Telegonija

***Telegonija*** () naslov je izgubljene starogrčke epske pesme koja je pripadala trojanskom ciklusu i predstavljala završnu epizodu u okviru kikličkih epopeja. Ovaj ep, koji se sastojao iz dva pevanja, sadržinski se naslanjao na *[[Odiseja|Odiseju]]*, a ime je dobio po Telegonu, sinu Odiseja i Kirke, čije ime, prevedeno s grčkog, doslovno znači "rođen daleko" i aludira na njegovo rođenje na mitskom ostrvu Eeji, daleko od Odisejeve Itake.

## Autorstvo i datiranje
Ova se pesma u antici ponekad pripisivala Kinetonu Spartancu, no jedan antički izvor kaže da ju je od Museja ukrao Eugamon Kirenjanin. Vreme nastanka *Telegonije* nije poznato. Libijska Kirena, rodni grad Eugamona, navodnog autora, osnovana je 631. pne., no osnovni narativni elementi epa možda su postojali, makar u usmenom predanju, i pre no što je Eugamon uobličio samu pesmu. Moguće je da je pisac *Odiseje* znao za neku verziju priče iz *Telegonije* (Odisejevi doživljaji u Tesprotiji, koji su možda čini i posebnu pesmu, *[[Tesprotida|Tesprotidu]]*, koju spominje samo Pausanija, a i Telegonovo neobično koplje, kako je opisano u *Telegoniji*, možda se temelji na jednom Tiresijinom proročanstvu u jedanaestom pevanju *Odiseje*, premda je jednako tako moguće da je pesnik *Odiseje* upotrebio priču o Telegonu kao osnovu za to Tiresijino proročanstvo). Eusebije vrhunac Eugamonovog stvaralaštva stavlja u 53. olimpijadu (568–565. pne.), pa se kao najverovatnije uzima da je *Telegonija* nastala u 6. veku pne.

## Rukopisna predaja

U današnjim kritičkim izdanjima sačuvana su samo dva stiha izvornog teksta *Telegonije*, i to iz dela drugih antičkih autora koji citiraju taj ep. Sadržina pesme zna se iz proznog sažetka svih kikličkih epopeja koji se nalazi u jednoj *[[Hrestomatija|Hrestomatiji]]*, čiji je autor neki "Proklo", koji je možda identičan s gramatičarem Eutihijem Proklom iz 2. veka.

## Sadržaj
*Telegonija* se sastojala iz dve različite priče, od kojih je jedna pripovedala Odisejev put u Tesprotiju, a druga Telegonov dolazak na Itaku i njegovo nehotično ubistvo oca, Odiseja. Pesma počinje opisom sahrane Penelopinih prosaca. Odisej prinosi žrtvu nimfama, pri čemu se možda misli na nimfe u čijoj je pećini sakrio blago koje je sa sobom doneo na Itaku. Potom otputuje u Elidu, gde poseti Poliksena, koji je inače nepoznat, a koji mu daje jednu posudu oslikanu scenama iz priče o Trofoniju. Odisej se vraća na Itaku i zatim putuje u Tesprotiju, verovatno da bi tamo prineo žrtve po uputstvima koja mu de dao Tiresija u jedanestom pevanju *Odiseje*. U Tesprotiji se oženi kraljivom Kalidikom, koja mu rodi sina Polipeta. Odisej se zatim bori na strani Tesproćana u ratu sa susednim Brigima, a u sukobu učestvuju i bogovi, pa Ares tera Odiseja i Tesproćane u bekstvo, a suprotstavlja mu se Atena, kao i uvek na Odisejeva zaštinica; Apolon posreduje između sukobljenih bogova. Međutim, u ratu nastrada Kalidika, na vlasti je nasledi Polipet, a Odisej se vrati na Itaku.

U međuvremenu, ispostavi se da je Kirka, s kojom se Odisej imao ljubavnu vezu u *Odiseji* (10–12. pevanje), rodila njegovog sina, Telegona (Τηλέγονος = "rođen daleko"). Telegon odraste živeći s majkom na ostrvu Eeji. Na podstrek boginje Atene, Kirka mu saopšti očevo ime. Prema jednom podatku u izvodu iz Pseudo-Apolodorove *[[Biblioteka (Pseudo-Apolodor)|Biblioteke]]*, Kirka mu daje i jedno naročito moćno koplje, čiji je vrh umočen u otrov, a koje je napravio sam bog Hefest. Telegon otplovi prema Itaci, ali na moru ga uhvati oluja, koja ga izbaci upravo na to ostrvo, ali on to ne shvata i ne zna gde se nalazi, pa stane pustošiti zemlju i ukrade Odisejeva goveda. Odisej izađe pred njega s vojskom kao na neprijatelja, ali ga Telegon u neznanju probode svojim specijalnim kopljem, čime se delimično ispuni Tiresijino proročanstvo dato u *Odiseji*, da će, naime, Odiseja stići smrt "s mora". Dok Odisej leži na samrti, on i Telegon se prepoznaju. Videvši šta je učinio, Telegon uzme očevo mrtvo telo te se s Penelopom i Telemahom, drugim Odisejevim sinom, vrati majci na Eeju. Tu pokopa oca, a Kirka ostale odbari besmrtnošću. Telegon se oženi Penelopom, a Telemah Kirkom.

## Rimske verzije
Higin, rimski pisac iz 1. veka nove ere, daje nekoliko novih detalja u odnosu na Proklov sažetak. Kod Higina i Odisej i Telemah izlaze s vojskom pred Telegona, a kaže se i da je Odiseju bilo jasno prorečeno da se pazi sina. Najzad, Higin kaže i da je Telegon imao sina Itala, eponimnog osnivača Italije, a Telemah sina Latina, po kojem je nazvan Lacij.

Brojni rimski pesnici smatraju Telegona osnivačem Preneste ili Tuskula, važnih latinskih gradova.

## Reference

## Izdanja
* Izdanja na internetu (engleski prevod):
** Fragmenti ''Telegonije'' , prev. Hugh G. Evelyn-White, 1914.
** Fragmenti kikličkih epopeja, prev. H.G. Evelyn-White, 1914; Project Gutenberg.
** Theoi Project — Pseudo-Apolodor, ''Epitome''.
** Theoi Project — Higin, ''Fabulae'', 127.
* Štampana izdanja (grčki izvornik):
** A. Bernabé 1987, *Poetarum epicorum Graecorum testimonia et fragmenta* pt. 1 (Leipzig: Teubner)
** M. Davies 1988, *Epicorum Graecorum fragmenta* (Göttingen: Vandenhoek & Ruprecht)
* Štampana izdanja (grčki izvornik s engleskim prevodom):
** M.L. West 2003, *Greek Epic Fragments* (Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press) 

## Literatura
* 
* 
* 
*