open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skenirajući tunelski mikroskop

**Skenirajući tunelski mikroskop** ili **pretražni mikroskop s tuneliranjem** (STM, kratica od engl. *Scanning Tunneling Microscope*) je mikroskop kojim se promatraju površine metala i drugih električki vodljivih materijala preciznošću na razini atoma. Najvažniji je dio pretražnog mikroskopa s tuneliranjem oštri vrh od volframa, platine, iridija, ugljikove nanocijevi ili nekog drugog vodljivoga materijala koji u idealnom slučaju čini samo jedan ili nekoliko atoma. Kada je vrh blizu površine (nanometar i manje), u vakuumu između vrha i površine dolazi do tuneliranja elektrona. Kako se vrh pomiče duž površine, zbog površinskih nepravilnosti i nehomogenosti na razini atoma, udaljenost i električna struja između vrha i površine se mijenjaju, a promjena jakosti struje može se tumačiti kao slika površine. Za otkriće pretražnog mikroskopa s tuneliranjem, Gerd Binnig i Heinrich Rohrer dobili su Nobelovu nagradu za fiziku 1986. 

## Tuneliranje

**Tuneliranje**, **tunelski efekt** ili **tunelski učinak**  je kvantnomehanička pojava pri kojoj postoji vjerojatnost da elementarna čestica svlada prepreku (potencijalnu barijeru) kada to zakoni klasične fizike ne dopuštaju. Primjerice, pri naletu čestice na središte odbojne sile kojoj je potencijalna energija veća od kinetičke energije čestice, klasično je moguće samo odbijanje čestice. Ipak, zahvaljujući valnim svojstvima koja kvantna mehanika pridjeljuje elementarnim česticama, valna funkcija čestice ne iščezava ni u samoj barijeri, ni iza nje. Stoga postoji određena vjerojatnost (dana kvadratom modula valne funkcije) da se čestica nađe i u klasično zabranjenim područjima prostora. Ta vjerojatnost ovisi o visini i širini barijere, a pokusi potvrđuju da je, pri naletu mnoštva čestica, broj onih koje prođu barijeru proporcionalan kvantno-mehanički izračunanoj vjerojatnosti. 

Tuneliranjem su protumačene mnogobrojne pojave u nuklearnoj i atomskoj fizici, poput alfa raspada atomskih jezgri (George Gamow, 1928.), spontane nuklearne fisije, emisije elektrona iz metalnih površina u supravodičima. U posljednjem slučaju riječ je o posebnom tipu tuneliranja vezanom uz energijski procijep i promijenjenu gustoću stanja za normalno vodljive kvazičestice u supravodiču. Struja elektrona koji prolaze tuneliranjem kroz potencijalnu barijeru našla je primjenu u pretražnom mikroskopu s tuneliranjem, kojom se ispituje elektronska struktura površina vodljivih uzoraka. 

## Slike

Image:Silicium-atomes.png|Silicijevi atomi na površini kristala silicijevog karbida viđena pretražnim mikroskopom s tuneliranjem.
Image:Chiraltube.png|Ugljične nanocijevčice s jednim zidom viđene pretražnim mikroskopom s tuneliranjem.
Image:Graphite ambient STM.jpg|Slika površine grafita na atomskoj razini viđena pretražnim mikroskopom s tuneliranjem.


## Izvori
Heinrich Rohrer

**Heinrich Rohrer** (Buchs, 6. lipnja 1933. – Wollerau, 16. svibnja 2013.), švicarski fizičar. Studirao na Saveznoj tehničkoj visokoj školi (ETH) u Zürichu, gdje je i doktorirao 1960. Od 1963. radi u IBM-ovu istraživačkom laboratoriju u Rüschlikonu. Najviše se bavi magnetskim faznim dijagramima, nuklearnom magnetnom rezonancijom i supravodljivošću. S Gerdom Binnigom podijelio je 1986. polovicu Nobelove nagrade za fiziku za doprinos u razvoju skenirajućeg tunelskog mikroskopa (drugu polovicu Nobelove nagrade dobio je Ernst Ruska).

## Skenirajući tunelski mikroskop

** Skenirajući tunelski mikroskop** (STM, kratica od engl. *Scanning Tunneling Microscope*) je mikroskop kojim se promatraju površine metala i drugih električki vodljivih materijala preciznošću na razini atoma. Najvažniji je dio pretražnog mikroskopa s tuneliranjem oštri vrh od volframa, platine, iridija, ugljikove nanocijevi ili nekog drugog vodljivoga materijala koji u idealnom slučaju čini samo jedan ili nekoliko atoma. Kada je vrh blizu površine (nanometar i manje), u vakuumu između vrha i površine dolazi do tuneliranja elektrona. Kako se vrh pomiče duž površine, zbog površinskih nepravilnosti i nehomogenosti na razini atoma, udaljenost i električna struja između vrha i površine se mijenjaju, a promjena jakosti struje može se tumačiti kao slika površine. Za otkriće pretražnog mikroskopa s tuneliranjem, Gerd Binnig i Heinrich Rohrer dobili su Nobelovu nagradu za fiziku 1986.

## Reference

## Vanjske veze
Signal (razvrstavanje)

**Signal**, **signali** i/ili **signalizacija** se mogu odnositi na:

*Naučne koncepte:
** Signal u elektrotehnici - fizička veličina koja sadrži informacije. Može biti digitalni ili analogni.
** Obrada signala - niz tehnika i tehnologija koje sa koriste kako bi se iz signala dobile informacije
** Ćelijska signalizacija u biologiji - sistem komunikacije koji upravlja ćelijskim aktivnostima i koordnira ćelijske akcije.
** Signalizacija u evolutivnoj biologiji - znaci koji jedinke šalju jedne drugima kako bi komunicirale
** Signalizacija u ekonomiji - učesnici na tržištu pokazuju svoje namere i tendencije
*Računarstvo:
** Signal u računarstvu - događaj, poruka ili struktura podataka koja se prenosi među procesima obrade
** Signal (programiranje) - jedna od metoda -{event-driven}- programiranja 
** Signali i slotovi - softverski obrasci za programiranje upravljano signalom
*Komunikacije (signali se koriste u različitim vrstama transporta):
** Semafori
** Železnički signali
** Svetionici
** Međunarodni pomorski signalni znaci
** Signali (vojna primena) - različiti signali u vojnoj komunikaciji
** Signali ometanja
** Dimni signali - korišćeni kao oblik primitivne komunikacije
** Telekomunikacioni signali - sadržani u pojedinim komunikacionim protokolima
*Ostalo
** Signal, pronacističke novine koje su izlazile u Kraljevini Jugoslaviji
** Signal (časopis) - glasilo signalizma
Mikrostruktura

**Mikrostruktura** legure opisuje veličinu i oblik kristalnih zrna različitih faza, njihovu orijentaciju i raspodjelu. Legure istog sastava (komponenti) mogu imati vrlo različita svojstva, a veliku ulogu u tomu ima njihova mikrostruktura. Mikrostruktura legure određena je postupcima dobivanja legure (npr. odljevaka) i postupcima oblikovanja, toplinske obrade i drugo.

Metalografija se bavi istraživanjem strukture metala i legura pomoću svjetlosnog (metalografskog) i elektronskih mikroskopa. Makrostruktura je vidljiva golim okom ili uz malo povećanje. Mikrostruktura zahtijeva pomoć mikroskopa, a povećanje treba biti barem 25 puta. Metalografska analiza može dati podatke o sastavu materijala, prethodnoj obradi i svojstvima, posebno:
* veličinu kristalnog zrna
* prisutne faze
* kemijsku homogenost
* raspodjelu faza
* deformacije strukture nastale nakon plastične deformacije materijala
* debljinu i strukturu površinskih prevlaka
* određivanje pukotine i načina loma 

## Priprema uzorka metala za metalografsku analizu
Metalni uzorci ne propuštaju svjetlost. Za mikroskopiranje uzoraka metala koriste se svjetlosni (metalografski) mikroskopi, koji su konstruirani tako da se koristi svjetlo koje pada na površinu uzorka. Sustavom zrcala i leća u mikroskopu se povećava slika površine metalnog uzoka. Zbog korištenja reflektiranog svjetla sa površine metalnog uzorka, površina uzorka mora se prije mikroskopiranja temeljito pripremiti.

Priprema uzorka metala za **metalografsku analizu** se satoji od:
* uzimanje (izrezivanje) reprezantanivnog uzorka iz osnovnog materijala (ili oštećenog materijala)
* pripremanje početne ravne površine uzorka i brušenje uzorka 
* umetanje uzorka u polimernu smolu 
* poliranje površine uzorka
* odmašćivanje,ispiranje i sušenje površine uzorka
* kemijsko nagrizanje površine uzorka
* ispiranje i sušenje površine uzorka

### Kemijsko nagrizanje površine uzorka
Kemijskim se nagrizanjem postiže da se glatka, zrcalno sjajna površina uzorka učini vidljivom za mikroskopiranje. Obično se nagrizaju granice kristalnih zrna (metali i legure su polikristalinični). Sa nagrizane površine se svjetlo različito reflektira, što u okularu mikroskopa daje sliku kristalnog zrna i faze.

## Lom materijala
Kada treba odrediti uzrok loma materijala ili nekog drugog neočekivanog oštećenja konstrukcije, tada se najprije fotografira zatečeno stanje. Zapišu se svi mogući podaci o materijalu, funkciji, radu, te kako je šteta nastala. Zatim se odredi dio koji će se izrezati za metalografsku analizu. Mora se paziti da se odabere onaj dio koji će kemijskom i metalografskom analizom dati najviše odgovora o uzroku nastanka štete. Također, treba uzeti uzorke materijala koji nije bio oštećen radi usporedbe. Osim toga, treba odrediti način izrezivanja uzoraka kako se rezanjem ne bi promijenila struktura (zagrijavanje).

## Reference
Kvadrupol

**Kvadrupol** (lat. u složenicama *quadru*-: četvero-, prema *quattuor*: četiri + -pol) je sustav dvaju dipola na maloj udaljenosti i time u jakom međudjelovanju (interakciji), zbog čega je njegovo djelovanje na okolinu bitno drugačije od djelovanja dvaju dipola. Postoje magnetski i električni kvadrupoli. Općenito, niz pravilno razmještenih dipola može činiti multipol, pa je kvadrupol prvi član niza iza dipola. Proučavanje svojstava kvadrupola i općenito multipola važno je u teoriji elektromagnetskog zračenja, dok se kvadrupolni raspored elektroda rabi na primjer kao maseni filtar snopa iona ili kao elektrostatska leća, a kvadrupolni raspored magneta kao magnetska leća. 

## Slike

Image:VFPt quadrupole coils 1.svg|Zavojnice koje tvore magnetsko polje kvadrupola.
Image:Aust.-Synchrotron,-Quadrupole-Focusing-Magnet,-14.06.2007.jpg|Elektromagneti kvadrupola se koriste spremnici čestica (prsten) kod Australskog sinkrotrona.
Image:Aust.-Synchrotron,-Quadrupole-Magnets-of-Linac,-14.06.2007.jpg|Elektromagneti kvadrupola (plavi), okružuju linearni akcelerator (linac) Australskog sinkrotrona, a koriste se za fokusiranje (žarište) snopa elektrona.


## Izvori
John Robert Schrieffer

**John Robert Schrieffer** (Oak Park, 31. svibnja 1931. - 27. lipanj 2019), američki fizičar. Studirao na Massachusettskom tehnološkom institutu (MIT) u Cambridgeu i Illinoiskom sveučilištu u Urbani, gdje je i doktorirao 1957. Radeći na doktorskoj disertaciji, razvio je teoriju gubitka električnog otpora u metalima na niskim temperaturama. To je bila prva uspješna mikroteorija supravodljivosti. Za BCS-teoriju razvijenu 1957. na temelju teorije o supravodljivosti dobio je, zajedno s Johnom Bardeenom i Leonom Neilom Cooperom, Nobelovu nagradu za fiziku 1972.

### Supravodljivost

**Supravodljivost** je stanje pojedinih tvari koje se na niskim temperaturama očituje u nestanku njihova električnoga otpora, prolasku električne struje kroz tanku izolatorsku barijeru unutar njih bez električnoga otpora (**Josephsonov učinak**  - Brian Josephson) i lebdenju magneta iznad njihove površine (**Meissnerov učinak** - Walther Meissner). Supravodǉivost je kvantnomehanička pojava i ne može se objasniti klasičnom fizikom. Tipično nastaje u nekim materijalima na jako niskim temperaturama (nižim od -200 °C).

#### BCS-teorija

**BCS-teorija** ili **Bardeen-Cooper-Schriefferova teorija** je prva mikroskopska teorija supravodljivosti (1957.). Polazi od pretpostavke da na vrlo niskim temperaturama u kristalnoj rešetki supravodiča privlačno međudjelovanje elektron–rešetka–elektron nadjačava odbojnu električnu silu među elektronima, tj. da elektroni pri prolasku kroz rešetku privlače njezine ione, što rezultira povećanjem gustoće pozitivnog naboja u tom području i, dok se rešetka ne vrati u ravnotežno stanje, privlači druge elektrone. U takvim uvjetima elektroni kojima su spinovi i količine gibanja suprotni gibaju se u parovima (**Cooperovi parovi**), a svaki par elektrona na međusobnoj udaljenosti od približno 100 nm giba se kroz kristalnu rešetku bez gubitka energije i može tunelirati kroz izolatorsku barijeru. Porastom temperature atomi rešetke sve jače titraju, iznad kritične temperature razdvajaju elektronske parove, elektroni se više ne mogu gibati bez gubitaka i pojavljuje se električni otpor. Za razvoj BCS-teorije John Bardeen, Leon Neil Cooper i John Robert Schrieffer dobili su Nobelovu nagradu za fiziku 1972.

## Reference
Magnetska indukcija

**Magnetska indukcija** može značiti:
*Elektromagnetska indukcija
*Magnetsko polje se ponekad naziva "magnetska indukcija"
Walther Meissner

**Walther Meissner** (Berlin, 16. prosinca 1882. – München, 15. rujna 1974.), njemački fizičar. Studirao strojarstvo, zatim matematiku i fiziku u Berlinu kod Maxa Plancka, radio u Državnom zavodu za fiziku i tehniku u Berlinu. Bavio se fizikom niskih temperatura, te je u razdoblju od 1922. do 1925. konstruirao, kao treći u svijetu, uređaj za ukapljivanje helija. Godine 1933. s njemačkim fizičarom Robertom Ochsenfeldom (1901. – 1993.) otkrio je učinak izbacivanja magnetskih polja iz supravodljivog materijala (Meissner-Ochsenfeldov učinak ili Meissnerov učinak) na temperaturama nižima od kritične, na kojima se supravodljivost pojavljuje. Godine 1965. osnovao je Središnji institut u Garchingu, koji od 1982. nosi njegovo ime. 

## Supravodljivost

**Supravodljivost** je stanje pojedinih tvari koje se na niskim temperaturama očituje u nestanku njihova električnoga otpora, prolasku električne struje kroz tanku izolatorsku barijeru unutar njih bez električnoga otpora (**Josephsonov učinak** - Brian Josephson) i lebdenju magneta iznad njihove površine (**Meissnerov učinak** - Walther Meissner).  Supravodǉivost je kvantnomehanička pojava i ne može se objasniti klasičnom fizikom. Tipično nastaje u nekim materijalima na jako niskim temperaturama (nižim od -200 °C).

Supravodljivost je 1911. otkrio Heike Kamerlingh Onnes dok je proučavao ovisnost električnoga otpora žive o temperaturi. Primijetio je da na temperaturama nižima od 4.2 K (-269 °C) električni otpor pada na nemjerljivo malu vrijednost. Zbog supravodljivosti će, na primjer, u olovnom prstenu uronjenom u ukapljeni helij, istosmjerna električna struja nastaviti teći i godinama nakon što se izvor struje isključi. Walther Meissner je 1933. otkrio da se metali ohlađeni do supravodljivoga stanja ponašaju kao savršeni dijamagneti, tj. u tankom površinskom sloju induciraju se struje koje stvaraju takvo magnetno polje koje poništava vanjsko polje, te je u unutrašnjosti supravodiča magnetno polje jednako nuli. Ako se na primjer na materijal koji može biti supravodljiv na temperaturama višima od 100 K postavi lagani magnet i ako se materijal polije ukapljenim dušikom, magnet će se podići iznad njega i lebdjeti.

Supravodljivo stanje određuju tri čimbenika svojstvena svakoj tvari: kritična temperatura, kritična magnetska indukcija i kritična gustoća električne struje. Ako je samo jedan od tih triju čimbenika veći od kritične vrijednosti, tvar ne može biti u supravodljivom stanju. Supravodiči se mogu podijeliti na: 
* supravodiče prve vrste, koji su bili prvi otkriveni i uglavnom su čisti kemijski elementi, a koji naglo prelaze u supravodljivo stanje i magnetsko polje ne prodire u njihovu unutrašnjost, i 
* supravodiče druge vrste, koji su nađeni poslije, uglavnom su kemijski spojevi i legure, postupno prelaze u supravodljivo stanje, a u djelomično supravodljivom stanju u njima se oblikuju magnetski vrtlozi.

## Izvori
Juan Fernández (arhipelag)

**Juan Fernández** (španjolski: *Archipiélago Juan Fernández*) je mali arhipelag u južnom Pacifiku, koji 
leži udaljen oko 650 km zapadno od Čilea kom administrativno pripada.

## Geografija
Arhipelag se sastoji od tri otoka, ukupne površine od oko 93 km². Najpoznatiji i najnaseljeniji je **Isla Más a Tierra** (Otok bliži kopnu), koji se danas zove Otok Robinsona Crusoa). On ima oko 47,9 km², udaljeniji i nešto veći (49.5 km²) je **Isla Más Afuera** (Otok dalje od kopna) koji se danas zove Isla Alejandro Selkirk, on leži 160 km zapadnije, a treći otočić **Isla Santa Clara**, leži jugozapadno od Más Tierre.

Sva tri su vulkanskog porijekla, rezultat erupcija iz podmorske litosferne ploče Juan Fernández. Najviši vrh na Más Tierri visok je 915 metara, a na Más Afueri 1650 metara. Jedina dva poštena sidrišta leže na otoku Más Tierra, i to na njegovoj sjevernoj strani; to su Zaljev Cumberland (Bahia Cumberland) i Zaljev Padre (Bahía Padre), na krajnjem zapadu.

## Historija
Arhipelag je otkrio oko 1563. španjolski pomorac Juan Fernández, koji je čak neko vrijeme živio na njima, bavivši se uzgojem koza i svinja. Kad je on napustio arhipelag, više nitko nije živio na njemu, osim što bi ga povremeno posjećivali rijetki moreplovci. 

Arhipelag je postao slavan zbog škotskog mornara Alexandra Selkirka, koji je nakon svađe sa svojim kapetanom 1704. kao kaznu prihvatio da ga iskrcaju i ostave samog u zaljevu Cumberland na otoku Más Tierra. Selkirk je sam poput brodolomca uspio preživiti do 1709. kad je pronađen i spašen. Pretpostavlja se da je on poslužio Danielu Defou kao protutip za roman Robinson Crusoe.

Otoci su početkom 19. vijeka postali čileanski posjed, koji ih je koristio kao kažnjeničku koloniju, naročito za političke zatvorenike. 
Danas su stalno naseljeni (i to rijetko) Más Tierra i Más Afuera, dok je Isla Santa Clara nenaseljena. Većina stanovnika arhipelaga danas živi 
u selu Robinson Crusoe u zaljevu Cumberland (Bahía Cumberland). Malobrojni stanovnici, 2002. ih je bilo samo 598, uglavnom se bave 
ribolovom na jastoge.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Komune Juan Fernández 
* ''Juan Fernández Islands'' (na portalu Encyclopædia Britannica)
Manahoac Indijanci

**Manahoac**, pleme američkih Indijanaca koje je prema Jeffersonu živjelo na rijeci Rappahannock na području današnjih okruga Stafford i Spottsylvania u američkoj dravi Virginia. Jezično su pripadali jezičnoj porodici Siouan, i pripadali istoimenom plemenskom savezu koji po njima nosi ime Manahoac. Rani autori spominju ih i kao Mahoc (John Lederer) i Managog .

## Reference
Srpska narodna partija

**Srpska narodna partija** je nacional-konzervativna politička partija u Srbiji. Njen osnivač i prvi predsednik je Nenad Popović, nekadašnji potpredsednik DSS. Nastala je izlaskom frakcije iz Demokratske stranke Srbije, i osnivanjem nove stranke, septembra 2014. godine. Umerena je ekonomski orejentisana politička partija u Srbiji, usmerenja desnog centra.

Srpska narodna partija je politička stranka desnog centra, čije se delovanje zasniva na poštovanju nacionalnih, demokratskih i načela građanskog rodoljublja.

Cilj Srpske narodne partije je da stvori modernu, politički i ekonomski snažnu Srbiju politički orijentisanu ka Ruskoj Federaciji.

Srpska narodna partija je protiv ulaska Srbije u Evropsku uniju i NATO pakta, ona se oslanja na političku saradnju sa Ruskom Federacijom i spojem nacionalnih vrednosti, na sve delove srpskog naroda i nacionalnih manjina.

## Izvori

## Vanjske veze
* Zvanična internet stranica.
* Izvod iz registra političkih stranaka nakome se nalazi i Srpska narodna partija.
Algijski jezici

**Algijski jezici** (algonquian-ritwan, algic), naziv za porodicu ili porodice indijanskih jezika koja obuhvaća jezika Indijanaca Algonquian i Ritwan ili Wiyot-Yurok. Porodica algonquian obuhvaća 42 jezika i tri glavnwe skupine, centralnu, istočnu i prerijsku. 

Jezik wiyot pripada porodici wishoskan a zajedno sa jezikom yurok, koji pripada porodici weitspekan čini širu porodicu ritwan.

## Izvori

## Vanjske veze
*Ethnologue (14th)
*Ethnologue (15th)
*Algonquian Language Family 
*Tree for Algic
Andrzej Munk

**Andrzej Munk** (16. oktobar 1921 - 20. septembar 1961) bio je poljski filmski režiser, poznat kao jedan od najistaknutijih predstavnika Poljske filmske škole 1950-ih.

Rođen je u jevrejskoj porodici. Na njegov život i karijeru je značajno uticao Drugi svjetski rat, odnosno iskustva za vrijeme nacističke okupacije i Varšavskog ustanka u kome je sudjelovao kao pripadnik Armije Krajowe. Nakon rata je bez uspjeha studirao arhitekturu i pravo, prije nego što se upisao u Nacionalnu filmsku školu u Lodzu.

Njegova relativno kratka filmografija se, slično kao i kod mnogih njegovih kolega iste generacije, isticala otklonom od dotadašnjeg socrealizma, ali i daleko većim inzistiranjem na ironiji i crnom humoru kao jednim od načina da se prikaže traumatična bliska prošlost Poljske.

Tokom snimanja svog posljednjeg filma *[[Putnica (film, 1963)|Putnica]]*, posvećenog zbivanjima u logoru Auschwitz, je poginuo u saobraćajnoj nesreći. Njegovi kolege su od dijela materijala napravili dokumentarni film prikazan na Kanskom festivalu.

## Izvori

## Vanjske veze
*
Vodljivost

**Provodnost**, **provodljivost** ili **vodljivost** može značiti:

* Električna vodljivost
* Toplinska vodljivost
* Supravodljivost
Magnetski moment

**Magnetski moment** ili **magnetski dipolni moment** (znak *m* ili *μ*) je vektorska fizikalna veličina kojom se opisuju svojstva stalnih magneta i električnih zavojnica kroz koje teče električna struja; umnožak je jakosti električne struje i ploštine petlje. Smjer je vektora magnetskoga momenta od sjevernoga prema južnom magnetskom polu, odnosno okomit je na površinu petlje kroz koju teče električna struja. Mjerna je jedinica amper puta kvadratni metar (A ∙ m2). Magnetski momenti čestica u atomskoj i nuklearnoj fizici iskazuju se s pomoću Bohrova i nuklearnoga magnetona.

Elementarne čestice, atomska jezgra, elektronske ljuske atoma i molekula imaju magnetni moment. Magnetni moment elementarnih čestica (elektrona, protona, neutrona i drugih), kao što je kvantna mehanika pokazala, se javlja zbog njihovog sopstvenog mehaničkog momenta - spina.
 
Magnetni moment se meri u A⋅m2 , ili 
:\text{A} {\cdot} \text{m}^{2} = \frac{\text{N} {\cdot} \text{m}}{\text{T}} = \frac{\text{J}}{\text{T}},
gde je T - tesla, N - njutn i A - amper.
Specifična jedinica elementarnog magnetnog momenta je Borov magneton.

## Magneton
Magneton je elementarni kvant magnetskoga momenta, fizikalna konstanta koja opisuje magnetska svojstva atoma i subatomskih čestica. **Bohrov magneton** (nazvan prema Nielsu Bohru) je veličina koja označava klasično određen magnetski moment elektrona:

:\mu_\mathrm{B} = \frac{e \hbar}{2 m_\mathrm{e}}

gdje je:
:*μ<sub>B</sub>* - Bohrov magneton,
:*e* - elementarni naboj elektrona,
:*ħ* - reducirana Planckova konstanta,
:*m*e - masa elektrona,

Mjerena vrijednost Bohrova magnetona iznosi *μ<sub>e</sub>* ≈ 9285 · 10−24 A ∙ m2. Analogno se po Bohrovu modelu za protone u jezgri atoma dobiva vrijednost **nuklearnog magnetona** *μ<sub>p</sub>* ≈ 5051 · 10−27A ∙ m2, ali je ona zbog takozvane hiperfine strukture znatno manja i ovisi o broju protona i neutrona u jezgri.

## Formule za izračunavanje magnetnog momenta
 
Magnetni moment se računa kao 
 
:\mathbf{M} = \frac{\mathbf{m}_{\Delta V}}{V_{\Delta V}},

gde su \mathbf{m}_{\Delta V} i V_{\Delta V} su magnetni dipolni moment i zapremina dovoljno malog dela magneta \Delta V.

Ova jednačina se može prikazati i kao:

:\mathbf M=\frac{\mathrm{d}\mathbf m}{\mathrm{d}V},

gde su *d***m** osnovni magnetni momenti i *dV* element opsega. Mrežni magnetni moment \mathbf{m} je jednak
:\mathbf m = \iiint \mathbf M\,\mathrm{d}V,

gde trostruki integral označava integraciju preko volumena magneta. Za ravnomernu magnetizaciju (gde su i magnituda i smer \mathbf{M} ista je za ceo magnet (kao što je pravolinijski magnet), a poslednja jednačina se pojednostavljuje:

:  \mathbf{m} = \mathbf{M} V,

## Reference
Seymour Nebenzal

**Seymour Nebenzal** (; 22. jul 1897 - 23. septembar 1961) bio je njemačko-američki filmski producent, poznat po nekim od najznačajnijih ostvarenja njemačke kinematografije na kraju 1920-ih i 1930-ih.

Rodio se kao sin trgovca Heinricha Nebenzahla, koji je svog sina često slao u inozemstvo. Prije bavljenja filmom se bavio bankovnih mešetarstvom, prije nego što je tako zarađeni novac odlučio uložiti u vlastiti filmski studio. Povezao se sa producentom Richardom Oswaldom, te je producirao nekoliko prilično zapaženih ostvarenja u režiji istaknutih sineasta kao što su Georg Wilhelm Pabst i Fritz Lang. Jedno od njegovih najvažnijih ostvarenja iz tog perioda je *[[People on Sunday|Menschen am Sonntag]]* iz 1929. godine, nijemi film koji je okupio niz talenata koji će kasnije ostvariti značajne karijere u Hollywoodu. Nakon dolaska nacista na vlast, kao Jevrej je emigrirao prvo u Francusku, a potom u Hollywood, gdje je neko vrijeme djelovao kao jedan od prvih nezavisnih producenata. U domovinu se vratio nedugo pred smrt.

## Izabrana filmografija
* *[[His Greatest Bluff]]* (1927)
* *[[The Last Fort]]* (1928)
* *[[Pandora's Box (1929 film)|Die Büchse der Pandora]]* (1929)
* *[[Perjury (film)|Perjury]]*  (1929)
**[[Diary of a Coquette]]* (1929)
* *[[Marriage in Trouble]]* (1929)
* *[[People on Sunday]]* (1930)
* *[[Westfront 1918]]* (1930)
* *[[Skandal um Eva]]* (1930)
* *[[Kohlhiesel's Daughters (1930 film)|Kohlhiesel's Daughters]]* (1930)
* *[[The Threepenny Opera (1931 film)|Die 3-Groschen-Oper]]* (1931)
* *[[Ariane (film)|Ariane]]* (1931)
* *[[M (1931 film)|M]]* (1931)
* *[[Kameradschaft]]* (1931)
* *[[L'Atlantide (1932 film)|L'Atlantide]]* (1932) tri verzije: njemačka, francuska i engleska
* *[[The Testament of Dr. Mabuse|Das Testament des Dr. Mabuse]]* (1933)
* *[[Le sexe faible]]* (1933)
* *[[Three Lucky Fools]]* (1933)
* *[[La crise est finie!]]* (1933)
* *[[La vie parisienne]]* (1935)
* *[[Mayerling]]* (1936)
* *[[The Novel of Werther]]* (1938)
* *[[Princess Tarakanova (film)|Princess Tarakanova]]* (1938)
* *[[Les ôtages]]* (1939)
* *[[We Who Are Young]]* (1940)
* *[[Hitler's Madman]]* (1943)
* *[[Summer Storm (1944 film)|Summer Storm]]* (1944)
* *[[Whistle Stop (film)|Whistle Stop]]* (1945)
* *[[The Chase (1946 film)|The Chase]]* (1946)
* *[[Siren of Atlantis]]* (1948)
* *[[M (1951 film)|M]]* (1951)
* *[[Bis zum Ende aller Tage]]* (1961)

## Literatura
* Erika Wottrich (Ed.), *M wie Nebenzahl. Nero - Filmproduktion zwischen Europa und Hollywood*, Munich, edition text + kritik, 2002

## Vanjske veze
*
Zoltan Korda

**Zoltan Korda** (; 3. jun 1895 - 13. oktobar 1961) bio je mađarski filmski režiser, najpoznatiji kao bliski suradnik svog starijeg brata Alexandera Korde te po nizu uspješnih pustolovnih filmova koje je snimio u Britaniji od 1930-ih do 1950-ih.

## Filmografija

### scenarist
**[[Women Everywhere]]* (1930)

### režiser
**[[Men of Tomorrow (1932 film)|Men of Tomorrow]]* (1932)
**[[Sanders of the River]]* (1935)
**[[Conquest of the Air]]* (1936) co-director
**[[Elephant Boy (film)|Elephant Boy]]* (1937)
**[[The Drum (1938 film)|The Drum]]* (1938)
**[[The Four Feathers (1939 film)|The Four Feathers]]* (1939)
**[[Jungle Book (1942 film)|Jungle Book]]* (1942)
**[[Sahara (film, SAD, 1943)|Sahara]]* (1943)
**[[Counter-Attack]]* (1945)
**[[A Woman's Vengeance]]* (1947)
**[[The Macomber Affair]]* (1947)
**[[Cry, the Beloved Country (1951 film)|Cry, the Beloved Country]]* (1951)
**[[Storm Over the Nile]]* (1955)

## Vanjske veze
*
* 
* 
* David Korda talks to a class of schoolchildren about his film-making family
Der Geisterzug

***Der Geisterzug*** (; ) je njemačko-britanska crno-bijela nijema kriminalistička filmska komedija snimljena 1927. u režiji Géze von Bolváryja. Predstavlja prvu adaptaciju drame *[[The Ghost Train (drama)|The Ghost Train]]* Arnolda Ridleya. Napravljena je u koprodukciji studija Gainsborough Pictures i UFA, pri čemu su poslužili UFA-ini studiji u Berlinu.

## Uloge
* Guy Newall - Teddy Deakin
* Ilse Bois - Miss Bourne
* Louis Ralph - Saul Hodgkin
* Hilde Jennings - Peggy Murdock
* John Manners - Charles Murdock
* Sinaida Korolenko - Elsie Winthrop
* Ernö Verebes - Richard Winthrop
* Hertha von Walther - Julia Price

## Izvori


## Literatura
* Bergfelder, Tim & Cargnelli, Christian. *Destination London: German-speaking emigrés and British cinema, 1925-1950*. Berghahn Books, 2008.
* Low, Rachael. *History of the British Film, 1918-1929*. George Allen & Unwin, 1971.

## Vanjske veze
*
Sjaj u travi

***Splendor in the Grass*** ( ) je američki igrani film snimljen 1961. u režiji Elie Kazana. Scenario za film je napisao ugledni književnik William Inge, inspiriran vlastitim poznanicima koji su mu ranije bili poslužili kao podloga za protagoniste drame  *Glory in the Flower* 1953. godine. Protagonisti, koje tumače Natalie Wood i Warren Beatty, su Deanie i Bud, dvoje gimnazijalaca u jednom kanzaškom gradu 1920-ih, i koji se iskreno vole, ali čiji odnos sve više opterećuju kako socijalne razlike, tako i pritisak okoline, koja s jedne strane inzistira na konzervativnim vrijednostima poput djevičanstva, a sa druge strane na hedonizmu i slobodnom duhu *[[flapper]]* djevojki. Radnja prikazuje kako će tenzije uzrokovane Budovom sve većom željom i Deannienim odbijanjem da konzumiraju vezu umalo dovesti do tragedije.

*Sjaj u travi* je predstavljao jedan od najuspješnijih Kazanovih filmova. Inge je za svoj scenario nagrađen Oscar za najbolji originalni scenario, a Natalie Wood, koja je tumačila izuzetno složeni lik, je u njemu ostvarila jednu od najboljih uloga. Najbolji dojam je, međutim, ostvario mladi Warren Beatty, kome je uloga Buda bila prvi filmski nastup i koji će poslije njega postati jedna od najvećih hollywoodskih zvijezdi.

Dvije decenije kasnije je snimljen istoimeni televizijski remake u režiji Richarda C. Sarafiana.

## Uloge

* Natalie Wood ... Wilma Dean "Deanie" Loomis
* Warren Beatty ... Bud Stamper
* Pat Hingle ... Ace Stamper
* Joanna Roos ... Mrs. Stamper
* Audrey Christie ... Mrs. Loomis
* Fred Stewart ... Del Loomis
* Barbara Loden ... Ginny Stamper
* Zohra Lampert ... Angelina
* John McGovern ... Doc Smiley
* Jan Norris ... Juanita Howard
* Martine Bartlett ... Miss Metcalf
* Gary Lockwood ... Allen "Toots" Tuttle
* Sandy Dennis ... Kay
* Crystal Field ... Hazel
* Marla Adams ... June
* Phyllis Diller ... Texas Guinan

## Izvori


## Vanjske veze
* 
* 
* 
*
Galvanoplastika

**Galvanoplastika** je elektrokemijska metoda izrade metalnih predmeta putem taloženja metala na  nekom nevodljivom (ili vodljivom) kalupu. Pronalazač tehnike je Rus Moritz Hermann von Jacobi i to 1838 godine, a tehnika je odmah bila  korištena za izradu štamparskih matrica, te za još neke druge postupke(izrada zubnih proteza,izrada skulptura, izrada kopija metalnih starina). Danas se ovom tehnikom između istalog izrađuju kalupi za lijevanja plastičnih masa, kalupi za izradu CD-ova,te je se koristi za izradu šupljih vodiča koji se koriste u visokofrekventnoj tehnici. Tehnika se koristi i za izradu nakita od plemenitih metala.

Od metala koji se koriste  za izradu predmeta ovom tehnikom najčešće se koriste bakar,nikal, te niklenokobaltne slitine.

## Dodatna literatura
* Meißner, Birgit/ Anke Doktor: Galvanoplastik – Geschichte einer Technik aus dem 19. Jahrhundert, in: Bronze- und Galvanoplastik. Geschichte – Materialanalyse – Restaurierung (PDF; 5,8&nbsp;MB), hg. v. Landesämter für Denkmalpflege Sachsen und Sachsen-Anhalt, Dresden 2001, S. 127-137.
* Thormann, Ellen/ Barbara Leisner/ Helmut Schoenfeld: Massenhaft Engel. Galvanoplastiken auf dem Ohlsdorfer Friedhof, Schriftenreihe des Förderkreises Ohlsdorfer Friedhof e. V., Bd. 8, [Hamburg] 1997.
* G. L. von Kreß: *Die Galvanoplastik für industrielle Zwecke: Resultate von sechsundzwanzigjähriger Erfahrungen*.  Frankfurt a. M. 1867 
* Spiro,P. Electroforming, London 1971.
* Jacobi, M. H. Die Galvanoplastik, Berlin 1840. (online)

## Vanjske veze
Galvanoplastische Kopien antiker Metallgegenstände
Der Würger

***Der Würger*** (; ) je britansko-njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1929. u režiji Geze von Bolvaryja. Predstavlja adaptaciju istoimene drame Arnolda Ridleya. Radnja prikazuje kako nepoznati kriminalac namjerno sabotira britanske vlakove, odnosno izaziva nesreće kako bi iz olupina pljačkao njihov teret. Protagonist, koga tumači Joseph Stryker, je službenik željezničke kompanije koji je preživio jednu takvu nesrećeu te nastoji pronaći počinitelja. Film je sadržavao za tadašnje standarde izuzetno spektakularnu i atraktivnu scenu sudara, pri čemu su korišteni stvarni željeznički vagoni. Tokom produkcije je došlo do tranzicije na zvučni film, te je filmu nadodana naknadno snimljena muzika.

## Uloge
* Carlyle Blackwell&nbsp;– Ambrose Barney
* Benita Hume&nbsp;– Mary Shelton
* Joseph Striker&nbsp;– Roger Doyle
* Winter Hall&nbsp;– Sir Gerald Bartlett
* Gordon Harker&nbsp;– William
* Pauline Johnson&nbsp;– Beryl Matchley
* Leonard Thompson&nbsp;– Rameses Ratchett

## Izvori


## Literatura
* Cook, Pam. *Gainsborough Pictures*. Cassell, 1997.
* Low, Rachael. *History of the British Film, 1918-1929*. George Allen & Unwin, 1971.
* Bergfelder, Tim & Cargnelli, Christian. *Destination London: German-speaking Emigres and British Cinema, 1925-1950*. Berghahn Books, 2008.

## Vanjske veze
*
Voltin niz

**Voltin efekt** je pojava električnog napona na dodirnim površinama dvaju različitih metala, koju je Alessandro Volta otkrio 1793. Ako se dvije fino polirane pločice, npr. od cinka i bakra, s izoliranim dršcima, polože jedna na drugu i zatim naglo rastave, elektrometrom (voltmetrom) se može pokazati da je između njih postojao električni napon, tj. da su ploče imale različite el. naboje.

**Naponski (Voltin) niz** je naziv koji je dao Volta s obzirom na tu pojavu, pri čem je svaki navedeni metal elektropozitivniji od sljedećega (to je nazvano po njemu; *Voltin niz*).
Ovim redom je poredao te metale:
#Cink,
#Olovo,
#Kositar,
#Željezo,
#Bakar,
#Srebro,
#Zlato,
#Platina,

U kemiji je pak to poredak metala po sposobnosti da jedni druge reduciraju ili oksidiraju iz otopine. Manje plemeniti metali reduciraju plemenitije metale iz otopina njihovih soli. Najmanje plemenit metal reducira sve ostale, dok njega iz otopine njegovih iona ne može nijedan.

Uzrok su toj pojavi slobodni elektroni u metalima koji na mjestima dodira ploča prelaze iz jednoga metala u drugi. Ako npr. iz cinka prelazi više elektrona u olovo, nego li iz olova u cik, onda će cink postati pozitivno nabijen, a drugi negativno. Veličina tako nastaloga električnog napona među metalima ovisi o razlici u veličini rada potrebnoga da se elektron oslobodi s površine svakoga od tih dvaju metala. Metal kod kojega je potreban veći rad za izbijanje elektrona iz površine bit će negativno nabijen.

**Voltin članak** je najstariji tip galvanskog članka. Sastoji se od cinkove i bakrene elektrode koje su uronjene u razrijeđenu sumpornu kiselinu. Difuzijom iona stvara se napon polarizacije između metala i otopine, koji za cink iznosi -0,76 V, a za bakar +0,34 V. Razlika napona između elektroda iznosi 1,10 V, a to je napon koji se može dobiti iz Voltina članka. Voltin članak nije prikladan kao stalni izvor struje, jer se u njemu zbog polarizacije elektroda, protjecanjem struje stvara suprotni napon, koji kroz kratko vrijeme snizi nominalni napon od 1,10V na neznatnu vrijednost.

## Izvor
Das deutsche Mutterherz

***Das deutsche Mutterherz*** () je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1926. u režiji Geze von Bolvaryja.  Protagonistica, čiji lik tumači Margarete Kupfer, je udovica Erdmann čija se četiri sina za vrijeme Prvog svjetskog rata kao dobrovoljci javljaju u njemačku vojsku, ali najmlađi, Oscar (čiji lik tumači Heinz Rühmann), previše voli lagodan život, te ga na kraju moraju prisilno regrutirati. Radnja prikazuje kako ga majka, doznavši  da je Oscar podvrgnut disciplinskom postupku, pokušava spasiti, ali to dovodi do tragičnih posljedica. Rühmannu je to bio prvi filmski nastup, kojim je ostavio prilično dobar dojam te tako započeo karijeru koja će trajati gotovo sedam decenija.

## Uloge
* Margarete Kupfer ... Witwe Erdmann 
* Heinz Rühmann ... Oscar 
* Julius Messaros ... Julius 
* Ellen Kürti ... Kellnerin 
* Vera Voronina   
* Helene von Bolvary   
* Carl Walther Meyer   
* Leon Epp   
* Max Weydner

## Izvori

## Literatura
*Prawer, S.S. *Between Two Worlds: The Jewish Presence in German and Austrian Film, 1910–1933*. Berghahn Books, 2005.

## Vanjske veze
*
* 
*Das deutsche Mutterherz
Haus Nummer 17

***Number 17*** (; ; doslovno "Kuća broj 17") je njemačko-britanski crno-bijeli nijemi kriminalistički film snimljen 1928. u režiji Geze von Bolvaryja. Predstavlja adaptaciju istoimene drame Josepha Jeffersona Farjeona. Protagonist je pomorac koji sticajem okolnosti prima odbjeglog kriminalaca koji krije ukradene dragulje.

Godine 1932. je Alfred Hitchcock režirao istoimeni zvučni remake.

## Uloge
* Guy Newall - Ben 
* Lien Deyers - Elsie Ackroyd 
* Carl de Vogt - Gilbert Fordyce 
* Fritz Greiner - Shelldrake 
* Ernst Reicher - Harold Brant 
* Hertha von Walther - Nora Brant 
* Craighall Sherry - Sam Ackroyd 
* Fred Solm - Henry Jobber 
* Paul Samson-Körner

## Izvori

## Literatura
* Bergfelder, Tim & Cargnelli, Christian. *Destination London: German-speaking emigrés and British cinema, 1925-1950*. Berghahn Books, 2008.

## Vanjske veze
*
One-Eyed Jacks

***One-Eyed Jacks*** (; u bivšoj Jugoslaviji poznatiji pod naslovom ***Jednooki Jack***) je američki vestern film snimljen 1961. u režiji Marlona Branda, poznat kao jedino redateljsko ostvarenje u njegovoj filmografiji.

Film se temelji na romanu *The Authentic Death of Hendry Jones* Charlesa Naidera, koji je bio inspiriran stvarnim ličnostima i događajima vezanim uz Billyja Kida, mada je radnja iz Novog Meksika premještena u Kaliforniju. Protagonist, koga tumači Marlon Brando je odmetnik Rio koga je njegov partner Dad Longworth (koga tumači Karl Malden) prilikom pljačke u Meksiku ostavio na cjedilu, a zbog čega je završio u zatvoru. Radnja prikazuje kako Rio bježi iz zatvora i, vođen željom za osvetom, dolazi u Kaliforniju gdje otkriva kako je Dad postao ugledni građanin i šerif jednog grada.

Film je originalno trebao režirati Stanley Kubrick, a scenario napisati Sam Peckinpah. Brando se, međutim, tokom snimanja posvađao sa obojicom, a studio Paramount Pictures mu je na kraju izašao u susret prepustivši mu režiju; Brando je kao scenarista angažirao Guya Trospera. Ubrzo se ispostavilo da Brando nema potrebno iskustvo za režiju, te se snimanje produžilo, a verzija koju je dostavio studiju je trajala preko pet sati. Paramount je na kraju film srezao na više od polovice, izazvavši veliko nezadovoljstvo kod Branda. Nakon premijere su kritike bile miješane, a i komercijalni rezultati su bili ispod očekivanja. Sa vremenom je reputacija filma počela rasti, prije svega zbog Brandove glume, ali i primjetnog otklona od dotadašnjih kanona vestern-žanra, odnosno zbog toga što je prvi put protagonist bio odmetnik, koji bi inače bio negativac. Zbog toga je *One-Eyed Jacks* tokom kasnijih decenija stekao reputaciju jednog od prvih hollywoodskih anti-vesterna. Historičarima filma je zanimljiv i kao posljednji film u kome je Paramount primijenio tehniku snimanja poznatu kao VistaVision, a koja će se kasnije koristiti isključivo za specijalne efekte.

Peckinpah će kasnije neke od motiva iz svog scenarija iskoristiti u svom poznatom filmu *[[Pat Garrett and Billy the Kid]]*. Svojevrsni homage filmu je godine 1990. odala i TV-serija *[[Twin Peaks]]* gdje je bordel dobio ime *One-Eyed Jacks*.

## Uloge
* Marlon Brando ... Rio
* Karl Malden ... Dad Longworth
* Ben Johnson ... Bob Emory
* Katy Jurado ... Maria Longworth
* Pina Pellicer ... Louisa
* Slim Pickens ... Lon Dedrick
* Larry Duran ... Chico Modesto

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* 
*
Der fesche Husar

***The Gallant Hussar*** (; ), također poznat i pod naslovom ***The Bold Dragoon*** () je njemačko-britanski crno-bijeli nijemi ljubavni film snimljen 1928. u režiji Geze von Bolvaryja. Protagonistica, čiji lik tumači Evelyn Holt, je kćer američkog milionera koja se početkom 20. vijeka  zaljubi u austro-ugarskog husarskog oficira (čiji lik tumači Ivor Novello). Film je snimljen u berlinskim studijima, zbog čega je njegova distribucija u Britaniji, temeljem Zakona o filmovima iz 1927. godine bila ograničena. Danas se smatra izgubljenim.

## Uloge
* Ivor Novello – Poručnik Stephen Alrik
* Evelyn Holt – Mary Wentworth
* Paul Hörbiger – Baron von Korporetzky
* Paul Otto – Oberst von Stromm
* Hilde Hildebrand – Vilma von Noszty
* Ernö Verebes – Bubenyik
* Ibolya Szekely – Katy
* Gyula Szöreghy – Herr Ocks
* Fritz Alberti – Michael Toth
* Franz Paray – Paul von Noszty
* Elisabeth Pinajeff – Rosie Velkovicz

## Izvori


## Literatura
* Bergfelder, Tim & Cargnelli, Christian. *Destination London: German-speaking emigrés and British cinema, 1925–1950*. Berghahn Books, 2008.
* Low, Rachel. *The History of British Film: Volume IV, 1918–1929*. Routledge, 1997.
* Slattery-Christy, David. *In Search of Ruritania*. AuthorHouse, 2008.
* Williams, Michael. *Ivor Novello: Screen Idol*. BFI, 2003.

## Vanjske veze
*
Champagner

***Champagner*** ili ***Bright Eyes*** () je austrijsko-britanska crno-bijela nijema filmska komedija snimljena 1929. u režiji Geze von Bolvaryja. Protagonistica, čiji lik tumači Betty Balfour je kuharica u hotelu koja je zaljubljena u konobara (čiji lik tumači Jack Trevor), koji je, pak, zaljubljen u plesačicu (čiji lik tumači Vivian Gibson).

## Uloge
* Betty Balfour - Jenny 
* Jack Trevor - Jean
* Fritz Greiner - Henri
* Marcel Vibert - Miguel Gomez 
* Vivian Gibson - Lola 
* Otto Hartmann - Marcel

## Izvori

## Literatura
* Bergfelder, Tim & Cargnelli, Christian. *Destination London: German-speaking emigrés and British cinema, 1925-1950*. Berghahn Books, 2008.

## Vanjske veze
*
Walter Tevis

**Walter Stone Tevis** (28. februar 1928 - 8. august 1984) bio je američki književnik, najpoznatiji po romanima *[[The Hustler (roman)|The Hustler]]* i *[[The Man Who Fell on Earth (roman)|The Man Who Fell on Earth]]*, koji su poslužili kao predložak za hvaljene filmove.

## Djela

;romani
**[[The Hustler (roman)|The Hustler]]*, Harper & Row, 1959
**[[The Man Who Fell to Earth (roman)|The Man Who Fell to Earth]]*, Gold Medal Books, 1963 
**[[Mockingbird (roman, 1980)|Mockingbird]]*, 1980
**The Steps of the Sun*, 1983
**[[The Queen's Gambit (novel)|The Queen's Gambit]]*, 1983
**[[The Color of Money]]*, 1984

;zbirke
**Far from Home*, Doubleday, 1981

;priče
Some of these stories were reprinted in 1981 in *Far from Home*:
*"The Best in the Country" *[[Esquire (magazine)|Esquire]]*, November, 1954.
*"The Big Hustle" *Collier's*, August 5, 1955.
*"Misleading Lady" *The American Magazine*, October, 1955.
*"Mother of the Artist" *Everywoman's*, 1955.
*"The Man from Chicago" *[[Bluebook]]*, January, 1956.
*"The Stubbornest Man" *[[Saturday Evening Post]]*, January 19, 1957.
*"The Hustler" (original title, "The Actors") *[[Playboy (magazine)|Playboy]]*
*"Operation Gold Brick" *[[If (magazine)|If]]*, June, 1957. (alternate title: "The Goldbrick")
*"The Ifth of Oofth", *[[Galaxy (magazine)|Galaxy]]*, April, 1957
*"Big Bounce" *Galaxy*, February, 1958.
*"Sucker's Game" *[[Redbook]]*, August, 1958.
*"First Love" *Redbook*, August, 1958.
*"Far From Home" *[[The Magazine of Fantasy & Science Fiction|Fantasy & Science Fiction]]*, December, 1958.
*"Alien Love" (autorov naslov: "The Man from Budapest") *[[Cosmopolitan (magazin)|Cosmopolitan]]*, January, 1959.
*"A Short Ride in the Dark" *[[Toronto Star|Toronto Star Weekly Magazine]]*, April 4, 1959.
*"Gentle Is the Gunman" *Saturday Evening Post*, August 13, 1960.
*"The Other End of the Line" *Fantasy & Science Fiction*, November, 1961.
*"The Machine That Hustled Pool" *Nugget*, February, 1961.
*"The Scholar's Disciple" *College English*, October, 1969.
*"The King Is Dead" *Playboy*, September, 1973.
*"Rent Control" *[[Omni (magazine)|Omni]]*, October, 1979.
*"The Apotheosis of Myra" *Playboy*, July, 1980.
*"Echo" *Magazine of Fantasy & Science Fiction*, October, 1980.
*"Out of Luck" *Omni*, November, 1980.
*"Sitting in Limbo" *Far from Home*, 1981.
*"Daddy" *Far from Home*, 1981.
*"A Visit from Mother" *Far from Home*, 1981.

## Reference

## Vanjske veze
*Official website 
*
*KYLIT: Lisa English on Walter Tevis <broken link>
The Vagabond Queen

***The Vagabond Queen*** () je britanska crno-bijela nijema filmska komedija snimljena 1929. godine u režiji Geze von Bolvaryja. Protagonistica, čiji lik tumači Betty Balfour, je Londončanka iz niže klase za koju se ispostavi da je fizički gotovo identična princezi fiktivne države Bolonije. Radnja prikazuje kako postaje njena dvojnica, kako bi je zaštitila od atentata. Godine 1930. je u kina puštena nova verzija, sa nasinkroniziranom muzikom i zvučnim efektima.

## Uloge
* Betty Balfour - Sally / Princeza Zonia
* Glen Byam Shaw - Jimmie
* Ernest Thesiger - Lidoff
* Harry Terry - Winkleburg
* Charles Dormer - Princ Adolphe
* Dino Galvani - Ilmar

## Literatura
* Bergfelder, Tim & Cargnelli, Christian. *Destination London: German-speaking emigrés and British cinema, 1925-1950*. Berghahn Books, 2008.

## Vanjske veze
*
Der Erzieher meiner Tochter

***Der Erzieher meiner Tochter*** () je njemačka crno-bijela nijema filmska komedija  snimljena u režiji Geze von Bolvaryja i premijerno prikazana početkom 1930. godine. Radnja je bila velikim dijelom inspirirana ranijim Lubitschevim filmom *[[Die Austernprinzessin]]*. Danas se smatra izgubljenim.

## Uloge
*Harry Liedtke ... Heinz Heller
*Dolly Davis ... Mary
*Charles Puffy ... Sami Goldstein
*Tibor Halmay ... Bobby Evergreen
*Ernö Verebes
*Fritz Greiner ... Schiffskontrolleur
*Adolf E. Licho ... Rabbiner
*Albert Paulig ... Graf Rüttow-Mallwitz
*Adele Sandrock ... Gräfin Rüttow-Mallwitz
*Gaston Modot ... Schiffskapitän
*Ernst Senesch ... Restaurateur Chanetzky

## Izvori

## Literatura
*Prawer, S.S. *Between Two Worlds: The Jewish Presence in German and Austrian Film, 1910–1933*. Berghahn Books, 2005.

## Vanjske veze
*
The Ladies Man

***The Ladies Man*** () je američka filmska komedija snimljena 1961. u režiji Jerryja Lewisa. U njoj Lewis tumači naslovni lik, odnosno mladića koga napusti djevojka i koji nakon toga odluči da se više neće nikada zaljubiti ili imati veze sa ženama. Radnja prikazuje kako sticajem okolnosti dobije posao u hostelu za žene, te kako ga tamošnja iskustva tjeraju da mijenja svoje odluke. *The Ladies Man* je bio drugi film koga je Lewis režirao, ali zato prvi prilikom čije produkcije je, kako bi što bolje režirao scene, kao pomoćni alat koristio televizijske kamere i monitore, a što danas predstavlja uobičajenu tehniku. Lewis je pažnju kritičara privukao i time što je od hostela gdje se odvija radnja, a koji ima četiri kata, napravio svojevrsnu kuću lutaka i često koristio kranove za neprekinute kadrove ; zbog toga je set napravljen za taj film bio jedan od dotada najskupljih za takvu vrstu filmova.

## Izvori


## Vanjske veze
*
Roberto Bellarmino

**Roberto Bellarmino** (Montepulciano, Italija, 4. listopada 1542. - Rim, 17. rujna 1621.) – talijanski svetac, kardinal, teolog, crkveni naučitelj, jedan od nositelja protureformacije.

Pridružio se Družbi Isusovoj 1560. godine. Nakon što je studirao u Padovi i Leuvenu, bio je zaređen za svećenika 1570. Predavao je teologiju u Leuvenu. Bio je prvi isusovac koji je bio sveučilišni profesor. Papa Grgur XII. pozvao ga je da dođe u Rim 1576. i  pridruži se Rimskom kolegiju (danas papinsko sveučilište Gregoriana), a kasnije je tamo postao i dekan. Bio je provincijal isusovaca u Napulju. Vratio se u Rim, da bi djelovao kao teolog. Papa Klement VIII. imenovao ga je kardinalom 1599. godine i nadbiskupom Capue.

Kao kardinal inkvizitor, sudjelovao je u suđenjima Giordana Bruna i Galileja Galileija.

Bio je nižeg rasta, imao je veselu i prijateljsku narav. Pokazao je veliku brigu prema siromašnima. Vodio je izvanredne rasprave. Sudjelovao je u nekim od najvećih rasprava svoga vremena, pokazujući visok stupanj obrazovanosti i kulture.

Bio je bio jedan od najznačajnijih sudionika protureformacije, koja je uslijedila nakon Tridentskog sabora. Zbog svojih vrlo vrijednih teoloških dijela proglašen je crkvenim naučiteljem. 

Najvažniji za njegov život je njegov pozdrav "Pax et Bonum" što znači "Mir i dobro" i danas je jedan o važnijih pozdrava rimo-katoličke crkve.

Papa Pio XI. proglasio ga je blaženim 13. svibnja 1923., svetim 29. lipnja 1930. i crkvenim naučiteljem 1931. 

Njegov spomendan je 17. rujna.

## Izvori

## Vanjske veze
Vater und Sohn (film, 1929)

***Vater und Sohn*** () je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1929. u režiji Geze von Bolvaryja. Naslovni protagonisti, čije likove tumače Harry Liedtke i Rolf von Goth su pariški advokat i njegov sin, koji će postati suparnici kada im obojici za oko padne žena (koju tumači Ruth Weyer) koju otac zastupa u brakorazvodnoj parnici.

## Uloge
* Harry Liedtke ... Jean Bonnard 
* Rolf von Goth ... Marcel Bonnard 
* Charles Puffy ... Epstein 
* Ruth Weyher ... Madame Tibot 
* Marie Glory ... Stella Valéry 
* Anton Pointner ... Monsieur Tibot 
* Ida Wüst ... Bonnards Wirtschafterin 
* Yvette Darnys ... Fifi 
* Charlotte Susa ... Nanon 
* Jim Gérald ... Tibots Rechtsanwalt

## Izvori

## Literatura
* Prawer, S.S. *Between Two Worlds: The Jewish Presence in German and Austrian Film, 1910-1933*. Berghahn Books, 2005.

## Vanjske veze
*
*Profil na filmportal.de