Sopotska kultura

**Sopotska  kultura** je neolitska kultura sa početka srednjeg neolita na području današnje Slavonije, Hrvatska. U literaturi je poznata i pod nazivima: slavonsko-srijemska, bapsko-lengyelska, lengyelsko-slavonska i sopotsko-lengyelska. Nastala je kretanjem stanovnika Vinčanske kulture ka sjeverozapadu na teritoriju Slavonije, na kojoj su živjeli pripadnici starije Starčevačke kulture, tada etnički superiornije, ali kulturno inferiornje. Prema postojećim apsolutnim datumima datira se od oko 5.300. do 4.400. godine p.n.e. Ovom kulturom završen je neolit u istočnoj Hrvatskoj. Na podlozi kasne sopotske kulture formirat će se i prva eneolitska kultura.

## Rasprostranjenost i nalazišta
Centralno područje sopotske kulture nalazilo se između rijeka Dunava, Drave i Save u današnjoj Hrvatskoj. Zapadna granica je bila podložna promjenama tokom širenja kulture, i u njenoj završnoj fazi dosegla je skoro područje današnjeg Zagreba. Brezovljanski tip sopotske kulture na tom području nazvan je po lokalitetu Gornji Brezovljani kod Križevaca. Do kraja I-B faze, došlo je do širenja sopotskog stanovništva prema jugu, preko reke Save do sjeverne Bosne, kao i na sjever u transdunavsku zonu u Mađarskoj, gdje je ova sopotska manifestacija nazvana Sopot-Bičke kultura.

### Nalazište Sopot
Toponimni arheološki lokalitet Sopot nalazi se na desnoj obali rijeke Bosut kod Vinkovaca. To je naseobinski humac (u arheologiji - tel) eliptičnog oblika, visok 3 metra, utvrđen palisadom i rovom ispunjenim vodom. Istraživanja su obavljana 1939. i 1940. godine (M. Klajn), 1957. godine (Dimitrijević) i 1996. god. sistematska iskopavanja grupe autora. Sopot je bio gusto naselje sa povoljnim položajem, što je i razlog dugotrajnog života na tom mjestu. Obližnji Bosut bio je bogat ribom i riječnim školjkama, guste hrastove šume bile su pune divljači, a oko naselja su ležale velike obradive površine. U dosadašnjim istraživanjima otkrivene su tri faze naseljavanja, jedna povrh druge. 

### Nalazište Dubovo-Košno
Lokalitet se nalazi neposredno uz autoput Zagreb - Beograd, u blizini Županje, istraživane površine od 8575 m2. Oblik naselja je tipičan za neolitsko razdoblje i pripada tipu ravnih, neutvrđenih naselja. Sastoji se od brojnih objekata, i iznad i ispod zemlje. Smatra se da je većina objekata služila kao radionice, dok su neki korišteni kao skladišta, bunari ili jame za otpad, ali rijetko kao stambeni objekti. Korištene su konvencionalne tehnike gradnje, uglavnom kombinacija drveta i blata.

Ostala nalazišta: Bogdanovci, Otok, Privlaka, Bapska, Klokočevik, Samatovci, Komletinci, Retkovci.

### Analiza artefakata
Gustoća naseljavanja tkom kasnoga neolita bila je vrlo velika: na 1022 km2 vinkovačkoga kraja utvrđeno je postojanje gotovo 50 sopotskih lokaliteta. Naselja su ležala tek nekoliko kilometara jedno od drugog. Naselja su zbijenog seoskog tipa s nadzemnim kućama pravokutnog oblika, obično s jednom ili dvije prostorije, ali zabilježeno je i postojanje zemuničkih objekata.

Na lokalitetima su pronađene peći sa pepelom i čađi, povezane s podrumom, brojne razbijene kućne posude, fino polirane zdjele i zdjele s nogama, glineni utezi. Pronađena je i značajna količina obrađenih i poliranih kamenih artefakata, glinene žbuke, poluugljenisanog drveta, životinjskih kostiju i sjemenki.

Sopotsko stanovništvo se uglavnom bilo poljoprivredno. Stočarstvo, ribolov i lov su bili intenzivni. Uzgajali su se: krave, konji, ovce, koze i psi. Krave i svinje su primitivne rase, tj. promjene na kostima izazvane pripitomljavanjem nisu pronađene. Lovili su jelene, divlje svinje i razne vrsta ptica.  

Rukotvorine su bile koncentrisane na keramiku i proizvodnju alata i oružja od kamena i kostiju. Pošto je na nekim lokalitetima pronađena velika količina poliranih dlijeta i klinova, smatra se da je stolarstvo bila važnma aktivnost. 

Nekadašnja starčevačka keramička proizvodnja, u suštini veoma jednostavna i statična proizvodna kategorija, skcesivno je zamijenjena bikonskom finom vinčanskom keramikom dekorativne raskoši. Iz Vinče je uvezeno i kaneliranje, presovanje i trakasto ukrašavanje urezivanjem i bockanje. Nove karakteristike Vinče su reduktivno zagrijevanje keramike (crno polirane) i bikonično profiliranje posuđa, karakteristike balkansko-anadolskog neolitskog kulturnog kompleksa. Grubo posuđe je uglavnom neukrašeno, eventualno s različitim izbočinama, kao funk ..

Nalazi od opsidijana - crne ili sive staklaste stijene vulkanskog podrijetla - i nakita od fosilne školjke kopitnjak - spondylus (*spondylus gaederopus*) pokazuju intenzivnu trgovačku razmjenu s udaljenim krajevima. Školjka spondylus je omiljeni materijal za izradu nakita, npr. narukvica. Idoloplastika je rijetka u sopotskoj kulturi, no određena antropološka obilježja vidljiva su na amuletima, koji su probušeni tako da se kroz njih mogla provući uzica.

Radiokarbonsko datiranje 14C najranije (I-A) faze Sopotske kulture pokazuje poklapanje sa ranom fazom Starčevske kulture (faza Linear A). Dva lokaliteta ove kulture u Slavoniji (Zadubravlje Dužine i Slavonski Brod-Galovo) datiraju se između 6600. i 5000. godine p.n.e. Faza I-B Sopota pojavila se 5480. godine p.n.e. tokom postojanja Starčevske kulture. To znači da su obe kulture koegzistirale nekoliko stotina godina na relativno malom području (udaljenom približno 50 km).

Potkraj neolita čovjek je zakoračio u tehnološke procese proizvodnje metala, isprva se oslanjajući samo na površinske nalaze elementarnoga bakra. U sopotskoj kulturi koja živi izvan rudnih područja do sada nije pronađeno bakrenih predmeta, za razliku od vinčanske kulture, koja je nastanjivala rudonosna područja te izrađivala prve bakrene predmete.

## Lista neolitskih kultura u Evropi

## Literatura
* Milutin Garašanin: Praistorija jugoslovenskih zemalja II, Grupa Anzabegovo-Vršnik - 84-106, Sarajevo, 1979.
* Gimbutas M., 1976, Kronologija, 29-77 u NM, uredio M. Gimbutas, Los Angeles.
## Vanjski linkovi
## Izvori