open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sulejman Naibi

**Sulejman Naibi (Ramazani)** bio je albanski pjesnik koji je stvarao u okviru bejtadžijske književnosti.

## Život
O njegovom se životu ne zna mnogo. Bio je suvremenik drugog bejtadžijskog pjesnika, Nezima Frakulle, i vjerojatno manje važan od njega. Naibi je rođen u Beratu, koji je tada pripadao Valonskom sandžaku i Janjinskom vilajetu u okviru Osmanskog Carstva. Naibi je veći dio svog života živio u Beratu, gdje je i umro 1771. ili 1772. godine. Pripadao je bektašijskom derviškom redu.

## Djelo
Neka su njegova djela napisana u Elbasanu, pa se pretpostavlja da se tamo oženio. Naibijev je jezik čišći i s manje orijentalnih posuđenica. Njegova poezija stoji pod velikim utjecajem arapske tradicije. Vjerojatno je neko vrijeme živio u Turskoj ili na Bliskom Istoku.
Sulejman Naibi autor je jednog divana, tj. pjesničke zbirke, na albanskom jeziku, čiji je rukopis bio sačuvan u Fieru do 1944. godine, ali je potom izgubljen. Samo je nekoliko njegovih pjesama isplivalo na površinu u drugim rukopisima ili je usmeno preživjelo u narodnim pjesmama središnje Albanije, poput pjesme *Mahmudeja, lijepo ukrašena* (*Mahmudeje e stolisurë*), koju albanski kritičar Koço Bihiku naziva "kicoškom pjesmom koja plamti od ljubavi". Naibi je prvi muslimanski pjesnik koji je stihove posvetio ljepoti žena, budući da su u većem dijelu poezije u orijentalnoj tradiciji muškarci sastavljali stihove u slavu ljepote mladića.

## Povezano
*Nezim Frakulla
*Hasan Zyko Kamberi

## Reference
Shahin Frashëri

**Shahin Frashëri** bio je albanski pjesnik iz 19. stoljeća, koji je stvarao u okviru bejtadžijske književnosti. Njegova poema *Mukhtarnameh* jedna je od najstarijih i najdužih epskih pjesama u albanskoj književnosti.

## Život i djelo
Shahin (Shahinin) Kaso Frashëri rođen je u selu Frašeru, koje se danas nalazi u Përmetskom okrugu, koji je tada činio dio Janjinskog vilajeta u okviru Osmanskog Carstva. Bio je mlađi brat pjesnika Dalipa Frashërija i ujak albanskih pjesnika i aktivista Narodnog preporoda, Naima, Samija i Abdyla Frashërija.

O njegovom se životu ne zna mnogo. Za albansku književnost značajan je zbog svoje poeme *Mukhtarnameh* (*Knjiga o Mukhtaru*), epske pjesme od oko 12.000 stihova. Pjesma opisuje događaje nakon bitke kod Karbale 680. godine nove ere, u kojoj je ubijen Husayn ibn Ali, što je predstavljalo važan događaj u kronologiji islama. Frashëri opisuje pobunu Mukhtara al-Thaqafija iz 66. hidžretske godine (što odgovara 685-686. g. nove ere) i alidski pokret u osveti za smrt Husayna ibn Alija. Frashëri je svoje djelo završio 1868. godine. Kao osnovni ili posrednički model upotrijebio je tursku verziju, premda je izvornik na perzijskom jeziku. To je jedno od posljednjih velikih bektašijsko-šiitskih djela napisanih arapskim pismom na albanskom jeziku. U to je vrijeme započeo Narodni preporod i albanski bektaši prešli su na nova albanska pisma.

Prema jordanskom profesoru Muhammadu Mufaku al-Arna'utu, koji je detaljno proučavao albansku poeziju pisanu ranim arapskim pismom, pjesma *Mukhtarnameh* je, zajedno s *Vrtom mučenika* () Frashërijevog brata Dalipa, utemeljila poseban podžanr u albanskoj poeziji. Te su pjesme poslužile kao osnova za kasnije djelo *Karbala* (*Qerbelaja*) albanskog nacionalnog pjesnika Naima Frashërija, kao i za ep *Povijest Skenderbega* (*Istori 'e Skenderbeut*) objavljen u Bukureštu 1898. godine.

Do sada su objavljeni samo kratki odlomci *Muktarnameha*.

## Povezano
*Haxhi Ymer Kashari

## Reference
Kirsten Svanholm

**Kirsten Svanholm** (rođena 25. maja 1943), poznata i kao **Kitty Swan** (Kiti Svan/Svon), bivša je danska glumica. Pojavila se u više od 15 filmova u periodu od 1965. do 1972. godine.

## Izabrana filmografija
* 1965: *I criminali della galassia*
* 1966: *Io, io, io… e gli altri*
* 1966: *Agente 3S3, massacro al sole*
* 1966: *[[Un uomo a metà]]*
* 1966: *Perry Grant, agente di ferro*
* 1966: *Tecnica di un omicidio*
* 1967: *Deadlier Than The Male*
* 1967: *Ballata da un miliardo*
* 1967: *O.K. Connery*
* 1967: *Gungala la vergine della giungla*
* 1967: *La casa de las mil muñecas*
* 1968: *Gungala la pantera nuda*
* 1968: *Barbarella*
* 1969: *Tarzán en la gruta del oro*
* 1972: *Tarzán y el arco iris*
* 1972: *Forza G*

## Povezano
* Sean Connery
* Franko Nero
* Orson Welles
* Calamity Jane
* Roger Vadim
* Toma Zdravković
* Steve Hawkes

## Reference

## Vanjske veze
* 
* Kirsten Svanholm - na EuropeanFilmReview.co.uk 
*
Selma Selman

**Selma Selman** (Bihać, 1991.), bosanskohercegovačka i američka likovna, medijska i performance art umjetnica, romskog porijekla, a koja djeluje i kao kulturna i socijalna aktivistkinja, živi i radi između Bihaća i New Yorka, SAD.

Rođena je u Bihaću i odrasla u romskom naselju. Studirala je slikarstvo na Likovnoj akademiji u Banja Luci. Sudjelovala je na Ljetnoj akademiji u Salzburgu (mentor Tania Bruguera) te u jednogodišnjem Roma Graduate Preparation Programu Central European University u Budimpešti, a magistriral transmedije, vizualne i izvedbene umjetnosti na Sveučilištu Syracuse.

Radi u raznovrsnim klasičnim i suvremenim medijima, tehnikama i sa novim tehnologijama. Posebno je vezana uz materijale iz skupljačkih praksi roma i recikliranje, ali i destruktivnost. Kroz svoju umjetnost propituje tjelesnost, te pozicije roma, žena, migranata u procesima diskriminacije i emancipacije.

Prvu samostalnu izložbu "Me postojisarav – Postojim – I exist" nastalom u suradnji sa kustosicom Jasminom Tumbaš imala je 2016. u Bufallo (država New York). Aktivno izlaže i sudjeluje u festivalima, te je osvojila veliki broj nagrada. Osnivačica je organizacije 'Marš u školu' koja uspješno stipendira mlade romkinje, te stimulira i pomaže mlade rome da idu u školu. Selman se smatra omiljenom i najpoznatijom mladom umjetnicom Bihaća i BiH, nakon što je osvojila prestižnu nacionalnu nagradu Zvono.

## Izvori

## Vanjske veze
* https://www.selmanselma.com/
*Kunsthale Wien - video

## Literatura
* "Nemoj biti kao ja" - intervju s Selmom Selman vodila Karmela Drvčić, Jutarnji list, Zagreb, 7. 9. 2023., str. 22-23
Stjepan Šipek

**Stjepan Šipek** (1942 – 23. juni 2019), takođe poznat umjetničkim imenom **Steve Hawkes** (Stiv Hoks), bio je američki glumac i vlasnik utočišta za životinje.

## Život
Šipek je rođen u mjestu koje je danas u Hrvatskoj; preselio se u Kanadu 1959. godine, a poslije toga glumio u B-filmovima kao Stiv Hoks. Igrao je, uz Kiti Svan (Kirsten Svanholm), Tarzana u filmu španske produkcije, *Tarzán en la gruta del oro* (1969); film je sniman u Surinamu, na Floridi, u Africi, Španiji i Italiji. Nastavak iz 1972. godine, *[[Tarzan and the Brown Prince]]*, sniman je dijelom u Rainbow Springsu na Floridi; tu su Šipek i Svanholm doživjeli nesreću kada je vatra izmakla kontroli.

Bio je scenarista, režiser i glumac i u drugim filmovima, kao što su *[[Blood Freak]]* i *Stevie, Samson and Delilah*.

Kao ljubitelj životinja, preselio se u Loksahači na Floridi, gdje je osnovao azil za životinje. Odatle je kasnije pobjegao bengalski tigar; uhvaćen je i ubijen. Šipek je uhapšen u svom domu na Floridi, a njegove životinje konfiskovane 27. februara 2012. godine zbog ’neregulatorne usklađenosti’ po pitanju dozvola za životinje.

Umro je 23. juna 2019. godine.

## Reference

## Vanjske veze
*
*Steve Hawkes, erbzine.com
Idiom

**Idiom** ili **[[Fraza (lingvistika)|fraza]]** je izraz koji se sastoji iz više reči i čije se grupno značenje razlikuje od značenja pojedinačnih reči u njemu. Idiomi se zbog toga ne mogu bukvalno prevoditi na druge jezike i sa njih.

## Izvori

## Vanjske veze
* Idiomi u srpskom i engleskom jeziku
* Idiomi u srpskom jeziku
The Expanse (epizoda Star Trek: Enterprise)

***The Expanse*** () je 52. epizoda, odnosno finale druge sezone američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno emitirana 21. maja 2003. godine. Radnja prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]*, nakon što je Zemlja postala metom napada sa strahovitim žrtvama i razaranjima, poslan u Delfijsko Prostranstvo, neistraženi i opasni dio svemira gdje živi tajanstvena rasa vanzemaljaca zvana Xindi, za koju se vjeruje da je počinila napad.

*The Expanse* se smatra jednom od najvažnijih epizoda serije, s obzirom da je njome napušten dotadašnji "lagani" ton, ali i narativni format, te su sljedeće epizode, umjesto prikazivanja slabo ili nikako povezanih priča postale dio čvrste narativne cjeline vezane uz Xindije, koja je sadržavala cijelu treću sezonu, kao i prvi dio četvrte sezone.

## Izvori

## Vanjske veze
* 
*
The Xindi

***The Xindi*** () je 53. epizoda, odnosno premijera treće sezone američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 10. septembra 2003. godine. Radnja se nastavlja na prethodnu epizodu *[[The Expanse (epizoda Star Trek: Enterprise)|The Expanse]]* i prikazuje kako *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* nastoji zarobiti pripadnika rase Xindija kako bi se od njega dobilo informacije o drugim Xindijima.

## Vanjske veze
*
Vyšný Komárnik

**Vyšný Komárnik** je naseljeno mjesto u okrugu Svidnjik, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Anomaly (Star Trek: Enterprise)

***Anomaly*** () je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 17. septembra 2003. godine. Radnja prikazuje kako se *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprise]]* suočava sa prostornim anomalijama, kao i brodom vanzemaljske rase Ossarijanaca koja ih napada u nastojanju da se dočepa zaliha, ali i kako kapetan Archer u tome vidi priliku da dobije vrijedne podatke o Xindijima.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Hulahop d.o.o.

**Hulahop d.o.o.** je tvrtka za filmsku produkciju i usluge u kulturi. Tvrtku su 2006. godine utemeljile Dana Budisavljević i Olinka Vištica nakon više godina iskustva rada u filmskoj produkciji i organizaciji festivala poput Motovun Film Festival i ZagrebDox.

Uskoro su započele jednu od najraznovrsnih neovisnih filmskih/TV produkcija u širokom rasponu od intimnih biografija do serije dokumentaraca o arhitekturi. Od 2007. godine organizaciju i produkciju Animafesta, s Vanjom Kaluđerčić (provotno sa Festivala filma o ljudskim pravima, a trenutno direktorice Međunarodnoga filmskoga festivala u Rotterdamu).

2019. godine Hulahop je objavio prvi igrani film, Dnevnik Diane Budisavljević koji je u kino distribuciji u Hrvatskoj i regiji vidjelo preko 65 000 gledatelja, te su producirale multimedijalni web 'Od filma do muzeja'.

## Producirani i koproducirani filmovi
* Dnevnik Diane Budisavljević (2019.)
* Htjeli smo radnike, a došli su nam ljudi
* Lijepo mi je s tobom, znaš (Eva Kraljević, 2015)
* Nije ti život pjesma Havaja  (Dana Budisavljević, 2012)
* Odavde do Tralala
* Ona koja priča sa životinjama
* Onda vidim Tanju
* Slučajno
* U slučaju rata / When the War Comes (Jan Gebert, 2018)
* Zemlja znanja

## Serije
* Zagrebačke epizode serieje *Food Markets* (Stefano Tealdi, 2015)
* 30 epizoda serije *Mjenjam svijet* (2007-2011) 
* 2 sezone dodukemtarne TV serije *Betonski spavači* (Saša Ban, 2016-2018)

## Izvori

## Vanjske veze
* Službeni web
Tačerizam

**Tačerizam** je konzervativna ideologija čija je začetnica britanska premijerka Margaret Thatcher, a koja se u Ujedinjenom Kraljevstvu provodila potkraj 1970-ih i tijekom 1980-ih. Temelji se na monetarizmu i ograničenju inicijative i moći države na gospodarskom i socijalnom planu uz sustavno poticanje privatnoga sektora. Njezin je sastavni dio i program privatizacije javnih usluga i prijenos ingerencija države na privatne poduzetnike uz deregulaciju i reduciranje uloge države na što manji broj funkcija. U osnovni vrijednosni sklop tačerizma spadaju i ekonomski liberalizam, antikomunizam i antisocijalizam, uz isticanje moralnoga konzervativizma i tradicionalnih vrijednosti.

## Izvori

## Povezano

* Margaret Thatcher
Wierzchowo (jezero)

**Wierzchowo** (njemački: *Virchowsee*) je slatkovodno protočno jezero na sjeverozapadu Poljske, u Zapadnopomeranskom vojvodstvu iz kog izvire rijeka Gwda.

## Karakteristike
Jezero Wierzchowo leži sjeverno od grada Szczecineka, na nadmorskoj visini od 140 metara. 
Jezero ima površinu od 7,32 km², dugo je 5,2 km u smjeru istok-zapad, i široko do 2, 2 km. 
Wierzchowo je geomorfološki glacijalno jezero, prosječno duboko 9,6 m, a maksimalno 26,5 m.

Obale su mu uglavnom strme i visoke, dobro razvedene brojnim uvalama i pošumljene.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Wierzchowo''
Szczecinek

**Szczecinek** (njemački: *Neustettin*) je grad od 40,043 stanovnika na sjeverozapadu Poljske u Zapadnopomeranskom vojvodstvu.

## Geografija

Szczecinek leži udaljen 150 km istočno od centra Szczecina. Grad se prostire između jezera Trzesiecko i Wielimie na sjeveroistoku, koja su povezana kanaliziranom rječicom Nizica dugom 2,3 km.

## Historija

Szczecinek je izrastao iz zamka kog je početkom 14. vijeka podigao tadašnji pomeranijski vojvoda Vartislav IV, u tom močvarnom kraju radi odbrane  Szczecina od Markgrofovije Brandenburg. Naselje se isprva zvalo Novi Szczecin, a kasnije Mali Szczecin iz tog je nastalo današnje ime Szczecinek (deminutiv).

Od 1368. do 1390. bio je prijestolnica istoimenog vojvodstva Za vladavine vojvode Vartislava V (1368. - 1390.) bio je prijestolnica istoimenog vojvodstva. 
Nakon tog perioda njime vladaju razni pomeranijski vojvode, koji često mjenjaju strane između Teutonskog viteškog reda, Markgrofovije Brandenburg i Kraljevine Poljske, pa je često napadan i pljačkan

Za vrijeme Tijekom Tridesetogodišnjeg rata okupirale su ga i opljačkale jedinice švedske i austrijske vojske.
Nakon rata od 1653. grad je bio dio Markgrofovije Brandenburg, a od 1701. Kraljevine Pruske i od 1871. do 1945. Njemačkog Carstva (Weimarske Republike i Trećeg Reicha).

Kraj napoleonskih ratova donio je Szczecineku značajan ekononomski i investicijski procvat.

Zahvaljujući reformama koje su u to vrijeme provedene u Kraljevini Pruskoj, i ukidanju kmetsva, broj stanovnika se povećao, od 1749 koliko ih je bilo 1812. do 4054 1843.
U međuratnom periodu Szczecinek je zahvaljujući željeznici postao popularna turistička destinacija. Za vrijeme Trećeg Reicha grad je postao snažan garnizon Wehrmachta sa dvije velike kasarne i dio sistema fortifikacija pomeranskog obrambenog bedema prema Crvenoj armiji.
Crvena armija zauzela je grad 27. februara 1945. Nakon rata njemački stanovnici su protjerani a na njihovo mjesto doseljeni Poljaci iz pograničnih krajeva koje je anektirao SSSR.

## Pobratimski gradovi
Szczecinek ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;
*  Bergen op Zoom, Nizozemska
*  Neustrelitz, Njemačka
*  Noyelles sous Lens, Francuska
*  Söderhamn, Švedska

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Szczecinek'' (službene stranice)
There is no alternative

"**There is no alternative"** (**TINA**) (*hr.* "Nema alternative") je slogan koji je često koristila konzervativna britanska premijerka Margaret Thatcher.

Izraz je upotrijebljen da označi tvrdnju Margaret Thatcher da je tržišno gospodarstvo jedini sustav koji djeluje i da je rasprava o tome gotova. Jedan je kritičar značenje slogana okarakterizirao kao: "Globalizirani kapitalizam, takozvano slobodno tržište i slobodna trgovina bili su najbolji načini za izgradnju bogatstva, distribuciju usluga i rast ekonomije društva. Deregulacija je dobra, ako ne i Bog." Suprotno tome, Thatcher je svoju potporu tržištima opisala kao da proizlazi iz temeljnijeg moralnog argumenta; konkretno, tvrdila je da tržišno načelo izbora proizlazi iz moralnog načela da ljudsko ponašanje mora biti sloboda izbora ljudi.

Povijesno gledano, fraza seže u 19. stoljeće, kada ju je intenzivno počeo koristiti klasični liberalni mislilac 19. stoljeća Herbert Spencer u svojoj *Socijalnoj statici*.  Protivnici načela koristili su ga podrugljivo. Na primjer, ministar vlade Norman St John-Stevas, je koristio nadimak Thatcher "Tina", prema skraćenici TINA.  Kritičar globalizacije Susan George skovala je 2001. godine kontra slogan "Drugačiji svijet je moguć".

Upotreba izraza

Angele Merkel (doslovno "bez alternative") glede njezinih odgovora na europsku krizu državnog duga 2010. dovela je do toga da je taj izraz postao *neprikladna riječ godine*.

Pozivajući se na štednju u Ujedinjenom Kraljevstvu, premijer David Cameron je 2013. uskrsnuo tu frazu, rekavši "Da postoji drugi način ja bi ga prihvatio, ali nema alternative."

## Povezano
* Thatcherism (Tačerizam)

## Izvori
 

## Vanjske veze
* 
* 
*
Piast Kolar

**Piast Kolar** (poljski: *Piast Chościskowic* ili *Piast Kołodziej*, ?, oko 740.  - ?, oko 861.) , bio je mitski osnivač Dinastije Pjastovića, otac prvog poljanskog vojvode Zemovita.

## Biografija
O njemu u kronici Gallusa Anonymusa - Gesta principum Polonorum, piše da je bio majordom na dvoru Popiela i da je živio kao skromni seljak u selu pored Gniezna. U kasnijim romansiranim pričama on živi u Kruszwici.

Legenda o njemu koja se još i danas prepričava, kazuje da se bavio izradom i popravkom kola - zbog tog je **Kolar**. Najvažniji događaj koji ga je obilježio bilo je šišanje njegova sina (Zemovita), što se obavljalo kad dječak navrši sedam godina, i kad brigu o njemu preuzima otac od majke. Tom činu prisustvovalo je i dvoje putnika namjernika, koje je velikodušni Piast ugostio, pa je on i njima dao da sudjeluju u šišanju. Oni su kad su odrezali pramen kose, napravili neobičan znak iznad mladićeve glave, poput križa. Nakon tog je svaki dječaku poželio mudrost i 
slavu a dali su mu i ime -  Zemovit što je značilo *Gospodar porodice*. 
Nakon tog je sljedila gozba, ali kad su otišli jela i pića bilo je dvostruko više, pa su seljani zaključili da su oni bili božanska bića.

U poljskoj historiografiji postoje brojne hipoteze o njemu, po jednoj on se kao Popielov majordom pobunio protiv njega i svrgnuo ga s trona.

Po drugoj on je bio samo jedan od vođa pobune protiv Popiela.

## Reference

## Vanjske veze

* ''Piast Kołodziej''
Nizica

**Nizica** ili *Niezdobna* (njemački: *Nisedop-Fluss*) je rijeka na sjeverozapadu Poljske, pritoka rijeke Gwde, duga 2,3 km).

## Hidrologija
Nizica izvire iz jezera Wierzchowo kod grad]]a Szczecineka u Zapadnopomeranskom vojvodstvu. Nakon tog teče prema sjeveru do ušća u Jezero Wielimie kroz koje protiče rijeka Gwda.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Rzeka Nizica''
Wielimie

**Wielimie** (njemački: *Vilmsee*) je slatkovodno protočno jezero na sjeverozapadu Poljske, u Zapadnopomeranskom vojvodstvu iz kog izvire rijeka Gwda.

Kroz jezero protiče rijeka Gwda, a u njega uvire rječica Nizica koja donosi vode iz Jezera Trzesiecko.

## Karakteristike
Jezero Wielimie leži nekih dva km sjeveroistočno od grada Szczecineka, na nadmorskoj visini od 133 metara. 
Jezero ima površinu od 18,65 km², dugo je 7 km u smjeru zapad-istok, i široko do 4,9 km. 
Wielimie je geomorfološki morensko jezero, maksimalno duboko 5,5 m.
Na jezeru se nalazi deset otoka površine 110 hektara.

Obale su mu uglavnom niske, ponegdje močvarne razvedene brojnim uvalama i djelomično pošumljene.

## Reference
 
## Vanjske veze

* ''Wielimie''
Enron

**Enron Corporation** bila je američka tvrtka za energetiku, robe i usluge sa sjedištem u Houstonu u Teksasu. Osnovao ga je Kenneth Lay 1985. godine spajanjem dvije manje regionalne tvrtke Lay's Houston Natural Gas i InterNorth. Do bankrota 3. prosinca 2001. godine, Enron je zapošljavao oko 29.000 djelatnika i bio je glavna američka tvrtka za električnu energiju, prirodni plin, telekomunikacije, celulozu i papir s prihodima tijekom 2000. od gotovo 101 milijarde dolara. Časopis Fortune Enron je svojedobno šest godina za redom proglasio "Američkom najinovativnijom tvrtkom". 

Krajem 2001. godine otkriveno je da je Enronovo prijavljeno financijsko stanje u stvari proizvod skandalozne institucijske, sistematske i kreativno planirane računovodstvene prijevare, te je od tada njegovo ime postalo sinonimom za namjernu korporacijsku prijevaru i korupciju. Skandal je također doveo u pitanje računovodstvenu praksu i djelovanje mnogih drugih korporacija u Sjedinjenim Državama i bio je čimbenik u donošenju Zakona Sarbanes-Oxley iz 2002. Skandal je također utjecao na širi poslovni svijet uzrokujući raspad računovodstvene tvrtke Arthur Andersen koja je godinama bila Enronov glavni revizor.

Krajem 2001. godine Enron u južnom okrugu New Yorka podnosi zahtjev za stečaj i za stečajnog upravitelja odabire tvtrku Weil, Gotshal & Manges. Stečaj je okončan tijekom studenoga 2004. u skladu s planom reorganizacije koji je odobrio sud. Novi upravni odbor promijenio je ime Enron u Enron Creditors Recovery Corp, te naglasio reorganizaciju i likvidaciju određenih poslova i imovine Enrona prije stečaja. Dana 7. rujna 2006., Enron je prodao posljednji dio imovine, tvrtku Prisma Energy International Inc.

## Reference
Trzesiecko

**Trzesiecko** (njemački: *Streitzigsee*) je slatkovodno protočno jezero na sjeverozapadu Poljske, u Zapadnopomeranskom vojvodstvu u porječju rijeke Gwde.

## Karakteristike

Jezero Trzesiecko leži jugozapadno od grada Szczecineka, na nadmorskoj visini od 134 metara. 
Jezero ima površinu od 2,96 km², dugo je 5,6 km u smjeru sjeverozapad-jugoistok, i široko do 0, 9 km. 
Trzesiecko je geomorfološki glacijalno jezero, maksimalno duboko 11,8 m.

Obale su mu uglavnom niske, zapadna je šumovita, sjeverna travnata a po istočnoj se prostire grad Szczecinek i kanalizirana riječica Nizica sa kojom je povezan sa Jezerom Wielimie udaljenim 2,3 km sjeveroistočno.

## Reference
 

## Vanjske veze

* ''Trzesiecko''
Gavril Dara i Riu

**Gavril Dara i Riu** ili **Gavril Dara i Ri** (, , 8. januar 1826 – 15. novembar 1885) bio je arbereški političar i pjesnik iz 19. stoljeća. Smatra se jednim od ranih pisaca Albanskog narodnog preporoda.

## Život

Gavril Dara rođen je 8. januara 1826. u Palazzo Adriano, gradu na Siciliji, u južnoj Italiji. Njegova je obitelj bila jedna od prvih koja je migrirala iz Albanije u Italiju nakon Skanderbegove smrti. Njegov djed Gavril Dara Stariji bio je među prvim sakupljačima arbereške folklorne građe, a njegov otac Ndre (ili Andrea) objavio je rječnik folklornih izraza.

U ranoj je dobi naučio latinski i starogrčki. U Palermu je diplomirao pravo, koje je potom prakticirao u Agrigentu. Nakon ujedinjenja Italije vršio je razne urslužbe de na Siciliji. Isprva je služio kao prvi vijećnik prefekture Palermo, a od 1867. do 1869. kao guverner Trapanija, grada na zapadnoj Siciliji. Od 1871. do 1874. bio je urednik liberalnog političkog časopisa *Reforma* (). Umro je 15. novembra 1885. u Agrigentu.

## Djelo
Njegova rana djela uključuju pjesme na talijanskom jeziku i jednu pjesmu na arbereškom dijalektu posvećenu svetom Lazaru. Darino najpoznatije djelo jest *Posljednja pjesma Balje* (), izvorno napisana na arbereškom dijalektu albanskog, a kasnije prevedena na talijanski jezik. To je četverodijelna epska romantična balada koja sadrži devet pjesama i pripovijeda o pustolovinama Nika Pete i Pala Golemija, dva albanska junaka koji su živjeli u doba Lješke lige u 15. stoljeću. U pjesmi je obrađen ljubavni zaplet oko Skenderbegovih suboraca Nika Peta i Pala Goljemija, zaljubljenih u lijepu Maru, koja se opredljejuje za Nika, ali obojicu spasava od smrti koju im je bio namijenio njezin otac; poema završava smrću prijatelja Nika i Pala u borbama oko grada Bereta. Prvi je put objavljena 1887. godine, nakon njegove smrti, u nastavcima u časopisu *Arbri i ri* (*"Mlada Albanija*"), koji je izdavao Giuseppe Schirò. U julu 1900. objavljena je u cijelosti na arbreškom i na talijanskom jeziku u časopisu *La nazione albanese* (*"Albanska nacija"*).

## Reference

## Literatura

*
Lista slovenskih filozofa

**Lista slovenskih filozofa**:

* Herman Dalmatin (pribl. 1110–1160) 
* Matthias Qualle (1470–1518)
* Anton Ambschel (1746–1821)
* Franc Samuel Karpe (1747–1806)
* Anton Mahnič (1850–1920)
* Janez Evangelist Krek (1865–1917)
* Aleš Ušeničnik (1868–1952)
* Milan Vidmar (1885–1962)
* Robert Barbo Waxenstein (1889–1977)
* Klement Jug (1898–1924)
* Edvard Kocbek (1904–1981)
* Boris Ziherl (1910–1976)
* Taras Kermauner (1930–2008)
* Ivo Urbančič (1930–2016)
* Božidar Debenjak (1935)
* Tine Hribar (1941)
* Spomenka Diklić–Hribar (1941)
* Rastko Močnik (1944)
* Rado Riha (1948)
* Slavoj Žižek (1949)
* Edvard Kovač (1950)
* Mladen Dolar (1951)
* Lev Kreft (1951)
* Bojan Borstner (1954)
* Jelica Šumič Riha (1958)
* Marina Gržinić (1958)
* Olga Markič (1959)
* Dean Komel (1960)
* Igor Ž. Žagar (1960)
* Renata Salecl (1962)
* Gorazd Kocijančič (1964)
* Alenka Zupančič (1966)
* Tina Bilban (1983)
Nowy Dwór Mazowiecki

**Nowy Dwór Mazowiecki** ili samo **Nowy Dwór** je grad od 28,679 stanovnika u sredini Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Nowy Dwór leži udaljen 34 km sjeverozapadno od centra Varšave. Grad se prostire iznad ušća rijeke Narew u Vislu.
Od 2012. grad ima i *[[Aerodrom]] Varšava - Modlin*, koji je izgrađen prvensteno za niskotarifni Ryanair, danas se iz njega može odletjeti u desetak evropskih gradova.

  
## Historija
Nowy Dwór je najvjerojatnije osnovan prije 1233. godine, a njegov osnivač bio je vojvoda Konrad Mazovski.

Prvi put je dokumentiran 1294., za srednjeg vijeka navođen je pod raznim imenima; 1355. kao *Nowidwor circa fluvium Narew* (Novi Dvor nad rijekom Narew), ili kao *Nova Curia*, Nova Aula, a kasnije i kao *Novidwor*, *Nouidwor*, *Nowodwor*.
Gradska prava dobio je 1374. od mazovijskog vojvode  Zemovita III, za vladavine ugarskog kralja Ludovika I. Velikog.

Dvjesto godina kasnije - 1544. novodvorska gradska prava je obnovio kralj Sigismund I Stari.

Nakon tog perioda Nowy Dwór je često mijenjao vlasnike, pa je vremenom osiromašio.

Nakon švedske invazije Nowy Dwór je spao na rang sela
Posljednji  kralj Poljsko-Litvanske Unije Stanislav Poniatovski obnovio je gradska prava 1782.

Nakon Treće Podjele Poljske Nowy Dwór je podpao pod Kraljevinu Prusku.

Nakon Bečkog kongresa 1815. grad je pripao proruskoj Kongresnoj Poljskoj pa je nastupio period oživljavanja grada. 
Utvrda Modlin na ušću Narewa u Vislu, koju je podigao Napoleon Bonaparte je dograđena, obnovljeni su sajmovi, a nakon izgradnje željeznice proradile su i prve tvornice.
Istovremeno su grad mučile i brojne poplave; 1813., 1844., 1876. i 1888. ali i požar 1888.

Za Drugog svjetskog rata na samom početku Njemačke okupacije Poljske grad je prezvan u *Neuhof*, a 1942. u *Bugmünde*.

Crvena armija oslobodila je Nowy Dwór u januar 1945.

Posljednja poplava dogodila se u martu 1962., iste godine kad je dovršen nasipa na rijeci Narew, nasip na Visli dovršen je 1975.
Od 1952. Nowy Dwór je administrativni centar vlastitog povjata. Nakon reforme 1975. to više nije bio, ali je nakon reforme provedene 1999. opet centar povjata.

## Pobratimski gradovi
Nowy Dwór Mazowiecki ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;
*  Niederorschel, Njemačka (1997.)
*  Elektrenai, Litva (2005.)

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Nowy Dwór Mazowiecki'' (službene stranice)
Železník

**Železník** je naseljeno mjesto u okrugu Svidnjik, u Prešovskom kraju, Republika Slovačka.

## Stanovništvo

Prema podacima o broju stanovnika iz . godine naselje je imalo  stanovnika.

### Etnički sastav

### Religija

## Reference

## Vanjske veze
* 
*
Bolesłav Zaboravljeni

**Bolesłav Zaboravljeni** (poljski: *Bolesław Zapomniany* ili *Bolesław Okrutny*, ?, oko 1014. / 1015.  - ?, 1037.) bio je jedan od polulegendarnih vojvoda iz Dinastije Pjastovića, koji je vladao Poljskom od 1034./35. do 1037.

## Biografija
O njemu se nešto zna iz *[[hronika|Kronike]] Velikopoljske* koja je napisana u 14. vijeku, tako da postoji sumnja dali je on uopće postojao, ili je kasnije izmišljen. 
On je navodno bio najstariji sin - Mješka II Lamberta, koji je nakon smrti svog oca preuzeo vlast i otjerao sa pored dvora svoju majku svetu Richezu i brata Kazimira.

Vladao je toliko okrutno da je izbačen iz svih popisa poljskih vladara.

## Reference

## Vanjske veze
* ''Bolesław''
Zakroczym

**Zakroczym** je grad od 3,183 stanovnika u sredini Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Zakroczym leži udaljen četrdesetak km sjeverozapadno od centra Varšave. Grad se prostire na desnoj obali rijeke Visle, odmah do 
Nowog Dwóra Mazowieckog.

## Historija

Zakroczym je prvi put dokumentiran 1065 kao utvrda u aktu Boleslava II, kojim obavezuje građane da plaćaju troškove samostana.
Gradska prava dobio je 1422. od vojvode Janusza Mazovjeckog, a potvrdio ih je vojvoda Boleslav IV Kovrčavi 1488.

Od Švedsko-poljskih ratova Zakroczym je počeo stagnirati.

Nakon Treće Podjele Poljske od 1796 je podpao pod Kraljevinu Prusku, zabilježeno je da je 1799.imao 1.366 stanovnika.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gmina Zakroczym'' (službene stranice)
Vladimir Memon

**Vladimir Memon** (Celje, 11. mart 1953. – Ljubljana, 20. maj 1980.) bio je slovenski pjesnik.

## Život
Rođen je u Celju 1953. godine, sin profesora Cirila i medicinske sestre Marije Brečko. Nakon gimnazije u Kopru, diplomirao je na Filozofskom fakultetu u Ljubljani iz komparativne književnost i francuskog jezika. Nastavio je studije na Sveučilištu u Zagrebu te je između 1978. i 1979. magistrirao na Universidad Complutense u Madridu. Prvu zbirku pjesama sa naslovom *Granice* – na slovenskom *Meje* – je objavio 1979. godine. Umro je u svojoj 27. godini u Ljubljani. Njegovoj knjizi je posthumno dodijeljena nagrada Zlatna ptica. Također posmrtno je objavljena zbirka *Flamenko na bačvi baruta* (sl. *Flamenko na sodu smodnika*).

## Pjesništvo
Memon je se vrlo rano zainteresovao za pisanje i književnost. Prve njegove pjesme su tiskane na studentskim listovima i časopisima. U knjizi *Meje* pjesnik, blizak tako Unamunovoj filozofiji kako poetskom izražaju i razmišljanju Pounda, iskazuje neutješno egzistencijalno pitanje o samoći i udaljenosti pojedinca od svijeta.

## Djela
* *Meje* (Mladinska knjiga, 1979)
* *Flamenko na sodu smodnika* (Cankarjeva založba, 1983), posmrtno objavljena

## Povezano
* Slovenska književnost
Zavičajni muzej Travnik

**Zavičajni muzej Travnik** je muzejska ustanova u Travniku, Bosna i Hercegovina, a ujedno i jedini muzej na području današnjeg Srednjobosanskog kantona. Muzej brine nad svim kulturno-historijskim spomenicima i prirodnom baštinom na području općine Travnik. 

## Historija
Osnovan je 1950. godine i prvobitno se nalazio na nekoliko lokacija. Od 1972. godine nalazi se u zgradi prvobitno namijenjenoj za medicinsko-zdravstvene svrhe, sagrađenoj 1928. godine iz sredstava Rockfelerove fondacije.

Fundus muzeja sadrži oko 80 hiljada eksponata, a stalna izložbena postavka Muzeja sastoji se od:
* Prirodoslovna postavka, od 1976. god.  U pet sala su izloženi eksponati iz paleontologije, minerologije, petrografije i zoologije. Za formiranje ove zbirke posebne zasluge ima profesor travničke Nadbiskupske velike gimnazije Erich von Brandis. Mnoge vrste do tada nepoznatih biljaka, koje je on otkrio, u nauci nose njegovo ime. Brandis je sakupio, determinisao i sistematski obradio raznovrsne primjerke biljnog svijeta u herbariji koji se danas čuva u Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine u Sarajevu. Zoološku zbirku je sakupio zahvaljujući poznanstvima sa mnogim ljudima nastanjenim u raznim krajevima svijeta. Tako su, naprimjer, u Gimnaziju dospjeli eksponati lava i tigra iz Bečkog muzeja u Schönbrunnu. U zoološkoj zbirci su izloženi vrijedni eksponati sa skoro svih kontinenata i iz mnogih okeana i mora,
* Arheološke postavke
* Kulturno-historijske postavke
* "Život i običaji ljudi travničkog kraja" (Stalna izložbena  postavka fotografija)

Pored pomenutih zbirki vremenom su se formirale i nove zbirke: Fototeka sa 4000 fotografija, Zbirka dokumenata novije historije, te fond umjetničkih slika, u kojem se vrijednošću i značajem ističe kolekcija slika, slamoreza i crteža Muhameda Kulenovića, krakovskog studenta i predratnog revolucionara koji je posljednjih godina stvarao u Travniku.

Etnološka zbirka je bogata raznovrsnim materijalom. Posebno se ističu primjerci stare gradske nošnje iz 19. vijeka, narodne nošnje iz travničkog kraja, te brojni i raznovrsni predmeti materijalne kulture naroda Bosne i Hercegovine. Muzej posjeduje bogatu zbirku sa lapidarijem, u kojoj je sakupljen materijal od prahistorije do osmanskog doba. Numizmatički fond sadrži 10.000 primjeraka novca različite provenijencije i iz različitih historijskih perioda. Za rad je osposobljena vrijedna biblioteka koja sadrži 5.500 jedinica i posjeduje dragocjene primjerke knjiga iz XVII, XVIII i XIX vijeka, kao i niz stručnih časopisa, radova i savremenih naslova.

Također, Zavičajni muzej Travnik ravija i vlastitu izdavačku djelatnost. U okviru muzeja djeluje Memorijalni muzej rodna kuća Ive Andrića, a pod patronatom muzeja je i srednjovjekovna tvrđava Stari grad.

## Vanjske veze
* Službena stranica muzeja

## Reference
Krzyż Wielkopolski

**Krzyż Wielkopolski** (njemački: *Kreuz*) je grad od 6,176 stanovnika na sjeverozapadu Poljske u Velikopoljskom vojvodstvu.

## Geografija

Krzyż leži duž desne obale rijeke Noteć nedaleko od ušća rijeke Drawe.

## Historija

Krzyż je izrastao u drugoj polovici 19. vijeka, kao važno raskršće željezničkih pruga u Kraljevini Pruskoj, nakon izgradnje pruga Poznań - Szczecin 1848. i Berlin- Bydgoszcz 1851.

Križ je dobio gradska prava 1936., kao dinamičan transportni centar, istovremeno je započela gradnja obrambenih fortifikacija, takozvanog Pomeranskog zida.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Krzyż Wielkopolski'' (službene stranice)
Piaseczno

**Piaseczno** je grad od 48,450 stanovnika u sredini Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Piaseczno je danas južno predgrađe Varšave, udaljen dvadesetak km od njena centra.

## Historija

Piaseczno je jedan od najstarijih gradova u Mazoviji koji je dobio gradska prava 1429. kao važno trgovište na putu od Varšave do Czerska.
Najveći procvat imao je u 16. vijeku kad je podignuta barokna crkva sv. Anne.

Na prijelazu iz 19. u 20. vijek, kad je imao 2.760 stanovnika, Piaseczno je 1870. izgubio gradska prava. Povratio ih je kad su izgrađene dvije uskotračne željezničke pruge do Varšave.

Od 1946- Piaseczno je administrativni centar vlastitog povjata. Pedesetih godina prošlog vijeka grad se počeo industrijalizirati izgradnjom raznih tvornica.

## Pobratimski gradovi
Piaseczno ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;
*  Upplands Väsby, Švedska
*  Harku Estonija

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Piaseczno'' (službene stranice)
Drawsko Pomorskie

**Drawsko Pomorskie** (njemački: *Dramburg*) je grad od 11,523 stanovnika na sjeverozapadu Poljske u Zapadnopomeranskom vojvodstvu.

## Geografija

Drawsko leži duž obala rijeke Drawe udaljen stotinjak km istočno od Szczecina.

## Historija

U 12. vijeku Drawsko je bio utvrđeno naselje na rijeci Drawiu kraju poznatom kao *Sarcthicze desertum* (Šuma Sarcthicze).

Nakon ubistva vojvode Przemysła II poljski utjecaj u Pomeraniji je nestao, pa je od 1297. u vlasništvu Markgrofovija Brandenburg.

Drawsko je dobilo gradska prava 1297. od brandenburgških markgrofova pod imenom *Drawenborch*, od 1368. zove se *Drawenburg*, a nakon tog sve do 1945. *Dramburg*.

Grad je često mijenjao vlasnike, u početku je pripadao Markgrofoviji Brandenburg, od 1400. do 1455. Teutonskom viteškom redu, nakon tog Ivanovacima, pa Kraljevini Pruskoj i na kraju Njemačkom Carstvu i Trećem Reichu. 
Intenzivniji razvoj doživio je nakon izgradnje željezničke pruge Koszalin-Szczecin 1877.

## Pobratimski gradovi
Drawsko ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;
*  Bad Bramstedt, Njemačka
*  Strasburg (Uckermark), Njemačka
*  Złocieniec Poljska

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Drawsko Pomorskie'' (službene stranice)
Brunete

**Brunete** je gradić od 10.760 stanovnika (2020.) u Zajednici Madrida. Nalazi se 28 kilometara zapadno od glavnog grada Španjolske. Brunete ima dugu povijest kroz koju se pamti kao malo raskošno selo u kojom se proizvodila tkanina. U julu 1937. u njemu se vodila Bitka kod Brunete tijekom Španskog građanskog rata, ishod bitke je bio neriješen premda su Republikanci podnijeli teške gubitake u opremi i gubeći u bitci najvrijednije borce iz Internacionalnih brigada, što je uzrokovalo posljedice na ravnoteži rata. Danas je među najrazvijenijim općinama u Madridskom okrugu.

## Povezano
* Bitka kod Brunete

## Galerija slika

Vista aérea Plaza Mayor de Brunete.jpg|Pogled na Brunete
Iglesia y Plaza Mayor de Brunete edited.jpg|Crkva i Plaza Mayor


## Reference
Drawa

**Drawa** (njemački: *Drage*) je rijeka na sjeverozapadu Poljske, desna pritoka rijeke Noteć, duga 186 km.

## Hidrologija
Drawa izvire kod sela Ogrodno u Zapadnopomeranskom vojvodstvu. Nakon tog teče prema jugu preko brojnih jezera (Krzywe, Drawsko, Lubiei) i velikih šuma do ušća u Noteć kod grada Krzyż Wielkopolski.

Na desnoj pritoci Mierzęcka Struga netom prije ušća u Drawu, kod sela Borowo 1916. podignuta je hidroelektrana sa akumulacionim jezerom.

Drawa u svom donjem toku formira granicu između Lubuskog i Velikopoljskog vojvodstva

Porječje rijeke veliko je 3,296 km² i prostire se po Zapadnopomeranskom, Lubuskom i Velikopoljskom vojvodstvu. 
Prosječni godišnji protok na ušću je 20,5 m³/s.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Drawa''
Legionowo

**Legionowo** je grad od 53,886 stanovnika u sredini Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

## Geografija

Legionowo je sjeverno predgrađe Varšave, udaljeno dvadesetak km od njena centra. Grad se prostire na desnoj obali rijeke Visle.

## Historija

Legionowo je izraslo za Kongresne Poljske, nakon izgradnje željezničke pruge prema sjeveru i željezničke stanice Legionowo 1877.

## Pobratimski gradovi
Legionowo ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Gmina Legionowo'' (službene stranice)
Filip Shiroka

**Filip Shiroka** (1859–1935) bio je pjesnik Albanskog narodnog preporoda.

## Život
Široka je rođen i odrastao u Skadru, gdje su ga školovali franjevci. Među njegovim učiteljima bio je pjesnik Leonardo De Martino (1830–1923), čiji je utjecaj sveprisutan u Širokinim stihovima. Godine 1880. sudjelovao je kao neredovnik u bici kod Ulcinja. Njegova najranija pjesma, *U Albaniji, na oružje, na oružje!* () bila je nacionalistička pjesma o obrani Ulcinja, koja je napisana na talijanskom jeziku i tiskana u *[[Osservatore cattolico]]* u Milanu 1880. godine. Nakon poraza Prizrenske lige emigrirao je na Bliski Istok i nastanio se u Egiptu, a kasnije u Libanonu, gdje je, uz pomoć tadašnjeg guvernera Pashka Vase, radio kao inženjer u željezničkoj gradnji. Široka je postao članom društva nazvanog "Vëllazëria Shqiptare" ("Albansko bratstvo"), koje su u Kairu osnovali albanski emigranti 1894. godine.

## Djelo
Širokina nacionalistička, satirična i meditativna poezija na albanskom jeziku pisana je uglavnom od 1896. do 1903. godine. Njegove su pjesme obljavljivane u časopisima kao što su *Albanija* Faika Konice, albanski listovi koji su izlazili u Egiptu i skadarski vjerski mjesečnik *Elçija i Zemers t'Jezu Krisctit* (*"Glasnik svetog srca"*). Široka, koji je koristio i pseudonime Gegë Postripa i Ulqinaku, autor je najmanje šezdeset pjesama, tri kratke priče, članaka i nekoliko prijevoda, posebno religijskih djela za katoličku liturgiju. Njegovu pjesničku zbirku, *Zâni i zêmrës* (*Glas srca*, Tirana, 1933), nastalu na prijelazu stoljeća, objavio je Ndoc Nikaj dvije godine prije Širokine smrti u Bejrutu.

### Pjesnički stil
Širokino pjesništvo, nadahnuto je francuskim i talijanskim romantičnim pjesnicima s početka 19. stoljeća kao što su Alfred de Musset (1810–1857), Alfonse de Lamartine (1790–1869) i Tommaso Grossi (1790–1853), koje je čitao kao mladić u Skadru, nije neobično po svojim temama ili leksičkom opsegu, niti uvijek nosi značajne književne kvalitete, premda se ovo može reći za većinu pjesnika Albanskog naodnog preporoda. Široka je zapamćen kao duboko osjećajan tekstopisac i kao jezikosloveni čistunac, koji je bio opsjednut vlastitom sudbinom i sudbinom svoje daleke domovine. U njegovom radu ponavlja se tema nostalgije za zemljom njegovog rođenja. Među njegovim rodoljubivim pjesmama nalaze se *Idi lasto* (*Shko dallëndyshe*), *Albanija*, *Gjergj Kastrioti* i *Grob Skenderbega*.

## Reference

## Literatura
* 
*
Bitka kod Brunete

## Uzrok bitke
(...)

## Zbivanja
(...)

## Snage
### Republikanci
*V. Armada koju je predvodio pukovnik Juan Modesto — oko 22.000 ljudi i 100 tenkova:
** 11. divizija, koju je vodio Enrique Líster
** 35. divizija, koju je vodio Karol Świerczewski
** 46. divizija, koju je vodio Valentín González *El Campesino*
** XV. Internacionalna brigada
** XI. Internacionalna brigada
** XII. Internacionalna brigada
** XIII. Internacionalna brigada
U rezervi su bile 14. divizija (Cipriano Mera), 45. divizija (Manfred Stern *general Kleber*), 69. divizija (Gustavo Duran), za ukupno 25.000 ljudi i 40 tenkova.

*XVIII. Korpus Armade koju je na početku predvodio pukovnik Enrique Jurado a poslije Segismundo Casado — oko 20.000 ljudi:
** 10. divizija, koju je vodio major José Maria Enciso
** 15. divizija, koju je vodio pukovnik Janos "Gal" Galicz
** 34. divizija, koju je vodio pukovnik Francisco Galán

### Nacionalisti
*VII. Korpus Armade kojeg je predvodio general Varela, ovako sastavljen:
**71. divizija, koju je vodio pukovnik Ricardo Serrador Santés
*I. Korpus Armade kojeg je predvodio pukovnik Juan Yagüe Blanco, ovako sastavljen:
**11. divizija, koju je vodio general José Iruretagoyena Solchaga
**12. divizija, koju je vodio general Carlos Asensio Cabanillas
**13. divizija, koju je vodio general Fernando Barrón y Ortiz
**14. divizija, koju je vodio pukovnik Juan Yagüe Blanco

## Posljedice
Nakon bitke Republikanci nisu mogli više zaustaviti put Nacionalista prema Ekstremaduri mada još drže sela Villanueva de la Cañada, Quijorna i Villanueva del Pardillo. U tom smislu ishod bitne je u ravnoteži i bez pobjednika. Međutim Republikanci su podnijeli teže gubitke koliko vojnika toliko i opreme. Izgubili su veliku količinu neophodne opreme i veliki broj vrlo vrijednih boraca iz Internacionalnih brigada, što znači bitno promaknuće Nacionalista u ekonomiji rata. Zbog pomoć Legije Kondor u ovoj bitci, Nacionalisti će se jače osloniti na Nijemce, što će učvrstiti njihove odnose, dok je za uslugu general Franco dozvolio posebna gospodarska odobrenja Njemačkoj. Na političoj razini među Republikancima komunisti gube ugled, jer napad nije mogao spriječiti gubitak sjevera Španjolske. Potom, brojne Internacionalne brigade su odbile se vratiti na front i stvorio se nered među Republikancima. Kako bi prikrili neuspjeh svojih odredba, Sovjeti krivnja za poraz stavljena je na »trockističke izdajice« i »fašističke špijune«. Stotine republikanskih vojnika, uključujući mnoge Internacionaliste, uskoro su likvidirane.

## Zanimljivosti
U bitci su umrli Blagoje Parović; Boško Petrović, jugoslavenski avijatičar; novinarka i fotograf Gerda Taro, djevojka Roberta Cape; američki sindikalist Oliver Law, irski komandant George Nathan i engleski pjesnik Julian Bell, svi u Internacionalnim brigadama.

## Izvori

## Povezano
* Jugosloveni u Španskom građanskom ratu
Duško Kostić

**Duško Kostić** (Beli Manastir, 1984.) je osnivač i predsjednik Udruge romskog prijateljstva LUNA.

Kostić je prvi studijski stipendist (ostali su srednjoškolci) koji je unutar Dekade Roma završio obrazovanje na Sveučilištu u Osijeku, te nastavio s nastojanjima da poboljša uvjete Roma u Hrvatskoj.

25. studenoga 2010. objavljeno je da će Duško Kostić dobiti studentsku nagradu za mir za 2011. godinu za svoj rad u vezi s pravima Roma. Kroz obrazovanje i obrazovni rad nastoji izgraditi mostove i razumijevanje između različitih etničkih skupina u Hrvatskoj. Studentska nagrada za mir dodjeljuje se u ime svih studenata u Norveškoj.

2012. godine je bio idejni pokretač prve Knjižnice alata u Hrvatskoj, koja promiče uz ekološke vrijednosti i integraciju Roma i smanjuje društvene nejednakosti.

2014-2015. godine je sa Majom Brus Nemet radio na pitanju uključenosti Roma u obrazovni sustav.

24. lipnja 2015. godine je bio izabran za predsjednika Vijeća romske nacionalne manjine u Gradu Belom Manastiru.

U medijima redovito zagovara kontinuiran i sustavan rad s romskom populacijom i unutar nje same.

2020. godine upisao je doktorski studiji na Sveučilištu u Osijeku.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''Mirovna grupa Oaza: Dušku Kostiću u čast''
Rajiin

***Rajiin*** je epizoda američke science fiction TV-serije *[[Star Trek: Enterprise]]*, premijerno prikazana 1. oktobra 2003. godine. Radnja prikazuje kako posada *[[USS Enterprise (NX-01)|Enterprisea]]* na vanzemaljskoj tržnici sretne seksualnu robinju Rajiin koja iskoristi priliku da pobjegne od svojih gospodara i zatraži utočište na brodu, ali se na kraju ispostavi da nije ono za što se izdaje.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Złocieniec

**Złocieniec** (njemački: *Falkenburg*) je grad od 12,833 stanovnika na sjeverozapadu Poljske u Zapadnopomeranskom vojvodstvu.

## Geografija

Złocieniec leži duž obala rijeke Drawe udaljen 114 km istočno od Szczecina.

## Historija

Złocieniec je niknuo u 12. vijeku kao pogranično velikopoljsko naselje. Od druge polovice 13. vijeka je dio Markgrofovije Brandenburg pa je gradska prava dobio kao *Falkenburg* 1333. po uzoru na magdeburško.

Između 1402.- 54. gradom vlada Teutonski viteški red. U 18. vijeku bio je poznat po manufakturnoj proizvodnji tkanina, iz koje je tokom 19. vijeka izraslo par tekstilnih tvornica.
Između 1877. - 1878. izgrađena je željeznička pruga koja je prošla kroz Złocieniec.

Za Drugog svjetskog rata u Falkenburgu je djelovao tranzitmi logor za prisilne radnike iz Poljske i SSSR-a.

Današnji Złocieniec je grad tekstilne, drvne industrije i keramike, a od 1999. i sajamski grad.
On je i relativno poznata turistička destinacija za vodene sportove (veslanje). I Karol Wojtyla (budući papa) je svoja ljetovanja 1955., 1961. i 1967. provodio vozivši kanu po Drawi.

## Pobratimski gradovi
Złocieniec ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;
*  Bad Segeberg, Njemačka
*  Koserow, Njemačka
*  Drawsko Pomorskie, Poljska
*  Pyrzyce, Poljska

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Złocieniec'' (službene stranice)
Koszalin

**Koszalin** (njemački: *Köslin*) je grad od 107,048 stanovnika na sjeveru Poljske u Zapadnopomeranskom vojvodstvu.
.

## Geografija

Koszalin leži na rijeci Dzierżęcinki, udaljen desetak km južno od lagune Baltičkog mora Jamno, i 177 km istočno od Szczecina.
## Historija
Koszalin je prvi put dokumentiran kao utvrda koju je 1107. zauzeo Boleslav III Krivousti.
Od 1248. je domena biskupije Kamień, a gradska prava je dobio 1266. 
Od sredine 14. vijeka iz lučice Unieście u Laguni Jamno, počeli su se izvoziti poljoprivredni i šumski plodovi u skandinavske zemlje, Gdańsk i Lübeck. Koszalin je nakon pobjedonosne bitke sa Kołobrzegom 1446. stekao lidersku poziciju u trgovini 
Baltikom, pa je ubrzo nakon toga postao punopravni član moćnog Hanzeatskog saveza.

Grad je prosperirao na prijelazu iz 16. u 17. vijek, kad su biskupi iz Dinastije Griffin u njemu sagradili dvorac. 
Prosperitet je prekinuo Tridesetogodišnji rat, nakon kojeg je Koszalin, zajedno sa čitavom Zapadnom Pomeranijom, postao dio Markgrofovije Brandenburg, a nakon tog Kraljevine Pruske. Oporavio se tokom 18. vijeka kad je proizvodio tkanine za uniforme pruske vojske.

Tokom 19. vijeka Koszalin je postao administrativni i transportni centar tog dijela Pomeranije. 
Nakon izgradnje 1859. željezničke pruge do Szczecina i 1870. do Gdańska, izrastao je i u snažni industrijski centar.
U njemu su se još prije Prvog svjetskog rata proizvodili  avioni, pored tog imao je  tvornicu poljoprivrednih mašina, ribljih konzervi, papira, 
pivovaru i mljekaru. 
Za Drugog svjetskog rata u Koszalinu i okolici djelovalo je pet koncentracijskih logora.

Crvena armija oslobodila je grad nakon teških borbi u mart 1945. i odtad je poljski. Sve do februara 1946. bio je administrativni centar Zapadne Pomeranije. Od 1950. do 
1998. bio je administrativni centar vlastitog vojvodstva. Od 1972. Koszalin je i sjedište biskupije Koszalin-Kołobrzeg.

## Privreda
Današnji Koszalin je i nadalje velik industrijski centar u kom se proizvode mašine, hrana, elektronika, dizalice, liftovi, polistiren, odjeća, namještaj, automobilski dijelovi i medicinska oprema.

Grad je i velik transportni centar na ruti Gdańsk - Szczecin koji ima aerodrom (Zegrze Pomorskie) i velik garnizon poljske vojske.

## Kultura i obrazovanje
Koszalin je grad sa filharmonijom, teatrom, radio stanicom, tehničkim univerzitetom (od 1996.) i Visokom teološkom školom.

## Pobratimski gradovi
Koszalin ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Koszalin'' (službene stranice)