na primjer vrelište neke tvari konstanta je samo uz stalan atmosferski tlak).

U matematici, konstanta je veličina u jednadžbi koja je nepromjenljiva s obzirom na zadane operacije, na primjer u funkciji:

: f(x) = a \cdot x + b 

*a* i *b* su konstante, a *x* je varijabla ili promjenjivica. Konstantnom se naziva bilo koja funkcija koja postiže samo jednu vrijednost, na primjer:

: f(x) = 3 

## Fizikalne konstante

**Fizikalna konstanta**, **prirodna konstanta** ili **stalnica** je fizikalna veličina čija se vrijednost u proračunima uzima kao stalna, a može biti utvrđena definicijom, mjerenjem ili dogovorom, a pojavljuju se pri matematičkom opisivanju prirodnih zakona.

## Reference
Ubrzanje Zemljine sile teže

**Ubrzanje Zemljine teže** ili **ubrzanje sile Zemljine teže** (***g***), je naziv za fizičku konstantu koja opisuje ubrzanje izazvano privlačnom silom kojom Zemlja deluje na bilo koje telo na nultoj nadmorskoj visini.

Vrednost koja je dogovorena i usvojena za ovu veličinu **9,80665&nbsp;m·s<sup>&minus;2</sup>** na Generalnoj konferenciji za težine i mere 1903. godine.

Ova vrednost je približno jednaka ubrzanju slobodnog pada koja se postižu na nivou mora i oko 45° geografske širine. Ova vrednost nije nepromenljiva već zavisi od geografske širine, nadmorske visine pa čak i dela dana. Obično se uzima približna vrednost 9,81 -{m/s²}-.

## Vrednost ubrzanja Zemljine teže

Tačna vrednost ove konstante se može izračunati iz formule
:g = {M \gamma \over R^2}
koja je dobijena iz Njutnovog zakona gravitacije, gde je -{M}- masa Zemlje, \gamma je gravitaciona konstanta, -{R}- je poluprečnik Zemlje. Međutim, ovo bi bilo tačno da je Zemljina kugla idealno ravna i homogena.

Ubrzanje Zemljine teže se menja sa porastom nadmorske visine, u malom rasponu visina, za otprilike -3*10&minus;7, gde znak minus znači da se ubrzanje smanjuje sa porastom visine. Takođe, ubrzanje se menja i kad se krećemo od ekvatora ka polovima za približno 0,5 %. Postoji i varijacija vrednosti ubrzanja tokom dana, koja na geografskim širinama oko 40° može biti oko 2*10&minus;7 i zavisi od položaja Meseca i Sunca.

## Izvori
Mirko Boman

**Mirko Boman** (Zagreb, 11. Decembar 1926 - Zagreb, 30. August 2013) bio je hrvatski glumac.

## Filmografija

## Vanjske veze
http://www.osmrtnice.hr/mirko-boman
Völkermarkt (okrug)

**Völkermarkt** je jedan od 95 austrijskih okruga (bezirka) od 42,078 stanovnika.

## Geografija

Okrug Völkermarkt leži na jugoistoku Koruške, pored slovenske granice, administrativni centar okruga je grad **[[Völkermarkt]]**.

Völkermarkt sa zapada graniči sa Okrugom Klagenfurt-Land, sa sjeverozapada sa Okrugom Sankt Veit an der Glan, sa sjeveroistoka sa Okrugom Wolfsberg i sa juga sa Slovenijom.

## Administrativna podjela okruga

Völkermarkt je administrativno podjeljen na 13 općina od kojih dvije imaju status grada, 3 ima status trgovišta, a njih 8 su obične općine;.

### Gradovi
* Bleiburg (slovenski: *Pliberg*)
* Völkermarkt (slovenski: *Velikovec*)

### Trgovišta

* Eberndorf (slovenski: *Dobrla vas*)
* Eisenkappel-Vellach (slovenski: *Železna Kapla-Bela*)
* Griffen (slovenski: *Grebinj*)

### Općine

* Diex (slovenski: *Djekše*) 
* Feistritz ob Bleiburg (slovenski: *Bistrica nad Pliberkom*)
* Gallizien (slovenski: *Galicija*)
* Globasnitz (slovenski: *Globasnica*)
* Neuhaus (slovenski: *Suha*)
* Ruden (slovenski: *Ruda*)
* Sankt Kanzian am Klopeiner See (slovenski: *Škocjan v Podjuni*)
* Sittersdorf (slovenski: *Žitara vas*)
 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Okruga Völkermarkt''
Völkermarkt

**Völkermarkt** (slovenski: *Velikovec*) je grad na jugu Austrije od 10,953 stanovnika, on je i administrativni centar Okruga Völkermarkt.

## Geografija

Völkermarkt leži na jugoistoku Koruške u dolini rijeke Drave, nedaleko od velikog akumulaciono jezero.

## Historija

Najstarije naselje dokumentirano je između 1105. - 1126. pod imenom - **Volchimercatus**, od 1254. navodi se kao grad, status grada mu je obnavljen - 1342.

Vrhunac ekonomskog i političkog prosperiteta grad je imao u 15. vijeku.

## Znamenitosti

Od znamenitosti Völkermarkt ima još uvijek dobro očuvane dijelove srednjovjekovnih gradskih bedema i bastion.

Pored toga tu je i parohijska crkva iz 1240. - 1247., restaurirana u drugoj polovici 15. vijeka, kasnoromaničke jezgre, s portalima iz istog perioda i kasnogotičkim freskama (15-16. vijek).
Stara gradska vijećnica iz 1499. i barokni kužni stup na glavnom trgu posvećen sv.Trojstvu iz 1715.

Pored grada leže brojni dvorci; gotički Waisenberg, Toellerberg (16. vijek), Frankenstein (restauriran 1797.) i Thalenstein iz 15. vijeka (restauriran u 18. vijeku).

## Privreda

Völkermarkt je regionalni centar energetske kompanije KELAG koja tu ima dvije hidroelektrane .

Od 3.534 zaposlenih koliko ih je bilo 1991. oko 59% je radilo u tercijarnom sektoru.
Industrija Völkermarkta proizvodi betonske konstrukcije, strojeve za građevinarstvo i precizne mehaničke dijelove. Grad je podigao novi industrijski park u kojem djeluju brojna mala poduzeća..

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Völkermarkta''
Wolfsberg (okrug)

**Wolfsberg** je jedan od 95 austrijskih okruga (bezirka) od 53,464 stanovnika.

## Geografija

Okrug Wolfsberg leži na krajnjem istoku Koruške, pored štajerske granice, administrativni centar okruga je grad **[[Wolfsberg (Koruška)|Wolfsberg]]**.

Wolfsberg sa zapada graniči sa Okrugom Sankt Veit an der Glan, sa jugozapada i juga sa Okrugom Völkermarkt, sa sjevera sa štajerskim okruzima; Murau, Murtal i Voitsberg, sa istoka sa štajerskim Okrugom Wolfsberg i sa juga sa Slovenijom.

## Administrativna podjela okruga

Wolfsberg je administrativno podjeljen na 9 općina od kojih tri imaju status grada, 4 ima status trgovišta, a njih dvije su obične općine;

### Gradovi

* Bad Sankt Leonhard im Lavanttal 
* Sankt Andrä
* Wolfsberg (slovenski: *Volšperk*)

### Trgovišta

* Frantschach-Sankt Gertraud 
* Lavamünd (slovenski: *Labot*)
* Reichenfels 
* Sankt Paul im Lavanttal

### Općine

* Preitenegg 
* Sankt Georgen im Lavanttal
 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Okruga Völkermarkt''
Wolfsberg (Koruška)

**Wolfsberg** (slovenski: *Volšperk* ili *Volčji breg*) je grad na jugu Austrije od 25,083 stanovnika, on je i administrativni centar Okruga Wolfsberg.

## Geografija

Wolfsberg leži na jugu Koruške u dolini rijeke Lavant, u podnožju masiva Koralpe.

## Historija

U samom gradu i okolici pronađeno je puno nalaza iz brončanog (Halštatska kultura]]) i rimskog doba. Tim krajem od 11. vijeka vladaju Babenbergovci, Wolfsberg je status grada dobio 1331.

Za srednjeg vijeka vinogradarstvo je bilo najvažniji prihod grada, a kasnije izrada i trgovanje željeznom robom. 
Grad je tek od 1759. postao dio Austrije.

## Znamenitosti

Najveća znamenitost Wolfsberga je kasnoromanička parohijska crkva (prvi put dokumentirana 1216), to je trobrodna bazilika s romaničkim portalom (oko 1240.) i gotičkim i ranobaroknim dogradnjama, gotičkim korom i kasnogotičkom kapelom sv. Katarine.

Pored tog to je i zamak podignut na brežuljku (prvi put dokumentiran 1178. kao vlasništvo biskupije Bamberg), proširen u 16. vijeku, i nesretno restauriran u duhu historicizma između 1846. - 1853. i  zamak Bayerhofen (dograđen u drugoj polovici 16. vijeka) s arkadama u dvorištu (oko 1560. - 1565.).

Pored grada leže dvorci Silberberg (16. vijek), Reideben renesansna građevina podignuta oko 1550. i ruševine 
zamka Moosheim iz 16. vijeka.

## Privreda

Industrija Wolfsberga proizvodi cipele, tekstil, metalne konstrukcije i predmete, a dosta zaposlenih radi u tercijarnom sektoru i građevinarstvu.

## Pobratimski gradovi

*, Herzogenaurach
*, Várpalota

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Wolfsberga''
Koralpe

**Koralpe** (slovenski: *Golica*) je masiv na jugu Austrije u Štajerskoj i Koruškoj.

## Geografija
Planine Koralpa dio su Centralnoistočnih Alpa, a geološki su sastavljene od gnajsa i mikašista. Masiv leži između doline rijeke Lavant i brda zapadne Štajerske. Proteže se od planinskog prijevoja Packsattel (kog zovu i Vier Tore, dosl. *četvora vrata*) do rijeke Drave.

Grosser Speikkogel, najviši vrh masiva, visok je 2140 metara i formira granicu između Štajerske 
i Koruške. Po planinskim pašnjacima uzgajaju se goveda i konji. Preko masiva na njegovom južnom dijelu prolazi cesta od Eibiswalda u Štajerskoj do Lavamünda u Koruškoj, preko prijevoja Soboth na visini od 1065 metara u Štajerskoj. Kod Sobotha se na visini od 1966 metara nalazi skijalište, televizijski odašiljač, rezervar i radarska stanica austrijskih 
oružanih snaga.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Koralpe'' na portalu Austria-Forum
Großklein

**Großklein** čita se *Grosklajn* je trgovište na jugu Austrije od 2,260 stanovnika, koje administrativno podpada pod Okrug Leibnitz.

## Geografija

Großklein leži na jugu Štajerske, na ušću rijeke Saggau u Sulm.

## Historija

Sve do 1968. trgovište se zvalo *Klein*, a Großklein je bilo jedno od naselja. U 15. vijeku Klein se zvao Wenig Klawn, a Großklein - Michel Klawn.

## Znamenitosti

Od znamenitosti Großklein ima malu parohijsku crkvu prvi put dokumentiranu 1170., potpuno rekonstruiranu u baroknom stilu u drugoj polovici 17. vijeka.

Kod Burgstallkogela se nalazi jedna od najvažnijih halštatskih nekropola.

## Privreda
Großklein je trgovački i obrazovni centar ruralnog kraja u kom je najvažnije vinogradarstvo.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Großkleina''
Richard Kiel

**Richard Dawson Kiel** (Detroit, Michigan, 13. rujna 1939 - Fresno, Kalifornija, 10. rujna 2014)  bio je američki glumac, koji se isticao neuobičajenom visinom od 217 cm, zbog koje je često tumačio likove zastrašujućih negativaca. Najpoznatiji je po liku nezaustavljivog ubice po imenu Ralje koga je tumačio u dva filma iz serije o James Bondu - *[[The Spy Who Loved Me]]* i *[[Moonraker (film, 1978)|Moonraker]]*. U ratnom filmu *[[Force 10 from Navarone (film)|Snaga 10 Navarone]]* je tumačio lik četničkog kapetana Dražaka.

Kielova visina je bila posljedica hormonalnog poremećaja koji je izazvao gigantizam. Godine 1992. je doživio prometnu nesreću u kojoj mu je ozljeeđena glava i zbog koje je imao poremećaje ravnoteže, te zbog koje je ostatak života morao koristiti štap i druga pomagala. Kiel je tokom života imao problema sa alkoholizmom koje je, prema vlastitim navodima, prevladao tako što je postao preporođeni kršćanin. Nekoliko godina pred smrt je zajedno sa scenaristicom Pamelom Wallaceom napisao knjigu posvećenu životu Cassiusa Marcellusa Claya, vođi abolicionističkog pokreta u SAD u 19. vijeku.

## Filmografija

### cjelovečernji filmovi

### televizijski nastupi

## Vanjske veze

* 
*
Gigantizam

**Gigantizam** (od grč. γίγας [*gígas*] – "gigant", množ. γίγαντες [*gígantes*]) veličina tela koja znatno premašuje prosečnu veličinu tela – čovekovog, životinjskog, biljnog, astronomskog i sl. Ova pojava naziva se još i *makrosomija*.
**Gigantizam**, u medicini, predstavlja povećani rast koji nastaje zbog prekomernog lučenja hormona rasta pre zatvaranja epifiznih pukotina, najčešce iz adenoma hipofize.

Uz prekomeran rast, obično preko 2 m, postoji i zakasneli pubertet koji pridonosi longitudinalnom rastu i kasnijem zatvaranju epifiznih pukotina. Radi se o vrlo visokim mladim ljudima s nesrazmerno dugim rukama i nogama, velikim šakama i stopalima, smanjen libido, eventualna pojava dijabetesa insipidusa.

Kod čistih oblika građa tela je skladna. Moguća je udruženost gigantizma sa akromegalijom kada se  viđaju dismorfološke promene svojstvene ovom drugom oboljenju (porast nosa, ušiju, zadebljanje i porast usana i jezika, a donja vilica i supraorbitalni luci postaju jače istaknuti, zatim porast šaka, stopala ali i  unutrašnjih organa, srca, jetre, slezine, bubrega, creva, štitaste žlezde). Uz gigantski rast mogu se videti promene uslovljene metaboličkim efektima, potom simptomi tumorskog procesa i znaci insuficijencije neke druge endokrine žlezde.

Najčešći uzrok je adenom hipofize, ređe hiperplazija hipofiznih ćelija, a izuzetno maligni tumor.

Leči se operativnim putem ili primenom radioterapije. Terapijska primena polnih hormona sprovodi se radi bržeg sazrevanja skeleta i skraćenja perioda rasta.

## Povezano
* Gigantizam (ostrvski), biološki fenomen gde se veličina životinja izolovanih na nekom ostrvu dramatično povećava kroz nekoliko generacija.
The Incredible Hulk Returns

***The Incredible Hulk Returns*** ( je američki televizijski science fiction film snimljen 1988. godine u režiji Nicholasa Coree. Predstavlja nastavak TV-serije *[[The Incredible Hulk (TV serija, 1978)|The Incredible Hulk]]* temeljene na istoimenom stripu u izdanju Marvel Comicsa. U njemu Bill Bixby ponavlja ulogu dr. Davida Bannera, naučnika koji se zbog posljednica nuklearnog incidenta u trenucima uzbuđenja transformira u divovsko čudovište zelene kože. Radnja prikazuje kako će njegovi pokušaji da radeći u institutu pronađe lijek za svoje stanje dovedu do toga da se upozna sa Thorom (čiji lik tumači Eric Allan Kramer) i da se zajedno bore protiv kriminalaca. *The Incredible Hulk Returns* predstavlja prvi *[[crossover (fikcija)|crossover]]* u historiji igranih ekranizacija Marvelovih stripova, te svojevrsnu preteču Marvelovog filmskog univerzuma; bio je zamišljen i kao svojevrsni pilot "na mala vrata" za TV-seriju o Thoru, koja nikada nije snimljena. To se ponekad tumači prevelikim skretanjem od stripovskom predloška, s obzirom da je u TV-filmu Donald Blake, koji originalno predstavlja Thorovu krinku/alter ego, prikazan kao poseban lik (i koga tumači Steve Levitt.
 
Sljedeće je godine snimljen nastavak pod naslovom *[[The Trial of the Incredible Hulk]]* u kojoj se Hulk sreće sa Daredevilom.

## Uloge
* Bill Bixby ... Dr. David Banner
* Lou Ferrigno ... The Hulk
* Jack Colvin ... Jack McGee
* Steve Levitt ... Donald Blake
* Eric Kramer ... Thor
* Tim Thomerson ... Jack LeBeau
* Charles Napier ... Mike Fouche
* Lee Purcell ... Dr. Margaret Shaw
* John Gabriel ... Joshua Lambert
*Jay Baker ... Zachary Lambert

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* Hulk Smash Television!
Journal d'un scélérat

***Journal d'un scélérat*** () je francuski crno-bijeli kratki igrani film snimljen 1949. godine u režiji Érica Rohmera, kome je to bilo debitantsko ostvarenje. Predstavlja svojevresnu slobodnu adaptaciju klasičnog hollywoodskog nijemog filma *[[Foolish Wives]]*, a protagonist, čiji lik tumači Paul Gégauff je varalica koji bezočno iskorištava bogate žene. Danas se smatra izgubljenim.

## Vanjske veze
* 
*
Présentation ou Charlotte et son steak

***Présentation ou Charlotte et son steak*** () je francuska crno-bijela kratka filmska komedija snimljena 1951. u režiji Erica Rohmera. U njoj Jean-Luc Godard tumači mladića koji sa svojom djevojkom Charlotte dolazi u stan te je pokušava ljubiti dok ona pravi večeru. Napravljena je na filmu od 16&nbsp;mm bez zvuka, a tek kasnije, kada su Godard i Rohmer postali poznata imena, je nadodana sinkronizacija i dijalozi. *Présentation*, u kojoj Godard služi kao narator, je historičarima filma zanimljiva kao svojevrsni uvid u začetke Novog vala.

## Uloge
* Jean-Luc Godard : Walter
* Andrée Bertrand : Clara (naknadna sinkronizacija glasa: Anna Karina)
* Anne Coudret : Charlotte (naknadna sinkronizacija glasa: Stéphane Audran)

## Reference

### Vanjske veze
* 
*
Kriptokratija

**Tajna vlada**, **vlada iz sjene** ili **kriptokracija** je koncept prema kome javni i formalni predstavnici vlasti u nekoj državi (državni poglavar, šef vlade, članovi parlamenta i sl.) u stvarnosti ne drže vlast, odnosno predstavljaju tek marionete stvarnih vlastodržaca koji upravljaju "iz sjene", odnosno daleko od očiju od javnosti koja bi eventualno mogla propitivati njihove krajnje motive. Taj se koncept najčešće vezuje uz teorije zavjere koje nastoje objasniti zbog čega vlade u brojnim zemljama sprovode politiku koja je suprotna volji i interesima stanovništva, uključujući vlastito glasačko tijelo; obično se koncept vlade vezuje uz strane elemente (vanzemaljci, Vatikan), manjine kao što su Jevreji ili međunarodno umrežena tajna društva kao što su masoni te razne elitne organizacije poput Trilaterne komisije i Bildeberške grupe.

## Povezano
*Siva eminencija
*Država u državi
*Duboka država
*Novi svjetski poredak (konspirativna teorija)
Antonín Zápotocký

**Antonín Zápotocký**  (19. decembar 1884 – 13. novembar 1957) bio je komunistički premijer od 1948. do 1953. i predsednik Čehoslovačke od 1953. do 1957. godine.

Rođen je 1884. godine u Zakolanima, Austro-Ugarska (danas Češka). Njegov otac bio je Boleslav Zapotocki, jedan od osnivača Češke socijaldemokratske partije (ČSDP). Antonjin je bio delegat levog krila ČSDP na Drugom kongresu Kominterne u Petrogradu 1920. godine. zajedno sa Bogumirom Šmeralom, bio je osnivač Komunističke partije Čehoslovačke (KPČ) 1921. i njen sekretar od 1922. do 1925. godine.

Godine 1940, završio je u koncentracionom logoru Sachsenhausenu, gde je bio robijaš-funkcioner. Pušten je iz logora 1945. godine.

Bio je predsednik Ustavotvorne skupštine Čehoslovačke od 18. juna do 28. jula 1946. godine. Dana 15. juna 1948, postao je premijer Čehoslovačke, zamenivši Klementa Gotvalda, koji je postao predsednik. Po povratku sa Staljinove sahrane, Gotvald se razboleo od zapaljenja pluća i umro, nakon čega ga je na mestu predsednika zamenio Zapotocki.

Zapotocki je tokom svog mandata provodio politiku tolerancije, ali je gubio uticaj pred sve većim angažovanjem staljinista Antonina Novotnog. Umro je u Pragu 1957. godine, za vreme trajanja predsedničkog mandata
## Vanjske veze
*Biography
* H. Gordon Skilling, "The Formation of a Communist Party in Czechoslovakia", American Slavic and East European Review, Vol. 14, No. 3 (Oct., 1955), p.&nbsp;346-358 
* H. Gordon Skilling, "The Comintern and Czechoslovak Communism: 1921-1929", American Slavic and East European Review, Vol. 19, No. 2 (Apr., 1960), p.&nbsp;234-247
The Trial of the Incredible Hulk

***The Trial of the Incredible Hulk*** () je američki science fiction televizijski film snimljen 1989. godine u režiji Billa Bixbyja. Predstavlja nastavak TV-filma *[[The Incredible Hulk Returns]]*, odnosno drugi od tri filma snimljena kao nastavak TV-serije *[[The Incredible Hulk (TV serija, 1978)|The Incredible Hulk]]* temeljene na istoimenom stripu u izdanju Marvel Comicsa. U njemu Bixby ponavlja ulogu dr. Bruce Bannera, naučnika koji se, nakon što je bio izložen nuklearnom eksperimentu, u trenucima uzbuđenja transformira u zastrašujućeg mišićavog diva zelene kože. Radnja prikazuje kako Banner, nastojeći zauzdati svoje stanje, dolazi u grad kojim vlada okrutni gangsterski bos Wilson Fisk (čiji lik tumači John Rhys-Davis te ulazi u nevolje sa zakonom iz kojih će ga nastojati izbaviti slijepi advokat Matt Murdock (čiji lik tumači Rex Smith), za koga se na kraju ispostavi da je maskirani borac za pravdu koji djeluje pod imenom Daredevil.

Slično kao i prethodni film, *The Trial* je predstavljao pilot "na mala vrata", odnosno pokušaj da se preko *[[crossover (fikcija)|crossovera]]* pokrene TV-serija koja bi predstavljala spin-off *Hulka*, u ovom slučaju posvećena Daredevilu. Iako je film imao relativno visoku gledanost, kritike su bile loše, a dio fanova razočaran zbog toga što se Hulk pojavljuje relativno malo u filmu, a suđenje iz naslova predstavlja tek njegovu viziju.

Sljedeće je godine snimljen TV-film *[[The Death of the Incredible Hulk]]* kojim je serija o Hulku konačno završila.

## Uloge
* Bill Bixby ... David Banner/David Belson 
* Lou Ferrigno ... Hulk
* Rex Smith ... Matt Murdock/Daredevil
* John Rhys-Davies ... Wilson Fisk
* Marta DuBois ... Ellie Mendez
* Nancy Everhard ... Christa Klein
* Richard Cummings Jr. ... Al Pettiman
* Nicholas Hormann ... Edgar
* Joseph Mascolo ... Albert G. Tendelli
* John Novak ... Denny
* Dwight Koss ... John
* Mark Acheson ... Turk

## Izvori

## Vanjske veze
*
Les Petites Filles modèles (film, 1952)

***Les Petites Filles modèles*** () je francuski crno-bijeli igrani film koji se 1952. godine snimao u režiji Erica Rohmera. Predstavljao je adaptaciju istoimenog romana za djecu Comtesse de Ségur. Produkcija je obustavljena i film nikada nije bio dovršen.

## Uloge
* Marie-Hélène Mounier : Sophie Fichini
* Martine Laisné : Camille de Fleurville
* Anna Misonzine : Madeleine de Fleurville
* Catherine Clément : Marguerite de Rosbourg
* Josette Sinclair : Mme. de Fleurville
* Josée Doucet : Mme. de Rosbourg
* Olga Baïdar-Poliakoff : Mme. Fichini
* Jean-Yves Tierce : Hurel, le boucher
Jaroslav Heyrovský

**Jaroslav Heyrovský** (20. 12. 1890 &ndash; 27. 3. 1967) bio je češki kemičar i izumitelj. Heyrovský je izumio polarografsku metodu, elektroanalitičku metodu te mu je uručena Nobelova nagrada za kemiju 1959. Njegovo glavno polje rada bila je polarografija.

Rođen je u Pragu kao peto dijete Leopolda Heyrovskog, koji je bio profesor za Rimsko pravo, i njegove supruge Clare. Heyrovský je pohađao Karlov univerzitet u Pragu i studirao kemiju, fiziku i matematiku. Od 1910. do 1914. nastavio jer studirati na University College London, gdje ga je znaimao rad na elektrokemiji. Tijekom prvog svjetskog rata, radio je u vojnoj bolnici.

Nakon obrazovanja, postao je profesor na Karlovom univerzitetu u Pragu. 1922. izumio je polarografsku metodu te se posvetio daljnjem znanstvenom radu na tom polju. Osnovao je školu čeških polarografa u sveučilištu. 1950. imenovan je ravnateljom novo uspostavljenog polarografskog instituta koji je dvije godine kasnije uključen u Čehoslovačku akademiju znanosti. 1926. oženio se za Marie Koranovu, te su imali dvoje djece.

Dobio je razne počasne doktorate na sveučilištima. Čehoslovačka ga je 1951. nagradila Državnom nagradom, a 1955. Redom Čehoslovačke. Podučavao je polarografiju u SAD-u 1933., SSSR-u 1934., Engleskoj 1946., Švedskoj 1947., Kini 1958. i Egiptu 1960.

1959. uručena mu je Nobelova nagrada za kemiju za "otkriće i razvoj metode i analize polarografije". On je prvi i do danas jedini češki državljanin koji je dobio Nobelovu nagradu na tom polju. Umro je 1967. u dobi od 76 godina.

## Reference

## Vanjske veze
* Nobelova nagrada za kemiju 1959.
Diskografija benda Dio

Detaljan popis diskografije, američkog heavy metal sastava Dio.

## Diskografija

## Studijski i uživo albumi

## Kompilacije

### Singlovi
Sankt Veit an der Glan (okrug)

**Sankt Veit an der Glan** je jedan od 95 austrijskih okruga (bezirka) od 55,366 stanovnika.

## Geografija

Okrug Sankt Veit an der Glan leži na sjeveroistoku Koruške, pored štajerske 
granice, administrativni centar okruga je grad **[[Sankt Veit an der Glan]]**.

Sankt Veit an der Glan sa zapada graniči sa Okrugom Feldkirchen, sa sjevera sa Štajerskom, sa istoka sa Okrugom Wolfsberg, sa juga sa 
Okrugom Klagenfurt-Land i statutarnim gradom Klagenfurtom, a sa jugoistoka sa Okrugom Völkermarkt.

## Administrativna podjela okruga

Sankt Veit an der Glan je administrativno podjeljen na 20 općina od kojih 4 imaju status grada, 9 ima status trgovišta, a njih 7 su obične općine;.

### Gradovi

*Althofen (slovenski: *Stari dvor*)
*Friesach (slovenski: *Breže*)
*Sankt Veit an der Glan (slovenski: *Šentvid ob Glini*)
*Straßburg

### Trgovišta

*Brückl (slovenski: *Mostič*)
*Eberstein (slovenski: *Svinec*)
*Gurk (slovenski: *Krka*)
*Guttaring (slovenski: *Kotarče*)
*Hüttenberg 
*Klein Sankt Paul (slovenski: *Mali Šentpavel*)
*Liebenfels 
*Metnitz 
*Weitensfeld im Gurktal

### Općine

*Deutsch-Griffen 
*Frauenstein 
*Glödnitz 
*Kappel am Krappfeld 
*Micheldorf 
*Mölbling 
*Sankt Georgen am Längsee 
 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Okruga Sankt Veit an der Glan''
Lavant (rijeka)

**Lavant** (slovenski: *Labotnica*) je rijeka u Koruškoj duga 64 km, sjeverna pritoka rijeke Drave.

## Karakteristike

Rijeka Lavant izvire na obroncima planine Zirbitzkogel (2396 m, Seetalerske Alpe) u Štajerskoj, 
Od tamo teče kroz istočni dio Koruške između planinskih masiva Saualpe i Koralpe, a ulijeva se u rijeku Dravu u blizini Lavamünda.

U svom gornjem dijelu Lavant je planinska rijeka, sa uskom dolinom, tu ima 10 km dugu klisuru koja se proteže od Twimberga sve do Sankt Gertrauda (503 m). To je kraj bogat je šumama i travnjacima, tu se nalazi Reichenfels (809 m) 
bivši  rudarski grad.

U svom donjem dijelu Lavant teče kroz široku otvorenu , gusto naseljenu dolinu, koju zovu - **Koruški raj** zbog blage [klime i cvjetajuće
[poljoprivreda|poljoprivrede (pšenica, voće). 
Grad Wolfsberg koji leži na nadmorskoj visini od 463 metara, je ekonomski centar doline.

Jedna od rijetkih austrijskih konusnih bazaltnih planina leži pored Sankt Paula (412 m).

Dolina Lavanta je dio Okruga Wolfsberg, a to je područje od 973 km², u kom živi  53,464 stanovnika.)

Željeznička pruga Zeltweg - Lavamünd u Lavantskoj dolini povezuje korušku željezničku mrežu sa prugom - Sankt Paul - Bleiburg u Dolini Jaunt. 
Austrijski Južni autoput A2 jednim dijelom prolazi kroz Lavantsku dolinu od Twimberga do Sankt Andrä.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Lavant, Fluss''
Süd Autobahn

**Süd Autobahn** ili **A2** (prevedeno: *Južni autoput*) je austrijski autoput koji ide od Beča preko Donje Austrije, Gradišća, Štajerske 
do Koruške i talijanske granice.

## Karakteristike i historija gradnje

A2 je svojom dužinom od 372,783 km najduži austrijski autoput.
Planovi za izradnju tog autoputa pojavili su se odmah nakon Anschlussa u sklopu izgradnje takozvanih - *Reichsautobahna*, ali su pali u vodu nakon početka Drugog svjetskog rata.

Prva dionica na tom pravcu počela se graditi u maju 1958. u Bečkoj kotlini na dionici dugoj 45 km između Beča i Wiener Neustadta.

Posljednja dionica od Völkermarkta do Klagenfurta u dužini od 16,531&nbsp;km dovršena je 
25. novembra 1999.
Radovi na kompletiranju autoputa nastavljeni su sve do 2007. izgradnjom pristupnih dionica.

## Galerija slika

Datoteka:Austria A2 moedling.jpg|A2 kod Mödlinga
Datoteka:A2 Pinkafeld.JPG|A2 u Gradišću
datoteka:A2 Knoten Graz-Ost.JPG|Čvor kod Graza
datoteka:A2 Klagenfurt-West 3.JPG|Autoput kod Klagenfurta


## Reference

## Vanjske veze

* Süd Autobahn (A 2)
Feldkirchen (okrug)

**Feldkirchen** je jedan od 95 austrijskih okruga (bezirka) od 30,074 stanovnika.

## Geografija

Okrug Feldkirchen leži na sjeveru Koruške, pored štajerske granice, administrativni centar okruga je grad **[[Feldkirchen in Kärnten]]**.

Feldkirchen sa zapada graniči sa Okrugom Spittal an der Drau, sa sjevera sa štajerskim Okrugom Murau, sa istoka sa Okrugom Sankt Veit an der Glan, sa jugozapada sa statutarnim gradom Villachom i Okrugom Villach-Land, sa juga sa 
Okrugom Klagenfurt-Land i sa jugoistoka sa statutarnim gradom Klagenfurtom.

## Administrativna podjela okruga

Feldkirchen je administrativno podjeljen na 10 općina od kojih jedna ima status grada, a sve ostale su obične općine;.

### Gradovi

* Feldkirchen in Kärnten (slovenski: *Trg*)

### Općine

* Albeck
* Glanegg
* Gnesau (slovenski: *Knežova*)
* Himmelberg
* Ossiach (slovenski: *Osoje*)
* Reichenau
* Sankt Urban
* Steindorf am Ossiacher See
* Steuerberg

## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Okruga Feldkirchen''
Hermagor (okrug)

**Hermagor** je jedan od 95 austrijskih okruga (bezirka) od 18,477 stanovnika.

## Geografija

Okrug Hermagor leži na krajnjem jugozapadu Koruške, pored tirolske granice, administrativni centar okruga je grad **[[Hermagor-Pressegger See]]**.

Hermagor sa zapada graniči sa Tirolom, sa sjevera sa Okrugom Spittal an der Drau, sa istoka sa Okrugom Villach-Land i sa juga sa Italijom.

## Administrativna podjela okruga

Hermagor je administrativno podjeljen na 7 općina od kojih jedna ima status grada, dvije imaju status trgovišta, a njih 4 su obične općine;

### Gradovi

*Hermagor-Pressegger See (slovenski: *Šmohor-Preseško jezero*)

### Trgovišta

*Kirchbach (slovenski: *Cirkno*)
*Kötschach-Mauthen (slovenski: *Koče-Muta*)

### Općine

*Dellach (slovenski: *Dole*)
*Gitschtal (slovenski: *Višprijska dolina*)
*Lesachtal (slovenski: *Lesna dolina*)
*Sankt Stefan im Gailtal (slovenski: *Štefan na Zilji*)
 
## Reference

## Vanjske veze
* ''Službene stranice Okruga Hermagor''
Hermagor-Pressegger See

**Hermagor-Pressegger See** (slovenski: *Šmohor-Preseško jezero*) je grad na jugu Austrije od 6,914 stanovnika
, on je i administrativni centar Okruga Hermagor.

## Geografija

Hermagor leži na jugu Koruške, nedaleko od talijanske granice u dolini rijeke Gail, na mjestu gdje se ona spaja s Dolinom Gitschtal.

Nedaleko od grada prema istoku leži jezero Pressegger, kako je relativno plitko, ono je najtoplije jezero u Koruškoj, prosječne ljetne temperature od 28 °C, pa je idealno za kupanje.

## Historija
Svoje prvo ime **Hermagor** dobio je po mitskom prvom akvilejskom patrijsrhu sv. Hermagoru

Naselje je prvi put dokumentirano 1169., kao sjedište istoimene parohije. Hermagor je 1288. dobio status trgovišta kao najveće naselje u dolini Gail.

Od 1868. postao je sjedište povećeg garnizona, pa je zbog njega 1894. do Hermagora izgrađena željeznička prugaa. Nakon Prvog svjetskog rata Hermagor je 1930. dobio status grada.

Nakon administrativne reforme zemlje 1973. Hermagor se udružio sa susjednim naseljima i dobio današnje ime.

## Znamenitosti

Najveća znamenitost Hermagora je kasnogotička parohijska crkva, podignuta negdje oko 1485., i ruševine zamaka Malenthein i Khuenburg (prvi put dokumentiran 1189.) koji su u takvom stanju od 16. vijeka.

## Privreda

Od 2,709 zaposlenih koliko ih je bilo 1991. oko 64 % radilo je u tercijarnom sektoru (ugostiteljstvo, trgovina, administracija).

Industrija Hermagora proizvodi hladnjake, tekstil (tradicionalne dirndl haljine), namještaj, drvene konstrukcije za građevinarstvo i predmete od metala.

## Pobratimski gradovi

*, Pontebba

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Hermagor-Pressegger Seea''
Pressegger

**Pressegger**  (slovenski: *Preseško jezero*) je malo jezero u Koruškoj, u Okrugu Hermagor.

## Karakteristike

Jezero leži na nadmorskoj visini od 560 metra, ima površinu od 0.055 km², dugo je 1 a široko do 
0,6 km i duboko 14 metra. Kako je relativno plitko, ono je najtoplije jezero u Koruškoj, prosječne ljetne temperature od 28 °C.

Pressegger je protočno jezero koje dobija vode iz potoka Vella sa jugozapada, vode mu otječu potokom Seebach na jugoistoku do rijeke Gail.

Zapadna i istočna obala jezera obrasle su trskom, a na sjeveroistočnoj obali leži selo Presseggen.

Zapadno od jezera leži grad Hermagor-Pressegger See administrativni centar Okruga Hermagor.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Pressegger See''
Sankt Veit an der Glan

**Sankt Veit an der Glan** čita se Sankt Fajt na Glanu (slovenski: *Šentvid ob Glini*) je grad na jugu Austrije od 12,567 stanovnika
, on je i administrativni centar Okruga Sankt Veit an der Glan.

## Geografija

Sankt Veit an der Glan leži na sjeveru Koruške, na sjeveroistočnom rubu doline rijeke Glan, udaljen dvadesetak km sjeverno od Klagenfurta.

## Historija

Za srednjeg vijeka bio je feud Babenbergovca, ali je od 1170. postao feud grofova od Sponheima. Prvi put je dokumentiran kao grad 1224.

Sve do 1518. bio je prijestolnica Koruške, u kojoj se kovao novac od 1205. do 1725. (uz manje prekide). Ekonomski prosperitet doživio je kad je dobio privilegiju da trguje željeznom robom, koja je važila od 1399. do 1781.

## Znamenitosti

Historijski centar grada je gotovo sav i danas okružen srednjovjekovnim bedemima (15. vijek) i nekadašnjim 
jarcima.

Grad ima kasnogotičku parohijsku crkvu, ranogotičku samostansku crkvu posvećenu sv. Mariji, u kojoj su od 
1323. bile klarise, a nakon 1640. franjevci (ukinut 1786.), nekadašnju bolnica crkvu iz 14. vijeka, u kojoj se danas nalazi muzej, gradsku vijećnicu iz 15. vijeka, rekonstruiranu 1754./1755. sa štukaturama na fasadi i arkadama u dvorištu (oko 1540.)

Pored tog tu je i Carinthiahaus, zvan i Knežev dvor iz 1523.-1529., u kojoj je danas lokalni historijski muzej, fontanu iz 1566., barokni kužni stup podignut 1715./1716., zamak Koelnhof (orginalno gotički, rekonstruiran između 1778. - 1884., te renesansni zamak Weyer iz 1532.

## Privreda

Od 5,817 zaposlenih koliko ih je bilo 1991. oko 70 % radi u tercijarnom sektoru, a ostali u drvnoj industriji (Funder Industrie GmbH) i građevinarstvu. Pored tog u manjim pogonima proizvode se metalne konstrukcije, eksplozivi i predmeti od kože.

## Pobratimski gradovi

*, Haltern

## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Sankt Veit an der Glana''
Glan (Gurk)

**Glan** (slovenski: *Glina, Glana* ili *Hłana*) je rijeka u Koruškoj duga 64 km, 
sjeverozapadna pritoka rijeke Gurk.

## Karakteristike

Rijeka Glan izvire nedaleko od Jezera Ossiach u Koruškoj. 
Od tamo teče prema jugoistoku preko pitoreskne doline u svom gornjem toku - Obere Glan (Gornji Glan), koja se proteže do grada Sankt Veit an der Glan. U tom dijelu rijeka ima izvrstan kvalitet vode, ali kad uđe u Gosposvetsko polje (Zollfeld) postaje zagađenija. Nakon što prođe Klagenfurt, nešto južnije ima ušće u Gurk.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Glan''
Železnička stanica Topčider

**Železnička stanica Topčider** je bila jedna od železničkih stanica na pruzi Beograd—Bar i Beograd—Niš. Nalazi se naselju Topčider u opštini Savski venac u Beogradu. Nastavlja se u jednom smeru ka Rakovici, u drugom prema Beograd glavnoj stanici, u trećem prema Novom Beogradu. Železnička stanica Topčider sastoji se iz 6 koloseka.

## Povezivanje linija
* Železnička pruga Beograd–Niš　
* Železnička pruga Beograd–Bar　

## Vanjske veze
Lavamünd

**Lavamünd** čita se *Levamind* (slovenski: *Labot*) je trgovište na jugu Austrije od 3,012 stanovnika, koje administrativno podpada pod Okrug Wolfsberg.

## Geografija

Lavamünd leži na jugu Koruške nedaleko od slovenske granice, na ušću rijeke Lavant u Dravu.

U Lavamündu se nalazi carinski ured, a u prigradskom naselju *Leifling* je sve donedavno bio granični prijelaz.

## Historija

Lavamünd je prvi put dokumentiran 1091.

## Znamenitosti

Od znamenitosti Lavamünd ima gotičku parohijsku crkvu iz 15. vijeka, i baroknu crkvu Kalvariju iz 1690. dograđenu oko 1725.

## Privreda

Najviše zaposlenih radi u enerrgetskom sektoru, pored grada su podignute dvije hidroelektrane; *Schwabeck* - 1942., snage 72 MW i *Lavamünd* - 1944., snage 28 MW, pored tog ima i par velikih trafo-stanica.
Dosta ljudi radi na carini, održavanju cesta i u par većih pilana.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Službene stranice Lavamünda''
Karla LaVey

**Karla Maritza LaVey** (San Francisco, 1952. – ) američka je okultistica, koja je bila vrhovna svećenica Sotonističke crkve (eng. *Church of Satan*). Osnovala je religijsku organizaciju koja je znana kao Prva sotonistička crkva (eng. *First Satanic Church*).

Rođena je 1952. godine u San Franciscu, Kalifornija, SAD. 

Njezini su roditelji bili Anton Szandor LaVey (osnivač Sotonističke crkve) i njegova supruga Carole Lansing.

Karla je polusestra glazbenice i okultistice Zeene, koja je neko vrijeme bila sotonistička vrhovna svećenica, ali se odrekla sotonizma i prihvatila budizam. Karlin je polubrat Satan Xerxes Carnacki LaVey.

Tijekom 1970-ih, Karla je bila veoma dobra prijateljica glumca i glazbenika Alicea Coopera, kojeg je predstavila svome ocu.

1979. Karla je otišla u Amsterdam kako bi privukla ljude u Europi da se pridruže Sotonističkoj crkvi. Tada je postala vrhovna svećenica. Pojavila se u filmu *[[Satanis]]*.

1997. Karlin je otac umro, a Karla i Blanche Barton, nevjenčana supruga Karlina oca, objavile su da će zajedno voditi Crkvu i biti njezine svećenice. 

Ipak, Karla je ušla u sukob s "maćehom" zbog nasljedstva te je osnovala svoju vlastitu sotonističku organizaciju.
## Izvori