Ivan Kralj

**Ivan Kralj** (Sarajevo, 1. februara 1902. – Moskva, 4. marta 1939.) je bio bosanskohercegovački komunista i sovjetski obaveštajac ubijen tokom Staljinove čistke.

Rođen je 1902. godine u Sarajevu. Po narodnosti je bio Slovenac i imao je nezavršeno srednje obrazovanje. U mladosti je radio kao građevinar. Bio je član KPJ od njenog osnivanja 1919. godine.

Bio je bosanski delegat na Prvoj zemaljskoj konferenciji KPJ u Beču 1922. godine, zajedno sa Milanom Gorkićem. Kralj i Gorkić su se na konferenciji sukobili sa partijskom većinom, koju je predvodio Sima Marković. Nakon što su predstavnici partijske "levice", Kosta Novaković i Pavle Pavlović, demonstrativno napustili konferenciju, izabran je novi Izvršni odbor. Bosanski delegati, predvođeni Gorkićem i Kraljem, odbili su da glasaju za Izvršni odbor, predali pismenu izjavu kojom iskazuju podršku levoj frakciji, i takođe demonstrativno napustili konferenciju. Posle toga je otišao na partijski rad u Sloveniju, odakle je njegova porodica bila poreklom. Bio je sekretar Saveza građevinskih radnika Jugoslavije za Sloveniju. U proleće 1923. godine, bio je član Centralnog komiteta komunističke frakcije u sindikatima Slovenije. Za vreme velikog rudarskog štrajka u Trbovlju u avgustu 1923. godine, Kralj je organizovao diverzantsku akciju dizanja u vazduh električne centrale. Akcija je dala policiji povod za nasilno gušenje štrajka, a KPJ je Kraljevu akciju osudila kao "individualistički anarhistički akt. Pošto je policija počela da progoni Kralja zbog ovog čina, bio je prinuđen da pobegne u Beč. Tamo je priznao svoju odgovornost pred partijskom komisijom, koja ga je i formalno kaznila.

1924. godine, Ivan Kralj je emigrirao u SSSR i počeo da radi kao sovjetski obaveštajac. Dostigao je rang brigadnog generala u Međunarodnom odeljenju Glavne uprave državne bezbednosti Narodnog komesarijata unutrašnjih poslova (GUGB NKVD). Paralelno je završio Komunistički univerzitet "Sverdlov", koji je pohađao zajedno sa Vladimirom Ćopićem i Žikom Pecarskim. 1926. godine, Kralj i Pecarski su optužili Ćopića za trockizam, ali je Moskovska kontrolna komisija našla da je optužba neosnovana, i Kralj je za kaznu dobio partijsku opomenu.

Ivan Kralj je u SSSR zasnovao porodicu. Sa ženom Anom imao je troje dece. 1931. godine, u SSSR su se na njegov poziv doselili njegov otac i sestra. Po zadatku je putovao u Belgiju, Veliku Britaniju, Francusku i Kinu. U Francuskoj je 1932. godine vrbovao Branka Vukelića, koji će postati važan sovjetski obaveštajac i koji će raditi za mrežu Riharda Zorgea u Japanu. Najduže vremena je radio u Parizu, gde je bilo sedište CK KPJ, kojim je tada predsedavao njegov stari prijatelj Milan Gorkić. U jesen 1937. godine, nakon Gorkićevog hapšenja u Moskvi, Kralj je dobio zadatak da ubije Pavla Bastajića, koji se smatrao za otpadnika od pokreta jer je odbio da izvrši određena naređenja. Obratio se Labudu Kusovcu i zamolio ga da mu pomogne da namami Bastajića u zamku da bi mogao da ga ubije. Kusovac, kom je Bastajić bio blizak prijatelj, se tim povodom obratio Josipu Brozu Titu, kog je tada smatrao za legitimnog predstavnika CK KPJ. Tito se, na Kusovčev zahtev, našao sa Kraljem i ubedio ga da ne počini ubistvo, jer bi takav čin naškodio partiji time što bi privukao pažnju francuske policije na jugoslovenske političke emigrante. Kralj se saglasio i plan ubistva je napušten.

Kao blizak saradnik Milana Gorkića, Ivan Kralj je i sam uhapšen u Moskvi 2. avgusta 1938. godine. Posle njegovog hapšenja, u zatvor su odvedeni i njegova ćerka Matilda, sin Rudolf i supruga Ana. 4. marta 1939. godine, po spisku koji su pripremili Lavrentij Berija i Andrej Višinski i koji je lično potpisao Staljin, Ivan Kralj je osuđen na smrt i istog dana je streljan. Rehabilitovan je 19. novembra 1959. godine. Cela njegova porodica je preživela logore i takođe je rehabilitovana.

## Reference

### Literatura
*

## Povezano
* KPJ tokom Velike čistke