open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Društvo Crnog zmaja

, , ponekad navođeno i kao **Amurski savez** (), bilo je japansko ultra-ultranacionalističko tajno udruženje u prvim decenijama 20. vijeka. Osnovano je 1900. godine sa ciljem da se Mandžurije izbaci Rusko Carstvo koju je njegov osnivač, Ryohei Uchida, smatrao najvećom prijetnjom po sigurnost Japana. Jedan od najvećih uspjeha te organizacije je bilo pribavljanje vrijednih obavještajnih podataka, te stvaranje čvrstih veza sa kineskim stanovništvom, gospodarima rata i vođenje kampanje sabotaža i dezinformacije koje će značajno pridonijeti japanskoj pobjedi u rusko-japanskom ratu. Za razliku od svoje preteče - Društva Crnog oceana (Genyosha) - Društvo Crnog zmaja je decenijama uspjelo očuvati svoju tajnost, tako da su se prvi članci o njegovom postojanju u međunarodnoj štampi pojavili tek 1930-ih. U međuvremenu je Društvo steklo izuzetno veliki uticaj, ali i stvorilo izuzetno efikasnu i široku mrežu obavještajnih agenata i resursa, ispočetka u Istočnoj Aziji, a kasnije i u ostatku svijeta, te služilo kao japanska obavještajna služba iako bez formalnih veza sa japanskom vladom. U samom Japanu je u svoje redove regrutiralo najnadarenije studente te počela služiti kao svojevrsna paralelna društvena elita, odnosno kolektivna siva eminencija sa značajnim uticajem na japansku vanjsku politiku. Njen uticaj je, međutim, za vrijeme drugog svjetskog rata značajno opao, tako da formalna zabrana od strane poratnih savezničkih vlasti 1946. nije bila od velikog značaja.

## Literatura
* The Encyclopedia of Espionage by Norman Polmar and Thomas B. Allen ()
* Deacon, Richard: *A History of the Japanese Secret Service*, Berkley Publishing Company, New York, 1983, 
* Jacob, Frank: Die Thule-Gesellschaft und die Kokuryûkai: Geheimgesellschaften im global-historischen Vergleich, Königshausen & Neumann, Würzburg, 2012, 
* Jacob, Frank (Ed.): Geheimgesellschaften: Kulturhistorische Sozialstudien: Secret Societies: Comparative Studies in Culture, Society and History, Königshausen & Neumann, Würzburg 2012, 

## Vanjske veze
* 1914 Black Dragon statement
Akashi Motojiro

Barun  bio je general japanske carske vojske i 7. generalni guverner Tajvana koji je služio od 6. juna 1918. do smrti. Vojnu karijeru je započeo kao obavještajni oficir te se istakao u Prvom kinesko-japanskom ratu, a potom je služio kao vojni promatrač na Filipinima u špansko-američkom ratu. Od 1900. do 1904. je službovao kao vojni ataše u nizu evropskih prijestolnica, gdje je razvio široku mrežu kontakata, doušnika i suradnika među kojima se posebno isticao britanski pustolov i špijun Sidney Reilly. Njegove su aktivnosti bile uglavnom usmjerene protiv Ruskog Carstva koju je smatrao najvećom opasnošću po sigurnost Japana, pa je u tu svrhu razvio bliske veze sa prognanim ruskim revolucionarima, uključujući i Lenjina. Također je blisko surađivao i sa tajnim Društvom Crnog zmaja, iako nikada nije bio njegov član, te značajno doprinio stvaranju mreže obavještajaca i pro-japanskih gerilaca u Mandžuriji pred izbijanje rusko-japanskog rata. Poslije završetka rata, čiji se povoljni ishod često pripisuje upravo njemu, se vratio u Japan, te potom služio u Koreji. Njegov kratki mandat na Tajvanu je bio upamćen po početku elektrifikacije tog otoka. U kasnijim decenijama se "pukovnik Akashi" često nazivao "japanskim Jamesom Bondom", a njegove stvarne i fiktivne pustolovine su dan-danas čestim predmetom japanskih manga stripova, filmova i TV-serija.

### Vanjske veze
* 
*
Sidney Reilly

Poručnik **Sidney George Reilly**, MC (cca. 24. mart 1873 – 5. novembar 1925), poznat i po nadimku **As špijuna** (), bio je britanski pustolov i obavještajac rusko-jevrejskog porijekla, poznat po tome što je tokom svoje karijere radio za najmanje četiri države. 1920-ih je postao široko poznat zahvaljujući tome što je njegov prijatelj, britanski diplomat i novinar Sir Robert Bruce Lockhart, objavio detalje o njegovom neuspjelom pokušaju da se 1918. obori boljševički režim u Rusiji. Zbog nje je od sovjetskih vlasti osuđen na smrt u odsutnosti; kazna je izvršena 1925. nakon što je došao SSSR namamljen od sovjetske tajne službe OGPU tokom operacije Trest. Često se navodi da su njegove aktivnosti poslužile kao jedna od inspiracija Ianu Flemingu da stvori lik Jamesa Bonda.

## Povezano
* *[[Reilly, Ace of Spies]]*, mini-serija u kojoj lik Sidneya Reillyja tumači Sam Neill

## Izvori

## Vanjske veze

* SidneyReilly.com: Andrew Cook's website regarding his book about Reilly. 
* 
*
1505.

Godina **1505** (**[[rimski brojevi|MDV]]**) bila je redovna godina koja počinje u srijedu (1. jan./sij. po julijanskom kalendaru).

## Događaji

* 17. 3. - Umro mali Krsto Korvin, čime se prekida loza ove porodice; ubrzo zatim njegova majka Beatrica Frankopan sklapa bračni savez sa Jadvigom Zapolja (Beatricina Elizabeta sa Jurjem Zapoljom). 
* 25. 3. - Francisco de Almeida na čelu sedme indijske armade kreće iz Lisabona - imenovan je za vicekralja u Indiji; jedan od mornara je i Ferdinand Magellan.
* 3. 5. - Poljski kralj Aleksandar Jagelonski potpisao akt *Nihil novi* ("Ništa novo [bez opšteg pristanka]") čime je ustanovljena "plemićka demokratija" nazvana "Zlatna sloboda"; iste godine seljacima u Poljskoj zabranjeno napuštanje zemlje ("drugo kmetstvo"). 
* 29. 5. - Mlečani se žale na vojvodu Kozulića i njegova sina i glave im ucjenjuju na 3000 libara.
* lipanj - Ugarski sabor: Ivan Zapolja traži od kralja Vladislava II njegovu dvogodišnju kćerku Anu (čime bi postao nasljednik), ali kralj to odbija. 
* 19. 6. - Novi kineski car je Zhengde ("Prava Vrlina", do 1521). 
* 24. 6. - Pobuna u Kazanskom Kanatu protiv moskovske vrhovne vlasti.
* srpanj? - Turci odveli 8000 ljudi sa područja Frankopana. 
* 2. 7. - Bliski udar groma naveo Martina Luthera da postane monah - 15 dana kasnije postaje augustinac u Erfurtu. 
* ca. 23. 7. - Almeida pokorio Kilwu. 
* 24. 7. - Njemački državni staleži odobravaju Maksimilijanu I za eventualnu intervenciju u Ugarskoj u korist kralja Vladislava.
* 13. 8. - Almeida nakon uličnih borbi opljačkao Mombasu. 
* ca. 30. 8. - Tatari iz Kazana opsedali tri dana Nižnji Novgorod, oterali ih litvanski strelci (ruski zarobljenici).
* oktobar - U zapaljenoj sirijskoj crkvi u Kilonu (Kolamu, u jugozap. Indiji) masakrirani Portugalci nakon što su njihovi zemljaci demolirali arapske brodove u luci. 
* 11. 10. - Lucien preuzima Monako nakon što je izbo brata - presuđeno da se radilo o samoodbrani. 
* 12. 10. - Zaključak Ugarskog sabora na polju Rakošu da se za ugarsko-hrvatskog kralja više ne biraju tuđinci (misli se na Habsburge).
* 6. 11. - Vasilije III je novi veliki knez Moskve. 
* novembar - Noćni ispad Turaka u šibenskom kraju, odvedeno 120 ljudi, kao i krupna i sitna stoka.

### Kroz godinu

* Feriz-beg ponovo bosanski sandžakbeg. 
* Lourenço de Almeida je prvi Portugalac na Šri Lanki, njegovi izaslanici stižu i na Komore. 
* Španac Juan de Bermúdez otkrio Bermude. 
* Portugalac Gonçalo Álvares otkrio ostrvo Gof u južnom Atlantiku. 
* Portugalci zauzeli Agadir u Maroku i grade utvrdu u Sofali, u Mozambiku; Španci zauzeli Mers El Kébir u Alžiru.

## Rođenja

* 15. 9. - Marija Austrijska (1505), španska princeza, ugarska kraljica, guverner Nizozemske († 1558)
* 1505/6 - Mehmed-paša Sokolović, veliki vezir († 1579)

## Smrti

* 17. 3. - Krsto Korvin, sin bana Ivaniša (* 1499)
* 8. 6. - Hongzhi imperator, kineski car (* 1470)
* 27. 10. - Ivan III., moskovski veliki knez (* 1440)
* Nikola Ivanov Firentinac, talijanski graditelj i skulptor

## Reference

* Vjekoslav Klaić, Svezak drugi: dio treći.... Treća knjiga: Doba kralja Matijaša Korvina i Jagelovića (1458-1526) (archive.org)
Operacija Petrinja

**Operacija Petrinja** je bila zajednička operacija Vermahta i snaga NDH protiv partizana u trouglu Okučani – Lipik – Banova Jaruga – Novska. Trajala je od 22. do 24. juna 1943. godine.

## Povezano
* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

## Vanjske veze
* Operation "Petrinja"
Operacija Zagorje

**Operacija Zagorje** je bila vojna operacija snaga NDH protiv partizana u oblasti planine Kalnik između Varaždina i Križevaca. Trajala je od 24. juna do 1. jula 1943. godine.

## Povezano
* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

## Vanjske veze
* Operation "Zagorje"
Uele

**Uele** je rijeka u Demokratskoj Republici Kongo, duga 1170 km. Zajedno s rijekom Mbomou formira rijeku Ubangi, najveću desnu pritoku rijeke Kongo.

## Hidrografija
Uele kao *Kibali* izvire na obrocima Plavih planina, nedaleko Albertovog jezera u Demokratskoj Republici Kongo. Nakon izvora rijeka teče u smjeru sjeverozapada do grada Dungu gdje prima svoju najveću pritoku Dungu. Tek nakon toga zove se Uele i potom rijeka teče u istom smjeru do grada Yakoma, gdje se spaja sa rijekom Mbomou i formira rijeku Ubangi, najveću desnu pritoku Konga.

Uele ima porječje veliko oko 139.700 km², koje se proteže preko sjeverozapada Demokratske Republike Kongo. Najviši vodostaj rijeka ima od marta do oktobra.

## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Uele'' na portalu Nature Conservancy and World Wildlife Fund
Ubangi

**Ubangi** ili *Oubangui* je velika rijeka u Africi, najveća desna pritoka rijeke Kongo duga 1060 km, odnosno 2250, ako se računa izvor rijeke Uele koja zajedno s Mbomou formira Ubangi.

## Hidrografija
Ubangi nastaje spajanjem rijeka Mbomou i Uele kod grada Yakoma u Demokratskoj Republici Kongo blizu granice s Centralnoafričkom Republikom na nadmorskoj visini od 395 m. Od tu teče pravolinijski prema zapadu i Banguiju nekih 560&nbsp;km. Nešto prije nego što stigne do njega, pravi veliki luk i zavija prema jugu.

U tom dijelu formira granicu između Demokratske Republike Kongo i Republike Kongo. Prosječni protok kod Banguija procijenjen je na 4280 kubičnih metara u sekundi. Za visokog vodostaja od maja do decembra, protok može premašiti i 14 000 kubičnih metara, dok je za niskog vodostaja (od februar do aprila) padne na 1000 kubičnih metara.

U svom gornjem toku Ubangi se dijeli na brojne rukavce i tako formira brojne izdužene riječne otoke, ali istovremeno na pojedinim dijelovima teče kroz kanjone i stvara brzace, kao što su oni kod grada Bangui. Rijeka se mijenja kad uđe u bazen Konga, tad ima široko korito, s brojnim pješčanim sprudovima, ali su mu pritoke i nadalje planinski brzaci. To je kraj ravnih, močvarnih dolina, prekriven gustom ekvatorijalnom prašumom, u kom je velik dio regije koji leži sjeveroistočno i jugozapadno od rijeke Sangha trajno poplavljen.

Ubangi uvire u Kongo kod sela Irebu, točno preko puta Kanala Irebu, preko kojeg otječu vode plitkog, močvarnog jezera Tumba u rijeku Kongo. Za vrijeme visokog vodostaja (od kraja aprila do kraja juna) vode Konga odbacuju Ubangi uzvodno.

Ubangi ima porječje veliko oko 772.800 km², koje se proteže preko juga Centralnoafričke Republike i zapada Demokratske Republike Kongo. Ubangi je odavno prometna žila kucavica Centralnoafričke Republike, stanje mu je poboljšano nakon pročišćavanja korita, pa sad po njemu mogu ploviti šleperi do 600 tona sve do Banguija.

## Historija istraživanja
Tok rijeke prvi je istražio njemački botaničar Georg Schweinfurth 1870. godine, a nakon njega i ruski istraživač (njemačkog porijekla Wilhelm Junker 1882/1883., koji je utvrdio da rijeka pripada slivu rijeke Kongo.

## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ubangi River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Mbomou

**Mbomou** ili **Bomu** je rijeka u Demokratskoj Republici Kongo, duga 725 km koja zajedno sa rijekom Uele formira rijeku Ubangi, najveću desnu pritoku rijeke Kongo.
 
## Hidrografija
Mbomou izvire 50 km sjeverozapadno od mjesta Doruma u Demokratskoj Republici Kongo

Nakon izvora rijeka teče u smjeru jugozapada, formirajući gotovo cijelim tokom granicu između Centralnoafričke Republike i Demokratske Republike Kongo sve do grada Yakoma, gdje se spaja sa rijekom Uele i formira rijeku Ubangi, najveću desnu pritoku Konga.

Mbomou ima porječje veliko oko 120.000 km², koje se proteže duž savana Centralnoafričke Republike i Konga. U svom donjem dijelu rijeka ima brojne brzace.

## Historija istraživanja
Tok rijeke prvi je istraživao, i to sa sjevera grčki fizičar i istraživač Panajotis Potagos 1877., a nakon njega i ruski istraživač (njemačkog porijekla) Wilhelm Junker, koji je istraživao gornji tok rijeke. Konačnu hidrografsku kartu rijeke, utvrdila je francuska ekspedicija, koja je istražila tok rijeke između 1910. i 1911. godine.

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Bomu River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Eritrejska nakfa

**Eritrejska nakfa** je valuta u Eritreji. Kratica, odn. simbol za nakfu je **Nfk**, a međunarodni kod **ERN**. Jedna nakfa sastoji se od 100 centi.

Nakfu izdaje Banka Eritreje. U 2008. godini inflacija je iznosila 18%.

## Historijat
Uvedena je 1997. kao zamjena za etiopski bir, a nazvana je po gradu Nakfa.

## Novčanice i kovanice
Postoje novčanice u iznosima od 1, 5, 10, 20, 50 i 100 nakfi i kovanice od 1, 5, 10, 25 i 50 centi te 1 nakfa.
Japura

**Japura** čita se **Žapura** (portugalski: *Rio Japurá*, španjolski: *Río Caquetá*) je velika lijeva pritoka Amazone duga 2 820&nbsp;km.
## Geografija
Rijeka izvire kao **Río Caquetá** u Kolumbiji istočno od grada Pasto u kolumbijskim Kordiljerima. Od izvora teče u smjeru jugoistoka sa velikim meandrima, kroz tropske prašume sve do granice sa Brazilom, gdje prima svoju najveću pritoku Apaporis.

Od brazilske granice nizvodno, rijeka se zove *Japura*, i nadalje teče u istom smjeru da se kod mjesta Tefé ulije u rijeku Amazonu, koji se tu zove **Solimões**. Na ušću se *Japura* dijeli na brojne rukavce, i tako stvara brojne riječne otoke i sezonska jezera.

*Japura* ima porječje od 25 000 km² i prosječni protok od 13 915 m³/s na ušću u Amazonu.

*Japura* ima snažan tok, ali je plovan za manje brodove u Brazilu.
## Povezano
* Amazona
* Lista najdužih rijeka na svijetu
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Japurá River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Mehmet Shehu

**Mehmet Šehu** je rođen 10. januara 1913. u Korušu, južna Albanija. Od 1937. do 1939. učestvovao je u Španskom građanskom ratu kao borac Garibaldijeve međunarodne brigade. Od 1944. do 1945. bio je član Antifašističkog veća narodnog oslobođenja (privremena vlada). Nakon oslobođenja Šehu je smatran desnom rukom Envera Hodže i 'drugim čovekom' Albanije. Postoje tvrdnje da se Šehu 1981. suprotstavio Enver Hodžinoj politici izolacije, zbog čega je proglašen jugoslovenskim špijunom. Pronađen je mrtav u svojoj spavaćoj sobi, s metkom u glavi, 17. decembra 1981. Nakon njegove smrti, pričalo se da Šehu nije bio samo agent Jugoslovenske tajne službe nego i agent CIA i KGB-a.

## Izvori
Sejfulla Malëshova

**Sejfula Malješova** bio je jedan od najistaknutijih vođa albanskog antifašističkog otpora.

Sejfula Malješova rodio se 1900. u mestu Malješove u blizini mesta Permeta. U 24. godini počeo je da piše poeziju i prve članke. Kasnije je otišao u Moskvu kao član Kominterne. Veoma je aktivno učestvovao u Drugom svetskom ratu. Posle rata imenovan je za predsednika Udruženja pisaca, a kasnije za ministra obrazovanja u Albaniji. Preveo je Geteova, Nekrasovljeva i druga dela. Komunistički režim ga je zbog liberalnih političkih pogleda uhapsio i poslao na robiju od 20 godina. Sejfula Malješova umro je u Fieriju, kuda je bio poslat u egzil.

## Izvori
Išim

**Išim** (ruski: *Иши́м*, kazaški: *Есіл*) je rijeka u Kazahstanu i Rusiji duga 2450&nbsp;km, velika lijeva pritoka Irtiša.

## Hidrografija
Rijeka izvire na obroncima planine Nijaz na sjeveru Kazahstanskog praga kao **Esil**. Od izvora teče prema zapadu do glavnog grada Kazahstana Astana, zatim nastavlja prema zapadu sve do grada Deržavinska gdje naglo skreće prema sjeveroistoku, prolazi kroz grad Esil i nastavlja teći u istom smjeru do grada Petropavlovsk blizu kazahstansko-ruske granice.

Nakon što uđe u Rusiju teče preko ravnih stepa Omske i Tjumenjske oblasti do ušća u Irtiš kod sela Ust-Išim.

Išim ima porječje veliko oko 144.000 km², i prosječni protok od 56,3 m³/s. 
Rijeka je plovna u donjem (ruskom) dijelu toka, ali je zaleđena od novembra do aprila, no kad se u proljeće otope snijegovi, tad često plavi, ali u ljetu kad nema kiša, postane plitak.
Zbog tog je nešto niže od Petropavlovska izgrađena brana za akumulaciju Sergejevku čije vode služe za opskrbu pitkom vodom i navodnjavanje sjeverozapadnog Kazahstana.

## Povezano
* Irtiš
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Ishim River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Jim Jarmusch

**James R. Jarmusch** (22. siječnja 1953., Cuyahoga Falls, Ohio, -) američki je filmski redatelj koji je odigrao značajnu ulogu u formiranju nezavisnog američkog filma 1980-ih i 1990-ih.

Sedam njegovih filmova nominirano je za Zlatnu palmu u Cannesu (osvojio je veliku nagradu žirija za *[[Broken Flowers|Slomljeno cvijeće]]* te nagradu za najbolji kratkometražni film *[[Kava i cigarete]]*) te je stekao pohvale kritičara, no zbog svojeg oporog minimalističkog stila u kojem prikazuje neušminkan, "ispran" i realističan život (uglavnom imigranata u Americi, što je njegova česta tema) te izbjegavanja rada u studiju i uvjetima Hollywooda nikada nije stekao priznanja većih američkih nagrada. U srpnju 2010., Roger Ebert je njegovu tragikomediju *[[Tajanstveni vlak]]* stavio na svoj popis "Velikih filmova".

## Filmografija
* 1980. - Neprekidni praznici
* 1984. - Čudnije od raja
* 1986. - Pod udarom zakona
* 1988. - Tajanstveni vlak
* 1991. - Noć na Zemlji
* 1995. - Mrtav čovjek
* 1997. - Godina konja
* 1999. - Put samuraja
* 2003. - Kava i cigarete
* 2005. - Slomljeno cvijeće
* 2009. - Granice kontrole

## Reference

## Vanjske veze

* 
* Sense of Cinema - Jim Jarmusch
Ustanak lijevih esera

**Ustanak lijevih esera** (, također poznat i kao **lijevoeserski metež** (), ali i **treća ruska revolucija** je naziv za pokušaj obaranja boljševičkog režima u Sovjetskoj Rusiji od strane lijevih esera, koji se zbio u Moskvi 6. jula 1918. Lijevi eseri, koji su od oktobarske revolucije bili u savezu sa boljševicima, sa njima su se počeli razilaziti po pitanju poštovanja brest-litovskog mira, temeljem koga su se značajni ogromni dijelovi dotadašnjeg Ruskog Carstva našli pod okupacijom Centralnih sila; eseri su se zalagali da se mirovni sporazum raskine a Sovjetska Rusija ponovno uđe u prvi svjetski rat na strani Antante. Nakon što njihovi prijedlozi nisu prihvaćeni na 5. sveruskom kongresu sovjeta, eseri su pokrenuli ranije planirani puč protiv boljševika. Kao dio plana je 6. jula izveden atentat na Wilhelma von Mirbacha, njemačkog ambasadora u Moskvi, a koji je za cilj imao isprovocirati oružani sukob Njemačke i boljševika. Ustanici su nakratko uspjeli zauzeti nekoliko strateških objekata u Moskvi i uhapsiti šefa Čeke Feliksa Dzeržinskog. Boljševičko vodstvo na čelu sa Lenjinom je, međutim, do sljedećeg jutra uspjelo mobilizirati dovoljno snaga za kontraudar, a među kojima su glavninu činili pripadnici divizije Latvijskih strijelaca. Oni su opkolili sjedište pučista te ih nakon kraće artiljerijske vatre natjerali na predaju. Tako je ustanak završen. Zahvaljujući ustanku su lijevi eseri stavljeni izvan zakona u Sovjetskoj Rusiji (iako će im godine 1919. biti dozvoljen rad). Pokušaj eserke Fani Kaplan da likvidira Lenjina nekoliko mjeseci kasnije je doveo do pokretanja kampanje Crvenog terora.

## Povezano
*''Šesti jul'' (film)

## Reference

## Vanjske veze
* Lutz Hafner. The Assassination of Count Mirbach and the "July Uprising" of the Left Socialist Revolutionaries in Moscow, 1918. Russian Review, Vol. 50, No. 3 (Jul., 1991), pp.&nbsp;324–344
* Nadezhda Krupskaya, "Ilyich Moves to Moscow, His First Months of Work in Moscow"
* V. I. Lenin, "Interview Granted To An Izvestia Correspondent In Connection With The Left Socialist-Revolutionary Revolt"
* "Poole to Lansing on assassination of Count Mirbach"
* Leon Trotsky, "Revolt of the Left SRs"
Aldan (rijeka)

**Aldan** (ruski: *Алда́н*) je rijeka u istočnom Sibiru, na krajnjem istoku Rusije, duga 2 273&nbsp;km, druga po veličini pritoka Lene. 
## Geografija
Rijeka izvire na sjevernim obroncima Stanovojskog gorja u istočnom Sibiru - Jakutska. Od izvora teče u velikom luku prema sjeverozapadu, da se na kraju vrati prema istoku do ušća u Lenu 160&nbsp;km nizvodno od grada Jakutska, točnije kod sela Batamaj.

*Aldan* ima porječje veliko oko 729 000 km², koje se proteže preko zapadnog dijela Habarovskog kraja i Jakutske.

Vodostaj mu jako varira, za kišnog perioda od maja do oktobra prosječni protok bude i 30 000−48 000 m³/s na ušću u Lenu, pa rijeka naraste za 7–10 m, ali tokom zime kad nema oborina - padne u februaru na 230−300 m³/s. Tako da je rijeka plovna oko 1 600&nbsp;km, sve do grada Tommota, ali samo ljeti, jer je zimi ionako zaleđena od oktobra do maja.

Kraj oko gornjeg *Aldana* bogat je rudama; magnetit i zlato, dok se nizvodno kod ušća Lene nalaze velike rezerve kamenog uglja.

## Povezano
* Lena
* Lista najdužih rijeka na svijetu
## Reference

## Vanjske veze

* ''Aldan River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Down by Law (film)

**Pod udarom zakona** (eng. **Down by Law**) je nezavisna crno-bijela drama iz 1986. koju je režirao Jim Jarmusch, kojemu je to treći dugometražni film. Glavne uloge tumače Tom Waits, John Lurie i komičar Roberto Benigni, Jarmuschovo "otkriće".

Radnja se odvija oko dvojice sitnih kriminalaca koji završe u zatvoru te naiđu na veselog talijanskog zatvorenika, sa kojim uspijevaju pobjeći. Film zaobilazi klišeje žanra "bijega iz zatvora" jer ne prikazuje načine bijega, te se radije usredotočuje na interakciju trojice likova. Ključan element je crno-bijela fotografija Robbyja Müllera, te lokacije u New Orleansu.

## Radnja

New Orleans. Svodnik Jack i DJ Zack završe u istoj zatvorskoj ćeliji kao žrtve namještaljki. U ćeliji im se pridruži šašavi i veseli talijanski imigrant Roberto, koji loše govori engleski, ali dovoljno da im kaže da je ovdje zbog ubojstva.

Jack i Zack su depresivni, no Roberto ima neodoljivu potrebu za razgovorom te stalno zbija razne šale. Smisli plan za bijeg te njih trojica doista uspijevaju pobjeći iz zatvora kroz močvaru. No, sada su izgubljeni i ne znaju gdje bi krenuli kroz šumu. Sasvim slučajno, nailaze na neku kuću u šumi, u kojoj prebiva talijanka Nicoletta. Ona se zaljubi u Roberta koji odluči ostati sa njom. Zack i Jack se razdvoje i svatko ode svojim putem na raskrižju.

## Glumci
* Tom Waits - Zack
* John Lurie - Jack
* Roberto Benigni - Roberto
* Nicoletta Braschi - Nicoletta
* Ellen Barkin - Laurette
* Billie Neal - Bobbie

## Nagrade
* Nominacija za Zlatnu palmu u Cannesu.

## Produkcija

## Izvori

## Vanjske veze
* 
* Pod udarom zakona na Rotten-Tomatoes
Vitim (rijeka)

**Vitim** (ruski: *Витим*) je rijeka u istočnom Sibiru (Rusija) duga 1 978&nbsp;km, velika pritoka Lene. 
## Geografija
Rijeka izvire na istočnim obroncima Ikatskog gorja pored naselja Bagdarin u Burjatskoj republici u istočnom Sibiru, gdje se spajaju dva vodotoka Vitimkan i Čina.

Od izvora teče u velikom luku isprva prema sjeverozapadu, zatim ravno prema sjeveru, da se u donjem dijelu na kraju okrene prema istoku do ušća u Lenu kod naselja Vitim, gdje formira deltu.

*Vitim* ima porječje veliko oko 227 000 km², koje se proteže od Burjatske republike do Irkutske oblasti.

Vodostaj mu jako varira, za kišnog perioda od maja do oktobra prosječni protok bude i 4 900 m³/s na ušću u Lenu, pa rijeka naraste za 8–10 m, ali tokom zime kad nema oborina - padne od marta do aprila i do 80 m³/s. Tako da je rijeka plovna oko 300&nbsp;km, sve do grada Bodajbo, ali samo ljeti, jer je zimi ionako zaleđena od oktobra do maja.

Kraj oko *[[Bodajbo]]a* poznat je kao veliko nalazište zlata.

## Povezano
* Lena
* Lista najdužih rijeka na svijetu
## Izvori

## Vanjske veze
* ''Витим (река в Бурят. АССР)'' na portalu Большая советская энциклопедия 
* ''Vitim River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Nepravilne tonske grupe

Ako se jedna notna vrednost podeli na 3, 5, 6 ili 7 jednakih delova (umesto na 2, 4, 8, 16), dobijaju se **nepravilne tonske grupe** (). 

Nepravilne tonske grupe se obeležavaju *brojem* (govori koliko nota ima u grupi) i *lukom* (stavlja se iznad ili ispod broja).

## Šta se sve ubraja u nepravilne tonske grupe
U *nepravilne tonske grupe* ubrajaju se:

* **[[Triola]]** - nastaje podelom notne vrednosti na *3 dela*:   

* **[[Kvintola]]** - nastaje podelom notne vrednosti na *5 delova*:   

* **[[Sekstola]]** - nastaje podelom notne vrednosti na *6 delova*:   

* **[[Septola]]** - nastaje podelom notne vrednosti na *7 delova*:  

## Reference
NKVD

**Narodni komesarijat unutrašnjih poslova** () je naziv za bivšu javnu i tajnu policiju Sovjetskog Saveza koja je direktno izvršavala naredbe Sovjeta, uljkučujući političke progone, tokom ere Josifa Staljina. Prethodno se zvao ČEKA što opet dolazi od skraćivanja reči Vanredna komisija.

NKVD je uključivao i redovne, javne policijske službe Sovjetskog Saveza (uključujući saobraćajnu policiju, vatrogasce, graničari i arhive), ali je najpoznatija po svojim aktivnostima u gulazuma i Glavnom direktoratu za državnu bezbednost (GUGB), što će na kraju prerasti u Komitet državne bezbednosti (KGB). NKVD je sprovodio masovna ubista bez sudske presude, rukovodio sistemom prinudnog rada, progonio unutrašnje neprijatelje, sprovodio masovne deportacije kulaka i čitavih naroda u nenaseljene krajeve države, čuvao državnu granicu, vršio špijunažu i politička ubistva u inostranstvu i sprovodio Staljinovu politiku u komunističkim pokretima u drugim državama. U Drugom svetskom ratu postojale su čitave divizije NKVD-a koje su vršili akcije u pozadini protiv sabotera i špijuna, i takođe učestvovale u direktnim borbama protiv Nemaca.

## Svedočenja

## Reference

## Vanjske veze

* Bivši NKVD-ov službenik osuđen u Estoniji BBC News
* Memorijalni web site o žrtvama NKVD-a
Nijemci u Hrvatskoj

**Nijemci u Hrvatskoj** ili **Podunavske Švabe** (njemački:**Donauschwaben**) su jedna od 22 priznate nacionalne manjine Hrvatske.
Prema posljednjemu popisu stanovništva u Hrvatskoj živi 2.902 Nijemaca, od čega najviše u Osječko-baranjskoj županiji. Podunavske Švabe se odnosi na Nijemce iz Vojvodine, Baranje i Slavonije

## Kretanje broja Nijemaca

## Popis stanovništva 2001. godine

## Drugi svjetski rat
Godine 1944. je AVNOJ zaključio da njemačku manjinu, paušalno optuženu za suradnju s okupacijskim vlastima, treba izvlastiti.
U jugoslavenskim je logorima umrlo 51.000 žena, djece i staraca od sveukupnih 64.000 njemačkih civilnih žrtava, a više od 40.000 njih registrirano je imenom i prezimenom. Logori bili su zapravo logori za likvidaciju, a bilo ih je ukupno osam, u Bačkoj: Bački Jarak, Gakovo i Kruševlje, u Hrvatskoj u Krndiji i Valpovu, u Banatu Knićanin i Molin i u Srijemu u Srijemskoj Mitrovici.  

Prema popisu pučanstva iz 1931. u Jugoslaviji je živjelo 497.000 Nijemaca. Na popisu iz 1948. godine Nijemaca je svega 54.000. Na području Hrvatske živjelo je 1948. godine samo 10.000 Nijemaca umjesto očekivanih 109.000 (prema procijenjenom prirastu) u odnosu na 99.000 iz 1931. godine. Do 1961. taj se broj Nijemaca u Hrvatskoj smanjio na 4200 osoba. Egzodusom Nijemaca u Hrvatskoj je Evangelička crkva izgubila i većinu svojih vjernika. Zagrebački evangelički biskup Philipp Popp je 1945. godine bio optužen od komunističkih vlasti za kolaboraciju i pogubljen. 

## Povezano
* sabirni logor Velika Pisanica
* sabirni logor Josipovac
* radni logor Valpovo
* logor Krndija
* Savez Nijemaca i Austrijanaca Hrvatske
* Volksdeutsche
* esekersko narječje

## Reference

## Vanjske veze
* Zajednica Nijemaca grada Zagreba
Undina

**Undina** (latinski. unda: val) je legendarna vodena vila koja stječe ljudsku dušu tek preko braka s čovjekom, zavodnica je ribara i mornara uz pomoć svoje pjesme. Naziv potječe od Paracelsusa. Iz svijeta bajke, lik Undine postao je čest motiv u umjetnosti (Albert Lortzing, Ernst Theodor Amadeus Hoffmann; Friedrich de la Motte Fouqué).
## Izvori
### Reference

### Literatura
*
Jezični purizam

**Jezični** ili ** jezički purizam** (lat. *purus* - čist), **jezično** ili ** jezičko čistunstvo**, odnosno **čistunstvo u jeziku** djelatnost je u težnji da se književni jezik, osobito njegov rječnik, približi idealu čistoće tako da se odstranjuju usvojene internacionalne riječi ili riječi iz jezika prema kojima je purizam upravljen u nekom vremenu.

## Jezični purizam i nacionalizam

Hrvatska lingvistkinja Snježana Kordić u svom kapitalnom delu Jezik i nacionalizam opisuje brojne veze između jezičnog purizma i nacionalizma. Ona podsjeća da »etničko čišćenje se uvijek prvo odvija u glavama, tj. na području jezika i simbola«. U historijskom osvrtu govori o ulozi purizma u doba nacističke Njemačke, kada je takva »jezična politika bila glavni dio oblikovanja identiteta Rajha«. U nastavku prikazuje strategije purista u Hrvatskoj i razotkriva da je tvrdnja o propadanju jezika mit, i dokazuje da jezični purizam i propisivanje, nametanje i zabranjivanje jezičnih oblika nemaju uporište u znanosti o jeziku jer je lingvistika deskriptivna (opisujuća), a ne preskriptivna (propisujuća) znanost.

## Jezično čistunstvo u hrvatskome jeziku
Nakon uspostave fašističke tvorevine NDH, započelo se s nasilnim jezičnim čistunstvom u hrvatskome jeziku, na čemu je osobno inzistirao poglavnik Ante Pavelić.

Početkom 1990-ih godina, dolaskom Tuđmana na vlast, ponovo je zaživjela politika jezičnog purizma. Stvarane su nove kovanice kako bi se izbjegla upotreba navodnih "srbizama", odnosno zajedničkih srpskohrvatskih riječi.

Neki hrvatski lingvisti danas smatraju da se zahvaljujući jezičnom čistunstvu hrvatski jezik leksički obogatio te je onda purizam poželjan.

## Povezano
* Hrvatski korijenski pravopis

## Reference
Pečora (rijeka)

**Pečora** (ruski: *Печо́ра*) je velika rijeka koja teče kroz evropski dio Rusije; Republiku Komi i Nenečki autonomni okrug duga 1809&nbsp;km, najveća pritoka Lene.

## Hidrografija
Pečora izvire na sjevernim obroncima Urala, u Republici Komi na granici sa Sverdlovskoj oblasti.
Od izvora teče u prema sjeverozapadu u uskoj kotlini, koja se postepeno širi, zatim naglo zavija i teče prema jugoistoku. Od ušća pritoke Ižma ponovno promjeni smjer prema sjeveru do svog ušća u Pečorski zaljev, gdje kod grada Narjan-Mara formira deltu, široku 45&nbsp;km.

Pečora ima porječje veliko oko 322.000 km², koje se proteže od Republike Komi do Nenečkog autonomnog okruga. Prosječni protok rijeke je 4100 m³/s na ušću u more.

Rijeka je plovna do grada Pečore, ali samo ljeti, jer se zimi zaledi od novembra do maja.

U porječju Pečore ima velikih nalazišta nafte, prirodnog plina i ugljena, koji se intezivno eksploatiraju.

## Povezano
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Печора (река)'' na portalu Большая советская энциклопедия 
* ''Pechora River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Kama (rijeka)

**Kama** (ruski: *Ка́ма*) je rijeka u evropskom dijelu Rusije, najveća lijeva pritoka Volge duga 1805&nbsp;km

## Hidrografija
Kama izvire kod mjesta Kuliga, u Udmurtskoj Republici (zapadno od Perma), zatim teče u pravcu sjeverozapada nekih 200&nbsp;km u smjeru grada Lojno, nešto prije njega skreće na sjeveroistok i tako teče slijedećih 200&nbsp;km.

Zatim ponovno mjenja smjer i teče prema jugu, pa nakon toga na zapad kroz Permski kraj. Ponovno ulazi u UdmurtskuRepubliku, a zatim u Tatarstan u kom ima ušće u Volgu, kod Kujbiševskog akumulacionog jezera.
 
Kama ima porječje veliko oko 522.000 km², koje se proteže preko Udmurtske Republike do Tatarstana. Prosječni protok rijeke je 3800 m³/s na ušću u Volgu. Vodostaj rijeke jako oscilira, najveći je u proljeće (od marta do juna) kad se tope snijegovi, praktički tada protječe 60% voda rijeke Rijeka je plovna do grada Rudnični punih 1535&nbsp;km uzvodno, ali samo ljeti, jer se zimi zaledi od novembra do maja.

Kama je bila neobično značajna prometnica u ruskoj historiji, jer se njome preko Volge išlo za Ural i Sibir.

### Akumulacije
Na Kami je izgrađeno od polovice 20. vijeka puno brana i velikih akumulacija za hidroelektrane.
* Kamsko jezero
* Votkinsko jezero
* Nižnjekamsko jezero
* Kujbiševsko jezero

## Povezano
* Volga
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* ''Кама (река в Европ. части СССР)'' na portalu Большая советская энциклопедия 
* ''Kama River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Ultimate Kylie (DVD)

***Ultimate Kylie*** je DVD izdan u istovremeno s kompilacijom najvećih hitova *[[Ultimate Kylie]]* od Kylie Minogue.

## Informacija
Na njemu su videospotovi svake pjesme s CD-a, osim „Giving You Up”, jer u to vrijeme videospot za tu pjesmu nije snimljen. Također sadrži izvedbu pjesme „Can't Get Blue Monday Out of My Head” na dodjeli Brit Awards 2002. godine. Ovo je bila mješavina njene pjesme „Can't Get You Out of My Head” i pjesme od New Order „Blue Monday”. Prije legalnog izdanja DVD-a pojavljivale su se neoriginalne inačice koje EMI nije priznao, već je nudio onima koji im dadnu te kopije originalni DVD za zamjenu. Na DVD-u se također pojavljuje tekst pojedine pjesme za vrijeme njenog izvođenja, u donjem dijelu ekrana.

Na reklamama za izjavljeno je da će na njima biti svaki singl koji je Minogue izdala u Velikoj Britaniji. Ali ipak na albumu nije bilo nekih njenih singlova. Međunardni hitovi koji nedostaju su „It's No Secret”, „Turn It into Love”, australijski singl „Cowboy Style” i „Your Disco Needs You”. Na DVD-u također nedostaje australijska inačica pjesme „The Loco-Motion”, koja je izdana pod imenom „Locomotion” u julu 1987. godine.

## Popis pjesama
# „I Should Be So Lucky”
# „Got to Be Certain”
# „The Loco-Motion” 
# „Je Ne Sais Pas Pourquoi”
# „Especially for You”
# „Hand on Your Heart”
# „Wouldn't Change a Thing”
# „Never Too Late”
# „Tears on My Pillow”
# „Better the Devil You Know”
# „Step Back in Time”
# „What Do I Have to Do”
# „Shocked”
# „Give Me Just a Little More Time”
# „Celebration”
# „Confide in Me”
# „Put Yourself in My Place”
# „Where the Wild Roses Grow”
# „Did It Again”
# „Breathe”
# „Spinning Around”
# „On a Night Like This”
# „Kids”
# „Please Stay”
# „Can't Get You Out of My Head”
# „In Your Eyes”
# „Love at First Sight”
# „Come into My World”
# „Slow”
# „Red Blooded Woman”
# „Chocolate”

;Ekstra materijal
# „I Believe in You”
# „Can't Get Blue Monday Out of My Head” (Uživo na Brit Awards 2002. godine)

## Vanjske veze
* Službena stranica
10. zagrebački korpus NOVJ

**Deseti zagrebački korpus NOVJ** je formiran 19. siječnja 1944. godine od 32. zagorske i 33. hrvatske divizije i Zapadne grupe NOP odreda (Zagrebački, Zagorski i Kalnički NOP odred) i Trećeg diverzantskog bataljona. Pri formiranju imao je ukupno **6.335** boraca. Prvi komandant korpusa bio je Vladimir Matetić, a zatim Mate Jerković, politički komesar je bio Ivan Šibl.

Formiranjem korpusa rasformiran je Štab Druge operativne zone Glavnog štaba NOV i PO Hrvatske, a njene nadležnosti je preuzeo Štab korpusa. Dejstvovao je u severnom delu Hrvatske (Zagrbačka oblast), na terenu između Ilove, Drave, Slovenije i Save.

Brojno stanje korpusa iznosilo je:
* 3. svibnja 1944. 6.553 boraca
* 1. lipnja 1944. 7.570 boraca
* 31. kolovoza 1944. 8.164 boraca
* 30. studenog 1944. 14.200 boraca

Od 16. aprila 1945. godine nalazio se u sastavu Treće armije JA.

## Literatura

* **[[Vojna enciklopedija]]**, Beograd 1975. godina.
* Rade Bulat: '''DESETI „ZAGREBAČKI“ KORPUS NOVJ''', Globus / Zagreb, Vojnoizdavački zavod / Beograd

## Vanjske veze
* Deseti zagrebački korpus 

## Reference
Josip Horvat

**Josip Horvat (Horvath)** (Čepin, 15. siječnja 1896. - Zagreb, 6. listopada 1968.), hrvatski novinar i povjesničar.

## Biografija

Horvat se obrazovao u Zagrebu (Trgovačku akademiju završio 1914.), gdje je i djelovao čitavog života. Od 1913. surađivao je u novinama Obzor; 1926. postao je glavni urednik *Jutarnjeg lista*, obavljajući tu dužnost do 13. travnja 1941. 
1939. postao je tajnikom vrhovnog športskog tijela Banovine Hrvatske Hrvatske športske sloge skupa s Ivom Šustom.
Tijekom Drugog svjetskog rata radio je u Hrvatskom izdavalačkom bibliografskom zavodu (HIBZ), surađujući osobito na Hrvatskoj enciklopediji. Nakon jeseni 1945. djelovao je kao slobodni istraživač.

Povjesničari smatraju Horvata važnim predstavnikom hrvatskog liberalizma.

## Djela

Najpoznatije su Horvatove povijesno-publicističke knjige *Politička povijest Hrvatske* (Zagreb 1936&ndash;1938), *Kultura Hrvata kroz 1000 godina* (1. dio 1939, 1. i 2. dio 1942) i *Hrvatski panoptikum* (Zagreb 1965). Napisao je i biografije nekih od ključnih osoba hrvatske povijesti: Frana Supila (Zagreb 1938), Ante Starčevića (Zagreb 1940) i Ljudevita Gaja (Beograd 1960; prošireno izdanje postumno, Zagreb 1975). Autor je knjige *Povijest novinstva Hrvatske 1771&ndash;1939* (Zagreb 1962), donedavno jedine povijesti hrvatskog novinarstva.

Posebno su zanimljivi Horvatovi memoari: *Živjeti u Hrvatskoj 1900&ndash;1941* (Zagreb 1984) i *Preživjeti u Zagrebu. Dnevnik 1943&ndash;1945* (Zagreb 1989). Nedavno je u časopisu Gordogan (nova serija br. 6&ndash;7, 8&ndash;9, 10) prvi put objavljena Horvatova knjiga koja je ostala u rukopisu: *Pobuna omladine 1911&ndash;1914* (uredio Branko Matan; objavljeno i kao samostalna knjiga u izdanju zagrebačke Udruge za kulturu Gordogan). Živopisno svjedočanstvo o Josipu Horvatu dao je Nikola Batušić u knjizi uspomena *Na rubu potkove* (Zagreb: Profil International 2006).

### Pregledni popis

* "Lijepa naša", Zagreb, 1931.
* "Tisuću osamsto četrdeset i osma", 1. izdanje Matica hrvatska, Zagreb, 1934.; 2. izdanje Nakladni zavod Matice hrvatske, Zagreb, 1973.
* "Politička povijest Hrvatske", 1. izdanje Binoza, Zagreb 1936.-1938.; 2. izdanje August Cesarec, Zagreb, 1989. 
* "Supilo: život jednoga hrvatskog političara", Zagreb, 1938.
* "Kultura Hrvata kroz 1000 godina", 1. izdanje naklada Velzek, Zagreb, 1939.-1942.; 2. izdanje Globus, Zagreb, 1980.; 3. izdanje naklada Fran, Zagreb, 2006., 
* "Ante Starčević: kulturno - povijesna slika" 1. izdanje Zagreb, 1940.; 2. izdanje Nakladni zavod Matice hrvatske, Zagreb, 1990., 
* "Povijest novinstva Hrvatske: 1771-1939." Zagreb, 1962., 2003.
* "Hrvatski panoptikum", 1. izdanje Stvarnost, Zagreb, 1965.; 2. izdanje Globus, Zagreb, 1982.; 3. izdanje Ex libris, Zagreb, 2007., 
* "Prvi svjetski rat: panorama zbivanja", Zagreb, 1967.
* "Ljudevit Gaj: njegov život, njegovo doba", Zagreb, 1975.
* "Živjeti u Hrvatskoj: 1900. - 1941.", Sveučilišna naklada Liber, Zagreb, 1984.
* "Preživjeti u Zagrebu: dnevnik 1943-1945.", Zagreb, 1989.
* "Pobuna omladine: 1911.-1914.", Zagreb, 2006.

## Izvori
Oka (rijeka)

**Oka** (ruski: *Ока́*) je rijeka u evropskom dijelu Rusije, najveća desna pritoka Volge duga 1 500&nbsp;km
## Geografija
*Oka* izvire kod sela Aleksandrovka, na Centralnoruskoj visoravni južno od Orela (Orelska oblast), zatim teče u pravcu sjevera u uskoj krivudavoj kotlini sve do grada Kaluge. Od tu skreće na istok preko široke ravnice do ušća u Volgu, kod Nižneg Novgoroda.
 
*Oka* ima porječje veliko oko 245 000 km², koje se proteže preko; Orelske, Tulske, Kaluške, Moskovske, Rjazanjske, Vladimirske i Nižnjenovgorodske oblasti

*Oka* je plovna punih 1 200&nbsp;km uzvodno, sve do grada Serpuhov, ali samo ljeti, jer se zimi zaledi od decembra do kraja marta.

## Povezano
* Volga
* Lista najdužih rijeka na svijetu
## Reference

## Vanjske veze
* ''Ока (река, приток р. Волги)'' na portalu Большая советская энциклопедия  
* ''Oka River'' na portalu Encyclopædia Britannica
Katorga

**Katorga** (od srednjovekovnog grčkog: κάτεργον galija) je preteča sistema gulaga. To je bio sistem kaznenog rada na zatvorskim farmama u Carskoj Rusiji. Zatvorenici su bili slati na u udaljene logore u nenaseljenim delovima Sibira – gde nikada nije bilo dovoljno dobrovoljnih radnika – i tamo primoravani na težak rad. Katorge su nastale u 17. veku, a preuzeli su ih boljševici nakon Oktobarske revolucije, i postepeno ih transformisali u gulage.
Slaven (razvrstavanje)

**Slaven** može označavati:

* oznaka za pripadnika slavenskih naroda
* Slaven (ime), muško ime popularno u Sloveniji i Hrvatskoj:
** Slaven Letica, hrvatski političar i publicist
** Slaven Bilić, hrvatski nogometaš i trener
** Slaven Zambata, hrvatski nogometaš
** Slaven Knezović, bosanskohercegovački glumac
** Slaven Bačić, vojvođanski publicist hrvatske nacionalnosti
* NK Slaven Belupo, hrvatski nogometni klub iz Koprivnice
Slaven (ime)

**Slaven** je slovensko muško ime, koje označava pripadnika slovenske grupe naroda. Može biti i izvedeno ime od imena Slavko. Pojavljuje se od 15. veka.

## Popularnost
U Sloveniji je ovo ime 2007. bilo među prvih 1.000 po popularnosti.

## Izvedena imena
Ženski oblik je **Slavenka**, a od ovih imena izvedena su imena Slavena, Slavenko i Slovenka.

## Reference

## Vanjske veze
* baby name facts: Slaven , Slavenka , Slavena
Mario Čerkez

**Mario Čerkez** (Rijeka, Vitez, 27. ožujka 1959.), bosanskohercegovački Hrvat, zapovjednik Viteške brigade Hrvatskog vijeća obrane (HVO) od njezinog osnivanja 1992. do kraja svibnja 1993., te u vrijeme kad je HDZ BiH/HVO preuzeo općinske funkcije u općini Vitez. Zbog ratnih zločina u Hrvatsko-bošnjačkom sukobu, Međunarodni sud za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije (ICTY) osudio ga je na 6 godina zatvora. 
## Suđenje u Haagu
1995. ICTY je podignuo optužnicu protiv Čerkeza koji se predao 1997. Pred sudskim vijećem se očitovao da nije kriv ni po jednoj točki optužbe. Suđenje je započelo 12. travnja 1999., a izvođenje dokaza i izlaganje strana završeno je 15. prosinca 2000: zasjedalo se 240 dana. Svjedočio je ukupno 241 svjedok, od kojih 122 za tužilaštvo, 117 za obranu, a dva su svjedočila kao svjedoci suda. Tužilaštvo je podnijelo 30 transkripata iskaza svjedoka iz drugih predmeta pred Međunarodnim sudom. Obrana je podnijela 53 afidavita i 10 transkripata. Predano je 4665 dokaznih predmeta, od kojih je 2721 predala optužba, a 1643 obrana.

Proglašen je krivim zbog progona na političkoj, rasnoj ili vjerskoj osnovi; zatvaranje; protupravno zatvaranje civila 
(zločin protiv čovječnosti) Sudsko vijeće je zaključilo da Mario Čerkez snosi individualnu kaznenu odgovornost za zatvaranje i protupravno zatvaranje bošnjačkih civila u kino-dvorani u Vitezu i zgradi SDK u Vitezu do kraja travnja 1993. U kino-dvorani je bilo zatočeno oko 200-300 muškaraca svih dobi, koji su bili uhićeni.
Mnogi su bili podvrgnuti okrutnim postupcima, prisiljeni da kopaju rovove, te korišteni kao taoci i/ili ljudski štit.
Neki od onih koji su bili prisiljeni kopati rovove nisu se vratili. Zatočenici iz zgrade SDK odvođeni su na kopanje rovova. Neki su morali kopati rovove po pet dana blizu bojišnice, gdje je bilo vrlo opasno. Kao zapovjednik brigade, Čerkez je bio dogovoran za postupanje sa zatvorenicima.

ICTY navodi da dokazi jasno pokazuju da su na početku Hrvati i Bošnjaci bili ujedinjeni u borbi protiv njihovog zajedničkog neprijatelja, Srba. Međutim, kad su se njihovi odnosi
pogoršali krajem 1992. i početkom 1993., izbile su borbe između Bošnjaka i Hrvata. Sukob između HVO-a i Armije BiH koji je uslijedio, preklopio se sa sukobom između Hrvata i Bošnjaka s jedne strane, i Srba s druge.

Nadalje, ICTY je donio sljedeću presudu o sukobu Hrvata i Bošnjaka:

Kao zapovjednik, sudjelovao je u napadima na Vitez, Stari Vitez i Večerisku, ali je oslobođen krivnje za pokolj u Ahmićima. Isprva je osuđen na 15 godina, ali mu je pravomoćnom presudom smanjena kazna te je osuđen na 6 godina zatvora. 2004. je pušten na slobodu. U Splitu su ga dočekali supruga Slavica s kćerima koje žive u Splitu, majka, brat, članovi uže obitelji te drugi prijatelji.

## Poveznice
* Dario Kordić
* Vladimir Šantić
* Slobodan Praljak
* Jadranko Prlić
## Izvori
Odbjegli planet

**Odbjegli planet** (također poznat i kao **međuzvjezdani planet** ili **planet siroče**) je pojam za planet koji je izbačen iz zvjezdanog sustava te slobodno pluta svemirom, tj. kruži izravno oko galaksije te gravitacijski nije okovan za nijednu zvijedu. Nedavno su neki astronomi procijenili da teorijski postoji dva puta više "odbjeglih planeta" veličine Jupitera nego zvijezda. 

Postoje i planetoidni objekti koji nikada nisu bili dio nekog sustava nego su nastali slično kao i zvijezde. Nazvani su "pod-smeđi patuljci". 

Cha 110913-773444 je vjerojatno jedan od takvih odbačenih planeta, ili se je formirao kao takav sam od sebe. 

## Zadržavanje topline u svemiru
Godine 1998. David J. Stevenson je iznio teoriju prema kojoj planeti koji putuju svemirom mogu sadržavati debelu atmosferu koja se ne bi smrznula zbog velikog tlaka vodika koji zadržava toplinu. 

Smatra se da se tijekom nastanka nekog planetnog sustava nekoliko tijela izbacuje u svemir. Zbog nedostatka svjetla i infracrvenog zračenja, planet veličine Zemlje teoretski bi mogao zadržati atmosferu od vodika i helija. 

Geotermalna energija mogla bi također stvoriti dovoljno veliku količinu topline da održi vodu podalje od točke smrzavanja. Dakle, mogući su egzoplaneti s oceanima. Neki nagađaju da bi teorijski bilo moguće da ostanu geološki aktivni kroz dugo razdoblje da se stvori geodinamični zaštitni sloj magnetosfere te mogući vulkanizam u oceanima koji bi stvorili izvor energije za život. No ovakvi bi planeti bili teški za otkriti zbog slabog mikrovalnog zračenja koje odašilju. Pošto bi to bio svijet bez Sunca, u stalnom potpunom mraku izuzev zvijezda na nebu, ne bi bila moguća fotosinteza, nego bi život dobivao energiju kemosintezom.

Prema jednoj studiji, otprilike 5 % planeta veličine Zemlje bi zadržalo svoje satelite nakon izbacivanja iz zvjezdanog sustava. Veći satelit bio bi izvor značajnog plimnog geološkog grijanja. 

## Povezano
* Egzoplanet

## Izvori

## Vanjske veze
* Novi svijetovi bi mogli postati minijaturni sunčevi sustavi Robert Roy Britt (SPACE.com), 2006.
* Odbjegli planeti mogli bi biti pogodni za život
Slaven Bačić

Dr. sc. **Slaven Bačić** (Subotica, 1965.) je pravni povjesničar i odvjetnik iz Subotice. Jedan je od vodećih intelektualaca među bačkim Hrvatima. 

Studirao je pravo u Novom Sadu, gdje je diplomirao 1988.. Svoju akademsku izgradnju je nastavio na Sveučilištu u Beogradu, gdje je 1992. magistrirao na tamošnjem Pravnom fakultetu. 

U Hrvatskoj je 2002. stekao status doktora znanosti na osječkom Pravnom fakultetu na temi povjerenstvenih statuta Subotice, Sombora i Novog Sada s osvrtom na hrvatske slobodne kraljevske gradove.

Predsjednik je Hrvatskog nacionalnog vijeća Republike Srbije.

Suradnik je Godišnjaka za znanstvena istraživanja Zavoda za kulturu vojvođanskih Hrvata (pseudonim Bruno Skenderović).

Član je povjerenstva za izbor najbolje knjige godine kojoj se dodjeljuje nagrada Emerik Pavić.

## Djela
* ''Iz prošlosti gradskog prava Novog Sada, Sombora i Subotice", 1998.

Urednik je Leksikona podunavskih Hrvata - Bunjevaca i Šokaca.

## Izvori
* Hrvatska riječ Na početku velikoga pothvata, 11. lipnja 2004.