Jalovišta u Srbiji

Otpad od prerade rude poznat kao ***jalovina*** nastaje usled degradacije velikih površina otkopavanjem i deponovanjem stenskog materijala. Sastav jalovine uključuje opasne hemikalije kao što su arsen, olovo. živa i hemikalije za preradu (naftni nusprodukti, kiseline i cijanidi). Prema mestu nastanka jalovina ne spada u industrijski otpad zbog različite ekonomske moći i opšte važnosti rudarskih i kompanija iz drugih industrija jer se opšteobavezujuće zakonske norme za tretiranje rudničkog i drugog otpada razlikuju. Pri podzemnom načinu eksploatacije veliki je obim pripremnih radova, a samim tim su visoki troškovi proizvodnje. Zato se prednost daje površinskoj eksploataciji koja je isplativija pogotovu ako su ležišta plitka i bogata, a kojih na području Srbije više nema jer su već iscrpljena. Ako su ležišta dublja i siromašna potrebno je ostvariti velike kapacitete, jer samo oni obezbeđuju dovoljnu ekonomičnost. Površinski kopovi postaju sve veći i dublji, a samim tim stvara se veća količina otkopane raskrivke i veći problemi njenog odlaganja. Uticaj površinske eksploatacije rude na životnu sredinu je veoma veliki, jer dovodi do degradacije velikih površina otkopavanjem i deponovanjem kopovske jalovine, do aerozagađenja koje nastaje u toku eksploatacije i posle nje, kao i podizanje prašine sa površina odlagališta jelovine. Veliko je i zagađenje zemljišta i voda, taloženjem prašine, mehaničkih i hemijskih nečistoća. Sa povećanjem količine raskrivke povećava se veličina degradiranog prostora koji narušava životnu sredinu.

Postupak flotacijske prerade rude podrazumeva da se ona drobi i melje, tako da se na kraju procesa izdvaja koncentrat sirovine i jalovina koja je u obliku vodenog rastvora- pulpe čija je stabilnost mala. Zbog toga je veoma teško očuvanje nasipa jalovišta i zahteva isušivanje flotacijske jalovine, što dovodi do izvesne stabilizacije podloge. Svako flotacijsko jalovište, čak i kada nije aktivno, u velikoj meri ugrožava okolinu. To se odnosi na zauzimanje zemljišta na kome je formirano, zagađenje površinskih i podzemnih voda, kao posledica prolaska atmosferskih padavina po jalovištu i kroz njega. Veliku opasnost i zagađenje predstavlja i raznošenje površinskog sloja jalovine usled jačih vetrova. Zagađenje nastalo stvaranjem jalovine je veliko i obuhvata zagađenje zemljišta i voda, taloženje prašine, mehaničkih i hemijskih nečistoća. Sa povećanjem količine raskrivke povećava se veličina degradiranog prostora koji narušava životnu sredinu. Problem koji se još javlja je i odlaganje na neadekvatna i rizična mesta za skladištenje jalovine – lokacije sa strmom topografijom, gde su velike padavine, zemljotresi ili male kopnene površine.

U Srbiji jalovišta zauzimaju velike površine i predstavljaju opterećenje za životnu sredinu. Takođe mogu predstavljati i dragocen izvor korisnih minerala koji mogu pomoći energetskoj i ekonomskoj stabilnosti Republike Srbije i cele Evrope.

### [[Wikidata|Rudnik "Rudnik"]]
Flotacijsko jalovište rudnika Rudnik predstavlja brdski tip jalovišta. Nalazi se u neposrednoj blizini postrojenja za pripremu mineralnih sirovina. Flotacijsko postrojenje je u upotrebi od 1953. godine, kada je i izgrađena prva brana za odlaganje jalovine. Od tada je izgrađeno još osam brana, a izgradnja devete je započeta tokom 1970. godine. Polovinom 2010. godine količina jalovine je bila 8,7 Mt jalovine. Trenutna deponija obezbeđuje nesmetan rad za narednih 30 godina. Prosečan hemijski sadržaj elemenata u jalovini je: Ag – 11.6 g/t; Al – 1.34 ppm; As – 563 ppm; Bi – 45 g/t; Ca – 5.84 %; Cd – 20.8 ppm; Cu – 0.1055 %; Fe – 6.73 %; Na – 0.03%; Pb – 0.10%; S – 2.66% i Zn – 0.31%.

Brana flotacijskog jalovišta je projektovana za hiljadugodišnje vode i sposobna je da izdrži zemljotres od devet stepeni Rihterove skale. U preduzeću “Rudnik” mesečno se preradi čak 24.000 tona rude, a nakon mlevenja rude i izdvajanja metala u pogonu flotacije, ostatak se odlaže u jalovište. Jezero površine 30 hektara koje decenijama prihvata jalovinu iz rudničke flotacije nalazi se u podnožju planine, odvojeno od reke i Ibarske magistrale visokom branom. Hemijske supstance se jedine i talože, a voda se prečišćava i pušta u Rudnički potok.

### [[Wikidata|Veliki Majdan]]
Veliki Majdan je rudnik olova i cinka koji se nalazi u Ljuboviji, u Srbiji. Od pedesetih godina 20. veka, pa sve do početka 2000-ih, rudnik je nesmetano radio, kada je zaustavio proizvodnju i preradu rude zbog poplavom oštećene brane flotacijskog jalovišta, koja je ugrožavala zdravlje stanovništva i reku Drinu. Narednih godina se javilo nekoliko neuspešnih pokušaja saniranja brane, pa je usled toga 2006. godine pokrenut stečajni postupak nad rudnikom. Iste godine je rudnik Veliki Majdan kupila kompanija Mineco Limited koja i danas vodi rudnik sa ruskim partnerima.
]
Jalovište rudnika olova i cinka Veliki Majdan zahvata površinu od 8,595 m2, sa procenjenom količinom jalovine od 1,900.000 t. Prema granulometrijskom sastavu, na jalovištu dominira alevritski pesak i peskoviti alevrit. Od teških metala su u različitim koncentracijama konstatovani Pb (4,660-1,305 ppm), Zn (3,420-1,730 ppm), Cu (278-198 ppm), Cr (40-28 ppm), Co (22-4 ppm), Ni (171-160 ppm), Sb (0.4-0.1 ppm), Sn (1.3-0.5 ppm), As (245-89 ppm), Hg (0.3-0.2 ppm) i Fe (13.9-8.1 %). U okolnom zemljištu utvrđeni su povećani sadržaji Cu, Cd, Co i Fe. U vodama uzvodno od oba jalovišta nisu utvrđene toksične koncentracije teških metala.

### Zlokućanski potok
Jalovište rudnika olova i cinka ,,Rudnik” locirano je nizvodno od flotacije, ali je razvojem došlo neposredno uz magistralni put Beograd - Gornji Milanovac (,,Ibarska magistrala”). Eksploatacija jalovišta je započela je 1953. kada je flotacija počela sa radom.

Jalovište Zlokućanski potok nastalo je pregrađivanjem istoimenog potoka. U okruženju jalovišta je poljoprivredno zemljište koje se intenzivno obrađuje. Flotacijsko jalovište je aktivno, a način transporta jalovine je putem hidrociklona.

### Musulj
Jalovište Musulj se nalazi u mahali Kekerinci. Karakteriše ga kombinovana rudnička i flotacijska jalovina zaostala sa početka prošlog veka. Toksičan materijal se sa neobezbeđene deponije spira u Crnu reku. Ovakvo zagađivanje reke koja pripada slivu Pčinje traje već stotinu godina. Na flotiranom jalovinskom materijalu koji se nalazi u biološkom vakuumu, jasno su vidljiva bela iscvetavanja koja ukazuju na veliku koncentraciju teških metala.

Jalovište Musulj-Kekerinci zahvata površinu 6,628m2. Prema granulometrijskom sastavu, jalovinski materijal spada u šljunkoviti mulj, peskoviti alevrit i alevrit. U vodama nizvodno od jalovišta konstatovane su koncentracije Cu, Zn, Cd, Pb i Fe iznad maksimalno dozvoljenih sadržaja u vodama. Koncentracije uzvodno su u dozvoljenim koncentracijama.

### [[Wikidata|Grot (Blagodat)]]
Flotacijsko jalovište rudnika Blagodat nalazi se u neposrednoj blizini Krive Feje. Jalovište je formirano na početku sedamdesetih godina, a sa njegovim punjenjem je praktično započeto 1974. godine. Procenjene količine odloženog materijala su oko 500 Mt. Flotacijsko jalovište je aktivno i dolinskog je tipa. Minerali koji su identifikovani na flotacijskom jalovištu su: kvarc, feldspati, hloriti, liskuni, kalcit, siderit i hematit.

### Staro borsko jalovište
Najstarija lokacija za odlaganje flotacijske jalovine Borskih rudnika je Staro flotacijsko jalovište. Nalazi se na samoj granici sa gradom Borom. Sastoji se od dva manja bazena koja su formirana u dolini Borske reke. Bilo je u upotrebi od 1933. do 1987. godine. Jalovište ima površinu od oko 57 ha koja je nepokrivena, a jedan manji deo je delimično rekultivisan (oko 7 ha). Danas je ovo flotacijsko jalovište suvo i gotovo bez vegetacije. Zbog toga, emisija prašine sa suve površine jalovišta, prema gradu Boru, predstavlja ozbiljan i očigledan ekološki problem.

Pri proizvodnji koncentrata bakra u flotaciji Bor, od flotacijske jalovine u periodu od 1933. do 1987. godine formirano je staro flotacijsko jalovište Bor. Na starom flotacijskom jalovištu Bor, pirit je najzastupljeniji sulfidni mineral sa ukupnim masenim udelom od 21,57%, dok minerali jalovine imaju maseni udeo 77 %. Drugi metalni sulfidi i oksidi su zastupljeni sa kumulativnim masenim udelom od 1,43 %, od čega su 0,8 oksidi, a 0,63 % sulfidi. Najzastupljeniji minerali bakra su kovelin, halkopirit, enargit, halkozin, bornit i tetraedrit. Zastupljenost slobodnih zrna pirita je 90,9 %, što ukazuje na veliku predispoziciju pirita da reaguje u prisustvu vode i kiseonika, dovodeći do zakišeljavanja jalovine i nastajanja slobodnih gvožđe(III)-jona.

### Flotacijsko jalovište RTH
Flotacijsko jalovište RTH je u početku građeno kao dubinski tip jalovišta u otkopnom prostoru površinskog kopa RTH, a zatim je za nadgradnju korišćena radijalna metoda a sada odstupna metoda. U flotacijsko jalovište RTH, koje je od 1985. godine u radu, do je danas deponovano oko 58,0 Mt, tj. oko 41,3 Mm3 jalovine. Po važećem projektu kao i po projektu prerade šljake u flotaciji Bor, završna kota brana i nasipa na jalovištu RTH biće 378 mnv, tj. kota uspona 372 mnv. Prema dinamici proizvodnje u flotaciji Bor, planira se prerada od 0,65 Mt/god jamske rude i 1,08 Mt/god šljake plamene peći.

### Veliki Krivelj
Flotacijsko jalovište Veliki Krivelj je formirano u dolini Kriveljske reke, u neposrednoj blizini rudnika. Projektovano je za prijem jalovine koja se od postrojenja za flotiranje transportuje cevovodom i kanalima do brane. Na samoj brani se pomoću hidrociklona odvaja u dve klase – pesak (krupna klasa) i preliv (sitna klasa). Pesak se odlaže na branu, i na taj način se planski i sukcesivno izgrađuje (nadziđuje) brana, dok se preliv ciklona usmerava u akumulacioni prostor, ograničen branom i reljefom rečne doline. Kompletni akumulacioni prostor flotacijskog jalovišta Veliki Krivelj je, sa tri brane, podeljen u dva polja, jalovište se sastoji od dva polja za odlaganje jalovine i tri brane. Dva polja, zauzimaju ukupno površinu od oko 226 ha, od čega polje 1 oko 81 ha, a polje 2 oko 145 ha.

### Severni i Južni Planir
Na jalovištima rudnika bakra Bor izvedena je rekultivacija: na jednom delu kopovskog jalovišta "Visoki planir" ili Oštreljski planir (Južni) od 1979. do 1998. godine zasađena su stabla više vrsta listopadnog drveća, dok na drugom delu jalovišta nije primenjena rekultivacija.

Najveća količina jalovine, oko 150 miliona tona, odložena je na Visokim planirima (Severni i Južni). Procenjen je sadržaj bakra od 0,15%, od čega 20% može da se predstavi kao bakar u obliku oksidnih minerala, dok su od sulfidnih minerala prisutni halkozin, kovelin i neznatan sadržaj halkopirita.

Generalne karakteristike zemljišta flotacijskog jalovišta rudnika bakra Bor su lakši mehanički sastav, degradirana struktura, velika poroznost i propusnost za vodu, uglavnom nizak sadržaj humusa, dominacija fulvo kiselina nad huminskim kiselinama, nizak pH, velika hidrolitička i razmenljiva kiselost zemljišta i niži kapacitet katjonske izmene, visoke koncentracije arsena (As) i bakra (Cu) i niska mikrobiološka aktivnost.

### Južni revir
Prve rezerve rude bakra u Majdanpeku, u „Južnom reviru“, utvrđene su krajem 1953. godine i tada su iznosile 85 miliona tona rude sa prosečnim sadržajem bakra od 0,83 odsto. Na istočnoj strani površinskog kopa formirano je odlagalište Kovej. Na zapadnoj strani površinskog kopa formirana su odlagališta Andezitski prst i Bugarski potok. Odlagalište Ujevac je formirano dalje od površinskoh kopova Južni i Severni revir, transport jalovine je tračnim transpotom i može da primi jalovinu sa oba površinskog kopa u Majdanpeku. Za sada nema konačne granice i ne razmatra se za rekultivaciju. Odlagališta jalovine se formiraju na već degradiranim površinama i u industrijskoj zoni.

### Severni revir
Eksploatacija drugog površinskog kopa u Majdanpeku, „Severnog revira“, nakon probne proizvodnje i „uhodavanja“ ležišta, počela je 14. decembra 1983. godine. Do 1993. godine tamo je otkopavana samo ruda bakra, a te godine počelo je i otkopavanje rude cinka i olova. Na površinskom kopu „Severni revir“ radilo se na tri radilišta. Prva ruda data je sa ležišta „Centralni deo“ 1989. godine. Radovi na polimetaličnoj rudi, na radilištu „Tenka“, počeli su u maju 1993. godine i trajali su samo dva meseca. Proizvodnja je tamo obnovljena 1999. godine i ponovo obustavljena dve godine kasnije zbog niske cene cinka i olova u to vreme. Na radilištu „Dolovi“ eksploatacija porfirske rude počela je jula 1996. godine, a prve količine bakra odatle date su 1999. godine.

### Valja Fundata
Flotacijsko jalovište Valja Fundata izgrađeno je 1961. godine, formirano je u prirodnoj dolini potoka Valja Fundata. Jalovište pripada grupi brdsko - planinskih jalovišta. U saglasnosti sa konfiguracijom terena deo jalovišta se opisuje hidrocikloniranim nasipima, a deo koristi prirodni teren kao obod.

### Čoka Muskal
Na prostoru Čoka Muskala i jugoistočnom obodu Južnog revira nalaze se relikti nekada znatno rasprostranjene oksidacione zone. Karakteristika zone oksidacije je da u njoj preovlađuju jedinjenja bogata kiseonikom. U ovoj zoni glavni mineral je limonit, a podređeno se javljaju i azurit, malahit, samorodni bakar, cerusit, smitsonit, jaruzit, kuprit, zlato i srebro. Zona Čoka Muskal se nalazi između flotacije RBM-a i površinskog kopa Južni revir. U morfološkom pogledu prostor Čoka Muskala predstavlja blagu zaravan.

## Reference


## Vanjske veze
http://www.contango.rs/index.php/sr/

https://www.bljesak.info/lifestyle/putujte-s-nama/gornji-milanovac-najmladi-grad-u-srbiji/230102

http://rtb.rs/povrsinski-kop-majdanpek/

http://www.grotad.com/