open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Damir Radić

**Damir Radić** (Zagreb, 1966 .) je hrvatski književnik, sineast, filmski i književni kritičar.

Na Filozofskom fakultetu u Zagrebu diplomirao povijest i komparativnu književnost. Objavio je tri knjige poezije, intertekstualnu i intermedijalnu trilogiju: *Lov na risove* (Meandar/vlastita naklada, Zagreb, 1999.), *Jagode i čokolada* (Vuković & Runjić, Zagreb, 2002., Nagrada Kvirin na manifestaciji Kvirinovi poetski susreti), *Pokopana tajna*˙ (Vuković & Runjić, Zagreb, 2010.). Izbor iz vlastite poezije objavio je u elektroničkoj knjizi *Meko kao snijeg i toplo iznutra - najljepši hitovi i rariteti* (od 2006. dostupna). Objavio je također i egzistencijalističko-erotski roman s ključem *Lijepi i prokleti* (NCL Media, Zagreb 2007.). Autor je i niza eksperimentalnih i eksperimentalno-dokumentarnih filmova, obilježenih s jedne strane found footage i ready-made praksom, s druge nultim stupnjem dokumentarizma: *Melody ili studija o horizontalnom close upu u nepriređenom fragmentu vremena*, 2008., *Djevojčice (triptih o stvarnosti)*, 2008., *Samo je zemlja ispod ovog neba*, 2009., *Ljubav i role*, 2010., *Crvenokosa*, 2010., *Idiotska noć 2*, 2010., *Malena*, 2010., *Ustrajnost*, 2011., *Pretty little things (film istina)*, 2011., *Eksploatacija čovjeka po čovjeku*, 2011., *Poduka za mladicu (na starim zasadama)*, 2011., *Nevinost (bez zaštite?)*, 2011., *Prozori i glasovi, glasovi i prozori – Martek – Pogačar – Dimitrijević – Šalamun - Kozlowski – Vaništa – Sikora*, 2011. Za svoj filmsko-kritičarski rad dobio je Nagradu Vladimir Vuković (2004.), a njegova priča *Nema sreće bez ljubavi* uvrštena je u antologiju hrvatske erotske proze *XXX files* (Fokus komunikacije, Zagreb, 2002.).

## Vanjske veze
* Kino Radić
* Kratka biografija 
* Arhiva Radićevih filmskih kritika na Nacionalu
Nova BH

**Nova BH** je komercijalna televizijska stanica u Bosni i Hercegovini sa nacionalnom pokrivenošću, koja je emitovanje počela 9. oktobra 2018. Od 2003. do 2018. godine emitovala se pod imenom **Pink BH**. Nastala je udruživanjem niza komercijalnih i lokalnih televizija iz Republike Srpske i Federacije Bosne i Hercegovine: TV Kometa Sarajevo, Nezavisna TV Banja Luka, TV Step Bijeljina, TV Patrija Doboj i TV GLS Srbac u jednu televiziju, koja je od osnivanja bila deo srpske Pink Medija Grupe Željka Mitrovića. Pod trenutnim imenom emituje program od 9. oktobra 2018. godine.
 
Za vrlo kratko vreme uspela je osvojiti gledaoce širom Bosne i Hercegovine, kratkim formama emisija koje su postale trgovačke oznake ove televizijske kuće, ali i velikim televizijskim projektima kao što su jutarnji program *Balkan Net* i *Udri muški* ili zabavni šou *Pile i Maca Show* itd. izvanrednim stranim serijskim programom i domaćim serijama.

## Promena vlasničke strukture
Nakon više od 15 godina postojanja televizije Pink BH, 24. aprila 2018. tadašnji vlasnik Željko Mitrović je potvrdio da se vode pregovori o prodaji Pink BH. 5. juna 2018. Željko Mitrović i Pink medija grupa su potvrdili medijima da  će se razvoj grupe usredsrediti na poslovanje u Srbiji i Evropi, kao i da je Pink BH prodat Junajted grupi. Usled promene vlasničke strukture, usledio je "rebranding" televizija, koji podrazumeva i promenu imena u Nova BH, koja je stupila na snagu 9. oktobra 2018. godine, te je tako Bosna i Hercegovina dobila novu nacionalnu televiziju.

Poznata mlada imena TV-novinarstva Bosne i Hercegovine učestvovala su i danas učestvuju u radu Pink BH i Nove BH, a među najpoznatijim izdvajaju se Aleksandar Hršum, Almir Čehajić Batko, Dragan Marinković, Rabija Gatarić, Tanja Đurović, Naida Imamović, Aida Alilović, Sabahudin Topalbećirević i mnogi drugi.

## Program
Nova BH emituje svoj program proizveden u Sarajevu, koji se emitovao i za vrijeme postojanja televizije Pink BH, kao što su Zabranjeni forum, Danas kod nas, Info top, Na kraju sedmice i druge. Osim ovih, Nova BH emituje programske sadržaje hrvatske Nove TV, poput serije Na granici, šou-a Supertalent, te rijaliti program Farma, ali i emisije proizvedene u okviru srpske Grand produkcije, Zvezde Granda, Nikad nije kasno, Praktična žena, Nedeljno popodne kod Lee Kiš i mnoge druge.
Dajrekt medija otkupila je prava na emitovanje fudbalskih utakmica nacionalnih timova Bosne i Hercegovine i Crne Gore na svojim televizijama Nova BH, odnosno Nova M u naredne četiri godine. Tako će Nova BH prenositi sve utakmice reprezentacije BiH u okviru Lige nacija, potom kvalifikacije za Evropsko prvenstvo 2020., ali i kvalifikacije BiH za Svetsko prvenstvo 2022. u Kataru. Neizostavan deo programa Nove BH biće i Liga šampiona u ciklusu 2018-2021.

## Povezano
* Nova TV (Hrvatska)
* Nova M
* Junajted grupa

## Reference
Wat Phou

**Planina Fu** ili **Vat Fou** (lao: ວັດພູ, *Wat Phou*; što znači "Hram-planina") je ruševina budističkog Kmerskog kompleksa u južnom Laosu, u podnožju planine Fu Kao, 6&nbsp;km od rijeke Mekong u provinciji Čampasak. Sačuvane građevine su izgrađene od 11. do 13. stoljeća, ali je na ovom mjestu bio hram još u 5. stoljeću. Hram je jedinstvena građevina sa svetištem (*linga*) gdje je skulptura boga kupana vodom s pleninskog izvora. Kasnije je ovo svetište postalo središte teravada budizma cijele regije, sve do danas. Zbog toga je upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji 200q. godine, zajedno s drevnim naseljima u kulturnom krajoliku Čampasaka.

Planina Fu Kao je oduvijek imala velik vjerski značaj jer njezin oblik podsjeća na lingu, tj. falični oblik unutar kojega je smještana obožavana figura Šive. Zbog toga su je stari Kmeri zvali *Lingaparvata* ("Planina lingi"). Prvi povijeni spomen hrama na vrhu brda, kojeg čuvaju vojnici, donose "Anali kineske dinastije Sui" koji ga smatraju starijim od 589. godine, dakle vrijeme prije kmerskog utjecaja. No, većina današnjih sačuvanih građevina u podnožju brda datiraju u 12. stoljeće.

Poput drugih kmerskih vjerskih kompleksa, tu se nalazi više građevina orijentiranih u nizu prema istoku i poveznih dugim plitkim bazenima, osi duge 1,4&nbsp;km od izvora potoka do podnožja litice 100 m niže. Oko 6&nbsp;km istočno od hrama, na obali rijeke Mekong, nalazio se drevni grad Šrestapura, kao što se kmerska prijestolnica Angkor Thom nalazio udaljen od hramskog kompleksa Angkor Wata u Kambodži. S obje strane osovine bila je po jedna palača (iako njihova uloga nije jasna) s kvadratičnim dvorištem s hodnikom i ulazom prema osovini i lažnim vratima na istočnom i zapadnom kraju. Obje imaju podije i grede ukrašene u kmerskom stilu.

Na jugu se nalazi maleni hram Nandin (Šivin humak), a prema zapadu vodi niz stuba do viših terasa između kojih su stajale skulpture mitskog kralja Kammatha, legendarnog graditelja hrama. Vrhunac uspona su sedam katova terasa koji vode do dvostrukog svetišta. Prednji dio od pješčenjaka ima likove Bude, dok stražnji od crvene opeke ima praznu lingu. Stražnji hram je 60 m dugim kanalom bio spojen s izvorom u stijeni planine.

Tu se nalaze i knjižnica (u ruševnom stanju), reljf svetog hindu trojstva, te "Budin otisak stopala" na stijeni, te obližnji monoliti u obliku slona i krokodila.


Datoteka:ViewFromWatPhu.JPG|Donji dio kompleksa s vrha
Datoteka:Vat Phu.jpg|Uspon k svetištu
Datoteka:Wpfacade02a.jpg|Pročelje svetišta
Datoteka:Wpvishnuongaruda01.jpg|Detalj ukrasa
Datoteka:WatPhuCrocodile.JPG|Krokodilski monolit


## Izvori

* M. Freeman, *A Guide to Khmer Temples in Thailand and Laos*, Weatherhill, 1996. .

## Vanjske veze

* Vat Fu - povijest, vijesti i ostalo  
* Vat Fu projekt  na stranicama Global Heritage Fund
O kanal

**TV1** je TV kanal u BiH. Dostupan je u programima kablovskih operatera u BiH, Hrvatskoj i Crnoj Gori.

## Vanjske veze
* Službena stranica 
* 
*
Aluminij-hidroksid

**Aluminijum hidroksid**, molekulska formula - Al(OH)3, je najstabilnije jedinjenje aluminijuma pod normalnim uslovima. Može se naći u prirodi u obliku rude gipsit. Veoma je sličan sa hidroksidom aluminijum oksida, AlO(OH), i aluminijum oksidom, Al2O3, od kojih se razlikuje samo po količini vode. Ova tri elementa zajedno čine osnove rude, boksita.
Sa kiselinama gradi Al(OH)2+ katjone. Aluminijum hidroksid se sastoji od jednog atoma aluminijuma i od tri OH- grupe

Može se naći napisan i u obliku Al2O3.*x*H2O.

Aluminijum hidroksid je amfoterno jedinjenje.

Soli sa anjonom Al(OH)4- (slično kao i soli AlO2-) se ponekad nazivaju aluminati.

## Reference
Radiotelevizija Tuzlanskog kantona

**Radiotelevizija Tuzlanskog kantona** ili **RTVTK** je regionalna TV stanica u BiH sa sjedištem u Tuzli.

## Vanjske veze

* Službena stranica 
* Program na tvprofil.net
BN SAT

**BN 2** je satelitski TV kanal čiji se program emitira iz studija Radiotelevizije BN u Bijeljini. Dostupan je na programima nekoliko kablovskih operatera u BiH, Crnoj Gori, Hrvatskoj i Srbiji.

## Vanjske veze
* Službena stranica RTV BN
Radio i televizija Crne Gore

**Radio i televizija Crne Gore** (RTCG) je državno radiodifuzno preduzeće Crne Gore. Potiče od Radio Cetinja, odnosno radio-stanice koja je sa radom započela 27. novembra 1944. odnosno od Radio Titograda koji je s radom započeo 1949. Svoj današnji oblik je dobila kada je godine 1963. osnovana Radiotelevizija Titograd (RTT) kao prva crnogorska TV-stanica, odnosno kao nacionalna medijska kuća tadašnje SR Crne Gore. Do godine 1991. RTT je bila član jugoslovenske TV-mreže JRT. Godine 2001. je postala pridruženi član EBU, a nakon osamostaljenja Crne Gore i punopravni član EBU 2006.

RTCG emituje dva nacionalna radio programa (Radio CG 1 i Radio CG 2), te dva redovna (zemaljska) TV-kanala TV CG 1 i TV CG2, kao i satelitski kanal TV CG Sat.

## Veze
* Službena stranica
1499.

Godina **1499** (**[[rimski brojevi|MCDXCIX]]**) bila je redovna godina koja počinje u utorak (1. jan./sij. po julijanskom kalendaru).

## Događaji
* 8. 1. - Luj XII se oženio Anom Bretonskom, u skladu sa ugovorom iz 1491. 
* januar? - Crna Gora Crnojevića priključena Skadarskom sandžaku, Stefan II Crnojević odveden u Albaniju - i formalni kraj zetske/crnogorske države. 
:+ januar - Izbija kratki Švapski rat.
:+ siječanj - Dve turske čete iz Bosne upale u Dalmaciju, jedna u kotar mletačkog Šibenika a druga "na kraljevsku zemlju".

* 2 - 3. 2. - Ban Ivaniš Korvin savladao obe turske čete koje su upale u Dalmaciju.
* 16. 4. - Ugarski kralj Vladislav II. i poljski Jan Olbraht sklopili savez protiv Turaka.
* 18. 5. - Alonso de Ojeda kreće na prvo od "malih putovanja" u Novi svet, s njim su i kartograf Juan de la Cosa i Amerigo Vespucci.
* lipanj - Mletački podanici u Turskoj bačeni u tamnice; Skender-paša bosanski pustoši zadarski i ninski kotar, spalio Zemunik, neuspješno napada hrvatsku Ostrovicu.
* 10. 7. - Da Gamin kapetan Nicolau Coelho stigao u Lisabon s vešću o dostignutoj Indiji (Vasco je na Zelenortskim ostrvima uz bolesnog brata). 
* 22. 7. - Šibenčani razbili jednu Skender-pašinu četu.
:+ Bitka kod Dornaha je odlučujuća švajcarska pobeda u Švapskom ratu.

* 12 - 25. 8. - Otomansko-mletački rat (1499–1503): pomorska bitka kod Zonchia (Sapienze, Lepanta), turska flota Kemala Reisa porazila mletačku, Turci zauzeli Lepanto (Naupakt) 29. 8.. 
* avgust - Polidoro Virgili objavio *De inventoribus rerum*, prvu modernu istoriju pronalazaka. 
* 24. 8. - Ojeda otkrio jezero Maracaibo u dan. Venezueli. 
* avgust/septembar - Vasco da Gama se vratio u Lisabon gde je trijumfalno dočekan; redovnu komunikaciju sa Indijom će održavati Indijske armade.
* rujan - Ban Ivaniš sklopio mir s bosanskim Skender-pašom, koji se kroz Hrvatsku i Istru zaleće do mletačke Furlanije, do Cordignana.
* oktobar - Oslikana crkva manastira Poganovo. 
* 22. 10. - Đurađ Crnojević sastavio testament u vidu pisma svojoj ženi Izabeti Erico.

### Tokom/tijekom godine
* Talijanski rat (1499–1504): Luj XII uzeo Milano Ludovicu Sforzi. 
* Michelangelova ''Pietà''. 
* *De natura angelica* fra Jurja Dragišića. 
* Donato Bramante došao iz Milana u Rim.

## Rođenja

* 31. 3. - Giovanni Angelo Medici, papa Pio IV. († 1565)
* ca. avgust - Krsto Kristofor Korvin, sin bana Ivaniša († 1505)
* ca. Nicolo Tartaglia, venecijanski matematičar († 1557)

## Smrti

* 1. 10. - Marsilio Ficino, italijanski filozof (* 1433)
* Çandarlı Ibrahim Pasha II, veliki vezir 
* ca. Leonardo III Tocco, poslednji vladar Epira, do 1479 
* Jeronim Vidulić, hrvatski pjesnik 
* Jan Vitéz mlađi, administrator Beča, bivši sremski biskup 
* 25. 12. - Stjepan Zapolja, ugarski palatin 
* Bernardin Splićanin, hrvatski vjerski pisac 
* ca. Dursun-beg, turski hroničar

## Reference

* Vjekoslav Klaić, Svezak drugi: dio treći.... Treća knjiga: Doba kralja Matijaša Korvina i Jagelovića (1458-1526) (archive.org)
* Grupa autora, Istorija Crne Gore
Opsada Malte

**Opsada Malte** zvana još i **Velika opsada Malte**zbila se 1565. kad je Osmansko Carstvo napalo otok Maltu koju su tad držali i branili Malteški vitezovi. 

## Historija
Opsada je počela 18. maja 1565., tad se ispred Malte pojavila flota od 200 brodova, sa 40 000 vojnika i 6 000 elitnih janjičara sultana Sulejmanog Veličanstvenog, sa još 9 000 konjanika i snažnim topovima (jedan do dva topa mogla su ispaljivati đulad od 272. kg. na udaljenost do 3 km).  

Nasuprot njima stajalo je samo 600 Malteških vitezova, par hiljada najamnika i par hiljada Maltežana sve u svemu 6 000 do 9 000 ljudi. Pad Malte ozbiljno bi uzdrmao obranu sredozemnih zemalja, - Osmanlije bi tad vrlo lako napale Španjolsku preko 
Tunisa, a Sicilija bi bila neposredno ugrožena.

Branitelji su se usprkos malobrojnosti odlučno držali. Osmanlije su uspjeli nakon velikih žrtava, uz pomoć janjičara 23. juna zauzeti utvrdu *Sant Elmo* i pobiti svu posadu od 1 500 branitelja. Ipak ta pobjeda ih je skupo koštala jer su izgubili 6 000 vojnika, među njima i polovicu janjičara, u tom napadu poginuo im je i admiral Dragut. Tad je zavladala panika po cijeloj Evropi, osobito na Siciliji koja se osjetila neposredno ugroženom. Brojni evropski vladari obećali su poslati hitnu pomoć braniteljima Malte, ali se nakraju samo mali odred uspio probiti do Malte početkom jula i pridružiti braniteljima Vallette. Osmanlije su se probale probiti do luke u Valletti ali su ih branitelji topovima odbili, potopivši pritom dio osmanskog brodovlja.

Osmanlije su tad u augustu pokušali topovima prisiliti branitelje na predaju, ali su to oni unatoč velikim žrtvama izdržali. U septembru se vrijeme počelo pogoršavati pa su se Osmanlije uvidjevši da su izgubili trećinu ljudi, počeli spremati za povlačenje sa otoka. Njihov odlazak ubrzao je dolazak 8 000 španjolskih vojnika, koji su došli u pomoć braniteljima Vallette.

## Izvori

## Vanjske veze
* ''The Great Siege of Malta''
TV IN

**Televizija IN** prva digitalna komercijalna televizijska stanica u Crnoj Gori.

## Programi
;Informativni i ekonomski programi
* *Blink*
* *In puls*

;Porodica i zabava
* *In popodne*
* *Brinbili*
* *Inside Out*
* *Živa istina*
* *Check-In*
* *Tombolino*
* *Top Gear*
* *Lazy Town*

;Drama
* *Ezel*
* *Najbolje godine*
* *Zabranjeno voće*
* *Always and Everyone*
* *CSI: Miami*
* *CSI: NY*
* *Frasier*
* *Everybody Hates Chris*
* *Deadwood*
* *Get Out*
* *Léa Parker*

;Sportovi
* *[[Evroliga]]*
* *[[Liga prvaka|Liga šampiona]]*
* *[[UEFA Euro 2008|Evropsko prvenstvo u fudbalu 2008.]]*
* *[[Teniski turnir u Wimbledonu|Vimbldon]]*
* *[[Evropsko prvenstvo u rukometu 2008.]]*
* *[[Evropsko prvenstvo u rukometu za žene 2010.]]*
Nova M

**Nova M** je nacionalna televizija osnovana 9. oktobra 2018. u Crnoj Gori, sa sedištem u Podgorici i dodatnim studiom u Budvi. Pre prodaje Junajted grupi, kanal je bio u vlasništvusrpske Pink medija grupe, kada se od 2002. do 2018. emitovala pod nazivom **Pink M**.

## Promena vlasničke strukture
24. aprila 2018. vlasnik Pink međunarodne kompanije, Željko Mitrović je potvrdio da se vode pregovori o prodaji Pink M. Zatim 5. juna 2018. Željko Mitrović i Pink medija grupa su potvrdili medijima da će se dalji razvoj grupe usredsrediti na poslovanje u Srbiji i Evropi. Savet Agencije za elektronske medije (SAEM) Crne Gore 18. jula 2018. dao je saglasnost za promenu vlasničke strukture preduzeća Pink M kojom se prenosi 100 odsto vlasništva na firmu Dajrekt medija iz Srbije, koja se nalazi u vlasništvu Junajted grupe. Zahvaljujući tome, 9. oktobra 2018. godine ime televizije je promenjeno u **Nova M**, čime je Crna Gora dobila novu televiziju s nacionalnom pokrivenošću.
Dajrekt medija otkupila je prava na emitovanje fudbalskih utakmica nacionalnih timova Crne Gore na Nova M, u naredne četiri godine. Tako će Nova M prenositi sve utakmice crnogorske reprezentacije u okviru Lige nacija, potom kvalifikacije za Evropsko prvenstvo 2020., ali i kvalifikacije Crne Gore za Svetsko prvenstvo 2022. u Kataru. Neizostavan deo programa Nove M biće i Liga šampiona u periodu od 2018. do 2021. godine.

## Povezano
* Nova TV (Hrvatska)
* Nova BH
* Junajted grupa

## Vanjske veze
* Zvanična stranica
Čampasak

**Čampasak** (lao: ຈຳປາສັກ) je ime naselja koje je središte istoimenog distrikta i istoimene pokrajine u jugozapadnom Laosu, te graniči s Tajlandom na zapadu i Kambodžom na jugu.

Kraljevstvo Čampasak (1713.-1946.) je bilo jedno od tri malena kraljevstva koja su nastala raspadom Lan Sanga. Iako je bilo uspješno početkom 18. stoljeća, kasnije je svedeno na vazalnu državu Tajlanda. Za Francuske uprave kraljevstvo je postalo upravnom jedinicom i njegovi kraljevi su izgubili mnoge svoje priviliegije. Kad se Laos osamostalio 1946. godine, ukinuto je i Kraljevstvo Čampasak.

Posljednji kralj Čampasaka, Ratsadanay (vl. 1904.-45.) je imao palaču u Pakseu, koji je danas glavni grad Porvincije Čampasak, dok je grad Čampasak sveden na naselje koje se većinom sastoji od ladanjskih kuća uz riječnu obalu Mekonga, dok se njegovo malobrojno stanovništvo bavi posluživanjem turista koji dolaze posjetiti obližnji hramski kompleks Vat Fou koji je UNESCO-va svjetska baština, udaljen samo 10&nbsp;km u podnožju planine Fu Kao.

6&nbsp;km od Vat Foua se nalaze ostaci i planiranog pred-kmerskog drevnog grada (površine 4 ha) na obalama Mekonga. Čini se da je on napušten i zamijenjen kao urbano središte drugim planiranim gradom odmah južno od Vat Foua u Angkorskom razdoblju. od njega je vodila cesta prema jugu, pokraj kamenoloma i drugih drevnih industrijskih objekata. Mnoge od tih značajki stoje u pažljivo planiranom krajoliku koji je pažljivo oblikovan kako bi odražavao vjerske odlike hinduizma i budizma.

Znamenitost provincije Čampasak, osim navedenog hramskog kompleksa Vat Fou, je i slap *Khone Fafeng* (visok 21 m, s nekoliko kasakada u duljini od 9,7&nbsp;km) koji je najveći razlog zašto rijeka Mekong nije plovna sve do Kine. Donji dio slapa je ispresjecan mnogim rukavcima i stijenama, te ga zovu *Si Fan Don* ("4,000 otoka").


Datoteka:ViewFromWatPhu.JPG|Donji dio kompleksa Vat Fou
Datoteka:Wpfacade02a.jpg|Pročelje svetišta u Vat Fou
Datoteka:Somphamit.jpg|Slap Khone Fafeng
Datoteka:Champasak.jpg|Čampasak s Mekonga
Datoteka:Cliff Face at Wat Phu Champasak - Human for Scale.JPG|Litice Fu Kaoa


## Izvori

* M. Freeman, *A Guide to Khmer Temples in Thailand and Laos*, Weatherhill, 1996. .

## Vanjske veze
* Vat Fu - povijest, vijesti i ostalo  
* Vat Fu projekt  na stranicama Global Heritage Fund 
;Ostali projekti
Radio-televizija BN

**Radio-televizija BN** (**RTV BN** ili **BNTV**) je privatna medijska kuća, televizijska i radio stanica sa sjedištem u Bijeljini.

Radio-televizija BN počela je sa emitovanjem televizijskog programa 1998. godine. Sjedište ove TV stanice nalazi se u Ulici Laze Kostića u Bijeljini. Direktor i vlasnik RTV BN je Vladimir Trišić. Postoji i program čije je ime BN mjuzik.

## Gledanost
Prema istraživanju koje je RTV BN sama sprovela u deset opština Republike Srpske, ova televizijska stanica privlači pažnju 29,4% gledalaca, odnosno stanovnika odabranih opština Republike Srpske.
Putem satelita ova TV stanica može da se prati u čitavom svijetu.

## Povezano
* Radio-televizija Republike Srpske
* Bosanskohercegovačka radio-televizija

## Vanjske veze
* Zvanična stranica Radio-televizije BN
* Zvanična stranica BN Radija
* Radio Televizija BN: Fotogalerija
1052.

__NOTOC__
Godina **1052.** (**[[rimske brojke|MLII]]**) bila je prijestupna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru.

## Događaji
* Turci Seldžuci zauzimaju Isfahan u Perziji.
* Ziridski emiri Ifrikije u bitci kod Jabal Haydarana poraženi od napadača iz plemena Banu Hilal.
* Godwin, earl od Wessexa se vraća u Englesku nakon jednogodišnjeg izgnanstva.

## Rođenja
* 23. 5. &ndash; Kralj Filip I od Francuske (u. 1108)
* Milarepa, tibetanski budistički učitelj
* Sveti Hugo od Grenoblea

## Smrti
* 3. 6. &ndash; Princ Guaimar IV od Salerna (atentat)
* 4. 10. &ndash; Knez Vladimir od Novgoroda (r. 1020)
* 20. 11. &ndash; Hugo II, grof od Ponthieua
* Fan Zhongyan, kineski književnik, političar i kancelar dinastije Song (r. 989)
* Xu Daoning, kineski umjetnik (r. cca. 970) (približni datum)

## Reference
Guaimario IV od Salerna

**Guaimar IV** (cxa. 1013 &ndash; 2/3. jun 1052) bio je princ Salerna od 1027. godine, i vojvoda Amalfija od 1039. do smrti, a također je služio i kao vojvoda Gaete (1040&ndash;1041) i princ Kapue (1038&ndash;1047). Za to je vrijeme bio jedan od najvažnijih i najuticajnijih feudalaca Južne Italije te igrao važnu ulogu u događajima pred kraj bizantske vlasti i početak normanske hegemonije nad tim područjem.

Rodio se kao sin princa Guaimara III i Gaitelgrime, kćeri princA Pandulfa II od Beneventa. Kada je godine 1022. rimsko-njemački car Heinrich II Sveti poduzeo pohod na jug Italije, otac je malog Guaimara poslao kao na Heinrichov dvor kao taoca; car ga je, pak, predao papi Benediktu VIII koji ga je pustio. Oca je naslijedio u dobi od 14 ili 16 godina.

Deset godina je pružio utočište Rainulfu Drengotu, odmetnom vođi normanskih plaćenika u službi njegovog rođaka i dotadašnjeg saveznika Pandulfa IV od Kapue. Iste godine je dobio Kapuu u leno od strane cara Konrada II, prethodno oduzetu Pandulfu. Podrška Normana mu je omogućila da zauzme grad i protjera Pandulfa, koji je utočište našao u Carigradu. Godine 1039. je pokrenuo pohod na Amalfi gdje se proglasio vojvodom. Godine 1040. je zauzeo Gaetu gdje se također proglasio princom; nakon kraćeg ustanka lokalnog stanovništva i njegovog gušenja, prepustio ju je Rainulfu.

Godine 1042. se Guaimar priključio bizantskog ekspediciji na Siciliju pod Giorgijem Manijakom. Tamo se upoznao s normanskim vođom Tancredom od Hautevillea i s njim sklopio savez. Godine 1043. se, prkoseći volji bizanstkih careva, proglasio vojvodom Apulije i Kalabrije te Hautevilleovima kao leno predao Melfi, koje će kasnije postati glavno normansko uporište za dalja osvajanja.

Tada se Guaimar našao na vrhuncu moći, ali je ona već počela slabiti poslije smrti njegovog vjernog saveznika Rainulfa. Njegovi nasljednici su se okrenuli Pandulfu, koji se iz Carigrada vratio i preuzeo Kapuu. Rimsko-njemački car Heinrich III je 1047. proglasio titulu vojvode Apulije i Kalabrije ništavnom.

3. juna 1052. je ubijen u Salernu u zavjeri koju su organizirali braća njegove supruge Gemme. Nakon toga je princom Salerna postao Pandulf III. Guido od Sorrenta, koji je preživio atentat, kasnije je opsjeo Salerno sa vojskom; zavjerenici su se predali, ali su potom masakrirani od strane Normana koji su tako osvetili svog popularnog gospodara.

Guaimar IV se smatra posljednjim velikim langobardskim vođom u historiji Italije.

## Izvori

## Literatura
* Gwatkin, H. M., Whitney, J. P. (ed) et al. *The Cambridge Medieval History: Volume III*. Cambridge University Press, 1926.
* Norwich, John Julius. *The Normans in the South 1016-1130*. Longmans: London, 1967.
* Caravale, Mario (ed). *Dizionario Biografico degli Italiani: LX Grosso – Guglielmo da Forlì*. Rome, 2003.
* Chalandon, Ferdinand. *Histoire de la domination normande en Italie et en Sicilie*. Paris, 1907.
* Gravett, Christopher, and Nicolle, David. *The Normans: Warrior Knights and their Castles*. Osprey Publishing: Oxford, 2006.
* History of the Norman World .

|-
Vladimir Jaroslavič

**Vladimir Jaroslavič** () (1020 – 4. oktobar 1052) bio je knez Novgoroda od 1036. do smrti. Bio je najstariji sin velikog kijevskog kneza Jaroslava I Mudrog i Ingigerd, kćeri kralja Olofa Skötkonunga od Švedske.

O njegovom životu i vladavini ima malo podataka. Dijelom se to tumači činjenicom da je umro dvije godine prije oca i nije stigao sudjelovati u žestokoj borbi za vlast, odnosno trijumviratu koji su činila njegova braća Izjaslav I, Svjatoslav II i Vsevolod I. Njegov sin-jedinac Rostislav Vladimirovič je ostao bez zemlje i apanaže, te ju je izborio u Tmutarkanu. Njegova loza je uspjela vladati Galicijom do izumiranja 1199.

## Preci



## Izvori
Hugues II od Ponthieua

**Hugues II od Ponthieua** (Hugo; ? - 1052) bio je grof Ponthieua i gospodar (segnieur) Abbevillea od 1045. do smrti. 

Rodio se kao sin grofa Enguerranda I od Ponthieua. Prema nekim izvorima, amjenski biskup Guy mu je bio polubrat. Bio je oženjen za Berthu od Aumalea, groficu Aumalea sa kojom je imao petoro djece: sinove Enguerranda II (koji ga je naslijedio), Roberta, Huguesa i Walerana te neimenovanu kćer koja se udala za Guillaumea od Taloua, jednog od ujaka Williama Osvajača.

## Literatura
* The Carmen de Hastingae Proelio of Bishop Guy of Amiens, edited by Catherine Morton and Hope Muntz, Oxford at the Clarendon Press, 1972.
* Medieval Lands Project on Hugh II, Count of Ponthieu
Milarepa

**Jetsun Milarepa** (), (cca. 1052—cca. 1135) bio je tibetanski jogi i pjesnik, koji se smatra jednom od najznačajnijih slučnosti Kagyu (Bka'-brgyud) škole tibetanskog budizma. Bio je učenik Marpa Lotsawe.

## Literatura
* *The Life of Milarepa*, translated by Andrew Quintman, Penguin Classics, 2010, 
* *The Life of Milarepa*, translated by Lobsang P. Lhalungpa, Book Faith India, 1997, 
* *Milarepa: Songs on the Spot*, translated by Nicole Riggs, Dharma Cloud Press, 2003, *
* *Milarepa, The Hundred Thousand Songs of Milarepa*, translated by Garma C.C. Chang, City Lights Books, 1999, 
* *Tibet's Great Yogī Milarepa: A Biography from the Tibetan*. Edited by [[W. Y. Evans-Wentz]]. 1928. Oxford University Press. Paperback reprint 1974.
* *The Yogi's Joy: Songs of Milarepa* Sangharakshita, Windhorse Publications, 2006, 
* *Drinking the Mountain Stream: Songs of Tibet’s Beloved Saint'', Wisdom Publications, repa/10-1/mila1-0.htm Milarepa the great Tibetan saint] Dharmapala Thangka Centre, School of Thangka Painting

## Vanjske veze

* Milarepa in the Treasury of Lives 
* Biography on Kagyu website 
* The life of Milarepa 
* Milarepa meets Padampa Sangye 
* The Magic life of Milarepa  in comic book form.
* The sixty songs of Milarepa
* Text, The Essential Songs of Milarepa  in English
* Inviting the demon. (Milarepa, Tibetan Buddhism)(The Shadowissue)  Judith Simmer-Brown, Parabola Vol.22 No.2 (Summer 1997) pp.&nbsp;12–18
* Movie, Milarepa, 1 of 2
* Gallery of Milarepa Thangkas by Dharmapala Thangka Centre
Hugues od Grenoblea

Sveti **Hugo od Châteauneufa** (; 1053 – 1. april 1132) bio je biskup Grenoblea od 1080 do smrti. Bio je sljedbenik gregorijanske reforme te se suprotstavljao Guyu od Burgundije, nadbiskupu Viennea i kasnijem papi Kalistu II. Poznat je po tome što je sedmoro redovnika uputio da osnuju samostan Grande Chartreuse te tako potakao stvaranje kartuzijanskog reda. 22. aprila 1134. ga je kanonizirao papa Inocent II. Za vrijeme hugenotskih ratova su njegove posmrtne ostatke spalili hugenoti.

## Izvori

## Vanjske veze
*  Biografija Huga
Omsk

**Omsk** je ruski grad i administrativni centar Omske oblasti. Smješten je na jugozapadu Sibira nedaleko od granice s Kazahstanom. Drugi je grad po broju stanovnika u Sibiru, nakon Novosibirska.

## Historija

Omsk je osnovan za vrijeme ruskog osvajanja Sibira 1716. godine. Sagrađena je tvrđava s ciljem zaštite Rusa od kirgiških nomada. Grad je narastao i u 19. st. postao administrativni centar zapadnog Sibira i sjevernog Kazahstana pod ruskom upravom. U gradu je živjelo mnogo Rusa, Kazaha i Židova, te se grade brojne crkve, džamije i sinagoge. U gradu je u progonstvu živio Fjodor Mihajlovič Dostojevski.

1890. je sagrađena transsibirska željeznica i to je dovelo do brzog gospodarskog razvoja grada. U Omsku se otvaraju predstavništva brojnih stranih kompanija, te se grad naziva "Chicago Sibira". Nakon Oktobarske revolucije 1917. gradom vladaju carske snage koje se suptrotstavljaju komunistima, "bijeli". 1918. je Omsk proglašen glavnim gradom dijela Rusije kojim nisu vladali komunisti (sjedište Privremene vlade koju vodi Aleksandar Kolčak). U grad je preseljena ruska središnja banka i carske zalihe zlata. Komunisti su grad zauzeli 1919.. Pod sovjetskom vlašću grad stagnira jer komunisti preferiraju grad Novosibirsk koji postaje upravno središte Sibira. Tokom 2. svj. rata je u Omsk preseljena industrija iz područja pogođenih ratom. Postojali su planovi da Omsk postane privremeni glavni grad Rusije u slučaju pada Moskve. Grad je postao centar vojne industrije koja se u njemu zadržala i nakon rata, te je bio zatvoren za pristup strancima. Nakon što su u Sibiru pronađena nalazišta nafte, u Omsku se grade rafinerije nafte. Nakon pada komunizma 1990. dolazi do gospodarske stagnacije grada.

## Geografija

Omsk se nalazi u prostoru ruske stepe na jugu Sibira. Grad je smješten na ušću rijeke Om u rijeku Irtiš. Reljef je nizinski. Klima je kontinentska stepska s velikim temperaturnim razlikama ljeta i zime i vrlo malo padalina. Grad ima malo padalina zbog velike kontinentalnosti (velike udaljenosti od mora).

Omsk je značajno prometno čvorište između željezničkog (transsibirska željeznica), riječnog (rijeka Irtiš) i cestovnog prometa.

## Znamenitosti

U Omsku postoje značajne pravoslavne crkve (Katedrala sv. Nikole, Hram svih svetih, Kazački sabor, Svetouspenski sabor). U gradu postoje brojne neoklasicističke zgrade građene u doba gospodarskog uspona grada krajem 19. st. Postoje i zgrade u stilovima art noveau i empire, te tradicionalne ruske arhitekture. U gradu postoje i brojni muzeji (vojni muzej, regionalni muzej, muzej Dostojevskoga).

## Gradovi prijatelji

* Puchov, Slovačka
* Karlovy Vary, Češka
* Kaifeng, Kina
* Jinju, Južna Koreja
* Petropavl, Kazahstan
* Pavlodar, Kazahstan
* Novosibirsk, Rusija
* Kaliningrad, Rusija
* Čeljabinsk, Rusija
* Milwaukee, SAD
* Ontario, Kanada
* York, Kanada
Zapadna Dvina

**Zapadna Dvina** ili **Daugava** (ruski: *Западная Двина́*, bjeloruski: *Заходняя Дзвіна*, letonski: *Daugava*, njemački: *Düna*, poljski: *Dźwina*) je najveća rijeka u Bjelorusiji i Latviji duga 1 020&nbsp;km.
## Geografija
*Zapadna Dvina* izvire na Valdajskoj visoravni u Rusiji, na nadmorskoj visini od 221 metra. Nakon tog teče u velikom luku u smjeru sjeverozapada, preko Bjelorusije i Latvije, da se nakraju kod grada Rige ulije u Baltik.

*Zapadna Dvina* ima porječje veliko oko 88 000 km², 
većina tog terena ima nadmorsku visinu između 100 do 200 m tako da je uz korito rijeke mnogo močvara i šuma. U porječju ima preko 5 000 jezera, koja su većinom mala (najveća su Rezna i Lubana u Latviji.

*Zapadna Dvina* je plovna do Vitebska, a kako je kanalom je preko Berezine povezana s Dnjeprom tako je praktički njome moguće doploviti do Crnog mora. Na rijeci su podignute tri hidroelektrane; Rīgas, Ķegums i Pļaviņas.
## Reference

## Vanjske veze

* ''Western Dvina River'' na portalu Encyclopædia Britannica
La que se avecina

***La que se avecina*** je španska humoristička TV-serija koja se od 2007. emitira na programu TV-kanala Telecinco. Predstavlja svojevrsni nastavak popularne TV-serije *[[Aquí no hay quien viva]]*, a radnja je smještena u stambenu zgradu u okolici Madrida, te prati život i međusobne odnose njenih stanovnika. Serija je stekla veliku popularnost koja se tumači sklonošću autora da crnohumorni način komentiraju aktualne događaje, odnosno kao odraz španske krize nekretnina i ekonomskih nedaća na život običnih ljudi.

## Vanjske veze

* 
* Službena stranica na Telecinco.es
* Epizoda spletu na Mitele.es
* občinstvo na FormulaTV
* 
* 
*
Ratno profiterstvo

**Ratno profiterstvo** je izraz koji opisuje aktivnosti kojima je korištenje rata, odnosno ratom stvorenih političkih i ekonomskih okolnosti, kako bi se steklo bogatstvo i materijalna korist, i to u pravilu na način suprotan zakonu, običajima, osnovnim etičkim normama i/li na račun žrtava rata i širokih slojeva stanovništva kojih su uslijed njih izloženi siromaštvu i drugim oblicima stradanja.

Kroz historiju su postojali razni oblici ratnog profiterstva, a materijalna korist nastala ratom se često navodi kao jedan od glavnih motiva za pokretanje, odnosno poduzimanje rata. Pod time se, međutim, najčešće ne podrazumijeva pljačka neposredno vezana uz ratne operacije; izraz "ratno profiterstvo" umjesto najčešće podrazumijeva aktivnosti u "pozadini", odnosno aktivnosti pojedinaca i institucija koje koriste ratne okolnoste kako bi se brzo obogatili kroz aktivnosti koje na prvi pogled izgledaju "legitimnim". Kao klasičan primjer ratnih profitera se navode trgovci hranom i drugim nužnim namirnicama, koje ratne okolnosti koriste kao izgovor za enormno povećanje cijena u maloprodaji. Okvirno se pod ratnim profiterima mogu također podrazumijevati pojedinci i poduzeća koji ratne okolnosti koriste kako bi ishodile lukrativne ugovore o javnoj nabavi, odnosno nametnule monopol na određenom tržištu.

Izraz "ratni profiter" je u pravilu pežorativan, te se koristi u političko-propagandne svrhe, odnosno za omalovažavanje političkih i/li poslovnih suparnika, odnosno kao jedna od omiljenih populističkih slogana. Jedan od najpoznatijih primjera jest stav prema kome je prvi svjetski rat glavni uzrok imao u nastojanju proizvođača oružja i municije da sebi kroz trošenje svoje "robe" stvore trajni izvor prihoda; taj je stav bio široko rasprostranjen u javnosti međuratne Evrope i ostatku svijeta.

Razna zakonodavstva ratno profiterstvo tretiraju kao kazneno djelo. Među njima je i Hrvatska, koja je 2010. ustavnim promjenama izrijekom ukinula odredbe o zastari za ta djela koja se odnose na Domovinski rat, a temeljem kojih je 2012. nepravomoćno osuđen bivši premijer Ivo Sanader.

## Povezano
* Crna burza
* Vojno-industrijski kompleks

## Vanjske veze
* War is a Racket
Haifa

**Haifa** (hebrejski. *חֵיפָה*) je treći najveći grad u Izraelu koji se nalazi na sjeveru zemlje i u njemu živi oko 285 000 stanovnika. Šire gradsko područje broji gotovo milijun stanovnika. Haifa je svetski centar bahaizama i kompleks verskog centra ove zajednice nalazi se pod zaštitom UNESCO-a.

Kao naselje izgrađeno na obroncima Karmela grad ima istoriju dulju od 3,000 godina. Gradska luka je najveća izraelska pomorska luka i smještena je 90 kilometar sjeverno od Tel Aviva. Technicon i Univerzitet u Haifi nalaze se u ovome gradu.


|Karta gradskog područja
File:Keren Hayesod Album, Haifa (cropped).jpg|Haifa, 1925 - 1937
File:PikiWiki Israel 524 Bauhaus on the Carmel באוהאוס בחיפה.JPG|Trgovina
File:Flickr - RonAlmog - חיפה - Haifa.jpg|Haifa noću
File:Haifa-Tel-Shikmona-904.jpg|Arheološko nalazište u predgrađu Haife
File:Haifa 8318-11.jpg|Ljudi na ulicama ljeti


## Vanjske veze

* Službena stranica
Novosibirsk

**Novosibirsk** (rus. *Новосиби́рск*) je grad u Rusiji, sa 1&nbsp;397&nbsp;213 stanovnika treći grad po veličini zemlji iza Moskve i Sankt Peterburga. Udaljen od Moskve oko 3.300 kilometara, najveći je grad u Sibiru i administrativni centar Novosibirske oblasti i Sibirskog saveznog okruga.

Novosibirsk se nezvanično često naziva "prijestonicom Sibira".

Grad je osnovan 1893. kao *Novonikolajevsk*, na mjestu gdje Transsibirska željeznica prelazi veliku sibirsku rijeku Ob. Značaj grada povećan je početkom dvadesetog stoljeća završetkom željeznice Turkestan-Sibir, koja povezuje Novosibirsk sa Središnjom Azijom i Kaspijskim morem.

Novosibirsk leži duž rijeke Ob u Zapadnosibirskoj nizini. Južno od grada nalazi se Plato Ukok koji je dio UNESCO-ve svjetske baštine. Klima Novosibirska je oštra kontinentalna, sa hladnim snježnim zimama (-18 do -20&nbsp;°C, ponekad do -40&nbsp;°C) i toplim i vlažnim ljetima.

U Novosibirsku postoji međunarodni aerodrom (Tolmačovo), riječna luka i stanica Transsibirske željeznice.
Novosibirski metro otvoren je 1985., i dijelom je još uvijek u izgradnji. Sastoji se od 2 linije koje se susreću u centru grada. Ukupno ima 11 stanica. Od izgradnje metroa, tramvajska je mreža zanemarena, te su skoro sve linije u gradskom centru ukinute. Gradska mreža trolejbusa povezuje gotovo sve gradske četvrti. Najvažniji oblik transporta su autobusi. Pored komunalnih linija, građane prevoze i privatni minibusevi.


Datoteka:Akademgorodok Airphoto.jpg|Pogled na jednu četvrt iz visina
Datoteka:Novosibirsk railway station and square at night.jpg|Željeznička stanica po noću
Datoteka:Novosibirsk central park.jpg|Središnji park
Datoteka:Novosibirsk home minus-28 outside.JPG|Grad tijekom zime, vani je -28 stupnjeva Celzijevih


## Vanjske veze

* Službena stranica novo-sibirsk.ru
Ottawa (rijeka)

**Ottawa** (engleski: *Ottawa River*, francuski: *Rivière des Outaouais*) je rijeka u Kanadi duga 1 271&nbsp;km , najveća pritoka Rijeka Saint Lawrence.
## Geografija
*Ottawa* izvire iz jezera Capimitchigama u Planinama Laurentian na sjeverozapadu provincije Quebec.

Od izvora teče u smjeru zapada do Jezera Timiskaming, od jezera teče u smjeru jugozapada, pa nakon tog skreće prema jugoistoku, u tom dijelu formira granicu između Quebeca i Ontaria. Nakon što prođe Ottawu teče na istok prema Montrealu gdje utječe u Rijeku Saint Lawrence.

U svom gornjem toku *Ottawa* formira brojna jezera, od kojih su najveća; Grand Victoria, Simard, Timiskaming, Allumette, Chats i Deschenes.

*Ottawa* ima porječje veliko oko 142 000 km², koje se proteže preko dvije kanadske provincije Quebec i Ontario. Najveće pritoke rijeke su *Rouge* (185&nbsp;km), *Lièvre* (329), *Gatineau* (386), *Coulonge* (217), *Rideau* (146), *Mississippi* (169) i *Madawaska* (230).

Tok rijeke istražio je još 1613. Samuel de Champlain i nazvao je *Ottawa* po indijanskoj grupi plemena Algonquin koja je živjela uz rijeku u to doba. Oni su inače rijeku zvali - *Kichisìpi*.

Rijeka je postala glavni put za prve istraživače, misionare i trapere prema Velikim jezerima. Početkom 19. vijeka siječa drva i njihov transport splavima bila je glavna ekonomska aktivnost na rijeci, 1832. prokopan je Kanal Rideau do Jezera Ontario preko kojeg je rijeka spojena sa ostalim Velikim jezerima  tad je rijeka bila veliki plovni put.
## Ekonomsko značenje rijeke
Na rijeci je izgrađeno 13 hidroelektrana, snage od 48 do 752 MW, između 1920. - 1968. od toga u gornjem toku 6; Bourque, Rapide-7, Rapide-2, Rapides-des-Quinze, Rapides-des-Quinze, Rapides-des-îles, Première-Chute, a u donjem 7; Otto Holden, Des Joachims, Bryson, Chenaux, Chute-des-Chats (Chats Falls), Hull-2 i Carillon. Pored tog uz rijeku i njene pritoke podignuto je i par atomskih centrala tako da je *Ottawa* glavni snabdjevač energije za Quebec i Ontario.
## Reference

## Vanjske veze
* ''Ottawa River'' na portalu Encyclopædia Britannica
1053.

__NOTOC__
Godina **1053.** (**[[rimske brojke|MLIII]]**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru.

## Događaji
* 18. 6. &ndash; Bitka kod Civitatea u kojoj normanski konjanici pod grofom Onfroijem de Hautevilleom (Umfredo) nanose katastrofalni poraz vojsci italijanskih državica kojom je komandirao papa Lav IX.
* Sagrađen hram Byodo-in u Ujiju (današnja prefektura Kyoto); a u kojoj izrađuje Jōchō Amida Buddhu (približni datum).

## Rođenja
* St-Hugues, biskup Grenoblea (u. 1132) (ili 1052)
* 7. 7. &ndash; Car Shirakawa od Japana (u. 1129)
* Guibert od Nogenta, francuski historičar i teolog (u. 1124)
* Vladimir Monomah, knez Kijeva (u. 1125)
* Ramon Berenguer II, grof Barcelone
* Berenguer Ramon II, grof Barcelone

## Smrti
* 15. 4. &ndash; Godwin, earl od Wessexa (b. 1001)
* 25. 10. &ndash; Grof Enguerrand II od Ponthieua

## Reference
Ponthieu

**Ponthieu** je naziv za jednu od šest grofovija na sjeveru srednjovjekovne Francuske od kojih je nastala provincija, odnosno današnja regija Pikardija. Sjedište joj je bio grad Abbeville. 

Iako je bio relativno mala grofovija, Ponthieu je igrao važnu ulogu u događajima koji su doveli do normanskog osvajanja Engleske. Godine 1064. je na njegovim obalama doživio brodolom engleski velmoža i budući kralj Harold Godwinson, te bio zatočen od tamošnjeg Guya I. Normandijski vojvoda Guillaume (Vilim Osvajač) je, čuvši za to, naredio Guyu da mu preda zarobljenika, koga je potom pustio na slobodu u zamjenu za zakletvu kojom Guillaumea priznaje za svog sizerena i legitimnog nasljednika engleskog prijestolja. Kršenje te zakletve je Guillaume iskoristio kao povod za invaziju dvije godine kasnije.

Za vrijeme stogodišnjeg rata je Ponthieu često prelazio iz ruke u ruku, sve dok ga 1477. konačno nije zauzeo kralj Louis XI.

Grofovija Ponthieu predstavlja mjesto radnje britansko-francuskog historijskog filma *[[The Hour of the Pig]]* iz 1993.

## Vanjske veze
* Encyclopædia Britannica - History of Picardy (and Ponthieu)
* Counts of Ponthieu, genealogy - not necessarily reliable
* Hundred Years' War timeline
Enguerrand II od Ponthieua

**Enguerrand II** (? - 1053) bio je kratkotrajni grof Ponthieua u sjevernoj Francuskoj, koji je vladao od 20. novembra 1052. do smrti. 

Bio je sin Huguesa II i Berthe od Aumalea. Oženio se za Adelaide od Normandije, kćer normandijskog vojvode Roberta I i sestru Guillaumea (Vilim Osvajač). Taj je, brak, međutim godine 1049. poništen na crkvenom Saboru u Reimsu.

Enguerrand se uključio u sukob Guillamea sa njegovim stricem Guillameom od Arquesa. S obzirom da je Guillaume od Arquesa bio oženjen za Enguerrandovu sestru, odlučio je stati na stranu pobunjenog strica. Iako je pobunjenike podržao i kralj Henri I od Francuske te sa svojom vojskom došao deblokirati opsjednuti Arques, mladi vojvoda Guillaume ih je 27. oktobra 1053. godine, koristeći taktiku fingiranog povlačenja, uspio poraziti. Tom prilikom je Enguerrand poginuo. S obzirom da nije imao muških nasljednika, naslijedio ga je brat Guy, koji će imati važnu ulogu u događajima pred normansko osvajanje Engleske.

## Izvori
Bitka kod Civitatea

**Bitka kod Civitatea** (također poznata i kao **Bitka kod Civitella del Fortorea**) se odigrala 18. juna 1053. u Južnoj Italiji između normanske vojske pod apulijskim grofom Onfroi de Hautevilleom na jednoj, te švapsko-italijansko-langobardske vojske okupljene oko pape Lava IX i vođene od vojvode Gerarda od Lorrainea i princa Rudolfa od Beneventa na drugoj strani. Papa je savez stvorio smatrajući Normane, koji su na jug Italije došli kao najamnici a potom počeli stvarati vlastite države, glavnom opasnošću po sigurnost Papinske države. Iako je raspolagao s brojčano inferiornim snagama, normanski vođa Onfroi je iznenadnim manevrom uspio u potpunosti razbiti savezničku vojsku te zarobiti samog papu. Ta je pobjeda imala dalekosežne posljedice jer su njome Normani uspostavili regionalnu hegemoniju zahvaljujući kojoj će nastaviti osvajanje juga Italije.

## Literatura
* Goffredo Malaterra, *De rebus gestis Rogerii Calabriae et Siciliae comitis et Roberti Guiscardi ducis fratris eius*.
* Guglielmo di Puglia, *Gesta Roberti Wiscardi*.

## Reference
Ramon Berenguer II

**Ramon Berenguer II** *Plavokosi* ili *Cap de estopes* (1053 ili 1054 &ndash; 5. decembar 1082) bio je grof Barcelone od 1076. do smrti. Vladao je zajedno sa svojim bratom blizancem Berenguerom Ramonom II.

Rodio se kao sin grofa Ramona Berenguera I. Bio je oženjen za Mahaltu (ili Maud) od Apulije, kćer normanskog vojvode Roberta Guiscarda i Sikelgaite de Salerno. Sa njom je imao sina Ramona Berenguera III, budućeg grofa Barcelone i Provanse.

Njegovoj vladavini je došao kraj kada je ubijen prilikom lova. Vlast nad cijelom Katalonijom je preuzeo njegov brat, koga je narod, držeći ga odgovornim, dao nadimak "Bratoubica". Njegova udovica se, pak, preudala za Aimeryja I od Narbonnea, kome je rodila sina Aimeryja II.

## Reference
Berenguer Ramon II

**Berenguer Ramon II**, poznat i po nadimku **Bratoubica** (; 1053/54 - cca. 1098) bio je grof Barcelone od 1076. do 1097. Rodio se kao sin grofa Ramona Berenguera I, odnosno brat-blizanac Ramona Berenguera II. Braća su godine 1076. naslijedila grofoviju od oca i zajednički vladala Kataloniju. Tome je, međutim, došao kraj kada je 5. decembra 1082. Ramon Berenguer ubijen u lovu. Berenguer Ramon je počeo vladati sam, ali se odmah suočio sa sumnjama kako je orkestrirao ubistvo. Ono se pretočilo u nezadovoljstvo lokalnih plemića, a potom i otvorenu pobunu i građanski rat. Zbog toga je Berenguer godine 1086. pristao dio svoje vlasti formalno prepustiti bratovom sinu Ramonu Berengueru III, odnosno vladati tek do njegove punoljetnosti. Njegova je vladavina 1080-ih dovela do nekoliko sukoba sa El Cidom prilikom kojih je zarobljen. Godine 1097. je svoju nedužnost pokušao dokazati u sudskom dvoboju, ali je njega izgubio. Zbog toga je abdicirao, a kao pokoru odabrao putovanje u Jeruzalem, bilo kao hodočasnik, bilo kao sudionik Prvog križarskog rata. Na tom putovanje je umro.

## Izvori
Guibert od Nogenta

**Guibert od Nogenta** (; cca. 1055–1124) bio je francuski benediktinski redovnik, poznat kao historičar, teolog i autor autobiografskih memoara poznatih kao *Monodiae*. Rodio se kao sin sitnog plemića, a od djetinjstva je od strane majke bio usmjeren na svećenički poziv. Godine 1104. je postao opat samostana Nogent-sous-Coucy gdje je proveo ostatak života. Tamo je, između ostalog, napisao tekst *[[Dei gesta per Francos]]* u kome detaljno opisuje učešće svojih sunarodnjaka u prvom križarskom ratu. Njegovi tekstovi nisu izazvali posebnu pažnju suvremenika, ali su ih kasniji historičari počeli cijeniti kao izuzetno vrijedan izvor podataka, a posebno zbog toga što se u njima opisuje svakodnevni život srednjovjekovne Francuske.

## Literatura
* **Izvori**
** ''The Autobiography Of Guibert''. C.C. Swinton Bland, translator,*The Autobiography of Guibert, Abbot of Nogent-sous-Coucy* (London: George Routledge: New York: E.P. Dutton, 1925) From Internet Archive
*** ''Memoirs''  and http://www.fordham.edu/halsall/source/nogent-auto.html  from the Internet Medieval Sourcebook. Excerpts from the English translation by C.C. Swinton Bland.
** ''On the Saints and their Relics''  from the Internet Medieval Sourcebook
** ''The Revolt in Laon''  from the Internet Medieval Sourcebook.
** ''On the First Crusade'' , includes Guibert's version of Pope Urban's speech and impressions of Peter the Hermit.
** 
*** ''The Deeds of God through the Franks, e-text from Project Gutenburg. Translated by Robert Levine 1997.
* **Knjige**
** Paul J. Archambault (1995). *A Monk's Confession: The Memoirs of Guibert of Nogent*. 
** John Benton, ed. (1970). *Self and Society in Medieval France: The Memoirs of Abbot Guibert of Nogent*. A revised edition of the 1925 C.C. Swinton Bland edition, includes introduction and latest research.  (1984 reprint, University of Toronto Press).
** Guibert of Nogent, *Dei Gesta per Francos*, ed. R.B.C. Huygens, Corpus Christianorum, Continuatio Mediaevalis 127A (Turnhout: Brepols, 1996)
** Robert Levine (1997). *The Deeds of God through the Franks : A Translation of Guibert de Nogent's `Gesta Dei per Francos' *. 
** Joseph McAlhany, Jay Rubenstein, eds. (2011). *Monodies and On the Relics of Saints: the Autobiography and a Manifesto of a French Monk from the Time of the Crusades*. Translated from the Latin, with introduction and notes. Penguin Classics. 
** Jay Rubenstein (2002). *Guibert of Nogent: Portrait of a Medieval Mind*, London. .
** Karin Fuchs, *Zeichen und Wunder bei Guibert de Nogent. Kommunikation, Deutungen und Funktionalisierungen von Wundererzählungen im 12. Jahrhundert* (München: Oldenbourg, 2008) (Pariser Historische Studien, 84).
* **Članci**
** Elizabeth Lapina, "Anti-Jewish rhetoric in Guibert of Nogent's *Dei gesta per Francos*," *Journal of Medieval History*, 35,3 (2009), 239-253.