Vidosav Stevanović

**Vidosav Stevanović** (rođen 27. juna 1942, Cvetojevac kod Kragujevca, Srbija) je pesnik, pripovedač, romansijer, dramski pisac, autor više od dvadeset knjizevnih dela, jedne političke biografije, brojnih eseja i mnoštva tekstova. Njegove knjige prevedene su na dvadesetak jezika širom sveta. Stevanović je povremeno pisao i za evropske novine kao što su Le Monde, Liberation, El Pais i Expresen.

Pre odlaska iz Srbije početkom devedesetih Stevanović je dobio više književnih nagrada kao što su nagrada Ivo Andrić za pripovetke i Ninova nagrada za roman. U Francuskoj je nosilac odlikovanja viteza reda umetnosti i literature (Chevalier de L'ordre des Arts et des Lettres) za celokupno književno delo.

Poslednju deceniju prošlog veka Stevanović je proveo između Francuske i Srbije. Zbog svoje žestoke kritike ratova na tlu bivše Jugoslavije i režima Slododana Miloševića bio je prinuđen zatražiti politički azil u Francuskoj. U to vreme bio je stalna tema napada beogradske propagande, izbačen je iz školskih programa, njegove su knjige nestale iz knjižara i biblioteka.

Sada je francuski građanin i od 2006. često boravi u svojoj šumadijskoj kući na brdu.

Izdavačka kuća «Koraci» i grad Kragujevac upravo objavljuju njegova Sabrana dela u 15 tomova, prekidajući tako cenzuru koja je trajala gotovo dvadeset godina.

## Biografija
Vidosav Stevanović je završio gimnaziju u Kragujevcu 1961. U Beogradu je studirao stomatologiju i književnost, napustio je oba fakulteta da bi postao profesionalni pisac.

Njegova prva knjiga proze «Refuz mrtvak» (Prosveta, 1969) izazvala je politički proces zbog takozvanog «crnog talasa», i estetesku diskvalifikaciju «stvarnosna proza» koja se na srpskim fakultetima zadržala do danas.

Tokom dve decenije bio je angažovani izdavač sa dosta uspeha, između ostalog glavni urednik BIGZ-a i generalni direktor «Prosvete».

Nekoliko meseci bio je direktor Radio-televizije Kragujevac, osvojene prilikom velikih demonstracija u srpskim gradovima 1996-97.

Uređivao je nekoliko književnih listova i časopisa, osnivač je «Književne reči».

Sa prijateljima je osnovao Nezavisne pisce Jugoslavije 1989, Liberalni forum 1990., i Beogradski krug 1991. Danas ne učestvuje u književnom životu i kloni se javnosti.

## Izabrana dela
* *Refuz mrtvak* (Prosveta, 1969)
* *Nišči* (Prosveta, 1971)
* *Periferijski zmajevi* (Nolit, 1975)
* *Les Loulous de Banlieue* (nouvelles, L’Age d’homme ,1981)
* *Izabrana proza u pet tomova* (Narodna knjiga, Srpska književna zadruga, Svetlost, 1984)
* *Testament*, (Srpska književna zadruga, 1986)
* *Izabrana proza u pet tomova*, (Svjetlost, Sarajevo, 1989)
* *La Niege et les Chiens* (Belfond, 1993)
* *Christos et les Chiens* (Belfond, 1993)
* *Prelude de la Guerre* (Mercure de France, 1996)
* *La Meme Chose* (Mercure de France, 1999.)
* *Milosevic, une epitaphe* (Fayard, Paris, 2000)
* *Voltaire 222* (Compa’act, 2000)
* *Abel et Lise* (L’Esprit des peninsules, 2003)
* Sabrana dela, prvo kolo (1. *Stranac koji s vama boravi*, 2. *Sasvim užasnut tim monstrumom noćnim*, 3. *Ista stvar*, *Abel i Liza*, *Iskra*, 4. *Sneg i psi*, 5. *Narod čeka zemljotres i druge drame*) (Koraci, Kragujevac, 2007)

## Nagrade
* *[[Isidora Sekulić]]*, 1968.
* *Mladost*, 1990.
* *Milan Rakić*, 1971.
* *[[Ivo Andrić]]*, 1985
* *[[NIN]]*, 1986
* *Civis Media Prize*, 1995

## Vanjske veze

* Biografija i bibliografija Vidosava Stevanovića