open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tsawatenok

**Tsawatenok** (Tsawataineuk, Dzawada'enuxw, Dzawada'enux), pleme američkih Indijanaca iz skupine Kwakiutl, porodica Wakashan, naseljeno na Kingcome Inletu u kanadskoj procvinciji Britanska Kolumbija, istočno od plemena Hahuamis. 
Kultura je tipična za Kwakiutle. Žive u drvenim drvenim kućama bighouses ili gigukwdzi, velike strukture, sa krovovima na dvije vode, namijenjene za proširene obitelji. Svaka obitelj u 'velikoj kući' ima svoje određeno mjesto. Glavno naselje im je Gwa'yi. danas žive na rezervatima: Bat-L-Ki 3, Charles Creek 2, Kawages 4, Kukwapa 5 i Quaee 7.

## Vanjske veze
* Musgamakw Tsawataineuk  
* Kwakiutl Indian Tribe History
* Tsawataineuk
Walas Kwakiutl

**Walas Kwakiutl** /='the great kwakiutl'/ (Kod raznih autora nazivaju se i Lakwi’lala, Lakwilala, Lâ’kuilila, Lock-qua-lilas, Wa’las Kwa-kiutl, Waw-lis-knahkewlth, Waw-lis-knahk-newith), jedno od četiri ili pet plemena iz skupine pravih Kwakiutl Indijanaca u području Fort Ruperta u kanadskoj provinciji Britanska Kolumbija. Ranije su bili poznati kao Lakwilala, od kojih se dio pomiješao (u drugoj polovici 19. stoljeća) sa malenim plemenom Tlitlekit, stvorivši novo pleme, Komkutis. Dio ih je prema Boasu živio sa Kwixa Indijancima u selu K’abilis, a ostali u Adap’e na Turnour Islandu.

Sastojali su se od rodova (gentes): Tsentsenkaio, Gyekem, Waulipoe, Tlekem i Tletlkete. Populacija 30 (1889), tada su bili zadnji puta samostalno popisani
## Izvori

## Vanjske veze
* Kwakiutl Indian Tribe History
Wikeno

**Wikeno** (Wuikinuvx, Oweekeno, Oowekeeno).- Pleme Heiltsuk Indijanaca, porodica Wakashan, sa Rivers Inleta u Britanskoj Kolumbiji, Kanada. Prema arheološkim nalazima ovdje bi se mogli nalaziti kojih 9,000 godina. Swanton navodi sela: *[[Niltala]]*, *[[Nuhitsomk]]*, *[[Somhotnechau]]*, *[[Tlaik]]*, *[[Tsiomhau]]* i *[[wikeno, indijansko selo|Wikeno]]*.

Prema antropologu Boasu njihovi klanovi su bili Koikaktenok, Gyigyilkam, Waokuitem, Wawikem, Guetela i Nalekuitk.

Danas su Wikeno Indijanci naseljeni na 3 reezrvata: Katit 1 (Oweekeno Village), na sjevernoj obali Wannock Rivera između jezera Oweekeno Lake i Rivers Inleta; Kiltala 2 (*Gidala 2*), šest milja zapadno od sela Oweekeno; i *Cockmi #3*, 30 milja jugozapadno od ušća Rivers Inleta. Pleme broji preko preko 400 duša, od toga oko 100 u selu na Wannock Riveru.

Oweekeeno Nation, kako se službeno vode članovi su plemenskog vijeća *Oweekeno Kitasoo Nuxalk Tribal Council*.

## Jezik
Wikeno Indijanci govore dijalektom oowekyala.

## Izvori

## Vanjske veze
* An Introduction to Oweekeno 
* Oweekeno (Wuikinuvx) Nation 
* Bellabella Indians of Canada
* Oweekeno/Wuikinuxv Nation
Wiwekae

**Wiwekae** (We Wai kai, We Wai Kai, Cape Mudge Indian Band), jedna od bandi Lekwiltok Indijanaca čiji je dom bio između Bute i Loughborough Inleta u kanadskoj provinciji Britanska Kolumbija. Sastojali su se od 4 plemenska klana ili obitelji (gentes), od kojih su tri poznata po imenima Gyigyilkam, Gyeksem, i Wiweakam, dok četvtom ime nije poznato. Glavno središte (1885), prema Dawsonu, bio im je * 'grad' * Tsakwalooin na Cape Mudge. Populacija je 1910 iznosila 103. U suvremeno vrijeme ima ih oko 900, od čega 500 van rezervata. rezervati: Village Bay, Open Bay, Drew Harbour i Cape Mudge na Quadra Islandu i Quinsam na Campbell Riveru.

## Vanjske veze
* We Wai Kai Nation
Xaixais

**Xaixais** (Xaihais, Haihais, Haehaes; China Hat, naziv kod Swantona), jedno od plemena Kwakiutl Indijanaca, uže grupe Bella Bella, nastanjeno na području Tolmie Channel i Mussel Inleta u kanadskoj provinciji Britanska Kolumbija. Xaixais danas žive ujedinjeni sa plemenom Kitasoo, stranim plemenom iz grupe Tsimshian, porijeklom sa Kitasu Baya. Ova suvremena zajednica danas broji oko 400 duša a organizirani su u 4 klana: Gaanhaanda (Raven; Gavran), Gispudwada (Killer Whale; Kit ubojica), Laxgeek (Eagle; Orao) i Laxgibu (Wolf; Vuk). Glavno naselje im je Klemdulxk (Klemtu).

## Vanjske veze
* Bellabella Indians of Canada
* About Klemtu
Biskatronge

**Biskatronge** (Biscatronge, Plañidores, Pleureurs, Weepers), indijansko pleme koje je u drugoj polovici 17. stoljeća živjelo negdje u Teksasu, sjeverno ili sjeveroistočno od zaljeva Matagorda, možda između rijeka Brazos i Colorado. Spominje ih jedino Anastase Douay koji je učestvovao u La Saleovoj ekspediciji 1685 ili 1686.

Biskatronge se ne mogu identificirati ni sa jednim plemenom iz putovanja ekspedicije Henria Joutelaa, dok ih A. S. Gatschet, bez valjanog razloga identificira sa Coco Indijancima, jednim plemenom iz skupine Karankawa.

Naziv *plakači*, dali su im ga ljudi La saleove ekspedicije, objašnjava se njihovim običajem da bi strane putnike iz daleka dočekali s plačem, mislivši pri tom kako je i njihovim najmilijima koji su na dalekom putu, i kojima tek predstoji povratak.
## Izvori

## Literatura
* Isaac Joslin Cox, ed., The Journeys of René Robert Cavelier, Sieur de La Salle (2 vols., New York: Barnes, 1905; 2d ed., New York: Allerton, 1922).
* Albert S. Gatschet, The Karankawa Indians, the Coast People of Texas (Cambridge, Massachusetts: Peabody Museum of American Archaeology and Ethnology, 1891). 
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959). 
* John Gilmary Shea, Discovery and Exploration of the Mississippi Valley (New York: Redfield, 1852).
## Vanjske veze
* A New Discovery of a Vast Country in America
Capinans

**Capinans**, maleno pleme američkih Indijanaca koje Iberville 1699. nalazi zajedno sa Biloxima i Pascagoulama u Mississippiju. Svih zajedno tada ih je bilo oko stotinu obitelji. Hodge smatra da bi mogli biti identični Moctobima, a prema Swantonu možda su ogranak Biloxija ili Pascagoula. Popisom koji daje Bienville (1725. ili 1726.) plemena Biloxi, Chatot, Capinans, Washa, Chawasha i Pascagoula brojala su svega 251 mušku osobu.

## Vanjske veze
* Capinans Indian Tribe History
Decubadao

**Decubadao** (Acubadao), neidentificirana grupa Indijanaca iz južnog Teksasa poznata tek po de Vacinim izvorima, koji kroz Teksas putuje između 1527. i 1534. godine. Njihov točan lokalitet nije poznat, a nalazio se negdje zapadno od plemena Yguace.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959).

## Vanjske veze
* Decubadao (Acubadao) Indians
Heiltsuk

**Heiltsuk** (izgovor hajlcuk), jedna od dvije glavne grane Bella Bella Indijanaca (druga je Haisla), s Milbank Sounda, jezera Wikeno, Rivers Inleta, Tolmie Channela i Mussel Inleta. Heiltsuk Indijanci u pravom smislu su Bella Bella vlastiti, dalje podijeljenih na Oealitke, Oetlitke i Kokaitke. Ostala plemena koja pripadaju u Bella Belle su China Hat s Tolmie Channela i Mussel Inleta; Wikeno s Rivers Inleta i Somehulitk i Nohuntsitk s jezera Wikeno.

## Jezik
Jezik Hailhzaqvla, koji govore neka od ovih plemena (Bella Bella ili p@lbálá i Haihais ili Xaihais, Xíxís) pripada jezicima Kwakiutlan, porodica Wakashan, a sam naziv Heiltsuk anglicizam je indijanskog naziva hilhzhaqw. Drugim jezikom oweekyala ili ?uwík'ala govori narod Wikeno, Oweekeno ili ?uwik'inuxw.

## Kultura i povijest
Hajlcuk Indijanci pripadaju kulturno području Sjeverozapadne obale kao i ostala Kwakiutl plemena: Koskimo, Haisla, Nahwitti i Kwakiutli. Glavni prepoznatljivi simbol ove kulture su institucija potlatcha koja je s federalnog nivoa stavljena van zakona u kasnom 19.-tom stoljeću pa sve do 1951. Populacija Hajlcuka je od izvornih 2.000 (1700) svedena na svega 200 (1900.), da bi opet počela rasti u drugoj polovici 20. stoljeća: 1.200 (1977.,); 2.000 (2000.,); 2.870 (2005.,).

## Heiltsuk danas
Današnji Heiktsuki sastoje se danas od 6 plemenskih grupa: 1) 'Isdaitxv (ili Yisdaitxy; ="People of isdai"), 2) Uyalitxv (W'uyalitxv, Wuyalitxv), 3) Uwithitxv (Wuithitxv), 4) 'Qvuqvayaitxv ili `Qvuqvay'aitxv (Qvaqvayaitxv, 'Qv6qvayaitxv; ="Calm Water People"), 5) Xixis (XiXis) i 6) 'Kviai'itxv (Kviayitxv) koji žive u Waglisli (Bella Bella).

## Popis rezervata
* Bella Bella Indian Reserve 1
* Clatse Indian Reserve 5
* Elcho Indian Reserve 6
* Grief Island Indian Reserve 2
* Hoonees Indian Reserve 2
* Howeet Indian Reserve 8
* Island Indian Reserve 14a
* Kajustus Indian Reserve 10
* Kisameet Indian Reserve 7
* Kluemt Indian Reserve 15
* Kokyet Indian Reserve 1
* Koqui Indian Reserve 6
* Kunsoot Indian Reserve 9
* Kyarti Indian Reserve 3
* Neekas Indian Reserve 4
* Noota Indian Reserve 4
* Pole Island Indian Reserve 14
* Quartcha Indian Reserve 3
* Tankeah Indian Reserve 5
* Tcimotf Indian Reserve 1a
* Werkinellek Indian Reserve 11
* Yellertlee Indian Reserve 2
* Yeo Island Indian Reserve 13

## Vanjske veze
* Heiltsuk 
* Heiltsuk 
* The Heiltsuk-Oweek'ala Language
* Heiltsuk
Las Mulas Indijanci

**Las Mulas Indijanci**, ime koje je možda pogrešno dano od strane John Reed Swantona i A. C. Fletchera za neku skupinu Indijanaca koja je po njima živjela na Rancho de las Mulas, osnovanom prije 1755. na Cibolo Creeku istočno od San Antonia u Teksasu. O njima ne postoje nikakvi dokumenti, niti se spominju igdje u Teksasu . Frederick Webb Hodge ih navodi na popisu plemena koja su živjela na Karankawan teritoriju .

## Izvori
Ootlashoot

**Ootlashoot**, jedno od neidentificiranih plemena koja spominju Lewis i Clark, navodeći ih uz Micksucksealtone i Hohilpose kao jedno od plemena Tushepawa. Hodge za njih također kaže da su neidentificirana skupina koja je možda označavala kitunahanska i (ili) šahaptinska plemena.

Lewis i Clark kažu da su (1805-1806) u proljeće i ljeto živjeli na rijeci Clarke, a u jesen i zimu na Missouriju i njenim pritokama. Populacija im po istom izvoru iznosila 400 u 33 nastambe

## Izvori
Petao

**Petao**, pleme ili selo koje spominje Joutel (1687), a nalazilo se sjeverno ili sjeverozapadno od rijeke ' *Maligne* ' (Colorado) u Teksasu. Ovaj naziv čuo je od Ebahamo Indijanaca, mogućih rođaka Karankawa. Teritorij na kojem su živjeli petao nasstanjivala su caddoanska plemena. 

Joutel njihovo ime navodi pod više sličnih naziva: Petaro, Petzare; Petaz (Shea 1870 u Charlevoix, New France); Petçares (Barcia, 1723).

## Izvori
Shyik

**Shyik**, jedno od indijanskih plemena koje se spominje u Yakima-ugovoru iz 1855. godine. Izvori ih spominju i pod pluralnim oblicima Shyicks (Keane u Stanford, 1878) i Shyiks (Camp Stevens treaty, 1855). Uz ostalih 13 plemena ulaze u savez Confederated Tribes and Bands of the Yakama Nation . Njihovo porijeklo i naziv nisu identificirani. Potomaka možda imaju i danas među Yakimama u Washingtonu.

## Izvori
Tahiannihouq

**Tahiannihouq** (Tahinnihouq), pleme američkih Indijanaca poznato tek po izvorima iz La Salleove ekspedicije iz 1687. u kojima se spominju kao neprijatelji Kadohadacho Indijanaca sa Red River iz Louisiane. 

Nema točnih naznaka gdje su oni mogli živjeti, a njihovo područje (prema Thomas N. Campbell-u) moralo se nalaziti sjeverno od Red Rivera
## Izvori
Macro-Chibchan

**Macro-Chibchan** (Chibchan-Paezan) je velika etnolingvistička porodica indijanskih jezika i plemena iz sjeverozapadne Južne Amerike i velikih predjela srednje Amerike. Uz porodicu Chibchan ona, treba uzeti s rezervom, obuhvaća i porodice: Atacamenan, Barbacoan, Chirianan, Chocoan (?), Cuitlatec, Guarauan, Itonama, Jirajaran, Lenca, Misuluan, Muran, Paya, Rama, Talamancan, Xincan, Yuncan. 

Velika porodica Macro-Chibchan na području od Nikaragve do Ekvadora uključuje oko 40 jezika koje govori više od 400,000 ljudi. U području |kolumbijskih Anda ona je obuhvačala, danas izumrli jezik Chibcha Indijanaca, koji su imali visokorazvijenu kulturu. 

Danas su važniji jezici Indijanaca Guaymi (20,000 govornika), Panama; Move (15,000 govornika) u Panami, Cuna (600 govornika), Páez (37,000) u Kolumbiji, Cayapa i Colorado, oko 4,000 u Ekvadoru.

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* South American Indian languages: Macro-Chibchan languages
Itonama

**Itonama** je malena izolirana samostalna jezična porodica i indijanski narod iz sjeveroistočne Bolivije, u departmanu Beni u provincijama Itenéz i Mamoré, napose duž rijeke Itonama, pritoke Guaporé. Itoname su sjedilačko i agrikulturno stanovništvo, dobri kanuisti i tkalci pamučnog tekstila. –Jezik i pleme Itonama jedini su članovi porodice. 1998. bilo ih je (5,090)

## Jezik
Jezik itonama (machoto) govori se u bolivijskoj provinciji Beni od kojih 200 govornika (vidi Sub-tronco Paezano - Lengua Itonama)

## Život i običaji
Rana populacija Itonama (1700.) iznosila je oko 6,000, a danas između 2,000 i 5,000, od kojih mnogi žive po gradovima Magdalena, San Ramón i Huacaraje. Itoname su u povijesti izgubili mnogo populacije. Godine 1720. mestici su odveli u ropstvo oko 2,000 njihovih članova. Kroz 18. stoljeće mnogi žive na misiji Santa Magdalena. 
Tradicionalno djeca hodaju gola sve do puberteta, nakon čega mlade žene počinju nositi pregače, a muškarci košulje od pamuka ili tape. Žene Itonama poznate su po vještini tkanja pamuka. Oružje muškaraca su luk i strijela, bola i praćka. Po vjeri su animisti i vjeruju da se duhovi mogu vratiti u oblicima kolibrića, leptira ili zmija. Oni mogu zarobiti duši živih ljudi i izazvati bolest ili smrt. 
Današnji Itoname su kršćani i uzgajivači kukuruza, manioke, riže i duhana.

## Literatura
* *Camp, Elizabeth L.* 1968. La religión de los itonama. Riberalta: ILV
* *Millicent R. Liccardi* 1967a. Itonama. Riberalta: ILV.
* *Crevels, Mily*. 2002b. Itonama o sihnipadara, lengua no clasificada de la Amazonía boliviana. Estudios de Lingüística, 16: 1-56. Alicante: Universidad de Alicante.

## Vanjske veze
* Itonama
* Itonama
Paya

**Paya** (Pech).- indijanski narod, njihov jezik i izolirana jezična obitelj iz sjeveroistočnog Hondurasa sa gornjih tokova rijeke Patuca. U ranija vremena Paye su nastanjivali obalu od Trujilla pa do Cape Graciasa, uključujući i Bay Islands s Roatanom, gdje ih 1502 i 1505. na svom 4. putovanju nalazi Kristofor Kolumbo.
Godine 1516. Diego Velasquez, šalje dva broda na Roatan da sakupi Paya Indijance kao robove. Prvi brod s 300 roatanskioh Paya zajedri prema Kubi. Indijanci se pak oslobodiše blizu Havana Harboura, preuzimaju brod i vrate se kući, te pobiju i protjeraju preostale Španjolce. Uskoro dolazi drugi španjolski brod sa mnogo vojnika, koji su pobili preko 500 Paya, a ostali su ostali zarobljeni na vlastitom otoku, i natjerani da rade za španjolske farme. 
Dabas (2006) ima 600 Paya u Hondurasu, poglavito u Dulce Nombre de Culmí (departman Olancho) i Santa María del Carbónu, gdje im je jezik gotovo nestao.

## Vanjske veze
* The Pech (Paya) Indigenous People of Honduras
Atalán

**Atalán** (ne bi se smjela brkati sa porodicom Tallán), porodica indijanskih plemena i jezika koja je u pre-hispansko doba bila raširena u području današnjeg primorja Ekvadora i Perua. Jezici plemena ovih Indijanaca su izumrli, premda možda ima hispaniziranih potomaka u navedenim državama. 

Kao samostalnu porodicu Atalán prvi ju je predložio Rivet (1924) s jezicima manta, huncavilca, puna i tumbez. 
Druga skupina, Caraquean, sastoji se od plemena Caraque (Caraca). 

Godine 1995 popisano je 500 Punáes, 34.850 Huancavilca i 30.340 Manta Indijanaca. Među atalanskim dijalektima spominju se Apichiquí, Cancebí, Charapoto,
Pichote, Pichoasac, Pichunsi, Manabí, Jarahusa i Jipijapa.

## Vanjske veze
* La participación de los pueblos indígenas y negros en ... 
* 8. Entran los invasores en tierra de los Tallanes y enfrentan a la resistencia patriota en Poechos.
Huancavilca

**Huancavilca** je pleme Indijanaca porodice Atalán nastanjeno u Ekvadoru blizu zaljeva Guayaquil, na poluotoku Santa Elena. Jezično su Huancavilca najsrodniji Caraque Indijancima, sa kojima čine posebnu granu Atalána.

Kultura Huancavilca i susjednih Atalanskih plemena Paches (ili Manteños, Manta) i Puná trajala je od nekih 500. pa do 1532.

Bili su ribari i pomorci koji su dolazili u kontakt sa narodima Perua i Srednje Amerike. Glavna izvozna roba bila su im školjke-spondilus, pamučna tkanja, kao i predmeti od zlata, srebra, bakra i opsidijanova ogledala. Pod vlast Inka su došli prilikom osvajanja Huayna Capaca.

Potomci Huancavilca u novije doba broje 34.850 (1995.)

## Vanjske veze
* Pueblos Huancavilca, Manteño y Punáe
* Manteño Huancavilca
* Manteño – Huancavilca
Erigoanna

**Erigoanna**, neidentificirano pleme američkih Indijanaca poznato tek iz francuskih izvora, odnosno La Salleove ekspedicije. Erigone su 1687. bili neprijatelji Ebahamo Indijanaca, jednog od Karankawan plemena koje je živjelo u blizini René Robert Cavelier Sieur de La SalleSalleove utvrde Fort St. Louis, koju je ovaj utemeljio 1685. Grupa Ebahamo ratnika rekla je La Salleu da njihovi neprijatelji žive dalje u unutrašnjosti, prema sjeverozapadu, pa se sumnja da je taj naziv tek francuski oblik imena Indijanaca Aranama, plemena iz grupe Coahuiltecan, koje je u ranom 18. stoljeću živjelo na znatnoj udaljenosti zapadno i sjeverozapadno od Ebahama.

## Literatura
* Albert S. Gatschet, The Karankawa Indians, the Coast People of Texas (Cambridge, Massachusetts: Peabody Museum of American Archaeology and Ethnology, 1891). 
* John Gilmary Shea, Discovery and Exploration of the Mississippi Valley (New York: Redfield, 1852).

## Vanjske veze
* Erigoanna Indians
Puná

**Puná** je pleme američkih Indijanaca, koji su u kolonijalno doba živjeli na istoimenom otoku, a možda i na drugim otocima u zaljevu Guayaquil u Ekvadoru. Bili su srodni plemenima Huancavilca i Manta. Pune su bili u konstantnim ratovima sa svojim susjedima s obale, osobito s onima iz Túmbeza. Prema izvještajima, na otocima su uzgajali kukuruz i drugu kulturu, a posjedovali su i velik broj plovila od balsi. U vrijeme dolaska Španjolaca bili su pod pritiskom Inka, koji su nastojali blokirati njihovu trgovinu s kopnenim partnerima. Od oružja su imali naročite praćke, ratne kijače, sjekire od srebra i bakra te koplja.

Otokom je vladalo sedam kasika (cacique), od kojih je jedan bio najviši. Poglavice su bili poligamni, a sahranjivalo ih se s najljepšim stvarima koje su posjedovali i s najljepšim ženama. U svojim svetištima su vršili žrtvovanja životinja, robova i ratnih zarobljenika. 

Prema Thomasu Cavendishu, Pune su 1587. na svojim otocima imali nekoliko gradova, svaki s oko 200 kuća, a za jedan se kaže da je bio veći od Gravesenda u Engleskoj. Populacija im je iznosila oko 20.000.

Jezično su pripadali porodici Atalán.
## Izvori
Goasila

**Goasila** (Gwa'sala), pleme američkih Indijanaca iz skupine Kwakiutl, porodica Wakashan, naseljeni na Smith Inletu u kanadskoj provinciji Britanska Kolumbija. Jedino naselje Goasila bilo je Waitlas, na ušću rijeke Samo. 

Goasile danas žive ujedinjeni sa plemenom Nakoaktok ili Nakwakto pod kolektivnim imenom Gwa'Sala-Nakwaxda'xw na 26 malenih rezervi, to su: Ann Island 7, Dedagaus 8, Halowis 5, Kai-too-kwis 15, Kequesta 1, Khazisela 7, Ko-kwi-iss 14, Kuthlo 18, Kwetahkis 9, Mahpahkum 4, Na-Kwockto 2, Nathlegalis 3, Nekite 2, Owh-wis-too-a-wan 10, Pahas 3, Pel-looth'l Kai 17, Peneece 11, Saagoombahlah 6, Ta-a-ack 5, Toksee 4, Tsai-kwi-ke 13, Tseetsum-Sawlasilah 6, Tsulquate 4, Waump 16, Wawwat'l 12.

## Vanjske veze
* Kwakiutl Indian Tribe History
* Gwa'Sala-Nakwaxda'xw
Barbacoan

**Barbacoan**, indijanska  jezična porodica iz Kolumbije i Ekvadora koja obuhvaća jezike i dijalekte Indijanaca Andaki, Barbacoa, Cayapa, Tsáchila, Coconuco, Guambiano, Totoro, Kwaiker, Muellamues, Cara, i moguće neke manje skupine. Često je vode kao dio Velike porodice Macro-Chibchan. 

Ranije se ponekad nazivala i Barbacoan-Paezan, no danas se jezik páez, kojim govore Páez Indijanci, vodi kao izolirani jezik. Njemu pripada i dijalekt paniquita kojim govore Paniquita Indijanci.

## Jezična podjela
Andaqui (1)
*Andaqui  [ana] (Kolumbija) 

cayapa-colorado (2)
*Chachi  [cbi] (Ecuador)
*Colorado  [cof] (Ecuador)

Coconucan (2)
*Guambiano  [gum] (Kolumbija) 
*Totoro  [ttk] (Kolumbija) 

Pasto (2)
*awa-cuaiquer  [kwi] (Kolumbija) 
*Barbacoas  [bpb] (Kolumbija)

Skupini barbacoa, u užem smislu, Daniel Garrison Brinton pripisuje plemena Barbacoas, Cayapas, Colorados ili Sacchas, Cuaiqueres, Iscuandes, Manivis i Telembis

Skupini coconuco isti autor pripisuje plemena Coconucos, Guanucos, Guambianos ili Moguexes, Pubenanos, Mosqueras, Polindaras i Totoros

Ovim jezicima prema jednoj klasifikaciji po McQuownu (1955.) i Greenbergu (1956.) trebalo bi pridodati i jezike paez, paniquita, popayan i purace, koji su s jezicima coconuco, guanaco (guanuco) moguex (guambiano), polindara, pubenaro (pubenano) i totoro, klasificirani posebnoj podporodici paezan-coconucan-popayanens. Nadalje jezike koji su zajedno klasificirani s jezicima coaiquer i colorado, klasificirani podporodici barbacoa: cara, cocora (iz Nikaragve), colima, gotane (Kostarika), muellamues, nigua, patia, sindagua. Po istoj klasifikaciji pripadaju joj i guatuso, jezik porodice rama, i jezici Cuna i Cueva Indijanaca.

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)
* Barbacoa
* Tree for Barbacoan
Cayapa

**Cayapa** (Chachi), indijanski narod iz nizinskim džunglama zapadnog Ekvadora na rijeci Cayapas i njezinim pritokama Onzole, Canandé, Sucio, Cojimíes i drugima u provinciji Esmeraldas. Cayape jezično pripadaju velikoj porodici Chibchan, točnije Barbacoan, i srodni su plemenu Tsáchila (Colorado). Oba ova plemena, Cayapa i Tsáchila, vjeruju da su porijeklom od naroda sa Anda. Booj Cayapa danas se kreće iznosi između 3,000 do 5,000 pripadnika

Agrikultura, ribolov i lov glavni su izvori hrane Cayapa-zajednice. Uzgajaju plantain-banane (vrsta koja se kuha), manioku, jam i drže nešto domaćih životinja. Ribare i sakupljaju školjke, a love i mnoge vrste životinja koje žive u džungli. 

Tipično selo sastoji se od obiteljskih kućanstava raspršenih kroz tropsku šumu uz rijeke i potoke. Tradicionalna kuća često nema zidova nego se sastoji od krovova poduprtih stubovima, i ponekd je podijeljena na dvije sekcije. Ženska nošnja danas se sastoji od suknje do članaka a muška od hlača i pamučnih košulja. Tkanje, lončarstvo i drvorezbarstvo glavni su im obrti. Religija je mješavina katolicizma i plemenskih vjerovanja. Politički sistem poznaje nasljednog poglavicu .

## Izvori
Chibchan

**Chibchan** je porodica indijanskih jezika iz Kolumbije, Ekvadora i Paname. Ime porodica dobiva po plemenu Chibcha, da bi se kasnije tražilo srodstvo sa raznim indijanskim skupinama nastanjenih sve od Srednje Amerike do bazena Amazone. Pravoj grupi Chibcha pripadaju skupine Chibcha, Indijanaca Tunebo, Sinsiga, Agataes i Duit. Plemena ovih Indijanaca (osim plemena Tunebo) ili su nestala, ili pak hispanizirana. Ostali predstavnici koji čine Veliku porodicu Chibcha su:
* Arhuaco (Arahuaco, Arhuacoa).- Ovi također govore više jezika, predstavljaju ih plemena Atanque, Buntigwa (ili Bintucua), Cagaba (ili Kogi, Köggaba), Guamaca, Ica (ili Ijca) i Sanha koji su se služili vlastitim jezicima. Preživjeli su samo Buntigwa, Ica i Cagaba, ostali: Atanque, Guamaca i Sanha su nestali. 
* Cofán, pleme iz Ekvadora;
* Guaymi, koji se sastoje od nekoliko plemena, glavne skupine su im Move i Murire;
* Cunan: ime je grupi plemena iz Paname i Kolumbije;
* Motilon, poznati i kao Bari;
* Paya, pleme iz Hondurasa;
* Rama, pleme i grupa plemena u koje se klasificiraju i Indijanci Maléku i još neki;
* Talamancan, grupa plemena iz Kostarike, Paname i Kolumbije;
* I moguće Chimila. 

## Jezici
Obuhvaća (**21**, prije 22 sa izumrlim jezikom chibcha [chb]) u nekoliko užih porodica: aruak (3) jezika; chibchan vlastiti (4); cofan (1) istoimeni jezik; guaymi (2) jezika; kuna (2) jezika; Motilon (1) jezik; paya (1) jezik; rama (2) jezika; talamanca (4) jezika; nekalsificirani: chimila [cbg]

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Sub-tronco Chibchano
Kwaiker

**Kwaiker** (Awá Kwaiker, Awa-Kwaiker, Awa, Cuaiquer, Awá Kwaiker, Coaiquer. Sami sebe nazivaju Awá, *ljudi*), pleme barbacoan Indijanaca sa rijeke río Telembí u Kolumbiji i sjevernom Ekvadoru, u tropskoj kišnoj šumi na visinama između 500 i 1,500 metara. Područje što ga naseljavaju prostire se na oko 3,500 četvornih kilometara, a siječe ga cesta što spaja gradove Barbacoas i Tumaco, duž koje živi oko 20,000 mestika i crnaca. Naselja su im malena raštrkana duž rijeka Gualcala, Vegan, Güisa, Nulpe i San Juan, ima ih preko 70 i nijedno više od 100 stanovnika. Izvorno su bili lovci i sakupljači, danas uzgajivači plantažnih drvenastih kultura, kao što su banane i šećerna trska i kukuruz. Uz ovo bave se i obrtom, prvenstveno izradom košara i jigra-torbi koje izrađuju od biljnih vlakana.Lončarstvo su zanemarili i danas sebi kupuju pokućstvo po trgovinama. Glazbeni instrumenti su im veoma važni, a među njima najvažniji su marimba, bubnjevi, maraca i flauta. Prodajom kukuruza, kokoši i svinja koje uzgajaju kupuju sebi sol, odjeću, kerozin za lampe, mačete, gumene čizme i drugo. žene se veoma mladi, između 15 i 16. godine, a postoji i probni period-*amaño*, koji traje oko godinu dana, kroz koji žena mora dokazati da je sposobna domaćica. Kwaikeri su patrilokalni, a patripotestalna obitelj se sastoji od roditelja, djece i unučadi. Mrtve sahranjuju sa popudbinom.

## Vanjske veze
* Awa
Cara

**Cara**, skupina plemena američkih Indijanaca koji su oko 980 godine poslije Krista osvojili neka područja današnjeg Ekvadora i osnovala carstvo Quito, koje je u drugoj polovici 15. stoljeća osvojio inka Huayna Capac. 

Cara plemena su jezično kečuanizirana a njihovi potomci danas su neka plemena (Karanki, Kayambi, Otavaleño) koja govore kečuanskim jezicima u Ekvadoru.

## Izvori
Coconuco

**Coconuco**, pleme ili plemena američkih Indijanaca velike porodice Macro-Chibchan iz Kolumbije. Govore nekoliko jezika ili dijalekata koji čine posebnu podporodicu porodice barbacoan, to su: Polindara, Pubenaro ili Puben, Guanaco, Totoró, Moguex ili Guambiano i Coconuco vlastiti.

Coconuce prvi spominje Pedro Cieza de León (1553) u “*La Crónica del Perú*”

## Izvori
Muellama

**Muellama** (Muelyama, Muellamués), jedno od plemena ili ogranak Indijanaca Pasto koji su živjeli na jugozapadu Kolumbije na području današnjeg departmana Nariño. Kolektivni naziv Pasto obuhvaćao je nekoliko plemenskih skupina što su živjeli u ovom dijelu Kolumbije i susjednom Ekvadoru. Govorili su jezikom ili dijalektom muellamues, klasificira se podskupini pasto, sjevernoj skupini jezične porodice barbacoan .

## Izvori
Aburraes

**Aburraes** (Sing. Aburrá), indijansko pleme jezične porodice Chibchan srodno grupama Jamundies, Liles, Timbas, Yamesies i Yolo. Aburrá su u 16. stoljeću nastanjeni u blizini današnjeg Medellína u Kolumbiji, provincija Antioquia.

Dolina Valle de Aburrá u kojoj su oni živjeli naseljena je najmanje 10.000 godina. otkrio ju je Jorge Robledo koji je 1541. živio u obližnjem gradu Heliconia, te je poslao Jeronima Luisa Tejela (Jeronimo Luis Tejelo) da je istraži. Dolina je po tadašnjoj procjeni imala oko 3.000 stanovnika, a domoroci su se zvali Aburra. Njihova ratobornost i nedostatak zlata, obeshrabrili su Španjolce da se u njoj nasele sve do 1574. Prema izvještajima Aburre su bili obrađivači tla koji su sadili kukuruz, crveni grah i pamuk, izrađivali tekstil i uzgajali malene zečeve, zamorce i pse. Godine 1616., Francisco Herrera y Campuzano osnovati će na mjestu današnjeg grada Medellína naselje San Lorenzo de Aburrá ("Poblado de San Lorenzo"). Indijanci što su tamo živjeli uskoro su nestali.

Susjedna plemena bila su im Yamesíes, Nutabe, Niquías, Pequé, Evejico ili Ebéjico, Norisco i Maní, također iz Antioquie..
## Reference

## Vanjske veze
 
Lo Que Se Da No Se Pierde
Agataes

**Agataes** (sing. Agata), indijansko pleme jezične porodice Chibchan nastanjeno u 15. i 16. stoljeću na rijeci río Magdalena u Kolumbiji, na području današnjeg departmana Santander. Agataes Indijanci i njima susjedni Yarigüíes, Chitareros, Lache i drugi živjeli su od agrikulture i poznavali su lončarstvo. Na McQuown/Greenberg listi Agataes se jezično svrstavaju zajedno sa plemenima Chibcha, Duit, Sinsiga i Tunebo užoj grani pravih Chibcha. Tunebo su iz ove grupe jedino preživjelo pleme.

## Reference
Cofán

**Cofán** (A'i, Kofan, Kofane, Cofane), indijansko pleme iz Ekvadora i Kolumbije jezično (jezik A'ingae) klasificirani u Barbacoane (J. A. Mason), Jivaroan (Ruhlen, 1987) i Chibchan Indijance. Stanovnici su kišne šume koji žive od lova, ribolova i hortikulture. U novije vrijeme preostalo ih je manje od 1.000, ali su politički veoma aktivni u zaštiti kišnih šuma pred naftnim i rudarskim kompanijama, i pred kolonistima.

Cofán Indijanci naseljavaju područje gornjeg toka rijeke Aguarico i rijeku Sinangue na ekvadorsdko-kolumbijskoj granici. Tradicionalno su organizirani po patrilinearnim grupama *antia*. 
## Izvori

## Vanjske veze

* Ayahuasca and It's Mechanisms of Healing - Dobkin de Rios 
* Entheology.org Saving the 'Vine of the Soul'  
* Foto galerija
&lt;!-- interwiki --&gt;
Cunan

**Cunan** (privatni kod: kuna; isto i kuna), skupina plemena i dijalekata američkih Indijanaca nastanjenih u Panami i manjim dijelom u susjednim predjelima Kolumbije.

Cunan govornici čine posebnu skupinu unutar porodice Chibchan, a međusobom se razlikuju po dijalektima i nekoliko plemenskim skupina: Bayano, Caimanes, Chucunaque, Coiba, Cueva, Cuna ili Kuna, Mandinga, San Blas i Tule..

## Jezici
* Caiman Nuevo ili paya-pucuro [kvn] (Kolumbija)
* Kuna, San Blas [cuk] (Panama)

## Reference

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
Duit

**Duit**, lokalna grupa Muisca Indijanaca, porodica Chibchan, nastanjeno u hispansko doba u području zvanom *Duitama*(Boyacá), u Kolumbiji. Jezično su bili srodni plemenima Agataes, Tunebo, Sinsigas i Muisca, sa kojima se po McQuown/ Greenberg klasifikaciji svrstani u 'subfamily' (podporodica) Cundinamarcan, koja dobiva ime po provinciji Cundinamarca, domovini pravih Chibcha. Jezik Duita je nestao.

## Vanjske veze
* Lengua Duit
Rama

**Rama**, etnolingvistička porodica američkih Indijanaca nastanjenih u Nikaragvi. Porodica Rama klasificira se Velikoj porodici Macro-Chibchan. Glavna plemena su 
* Rama, između Río San Juana i atlantske obale. Danas međutim uglavnom žive u području Rama Keya na Bluefields Lagooni, Nikaragva. 1,100; 
* Catapa; 
* Cocora, u jugoistočnoj Nikaragvi na Río Cocori; 
* Corobici, istočno od jezera Nicaragua u Kostariki, Srodni su Guatusima; 
* Guatuso, u unutrašnjosti Kostarike, južno od jezera Nicaragua; 
* Guetar
* Patica, 400; 
* Pocora; 
* Gotane; 
* Xurru; 
* Melchora, u Nikaragvi, sjeveroistočno od jezera Nicaragua; 
* Voto, na sjeverozapadu Kostarike, južno od rijeke Río San Juan; 
* Turrin; 
* Tice. 

## Jezik

Pripadnici plemena Rama žive danas na atlantskoj obali Nikaragve u departmanima Zelaya Norte, Zelaya Sur i Río San Juan. Jedino nekih 15 ili 20 osoba još se služi materinjskim jezikom, dok se većina služi sa rama cay kreolskim.

## Kratka historija
Tokom 17 i 18. vijeka dolaze pod dominaciju Miskito Indijanaca, saveznika Engleza. Godine 1981. nikaragvanska vlada šalje vojne snage u osvajanje indijanskog teritorija na atlantskoj obali naseljenoj Rama, Miskito i Sumo Indijancima. Ovi se suprotstave lukom i strijelom, mačetama, lovačkim puškama i kijačama. Plemenske vođe ove tri indijanske nacije osnovaše koaliciju MISURASATA, pod vodstvom Brooklyna Rivere. Borbe Indijanaca na kraju su završile pobjedom, izborivši svoja prava da žive poput njihovih predaka, i 1987. oni žive u autonomnim političkim zonama. 

## Literatura
* Centro de Investigaciones y Documentación de la Costa Atlántica, ed. (1987). Ethnic Groups and the Nation State: The Case of the Atlantic Coast in Nicaragua. Edited by CIDCA/Development Study Unit. Stockholm: University of Stockholm, Department of Social Anthropology.

## Vanjske veze
* Los Indios Rama de la costa Caribe nicaragüense
Sinsiga

**Sinsiga** (pl.Sinsigas), pleme američkih Indijanaca porodice pravih čibča (Chibcha), koji su živjeli na sijeri blizu današnjeg grada Tunja u Kolumbiji
## Izvori
Tunebo

**Tunebo** (U'wa), skupina indijanskih plemena porodice Chibchan iz Kolumbije. Nastanjuju šume na istočnim obroncima Anda na sjeveroistoku zemlje. Sastoje se od 3 glavne skupine, to su: a) Agua Blanca ili zapadni Tunebi; b) Cobaría ili Centralni Tunebi; i c) Barro Negro ili Istočni Tunebi. Ove razne tunebo skupine sluiže se sa više jezika i dijalekata.

Tunebo ekonomija počiva na hortikulturi, lovu, ribolovu i sakupljanju. Svoje polja ne pale (tehnika posijeci-i-spali), nego se vrtovi od 4-6 hektara rekultiviraju na poljoprivrednom tlu koje je ležalo na ugaru. Uzgaja se slatka (neotrovna manioka), slatki krumpir, avokado, ananas, i drugo u nižim dolinama, dok u višim dolinama sade korjenasto i gomoljasto bilje khethuma (canna; Canna sp.), torona (Xanthsoma cordifolia), thara (Oxalis sp.); razno jestivo lišće guasca, unta (Galinsoga parviflora), kopriva (Urtica dioica), kayshtara (Urea baccifera), i ukara (Erythrina sp.); i nekoliko vrsti banana. Kućni agrar uključuje, kukuruz, duhan i feferone, a grah u višim planinskim zonama. Žene su najodgovornije za većinu poslova u vrtu, oko sadnje, pljevidbe korova i žetve. 

Muškarci u lov idu ponajčešće noću. Lovac ide u lov sam ili u društvu sa sinom ili bratom, a luk i strijela je tradicionalno oružje za lov na arborealne životinje, one koje većinu vremena provode na drveću. veće kopnene životinje love se kolektivno i pomoću zamki. Najčešći ulovi su pekari, tapir, jelen, mravojed, armadillo ili tatu, pake, vjeverice, majmuni, i neke ptice (tukan, makau).

Neke skupine Tuneba prakticiraju i lov na sitne životinjice koje se također koriste u prehrani, među kojima se nalaze i glodavci, iguane, žabe, puževi, larve i gusjenice.

Ženskom poslu pripada i ribolov, a žene se u tom poslu služe sa mrežama i barbaskom, vrstom otrova koji se dobiva iz biljke Lonchocarpus, a paralizira ribu. Muški i dječji ribolov nema značaja, a love tek sa udicom i povrazom.

## Izvoori
Cágaba

**Cágaba** (Kogi, Kogui, Koghi, Köggaba, Cogui, Coghui, Kagaba, Kaggaba), jedno od chibchanskih plemena, uže skupine Arhuaco, naseljeno na zapadnim padinama planina Sierra Nevada de Santa Marta u Kolumbiji. Populacija im iznosi između 4,000 i 6,000 (1996 SIL) ; prema drugima 12,000 .

Cágabe su direktni potomci starih Tairona, koji su nekoć živjeli na području departmana Magdalena i La Guajira. Danas oni žive uglavnom od hortikulture. Kuće su im rađene od slame, okrugle i visokih strmih krovova stožastog oblika, poznate kao kankurua. Preferiraju ženidbu samo unuitar svoje zajednice, i ne miješaju se sa strancima i došljacima .

## Izvori
Bayano Cuna

**Bayano Cuna**, jedno od kopnenih plemena Cunan Indijanaca sa gornjeg toka rijeke Río Bayano u istočnoj Panami. Govore jednim od dijalekata jezika san blas cuna  a žive na vlastitom rezervatu Madugundi , utemeljnom za njih 1996 .

## Literatura
*Bennett Ch. F., 1962, The Bayano cuna indians, Panama: an ecological study of livehood an diet, in &quot;Annals of the Association of American Geographers&quot;, 52: 32-50.
*Bennett Ch. F., 1967, The houses of the Bayano cuna indians of Panama, in &quot;Antropología&quot; (Fundación Lasalle, Instituto Caribe de Antropología y Sociologia, Venezuela), 20.
*Brizuela Absalon A., 1971, Agricultura y calendario agricola de los Kunas del rio Bayano, pp. 471-484 in &quot;Actas del II Simposium Nacional de Antropología, Arqueologia y Etnohistória de Panamá&quot;, Universidad de Panamá, Centro de Investigaciones Antropológicas / Instituto Nacional de Cultura, 1972.

## Izvori
Caimanes Cuna

**Caimanes Cuna** (Caimán Cuna), jedna od skupina Cunan Indijanaca u džunglama duž rijeke Río Caimán u graničnom poručju Paname i Kolumbije. U Panami žive u selima Paya i Pucuro, a u Kolumbiji u selu Caiman Nuevo, blizu grada Turbo u departmanu Antioquia. 

Po strogim tradicijama zabranjuje se ženidba izvan njihove vlastite zajednice . Lovci i ribari. Populacija im iznosi oko 1.500.

Caimán Cuna govore jezikom koji se naziva granični kuna (kuna de la frontera) ili kolumbijski kuna (caiman nuevo, cuna, paya-pucuro, paya-pucuro kuna, colombia cuna, caiman nuevo, long hair cuna, cuna), jednim od dva cunan-jezika .

## Izvori
Chucunaque

**Chucunaque** jedno od indijanskih plemena porodice Cunan naseljeno u džunglama duž gornjeg toka rijeke Chucunaque u Panami.

Početkom 20. vijeka posjetila ih je Lilian Alice Mabel u pratnji Fredericka Mitchell-Hedgesa i pisala o njimau knjizi *Unknown Tribes Uncharted Seas*. 

Godine 2000. za njih je osnovana nova comarca (indijanski teritorij) Wargandí  od dijela Provincije Darién ,a prostire se na 775 km². Današnja su im naselja Wala (ili Wuala), Mortí (administrativni centar) i Nurra .

## Literatura
* Lady Richmond Brown, Unknown Tribes Uncharted Seas

## Izvori

## vanjske poveznice
* Hiden Face of the Kuna World : Wuala, a little village of the Comarca Wargandi, Panama
Cueva

**Cueva**, stari indijanski narod koji je u prvoj polovici 16. stoljeća živio na području Dariéna u Panami. Nestali su između 1510. i 1535. šo je rezultat španjolske kolonizacije.

Suvremeni Cuna Indijanci su prema nekim autorima možda njihovi potomci, dok drugi autori smatraju da su se Cune naselili na njihov teritorij nakon njihovog iščeznuća. 

## Izvori
San Blas Indijanci

**San Blas Indijanci**, najznačajnija skupina Cunan Indijanaca, nastanjenih na arhipelagu San Blas koji se sastoji od 365 malenih koraljnih otočića, a nalazio se pred panamskom obalom.

Posjetio ih je Norvežanin Per Høst i opisao u svojoj putopisnoj knjizi ' *Hva verden viste meg, fra Ishavet til jungelen* ' (Od ledene sante do indijanske kolibe).

O San Blas društvu kaže da svako selo ima vijeće koje se sastoji od predstavnika svih kućanstava, a sastaje se svake večeri radi kraćeg sastanka. Ovakva seoska vijeća imaju svaka svog poglavicu, a vijeće seoskih poglavica bira plemenskog poglavicu cijelog San Blasa. Seoski poglavica bira se doživotno ili dok na zadovoljavajući način štiti seoske interese, a služi i kao sudac u selu.

Na veća savjetovanja gdje se rješavaju pitanja cijelog plemena, svako selo šalje svoga zastupnika. Savjetovanje vodi plemenski poglavica, a može ga sazvati i seoski poglavica ako smatra da se pitanje tiče cijelog plemena.

San Blas Indijanci su ratari, a zemlju obrađuju na susjednom kopnu, pa do tamo putuju u svojim kanuima. Na otocima nema ni pitke vode, pa su i po nju prisiljeni ići na kopno. Kuće su im građene uz obalu mora ili nad morem, podignute na stubovima i građene od bambusa i prekrivene slamom.

Prema Høstu, veoma su čisti, kupaju se svakoga dana nekoliko puta, a ne poznaju ni spolnih bolesti.

Pleme San Bals poznato je zbog veoma raširene pojave nasljednog albinizma među njima. Populacija im je 1940. iznosila oko 21.000 .

## Izvori

## Literatura
* Per Høst, Hva verden viste meg, fra Ishavet til jungelen, 1951, Aschehoug (Oslo); 297 stranica
** Od ledene sante do indijanske kolibe, Prosvjeta 1960. Preveli Irena Vrkljan i Zvonimir Golob

## Vanjske veze
* Kuna Indians on the San Blas Islands
Urraca

**Urraca**.- /po istoimenom poglavici. Vidi mit./ indijansko pleme iz konkvistadorskog doba nekada nastanjeno u provinciji Veraguas u Panami. Rani konkvistadori u zapadnoj Panami pronašli su tri razna Guaymi plemena koja su dobili imena po poglavicama, Nata, u provinciji Cocle i Parita na poluotoku Azuero. Svako od njih služilo se vlastitim jezikom. Od tri poglavica Urraca je bio najpoznatiji i najratoborniji, potukavši Španjolce nekoliko puta i natjeravši Diego de Albiteza, da (možda 1522.) potpiše mirovni ugovor. Prema Bartolome de las Casasu Urraca je ipak kasnije uhvaćen ali je pobjegao i vratio se u svoje planine. Ovaj poglavica ostao se boriti sa Španjolcima sve do svoje smrti 1531. Urraca je umro kao slobodan čovjek okružen prijateljima rođacima. Nakon njegove smrti Guaymi plemena nastavili su se boriti protiv najezde bijelih vojnika u planinama Veraguas i Tabasara , gdje oklopljeni španjolski konjanici nisu mogli doprijeti. Ostali su se tući sa Španjolcima sve do kolapsa španjolske dominacije u Panami. Vidi Guaymi.

## Legenda o Uspavanoj princezi Flor del Aire
 
Prema legendi poglavica Urraca je imao kćerku zvanu Flor de Aire. Ona se zaljubila u jednoga lijepog španjolskog konkvistadora koji se borio protiv njenog naroda. Njezin ljubavnik, Yaravi, najhrabriji ratnik, primijetio je da mu ona posvećuje sve manje pažnje. Yaravi se ubio pred njom i cijelim selom. Situacija je natjerala sirotu Flor del Aire da zaboravi Španjolca. Plačući lutala je planinom, Flor del Aire umrla je od tuge pogleda uprtih u vrh planine. I danas možemo vidjeti siluetu indijanske princeze kako leži na vrhu planine simbolizirajući pravu ljubav. 

## Izvori
Arhuaco

**Arhuaco** (Arhuacoa, Aroaco, Aruac, Aruak), skupina plemena amenričkih Indijanaca nastanjenih u području planina Sierra Nevada de Santa Marta u Kolumbiji. Arhuaco plemena govore nekoliko jezika is rodnih dijalekata koja po jednoj kalsifikaciji čine posebnu skupinu chibchanskih jezika, to su: Atánque ili Atánke, Buntigwa, Bintucua, Cágaba (ili Kogi, Kogui, Koghi, Köggaba), Guamaca (Guamaqua), Ica (ili Ijca, Ika) i Sanha. U 20. stoljeću ima ih preko 10,000.

Arhuacoe su uzgajivači slatke manioke (yuca), kukuruza, krumpira, arracache, šećerne trske i plantaina (vrsta banane za kuhanje). Kod Ika i Buntigwa bave se i uzgojem domaćih životinja, uključujući kokoši, purane, svinje i ovce.

Današnje nastambe Arhuacoa su ili četvrtaste ili okrugle, sagrađene od zemlje i prekrivene slamom ili travom. Naselja uz crkvu imaju i kuću za muškarce. Odjeća je od pamuka, sastoji se od duge tunike i uskih hlača, šešira i torbe koja se nosi preko ramena. Žene nose haljine pričvrščene oko jednog ramena i široki pojas. I muškarci i žene hodaju bosi.

Arhuaci su prakticirali razne običaje vezane uz pubertet, odnosno obrede inicijacija nad dječacima i djevojčicama. Danas ovaj običaj se vrši jedino nad dječacima. Neki od Arhuaca primili su rimokatoličku vjeru, a neki još imaju svoja vlastita svetišta i plemenske svećenike.

## Podjela
Arhuaco ili Aruak danas se jezično klasificiraju na:
:a. Malayo: Guamaca, Sanha. Imena plemena Guamaca i Sanha postali su sininim za jezik malayo. 3,225 (1993 Organización Gonawindu Tayrona). 
:b. Arhuaco: Ika i Buntigwa. Imena plemena Ika i Buntigwa postali su sininim za jezik ika ili arhuaco. 5,272 (1985 census).
:c. Kogui ili Kogi. 4,000 do 6,000 (1996 SIL).

## Vanjske veze
* Slika: Kogi Indijanci
* Arhuaco Indians in Columbia
Guna

**Cuna** (Kuna), indijanski narod iz Paname i Kolumbije koji ponajviše živi duž karipske obale i Arhipelagu San Blas.

## Jezik
Jezično Cune čine posebnu skupinu ili porodicu cunan unutar velike porodice chibchan a govore najmanje dva jezika kolumbijski kuna ili caiman nuevo i san blas kuna.

## Plemena
Cuna Indijanci sastojali su  se u prošlisti od više plemenskih skupina, među kojima Swanton nabraja sljedeće: Bayano, Caimanes, Chucunaque, Coiba, Cueva, Cuna ili Kuna, Mandinga, San Blas i Tule.

## Život i običaji
U prošlosti, u 16. stoljeću, su kune živjeli u federativnim selima, ratujući i međusobno i protiv susjednih plemena. U kontaktu sa Europljanima njihiva politička struktura je uništena. U suvremeno doba žive po malenim selima, baveći se lovom, ribolovom i agrikulturom. Bračno stanište je matrilokalno, a zet živi pod autoritetom ženinog oca. Per Høst u svojoj putopisnoj knjizi * 'Hva verden viste meg, fra Ishavet til jungelen' * (Od ledene sante do indijanske kolibe) pažnju posvećuje plemenu San Blasa, u kojem kaže kako jedna obitelj može da se sastoji i od pedeset članova, jer u njoj žive svi članovi iz nekoliko generacija. Poglavica vršo i ulogu suca, a plemensko vijeće obično se sastaje uvečer na kraći sastanak. Na taj položaj bira ga većina, a nasljedna čast poglavice ne postoji.

Odjeća se kod Kuna pojavila vjerojatno pojavom bijelog čovjeka. Žene plemena Kuna poznate su po svojoj tradicionalnoj odjeći mola uz koju se nose zlatne (ili brončane) olasu-alkice obješene na nosu. Ove alkice nose se još od djetinjstva, a veče su što je žena na višem položaju, tako da kod starijih žena vršak nosa može biti spušten sve do usta (Høst). Prema nekima (Georgia Corin) dizajni na molama mora da svoje porijeklo imaju u običaju tetoviranja tijela, što su ovi Indijanci prakticirali još u 16. u 17 stoljeću .

## Albinizam
Albinizam kod Kuna opće je poznat među pripadnicima plemena San Blas, koje u 42 naselja živi rasštrkano po arhipelagu od 365 malenih otoka .

## Cuna danas
Današnji Kuna Indijanci žive na tri rezervata ili autonomne teritorije (comarca), to su Guna Yala (nekadašnji San Blas) sa administrativnim centrom Gaigirgordub a prostire se na (2,393 km²); Kuna de Wargandí, osnovan 2000. od dijela provincije Provincije Darién (775 km²), administrativni centar Nurra; Kuna de Madugandi (osnovan 1996) u distriktu Chepo, čiji je centar Akua Yala.

## Religija
Religija Kuna fokusitrana je oko šamanizma.

## Literatura
* Alí, Maurizio. 2010: “En estado de sitio: los kuna en Urabá. Vida cotidiana de una comunidad indígena en una zona de conflicto ”. Universidad de Los Andes, Facultad de Ciencias Sociales, Departamento de Antropología. Bogotá: Uniandes. .
*Per Høst, Hva verden viste meg, fra Ishavet til jungelen, Oslo, Aschehoug, 1951.
::Od ledene sante do indijanske kolibe, Zasgreb, 1960 (214 strana)

## Izvori

## Galerija

&lt;gallery&gt;
Datoteka:Panama - Wargandi.svg|Kuna de Wargandí
Datoteka:Panama - Madugandi.svg|Kuna de Madugandi
Datoteka:Panama - Guna Yala.svg|Kuna Yala
&lt;/gallery&gt;
Burica

**Burica**, pleme američkih Indijanaca koje je u periodu konkviste živjeli na poluotoku južno od Puerto Armuellesa na Punta Burici u Panamskoj provinciji Chiriquí i susjednoj Kostariki u provinciji Puntarenas . Jezično su pripadali skupini Dorasque, velika porodica Chibchan.

## Izvori
Chaliva

**Chaliva**, jedno od plemena Dorasque Indijanaca, porodica Macro-Chibchan, koje je u vrijeme kolonizacije obitavalo u sijerama uz rijeku Changuinaula u Panami, koja je dobila ime po Changuina Indijancima, što su nekada uz nju živjeli. Govorili su istoimenim dijalektom vjerojatno srodnim sa changuina ili changuena. Nestali su.

## Izvori
Changuena

**Changuena** (Chánguina), danas izumrli indijanski narod iz unutrašnjosti zapadne Paname i jugozapadno od rijeke Río Telorio (Changuinola). Jezično su pripadali porodici Dorasque.
## Izvori
Dorasque

**Dorasque** (Dorasco, Dorask, Dorace), pleme ili skupina plemena američkih Indijanaca, šire skupine Dorasque-Guaymi, velika porodica Chibchan, koji su obitavali na području prevlake Srednje Amerike u Panami i Kostariki. U Dorasque pripadaju Dorasque vlastiti, Burica, Changuena ili Changuina, Chumulu i Gualaca. Srodni su im Duy i Guaymi.
Pravi Dorasque su živjeli na sjeverozapadu Paname na atlantskoj obali između Bahia del Almirante pa do obale Pacifika. Doraski su kao narod nestali do 1950. Na temelju intervjua jedne starije žene iz plemena Dorasque, koju je ispitivala Beatriz Miranda de Cabal nastala je knjiga izdana 1974.

## Vanjske veze
* The lost tribe of Dorasques
Murire

**Murire** (Bocotá de Chiriquí, Guaymí Sabanero, Muri, Sabanero) Manja lokalna grupa Guaymí Indijanaca nastanjenih uz zaljev Chiriqui u Panami, srodno plemenu Bugle ili Bokotá (Bogotá), koji govore njima srodnim dijalektom, porodica Chibchan. Od oko 7,000 Buglere i Murire govornika (1990), tek 1.200 do 1.500 se etnički izjašnjava pod imenom Bugle, dok ostatak pripada grupi Murire ili Bocotá de Chiriquí.

## Vanjske veze
* Un alfabeto para el Bocotá de Chiriqu
Teluski

**Teluski** (Teluskie), slabo poznato indijansko pleme za čiji jezik Daniel Garrison Brinton kaže da je dijalekt jezika changuina, te ih klasificira u Dorasque-govornike, porodica Chibchan, a locira ih blizu rijeke Rio Puan, pritoke Rio Telorio u Panami. Za ovo pleme i jezik se sumnja da su identični Chalivama. 

## Izvori
Catapa

**Catapa**, pleme američkih Indijanaca porodice Rama koje je u hispansko doba živjelo južno od jezera Nicaragua i rijeke San Juan, na području današnje Kostarike. 

Peralta (1895) navodi ime Catapa kao jednu od * 'provincija' * u zemlji Guetar Indijanaca
## Izvori
Corobici

**Corobici** (Corobisi), Pleme američkih Indijanaca porodice Rama, srodno Guatusima, koji su obitavali na području Nikaragvanske provincije Guanacaste između rijeka Lajas i Tenorio u kantonu Cañas. Prvi bijelac koji je posjetio njihovo područje bio je španjolski konkvistador Gil Gonzalez Davila, 1522. Većina današnjeg stanovništva kantona Cañas njihovog su porijekla.

## Izvori
Guatuso

**Guatuso** (Maleku), pleme američkih Indijanaca porodice rama, nastanjeni u blizini vulkana Arenal u Kostariki na rezervatu Guatuso. Tri njihove grupe danas žive u 3 sela: Palenque El Sol, druga u Palenque Margarita i najveća u Palenque Tonjibe . Služe se jezikom maléku jaíka ili guatuso, 750 govornika (2000), etničkih 1,074 (2000). Žive od poljodjelstva.

## Izvori

## Vanjske veze
* Maléku Jaíka
* Costa Rica's Indigenous Reserves