open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yahi

**Yahi** su bili najjužnije pleme Yanan Indijanaca nastanjeno u 19. stoljeću na Mill i Deer Creeku u Kaliforniji. Njihova sela sa Mill Creeka bila su *Bushkuina*, *Tolochuaweyu*, i *Tuliyani*, i na Deer Creeku *Bopmayhuwi*, *Gahma*, *K'andjauha*, *Puhiya*, i *Yisch'inna*. Pleme je 1871. stradalo u masakru (doslovno je počinjen genocid nad njima), nakon čega su se njihovi ostaci izgubili u nepristupačnim terenima oko Deer Creeka i Mount Lassena.

Njihov posljednji pripadnik, Ishi, pronađen je u kolovozu 1911. u podnožjima planina Lassen, kuda je lutao sa posljednjim pripadnicima Yahi plemena zadnjih 40 godina. Plemena Kalifornije, uključujući i Yahije uglavnom su stradala u vremenu od 1849. otkrićem zlata. Yahi, maleno pleme uživali su glas najratobornijih. Sa Ishijem se pokušalo kontaktirati posredstvom Sam Batwija, pripadnikom plemena Yana, na što se ustanovilo da im jezici baš nisu naročito srodni, premda oba plemena pripadaju porodici Yanan. Šerif J. B. Webber zbog zaštite, odveo je "wild man"-a (kako su ga nazivali novinari) u zatvor u Oroville. Ishi je još proživio do 1916. godine, a umro je 25 ožujka od tuberkuloze. Tokom svojih posljednjih godina života Ishija i način života Yahi Indijanaca proučili su antropolozi Alfred L. Kroeber i Theodore T. Waterman.

## Vanjske veze
* ISHI-Last of the Yahi 
* Ishi, Last of the Yahi 
* Ishi: The Last Yahi
Aguachacha

**Aguachacha**, Yavapai ime za pleme, evidentno Yumansko, koje je u 18. stoljeću obitavalo na donjem toku rijeke Colorado, u Kaliforniji ili Arizoni. Navode se kod Garcésa (1776), u Diary, 404, 1900.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Yuman Indian Tribe History
* Yavapai Indian Bands, Gens and Clans
Akwa’ala

**Akwa’ala** (Paipai). -Indijansko pleme porodice Yuman sa sjevera poluotoka Baja California u Meksiku. Njihov dom su planine južno od Santa Catarine i kod ušća Rijeke Colorado. Sami sebe oni zovu Paipai , ime Akwa'ala dali su im Indijanci Mohave. Prema popisu iz 1990. ima ih oko 300.

## Običaji Akwa'ala
/&lt;small&gt;prema njihovom šamanu jackrabbitu&lt;/small&gt;/

Prema Akwa'ala informantu Jackrabbit-u (inače je šaman, pa je veoma dobro upućen u povijest i strukturu društva), pleme se nije oduvijek bavilo agrikulturom , nego su ovisili o lovu i sakupljanju. 
Društvena struktura je slična kao i kod Diegueño Indijanaca. Djevojčica (po istom informantu) u predmenstrualnom periodu zove se 'hetcenakwatL' (kod srodnih Cocopa 'yicakwatL'), poslije prve menstruacije ona postaje 'patcerkwatL' (žena ?).- Parne kupelji također imaju, 'dobre su protiv reumatizma', riječi su Jackrabbita. -Štitovi su izrađeni od jelenje kože, uvijek crni, obojeni drvenim ugljenom, i bez perja. Kod Cocopa su drugačiji. Duhan zovu aúBe, ali ga ne sade, puše ga i muškarci i žene, i u njega ne dodaju nikakve druge sastojke kao što je to običaj kod Indijanaca koji puše kinnikinnick. Muškarci duhan puše na drvenu lulu ili trsku. –Veoma rašireni običaj uzimanja jimsonweeda (Datura) također je prisutan, nazivaju ga 'smalketúdje ' ili 'mulkatutca'.
Njihov bog Mitipa koji je sa zemljom izišao iz prvotne prastare vode stvorio je sunce, mjesec i čovječanstvo.

**[[Akwa’ala rječnik]]**

## Vanjske veze
* Notes on the Akwa'ala Indians of Lower California 
* Vocabulary Words in Native American Languages: Paipai 
* Paipai: A language of Mexico
* Foto galerija
&lt;!-- interwiki --&gt;
Alakwisa

**Alakwisa**, jedno od plemena Indijanaca s područja rijeke Colorado, na jugozapadu današnjih Sjedinjenih Državama. Što se tiče jezika Alakwise se nalaze na Greenberg-Mcquown listi yumanskih jezika, čije područje i geografski pripada Yuma Indijancima. Charles A. Zisa navodi ga kao jedan yumanski dijalekt

Kroeber o njima nalazi tek oskudne podatke preko svog informanta, koji potiču od Kamia Indijanaca. Pleme je vjerojatno stradalo od epidemija koje su desetkovale plemena u dolini rijeke Colorado. Njihovo ime koje ima u sebi prefiks –*ala* nalazimo i kao sufiks u imenu Indijanaca Akwa’ala. Alakwise su bez sumnje, kao i njihovi drugi Yuman rođaci u dolini Colorada bili ratarsko stanovništvo.
## Reference

## Vanjske veze
* Alfred Louis Kroeber, Handbook of the Indians of California
* Kroeber
Bahacecha

**Bahacecha**, pleme sa rijeke Colorado u Arizoni koje je Oñate posjetio 1604. u kraju između Bill Williams Forka i Gile. prema njegovim riječima jezik im je gotovo isti kao i onaj Mohave Indijanaca sa kojima su graničili. Kuće su im bile niske i prekrivene zemljom.

Bahacecha se ne mogu identificirati ni sa jednim poznatim yumanskim plemenom, a na njihovom području 1776. živi pleme poznato kao Alchedoma (Halchidhoma).

## Izvori
Cochimi

**Cochimi**, pleme ili grupa manjih plemena Yuman Indijanaca u središnjim predjelima poluotoka California u Meksiku. Dok su ih 1534. godine posjetili prvi istraživači, Cochimi su ovdje živjeli već kojih 14,000 godina. Živjeli su od ribolova i sakupljanja voća i sjemenja. Mitovi Cochimija govore da su oni porijeklom od divova, kreatora starih slikarija i petroglifa u pećinama i po stijenama. 
Slikarije u Baja California Sur su poznate kao "Velike zidne slike" (Sierra de San Francisco) najveće su na svijetu. Pojedini primjerci su visoki od 9 do 13,5 metara, a neke se nalaze na visini od 12 m iznad tla. Kada su Isusovci 1600.-tih pitali Indijance tko ih je naslikao, oni su odgovorili da je to uradila jedna divovska rasa koja je tu živjela prije njih.
Cochimi su bili najbrojnija populacija poluotoka. Hervas daje brojno stanje njihovih misija koje su postojale 1767. godine, viz.: San Xavier de Biaundo (pop. 485); San Jose Comondu (pop. 360); Santa Borja (1,500 neofiti- neophytes /novoobraćenici/); Santa Maria Magdalena (300 neofiti i 30 preobraćenika); La Purísima Concepcion (130 neofiti); Santa Rosalia de Mulege ili Muleje (pop. 300); Santa Guadalupe (530 neofita); San Ignacio (pop. 750), i Santa Gertrudis (pop. 1,000).

## Sela i lokalne skupine
Za rančerije (rancherias) i plemena Cochimija spominju se: Adac, Afegua, Aggavacaamanc, Amalgua, Amaniini, Ametzilhacaamanc, Anchu, Avolabac, Caamancijup, Caddehi, Cadecuijtnipa, Cadegomo, Cadeudebet, Cahelca, Cahelejyu, Cahelenthil, Cahehmet, Camancnaccooya, Camanocacaamano, Cunitcacahel, Eguiannacahel, Gabacamanini, Gamacaamanc, Gamacaamancxa, Hualimea, Idelabuu, Idelibinaga, Ika, Jetti, Laimon, Liggige, Menchu, Mokaskel, Paviye, Paya, Piacaamanc, Piagadme, San Athanasio, San Benito de Aruy, San Francisco Borja, San Ignacio, San José de Comondu, San Juan, San Miguel, San Sabas, Santa Aguida, Santa Lucia, Santa Maria, Santa Marta, Santa Monica, Santa Nynfa, San Pedro y San Pablo, Santisima Trinidad, Tahuagabacahel, Temedegua, Uacazil, Vaba, Vabacahel, Vajademin, Vazacahel, Vinatacot.
Cochimi danas broje kojih 200 duša u Meksiku. *Joshua Project* poistovjećuje ih sa srodnim plemenom Tipai, jednim od plemena Diegueño Indijanaca.

Skupine koje su govorile Cochimi jezicima i dijalektima danas se označavaju imenima: Borjeño, Ignacieño, Cadegomeño, Laymon (Laimon), a svrstavaju u nju i grupe Monqui i Didu, koji se klasično vode kao Guaycuran govornici (vidi etničke karte ).

## Vanjske veze
* Vocabulary Words in Native American Languages: Cochimi 
* Cochimi Rock Art 
* Cochimi Indian Tribe History
Cuñeil

**Cuñeil**, pleme Yuman Indijanaca opisano 1775-1776 od Garcésa, kao narod koji živi između San Diega i ušća rijeke Colorado. Cuñeil Indijanci slabo su poznati, a zbog sličnosti u imenu i habitata pokušali su ih identificirati kao Comeya Indijance, međutim u svom daljnjem tekstu Garcés Quemayá Indijance (odnosno poznatiji kao Kamia) navodi kao drugačije pleme. Otac Pedro Font (1777), inače je i Garcésov kompanjon, locira ih između 31º i 32º širine. 

O njima je još poznato da su živjeli u prijateljstvu sa Cocopama. Prema Gatschetu * 'Kunyil' * ili * 'Knyeyil' * znači 'ljudi'. 

## Izvori
Gueymura

**Gueymura**, jedno od malenih slabo poznatih plemena porodice Yuman koje je obitavalo na sjeveru poluotoka California oko misije Santa Catalina. Govorili su dijalektom jezika diegueño . Pod ovim imenom spominje ih (1844) francuski istraživač i diplomat Eugène Duflot de Mofras. 

## Izvori
Ko'o'u-kopai

**Ko'o'u-kopai**, jedna od sedam lokalnih skupina Hualapai (walapai) Indijanaca, porodica yuma na sjevernom središnjem duijelu Hualapai teritorija, Arizona. 

Njihovo ime prema lokalitetu je i &lt;small&gt;'mesa people'&lt;/small&gt;. Imali su nekoliko sela, to su, viz.: Crozier (američko ime), Djiwa'ldja, Hak-tala'kava, Haktutu'deva, Hê'i, Katha't-nye-ha', Muketega'de, Qwa'ga-we', Sewi&quot;, Taki'otha'wa i Wi-kanyo.

## Izvori
Ipai

**Ipai**, sjeverna grana Diegueño ili Kumeyaay Indijanaca, porodice Yuman, nastanjenih u krajevima što se prostiru od rijeke San Diego sjeverno do Agua Hedionda Lagoone i istočno preko Escondida do jezera Henshaw, Kalifornija. Njima su najsrodniji Tipai u krajevima južno od San Diego rivera na jug do u Baju južno od Ensenade i prema istoku do planina Laguna i preko Mount Tecate, i obje grupe govore različitim formama diegueño jezika.

Ipai danas žive na nekoliko rezervata na jugozapadu Kalifornije: Viejas, banda koja se naziva *Iipay* (odnosno Viejas Kumeyaay); *I'ipay* na rezervatu Barona (Barona Band); *Ipai* na Capitan Grande; *Iipaii* na Inaja; *Iipai* na San Pasqual i Santa Ysabel; i *Ipai-Tipai* na Mesa Grande

Vidi Tipai.

## Vanjske veze
* Viejas Kumeyaay 
* Barona 
* Capitan Grande 
* Inaja 
* San Pasqual 
* Santa Ysabel 
* Viejas Kumeyaay
Kaveltchadom

**Kaveltchadom** (Kavelchadom) jedno od plemena američkih Indijanaca porodice Yuman koje je obitavalo na donjem toku rijeke Colorado. Kaveltchadomi su srodni plemenima Halyikwamai, Halchidhoma i Kohuana, čijih potomaka možda danas ima na rezervatima Arizone među Maricopama. 

## Izvori
Kewevikopaya

**Kewevikopaya** (Kewevkapaya, ili "people of the east", Southeastern Yavapai. Ranije nazivani Nijoras), jedan od tri glavna ogranka Yavapai Indijanaca, koje čine zajedno sa skupinama ranije nazivanim Cruzados (Northeastern Yavapais ili Yavepe) i Tejunas (Western Yavapais ili Tolkepaya).

Gifford Kewevikopaye dijeli na dvije glavne bande među koje prvo navodi Walkemapa locirani između Miamia i Phoenixa i Wikedjasapa duž Apache Traila između Phoenixa i Roosevelt Dama koji se dalje sastoje od raznih podbandi. Podbanda Ilihasitumapa, je obitavala u planinama Pinal, a pripadala je u Walkamepe. Među Wikedjasapama Gifford navodi pod-bande Amahiyukpa u visokim planinama na zapadnoj strani Rio Verde i to upravo sjeverno od Lime Creeka, nasuprot teritoriju klana Yelyuchopa. Atachiopa, u planinama zapadno od Cherryja; Hakayopa u Sunflower Valleyu, južno od Mazatzal Peaka, visoko u planinama Mazatzal i zapadno od Fort Renoa u Tonto Basinu; Hichapulvapa u planinama Mazatzal južno od East Verde Rivera i zapadno od North Peaka i Mazatzal Peaka.

Ostale podbande ili klanovi zastupljeni su i među Walkemapama i Wikedjasapa, to su: Iiwilkamepa čija je domovina bila između Superstition i Pinal Mountainsa; Matkawatapa, koji su nastali miješanjem Walkemapa i Apača iz Sierra Anche; Onalkeopa, u planinama Mazatzal,u kraju između klanova Hichapulvapa i Yelyuchopa, ali kasnije migriraju na jug u zemlju bande Walkemapa; Yelyuchopa, u planinama Mazatzal između teritorija klanova Hakayopa i Hichapulvapa. Naziv Cuercomache označavao je selo sa Diamond Creeka blizu Grand Canyona rijeke Colorado. Amanyiká je bilo glavni kamp Wikedjasapa južno od Salt Rivera.

## Vanjske veze
* "Jerome, Arizona. The Early History" 
* Nijoras
Kiliwi

**Kiliwi** (Kiliwa, Ko’lew) su pleme Yuman Indijanaca sa sjevera  poluotoka Baja California danas nastanjeni tek u nekoliko kuća po selima Arroyo León, Agua Escondida i La Parra u meksičkoj državi Baja California Norte.

U travnju 1867 posjetio ih je William More Gabb u blizini misije Santo Tomás, oko 150 milja sjeverozapadno od Santa Borje, kaa su mu pomogli u izradi rječnika kojega je izdao 1877.

Sami sebe Kiliwe nazivaju  ko' lew "*man hunter*", dok se njihov jezik naziva *quinicua*, *quiniwa*, *kolew*, *kj' wash*, *koj wash* ili *ko' jwaksh*. Prema popisu iz 2000 godine kiliwa jezikom služilo se 52 osobe, nisu uračunate osobe do 5 godina (meksička praksa); 28 (1994 SIL). Kiliwa se danas prvenstveno bave uzgojem stoke (goveda i koze) i agrikulturom. 
## Izvori

## Vanjske veze
*Kiliwa (Kiliwi, Ko'lew) 
*Kiliwa
Halchidhoma

**Halchidhoma** (Alchedoma), pleme Yuman Indijanaca locirano kroz povijest na raznim mjestima uz rijeku Colorado, osobito blizu ušća Gile u Kaliforniji i Arizoni. Halchidhoma su imali kulturu tipičnu za kraj uz rijeku Colorado, bili su sjedilački ratari i lovci. Rana populacija iznosila je oko 3,000 (1680.). Prvi put otkrio ih je Alarcón (1540.). Ońate ih 1604./5. nalazi u osam sela kod ušća Gile u Colorado. Otac Eusibio Kino posjetio ih je 1701./2. isto u blizini rijeke Gile. U to vrijeme ima ih oko 1,500 u Arizoni i isto toliko u Kaliforniji. U drugoj polovici 18. stoljeća njihova sela (1776) nalaze se na obje obale Colorada, no broj im je već, prema Kroeberu (1770), spao na oko 1,000. Nakon svega negdje u 19. stoljeću oni se zajedno sa srodnim Kohuanama, udružuju sa mnogo brojnijim Maricopama, ali stradavaju u ratovima sa drugim plemenima Yuma. Vjeruje se da ih je 1800. bilo oko 1,000, no nakon sjedinjavanja sa Maricopama i Kohuanama više se ne broje zasebno. Od njihovih sela Swanton navodi Asumpción, kolektivni naziv za nekoliko sela na ili blizu Colorado Rivera; Lagrimas de San Pedro; San Antonio; i Santa Coleta. Ovaj posljednji naziv također označava grupu sela u istoj regiji.

Potomci Kamia i Halchidhoma danas žive pod kolektivnim imenom Maricopa u Arizoni na rezervatima Gila River i Salt River. Halchidhoma obitelji danas sa Maricopama žive u Lehiju na rezervatu Salt River, a ostali u Laveenu.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

## Vanjske veze
* Halchidhoma  
* Alchedoma Indian Tribe History
## Izvori
Havasupai

**Havasupai** (Havasu 'Baaja) je pleme američkih Indijanaca porodice Yuman nastanjeno u uskoj dolini Cataract Canyona u sjeverozapadnoj Arizoni. Prema Mooneyu (1928) Havasupai su 1689. brojali oko 300 duša. -Godine 1880. utemeljen je za njih rezervat i otada žive na njemu. Danas njih oko 600 živi u istom kraju uz rječicu Havasu po kojoj su i dobili ime. Glavno središte im je mjestašce Supai na rezervatu Havasupai (u kojemu ih živi oko 400). Godine 1974. na području rezervata otkriven je uranij. Pleme je pokušalo zaustaviti rudarska iskapanja na svome svetom mjestu Red Butte, što im je vrhovni sud odbio. Indijanci od svega nisu dobili nikakvu korist, pa danas plemenska ekonomija ovisi jedino od turizma.

## Ime

U značenju " *blue* (or *green*) *water people* " ili ' *People-Of-The-Blue-Green-Waters* ',Ha (znači ' *water* ') vasu ('blue' ili ' *green* ') isto značenje ima i Hualapai ime *Ak'-ba-su'-pai*, što je samo njihova varijanta imena. Drugo poznato, ali rjeđe ime, dali su im Zuñi a glasi *Ka'nína*, *Coconino*, *Cosnino* ili *Kokonino*, odnosi se na njihov običaj sakupljanja piñona, koji su koristili u prehrani, značenje mu je 'piñonojedi' ili 'narod piñonovog-oraha (" *pińon nut people* "). Sufiks –*pai* u jezicima Yuman Indijanaca, kojima pripadaju i Havasupai, označava *narod*. Ovaj -sufiks Javlja se u većine plemena kao što su: Hualapai, Paipai, Yavapai, Tipai, Ipai, etc.

## Kultura
Havasupai, vjeruje se, porijeklom su od drevnih Hohokama. Svojevremeno su obitavali i na sjevernom rubu bazena Tonto u središnjoj Arizoni i bijahu u dobrim vezama sa ' Miroljubivima', Hopima.

Havasupai bijahu poligamisti, a mogli su imati žena koliko god bi bili u stanju da ih izdržavaju. Patrijarhat, što je neobično za američki Jugozapad, također je vladao među njima. Havasupai 19. stoljeća tijekom ljeta bavili su se agrikulturom (kukuruz i grah), da bi se zimi pretvarali u lovce. Dom im bijaše štitnik od granja poznat kao wickiup.

## Vanjske veze

* Havasupai 
* Supai and the Havasupai Reservation 
* Havasupai Tribe 
* Havasupai Indian Tribe History 
* The Havasupai and the Hualapai 
* Havasupai 
* Foto galerija
Kivezaku

**Kivezaku**, jedna od skupina, vjerojatno Yuman Indijanaca, nekada naseljenih na donjem toku rijeke Colorado u Arizoni ili Kaliforniji. Ovo pleme prema tradiciji pokorili su i apsorbirali ili otjerali Mohave.

Spominje ih Bourke (u Jour. Am. Folk-lore ii 185, 1889.) pod imenom Kive-za-ku.

## Izvori

## Vanjske veze
* Yuman Indian Tribe History
Kohuana

**Kohuana** (Cajuenche), pleme Yuman Indijanaca u 2. polovici 18. stoljeća naseljeno na istočnoj obali rijeke Colorado, nešto niže od ušća Gile u Arizoni (jedno selo), Kaliforniji (dva sela). Najbliži srodnici bijahu im Halyikwamai. Hernando de Alarcón naziva ih (1540.) imenom Coana. Kasnije 1604.-5. posjećuje ih Juan de Ońate. Moguće je da su oni isto pleme koje 1704.-5. Kino naziva imenom Cutguane. Pouzdani podaci o njima dolaze nam 1776. od Francisco Garcésa koji za njih kaže da su brojan narod koji živi u neprijateljstvu s plemenom Cocopa. Plemena Kaveltcadom, Kohuana, Halyikwamai i Halchidhoma mnogo slabija od Mohava i Yuma, bila su izvrgnuta njihovima progonima i pokoljima. Ovo ih je navodilo na česte migracije uz i niz rijeku Colorado. Godine 1823. Otac Caballero nalazi ih na donjoj Gili na putu iz zemlje Mohava na jug prema zemlji Yuma. Već godine 1828. nalaze se u sjevernoj Sonori gdje su ostali sve dok 1838.-9. nisu opet migrirali uz Gilu i priključili se Maricopama, i nastanili se kod sadašnjeg Gila Crossinga. Ovo je tada bilo najsjevernije Maricopa-selo. Negdje 1850. Mohave i Yume zavladaše donjom Gilom i Coloradom, sela Maricopa gdje su se Kamije sklonili, ostala su depopulirana. Maricope, premda srodni Yumama i Mohavama potraže spas tako što se udružiše sa stranim plemenom Pima, rođacima Papago Indijanaca. Među Maricopama je Bartlett 1855. pronašao 10 Kohuana. Jedan Kroeberov izvjestitelj iz plemena Mohave informira ga o 36 Kohuana Indijanaca koji žive u njegovom plemenu. 
Prema Mooneyu 1680. godine moglo je biti 3,000 Kohuana. NAHDB kalkulira da je 1900. bilo još njih pedesetak. Kasnije se više ne spominju kao posebno pleme i od 1900. vode se kao nestali.

Kohuana Indijanci bijahu sjedilačko pleme koje je živjelo od lova i obrade tla.

## Vanjske veze

* Kohuana
Tipai

**Tipai**, južna grana Diegueño ili Kumeyaay Indijanaca, naseljena u krajevima južno od rijeke San Diego u južnoj Kaliorniji i sjeveru meksičke države Baja California Norte i na istok do planina Laguna . Jezično pripadaju porodici yuman, jezik southern diegueño ili tipai. Danas žive na malenim rezervatima Campo, Cuyapaipe, La Posta, Manzanita Sycuan, Jamul Indian Village i sa Ipaima na Mesa Grande.

## Izvori
Yavepe

**Yavepe** (Northeastern Yavapai, Cruzados), jedna od tri glavne skupine Yavapai Indijanaca u dolini Verde Valley u Arizoni. Kod ranih Španjolaca Yavepe su nazivani Cruzados po križevima od trstike koje su nosili obješene na uvojcima kose na svome čelu.

Yavepe su se prema Swantonu satojali od dvije glavne skupine, a to su Yavepe vlastiti koji se sastoje od 3 bande: a. Wipukupa; b. Matkitwawipa sa verde Valleya, East Verde Rivera, Fossil Creeka, i Clear Creeka pa sve do Cave Creeka na jug; i c. Walkey-anyanyepa. Druga skupina su Mat-haupapaya nastanjeni od Prescotta do Crown Kinga i Bumble Beeja. Oni su se dijelili na dvije bande: a) Wikutepa ili Granite Peak Band i b) Wikenichapa ili Crown King Band.

## Izvori
Yacum

**Yacum**, ratoborna skupina Diegueño Indijanaca, saveznici Cocopa, naseljeni nekada poglavito na sjeveru poluotoka Baja California u Meksiku. Opisuju se kao narod koji je živio od uzgoja klasičnih indijanskih kultura na navodnjavanjim poljima: kukuruz, grah, bundeva. Razni autori nazivaju ih i Jacum, Ha-coom i Guaicamaopa. Populacija im je 1853. iznosila manje od 200.  

## Izvori
Cuculato

**Cuculato** (Cuculutes), pleme Yuman Indijanaca koji su prema hrvatskom jezuitskom misonaru, istraživaču i kartografu Ferdinandu Konščaku (1746; u američkom obliku Fernando Consag) predstavljali jednu od južnih skupina Cocopa. 

Godine 1701. kada ih je posjetio otac Kino, živjeli su zapadno od donjeg toka rijeke Colorado.

## Izvori
Humaguaca

**Humaguaca** (Humahuaca, Omaguaca), izumrli indijanski jezik i jedna od nekadašnjih 108 južnoameričkih indijanskih jezičnih porodica, koliko su ih 1952. nabrojali Rivet i Loukotka. Porodica Humaguaca obuhvaćala je jezik Indijanaca Omaguaca iz argentinske provincije Jujuy. 

Prema Masonu (1950) srodan je sa atacama i diaguita, sa kojima je uklopljen u porodicu ataguitan. Zbog nedostatka podataka, suvremeni autori ostavljaju ga neklasificiranog.

Kao plemenske ili dijalektalne podskupine navode se Fiscara, Jujuy, Ocloya, Osa, Purmamarca i Tiliar. 

## Izvori
Omaguaca

**Omaguaca** (Humahuaca), jedno od plemena američkih Indijanaca iz argentinske provincije Jujuy, na području sada znanom kao Quebrada de Humahuaca (kanjon Humahuaca). Jezično ovi Indijanci su klasificirani samostalnoj porodici Humaguaca. 
Omaguace su bili poljodjelska zajednica koja je poznavala irigaciju i skladištenje svojih poljodjelskih proizvoda. Njihova naselja nalazila su se na strateškim položajima. Poznavali su kult mrtvih i trofej lubanje. Otkrića kranijalnih deformacija potvrđuju i to da je ritualna deformacija lubanje zauzimala važno mjesto u njihovim običajima. Pritiskom na frontalnu i ocipitalnu kost dobivali su tubularni oblik, koji je mogao biti izvođen samo kod djece najranije dobi, dok su kosti lubanje još mekane.

Omaguaca-ekonomija temelji se na sistemu terasastih polja s artificijelnim navodnjavanjem. zemlja se obrađivala alatkama sa vršcima od kamena ili tvrdog drveta. Kukuruz, krumpir i quinoa (Chenopodium quinoa) bile su glavne kulture. Mesom nandua (ñandú), gvanaka i nekih ptica lovci su nadopunjavali svoje izvore prehrane.

Omaguace su bili poznati i kao ljuti ratnici koji su izazivali paniku među neprijateljima. Odrezane glave njihovih neprijateljima važile su i kao dekoracija, i kao opomena.

Kuće su rađene od kamene i dobro organizi rane sustavom koridora.

## Izvori

## Vanjske veze
* Humahuaca
Candoshi

**Candoshi** (Kandoshi; autonimi: Kandóashi, Kánduash, Kanduásh), indijanski narod i istoimeni jezik u području rijeka Morona, Pastaza i gornja Chambira na sjeverozapadu peruanskog departmana Loreto. Pripadnike ovih plemena (Shapra i Candoshi) i njihov jezik, sa barem dva dijalekta klasificira se različito, kao dio porodice zaparoan, jivaroan ili samostalno, u porodicu candoshi. Smatra se da su bili po jeziku srodni Chirino Indijancima, čiji je jezik nestao

Pleme Roamaina, izvorno je pripadalo Candoshima, ali su zaparoizirani, dok su po kulturi slični Maina Indijancima.
Populacija im iznosi oko 3 000 (1981 SIL).

## Izvori
Amikuân

**Amikuân** (Amikwan, Amikoana), indijansko pleme nepoznatpog porijekla sa sjevera brazilske države Amapá. Jezik ovog plemena gotovo je izumro, govori ga još svega 5 osoba (2000) , i još nije proučen i klasificiran . 

## Izvori
Beothuk

**Beothuk**.- Malena, jezično izolirana izumrla grupa američkih Indijanaca čiji je dom do njihovog uništenja 1820-tih. godina bio na Newfoundlandu u Sjeveroistočnim šumama. Jezično nesrodni svim ostalim poznatim grupama svrstani su u vlastitu porodicu koja je po njima dobila ime Beothukan, svojevremeno klasificiranu u danas nepriznatu Veliku porodicu Algonquian-Wakashan.

## Ime
Kroz svoju povijest ovi Indijanci nazivani su imenima *Beathunk*, *Beothuck* i *Betoukuag* u značenju "čovjek," ili "ljudsko biće." Također su nazivani i kao *Macquajeet* ili *Mequaegit* kod Micmac Indijanaca) u značenju *Red Indians*, Skraelling (od Norvežana; slavenski oblik je Skrelinzi), i *Ulno* ili *Ulnobah* od plemena Abenaki.

## Historija
Beothuki su, vjeruje se, narod sa kojima su Vikinzi predvođeni Erikom Crvenim (Eirik Rauði; otac Leif Ericssona) imali kontakt dolaskom na na *Vinland*, današnji Newfoundland. Stanovništvo koje su nalazili na Grenlandu, Hellulandu (danas Baffin Island), Markland (Labrador) i Vinland, nazivali imenom Skraelling (pl. skrælingjar; Skrelinzi), i svakako je obuhvaćalo današnje Eskime i Beothuk Indijance. Ovi susreti događali su se negdje od 982. godine pa nadalje, a negdje sredinom 1300.-tih godina vikinške kolonije su nestale. 
Beothuke, nikad brojan narod (oko 500), ponovno će 1497. otkriti talijanski navigator Giovanni Caboto. Oni neće uspjeti dugo da se opiru pojavi bijelog čovjeka, ali i agresivnim Micmac Indijancima, čiji su lovci dolazili iz područja Nove Škotske (Nova Scotia). Njihovi malobrojni preživjeli članovi pomiješat će se sa Montagnais Indijancima. Posljednja pripadnica ovog plemena, mlada Nancy Shawanahdit, umrla je 1825 u St. John u New Brunswicku, Kanada.

## Etnografija
O kulturi Beothuka nije mnogo poznato. Bili su organizirani po malenim skupinama od nekoliko srodnih obitelji predvođenih jednim vođom. Od ranih pisaca prikazani su kao vješti kanuisti koji su se bavili lovom na tuljane služeći se primitivnim harpunama, ribolovom (losos) i sakupljanjem školjaka uz obalu. Brezova kora služila je za izradu kuhinjskog suđa i gradnju wigwama. Svoja lica i tijela mazali su crvenim okerom kako bi se zaštitili od insekata, ali i iz religioznih razloga, zbog čega su ih Micmaci nazvali Macquajeet (Crveni Indijanci), što su preuzeli i Englezi u obliku Red Indians.

## Literatura
* James P. Howley, The Beothucks or Red Indians. Cambridge: Cambridge University Press, 1915.
* Ingeborg Marshall, A History and Ethnography of the Beothuk. Montreal and Kingston: McGill-Queen's University Press, 1996
* Ralph T. Pastore, "Fishermen, Furrier, and Beothuks: The Economy of Extinction." Man in the Northeast 33:47-62, 1987.
* Frederick Rowe, Extinction: The Beothuks of Newfoundland. Toronto: McGraw-Hill Ryerson, 1977.
* James A Tuck, Newfoundland and Labrador Prehistory. Ottawa: National Museums of Canada, Archaeological Survey of Canada, 1976

## Vanjske veze

* The Beothuks 
* Skraelings vs Vikings
* Beothuk Indian Fact Sheet
Beothukan

**Beothukan**, malena izolirana porodica indijanskih jezika iz Kanade, čiji je jedini član bio jezik istoimenog plemena Beothuk. Porodica Beothukan danas se vodi kao zasebna porodica. Prije se klasificirala eks-porodici Algonquian-Wakashan, sada nepriznata. 

## Vanjske veze
* Beothukan Family
Chirino

**Chirino** (Cherino, Cumbaraja), neklasificirana porodica indijanskih jezika koja obuvača istoimeno pleme i jezik iz Ekvadora. Jezik chirino Mason 1950. klasificira u veliku porodicu Macro-Chibchan, Rivet i Loukotka (1952.) vode kao jednu od 108 južnoameričkih porodica. Neki lingvisti danas ga povezuju sa jezikom Indijanaca Candoshi i Murato, u širu grupu Candoshi-Chirino, a uz jezike jívaro, cahuapanan i cofán u veliku porodicu jivaroan.

Teritorij Chirino Indijanaca prostirao se uz rijeku Chinchipe i istočno od nje. Od njihovih riječi očuvale su se samo *yungo* (water; voda); *yugato* (maize; kukuruz); *xumás* (firewoosd; drvo za ogrjev) i *paxquiro* (grass; trava). Svi jezici u području Jaena i Bague nestali  su u 16. stoljeću .

Područje nastanjeno Chirinosima prvi istražuju Alonso de Alvarado (1535) i Juan Porcel između 1545 i 1546. te Diego Palomino 1548. koji ostavlja nešto podataka o njima. Za njih kaže da žive u velikim kućama a bave se uzgojem kukuruza, manioke, slatkog krumpira i drugog bilja, a oko kuća uzgajaju voće i palme. Chirino po Palominu imaju i nešto ljama iz čije vune sebi tkaju košulje. Bili su ratoborni, priznavali su ratne vođe, a političke organizacije nisu imali. Od oružja imali su koplja, kijače i štitove. Nije ih bilo više od 3.000 .
## Reference
Copallén

**Copallén** je jezik koji je činio samostalnu porodicu koju prvo priznaje Jijón y Caamaño u svojoj konačnoj klasifikaciji (1943). Copallén se govorio u 16. stoljeću u Ekvadoru i Peruu u selima Copallén (danas Copallín), Llanaque i Las Lomas del Viento na platou nad rijekom Utcubamba u Departmanu Amazonas. Mason navodi kako su podaci na kojima ga Loukotka priznaje kao samostalnu porodicu preoskudni, i da ga je bolje ostaviti neklasificiranim. Ostali autoriteti ga ignoriraju.

Iz njihovog jezika sačuvane su riječi *quiet* (water; voda); *chumac* (maize; kukuruz); *olaman* (firewood; drvo za ogrjev); i *ismare* (house; kuća). Populacije Copallen, Guambos, Chirinos i Aconipa Indijanaca u rano su kolonijalno doba kečuanizirane ili hispanizirane.

## Reference

## Vanjske veze
* Lenguas Prehispánicas de América
Cuitlatec

**Cuitlatec** (Cuitlateco, Cuitlateca).- Ime za indijanski narod, izumrli jezik i jezičnu porodicu, čiji se teritorij prostirao uz pacifičku obalu meksičke države Guerrero i río de las Balsas. Jezik Cuitlateca nije srodan ni sa jednim drugim poznatim jezikom, Buschmann ga ipak klasificira u Nahuatlan. -Za pleme Cuitlatec, i još neke, *D. Francesco Saverio Clavigero*, kaže da se o njihovom porijeklu ne zna ništa. U manuskriptu Hernando de Vasconesa navode se sljedeća sela u kojima su živjeli: Cayaco, Amaxaque, Asuchitlan, Atoyaque, Axapoteca, Cacahuapisca, Cacahuatlan, Cacalutepec, Cacalutla, Chiautepec, Chietlan, Ciguatan, Cintalapa, Coyuca, Mexaltepec, Panutla, Petlatlan, Quauxilutla, Santiago, Tamalacan, Tecomatan, Tecpan, Tepetlapan, , Texuluapan, Tuzantlan, Ximalteca, Xuluchuca, Zapotitlan.

## Vanjske veze
* Teniente José Azueta 
* Dialectos del mexicano
Esmeralda

**Esmeralda** (Esmeraldeňo), indijanski narod, jezik i izolirana jezična porodica sa sjeverne pacifičke obale Ekvadora. O Esmeraldama se zna još od vremena ekspanzije Inka koju je provodio Huayna Capac. Esmeralde su poznati zbog svoje sodomije, kako kaže Bertrand Flornoj, udati se mogla samo ona djevojka kojoj je vlastiti otac oduzeo nevinost. Osvajanjem pokrajine koju su nastavali Esmeralde, za vrijeme 11. vladara Inka (1500.-tih), Huayna Capac im je poslao odgojitelje kako bi ih odučio od ove ružne navade.

Jezik Atacame ili Takame Indijanaca, iz susjedstva Esmeralda danas mnogi poistovjećuju, i vjerojatno su istog ili srodnog porijekla. Greenberg/McQuown-klasifikacija ove jezike navodi kao posebne i izolirane.

## Reference
Baenã

**Baenã** (Baenan, Baenán; narod Itajú), izolirana etno-lingvistička porodica američkih Indijanaca iz Bahije, Brazil. Danas su nastanjeni na rezervatu Caramuru-Paraguaçu zajedno sa plemenima Kamakã, Kiriri-Sapuyá, Hã hã hãe, Tupinambá, Guerém i Pataxó. Pleme i jezik baenan (nestao) jedini su član porodice.

Posljednji poznati govornik živio je u Bahiji 1940. godine.

## Vanjske veze
* Lengua Baénan
Gorgotoqui

**Gorgotoqui** (Gorgotoki; pl. Gorgotoquies, Gorgotokis), jedna od 108 porodica Riveta i Loulotke i pleme američkih Indijanaca koje je u 16. stoljeću živjelo u bolivijskom Chacu u susjedstvu plemena Chiquito. Jezično nisu srodni nijednoj poznatoj grupi pa su vođeni pod samostalnu porodicu Gorgotoqui.

Ñuflo de Chávez 26 veljaće 1561. osniva grad Santa Cruz de la Sierra gdje se nalazila zemlja plemena Gorgotokis i Cibacicosis Indijanaca. Diego Martínez i Andrés Ortiz proveli su pokrštavanje ovih plemena, koja su po svoj prilici izgubila identitet u Chiquito populaciji.

## Vanjske veze

* NAZION CAMBA - En contra de la Nacion Camba racista y xenófoba
Goyatacan

**Goyatacan**, nezavisna indijanska jezična porodica iz Južne Amerike, tako nazvana po glavnom plemenu Goyataca (pl. Goyatacas). Prema plemenu Goyataca država Goyaz dobila je ime, ali većina je živjela na velikim područjima današnje države Minas Gerais i jugu države Bahia. U rano domorodačko doba Goyatacan plemena nastanjivala su vjerojatno atlantsku obalu odakle su ih vjerojatno protjerali Tupiji, jer su Tupi u vrijeme dolaska Portugalaca bili na njoj nastanjeni. Glavno oružje bili su im luk i štap za bacanje.

## Povezano
* Goyataca

## Reference

## Vanjske veze
* Indians, The First Inhabitants
Guamo

**Guamo** (Wamo) indijanski narod iz Venezuele porijeklom s gornje Apure. Po kulturi oni su bili srodni plemenima Achagua, Guahibo i Otomaco . Otac Gili navodi da sebe nazivaju Uamu. Lov (manati, kajman) i ribolov su im glavne aktivnosti. Kako su nomadi zemljoradnja ima najmanji značaj. Uzgajaju i nešto manioke što su naučili od Otomaco Indijanaca.

Jezično pripadaju samostalnoj porodici Guamo.

## Reference
Huave

**Huave** (Huavi, Wabi).- Indijanski narod, njihov jezik i izolirana jezična porodica sa pacifičke obale Tehuantepeca, Meksiko, blizu Salina Cruza. Jedini član porodice, istoimeno je pleme i jezik. Prema nekima pripada Velikoj porodici Oto-Manguean. Ribolov i agrikultura temelje su opstanka Huavea, a svoje potrebe za osnovnom hranom i manufakturnim proizvodima podmiruju na tržnicama obližnjih gradova. Glavna gradska središta su San Mateo de Mar, San Dionisio de Mar, San Francisco de Mar i Santa Maria del Mar. Ima ih oko 10,000. Obitelj je patrilokalna.

## Vanjske veze
* Lengua Huave
* Huaves
Laymon

**Laymon** (Laimon; pl. Laimones, Laymones), pleme Yuman Indijanaca iz grupe Cochimi sa poluotoka Kalifornija u Meksiku. Po nekim autorima čine sjevernu skupinu Cochimija (Cochimi del Norte). Područje Laymona nalazilo se sjeverno od teritorija plemena Waicuri u središnjim predjelima Baja Californie Sur, i prostiralo se zapadno od plemena Monqui i južno od Cadogemeña.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico 
* Venegas, Miguel. 1757. Noticia de la California y de su conquista temporal, y espiritual hast el tiempo presente. 3 vols. M. Fernández, Madrid.
* Ochoa Zazueta, Jesús Ángel, "El sistema numeral en las lenguas vernáculas norpeninsulares y el sistema numeral básico de los cochimí-laymon", Calafia, 1978, núm. 5, 19-48. Tipología. Lenguas Amerindias: Cochimí, Kiliwa, Cucapá.

## Vanjske veze
* Maxico: Cochimi
Marakanân

**Marakanân** (Maracaná, Marakanã, Maracanã, Marakaná), jedno od plemena američkih Indijanaca koji su živjeli u sjevernobrazilskoj državi Roraima. Prema nekim izvorima istrijebili su ih Xirianá Indijanci sa rijeka Matacuni i Uraricaá,i moguće da su nestali. Njihova jezična srodnost nije ustanovljena sa susjednim karipskim i aravačkim plemenima i vode se kao posebna izolirana skupina
## Izvori
Olive

**Olive**, indijanski narod iz južnog Tamaulipasa u Meksiku čije jezično porijeklo nije točno utvrđeno. Olive su porijeklom negdje sa sjevera, u unutrašnjosti Teksasa, odakle su ih Španjolci u kolonijalno doba doveli i naselili u južnom Tamaulipasu. Manuel Orozco y Berra locira ih u "Horcasitas," u blizini misije San Francisco Xavier. Prema američkom etnologu Cyrus Thomasu (u * 'Indian Languages of Mexico and Central America and Their Geographical Distribution' *) koji se poziva na autoritet Orozco y Berre oni su emigranti iz "Floride," regije između Rio Grande i attlantske obale. Swantom je mišljenja da bi mogli pripadati porodici Coahuiltecan ili Karankawan, ili su pak pripadnici izolirane porodice Olivean. Jezik olive je nestao. Njihovo vlastito plemensko ime je nepoznato.

## Vanjske veze
* Olive
Huavean

**Huavean**, izolirana porodica indijanskih jezika koja obuhvaća 4 različita huave jezika, koji se govore u meksičkoj državi Oaxaca. Narod Huave po kojima porodica dobiva ime po zanimanju su ribari i ratari. Četiri huave jezika koja čine porodicu su: San Dionisio del Mar huave, San Francisco del Mar Huave, San Mateo del Mar Huave i Santa María del Mar Huave. 

## Izvori

## Vanjske veze
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
Koiupanká

**Koiupanká**, pleme američkih Indijanaca iz brazilske države Alagoas, danas nastanjeno sa Pankararu Indijancima na rezervatu Terra Indígena Koiupanká. U suvremeno vrijeme ima ih preko 800 a služe se samo portugalskim jezikom. Prakticiraju jurema-kult. 

## vanjske poveznice
* Povo Koiupanká
Olmeca Xicalanca

**Olmeca Xicalanca**, stari indijanski narod i kultura koja se javlja u području Tlaxcale i Pueble negdje do 900. n.e. Kultura ovih kasnih Olmeka povezuje se često uz murale u starom gradu Cacaxtla. Ovaj narod kasnije će zamijeniti grupa poznata kao Teo-Chichimecas (Teo-Čičimeki) koje će otjerati Tlaxcalteci, i osnovati vlastitu državu.

Olmeca Xicalanca utemeljili su nekoliko gradova, a do danas je iza njih ostalo i mnogo kulturnih i religioznih artefakata. Cacaxtla utvrđeni grad utemeljen je nakon kolapsa Teotihuacana. Utemeljili su ga Xicalance, narod za koji se vjeruje da je došao iz područja Zaljeva. Isti ovaj narod ovladat će i gradom Cholula.

U starom gradu Cholula vladalo je 10 glavnih vladara Olmeca Xicalanca, dva od njih poznati su kao Aquiach i Tlalchiac. Cacaxtla se nalazila na vrhu brda, opasana suhim jarkom širokim 80 (24 metra) i dubokim 30 stopa (1 stopa = 30.48&nbsp;cm).

## Izvori

## Vanjske veze
* National Museum of Anthropology
Tarascan

**Tarascan** (Tarasco, Tarascan, pl. Tarascans; isto i P'orhepecha, P'urhepecha).- indijanska etno-lingvistička porodica iz Michoacána u Meksiku, koja obuhvaća dva tarasco jezika kojim se služe pripadnici ribarskog naroda Taraski (Purépecha) sa jezera Pátzcuaro, u blizini vulkana Paricutín.

Dva taraskička jezika su purépecha del oeste de las sierras i purepecha.

## Reference

## Vanjske veze
* Ethnologue (15th)
* Tarascan family 
* Tree for Tarascan
Taraski

**Taraski** (Tarasco, Purépecha), indijanski narod nastanjen na visokom vulkanskom platou, na sjeveru meksičke države Michoacán. O staroj povijesti Taraska nije mnogo poznato. Njihov jezik nesrodan je svim ostalim (porodica Tarascan), a u vrijeme španjolskog dolaska imali su visokorazvijenu civilizaciju. Ratoborni Asteci zemlju taraskih ratnika nisu nikada osvojili, a i Španjolci su imali poteškoća sa njihovim podjarmljivanjem. Glavni grad Tzintzuntzán /Mjesto kolibrića/, nalazio se na obali jezera Pátzcuaro. 
Premda su slabo izučavani, postoje njihovi brojni artefakti i kolonijalni izvještaji ukazuju na njihovu superiornost nad mnogim grupama. Taraski su bili vješti u radu sa perjem (mozaici), školjkama, kamenu, metalu i drvetu, ali dosta inferiorniji u arhitekturi.
Taraski nemaju posebne plemenske organizacije. Agrikultura je dominantna, uzgoj kukuruza i čili-papričica, i drugog bilja, a uzgajaju i mnoge domaće životinje: kokoši, volove, ovca, svinja, pčele, magarce i purane. Mnogi Taraski danas odlaze u SAD kao braceros /dnevni nadničari/, a od njihovih nekih 120 zajednica, iz svake barem jedna osoba danas živi u SAD. U Meksiku su naseljeni u 22 općine (municipalites): Coeneo, Charapan, Cherán, Chilchota, Erongarícuaro, Los Reyes, Nahuatzen, Nuevo Parangaricutiro, Paracho, Pátzcuaro, Periban, Quiroga, Tancítaro, Tangamandapio, Tangancícuaro, Tingambato, Tinguindín, Tocumbo, Tzintzuntzan, Uruapan, Zacapu i Ziracuaretiro.

## Vanjske veze
* Purepechas of the Purepecha Plateau
Xokó

**Xokó** (Xocó, Chocó, Txokó), etnolingvistička porodica američkih Indijanaca sa područja brazilskih države Sergipe, Alagoas, Ceara i Pernambuco. Jedini član porodice su pleme i jezik Xokó, danas izumro. Etničkih ih ima oko 250 (1987), služe se portugalskim jezikom, i danas su naseljeni na rezervatu Caiçara/Ilha de S. Pedro u državi Sergipe.

## Vanjske veze
* Xokó
Querandí

**Querandí**, južnoamerički indijanski narod koji je u vrijeme konkviste obitavao na argentinskim pampama između Cabo Blanco na atlantskoj obali i planina Córdoba, na zapadnim obalama Río de la Plate. Jezik im je nestao. O njima je također malo poznato, osim da bijahu ravničarski nomadi. Querandí su se u lovu služili bolama i u ribolovu mrežama. Dobivši konje od Španjolaca oni postadoše veoma nasilni. Stvorivši velike bande Querandí zaratiše protiv drugih Indijanaca, a nasrću i na same Španjolce. Oni ipak nestaju iz povijesti iza 1678. godine, a nhjihovi ostataci postaju poznati pod imenom Pampa Indijanci. 

## Izvori
Karankawan

**Karankawan**, porodica indijanskih jezika i plemena iz južnog Teksasa u području oko zaljeva Matagorda. Jezici i plemena ovih Indijanaca su nestali a predstavnici su bili Karankawa i njima srodna plemena. Rani lingvisti dovodili su ih u vezu sa jezicima Tonkawa i Coahuilteca Indijanaca, danas čine izoliranu porodicu.

Karankawan plemenima klasificiraju se pet glavnih plemena (prema Swantonu): Coaque (ili Coco, Capoque), Coapite, Karankawa (Carancaquacas), Kohani (Cujanes) i Kopano (Copanes, Kopanes). On osim njih drži da bi im trebalo pridodati i plemena Tup i Tiopane. Hodge nadalje pripisuje u ovu grupu i: Ebahamo, Kouyam, Meracouman, Quara, Quinet, Toyal. Sa rezervom bi trebalo uzeti i plemena koja su živjela na njihovom području: Ahehouen, Ahouerhopiheim, Arhau, Chorruco, Doguene, Kabaye, Kiabaha, Las Mulas Indijanci, Mariame, Mendica, Mora, Ointemarhen, Omenaosse, Pataquilla, Quevene, San Francisco Indijanci i Spichehat.

## Vanjske veze
* Karankawan Family
Arhau

**Arhau**, ime jednog plemena i (ili sela) koje je u drugoj polovici 17. stoljeća (1687) živjelo negdje između zaljeva Matagorda i rijeke Colorado u Teksasu, na govornom području Karankawan Indijanaca. Zbog svog lokaliteta s rezervom se klasificiraju među Karankawe. Opisao ih La Salleov francuski povjesničar iz Rouena, Henri Joutel.

## Literatura
Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959).

## Vanjske veze
* Arhau
Copano

**Copano** (Copane, Cobane, Coopane, Kopano), pleme Karankawan Indijanaca koje je u 18. stoljeću živjelo između zaljeva Copano i San Antonio na teksaškoj obali. O njima je malo poznato, osim toga da su se između 1751. i 1828. nalazili na misijama Nuestra Señora del Rosario i Nuestra Señora del Refugio. Njihovi ostaci koji su nadživjeli razdoblje misija priključili su se ostalim Karankawa plemenima, da bi do 1858. nestali iz povijesti.

## Vanjske veze
* Copane Indians
Ebahamo

**Ebahamo** (Hebahamo), pleme američkih Indijanaca za koje se smatra da su pripadali skupini poznatoj kao Karankawa u Teksasu. Njihovo ime ne bi se smjelo dovoditi u vezu sa naziva plemena koje je poznato iz La Salleovih izvora kao Bracamo ili Bahamo i koji su živjeli blizu utvrde St. Louis, i za koje se kaže da su bili drugačijeg izgleda. Pleme Ebahamo živjelo je na sjeveru okruga Jackson ili u neposrednoj blizini. Sva ova imena mogla bi biti izvedenice za nekoliko srodnih Karankawan plemena a sliče karankawanskoj riječi béhema (=otac).

## Vanjske veze
* Ebahamo Indians
Esquien

**Esquien**, jedno od nekoliko slabije poznatijih plemena iz skupine karankawa, koji su na područje misije Nuestra Señora de la Candelaria, na rijeci San Gabriel, došli 1750 uz druga plemena iz skupine karankawa i Tonkawa. Misija i područje San Gabriela je nakon suša i epidemija napušteno 1755. godine. 

O njima se kasnije više ne čuje, a plemena što su bila na njoj preseljena su 1756 na novu misiju San Antonio de Valero, na mjesto sadašnjeg San Antonia.
## Izvori
Chorruco

**Chorruco** (Charruco), pleme američkih Indijanaca koje je živjelo u zaleđu zaljeva Matagorda, Teksas. Poznati su po pričama de Vace, koji je među njima proživio šest godina. Njihova jezična pripadnost je možda karankawanska. Svoje ime prema istom izvoru uzeli su prema šumi u kojoj su živjeli . 

## Izvori
Coapite

**Coapite** (Coapiste, Guapica, Guapite). -Pleme iz grupe Karankawa koje, kada je prvi put o njima izvješćeno u osamnaestom stoljeću, živjelo na teksaškoj obali blizu zaljeva Matagorda, u bliskoj vezi s plemenima Cujane (Kohani) i Karankawa. Misija Espíritu Santo de Zuñiga 1722. godine utemeljena je za Indijance sa zaljeva Matagorda, ali zbog neprijateljstava između njih i Španjolaca morali su biti preseljeni. Španjolci za plemena Coapite i Karankawa ponovno 1754. utemeljuju misiju Nuestra Señora del Rosario, ovog puta blizu budućeg Goliada. Coapite su periodično dolazili i odlazili iz misije sve do 1831. Tokom tog perioda dio Coapita dolazi i u misiju Nuestra Señora de la Purísima Concepción de Acuña u San Antoniju, a neki u Nuestra Señora del Refugio njenim utemeljenjem 1793., ovdje ih se spominje sve do 1828. godine. Na koncu su se ostaci Coapita izgleda pomiješali s Karankawa Indijancima koji su nestali sredinom 19. stoljeća.
 
## Izvori
Estepisa

**Estepisa**, jedno od ranih manje poznatih plemena Karankawan Indijanaca iz južnog Teksasa za koje se zna da su 1750. otišli živjet na misiju Nuestra Señora de la Candelaria na rijeci San Gabriel blizu današnjeg Rockdalea u okrugu Milan. 

O njima se kasnije više ne čuje te su vjerojatno nestali među ostalim karankawanskih plemenima.

## Literatura
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959).
## Izvori
Kabaye

**Kabaye** (Cabaie), pleme američkih Indijanaca koje je poznato tek po zapisima iz La Salleove ekspedicije. U to vrijeme oni sum živjeli sjeverno ili sjeveroistočno od zaljeva Matagorda, možda blizu rijeke Brazos u Teksasu. Prema profesoru Thomas Nolan Campbellu (umro 2003. u 95. godini), ne bi se smjeli brkati sa plemenom Kiabaha, pošto se u dokumentima striktno navode kao posebne grupe, a njihovo ime je možda francuski oblik od španjolskog oblika Cava (Caba). Prema njegovom prethodniku Frederick Webb Hodgeu Kabaye su možda bili jedno od plemena Karankawan.

## Literatura
* Isaac Joslin Cox, ed., The Journeys of René Robert Cavelier, Sieur de La Salle (2 vols., New York: Barnes, 1905; 2d ed., New York: Allerton, 1922). 
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959). 
* Henri Joutel, Joutel's Journal of La Salle's Last Voyage (London: Lintot, 1714; rpt., New York: Franklin, 1968).

## Vanjske veze
* Kabaye Indians
Kiabaha

**Kiabaha** (Kiaboha, Kiahoba, Kioboba, Niabaha), pleme američkih Indijanaca poznati tek izvora koji potječu od La Salle, po kojem su u kasnom 17. stoljeću živjeli sjeverno ili sjeveroistočno od zaljeva Matagorda u Teksasu, možda u blizini rijeke Brazos. Kiabahe se ne sdmiju brkati sa plemenom Kabaye, koji su očigledno bili posebna skupina. Prema svome lokalitetu Hodge ih nabraja među plemena koja su živjela na Karankawa teritoriju .

## Izvori
Kohani

**Kohani** (Cujane, Cohanni, Coxane, Cujano, Guyane, Qujane, Quxane). – pleme Karankawa, prvi put se spominje u ranom 18. stoljeću na teksaškoj obali blizu zaljeva Matagorda. U to doba oni su se prostirali sve do između rijeka Colorado i Guadalupe, kasnije ih nalazimo zapadno sve do zaljeva Aransas. Godine 1722. misija Espíritu Santo de Zúñiga je utemeljena za njih, Coapite i Karankawe, ali je uskoro morala biti napuštena zbog čestih neprijateljstava između Španjolaca i Indijanaca. U misiju Nuestra Señora de la Purísima Concepción de Acuña odlaze 1730,. ali i nju ubrzo napuštaju. Kada se 1745. podigla misija Nuestra Señora del Rosario, blizu sadašnjeg Goliada, već se počinju nazivati generalnim imenom Karankawa, svi osim Copane Indijanaca. Cujane iz misije odlaze i dolaze kao i njihovi rođaci Coapite sve do 1831. –Utemeljenjem misije Nuestra Señora del Refugio 1793. neki odlaze tamo i ostaju do 1828. Dio plemena koji nije odlazio u misije nastavio je živjeti duž obližnje obale. Ubrzo nakon anglo-američke kolonizacije obalnog područja Cujane počinju gubiti identitet. Ime Karankawa označava sva ova plemena, koja konačno sa scene nestaju 1858.
U La Salleovim izvještajima spominju se plemena Ebahamo, Kouan, Kouyam i Quinet. Sve su ove grupe živjele u blizini teritorija Indijanaca Cujane. Neka ova imena vjerojatno su sinonimi za Cujane, to bi mogli biti nazivi Quinet i Kouan, ali čvrstih dokaza za to nema.

## Literatura
* Herbert E. Bolton, "The Founding of Mission Rosario: A Chapter in the History of the Gulf Coast," Quarterly of the Texas State Historical Association 10 (October 1906). 
* H. E. Bolton, "Records of the Mission of Nuestra Señora del Refugio," Quarterly of the Texas State Historical Association 14 (October 1910). 
* Herbert Eugene Bolton, Texas in the Middle Eighteenth Century (Berkeley: University of California Press, 1915; rpt., Austin: University of Texas Press, 1970). 
* William E. Dunn, "The Founding of Nuestra Señora del Refugio, the Last Spanish Mission in Texas," Southwestern Historical Quarterly 25 (January 1922). 
* Frederick Webb Hodge, ed., Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols., Washington: GPO, 1907, 1910; rpt., New York: Pageant, 1959). 
* William H. Oberste, History of Refugio Mission (Refugio, Texas: Refugio Timely Remarks, 1942).

## Vanjske veze
* Cujane Indians