Slavko Zlatić

**Slavko Zlatić, **(*Slavko Cvijetko Zlatić*) (Sovinjak kod Buzeta, 1. lipnja 1910. - Pula, 27. listopada 1993.), hrvatski skladatelj, dirigent, glazbeni pedagog, melograf i glazbeni pisac 

Studij glazbe počeo je u Trstu, a završio u Zagrebu. Kao dirigent, glazbeni pedagog, kritičar i etnomuzikolog djelovao je u Zagrebu (zbor "Lisinski", zbor RTV-a, profesor MS), Sušaku i Puli. Bio je predsjednik *Hrvatskog društva skladatelja*, *Saveza kompozitora Jugoslavije* i član *Međunarodnog savjeta za muziku pri [[UNESCO]]-u*. Bio je članom Inicijativnog odbora (8. prosinca 1968. u Žminju) za osnivanje Sabora Čakavskog pjesništva. Pripremio je više stotina radijskih emisija, te pisao filmsku i scensku glazbu. Godine 1980. dobio je nagradu "J.Š. Slavenski". 

## Djela

Posebnost netemperirane istarske ljestvice bila je osnovni pokretač stvaralaštva S.Zlatića, koji je već u djetinjstvu pokazivao veliko zanimanje za narodne instrumente i melodije. Proučivši teorijske i praktične dosege u istraživanju istarske narodne glazbe svojega uzora i prijatelja Ivana Matetića Ronjgova, njegove vokalne stilizacije istarskih tema proširuju se i na instrumentalne. Zaodijeva ih u odgovarajuće harmonijsko ruho modalnih ljestvica, koje jedino i odgovaraju obilježjima netemperiranog istarskog dvoglasja. U svojem se stvaralaštvu pretežito oslanja na obilježja istarsko-primorske folklorne glazbe, stvarajući na temelju svoje izvorne glazbene zamisli u narodnom duhu. Ostavio je naslijeđe od oko 120 skladbi. Područje njegova rada pretežno su manji oblici: zborski radovi, popijevke za solo glasove uz glasovir te komorne i kraće orkestralne skladbe, od kojih valja istaknuti:

* *Balun* za obou, engleski rog, alt-saksofon i fagot (1936.)
* *Tri simfonijska plesa* za simfonijski orkestar (1934.-39.)
* *Istarska suita* za mješoviti zbor (1934.)
* *Gruda Motovunska* - kantata (1945.)
* *Duhački kvintet - Ples iz Istre* (1936., revidiran 1950.)
* *Pazinska zvona* za orkestar (1975.)

Najpoznatije zborske skladbe:

* *Vita, vita, štampa naša gori gre* za ženski zbor uz tri trube
* *Socijalna suita* za mješoviti zbor i puhački kvintet
* *Proljetna pjesma* za mješoviti zbor i simfonijski orkestar
* *Djevojačko proljeće* za mješoviti zbor
* *Tri istarska dvopjeva* za ženski zbor i klavir
* *Svatovska* za mješoviti zbor
* *Varijacije na narodnu temu* za ženski zbor i klavir
* *Tri pjesme i plesa* za mješoviti zbor i puhače

Također, Zlatić je skladao i solo popijevke za glas i klavir i skladbe za solo klavir:

Solo popijevke za ženski glas i klavir:

* *Tužna mladost moja* 
* *Kmiči se* 
* *Stara djevojka Marta* 
* *Imala je žena muža* 
* *Tri pjesme iz "Velog Jože"* 
* *Tri momačke za muški glas i klavir* i druge...
Klavirske skladbe:

* *Popuhnul je i Plač kneza Frankopana* iz *"Čakavskih stihova"* 
* *Bodulski ples, op. 9, br. 1*
* *Poskočnica, op. 9, br. 2*
* *Ples jagoda*

Ostavština S.Zlatića čuva se u Državnome arhivu u Pazinu te na Filozofskome fakultetu u Puli, gdje je u prosincu 2003. jedna dvorana nazvana njegovim imenom, s prigodnim postavom njegova glasovira, radnog stola, predmeta i rukopisa.

## Literatura

**A. Tomašek*, Kronika života i rada, Poreč 1985; Zbornik 3. međunarodnog muzikološkog skupa "Iz istarske glazbene riznice" (posvećen S.Zlatiću), Novigrad 2003.