Oplođenje

**Oplođenje** predstavlja spajanje ženskog i muškog gameta kome sledi spajanje njihovih jedara. Rezultat oplođenja je zigot (oplođena jajna ćelija) koja se veoma složenim procesima razvija u nov organizam.

## Načini oplođenja i razvića
U životinjskom svetu se, prema mestu odvijanja, razlikuju dva osnovna tipa oplođenja.
* **spoljašnje**, pri kome se gameti izbacuju u spoljašnju vodenu sredinu gde se spajaju i 
* **unutrašnje**, prilikom koga spermatozoidi dospevaju u polne kanale ženke.

U zavisnosti od toga kakvo je oplođenje i gde se odvija dalje razviće embriona, razlikuju se tri tipa razvića : 
* **oviparnost**, 
* **ovoviviparnost** i 
* **viviparnost**.

Oviparnost (ovum = jaje; parere = rađati) je takvo razviće pri kome se i oplođenje i razviće embriona vrše u spoljašnjoj sredini (kod riba i vodozemaca).

Ako je oplođenje unutrašnje i razviće se odvija u telu majke ali se embrioni hrane žumancetom jajne ćelije i po završenom embrionalnom razviću ženke rađaju žive mladunce onda je to ovoviviparnost (vivum = živ); prisutno je kod nekih gmizavaca. Ovoviviparnost se smatra prelaznim stupnjem ka još boljoj zaštiti potomstva, ka viviparnosti.

Kod viviparnosti i oplođenje i kompletno razviće embriona se vrši u telu majke (kod sisara). Ishrana i zaštita embriona sisara ostvaruje se razvićem posebnog organa – posteljice (placente).

## Oplođenje kod sisara

Oplođenje je unutrašnje i vrši se u polnim odvodima ženke, odnosno u jajovodu. Transport spermatozoida do mesta oplođenja, pored pokretljivosti samog spermatozoida, potpomažu pokreti trplji u polnim kanalima i kontrakcije mišića materice. Na putovanju kroz polni trakt ženke spermatozoidi dovršavaju svoje sazrevanje (kapacitacija).

U toku oplođenja najvažniji procesi su:
* **aktivacija spermatozoida**;
* **aktivacija jajne ćelije** i 
* **spajanje jedara polnih ćelija**.

Aktivacija spermatozoida počinje kada on dodirne omotač jajne ćelije što dovodi do akrozomske reakcije. **Akrozomska reakcija** sastoji se u izduživanju akrozoma u vidu cevi i oslobađanju njegovog sadržaja – enzima koji će razložiti omotače jajne ćelije. 
 
Kontakt spermatozoida sa jajnom ćelijom dovodi do njene aktivacije koja se ogleda u **kortikalnoj reakciji** i obrazovanju fertilizacione kupe. U površinskom sloju jajne ćelije (cortex – kora) nalaze se vezikule (kesice) sa granulama (zrncima). Čim prvi spermatozoid dodirne jajnu ćeliju, vezikule prskaju i granule se oslobađaju. To sprečava patološku polispermiju tj. da i drugi spermatozoidi, koji su dospeli do jajne ćelije u nju prodru. Na mestu dodira spermatozoida i citoplazme jajne ćelije obrazuje se ispupčenje nazvano **fertilizaciona kupa**. Pomoću nje se spermatozoid uvlači u unutrašnjost jajne ćelije. 
 
Jedra spermatozoida i jajne ćelije nazivaju se **pronukleusi** (haploidna su). Pre njihovog spajanja ženski pronukleus završava mejozu II (bila je zaustavljena u metafazi). U oba pronukleusa dolazi do replikacije DNK, čime svaki hromozom ima dve hromatide. Dva se pronukleusa približavaju jedan drugom i pri tome gube svoje omotače. Hromozomi im se međusobno pomešaju, nastaje diploidno jedro zigota i odmah počinje prva deoba. Pošto jajna ćelija sisara nema centrozom (centriole), deobno vreteno obrazuju centrioli spermatozoida.

## Značaj oplođenja
* uspostavlja se diploidan broj hromozoma u zigotu čime potomci imaju isti broj hromozoma kao i njihovi roditelji;
* potpuno slučajno, nasumično spajanje gameta omogućava ogromnu raznovrsnost potomstva; tako npr. broj mogućih kombinacija hromozoma zigota pri oplođenju kod čoveka iznosi 2 na 23 x 2 na 23 = 2 na 46, što predstavlja gotovo neograničen broj mogućuh kombinacija hromozoma; drugačije rečeno : **verovatnoća da isti spermatozoid i jajna ćelija se dva puta uzastopno oplode je skoro jednaka 0;**
* oplođenjem se genetički određuje pol, koji kod sisara zavisi od spermatozoida; ako se jajna ćelija oplodi X spermatozoidom obrazovaće se ženski (sadrži XX homozome), a ako se oplodi Y spermatozoidom muški pol (ima XY hromozome);
* aktivira se jajna ćelija da otpočne sa brazdanjem, odnosno embrionalnim razvićem.

## Oplođenje kod čoveka

* razdaljinu u jajniku od 15&nbsp;cm (3000 puta je veća od dužine spermatozoida) spermatozoidi prevale za 1 sat putujući brzinom od 3&nbsp;mm/min;
* prosečan ejakulat (izbačena semena tečnost) muškarca sadrži oko 182 miliona spermatozoida, od čega u matericu dospeva oko milion (najveći broj se izgubi na samom početku), a u početni deo jajovoda manje od 1000; do mesta oplođenja stigne tek 20-200 spermatozoida;
* spermatozoidi se proizvode u velikom broju : minimalna procena je oko 100 000 na čas u svakom testisu; maksimalna životna proizvodnja spermatozoida je oko 500 milijardi što znači na svaku oocitu oslobođenu iz jajnika ovulacijom proizvede se milijardu spermatozoida; 
* pre ovulacije primarna oocita završava mejozu I za samo 24 časa;
* od momenta dodira opni spermatozoida i jajne ćelije pa do prve deobe zigota protekne 12 sati;
* kortikalna zrnca se izbace za 1 min u prostor između membrane jajne ćelije i zone pelucide
* od prvog kontakta spermatozoida sa prvim omotačem jajne ćelije (korona radiata) pa sve do podele zigota na dve ćelije protekne 24 sata
* odnos polova među novorođenom decom je 105 muških na 100 ženskih, ali je mnogo veći u prvom tromesečju trudnoće kada iznosi 120 muških naprema 100 ženskih. To se uglavnom tumači manjom masom i većom pokretljivošću Y spermatozoida (Y hromozom je znatno kraći od X hromozoma) što se kasnije donekle izjednačava većom smrtnošću muških embriona (muških embriona i fetusa ima više među spontano pobačenim i mrtvorođenim)
* kada se ovulacijom oslobode, umesto kao što je uobičajeno jedna, dve jajne ćelije i oplode sa dva spermatozoida nastaju dizigotni ili dvojajni blizanci; kada se iz jedne oplođene jajne ćelije obrazuju dva nezavisna embriona onda su to monozigotni (jednojajni) blizanci; ako oni ostanu spojeni nekim delom tela onda su to sijamski blizanci
* i na kraju ova slika spermatozoida na površini jajne ćelije:

## Povezano
* Akrozom
* Gametogeneza
* Spermatogeneza
* Razlika između oogeneze i spermatogeneze

## Literatura
* Ćurčić, B: Razviće životinja, Naučna knjiga, Beograd, 1990.
* Popović, S: Embriologija čoveka, Dečje novine, Beograd, 1990
* Pantić, V: Embriologija, Naučna knjiga, Beograd, 1989
* Hale. W, G, Morgham, J, P: Školska enciklopedija biologije, Knjiga-komerc, Beograd
* Mariček, Magdalena, Ćurčić, B, Radović, I: Specijalna zoologija. naučna knjiga, Beograd, 1986
* Švob, T. i suradnici:Osnove opće i humane genetike, Školska knjiga, Zagreb, 1990.

## Vanjske veze
* Fertilization (Conception) video